Poštovani predsjedavajući, poštovane dame i gospodo. Od samog osnivanja Domovinski pokret upozorava kako je naš zdravstveni sustav onkološki bolesnik, ne zbog tisuće vrijednih ljudi i vrhunskih stručnjaka koji u njemu rade već zbog načina kako se njime upravlja, pogotovo u području upravljanja prihodima i rashodima. Dapače, ti vrijedni ljudi su među većim gubitnicima takvog načina upravljanja jer posao obavljao za značajno manju plaću od svojih kolega iz ostatka EU. Otpočetka upozoravamo da je sustav apsurda iz niz razloga. Prvo, sustav se većinski, u udjelu od čak 80% financira od strane poslodavaca koji na bruto plaću dodatno izdvajaju 16,5% za premiju osnovnog zdravstvenog osiguranja. Ovako se prikupi oko 23 milijarde kuna, što je za poslodavce ogroman teret, jedan od razloga slabe konkurentnosti Hrvatske od privlačenja stranih ulaganja, a opet s druge strane premalo da se održi kakva taka financijska stabilnost sustava. Stoga se iz proračuna dodatno izdvajaju značajna sredstva 2,6 milijardi kuna u 2020. i 2,7 milijardi kuna u 2021.g., čime su dosegli iznos od 6,9% BDP-a ukupnih ulaganja u zdravstvu, po čemu je Hrvatska 4. među zemljama Srednje i Istočne Europe. Uz ostale prihode HZZO-a koji se kreću oko 2,1 milijardu kuna ukupno raspoloživa sredstva za zdravstvo su oko 28 milijardi kuna godišnje. Međutim, ni to nije dovoljno za ovakvo upravljanje sustavom. Dugovi se ne samo gomilaju već i povećavaju iz godine u godinu. Neodrživi Hrvatski zdravstveni sustav je tempirana bomba ne samo za financijski sustav već i za sve njegove dionike, ponajprije liječničko osoblje i pacijente jer je izvjesno da će se zbog demografskih promjena i povećanja troškova lijekova problemi dodatno gomilati. Iz dugogodišnjeg ignoriranja ovog problema vlada se nedavno probudila sa nekoliko neodgovornih izjava. Prvo je ministar zdravstva najavio kako je povećanje premije osiguranja za poslodavce i sudjelovanje pacijenata neminovno, a onda je premijer dodatno začinio sramotnom izjavom kako je zamolio Beroša i Marića da malo zagrebu po troškovima zdravstva jer među tim silnim milijardama možda ima i nepotrebnih troškova. Površna izjava neodgovornog premijera koji uporno ignorira ovaj i sve druge ključne probleme RH. Oni u međuvremenu samo rastu, zdravstveni sustav je u ogromnim problemima i nikakvo malo grebanje nije dovoljno već temeljito restrukturiranje. Međutim, za to je potrebno prvo ovladati troškovima sustava koji se sada bez adekvatnog upravljanja nekontrolirano događaju. Transparentnost postojećeg stanja i potrebne kontrole mogle su se odavno uvesti jer su sredstva iz europskih fondova za digitalizaciju sustava raspoložive već dulje vrijeme. Ali eto čekalo se da u kolovozu 2020. bivši Sanaderov ministar zdravstva otvori privatnu konzultantsku firmu i da on nadzire digitalizaciju sustava kao da on to ne bi napravio prije 15.g. da je znao. Nije znao. Ministar jako dobro zna kako nasušno potrebna digitalizacija koju će specificirati ljudi koji nemaju potrebna iskustva, zasigurno neće uspjeti, ali ne želi ili ne smije reagirati. Čudno je da ne reagira ni Ministarstvo financija koji uredno novce poreznih obveznika prebacuju u zdravstvo krpajući rupe neodgovornog upravljanja. Sigurni smo da i DORH ima tamo posla, a nadamo se da ga i odrađuju. Jedino čega se ministar zdravstva dosjetio je postojećim poslodavcima podići premije zdravstvenog osiguranja za sve radnike kako bi dodatno demotivirao poduzetnike i investitore da ulažu u RH. Isto tako želio je podići sudjelovanje osiguranika u troškovima korištenja usluga. Prije nego što se osiguranike uvjeri da moraju izdvajati više država mora odraditi svoj dio posla i urediti upravljanje zdravstvenim sustavom koji je preskup onima koji ga plaćaju, sve veći teret poreznim obveznicima, a sve manje učinkovit onima koji u njemu rade i koji se u njemu liječe. Umjesto ignoriranja sve većih problema potrebna je hitna analiza postojećeg stanja i trendova, te pokretanje nužnih reformi sustava. Naravno, reforma zdravstva koja će urediti troškove samo je jedan od nužnih reformi, za povećanje prihoda treba nam više radnih mjesta. Naime, da nam je stupanj zaposlenosti radno sposobnog stanovništva na razini onoga u Sloveniji, znači samo 10% već veći nego što je sada prihodi zdravstva bi bili oko 3,5 milijarde kuna veći nego danas što bi uz bolju kontrolu troškova bilo sasvim dovoljno za uređenje sustava. Tako smo blizu, a tako daleko od rješenja. Međutim, koja uporno i neodgovorno ignorira ovaj problem zasigurno ga nikada neće niti riješiti. Hvala vam lijepa.
Fala. gđa. Anja Šimpraga iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDSS-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolege i kolegice. Cikote, Branešci, Ožegovci, Kričke, Krbava, Tolić, Svračkovo Selo, Podlapača, Mekinjar, Pećani, Velika Popina, Biočić, Otešić, Dobropoljci, Bjelina. Ovo su sela u okolici Pakraca, sela u Lici i Dalmaciji. Ono što ih povezuju jesu usamljena i dislocirana kućanstva, uzurpirano poljoprivredno zemljište, nekontrolirano držanje stoke odnosno teror jačeg. Pojedinačne pojave uzurpacije tuđe imovine su pod utjecajem izdašnih poljoprivrednih potpora prerasle u trend. Naročito nehumano i bezobzirno ponašanje vlasnika stoke dešava se u selima gdje živi većinom staračko stanovništvo. Na području Like stanovnici se već godinama bore s ovim problemima. Privatno poljoprivredno zemljište u ličkim selima koristi se bez Ugovora o najmu, te na njemu boravi stoka konji i krave koji lutaju bez nadzora čineći štete na imovini, ugrožavajući stanovništvo i domaće poljoprivrednike. Vlasnici zemljišta uglavnom su starije životne dobi povratnici koji zbog vlastite nemoći ili opravdanog straha taj problem ne prijavljuju nadležnim institucijama, a vlasnici koji stoku drže nezakonito od države dobivaju enormne poljoprivredne poticaje po grlu. U Rudopolju, pak nepoznati vlasnik krava došao je na ideju da idealno mjesto za ispašu stoke je staro pravoslavno groblje koje je zatim još i ogradio. Čak i kad prijave policiji i poljoprivrednom inspektoru sve ostaje samo na zapisniku. Upućuju ih dalje na privatne tužbe. Poznato nam je, kolege, koliko sudski postupci traju i koliko koštaju. Nema samo u Lici i nema samo Lika takve slučajeve. Mještani Otišića, njih 20-tak, potpisali su peticiju protiv nezakonitog držanja stoke od strane vlasnika krava iz susjednog sela. Upozoravaju kako je čitavo selo postalo talac pojedinca. Svaki dan tjeraju tuđe krave sa svojih pašnjaka i svojih oranica i dvorišta. Njihovim sumještanima u selu, uništene su bašče koje teško zasade svojim hrapavim rukama. Policija, naravno, dođe kad već krave odu, pa pita stare bake, tko vam je napravio štetu, kolika je šteta i gdje su te krave. Eskalacija sukoba uglavnom završi s prijetnjama na nacionalnoj osnovi intervencijom policije i kriminalističkim istraživanjem, a što zakon kaže o ovim situacijama? Zakon o zaštiti životinja kaže da posjednik ne smije napustiti domaću životinju i ako postupa protivno tome, čini prekršaj za koji se može izreći novčana kazna i do 50 hiljada kuna. U istom zakonu se navodi da je posjednik dužan obavljati kontrolu svih životinja koje drži u sustavu proizvodnje i to najmanje jedanput dnevno. Za svako nepoštivanje i neusklađenost, propisana je kazna, a kontrolu provođenja ovih mjera uz Ministarstvo poljoprivrede na terenu obavljaju veterinarski i poljoprivredni inspektori iz Državnog inspektorata. Nakon izlaska policije, poljoprivrednih i veterinarskih inspektora, utvrđivanja štete, vlasnici čija stoka uništava tuđu imovinu, umjesto kazni i sankcija, znate što dobije? Dobije višemilijunske državne potpore. S druge strane, na primjeru iz sela Oćestova pokraj Knina, sin nakon smrti oca želi prenijeti na sebe OPG, želi biti nositelj i zbog administrativne pogreške ostane bez potpore i nitko na to ne reagira i ne razmišlja kako će taj čovjek živjeti dalje. Lokalno stanovništvo upozorava na ovu sve češću pojavu. Klub zastupnika SDSS-a i sada, ali i ranije, tražio je efikasno djelovanje nadležnih institucija da se riješi problem korištenja privatnog poljoprivrednog zemljišta upisanog bez ugovora o najmu ARKOD. Zemljišta pogodna za ekološki uzgoj goveda, ovaca i koza, nalaze se najviše u Lici i Dalmaciji. U prirodnom okruženju ličkih pašnjaka i krša, odrastale su generacije, a ovakvim načinom domaća poljoprivreda, uvažene kolege, ne može biti niti razvojna niti poticajna. No, kako za isto nadležna tijela nemaju odgovarajuće rješenje, uzurpacija i korištenje tuđeg zemljišta se i dalje nastavlja. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Silvano Hrelja koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Često čujemo magičnu riječ odgovornost, zbog česte upotrebe previše izlizanu. Zašto je koristimo? Za ukazati odgovornima da budu odgovorni i da ostanu odgovorni? Zar to treba toliko isticati? Što se više ove riječi i poruke promoviraju, to ih manje ima. Isto je sa cijepljenjem jer kad kreneš krivo, ne možeš to porukom ispraviti. Emitiraju na svim radio i tv-kanalima, mrežama i portalima. Ne ide. Dolazi do zasićenja. Dodatni je problem kad na odgovornost pozivaju oni koji stalno rade i dopuštaju izuzetke. Vjerska okupljanja, sprovodi, obljetnice. U tijeku je ozbiljna devastacija pojma odgovornosti. Zbog izostanka odgovornosti gore starci, umiru nevina djeca, bolesni ostaju bez lijekova, zdravi bez posla, siromašni i stari napušteni, bez igdje ikoga i sredstava za život. Stanje je alarmantno, sustavi nam se raspadaju, a kuća gori. Zbog čega, pitam vas, zbog čega? Jer odgovornost ne stanuje ovdje. Možemo i moramo zamjeriti ministrima da su previše političari, a prema u struci ili strukama koje pokrivaju. Osobno sam im na predstavljanju Vlade rekao da su upravo sjeli za upravljač teških kamiona i da je to njima početak svakodnevnog učenja. Funkcija ministra neće donijeti znanje i iskustvo. Neće, neće jer ne učiš, jer ne pitaš, ne pitaš stručnjake u svom resoru kako problem riješiti već namećeš svoja rješenja, a ti stručnjaci u strahu za vlastitu egzistenciju šute. Znači, formalno odgovorni ne pitaju, formalno odgovorni ne odgovaraju, a oni ovisni o odgovornima, stradavaju. Nakon tragedije, slušamo izjave koje oslikavaju sav jad ovog našeg amoralnog društva. Nema djelatnika, nema vremena, nije moj posao, nema novca i onda kažu da ljudski život nema cijenu. Ima, ima. Nažalost, kod nas je obično vrlo mala. Što smo mi kad ostavljamo nevinu djecu bez zaštite? Nevinu djecu, pazite, društvo, nismo, horda, rulja, što smo? Ni čopor nismo jer bi i životinje zaštitile svoje mlade. Ministru nije lako, ali vidim da mu je stalo, vidim da ga je potreslo, zdrmalo, čak uzdrmalo. Ministre, očekujem akciju, ministre, rasturi to, dokaži da si ministar, nema stranačkih iskaznica, nema trutova, nema parazita, životi nevine dječice su u pitanju. Nitko nema pravo dočekati mirovinu na radnom mjestu čije dužnosti ne izvršava. Posebno na radnom mjestu koje odlučuje o ljudskim životima. Već mi je zlo kad čujem reforma, upravna nadzor, stručni nadzor, dokumentacija, sve je to ustvari prikrivanje i odgađanje rješenja dok se javnost ne ohladi i prebaci pozornost opet na ustaše i partizane do neke slijedeće tragedije. Molim vas sve, ama baš sve, zavolite ovaj narod, budite dio tog naroda, cijenite život, čuvajte budućnost, većinu vremena govorim i pišem o umirovljenicima i upozoravam kako nemamo poštovanja prema vlastitoj prošlosti. To me jako rastužuje. Kad vidim odnos ovog društva prema djeci, kako ne brine ni za budućnost, e tome doista plaši. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gđa. Sandra Benčić iznosit će stajalište Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se, potpredsjedniče. Nastavit ću govoriti o nečem, o jednoj temi koju sam jučer započela, koja je jedna od ključnih tema po meni i ključnih afera u RH a to je afera Borg odnosno jedan njen krak koji ide prema HNB-u. Dakle, ovih dana smo saznali da se guverner Vujčić sastajao sa predstavnicima Knighthead fonda i stavio se u de facto poziciju njihovog konzultanta. Dakle, e-mailovi koji je jedna od televizija koja je te mailove tražila putem zahtjeva za pristup informacijama i kojima je i povjerenik za informiranje i Visoki upravni sud dao za pravo da imaju pravo uvida u mailove koje je guverner Vujčić slao sa svog službenog e-maila u vezi Knightheada i njihovog preuzimanja Agrokora, dakle ti mailovi jasno pokazuju da je guverner Vujčić opetovano komunicirao sa niže rangiranim savjetnicima Knightheada, ne samo da je sa njima komunicirao, nego se sa njima sastajao, a njihova korespondencija vam glasi otprilike ovako, prvo mu se obraća direktorica za investicijsko bankarstvo u jugoistočnoj Europi u JP Morganu koja je jedna od zainteresiranih strana u tom postupku jer su kreditor Agrokora. Dakle, jedna od zainteresiranih strana. I kaže mu, Borise, upravo smo završili sastanak sa Antom. Ko je Ante, znamo, jel. Ante Ramljak. Jako konstruktivan sastanak. Rado bi da si ti nađeš sa Tomom Vagnerom i da uspostavite odnos. Nadamo se da ćemo biti dio kapitalnog rješenja za Agrokor i mislim da bi otvoreni dijalog sa svim stranama bio dobrodošao. Evo, to vam je otprilike kako se razgovara sa guvernerom Narodne banke zemlje članice EU-a. Slijedeće, pita ga niže rangirani konzultant, otprilike, čuj, sutra smo tu u Zagrebu pa rado bi svratili do tebe sutra popodne da nam pregledaš malo ponudu i učiniš ju atraktivnijom. Pozdrav, Adam. To je način na koji se razgovara sa guvernerom HNB-a? Jučer sam postavilo vrlo jasno i direktno pitanje premijeru, da li je znao da se guverner Vujčić nalazi sa jednom zainteresiranom stranom? Nije se nalazio i odbio se naći sa dobavljačima Agrokora kojima je Agrokor bio dužan, odbio se naći sa OPG-ovcima, odbio se naći sa svim drugim zainteresiranim vjerovnicima ali s kim se nalazio? Sa vaučer fondom koji je išao u preuzimanje Agrokora. Sa njima se našao, dakle sa jednom zainteresiranom stranom. Da li je time prekoračio svoje ovlasti? Po meni, apsolutno je. Da li je premijer za to znao? Nismo dobili odgovor jer ni na moje pitanje jučer nije odgovorio, niti na pitanje novinara koji ga je to pitao nije odgovorio već se okrenuo i otišao sa intervjua. Zašto? Jer očigledno ima šta skrivat. Jer očigledno bi ga istina inkriminirala a možda si ne može po drugi puta dopustiti da o aferi Borg laže jer je lagao kad je rekao da nije znao ko je pisao zakon što se poslije utvrdilo da je itekako znao i da je dobivao sve informacije o tome ko je pisao lex Agrokor. I da je on bio informiran od Martine Dalić o svemu tome. Al jamo dalje, jučer je umjesto odgovora meni premijer ponudio da podvučemo crtu i pohvalio se uspjesima u spašavanju Agrokora. Pa sam rekla da ajmo zaista podvući crtu i reći gdje je to završilo, gdje je to strateško poduzeće zbog kojeg se poseban zakon radio, završilo. Završio je većinski u vlasništvu dvije ruske banke ali ne zapravo dvije ruske banke nego ruske države koja je vlasnica te dvije banke. Zajedno sa svim pravima koje Agrokor ima, tj. bivši Agrokor uključujući primjerice i koncesije na vodna dobra a da ne govorim o svim drugim stvarima. Kompanije koje su dobro poslovale se rasprodaju, to je ono gdje smo danas, 800 milijuna kn duga mirovinskim fondovima odnosno troška mirovinskim fondovima to je ono gdje možemo podvući crtu. Dug našim dobavljačima koji još uvijek nije plaćen, čak ni granični dug, tu možemo podvuć crtu [[Upadica Radin: Hvala.]] Možemo podvuć crtu na činjenici da je 600 [[Upadica Radin: Hvala.]] milijuna kuna i više isplaćeno savjetnicima, a da je [[Upadica Radin: Hvala gospođo Benčić.]] nekoliko puta manje granični dug dobavljačima koji nije plaćen. Ajmo podvuć crtu.
Jedinu tu diktaturu moramo poštivati, diktaturu vremena. Bolje rečeno diktaturu kronometra. Gospođa Marijana Puljak iznosit će stajališta Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Prošli tjedan Vlada je konačno predstavila dugo očekivani Nacionalni plan oporavka i otpornosti 2021.-2026., zapravo da kažemo istinu predstavila je samo skicu nacrta. Što uopće znači skica nacrta, zašto nismo dobili cijeli plan na uvid i je li ovo uopće naš nacionalni plan ili je to zapravo Plenkovićev plan? Radi se dakle o velikim bespovratnim sredstvima koje će Hrvatska dobiti povrh sredstava iz redovnog europskog proračuna, plan je težak 49 milijardi kuna, do kraja mjeseca ide u Bruxelles zajedno sa Nacionalnim planom reformi. Za sad znamo da se plan sastoji od šest komponenti, gospodarstvo i zelena tranzicija, na koju se alocira 54% sredstava, javna administracija pravosuđa i državne imovina sa 10% alokacije, obrazovanje, znanost, istraživanja 15%, tržište rada i socijalna zašita 4%, zdravstvo sa 5% i obnova zgrada 12% sredstava. Dakle, znamo koliko će od ukupno 49 milijardi kuna bespovratnih sredstava biti uloženo po komponentama i znamo koje su reformske inicijative povezane s pojedinim pod komponentama. Ono što ne znamo je u koje točno investicije i programe će se uložiti navedeni novac i u kojem iznosu i što je još važnije ne znamo kako će se raspodijeliti taj novac između javnog i privatnog sektora. Pod komponente gospodarstva u koju dolazi 26 milijardi sadrže ključne riječi kao što su energetska tranzicija, prometni sustav, gospodarenje otpadom, vodno gospodarstvo, dakle ponovo sve javni sektor koji je kod nas pod kontrolom politike i u kojem vlada korupcija i klijentelizam koji su na kraju i uzrok siromaštva cijele države. Kao da upadamo u začarani krug, bespovratna sredstva dobit će uglavnom javni sektor ili će ga kontrolirati na način da će dio kolača dobiti onaj privatni sektor koji inače posluje isključivo putem javnih nabava s javnim sektorom. Dakle, što imamo, stavljanje bespovratnih milijardi ponovno pod političku kontrolu i to je navodno recept za uspjeh, a vidimo kako su nas do sada takvi uspjesi doveli. Politička kontrola nas je dovela do dana kad nas kontaktiraju ljudi u panici jer nemaju lijekova. Onkološki bolesnici koje vraćaju kućama s terapija jer lijekova nema. Sinoć na televiziji na Dnevniku imate upravitelja KBC Dubrava koji kaže da ima još lijekova za pet, šest dana. Dakle, kakav mi to plan otpornosti društva pripremamo otpornost na šta, kad nam se osnovni sustavi državi kao što je zdravstvo, socijala raspadaju? Kakva smo mi to država koja ne može zaštititi svoje najranjivije? Bolesne osobe nemaju lijekove, djeca umiru jer socijalna skrb ne funkcionira. Kako je donošen ovaj Nacionalni plan oporavka otpornosti, zapravo bez ikakve javnosti i sudjelovanja socijalnih partnera donosi se u pet do 12. To zapravo nije nacionalni plan, to je zaista Plenkovićev plan. Njegov savjetnik g. Savić koji je administrirao pripremom plana zaposlenik je omražene, mogu slobodno reći, HGK, a slijedi zapravo upute svog šefa, ne šefa komore već isključivo samo g. Plenkovića. Koliko čujem i nema inače nikakvu komunikaciju sa drugim ministarstvima i ministrima. Evidentno je da je Plenkovićev plan jer nadležnost nad planom nemaju niti Ministarstvo gospodarstva, što bi bilo logično, niti Ministarstvo regionalnog razvoja što bi bilo najoperativnije. Dakle, kako ćemo modelom izgradnje pruga, aglomeracija sada postići uspjeh u oporavku i otpornosti kad smo vidjeli na primjeru jednog drugog premijera da nam sva cestogradnja, mostogradnja, komunalna infrastruktura i sl. u 2009.g. nisu nikako mogle pomoći. Plenkovićev plan 2021.pokušava kopirati Sanaderov plan iz izbora 2003., koji je ulagao mahom u velike i javne infrastrukturne projekte koji su ojačali državne firme i javnu nabavu, a pojedine privatne firme koje su se tu afirmirale su netragom nestale i sve izgrađeno nije nikako moglo pomoći i nije nam pomoglo u krize 2009., potonuli smo tada najdublje u Europi, izlazili iz krize pet, šest godina dok su se drugi izvlačili svega dvije godine. Dakle, dobrodošla su bespovratna sredstva, ali ovakav Plenkovićev plan više je recept za polaganu i dugotrajnu katastrofu nego za oporavak i otpornost društva koje se već raspalo po sastavnim dijelovima. Hvala.
Hvala. Sada je na redu g. Hrvoje Zekanović koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Poštovani potpredsjedniče HS-a. Ja bi započeo na način da svima bude jasno o čemu govorim. Milorad nadzire kako Milorad Miloradu dodjeljuje novac. Ponovit ću, Milorad nadzire kako Milorad Miloradu dodjeljuje novac. Dakle, u Hrvatskoj vam postoji jedan časopis zove se „Novosti“ i to je ovaj časopis „Glasnik SNV-a“ i ništa tu nije sporno osim što se mora znati da je taj časopis financiran novcem poreznih obveznika naše države i hrvatska država izdvaja milijune kuna za taj časopis. To je bilo direktno za časopis negdje oko 3 milijuna i 600 tisuća kuna godišnje, mislim da je ta razina i ostala bez obzira na krizu, bez obzira na sve taj novac se i dalje izdvaja, bez obzira na skromnu tiražu, a Srpsko narodno vijeće čiji je to glasnik dobija i puno više novca, a šef Srpskog narodnog vijeća je do nedavno bio Milorad Pupovac sad je njegov pulen Boris Milošević, a Milorad ako se sad ne varam on je predsjednik savjeta Srpskog narodnog vijeća. I onda je svojevremeno Milorad kao član savjeta za nacionalne manjine i kao član odbora, saborskog Odbora za nacionalne manjine u savjetu dodjeljivao sebi novac, dizao ruku za to i onda je kroz odbor kontrolirao kako je sam sebi dodijelio novac i kako ga troši. Vrh. To ima samo u Hrvatskoj. Ali zašto ja ovo spominjem? Mislim više sam puta ja spominjao Srpsko narodno vijeće i Novosti kao časopis. I svi smo već navikli da tu milijuni kuna idu i onda slušamo kolegicu Šimpragu kako žali što eto srpska nejać po na oslobođenim prostorima eto životinje im tamo ne znam ni ja šetaju po bespućima, pa dajte im malo novaca, pomozite im s tim milijunima kuna, ogradite im tamo da im životinje ne mogu lutati pa neće biti problema. Ali problem je što ja kao zastupnik bez ikakvoga, zle namjere, jednostavno upozorim na jednu činjenicu, a to je da u općini Biskupija prije par dana da su osvanule ploče sa ćiriličnim natpisom što je sukladno zakonu, Ustavnom zakonu o nacionalnim manjinama. To je sukladno zakonu koji može promijeniti, predložiti Milanović, ali ne želi predložiti, a možete ga promijeniti i vi odnosno hrvatsko srpska trgovačka koalicija ga može promijeniti, ali ga nećete mijenjati. Ja bi ga promijenio. I to je sukladno zakonu. I bit će tih ploča i drugdje. I onda netko te ploče išara i onda mene srpske znači te Novosti prozivaju da sam ja zapravo kriv za šaranje tih ploča. Zekanović Facebook-om, a …/nerazumljivo/… skokom. Dakle, nakon što sam ja to objavio na Facebook-u odmah je netko na moj mig tamo išao i to šarao. Ma ljudi jeste vi normalni? A znate što je najtragičnije ili najsmješnije? Što stanovnici te biskupije kraj Knina, znači između Knina i Šibenika ili Drniša i Knina kako hoćete, nemaju veze s vezom o ćirilici. Oni ne znaju što tamo piše. Njima je kolegice Šimpraga sviđalo se to vama ili ne, njihovo pismo kojim se oni služe je latinica, a onda postavljanjem tih ploča u ovom delikatnom trenutku političkom je samo provokacija i ništa drugo nego provokacija jer ona baba tamo za koju vi žalite da joj je krava pobjegla ne zna jedno slovo ćirilice. Ali je bitno da je Milorad zadovoljan, da ste vi kolegice Šimpraga zadovoljni i nego da su tamo ćirilične ploče bez obzire što babe i dide u biskupiji ćirilicu ne znaju. Oni ne znaju to pismo. I zašto to radite? I naposljetku, svu onu energiju koju ulažete da biste educirali stanovništvo srpsko u tom dijelu Hrvatske ćirilici potrošite malo za reciprocitet odnosno neka Hrvati u Srbiji imaju makar djelić ovih prava koje imaju u Hrvatskoj, a znaju latinicu [[Upadica: Vrijeme, vrijeme.]] jako dobro.
Gospodin Domagoj Hajduković iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Slobodno stajalište kao što vidim. Izvolite.
Naravno, hvala vam lijepo. Kolegice i kolege htio bi ovo iznošenje stajališta iskoristiti da još jedanput upozorim na loše stanje u drvoprerađivačkoj industriji u Hrvatskoj. Nedavno sam se javnosti obratio zajedno sa kolegicom Nikolić upravo o ovome problemu na što je ministrica reagirala jednim političkim pamfletom. Političkim pamfletom koji se prvo bavi mojim znanjem o poljoprivredi, imputira da ne znam o tome ništa. Moji roditelji imaju zemlje i bome znam što znači kopati kukuruz, znam što znači orati, znam što znači kopati i znam što znači imati žuljeve od poljoprivrednih radova. Međutim, ja se neću spuštati na razinu ministrice, ja neću govoriti, a mogao bih govoriti da sam zločest sa ove govornice da ja barem za razliku od nje znam kako motika izgleda. Neću to raditi i neću koristiti vrijeme da se osvrćem na njezine stručne kvalifikacije da bude ministrica. Jedino što ministrica zapravo zna je navoditi statistike, brojeve i pričati bajke jer kolegice i kolege ako niste znali naša poljoprivredna proizvodnja raste, nezadrživo raste, ali pitajte poljoprivrednike žive li oni bolje, prodaju li više, zapošljavaju li? E tad čete čuti neku sasvim drugu priču od one koju priča ministrica poljoprivrede. Ali evo ona voli brojke pa ću se i ja držati brojki. Evo vam recimo jednog grafa koji prikazuje odnos proizvodnje namještaja koji vidite konstantno pada, ovo vam je nova uprava Hrvatskih šuma i izvoza trupaca koji konstantno raste, izvozimo sirovinu, a ne izvozimo finalni proizvod. Evo vam grafa koji pokazuje odnos izvezenih trupaca i finalnog proizvoda, pogledajte kako strelovito pada, baš od nove uprave nećete vjerovati Hrvatskih šuma. Pa ajmo pročitati što struka kaže o tome kad već ja nisam stručan i ne znam ništa o poljoprivredi, pa evo vam citata. Sektor je, misli se na drvoprerađivački u periodu od 2018. do 2020. zahvatio val negativnih trendova prouzročen najviše nepoštivanjem strategije prerade drva te obavezujućeg kriterija ključnog dokumenta tzv. pisma razumijevanja potpisanog između HGK i Hrvatskih šuma iz 2017. godine koji u svojoj formi regulira način i kriterije za pristupanje pri provedbi javnog natječaja za trupce. Dakle, u rekordnim godinama ekonomskog rasta nastupili su jasni negativni trendovi posebice u finalnoj proizvodnji namještaja. Ili recimo drugi članak, citiram: „Politika klijentelizma Hrvatskih šuma u domeni ugovaranja višegodišnjih kvota trupaca koje su podržale sve ključne institucije počevši od resornog ministarstva i HGK dovele su i potaknule u branši niz negativnih trendova u kojoj je najosjetljiviji pad finalne proizvodnje, posebice namještaja, pad od preko 25%, a rast primarne prerade i izvoz sirovine trupaca za 50% u promatranom periodu 2020. u odnosu na 2018.g. kao i u domeni javne nabave tako i u domeni ključnog aspekta suradnje Hrvatskih šuma i ugovorenih kupaca cijena sirovine ne poštuju se smjernice prerade država, stabilnost cijene drvne sirovine, a još više se krši obaveza Hrvatskih šuma da se sirovina mora raspodijeliti gledajući ruralni razvoj i novo ostvarenu vrijednost. Klijentelizam je ljestvicu ranga kupaca, količina ugovorene sirovine u odnosu na broj zaposlenih, doveo do apsurda da je rekorder i prvi na ljestvici tvrtka koja uopće nema proizvodne kapacitete i zaposlene“. Evo ministrice poljoprivrede u čiji resor spada drvoprerađivačka industrija što kaže stručna javnost o ovim bajkama koje vi pričate. Ministrice Vučković, ja nisam glasnogovornik niti jedne tvrtke kako vi to imputirate, ja sam glasnogovornik svih onih malih proizvođača koji još nekim čudom egzistiraju na našem tržištu i koji se boje progovoriti o ovom problemu. A zašto se boje? Zato što nemaju stranačku iskaznicu i zato što se boje, budući da su Hrvatske šume monopolist, da će biti isključeni iz svih mogućih daljnjih distribucija odnosno ugovora robe po povlaštenoj cijeni. Stoga ministrice, ne lažite i koristit ću kako vi kažete otrcane fraze. Trgnite se, zaštite naše proizvođače, učinite nešto, a ne pričajte bajke, ne lažite i ne obmanjujte jer idite samo u Slavoniju pa ćete moći cijeniti što gubitak 200 radnih mjesta znači za taj i onako devastirani kraj.
Hvala. g. Ivan Radić iznosit će stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Mi Slavonci i Baranjci ponosni smo ljudi, dolazimo iz kraja koji je sve stvorio svojim rukama i koji oduvijek vrijedno radi, hrani i proizvodi. Ne volimo kad se nad nama plače i kad nas se žali. Postoji razlog zašto je Slavonija i Baranja u Osječko-baranjskoj županiji upravo na zadnjim izborima birala HDZ. Zato što mi HDZ-ovi zastupnici iz 4. izborne jedinice iz Osječko-baranjske županije ne dolazimo u Zagreb plakati nego se boriti, ne dolazimo u ovaj Visoki dom po žaljenje i tapšanje po ramenu nego po projekte potrebne za daljnji napredak našeg kraja. Tih je projekata posljednjih godina bilo puno, a u budućnosti će ih biti još i više. Njihova je svrha podići kvalitetu života i olakšati poslovanje u cijelom nizu djelatnosti. Želimo li demografski obnoviti Slavoniju i Baranju, a vjerujem da to svi apsolutno želimo, moramo se boriti za svakog čovjeka i podići životni standard na onu razinu koju naš Istok Hrvatske i zaslužuje. A toga nema bez kapitalnih ulaganja države i toga nema bez ulaganja iz fondova EU i o tome trebaju voditi računa svi akteri politički s našeg kraja. Barem u tome trebamo biti ujedinjeni u podršci velikim projektima koji moderniziraju našu Slavoniju i Baranju i stvaraju pretpostavke za održivi rast i razvoj. Jedan od tih projekata o kojem bi danas govorio je Regionalni distribucijski centar za voće i povrće koji je strateški projekt Osječko-baranjske županije i predstavlja ulaganje veće od 100 milijuna kuna u Eko industrijskoj zoni „Nemetin“ u Osijeku. 10. ožujka ove godine počeli su radovi koji prema ugovorenom trebaju završiti u roku od 18 mjeseci. Projekt financira Osječko-baranjska županija, Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU. Ovom dijelu naše zemlje godinama je nedostajala infrastruktura za smještaj voća i povrća što je predstavljalo uistinu velik problem, posebno ako imamo na umu činjenicu da je velik dio površina pod trajnim nasadima. O projektu se pričalo 20 godina, ali kako je župan Osječko-baranjski Ivan Anušić rekao i najavio, njime se u potpunosti mijenja način funkcioniranja, rad i kvaliteta potpora našim proizvođačima voća i povrća. Ovaj će centar osobito koristiti malim proizvođačima koji su do sada imali problema sa skladištenjem proizvoda, konkurencijom i plasmanom pa svoj proizvod nisu mogli prodati, čak su ga nažalost i uništavali. O koliko impozantnom projektu se radi najbolje govore i njegovi tehnički podaci. Ukupni rashladni kapacitet hladnjače je 2910 tona, raspoređen u 23 rashladne komore i podijeljen na ekološku i konvencionalnu proizvodnju. Ukupni skladišni kapacitet hladnjače s kontroliranom i normalnom atmosferom iznosi 3239 tona voća i povrća, a ukupna površina cijelog objekta je preko 8.000 m2. Ne postojanje infrastrukture ovakvog tipa doprinijelo je mnogim negativnim utjecajima. Danas imamo oko 4800 hektara poljoprivrednih površina pod trajnim nasadima što je daleko manje nego prije desetak godina. Ovo je također jedan od posljedica nemogućnosti skladištenja proizvoda zbog čega su proizvođači jednostavno odustajali od svojih aktivnosti. Ubrano voće ima samo 24 sata da dođe u hladnjaču i ovdje se radi o minimumu kojeg moramo zadovoljiti ako želimo da finalni proizvod bude dovoljno kvalitetan. Regionalni distribucijski centar za voće i povrće omogućit će proizvođačima da budu ravnopravni na tržištu trgovačkih centara preko kojih se trži gotovo 80% voća s ovog područja. Projekt o kojem govorim nije tek jedan običan infrastrukturni projekt već pravi način kako poboljšati kvalitetu života stanovništva Slavonije, Baranje i Srijema ali i šire okolice. Ovaj je projekt koji je bio neophodan, projekt budućnosti i projekt koji ima utjecaj na ono najbitnije [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] a to je kvaliteta života svih nas. Hvala vam.
Hvala lijepa. I sad je na redu g. Miro Bulj koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite.
Evo nakon ovoga nastupa kolege iz Slavonije, pada mi na pamet, 50 g. je od Hrvatskog proljeća, kad se hrvatski narod predvođen tada i mojim Sinjanima, Mikom Tripalom, Markom Veselicom i ostalima, prije neki dan i prof. Antom Župićem koje je gradsko vijeće neki dan Sinja izglasalo podizanje biste, s ponosom sam i predlagatelj biste i Marku Veselici u Sinju, u tim vremenima i profesori i studenti se digli protiv centralizacije. I slušam svoga mladog kolegu kako govori o Slavoniji, ponosnoj Slavoniji. Ja kao Sinjanin koji je dao brojne ljude, istaknute, ponovit ću, Marka Veselicu, g. Tripala pa evo i sadašnji Predsjednik dolazi iz Sinja. I 50 g. od tada, 30 g. od Domovinskog rata, slučajnosti 2021., ja ću progovoriti o svom Sinju. O svome Sinju, o cetinskom kraju, o viteškom kraju koji posvećujete svi za dane alke i Gospe po čemu smo prepoznatljivi. Ali Sinj i cetinski kraj su najperspektivnije područje u RH jer se nalazi u samoj blizini splitskog bazena. Međutim, politike '71. i tih vremena su bile puno bolje prema tom kraju, nažalost, moram kazati, nego danas. Dana, u slobodnoj Hrvatskoj di su brojni Sinjani i Cetinjani odvažili se otići na ratište diljem Hrvatske, ne samo u Sinju i Dalmaciji nego u Lici su predvodili bitke teške, teške bitke, Ivica Poljak Sokol je vodio zapovjednik sajmišta i u brojnim drugim krajevima. Ali kad govorimo o projektima danas, da je najperspektivnije područje Sinj, cetinski kraj, kako sam rekao, zaleđe samog Splita, 30 km i njegova infrastruktura gdje bi trebalo živjeti puno više ljudi a ne iseljavati. Evo nekoliko projekata, godinama se obećavala brza cesta, spoj na autoput i približavanje Sinja Splitu gdje bi Sinj postao predgrađe Splita jer danas u Splitu malo tko može kupiti stan jer je prevelika cijena kvadrata a u Sinu mogu živjeti mladi, mogu se razvijati, taj lipi grad u kojemu su ove Vlade ugasile i općinski sud, moramo znat da je to centar Dalmatinske zagore gdje je odmah u blizini i samo Livno, graničimo sa Vrlikom, cetinski kraj, sa Kninom, znači u srcu Zagore, zaboravljeni projekt. A neće vam ići 2021. šutnja, ovaj put ćemo se boriti puno glasnije za brzu cestu koja je života značajna a ne da Ante Sanader, potpredsjednik Sabora, Alfa i Omega Dalmacije gradi brzu cestu do svoje vrtače u Vučevici. U nepostojećega tunela 40 milijuna kn, predviđeno u planu i programu Hrvatskih cesta. Sinjsko polje, niti metra nije navodnjeno, umjesto da se tu razvija poljoprivreda, poljoprivredna dobra, koja će na tržištu ne samo Splita, u blizini je sama Makarska, sama Šibenska županija, gdje se može razvijati to područje. Sinj i cetinski kraj daje 40% hidroenergije RH, rijeka Cetina. Jedino što imamo su hvalospjevi, obećanja uvijek ista. Prije 4 g. u Splitu na sjednici Vlade obećane su 2 milijarde kn za Dalmatinsku zagoru, 2 milijarde. Znate koliko je do sad ispunjeno? Ništa. Narod Sinja i Cetinske krajine 2021., 50 g. od Hrvatskog proljeća i 30 g. od Domovinskog rata, neće šutiti. 2021. će bit godina borbe. Ne borbe da poziva na revoluciju, ali na otpor koji će se održat na ovim lokalnim izborima ću pozvat narod, da napokon zaživi Sinj, cetinski kraj i moja Zagora.
Nema više prijavljenih za iznošenje stajališta, nastavljamo sa raspravom .
Dobro jutro poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Nastavljamo s radom. Danas prva točka na dnevnom redu: Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave, drugo čitanje, P.Z. br. 109 Predlagatelj je Vlada na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Sada bih molio predstavnicu predlagatelja da da dodatno obrazloženje zakona, s nama je poštovana državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala vam lijepo g. predsjedniče HS-a. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici. Pred vama je drugom čitanju Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je samostalno i neovisno državno tijelo koje je nadležno za rješavanje u žalbama u postupcima javne nabave, u postupcima davanja koncesija i odabira partnera u projektima javno-privatnog partnerstva. Važeći zakon o državnoj komisiji kroz 23 zakonska članka uređuje pitanje statusa članova državne komisije, zatim postupak imenovanja i razrješenja, trajanje mandata i unutarnju organizaciju, ali su se zbog određenih pravnih praznina u praksi pojavile određene dvojbe i različita tumačenja istih odredbi. Pravne praznine postoje u vezi sa imenovanjem i razrješenjem članova komisije odnosno prestankom njihova mandata specifičnije, zatim njihovim radno-pravnim statusom i pravima članova državne komisije po isteknu njihova mandata i stoga smo ocijenili da je nužno dodatno urediti ova pitanja. Nedostatnost reguliranja radno-pravnog statusa članova Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave je isto tako prepoznata u okviru Akcijskog plana za Strategiju suzbijanja korupcije i stoga je izmjena i dopuna zakona o državnoj komisiji kao mjera ušla i u prijedlog Akcijskog plana za sprečavanje korupcije za 2019. i 2020.g. te se provedbom odnosno donošenjem ovog zakona provodi i mjera iz tog akcijskog plana. Kako predlažemo kroz konačni prijedlog urediti ova pitanja? Uređenje radno-pravnog statusa se postiže na način da se usklade prava i obveze članova pri čemu se uvažava činjenica da su članovi komisije i predsjednik odnosno predsjednica komisije obveznici primjene Zakona o sprečavanju sukoba interesa i u smislu tog zakona se smatraju dužnosnicima, a nisu navedeni i na njih se ne primjenjuju pravila Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Ovim prijedlogom zakona se reguliraju osnovna prava, poput prava na godišnji odmor, pravo na bolovanje, naknadu troškova prijevoza s posao i s posla, naknada za službena putovanja i putne troškove koje su vezane uz obnašanje dužnosti. Isto tako se propisuju druga prava članova državne komisije u svezi sa obnašanjem dužnosti kao što su pravo na naknadu plaće nakon prestanka mandata, dakle nakon prestanka obavljanja dužnosti i pravo odabira između ostvarivanja prava na naknadu plaće nakon prestanka obnašanja dužnosti ili pravo povratka na rad. Propisuju se isto tako odredbe kada mandat članova državne komisije prestaje po sili zakona, dakle istekom roka na koji je član imenovan, smrću, danom razrješenja odnosno danom odluke o razrješenju. Kao način odabira kandidata za članove državne komisije u odnosu na trenutno važeći zakonski prijedlog propisuje se javni poziv i također se propisuju okolnosti kada Vlada RH može predložiti imenovanje vršitelja dužnosti člana DKOM-a u slučaju da taj član je na dugotrajnom bolovanju, na rodiljnom ili roditeljskom dopustu ili zbog nekog drugog opravdanog razloga dugotrajno odsutan. Nakon rasprave o prijedlogu ovog zakona na radnim tijelima HS-a kao i rasprave na 6. sjednici HS-a u veljači ove godine, te u skladu sa zaključkom HS-a, predlagatelj je unio nomotehničke dorade izričaja pojedinih odredbi i također je prihvaćen prijedlog iz rasprave da imenovanje vršitelja dužnosti člana iz čl. 6. st. 2. ovog konačnog prijedloga Vlada RH predloži HS-u. Evo ovo je ukratko dakle suština zakonskih izmjena i razlike između prvog i drugog čitanja. Hvala vam lijepa na pažnji.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Krećemo s replikama, prvi je na redu poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Javne nabave tj. ove tehničke izmjene za Državnu komisiju za kontrolu javnih nabava je vrlo bitno transparentnost u RH u biti je najveći problem su javne nabave koje su kartelskim slučajem od najmanjih javnih nabava lokalne razine do europskih projekata su u biti uništili konkurenciju i konkurentnost što znači da danas imamo ogroman problem kod javnih nabava i zbog toga imamo problem ne povlačenja sredstava iz EU. Znači javne nabave su funkcionirale na način kao što je u klubu u Slovenskoj 9 gdje je se dogovaralo di su bili predstavnici pravosuđa, izvršne vlasti, ministri koji su dogovarali oko poslova Janafa, Krš-Pađene, znači namještale su se javne nabave. Zbog toga ovdje moramo glasno progovoriti da kartelske javne nabave moramo zaustaviti. Hvala.
Hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala, hvala vam lijepa zastupniče Bulj. Evo naglašavam da se ovim izmjenama i dopunama rješavaju statusna pitanja članova komisije odnosno ujednačavaju se prava i obveze koji članovi imaju po određenim propisima. A što se tiče primjera koji ste spomenuli, u samom Zakonu o javnoj nabavi postoje dakle prekršajne i kaznene odredbe u slučaju da do takvih pojava dođe prema kojima se onda počinitelji istih mogu i goniti.
Hvala lijepo predsjedniče, uvažena državna tajnice. Tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba MOST-a po pitanju javnih nabava i izmjena ovoga zakona gdje državna komisija za kontrolu javnih nabava i mora imati važnu i značajnu ulogu u reguliranju ravnopravnosti javnih nabava ovaj i da bi zaustavili uništavanje konkurencije. Kao što sam rekao, kartelski način dodjeljivanja poslova kroz fiktivne nekakve javne nabave gdje su se namištali poslovi, namještali od razina lokalne samouprave gdje su se mijenjale žarulje i svjetiljke do velikih javnih nabava koje su jednostavno iz europskih fondova dovele na razinu da je konkurencija propala. Ja sam spomenuo Klub 9 u Slovenskoj. Zbog čega? Zbog toga što su tako funkcionirale javne nabave, tko je bliži sa šefom Janafa, šefom HEP-a, šefom nekakve lokalne tvrtke, dovelo je do toga da su propale brojne javne nabave tj. da su sredstva iz EU kao što je „Aglomeracija Sinj“ koja je dovedena pod upitnik zbog lošeg rada, kako lokalnog vodovoda, lokalne samouprave, Hrvatskih voda, dovedene su pod upitnik tako značajni projekti koji su bitni ne samo za lokalnu samoupravu nego kao strateški projekt RH. Vrijeme je, ne samo da na papiru to mijenjamo, ove izmjene idu k tome da budu transparentnije i javnije i imenovanja i sam postupak javnih nabava, međutim vrijeme je da napokon stanemo na kraj kartelskim javnim nabavama koje su organizirane priko razno raznih klubova ne samo u Slovenskoj nego i na nižim razinama. Jel što je uzrok tome? Odlazak naših ljudi najkvalitetnijih u treće zemlje, propadanje tvrtki koje su puno kvalitetnije nego one što dobijaju poslove i na ovaj način jedino moremo spriječiti zaustavljanje odljeva ljudi.
Hvala vam. Stanka je odobrena. Javlja li se još netko? Kolega Tušek, izvolite.
Zahvaljujem kolegice i kolege. Evo ja bi također u ime Kluba zastupnika HDZ-a tražio stanku kako bismo se svi zajedno još jedanput konzultirali oko važnosti Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave koje su pred nama, o svim važnostima i kvaliteti novina koje se u tom zakonu odnosi kako bi se što transparentnije i što kvalitetnije organizirao rad Državne komisije za postupak, kontrola postupka javne nabave. Smatramo da je ovaj prijedlog zakona i više nego neophodan, smatramo da on izjednačuje ne samo u obveznom već i u pravima ljude koji su u komisiji za postupak javne nabave, a također da i razmotrimo sve ostale argumente koji su se izdali na različitim radnim tijelima HS, prije svega da se podsvijestimo na važnost diskusije koja je bila na sjednici Odbora za gospodarstvo HS koje se generalno govorilo i raspravljalo o pravima državnih dužnosnika, a u kontekstu i prava koja će ostvarivati članovi komisije za postupak javne nabave, o održivosti ovakvog modela koji u ovom trenutku imamo i o činjenici da svi zajedno moramo ozbiljno razmislit o tome kako gledamo prava državnih dužnosnika u kontekstu činjenice da javnost te iste dužnosnike osuđuje na način da imaju određena prava koja prema percepciji javnosti ne bi trebali imati, a s druge strane znamo i svjesni smo da ti isti dužnosnici su u mnogočemu ograničeni u smislu realizacije svojih poslovnih i karijernih prava nakon obnašanja svojeg dužnosničkog mandata. Smatramo da je ovaj zakon kakav jest i više nego potreban i smatramo da kada raspravljamo o njemu treba raspravljati uistinu argumentima, argumentima struke, a ne ići u kontekst jeftinog politikanstva za koje nema nikakve potrebe u kontekstu donošenja ovoga zakona. Hvala lijepa.
Dobro, i ta je stanka naravno odobrena. Javlja li se još netko? Ne. Onda nastavljamo u 9 sati i 55 minuta. STANKA U 9:44 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,58 SATI]] Molim državnu tajnicu da dođe ponovo za govornicu kako bismo nastavili sa drugom replikom. Poštovana kolegica Danica Baričević, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedniče. Uvažena državna tajnice, kako ćemo spriječiti mogući sukob interesa između člana DKOM-a i subjekta recimo privatnog ili javnog s kojim član ima sporazum o povratku na rad?
Izvolite, odgovor.
Cijenjena zastupnice, hvala vam lijepo. Zakonom o javnoj nabavi, čl. 433. već je propisano da član Državne komisije mora izuzeti se od rada u takvom konkretnom predmetu, kada je u poslovnom odnosu sa strankom u postupku a budući Državna komisija postupa i po Zakonu o općem upravnom postupku koji je primjenjuje u žalbenim postupcima i taj zakon uređuje da se službena osoba kada odlučuje o upravnoj stvari sa kojom je povezana, da se iz postupka treba izuzeti, tako da je ustvari to već riješeno dvama drugim zakonima.
Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštivana državna tajnice, molila bi vas da malo pojasnite čl. 7 c stavak 6. kako stvar funkcionira u praksi, naime, vezano uz povratak na posao, nakon isteka mandata, bilo u javni ili državni sektor, naime tu je lijepo navedeno da nakon što istekne mandat, u roku od 15 dana treba izdati zamolbu da se vrati na posao, u roku od 45 dana treba se izdati rješenje, u to vrijeme se može primati plaća puna 60 dana. Međutim, prema ovom stavku 6. ako poslodavac nije donio odluku o povratku ili član, viši član Državne komisije ne želi prihvatiti tu odluku, da li možda tu postoji nekakva mogućnost zlouporabe? Zašto to pitam? Jer sam gledala, plaće su recimo 12,500 do 14 600 kn kao članovima Državne komisije i sad se morate vratiti na posao gdje je plaća, ne znam, 10 000 kuna. Da li onda može se dogoditi situacija, ja se ne želim vratiti pa se ono, izmulja na neki način? Jel to ste svjedočili tome u praksi? Hvala.
Hvala vam lijepa. Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju. Pa mislim da je zakon dovoljno jasno regulirao mogućnost povratka odnosno mogućnost za člana komisije da se ili vrati na posao sa kojeg je došao, dakle ukoliko je to bilo stalno radno mjesto i na taj način ima ugovor odnosno rješenje o rasporedu ili da koristi mogućnost naknade u razdoblju od 6 plus 6 mjeseci. Dakle, ovo je pisano analogno pravima državnih dužnosnika pa iz toga bih zaključila da ustvari ne postoji neka mogućnost zlouporabe kao što to dakle isto kao što ne postoji u drugim propisima. Ne vidim tu mogućnost, jel.
Kolega Begonja, izvolite.
Zahvaljujem, predsjedniče. Poštovana državna tajnice, uz harmonizaciju s pravnom stečevinom EU-a, ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave, uređuju se i pitanja, statusna pitanja, materijalna prava članova komisije za vrijeme dok im mandat traje ali i po proteku mandata, njihovog mandata u komisiji. Obzirom na važnost ovog tijela, s jedne strane kao i potrebnu stručnost članova komisije, molim da nam još jednom odgovorite kakvo je trenutno stanje njihovih prava, što se želi urediti ovim zakonom jer članovi komisije nisu ni državni dužnosnici niti pravosudni dužnosnici. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Da, točno ste iznijeli, dakle oni nisu državni dužnosnici, to ne mogu niti biti zbog direktive o pravnoj zaštiti koja propisuje da osobe ne mogu politički imenovane kao što su to državni dužnosnici i ovim prijedlogom zakona smo ustvari željeli ispraviti određene nejasnoće koje se javljaju, odnosno zakonsku prazninu koja se pojavljuje u praksi a to je da članovi komisije imaju obaveze po Zakonu o sprječavanju sukoba interesa a posljedično tome i nemogućnost rada u određenim institucijama odnosno pravnim subjektima a nisu u tom smislu zaštićeni klauzulom 6+6, pa je onda to jedno od pitanja koja se ovim zakonskim izmjenama rješava. Uz to se rješavaju i druga materijalna prava poput prava na bolovanje, prava na godišnji odmor [[Upadica predsjednik: Hvala.]] i drugih…
Kolega Habijan, izvolite.
Hvala lijepo. Evo imat ćete priliku možda na moje pitanje zapravo nastaviti sve odgovore jer se zapravo na neki način nastavljaju ono što je rekao i kolega Begonja, dakle ako iščitavamo ovaj članak odnosno odredbe čl. 2. i 3. konačnog prijedloga zakona, zapravo se stječe određeni dojam da se članovima DKOM-a daju određene financijske beneficije, da se stječu neka nova materijalna prava, pa zapravo a o tome je zapravo bilo govora i na pojedinim odborima, dakle u tom smjeru, pa vas molim ako možete zapravo pojasniti da li će to isto utjecati na povećanje proračuna odnosno budžeta samog DKOM-a odnosno kako bi otklonili zapravo te nejasnoće? Hvala vam lijepo.
Izvolite.
Hvala lijepo, zastupniče Habijan. Materijalna prava se samo preciznije uređuju i ona ni na koji način ne prelaze materijalna prava koja imaju ostali zaposlenici Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave koji su državni službenici, dakle ne ide se nigdje preko tih prava koja su dana njima kao državnim službenicima. Što se tiče samog budžeta, za provedbu ovog zakona su osigurana sredstva odnosno planirana u državnom proračunu, možda samo iznijeti jedan zanimljiv podatak da je sa osnovu naknade za pokretanje žalbenog postupka u proračunu uplaćeno u 2019. g. 17 milijuna kn a to je 6,8 milijuna kn više od sredstava planiranih za potrebe rada komisije. Dakle, tu je državni proračun u plusu.
Kolega Pavić, izvolite.
Poštovane tajnice, dali ste odgovor kolegici u vezi one teme koje smo raspravljali maloprije od početka rasprave i vašeg izlaganja, međutim ja bi vas molio da malo pojasnite drugu kombinaciju koja se može desiti a to je član komisije sudjelovao u postupku gdje je bila pravna osoba kod koje se on može zaposliti nakon što mu prestaje mandat u Državnoj komisiji. Znači u momentu kad je bio član državne komisije odnosno prije toga nije radio kod te pravne osobe, međutim nakon toga se hoće zaposliti kod te pravne osobe, što se u tom slučaju dešava, da li ima nekakva ograničenja? Ja sam o tome govorio i prošli put u svojoj raspravi, vidim da se to ništa nije promijenilo, pa ako vam nije problem da to malo pojasnite.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, vi se referirate na situaciju u kojoj član komisije nije radio u privatnom pravnom subjektu prije svog mandata u državnoj komisiji. Pa tu se primjenjuju kao što sam rekla odredbe o sprečavanju sukoba interesa u slučaju da je odlučivao o pitanjima iz tog pravnog subjekta onda ne bi mogao obavljati upravljačke poslove u tom pravnom subjektu u razdoblju na način kako to propisuje Zakon o sprečavanju sukoba interesa odnosno ako se odluči može koristiti ovu tako da kažem zaštitnu klauzulu naknade plaća u ukupnom roku od 12 mjeseci ako prije toga se ne zaposli u javnom ili privatnom subjektu.
Sada je na redu kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Uvažena državna tajnice. Dakle, cijeli zakon odnosno cijela izmjena iz zakona ide iz razloga što je riječ o državnim dužnosnicima koji imaju prema Zakonu o sprečavanju sukoba interesa određenih stvari, a to ovdje nije regulirano. Ni čini vam se da bi bilo neusporedivo bolje da smo napravili izmjenu i dopunu ili novi Zakon o sprečavanju sukoba interesa tu to definirali jer ćemo otprilike u jednom dijelu slično, ali u manjem dijelu slično raspravu raditi i na drugom zakonu koji danas imamo. Dakle, vi ste išli u zakonu regulirati ono što je bio problem, a što bi trebalo meni se čini ipak regulirati u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa i onda ne bi imali problema, ne bi mijenjali zakone da vi to ugrađujete nego to bi bilo tamo, pa me zanima nekako vaše razmišljanje i vaš stav. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Cijenjena zastupnice, to je svakako relevantno pitanje da li treba na drugačiji način urediti pitanje sprečavanja sukoba interesa, međutim mi smo pristupili izmjenama ovog zakona jer su se u praksi događale situacije da osoba koja je radila kao član državne komisije po prestanku svog mandata nije mogla obavljati određene poslove odnosno nije se mogla zaposliti, a ni na koji način onda nije bila zaštićena u smislu tržišta rada. Da li to pitanje treba cjelovitije i drugačije rješavati, mislim da se naravno o tome se uvijek može i treba razgovarati.
Kolegice Petir, izvolite.
Hvala vam lijepa predsjedniče HS-a. Poštovana državna tajnica. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave ima devet članova, status tih članova treba dobro urediti i sami ste rekli da se ovim zakonom ustvari popunjavaju pravne praznine kako bi svima sve bilo jasno, obzirom na važan posao koji ta komisija obavlja, čini se da ima pune ruka posla, kada se baci pogled samo na njihovu stranicu. Pa me zanima imate li možda podatak koliko predmeta Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je obradila do sada i koliki postotak tih žalbi koje su uložene je opravdan? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala zastupnice Petir na pitanju. Evo kada gledamo broj žalbenih predmeta o kojima rješava komisija, mogu iznijeti podatke za protekle godine. 2019.g. je prema izvješću o radu DKOM-a zaprimljeno 1194 žalbe, u 2020. izvješće još nije završeno, ali imamo preliminarne podatke 1089 žalbi, a u 2021.dakle do današnjeg datuma 300-njak žalbi koje pokrivaju i javnu nabavu i postupke koncesija. To sve govori u prilog tome da je visok broj žalbenih predmeta o kojima rješava komisija i u prilog tome da doista treba voditi računa o tome da to jesu ljudi koji sa svojim stručnim kompetencijama mogu taj posao kvalitetno odraditi. U prosjeku se usvoji između 47 do 52, 53% žalbe.
Sada je na redu kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovana državna tajnice. Vjerujem da je točan podatak kako je ukupna vrijednost na godišnjoj razini javne nabave u Hrvatskoj oko 43 milijarde kuna, što s obzirom na broj kako ste maloprije spomenuli žalbenih postupaka govori o važnosti i značaju rada državne komisije. Stoga ovim zakonom se doprinosi njihovoj transparentnosti odnosno neovisnosti u radu. No ono što mene interesira, imate li podatak koliko u prosjeku traje žalbeni postupak na razini državne komisije? Često se puta radi o vrlo važnim projektima kako na nacionalnoj tako i na lokalnoj i regionalnoj razini, s obzirom da su mnogi od tih projekata vezani uz sredstva EU interesira me koliko to traje zbog ažurnosti realizacije postupaka nabave usluga i roba? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na pitanju zastupniče Bačić. Kao što ste i sami istakli izniman je volumen, financijski volumen predmeta o kojima komisija odlučuje i koji se provode kroz postupke nabave. Zakonski rok za rješavanje predmeta je 30 dana, državna komisija odlučuje ispod tog roka, dakle prosjek je ako se ne varam 27 dana za rješavanje predmeta od trenutka od kada se kompletira dokumentacija. A kod predmeta koji su vezani uz povlačenje sredstava EU njima se u postupcima daje prioritet i oni se rješavaju u još kraćim rokovima, upravo iz razloga da se osigura što brže povlačenje europskih sredstava. Svjesni smo činjenice naravno da bi odnosno svi bismo voljeli da to sve skupa bude i još brže, ali pravna zaštita je nešto što je direktivom propisano kao pravo svakog tko sudjeluje u žalbenom postupku i to se pravo ne može osporiti.
I zadnja replika kolega Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS-a. Gospođo državna tajnice. Pa recite mi predviđene su nagodbe u predmetima kartela i tajnih kartela, recite mi zašto i u drugim povredama Propisa o zaštiti tržišnog natjecanja nisu predviđene također nagodbe, te zašto su smanjenja, umanjenje kazne za 10 do 20%, a ne kao što je bila u prijedlogu zakona 20 do 30%?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju. Pitanje kartela odnosno zabranjenih sporazuma na tržištu će biti i u raspravi kod slijedećeg zakona, a ove postotke koje ste spomenuli smo u konačnom prijedlogu zakona utvrdili sukladno praksi drugih zemalja koje imaju nešto više iskustva u rješavanju takvih zabranjenih sporazuma na tržištu i sukladno praksi Europske komisije koja odlučuje o povredi temeljnog Ugovora o funkcioniranju EU, dakle prema tome su analogno određeni i ovi postoci oslobođenja od kazni.
Zahvaljujem državnoj tajnici, možete se vratiti na mjesto. Mi ćemo sada dalje nastaviti s radom, samo prije toga najava za sutra. Dakle, krenut ćemo u pola 10 sa raspravama o amandmanima, očitovanje na amandmane, imamo ih već 10 za jučerašnji zakon, vidjet ćemo danas kroz dan da li će ih biti još. Nakon toga idemo sukladno dnevnom redu i u 12 sati bit će glasovanje. To je znači plan za sutra. Žele li sada predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a i poštovani kolega Marin Miletić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS g. Jandrokoviću, poštovani g. Bukarica, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. U prvom čitanju iznio sam neke prijedloge, primjedbe na prijedlog zakona kakav je bio u prvom čitanju i neću ih sada ponovno ovdje govoriti i ponavljati. Jedno od mojih primjedbi vlada i ministarstvo su usvojili, pa vršitelji dužnosti koji će u budućnosti eventualno zamjenjivati članove državne komisije ipak neće birati vlada nego ovdje HS. Doduše, u prihvaćanju moje primjedbe i prijedloga vlada je žrtvovala javni poziv vjerojatno percipirajući ga kao nepotrebni gubitak vremena. Međutim, ja se s takvim, ali i nekim drugim rješenjima ovoga konačnog prijedloga ne mogu u cijelosti složiti. Zato sam podnio dva amandmana na ovaj prijedlog zakona za kojeg vjerujem da se mogu prihvatiti i da će barem malo unaprijediti zakonski tekst. Oba moja amandmana zapravo problematiziraju jednu te istu temu, a to je način izbora članova državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave kao i njihovih eventualnih zamjenika tzv. vršitelja dužnosti. Ako pogledate moje amandmane vidjet ćete da je njihov cilj povećati transparentnost izbora članova državne komisije, a cilj je amandmana i da se čuva i jača integritet svih tijela koja sudjeluju u procesu izbora članova državne komisije, kao i da se poštuje elementarno ustavno i demokratsko pravo da svi u Hrvatskoj moraju imati mogućnost pristupa javnim službama i javnim dužnostima pod jednakim uvjetima. Prije svega trebamo biti svjesni da aktualni Zakon o državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave kakav je na snazi uređuje jedan potpuno netransparentan postupak imenovanja članova državne komisije. Po važećem zakonu vlada bez javnog poziva ili javnog natječaja neformalnim putevima i metodama vadi kandidate za članove državne komisije, izrazio bih se slikovito, iz šešira. Ne znam kako to u praksi izgleda, možda premijer ili neki ministar digne telefonsku slušalicu i nazove nekoga po principu „halo bing, jel bi bio član državne komisije“, a nakon toga vlada šalje ovdje nama u HS njihove kratke životopise kako bi saborski zastupnici mogli odlučiti o izboru članova. Naravno, malo sam karikirao ovu situaciju, ali doista se postavlja pitanje po kojem principu su imena i prezimena svih dosadašnjih članova državne komisije uopće došla pred vladu? Po kojem principu su imena i prezimena svih dosadašnjih članova državne komisije uopće došla pred premijera? Ovaj konačni prijedlog uvodi zato u postupak kandidiranja institut javnog poziva, dakle ne javni natječaj nego javni poziv. Kako smo posljednjih dana kroz paljbu između vlade i predsjednika republike mogli naučiti postoje bitne razlike između javnog natječaja i javnog poziva, prije svega u pravima kandidata koji se na njih prijavljuju i u razini transparentnosti i pravne zaštite koja je kud i kamo snažnija kod javnih natječaja. Ali s obzirom da smo kod imenovanja članova državne komisije dosad imali potpunu samovolju vlade oko prijedloga kandidata i uvođenja javnog poziva je nekakav mali korak naprijed, ali daleko od prave formalne profesionalizacije tog posla i te dužnosti. U tom smislu podnio sam amandman na čl. 4. konačnog prijedloga gdje se barem uređuje način objave javnog poziva i njegovo trajanje kao najminimalniji uvjeti zakonitosti i transparentnosti javnog poziva. Mislim da je to neki minimum pravila oko javnog poziva koji bismo trebali propisati i urediti zakonom. Moj drugi amandman na čl. 6. tiče se onih iznimnih situacija gdje treba privremeno imenovati vršitelja dužnosti člana državne komisije bilo zbog toga jer neki član dulje vrijeme je opravdano spriječen obnašati dužnost ili je nekom članu prestao mandat. Naime, konačni prijedlog zakona ovako kako je napisan dovest će do toga da ćemo imati tri različita postupka, tri različita režima za imenovanje članova komisije. Zato predlažem amandman koji bi sve to pojednostavio i uveo jedan jedinstveni režim imenovanja članova Komisije u svim slučajevima. Smatram kako ne smijemo imenovati, kako ne smije ime uštede vremena žrtvovati transparentnost postupanja. Državna komisije nije tijelo koje bi bilo onemogućeno raditi, ako bi se i dogodila situacija da nedostaje jedan ili dva člana u određenom kraćem periodu dok se ne provede puni postupak imenovanja novih članova ili vršitelja dužnosti. Predlažem stoga predstavnicima Vlade da razmotre i prihvate predložene amandmane jednako kao što su razmotrili i prihvatili moju primjedbu iz prvog čitanja. Amandmani su dosta podrobno i argumentirano obrazloženi pa pozivam kolegice i kolege zastupnike da ih razmotre. Osim svega navedenoga u prvom čitanju, prigovorio sam da je ovaj zakon trebao biti dio paketa, s novim zakonom o sprječavanju sukoba interesa. Naime, članovi Državne komisije, nakon što im završi mandat, i mislim da je ovo vrlo važno istaknuti i reći glasno, da se čuje, vrlo lako se mogu naći u potencionalnom i stvarnom sukobu interesa obavljajući privatne poslove koji su, opet, usko povezani s poslom kojeg su obavljali prethodno u Državnoj komisiji. Mislim da su tu mogućnost za sukob interesa, ali i za korupciju vrlo velike i treba ih zakon prevenirati, zakonom ih ukloniti. Piše u jednoj svetoj knjizi, kloni se grešne prigode, pa ovdje mi možemo iskoristiti zakone da pomognemo, prevenirajmo. Bilo kakve grešne prigode, je li? U svakom slučaju, Klub Mosta će svoj konačni stav o ovom konačnom prijedlogu zakona zauzeti tek nakon što vidimo kako će Vlada odgovoriti na amandmane koje sam podnio. Hvala.
Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani predlagatelju, kolegice i kolege. Govorimo o javnoj nabavi, a ja ću, da budem plastičniji, ovdje pročitati jednu javnu nabavu iz elektroničkog glasnika javne nabave, koja nije fiktivna, ona je stvarna i nije jedina takva koja je u elektroničkom oglasniku. Dakle traži se osobni automobil, nije bitno tko ga nabavlja, to vi potražite tko, kako, sljedećih specifikacija, 1.6, TGDI, motor radnog obujma 1591 cm3, najveće snage od 130 kW odnosno 177 KS, okretni moment 5500 okretaja u minuti, najveći okretni moment 4,5 tisuće okretaja u minuti. Kaže, emisija CO2 170 do 175 g/km, vožnja na van naselja potrošnja 6,8, vožnja u naselju 8,5 do 9,1, kombinirana vožnja 7,4 do 7,6. E sad, ovo je interesantno, masa praznog vozila 1637 kg, najveća masa vozila 2200 kg, dimenzije 4485 mm, širina 1855 mm, visina 1645 mm, međuosovinski razmak 2670 mm. Je l' trebam dalje čitati? Dakle ovo je iz elektroničkog oglasnika javne nabave. Dakle netko tko je obveznik javne nabave usudio se napraviti javnu nabavu poput ove, odnosno prilagoditi nabavu apsolutno od slova do slova, od riječi do riječi u milimetar točno jednom proizvođaču automobila. Dakle u milimetar je specificirana širina, dužina, u gram masa automobila. I onda mi govorimo o poštenoj javnoj nabavi? I sad me zanima, tko je ovdje lud? Je li sustav ne valja ili mi koji donosimo zakon, je li smo mi normalni kad se ovakvi natječaji koji su skroz legalni mogu plasirati? A u Hrvatskoj ima samo jedan distributer ovih automobila, ne 5 nego 1, a možda je ovaj natječaj raspisala i Vlada pa će možda kupiti i 100 automobila istog dobavljača i sve je legalno jer samo jedan dobavljač može udovoljiti ovim propozicijama. Samo jedan jedini. Sad kad govorimo o javnim nabavama, vidjeli smo ovdje da je, jasno, da je to namješteno. A s druge strane, osobe koje provode javnu nabavu, oni su u tolikom strahu od te javne nabave, ja sam i osobno sudjelovao u procesima javne nabave, pa to je sve jako ozbiljno, kuverte se otvaraju, zatvaraju, potpisuje se 5 puta, 100 pečata, ne daj Bože da pogriješiš i onda ti je najlakše zapravo kad si nešto malo nesiguran da te netko ne bi prozvao, znaš što napraviš? Poništiš natječaj i onda imamo situaciju da se neke javne nabave i po 3, 4 godina provode. Po 3, 4 godine. A katkad se to radi europskim novcima i zbog straha od greške od kontrole, normalno, čovjek se boji svega danas i jednostavno mi ne provodimo javne nabave, ne uzimamo, ne konzumiramo taj novac EU-a. A s druge strane, najurednije prolaze javne nabave poput ove jer su savršeno legalne i u redu. I nema nikakvog problema. Kad govorimo o farmaceutskoj industriji, odnosno o našem zdravstvenom sustavu, tu imamo jedan golemi problem, ja ću sad bit konkretan, npr. lokalna, evo šibenska bolnica npr., u mom Šibeniku, dogovore nabavu nekog lijeka po cijeni koja je ne znam, 5 kn neki lijek. Sutra s nekim dobavljačem, nekom farmaceutskom tvrtkom, sutra država taj isti lijek nabavi po 4 kune. Smije li se razvrgnuti ovaj lokalni natječaj bolnice ili ne smije? Ili suprotno, država kupi po 5 kn, a šibenska bolnica kupi po 4 kune. Smije li država razvrgnuti natječaj? Dakle, ovo su golemi problemi o kojima nitko ne govori, ovo su stvari jednostavno nedefinirane a jedina stvar je koja je bitna, da je sve ispečatirano, ispotpisivano, da kad neko dođe u kontrolu, da kaže sve je u redu, sve štima, nema nikakvog problema a zapravo ništa ne valja. Ništa valja jer su natječaji de facto namješteni. I naposljetku, još jedan veliki problem u samom procesu javne nabave, a to su te famozne žalbe. Svatko tko se natjecao, ponovit ću, svatko tko se natjecao u procesu javne nabave, može se zbog neosnovanog razloga žaliti. I to odgađa proces odnosno odluku mjesecima i mjesecima. Ja konkretno sad znam nekoliko slučajeva gdje su neki državni natječaji zaustavljeni zbog toga što je netko jednostavno bio uporan i dok nije dobio neki drugi poslić sa strane, on se žalio, žalio, žalio, blokirao, blokirao, blokirao. I sad naposljetku ta najjeftinija cijena. Osobno sam bio svjedok kada se sve po zakinu, izabrao ponuđač koji je imao najnižu cijenu, triput nižu od onoga koji je bio konkurencija, triput nižu a na koncu je ta cijena zbog troškova održavanja, zbog VT radova, zbog 101 razloga bila 20% veća od ovog prvotnoga. I sve je legalno. Sve je apsolutno legalno. Dakle, imamo jedan sustav koji zapravo ne funkcionira. Treba uvesti reda u ovoj sustav. Ajmo početi sa nekim najsmješnijim stvarima koje jednom prosječnom građaninu nisu baš toliko smiješne, kao što je nabava automobila. Ne može netko specificirati automobile u milimetar i tražiti tobožnju poštenu javnu nabavu, za nabavu osobnog automobila.
Idemo sada na treću raspravu, Klub zastupnika Domovinska pokreta, poštovani kolega Daniel Spajić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Što povezuje samo na prvi pogled uljuđenog Europejca premijera Plenkovića sa ekipom poput Lukašenka i nasljednika Fidela Castra? Povezuje izvješće u indeksu korupcije koje redovito izdaje Transparency a čije zadnje izdanje pokazuje kako Hrvatska, Bjelorusija i Kuba dijele 63. mjesto. Niti ocjena drugih relevantnih međunarodnih institucija poput Svjetskog ekonomskog foruma nemaju ništa bolju ocjenu sadašnjeg stanja u Hrvatskoj. Ono što posebno zabrinjava je činjenica kako prognoze tih izvješća za budućnost nisu pozitivne pa smo recimo po orijentiranosti Vlade na budućnost tek na 105. mjestu u svijetu. S time se slažu i građani RH među kojima čak 73% smatra kako idemo u krivom smjeru međutim Vlada ignorira sve te činjenice. Pa podsjeća na vic o čovjeku koji je vozeći po autocesti u krivom smjeru čuo na radiju obavijest za vozače da pripaze na opasnog vozača koji vozi u krivom smjeru, on je rekao ma ne vozi samo jedan, svi voze u krivom smjeru. Najbolji primjer te potpune odlijepljenosti od naše stvarnost je odnos prema sudstvu. Kakvo je stanje u našem sudstvu, svi znamo, a relevantno istraživanje pokazuje da je po efikasnosti tek 140. na svijetu. Međutim, u nedavnom predstavljanju Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, Vlada bez ustezanja i srama navodi kako je od velike važnosti da se nastavi daljnji razvoj nepristranog i učinkovitog pravosuđa. Također, tvrdi kako im je cilj podizanje učinkovitosti države u provedbi reformi iako su im sve reforme propale većinom prije nego što su uopće i pokrenute. Da Vlada potpuno ignorira znakove kako nam je potreban snažan zaokret a ne daljnji razvoj u sadašnjem smjeru, pokazuje odnos prema javnoj nabavi koja ima sve snažniji utjecaj na hrvatsko gospodarstvu. U periodu od 2017. do 2019. g. udio u javnoj nabavi je rastao sa 13 na 16,5%. No kritike kako Vlada premali dio Nacionalnog plana oporavka i otpornosti ulaže u privatni sektor, Vlada kaže kako će se javne investicije kroz javne nabave ionako preliti u privatni sektor. Kad je već kod zbog nepovoljne strukture gospodarstva značaj javne nabave toliko velik i kad se na njenu učinkovitost toliko računa u podjeli EU sredstava, ozbiljna Vlada pristupila bi temeljitim izmjenama tog sustava jer biti jedna od najkorumpiranijih zemalja u EU i šire, ne bi bilo moguće da imamo uređen sustav javne nabave. Više puta smo upozorili na primjer digitalizacije zdravstva gdje su stotine milijuna kuna čekale da se pokrene javna nabava. Onda je posao nadzora digitalizacije zdravstva dobio ni manje ni više bivši Sanaderov ministar zdravstva koji kao ministar nije bio sposoban obaviti taj posao. Isto tako nekadašnja potpredsjednica vlade zadužena za gospodarstvo nije znala napraviti strategiju razvoja, ali se prosvijetlila nakon izlaska iz vlade, pa je kao konzultant Svjetske banke to napravila, ali je to vladu koštalo dodatnih 5 milijuna EUR-a. Danas je ta gospođa konzultantica nagrađena mjestom predsjednicom uprave Podravke. Nakon ovakvih primjera javne nabave ne čudi se što građani sve više gube povjerenje u institucije, ali i u optimizam vezano uz budući razvoj zemlje Hrvatske. Osim što jedan od ključnih pokretača korupcije niz primjera pokazuje kako je sadašnja javna nabava neučinkovita i nepouzdana. Jedan primjer smo mogli vidjeti prije par dana. Po 12-ti put pao je iznimno važan natječaj za rekonstrukciju pruge prema Rijeci jer je tvrtka iz Srbije za 5.000 kuna uložila žalbu na posao vrijedan od 2 milijarde kuna. Ukratko, mi u Domovinskom pokretu ovakve zakonske izmjene ne smatramo instrumentom antikoruptivnog učinka kako se to navodi u prijedlogu. Umjesto tijela koje pasivno obrađuje žalbe na postupke javne nabave Hrvatskoj treba stručno tijelo koje će djelovati proaktivno. Za početak napraviti detaljnu i nepristranu analizu dosadašnjih problema u provedbi Zakona o javnoj nabavi te poduzeti konkretne mjere za stvarno suzbijanje korupcije i maksimiziranje učinka javne nabave na ukupni gospodarski razvoj. Ovakvih alibnih institucija koje su uglavnom same sebi svrha hrvatski porezni obveznici ionako na svojoj grbači imaju i previše. Ja kad čujem riječ javna nabava, puno puta sam sudjelovao u tim procesima, odmah mi na um pada nepotizam, korupcija, politička trgovina. Jučer smo imali aktualni sat i navečer upalite dnevnik i vidite koje kakva prepucavanja, ali nema pitanja koje je gospodin Škoro postavio za gospođu Đurić iz SDSS-a, gospođu koja je potpisala 1700 štetnih rješenja za RH. Sve će to platiti porezni obveznici. Sve će to platiti porezni obveznici. Od tog jučer nema riječi na dnevniku. To je politička trgovina. Dok ovakve stvari ne promijenimo badava donosimo ove zakone. Hvala vam lijepo.
Sada ćemo ići na četvrtu raspravu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Žarko Tušek. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, kolegice i kolege, vrijednost javne nabave u Hrvatskoj procjenjuje se kao što je danas već rečeno na oko 40 milijardi kuna godišnje. Državna komisija za kontrolu postupka javne nabave odlučuje o žalbenim predmetima vrijednima stotine milijuna EUR-a i uloga joj je na neki način osigurati prvu liniju obrane od zlouporabe u postupcima nabave. A isto tako kroz objave svojih odluka održati visoku stručnu razinu pravne sigurnosti za sve sudionike u procesu javne nabave. Sve to za sobom povlači i ogromnu profesionalnu i ljudsku odgovornost članova DKOM-a koji su obveznici koji su obveznici primjene Zakona o sprječavanju sukoba interesa te se smatraju dužnosnicima u smislu tog zakona, a pri tom se na njih ne primjenjuju pravila Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Nedostatak reguliranja njihovog statusa je prepoznat i u Akcijskom planu za strategiju suzbijanja korupcije kao koruptivni rizik i upravo i zbog toga je danas ovaj zakon ispred nas. Kao što smo imali prilike čuti od državne tajnice ovim se prijedlogom zakona do potpune pravne praznine na neki način popunjavaju pravne praznine i važno je da se članovi komisije DKOM-a i u pravima ne samo obvezama izjednače sa državnim dužnosnicima. Osim materijalnih prava da ih sada ne nabrajam, također se unose odredbe kojima se osigurava kontinuitet rada tijela, precizno se utvrđuje početak i završetak mandata, dodaju se odredbe vezane za prestanak mandata po sili zakona koje do sada nisu bile obuhvaćene te se predlaže javni poziv kao način odabira kandidata koje će Vlada RH predložiti Hrvatskom saboru. S obzirom da se članovi DKOM-a tretiraju kao dužnosnici po prestanku mandata godinu dana nemaju pravo zaposliti se na rukovodeće poslove niti u javnom ili privatnom sektoru. A kako se ne bi doveli u sukob interesa budući da je realno velika vjerojatnost da su i obzirom na trajanje mandata od 5 godina odlučivali po žalbi u tijelima za kojima se potencijalno žele zaposliti. Upravo zbog tog razloga uvodi se ova opcija koju imaju i ostali državni dužnosnici po principu 6 + 6 mjeseci pravo na dohodak. Oko tog instituta 6 + 6 na matičnom Odboru za gospodarstvo pokrenula se jedna vrlo dinamična i žustra rasprava ne samo u kontekstu ovog prijedloga nego generalno na sve na koje se isti prijedlog odnosi. Naime, s obzirom na stručnost ljudi koji obavljaju određene poslove na pozicijama dužnosnika i mogućnost njihovog doprinosa određenim poslovima i procesima po prestanku mandata ukoliko se odmah mogu uključiti na određene kažimo to tako rukovodeće pozicije važno je vidjeti da li ovakav koncept kakav sada imamo uistinu jest održiv i da li on na neki način zapravo ograničava fluktuaciju kvalitetnih i ozbiljnih kvalificiranih ljudi koji su na nizu razina bili rukovodeći kadrovi, da li prije u privatnom sektoru, a onda u javnom sektoru i da li bismo eventualno u perspektivi morali svi zajedno porazgovarati oko toga da je ovakav model održiv ili jednostavno nije održiv. Možda čak da se promisli oko toga da bi se eventualno taj institut 6 + 6 na neki način skratio ili da bismo svi zajedno iznijeli jedan drugačiji zakonski okvir tretiranja državnih dužnosnika koji eto zbog svoje situacije ne mogu akceptirati tržište rada na način kao što to njihove kvalifikacije njima omogućavaju, a s druge strane trpe ja bih to rekao nekakvu porugu javnosti za koju uistinu nisu zaslužili budući da su eto zakonski onemogućeni da na neki način realiziraju sebe u profesionalnom smislu nakon što odstupe sa pozicije državnih dužnosnika. Mi smo na matičnom Odboru za gospodarstvo raspravljali naširoko oko toga, gledali smo u komparativnom smislu i primjere nekih drugih zemalja poput Austrije, poput Njemačke koje na neki način imaju drugačiji model i koji na neki način drugačije kombiniraju odnos javnog sektora i odnos privatnog sektora. Neka članice EU zapravo imaju čak i obvezu transfera ljudi iz javnog sektora u privatni, iz privatnog u javni u jednom dijelu svog mandata, pogotovo za one koji su u javnom sektoru kako bi se te spone što je to moguće više vezale, a ne na neki način limitirale i ograničavale pristupom kakav mi imamo koji je na neki način u okviru jedne percepcije da se borimo sa nekakvom korupcijom u javnom sektoru koje možda niti u takvoj mjeri nema kakvu ju mi na neki način pokušavamo tretirati. Smatramo da bi se u tom smislu moglo i na neki drugačiji način debatirati u vremenu koje je ispred nas, ali je ovo je zakon u ovom trenutku ono što tehnički rješava, a to je status DKOM-a u okviru kakav jeste, moramo podržati i Klub zastupnika HDZ-a će ga podržati. Hvala vam lijepa.
Idemo dalje sa raspravom, pet klub je Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana tajnice sa suradnicom. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave koji se ne razlikuje mnogo od prijedloga koji smo imali pred sobom u prvom čitanju, ali ipak sam zadovoljan što mogu konstatirati da je predlagač prihvatio neke naše prijedloge koje smo dali tijekom rasprave u prvom čitanju. Tu prvenstveno mislim na čl. 6. st. 2. zakona koji je kritiziralo nas nekoliko zastupnika u svojim raspravama, a odnosi se na imenovanje zamjena članova komisije. Naime, u prijedlogu zakona stajalo je da će te članove predložiti Vlada RH, međutim u konačnom prijedlogu zakona stoji da će u slučaju opravdane spriječenosti u obnašanju dužnosti člana državne komisije duljim od tri mjeseca poput dugotrajnog bolovanja ili rodiljnog ili roditeljskog dopusta Vlada RH može predložiti HS-u imenovanje vršitelja dužnosti člana do povratka člana na dužnost, a najdalje na rok od 12 mjeseci s mogućnošću još jednog imenovanja što znači zapravo da ona klauzula koja je bila u zakonu da će to određivati Vlada samostalno je zapravo prebačeno na Sabor kako je već to bilo i predloženo. Naime, budući da i mi ovdje imenujemo članove u Saboru u redu je da imenujemo i zamjene. Kasnije ću raspravi pokušati neke stvari malo objasniti, tu je bilo pitanje od kolege Miletića odakle oni članovi će doći od strane Vlade, mislim da je rješenje jednostavno, imali ste javni poziv i na tom javnom pozivu se moglo javiti 100 ljudi i ostalo vam je još od onih devet članova koje ste odabrali ostalo je još 91. Pa imate ako postoji ne znam kako to kod vas u ministarstvu funkcionira, ukoliko je ostalo onih 91 imate neki redoslijed po kojim se kasnije mogu zapošljavati, tako smo barem mi radili u našoj kompaniji. No dobro. Dobro je da se precizirao početak i prestanak mandata člana državne komisije koji do sada u zakonu nisu bili precizirani i to pozdravljamo. Većina se zastupnika u svojim raspravama složila i da je nužno potrebno regulirati prava i obveze članova državne komisije i to posebice uvažavajući činjenicu da su članovi državne komisije obveznici primjene Zakona o sprečavanju sukoba interesa te se smatraju dužnosnicima u smislu tog zakona, iako se ne njih ne primjenjuju pravila Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika pa stoga ne smatram za potrebno komentirati članke zakona vezane uz ovu problematiku. S obzirom na činjenicu sa se u Saboru često spominje korupcija i kad treba i kad treba i kad postoji opravdana sumnja i kad ne postoji i kad postoje neke indicije i kad ne postoje, smatram da bi u zakonu bilo dobro konkretno definirati kada se i pod kojim uvjetima član državne komisije kojem je istekao mandat, a prije obnašanja dužnosti nije bio državni dužnosnik može zaposliti kod poslodavca koji je bio stranka u postupku tijekom obnašanja dužnosti člana državne komisije. U jednom dijelu smo već dobili odgovor od državne tajnice, nadam se da ćemo to uspjeti još detaljnije definirati jer smatramo da se to treba riješiti na jedinstven način u Zakonu o sukobu interesa jer bi to bilo puno transparentnije i kvalitetnije za sve nas. Tijekom rasprave o prijedlogu Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave čule su se i mnoge kritike vezane za javnu nabavu, vezane za nepravilnosti tijekom javne nabave, vezane za potencijalne i protuzakonite radnje, međutim tu moram napomenuti da prema sadašnjim odredbama zakona DKOM radi isključivo po prijavama, iako smo vidjeli dokumentaciju koja nam je bila priložena u sklopu prijedloga zakona, zapravo vidimo kako treba izgledat izvješća te komisije koje nam se upućuje. Pa vidimo zapravo da onda se tamo i navodi i broj prijava koje su došle za državnu komisiju i broj riješenih prijava koje je ta komisija riješila. Nažalost, trenutno je zakon takav i da bismo trebali tu nešto promijeniti, trebali bismo sigurno, zato što mislim da trebamo donijeti nekakve dodatne propise ili možda nekakve dodatne članke u zakon koji bi omogućili dodatnu kontrolu javne nabave. Prema sadašnjim odredbama zakona državna komisija radi isključivo po prijavama i normalno da je i jasna ogorčenost pojedinih saborskih zastupnika sa činjenicom da su ukazivali na nepravilnosti u javnoj nabavi, a da se te nepravilnosti nisu riješile ili se nisu spriječile. Čuli smo i danas kolegu Zekanovića govorio je opet o javnoj nabavi, nije govorio o komisiji i da li je trebalo uopće doći do komisije to je veliko pitanje s obzirom da bi komisija djelovala da je to netko prijavio. Ako nije niko prijavio, komisija na to neće reagirati. Međutim, moramo biti svjesni da sama državna komisija ne prati tijek svakog postupka javne nabave i da ukoliko ima nepravilnosti koje su se desile tijekom postupka javne nabave, a nisu prijavljene državnoj komisiji postoje druge institucije kojima se takve radnje trebaju prijaviti i koje bi trebale reagirati po tim prijavama. Te institucije znamo koje smo, možda nam može kasnije državna tajnica u završnom izlaganju malo pomoći oko toga kako postupiti da bude jasno svima nama i javnosti što i kako napraviti i postupati ukoliko znamo za nepravilnosti, a to nismo mogli prijaviti Komisiji iz razno raznih razloga. S druge strane, već sam predlagao da bi se trebao kontrolirati postupak pripreme samog natječaja za javnu nabavu i budući da znamo da ni to nije posao Državne komisije, trebalo bi se pronaći načina da se postupci pripreme natječaja stave pod kontrolu. I onda se ne bi dešavale stvari i kombinacije kakve danas tu iznio naš kolega u prethodnoj raspravi. Odmah da napomenem, s obzirom da smo već imali jednu polemiku, razgovarali smo o tome, htio bih samo skrenuti pozornost da prethodno savjetovanje nije dovoljno rješenje, nije dovoljno dobro rješenje jer se prečesto događa da se zainteresirane kompanije ne javljaju na te postupke prethodnog savjetovanja, a to je toliko česta pojava da se teško oteti dojmu da se to ne dešava slučajno baš onda kad poslove pod tim natječajima dobivaju točno određene kompanije za koje se znalo ili se očekivalo da će dobiti poslove na tim natječajima i tu je problem, to trebamo spriječiti ako je to moguće i ako postoji volja. Zbog toga napominjem i podsjećam da imamo još puno prostora za unaprjeđenje procedura u postupcima javne nabave, da imamo još puno prostora u dijelu kontrole postupaka javne nabave, kao i u propisivanju prava, dužnosti i obveza Državne komisije koje su zasada takve kakve jesu, propisane ovim zakonom, ali vjerujem da ćemo u cilju transparentnosti postupaka javne nabave te i cilju sprječavanja korupcije veoma brzo imati i izmjene i dopune i ovog zakona i najvjerojatnije Zakona o javnoj nabavi. I na kraju, moram spomenuti da mi u Klubu SDP-a smatramo da su se prava i obveze članova Državne komisije za vrijeme trajanja mandata u ovoj verziji zakona dobro definirale i da će to članovima Državne komisije uvelike olakšati ostvarivanje njihovih prava, ali i praćenje njihovih obaveza. Hvala lijepa.
Sada će, kao šesta govoriti poštovana kolegica Sandra Benčić u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege. Poštovani predstavnice i predstavnici predlagatelja. Bit ću, probat ću biti konkretna u smislu primjedbi koje se tiču upravo ovih izmjena koje imamo pred sobom. Naravno da bi o samim problemima javne nabave u Hrvatskoj, pa i o Zakonu o javnoj nabavi kao takve mogli govoriti puno šire, međutim, ovdje se zapravo radi o pitanju prava i obaveza dužnosnika unutar Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave, pa ću se koncentrirati na to. Dakle, ono što smo do sada imali kao problematično, da nije bio predviđen gotovo nikakav postupak imenovanja, a radilo se i radi se i dalje o javnoj funkciji. Dakle, javnom poslu koji bi po Ustavu RH trebala biti, za koje bi trebala biti osigurana jednakost pristupa. Dakle, čl. 44 Ustava RH kaže da svaki državljanin RH ima pravo pod jednakim uvjetima sudjelovati u obavljaju javnih poslova i biti primljen u javne službe. Identično takvo pravo postoji i u međunarodnim dokumentima čiji je RH i potpisnica i koja je ratificirala, pa samim time su i hijerarhijski iznad samog zakona, stoga smatram da je pitanje dostupnosti i javnosti ovog postupka, pitanje koje je već prethodno trebalo urediti, ne zbog usuglašavanja sa ... [[Govornik se ne razumije.]] nego i usuglašavanja sa Ustavom, zapravo provedbe čl. 44 Ustava i usuglašavanja sa međunarodnim dokumentima koje smo ratificirali. Međutim, ... [[Govornik nije uključen.]]
Ispričavam se, ispričavam se. Ispričavam se još jednom [[Upadica: U redu, u redu. Sve u redu.]] kolega mi je nešto htio reći. Izvolite.
Evo, nastavit ću. Dakle, pristup tim poslovima mora biti karakteriziran, kao prvo, načelom jednakosti odnosno jednake dostupnosti, načelom državljanske pripadnosti koje je integrirano u zakonu i načelu pravičnog i transparentnog postupka kojim se odabiru zainteresirani kandidati. Međutim, koliko je od tih načela zaista integrirano i u ovaj prijedlog izmjena i dopuna? Dakle jedino što se vidi da je Vlada sada odlučila poboljšati je uvođenje javnog poziva i zakonsko fiksiranje početka mandata člana Državne komisije. Međutim, i dalje ne znamo tko vodi taj postupak, koji je sadržaj postupka, koja mjerila se uzimaju u obzir prilikom odabira kandidata, koliko traje taj javni poziv, tko će se sve sudjelovati u tom postupku? To su sve nepoznanice. Dakle znamo nešto o uvjetima koje svaki član ili kandidat mora ispunjavati, znamo koje su zapreke za imenovanje, međutim, ne znamo kako će se to odraziti na cjelokupni postupak i kako će bit integrirano u kriterij koji će biti dodatni kriterij za izbor. Zašto to sad ovdje govorim? Dakle, i sa ovim izmjenama i dopunama postupak je još uvijek netransparentan i dapače, ima manje elemenata nego javni poziv u postupku imenovanja predsjednika Vrhovnog suda, a znamo što je taj postupak, odnosno nedostaci u reguliranju javnog poziva, kakve su zapravo prijepore i pravne prijepore uzrokovali i koliko su zapravo utjecali na samu proceduru izbora predsjednika Vrhovnog suda koji još uvijek traje. Dakle, da bi to izbjegli, da bi to izbjegli, a moramo imati na umu da su članovi DKOM-a jednako tako bitni, jednako tako važni i imaju jednako tako važnu javnu funkciju jer zaista odlučuju o postupcima u kojima se godišnje, evo na razini 2019.g., prema Izvještaju o javnoj nabavi za 2019. bez PDV-a potroši 40 i nešto milijardi kuna, javnih i sektorskih naručitelja dakle zajedno. Znači radi se o zaista zahtjevnom i važnom javnom poslu. Dakle, pitanje nepristranosti članova mora dakle biti testirano u prvom redu na vladu koja predlaže te članove. Zašto? Pa vlada i njena ministarstva su jedni od najvećih naručitelja, dakle oni su ti koji najčešće i mogu biti u sukobu interesa. Zato je važno da je javni poziv uređen tako da se ne može reći da je vlada bez objektivnih i transparentnih kriterija i postupka imenovala tj. predložila te članove i članice, a sabor ih, sabor ih odabrao. Isto tako ostaje bitno pitanje, dakle kada se, ako sada uvodimo javni poziv šta je, šta je sa reizborom članova DKOM-a? Da li će oni koji idu na reizbor biti u istom bubnju i ići na javni poziv kao i svi ostali koji se mogu prijaviti ili se reizbor radi i dalje na način da idu direktno, da ih vlada direktno predlaže? Jer ako da onda su oni u povlaštenom položaju u odnosu na druge. Možda krivo interpretiram, ali nije jasno, samo kažem nije jasno, možda treba pojasnit taj odnos stavka, st. 2., novog st. 2. i sadašnjeg st. 4., u čl. 8. da bi bilo jasnije da li i oni koji idu na reizbor idu, idu u taj postupak. Isto tako željela bi spomenuti da se jednaka procedura bi trebala primjenjivati i na pitanje imenovanje člana DKOM-a u situaciji iz čl. 12.a., znači kada se predlaže zamjena člana. Dakle, isto tako zašto u tom slučaju ne bi sabor isto tako po jednakoj proceduri na prijedlog vlade imenovao zamjenike, zašto bi ovdje postojala logika da to može napraviti sama vlada. Dakle, moramo imati na umu da se radi o 12 + 12 mjeseci na koje se može imenovati neko na zamjenu. To je gotovo polovica mandata. I smatram da zaista zbog sprječavanja sukoba interesa i transparentnosti procedure to ne bi smjela raditi sama vlada nego bi se trebala primijeniti jednaka procedura kao i kod imenovanja, kao i kod imenovanja novih članova. Dakle, ono što je bitno da kada krećemo u normiranje ili uvodimo javni poziv kojim želimo prikazati zapravo da idemo u smjeru veće transparentnosti, da se usuglašavamo sa određenim normama ili preporukama tijela koje se bave zapravo sprječavanjem korupcije onda to trebamo napraviti pošteno, onda je stvar u tome da se procedura mora biti propisano detaljno, da se mora znati svaki korak i da ona mora biti napravljena tako da se njome ne može manipulirati i da ona ne može konstantno otvarati političke prijepore jer onda to ne utječe samo na nas i na pitanje zapravo rada samih tih tijela nego utječe i na same te kandidate i pitanje je da li onda dobijemo najbolje kandidate ako ih nismo dovoljno motivirali time da smo im zagarantirali jasnu i transparentnu i pravednu proceduru. Ja smatram da zaista ovaj prijedlog koji ima možda dobre namjere nije u dovoljan detalj razrađen da bi to mogao garantirati i u tom smislu ćemo podnijeti i neke amandmane. Zahvaljujem.
Sada ćemo prijeći na 7. raspravu, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju izmjene i dopune Zakona o državnoj komisiji za kontrolu postupka javne nabave. Ne tako davno imali smo ovaj prijedlog u prvom čitanju i tad smo otprilike dosta sličnu raspravu vodili. Ja moram priznat ja sam se sa javnom nabavom odnosno kako to izgleda prvi put susrela 2005.g. kad sam bila u Nizozemskoj kod svoje prijateljice i kad je tad, u Nizozemskoj se je desilo da je za grad Amsterdam kroz postupak javne nabave uređenje dječjih vrtića i uređenje parkova dobila jedna belgijska firma. To je tad tamo bilo na razini nacionalne sramote. U jednoj Nizozemskoj uređenje dakle sadnja cvijeća i sve ostalog dobila je jedna belgijska tvrtka i tad budući da sam bila neko vrijeme sam to pratila intenzivno jel me zanimalo što to je i kako je. Između ostalog se tad otvorilo u raspravu, oni su imali naravno kao što svi imaju neka različita otvorena, tako su imali i oni i rasprava koja se vodila u javnom prostoru je bilo tko su bili članovi komisije koji je odlučivao o tom, o toj javnoj nabavi i rezultat od kog je bila ta belgijska tvrtka. To je bilo, to je bilo došlo do tog da je malte ne gradonačelnik odnosno Amsterdam je podijeljen na 7 općina, ali je malo drugačije morao dati ostavku. I sad kad sam imala i u prvom čitanju i čitala ovaj zakon i u drugom čitanju, sjetila sam se toga. Dakle, izuzetno je važno da moramo znat što je smisao i cilj ovog zakona. Smisao i cilj ovog zakona je da trebamo dobiti da komisija koja će provoditi javnu nabavu, dakle tih 9 ljudi koji to rade i koji to odlučuju, moraju biti najsposobniji, moraju biti izrazito kompetentni za to, moraju imat određena iskustva i moraju bit spremni to radit. Jer kod nas se uvijek zapravo sve svede na tom, ljudi moj, nas ima negdje 4 milijuna, vidjet ćemo po popisu koji će bit na jesen koliko nas stvarno ima i nemamo mi sad tu različitih stručnjaka, različitih kompetencija pa sad može malo ovako, može malo onako, i tog moramo bit svjesni. I ako želimo dobiti kvalitetan kadar, da kvalitetno radi određen posao, onda moramo voditi računa da ti ljudi moraju kad se opće javljaju na natječaj moraju znati što ih čeka i moraju znati što ih čeka dan poslije. Ja sam u replici državnoj tajnici postavila jedno pitanje, ja sam apsolutno sigurna da bi to bio neusporedivo bolji model. Dakle, ovdje je riječ o državnim dužnosnicima, riječ je o ljudima koji za svoj rad odgovaraju Hrvatskom saboru, dakle uvijek neko ko je čelna osoba dolazi ovdje i govori o izvješću o svim radu. To su ljudi koji Hrvatski sabor imenuje na prijedlog Vlade RH na period od 5 godina. I ako su oni državni dužnosnici i ako želimo dobiti državne dužnosnike koji će biti nekako sigurni da nakon dužnosti koje ima, imaju nekakvih mogućnost se vratiti i na stari posao ili nešto dalje raditi, onda sam sigurna da to treba riješiti Zakonom o sprječavanju sukoba interesa, ali taj zakon bez obzira na najave koji je bio i promijenilo se nekoliko ministra i čak se ministarstvo, naziv ministarstva promijenilo, ali od tog zakona nismo vidjeli ni „z“. Sve neke stvari koje bi u tom zakonu trebalo se definirati i riješiti, nekako se ne želi. Mi ćemo danas ko drugu točku dnevnog reda imati još jedan zakon u kojem će isto u jednom djelu regulirati određena materijalna prava članova , AZTN-a i sve ostalo, prema tome, i u tom zakonu to rješavamo. Apsolutno sam sigurna da bi neusporedivo bolje, pristojnije, korektnije, razumnije bilo da imamo zakon, dakle da kroz Zakon o sprječavanju sukoba interesa, definiramo koja su prava državnih dužnosnika, da definiramo pod kojim su uvjetom, da definiramo ono vrijeme hlađenja koje se tako zove pa kad nam prestaje mandat onda godinu dana ne možete odnosno 6 mj. ili godinu dana, ovisno što je, ne možete obavljati nekakve stvari. Ovdje je riječ još o jednom puno osjetljivijoj situaciji. Ovdje je riječ o tome da je jedno legitimno pitanje, dakle neko je radio u komisiji, Državnoj komisiji za kontrolu postupka javne nabave i nakon 5 g. se ne želi vratiti na svoj koji je bio i ima priliku raditi i želi raditi nešto drugo i ide raditi u firmu za koju je odlučivao u postupku javne nabave da je dobivao ozbiljne poslove. Naravno da će biti upitnici iznad svih glava i da će svi reći ... [[Govornik se ne razumije.]] možda i zadnju godinu čini ovo ili ono. Ne treba ono što ja sam apsolutno sigurna, ne treba ljude dovoditi u situaciju da se moraju braniti oko stvari koje se možda ne trebaju braniti. Stoga, dobro je da ste odlučili ovo definirati. Ono što nije dobro, Vlada je jedno tijelo, naravno da je resorno ministarstvo reklo imamo problem, idemo riješiti taj problem ali na razini Vlade, ja sam sigurna da je i neko drugo ministarstvo ima neke druge probleme. Zamislite kako bi to sad izgledalo da dobijemo nekako jedan kontigent zakona gdje svako ministarstvo iz svog resora ide riješiti one koji spadaju u državne dužnosnike a sve ovo nemaju pospremljeno u zakonu pa ćemo to rješavati kroz neke druge zakone. To nije model i nije način. Stoga je jedna poruka koju trebamo poslati a to je apsolutno kad gledamo situaciju, realan svijet u kom živimo, spremni smo za jednu pristojnu raspravu i za jedan pristojan Zakon o sprječavanju sukoba interesa u kojim ćemo ovo sve definirati. Ja zaista sam nekako uvjerenja, ako želite dobiti kvalitetan kadar da radi taj posao, ako želite dobit ljude koji imaju određeno iskustvo, onda ti ljudi moraju imati i neku sigurnost. Neće vam se javiti. Neće se javiti, neće reć gle, sad ću to radit 5 g., iza tih 5 g. što ču dalje raditi, neće se javiti. Ja to uvijek uspoređujem sa stvarima koje sam prošla i koje znam i koje sam osjetila. Vi danas i tu je samo jedna usporedba koja je samo na razini općeg promišljanja. Mi moramo imat recimo kvalitetne inspektore, ljudi neće biti inspektori iz jednostavnog razloga što će se radije odlučiti za neki drugi posao jer naravno, iza toga nemaju sigurnost da da bi je dobili i nisu adekvatno plaćeni. Dakle, ajdemo, postoji uvijek jedna doza populizma o tome kolika je nečija plaća ili nije plaća. Ako želimo imati kvalitetne postupke i procese javne nabave, onda moramo imati jednako tako i ljude, kvalitetne ljude koji to rade. Ako želimo imati kvalitetan kada koji ima određeno iskustvo, koji ima određeno znanje, onda ono mora dobiti sigurnost. Ovaj zakon na određeni način im daje tu sigurnost, ali im zaključno da nema potrebe da ponavljam sve ono što sam rekla, apsolutno sam sigurna, spremni smo za Zakon o sprječavanju sukoba interesa u kojem ćemo na isti način to sve za državne dužnosnike na jednaki način to riješiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad je na redu gđa. Marija Selak Raspudić, pojedinačna rasprava. Izvolite.
Kolegice i kolege, biti ću i općenita o javnoj nabavi, a biti ću konkretna oko ovih prijedloga zakonskih izmjena. Prvo, ponavlja se praksa za koju sada uviđam da nije iznimka nego pravilo u radu ovog sabora. Da mi radimo izmjene koje se tiču određenog predmeta u ovom slučaju javne nabave, a da nismo prethodno raspravili izvješće koje je dostupno u ovom slučaju za 2019. godinu. To devalvira rad sabora, onemogućava kvalitetnu raspravu, a također i prijedlog kvalitetnih zakonskih izmjena. U tom smislu budući da nije riječ o iznimci nego o pravilu o radu sabora mogu reći da je i riječ o svojevrsnoj sabotaži sabora. Stoga bismo trebali razmisliti o zajedničkom zahtjevu da se takva praksa izmjeni. Vratit ću se i na predmetno izvješće jer ono pomaže uvelike u tome gdje se daje na znanje saboru koje su manjkavosti u sustavu javne nabave i kakve su izmjene potrebne da bi se poboljšao sam sustav. Nažalost to je izmaklo raspravi zato i kažem da je riječ o sabotaži. To je prvi problem. Drugi problem je sada radimo ove konkretne izmjene koje se tiču materijalnog statusa članova Državne komisije za postupak javne nabave no ne radimo općenito na Zakonu o javnoj nabavi kojeg treba mijenjati koji je na snazi od 2017. godine niti ima ikakvih naznaka kada će se to konačno dogoditi, a itekako bismo se trebali vratiti na to pitanje. Što se tiče javne nabave općenito prije nego što pređem na konkretne izmjene za koje smatram da su potrebne u ovom zakonskom prijedlogu trenutno je pitanje svih pitanja što je sa postupkom javne nabave u vrijeme korona krize. Najveći korupcijski rizici u javnoj nabavi nalaze se upravo u području zdravstva i to radi visokih iznosa cijene medicinske opreme navodi se u Strategiji suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Međutim, unatoč navedenome zaključak kojim smo pokušali obvezati ministarstvo da prolazi kroz postupak javne nabave u pogledu nabave medicinske opreme u vrijeme ove krize ali barem dijela te opreme koji više ne podliježe istim tržišnim kriterijima odnosno nije njegova nestašica, taj zaključak je bio neprihvatljiv, ali ono što je osobito zanimljivo u tom zaključku koji je Vlada dala kao odgovor na naš zaključak na traženje vraćanja postupka javne nabave činjenica je da postoji jedno povjerenstvo koje je tročlano u kojem sudjeluje po jedan član Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja, MUP-a i Ministarstva zdravstva, a koji prati mehanizam nabave, isporuke robe i usluga u okviru ovoga što nabavlja stožer civilne zaštite odnosno u okviru prostora gdje je trenutno plodno tlo za korupciju svugdje, a koja je otkrivena u nekim zemljama EU koje su ostale pri postupku javne nabave u ovoj krizi. Dakle, postoji jedno povjerenstvo ali to povjerenstvo je opet vladino, Vlada nadzire samu sebe. Ako ste već odlučili odabrati nekakav kontrolni mehanizam onda ste mogli i dozvoliti da netko od saborskih zastupnika stoji u tom povjerenstvu tako da bar postoji nešto što barem izgleda kao nekakva kontrola vladinog postupka javne nabave, a koja je sigurno potrebna jer podsjetit ću na aferu koju sam ovdje govorila Gauda gate, gdje se nabavljao sir Gauda za 80 kuna po kg na što je odgovor bio da je riječ o listićima koji su eto prijeko potrebni pa otuda takva cijena, a nabavljali su se od istog ponuđivača i ranije pa ne može biti govora o nekakvoj netransparentnosti. Jesu da ranije kroz postupak javne nabave, ali nitko nije postavio pitanje koliko je bilo ponuđivača u tom postupku javne nabave? Iznenadit ćete se, samo jedan. Kako to? To je ono pitanje svih pitanja. Bez obzira na postupak javne nabave koji nominalno provodimo je li on doista na snazi, imamo li dovoljan broj ponuđivača ili ako ćemo se vratiti na ovo izvješće iz 2019. je li uopće napravljeno istraživanje tržišta da bismo mogli govoriti o kvalitetnom postupku javne nabave. Drugi problem koji izvješće navodi je činjenica da izvršenje samih ugovora o javnoj nabavi i dalje ostaje izvan fokusa, a izmjene ugovora o javnoj nabavi izvan okvira koje postavljaju zakonske odredbe predstavljaju sivu zonu koja trenutno u sustavu javne nabave uspijeva proći nezamijećeno. Dakle, u praksi nastavljaju se problemi. Javna nabave je u prvom koraku provedena, u drugom koraku nemamo poima što se doista dogodilo. Što se tiče zakonskih izmjena i ovoga potrebno je izmijeniti članak, Članak 6. koji se odnosi upravo na Članak 12., a to su ona prava [[Upadica: Hvala.]] kraće imenovanih članova komisije za javnu nabavu.
Hvala lijepa, ostanite molim vas, gospodin Bulj ima repliku.
Hvala lijepo. Kolegice sustav javne nabave u Hrvatskoj ne samo kroz kontrolni mehanizam gdje ste rekli da Vlada kontrolira samu sebe nego i na lokalnim razinama gdje lokalna i regionalna uprava kontrolira samu sebe je u biti ključni problem u RH gdje se uništavaju zdravo gospodarstvo, zdravi poduzetnici koji mogu opstati na tržištu ali pogodovanje kartelsko i korupcionaško u RH je dovelo do toga da oni koji su bili perspektivni bilo po pitanju otvaranja radnih mista, opstanka ljudi na u Hrvatskoj, u biti kartelsko ili ajmo reći klupsko i JANAF-ovo slučaj šefa u Slovenskoj 9 ukaziva na to da je Hrvatska premrežena kartelskim načinom javnih nabava, dogovora, korupcije, kriminala i naravno da je jedino pravo rješenje prava kontrola, a ne da Vlada kontrolira samu sebe. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Slažem se kolega Bulj, držat ću se dokumenata koji su doneseni i u koje se ova Vlada kune, Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. koje postoje na papiru, a u praksi nije učinjeno ništa. Oni traže konkretne mjere. Neke od tih mjera su jačanje zakonodavnog okvira javne nabave, sistematizacija i usklađivanje zakona, postupaka i priručnika u području javne nabave. Zakon je tu od 2017., kada ćemo ga konačno mijenjati? Unapređenje sustava pravne zaštite u području javne nabave i nadzora nad provedbom ugovora o javnoj nabavi o čemu sam već govorila. Sama komisija kaže da je to sustav sive zone i da uspijeva proći nezamijećeno, a ništa se nije promijenilo. Praćenje provedbe pravila u transparentnosti prava na pristup informacijama i sprečavanje sukoba interesa, sustavna procjena rizika i određivanje prioriteta u nadzoru, jačanje unapređenja antikorupcijske i etičke edukacije itd., itd. sve na papiru već postoji u praksi se nije promijenilo gotovo ništa.
g. Lenart.
Zahvaljujem. Kolegice RAspudić ukazali ste na mnoge probleme javne nabave koji se dešavaju, nažalost zakon koji postoji nije onemogućio mogućnost pljačkanja proračuna kroz sustav javne nabave, oni koji otimaju, otimaju i dalje. Nažalost, onima koji istinski žele uštedjeti kroz javnu nabavu i koji imaju najbolju želju što jeftinije kupiti nešto koristeći sredstva iz državnog ili proračuna jedinica lokalne samouprave su na neki način onemogućeni da se tom uštedom i bave. Ja se samo nadam da na ovom što se dogodilo u Hrvatskoj u Sisačko-moslavačkoj županiji na ovom potresu neće se javna nabava za izvođenje radova provoditi na načine kako se ona provodi do sada i da se neće pokušati tu ekstra profit izvlačiti kroz javnu nabavu na ovome što su ljudi propatili i štetu koju su pretrpjeli. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Kolega Lenart nažalost kako je s obnovom krenulo sve se bojim kada ćemo uopće doći do provođenja postupka javne nabave, a onda uopće hoćemo li imati ponuđivače s obzirom na njihov deficit i stanje u građevinskom sektoru pa uopće moći odabrati i primjerene cijene i sve ostalo. Dakle, to je nešto što uvelike stoji i čije posljedice osjećaju svi građani potresom pogođenih područja. Istodobno one stvari koje su se nabavljale i koje se nabavljaju u vrijeme ove krize mimoilaze postupak javne nabave što je svakako plodno tlo za korupciju. A ovo što ste rekli za jedinice lokalne samouprave, svakako da i cijena, međutim sustav javne nabave je izrazito kompleksan i cijena nikada ne može biti jedini kriterij jer se tako može dogoditi da se nabave jeftini, a nekvalitetni proizvodi zbog čega onda moramo vrlo brzo ići ponovo u novu javnu nabavu. Dakle, treba uzeti sve u obzir, međutim treba prije toga treba istražiti tržište, no to se također ne radi.
Gospođa Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, poštovana kolegice vi ste uvodno govorili o tome da postoji praksa da raspravljamo o određenim zakonima, a da u izvješćima koji bi bile podloge da možda budu drugačije odluke u zakonima nemamo priliku raspravljati. Pa sam ja ne budi lijena otišla na dnevni red HS-a samo da si utvrdim znanje. Dakle, mi od prošlog ljeta imamo izvješće o radu DKOM-a koja je dostavljena u Sabor, ona se nalazi na dnevnom redu, ali nije došla na plenarnu sjednicu. Dakle, ne možemo svaki put prebaciti odgovornost na ministarstvo odnosno na Vladu jer je svoj dio posla odradila. A zašto to luta saborskim hodnicima i zašto to nije došlo na plenarnu sjednicu, to bi se trebalo pitati. Ja se isto slažem da kad imate set iz nekoga resora ili neke teme da bi bilo dobro da onda kroz jedan dan ili kroz dva dana raspravimo sve jer bi se dobila jedna puno bolja i puno šira slika nego što je to ovako. Hvala lijepa.
Izvolite, odgovor.
Uvažena kolegice Mrak TAaritaš ako se ne varam budući da sam proučila navedeno izvješće gdje nas direktno komisija traži za pomoć i govori što ne valja u sustavu javne nabave, također sam primijetila da postoji i izvješće resornog Odbor za gospodarstvo ako se ne varam, dakle i tamo je raspravljeno. Jedino mjesto gdje nije raspravljeno u ovoj je sabornici. A budući da nije riječ o iznimci nego je riječ o pravilu gotovo o svim izvješćima, recimo govorili smo i o otocima, Zakon o otocima pa nadalje raspravljamo kada su ona gotovo pa nevažna nakon što su donesene određene zakonske izmjene. Ovo ne mogu nazvati drugačije nego ili ozbiljnim nemarom za koji bi netko trebao snositi posljedice jer ne zna raditi svoj posao ili i istodobno možda sabotažom rada Sabora. Ovako se ne može raditi. Pa dakle vrlo je jednostavan hodogram koji treba pratiti da bi imali ozbiljne i sustavne rasprave kakve ovaj narod zaslužuje i za što nas plaća.
Nemate više replika. g. Miro Bulj je sad na redu. Izvolite.
Hvala lijepo. Javne nabave i kada govorimo o javnim nabavama građani moraju znati i koliko su besmislene ove rasprave, koliko su a značajne su. Zbog čega su besmislene, a zbog čega značajne? Značajne su zbog toga što javne nabave utječu na razvoj RH. Evo spomenut je maloprije sir Gauda koji je nabavljen po desetostruko većoj cijeni nego što je u maloj prodaji za vrijeme potresa u Banovini za vrijeme ove krize, značajna je zbog toga što brojni poduzetnici ljudi koji bi se natjecali, koji su konkurentni, koji bi stvarali nova radna mjesta jednostavno ako nisu u koruptivnoj mreži ili u sustavu kartela nisu mogli opstati i zbog toga je Hrvatska na vrhu po pitanju korupcije. Javne nabave kao i javni natječaji tj. ovdje govorimo sada o javnim nabavama i ova izmjena zakona bi trebala biti značajna i trebali bi raspravljati o njoj da što bolje imamo sustav javne nabave. Međutim, besmislenost kao što sam rekao u prvoj rečenici je u tome što vladajuća stranka odredi saborskog zastupnika da govori o javnoj nabavi, transparentnosti koji je osumnjičen za … vijećnika. To govori koliko je to besmislena poruka, to govorimo o besmislenosti rasprava u Saboru. Ne okrivljujući ja nikoga niti sam sudac, niti sam porotnik jer ne vjerujem u hrvatsko pravosuđe koje je sastavio Vladimir Šeks zajedno sa svojim kumovima Šeparovićem, sa svojim kumovima, predsjednikom kluba g. Bačićem i ostalim kumskim linijama. Međutim, ovo je ozbiljna stvar i ozbiljna tema, od lokalne do državne razine javne nabave utječu na nova radna mjesta, na progresivan razvoj. Ja mogu govorit o javnim nabavama u mom Sinju koje su bile štetne kod vrlo bitnih projekata, čak i značajnih za nacionalnu razinu koje su utjecale za razvoj moga grada, tako možemo o Dalmaciji, o drugim gradovima. Ima tu i pozitivnih vjerojatno primjera, ali o javnoj nabavi govoriti na način da je samo javna nabava raspraviti i mijenjati nešto. Kartelski sustav gdje ministri, gdje imamo dva ministra u sustavu koji su, u biti imaju li javne nabave, a biti u Klubu 9 u Slovenskoj sa predstavnicima dijelova pravosuđa govori kolko je nepovjerenje ulagača u RH, što je vrlo bitno. Znači besmislenost i značaj ove rasprave se ovdje dvoji i o ovome se nadam da ćemo puno ozbiljnije govoriti, da će javne nabave biti poštene, da će biti ono što trebaju bit u budućnosti. Kako na lokalnoj razini moraju biti javne tako moraju biti i ovdje. Jel slučaj isto javnih natječaja, pa dovoljno je da kod zapošljavanja, ovo meni padne na pamet, sad ću malo pomišat van teme, ali u skladu sa temom. Kad se sjetim samo ovoga dijela NP Krka kako se je zapošljavalo dovoljno vam govori o čemu se radi. Bile su bitnije iskaznice nego stručnost i ovaj sve što treba imati. Evo toliko, beznačajna je ovakva rasprava ako ne donosimo prava rješenja koja su provediva. Hvala lijepo.
Replika gđa. Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Bulj, kako komentirate činjenicu, koja bi trebala biti pozitivna, da je Europska komisija u rujnu 2019.g. objavila ispravljenu verziju „Single Market Scoreboard“ i RH je tu u pogledu javne nabave proglašena zelenom, dakle konačno smo dobili neku zadovoljavajuću ocjenu, međutim istodobno radimo zakonske izmjene u kojima ovlasti sabora ili javni poziv kao takav koji bi trebao biti nije kao natječaj, ali barem nekakva kontrola onih koji će biti birani u državnu komisiju u slučaju da su sadašnji članovi spriječeni ili da nije sabor imenovao, sva moć je u rukama vlade, a postupak javnog poziva se u tim slučajevima na rok od godine dana suspendira. Dakle mi bi bili zeleni, a istodobno bi smanjivali kontrolu onih koji mogu postati članovi komisije.
Odgovor.
Pa ja bi ovdje rekao da kontrola javnih nabava da bi bilo puno transparentnije da je tu uključena i oporba, predstavnici parlamenta koji donose te zakone u kontrolu, govorimo da bi trebalo pronaći te mehanizme, a ne da samo onaj koji raspisiva javnu nabavu kontrolira sam sebe ne samo na razini države nego i na lokalnoj i regionalnoj razini da bi to bilo puno otvorenije i puno jasnije jel kad bi se uključila i oporba iz sabora i vladajući naravno da bi sabor tu dobio i značajniju punu ulogu, a ne da vlada koja raspisiva i ministarstvo sami sebe u biti kontroliraju. Ja mislim da bi to bilo najbolje rješenje da se uključi oporba, pa i ako moguće i širi aspekt. Međutim, mi smo i odgovorni za one zakone koje donosimo i da moramo paziti jel mi smo i birali vladu, ne možemo mi reć da mi peremo ruke HS od ovoga. Mi bi u konačnici morali biti kontrolori i oporba i vladajući i HS bi trebao kontrolirati sve javne nabave i tome bi trebalo težiti. Hvala.
Hvala. Nemate više replika. Na redu je g. Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave i izazvao je određenu raspravu. Čuli smo i kolege iz MOST-a kako oni raspravljaju, uvijek zaborave onu svoju aferu Grizli da se mi sjetimo kako su oni nabavljali neke svoje ovaj usluge, mogli ste dobiti, ne znam, emisiju na televiziji, mogli ste podignuti kazneni postupak protiv nekoga, susresti se, možda se susresti s ministrom negdje u Zagrebu itd.. To su način na koji su oni nabavljali usluge, ali to uvijek zaborave naravno reć. Ono što je važno ipak je ovaj zakon o kojem govorimo i komisija koja je jedno samostalno i neovisno državno tijelo koje ima samo 3 zadatka. Ja mislim da oni to rade dobro, to je transparentnost. Imamo jasno njihovu stranicu, možemo pratiti tijek postupka, učinkovitost i neovisnost, o učinkovitosti i neovisnosti, kažem danas smo nešto i govorili. Jer kad gledamo povijest javnih nabava sjećamo se vremena kad ih uopće nije bilo, tamo gotovo čitave godine '90.-te, pa onda početak 2000.-2010. učimo o javnim nabavama i počinjemo primjenjivati. Naravno onda ulazak u EU, primjena zakonodavstva EU i naše izmjene zakona koje to prate i danas imamo zakon koji po meni funkcionira, pokazuje to Izvješće same državne komisije za sve godine prije 2020. da one itekako ostvaruju svoj zadatak. Zato je možda i ovaj zakon bio potreban da se uredi onaj njihov status koji do sada nije bio riješen s obzirom da oni donose odluke koje su obvezne, a nisu, ne znam, ni dužnosnici nisu tijelo koje na neki način možemo reći da je sud, ali kad donese odluke obvezni smo ih na neki način poštivati, naravno da postoji upravni postupak da visoki upravni sud može razmotriti i njihove odluke i tu jasno izvješće pokazuje da se te odluke mogu poništiti. Tada ni njihovo znanje koje je primijenjeno možda ne vrijedi onoliko koliko je to rekao sam sud. Mi smo, kažem čuli i danas neke podatke, 2019. je prikupljeno od svih naknada i svih žalitelja 17 milijuna i 311 tisuća kuna, a njihov rad košta nas negdje 9 milijuna i 883 tisuće. Znači da ta državna komisija ipak na neki način svojim radom, omogućava da u državni proračun dođe i ponešto više novaca s obzirom da postoji puno žalitelja na brojne postupke. Mi smo te godine imali 13 000, ukupno 13 000, preko 13 000 samih postupaka od kojih je na žalbama završilo 870, nekih 6%. Što govori da jedan veliki dio, preko 90% postupaka javne nabave a to pokazuju sva izvješća, uredno završava i da na neki način primjedbi na te postupke. Mi nikome ne možemo zabraniti da se žali bez obzira koliko on smatrao da je ili nije u pravu, i to oni uredno rade. A tu pokazuje opet podaci da postoje oni posebno u velikim sustavima, kad govorimo o nabavama koje raspisuju javna poduzeća ili posebice zdravstveni sustav, da postoje oni koji imaju 6 i više žalbi u toku godine, što znači da imaju određene namjere da se bore za svoj ajmo reći posao, i da smatraju da su tu u pravu, i to rješava Državna komisija. Ja ih neću zvati profesionalni žalitelji jer oni su sasvim nešto drugo i ne spadaju u tu sferu, ali ima i takvih koji nam onemogućavaju moguće. I veće investicije, i jače investiranje posebice javnih poduzeća ali postupci postoje, procedure postoje i mislim da Državna komisija to zaista radi kako treba. Broj predmeta godišnje se kreće preko 1100, pa danas, prošle godine ih je bilo nešto malo više nego 2019., 2018. itd. jer očito je da postoje i više poslova koji se nude na tržištu, govorili smo danas o 43 milijarde ukupne vrijednost svih javnih nabava i zasigurno da u tom prostoru ima mnogo toga što moguće može zainteresirati nekoga tko se javlja da stavlja svoje žalbe i traži svoja određena prava. Danas smo čuli da je netko poništio neke ne znam, velike infrastrukturne projekte, žalbom i uplatom 5000 kn, ako nešto 2 milijarde, ja mislim da ne može biti 5000, da su te naknade malo više, moraš dati 100 000 i biti siguran da ih neće izgubiti ako nisi u pravu a takvih ima, ali kažem, danas smo na tržištu, zakon je jasan [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] i ovaj zakon ću podržati jer smatram da konačno uređuje [[Upadica Radin: Hvala.]] odnose ljudi koji ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Dvije povrede Poslovnika, prvu povredu gđa. Selak Raspudić.
Čl. 238., kolega Borić je silno opterećen mojom prethodnom televizijskom karijerom, ne znam jel je to zato što je zavidan ili zato što je moj fan pa mu nedostaje moje televizijske rasprave. Nema ništa netransparentno i neuobičajeno u proceduri putem koje sam ja došla na televiziju, slobodno provjerite, ukoliko pronađete, pozivam vas da obavijestite sve hrvatske građane. A smatram da i vi imate budućnost, televizijsku budućnost da biste trebali voditi primjerice središnju informativnu emisiju [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] koju ionako uređujete.
Hvala lijepa. Pogledajte, gđo. Raspudić, Selak Raspudić, ja ovdje bi trebao vas zaustaviti na početku a to ne radim, to ne radim nikada. Dajem vam opomenu jer znate da je to bila replika a poslije ćete imat repliku. A sad ima g. Bulj povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Evo standardno, kolega Borić je povrijedio čl. 238. sa namjerom da iznosi neistine jer jednostavno njemu je Most opsesija i tolika ljubav da ne mogu shvatiti zbog čega jer je svjestan da je Most uvijek bio principijelan, da smo po prvi put imali izvanredne izbore. Kolega Boriću, ja sam samo naglasio da bi trebao Sabor više kontrolirati javne nabave a vi kao pomoćnik ministra Kalmete ili tajnik ministarstva za vrijeme Kalmete, znate na koji način su dijeljeni radovi [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] bojani tuneli i slično. Hvala lijepa.
Dobili ste vaših 30 sekundi javnosti i imate naravno opomenu, ali to vi sve to znate. Sada stvarno replika, gđa. Marija Selak Raspudić.
Kolega Borić rekao je sjećamo se vremena kada javne nabave uopće nije bilo. Možda bi bilo preciznije da ste rekli s nostalgijom i tugom sjećamo se i pamtimo vremena kada javne nabave još uvijek nije bilo. Znam da vi ne volite kada netko čita i to često spominjete ali evo, ja baš volim čitati kao što je isto poznato pa sam pročitala ovo izvješće komisije koja još uvijek nije bilo raspravljeno pa ću vas pitati kao dio djela vladajuće većine, zbog čega vas smatram suodgovornim u sabotaži rada Sabora jer iz vaših redova dolazi predsjednik Sabora, zašto uporno imamo obrnuti red rasprava u Saboru da ne raspravimo izvješća prije nego što radimo zakonske izmjene na koje se ta izvješća odnose? Dakle, zašto sudjelujete u sabotaži rada Sabora?
Izvolite, odgovor.
Što se tiče sabotaže rada Sabora, možda vam je najbolja adresa g. Božo Petrov, on je bio predsjednik Sabora, neko vrijeme dok ga nismo smijenili, da ga pitate kako je on stvarao ili predlagao dnevne redove pa da vas pouči malo kako dolaze točke na dnevni red i što se događa sa dnevnim redom u toku rasprava tjednih, mjesečnih, ajmo reći u proljetnom i jesenskom zasjedanju pa da shvatite što je rad Sabora. Još uvijek mislim da ne znate taj dio i smatrate da vi iz oporbe u biti bi trebali na neki način voditi i ovo tijelo, ovu instituciju i vi nametati svoja tijela. Imate u Poslovniku pravo jedanput kad skupite određeni broj potpisa, staviti točku koja vam odgovara i o tome raspravljati, ako vas interesira izvješće Državne komisije, vi ćete skupiti potpise i raspravljat ćemo o tome. Tako da u tom djelu nemam više što dodati. Naučite što smijete raditi u Hrvatskom saboru. A što se tiče ovih drugih rasprava, rekao sam sve i nije se odnosilo na vašu emisiju nego na aferu Grizli [[Upadica Radin: Hvala lijepa, hvala, hvala.]] koja je trebala omogućiti neku drugu emisiju na toj istoj javnoj televiziji.
Hvala lijepa. Gđa. Selak Raspudić je tražila povredu Poslovnika.
Čl. 238. Ja ću vas podsjetiti da ovdje ne zastupam sebe nego građane koji su me izabrali i da ovaj dnevni red nije dnevni red koji ja želim nego praćenje vašeg dnevnog reda i zahtijevanje d ono budu čisto logično, dakle to je minimum građanske odgovornosti koju imate da raspravite izvješće prije nego što raspravite točku koju ste sami prema vašim preferencama odabrali staviti na dnevni red.
Hvala lijepa. Čak niste rekli niti koji dio Članka 238., ali bila je replika u svakom slučaju, to je druga opomena. Gospodin Miro Bulj, također povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Povrijedio je kolega Borić Članak 238. Poslovnika jer je ovdje spomenio vrijeme Bože Petrova koji je bio vrlo kratko ovdje koji je namećao prave teme HNB s kojom vi tezgarite, otvaranje arhive udbaške po kojoj su se protivili da bi stekli svoje žetončiće i da bi preuzeli ovdje vlast i uzurpirali demokratske procese protivno interesima sjećate se Vrdoljakova iz HNS-a i svega što ste napravili [[Upadica: Hvala lijepa, hvala lijepa.]] zla ovome narodu … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Druga opomena jer je bila replika. Gospodin Grmoja povreda Poslovnika.
Ja sam se javio sa sviješću da ću biti opomenut znači jer …
Sa ciljem da budete opomenuti?
Da, s ciljem da budem opomenut želim samo obavijestiti javnost da uživam u istupima kolege Borića koji nema MOST-u što predbaciti nego nekakvu navodnu aferu Grizli. A ja evo pokušavam, dakle kada želim nešto reći o aferama njegove stranke ne znam što bi nabrojao, toga je toliko da se ne mogu odlučiti. Ne znam bi li govorio o Branki Kamali Bačiću djevojački Torbarina [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] ili bi možda govorio o gospodinu Kalmeti i Boriću [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] ne znam što bi.
Hvala vam lijepa. Imate povredu, imate opomenu, prvu opomenu imate zato što ste zlouporabili instituciju povrede Poslovnika, a drugu zato što to vam je bio cilj. Znači imate 2 opomene. Gospodin Branko Bačić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Grmoja je povrijedio Članak 238. Poslovnika. Inače on je sklon etiketiranju.
To je povreda Poslovnika?
Da, da, povreda Poslovnika Članak 238., jer kažem da voli etiketirati druge zastupnike. Mogao bi i ja njemu na isti način vratiti, pa njega u Metkoviću zovu da je škrtac, jer da bi kao saborski zastupnik možda moga dati koju kunu svojim roditeljima da se ne sramote po metkovskim samoposlugama.
Hvala lijepa. Znate da je to replika na nešto što je trebalo biti povreda Poslovnika pa je replika pa moram dati opomenu i ovdje. I gospođa Ankica Zmajić napokon opet smo na replikama. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Borić …
Šta sam rekao? Nažalost, na sreću ne nažalost. Izvolite.
Čelnik ste jedinice lokalne samouprave i vjerojatno ste provodili postupke javne nabave za radove i usluge. Da li ste imali žalbe na provođenje postupaka javne nabave i ako ste imali kako ste imali iskustvo i kako ste ocijenili rad Državne komisije za kontrolu provođenja javne nabave? Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo, kolegice Zmajić svakako da svatko u svom radu pogotovo na lokalnoj razni kad su u pitanju veliki objekti je izložen tome da će se na javnom natječaju možda netko i žaliti i toga ima i to je redovna procedura što ne znači da taj postupak nije bio dobar. Svatko ima pravo ukazati na neki mogući propust ako se desio ili u odabiru ili u samoj natječajnoj dokumentaciji itd. i nakon toga komisija postupa. Ono što je meni dobro ili vidim da je dobro, a to kaže i izvješće da oni kada je kompletirana imaju određene rokove u kojima daju svoje mišljenje to je sada za 2019.-tu godinu bilo 16 dana i to je ono čemu smo stremili jer su ti rokovi nekada bili podosta duži pogotovo kad komisija nije imala potpuni sastav i to smo rješavali i kad ih je bilo puno manje. Mislim da taj sustav sada funkcionira. To pokazuje kažem izvješće naravno dok se kompletira dokumentacija i sve ostalo traje i to neko vrijeme, ali mislim da su ti rokovi sasvim u redu i da su svi više-manje u tome zadovoljni. Ja jesam zadovoljan s njihovim radom.
Hvala, hvala lijepa, hvala. Gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega malo ste se osvrnuli na razvoj javne nabave do ovog trenutka kakvu ju danas imamo i mislim da je to dobro jer danas je ustvari Komisija za kontrolu javne nabave puno učinkovitija nego u onim vremenima kad smo kretali po ovom modelu. Sjećamo se da je trebalo i po 6 i više mjeseci da se riješi žalba, mislim da ti danas postupci ipak idu puno brže što je u korist svima pa i naručiteljima koji, pa i investitorima. Ono što također treba reći da nije baš onako kako je kolega Bulj govorio da eto samovolju što se tiče javne nabave i netransparentnost se provodi na lokalnim razinama od strane načelnika, gradonačelnika jel svi znamo da su oni po zakonu ograničeni iznosima o kojima, po kojima donose odluke pa tako i vezano na javne nabave. Sve što je preko milijun kuna ide na gradska, općinska vijeća isto tako županijsku skupštinu, znači svi vijećnici su upoznati i donose odluku o tome. Tako da volila bih kad govorimo o ovoj temi da budemo točni i precizni kako ne bi kod javnosti stvarali krivu sliku. Sigurno je da još uvijek ima problema [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] i treba ih nastojati unaprijediti. Hvala.
Odgovor.
Slažem se s vama kolegice Jelkovac zato ova rasprava ne bi trebala ići u smjeru koji je pokušao usmjerit MOST, oni su govorili o određenim aferama jer nitko od njih vjerojatno nikada nije proveo postupak javne nabave. Neki od njih su bili i čelnici lokalnih samouprava, znam što su radili, imamo podatke, ostavili su iza sebe brojne dugove i naravno da s takvim ljudima je teško raspravljati na stručan način o kojima mi pokušavamo ovdje voditi raspravu. Znamo što je državna komisija i ja sam pogledao evo njihov broj predmeta koji se kreće preko 1100 godišnje, gotovo u svakoj godini ih tjera da dnevno moraju riješiti 5 do 6 takvih predmeta njih 9, naravno sa svih svojih, sa svojim službenicima njih ostalih ima još 25, sve to napisati i obrazložiti i mislim da oni zaista pokazuju da sadašnjim rješavanjem njihovog statusa još više dobivaju onaj mogućnosti da budu ono što trebaju biti. Znači transparentni, učinkoviti i neovisni i sve ostalo je onda predmet političkih rasprava, a to je sasvim nešto drugo od njihovog rada.
Hvala lijepo. Gospođa Perić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, pa evo mnogi ne znaju kada je zapravo prvi zakon se dogodio o javnoj nabavi, dakle davne 2011. godine i tada znamo koliko je bilo problema u provođenju i da smo se svi tada itekako učili i mučili kako provoditi, međutim, ono što treba posebno naglasiti da je prije nekoliko godina uveden i postupak upravo digitalno prijavljivanja u javnoj nabavi i gdje svi mogu provjeriti tko se javio, pod kojim kondicijama, vrlo transparentno i ono što je još jako važno napomenuti da se upravo ti rokovi i rješavanja žalbi su se izuzetno skratili i omogućili zapravo da se provodi postupak što kvalitetnije i to treba itekako naglasiti da je ta učinkovitost vrlo popravljena i tu moramo jako [[Upadica: Hvala.]] pohvaliti upravo DKOM.
Hvala lijepa. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo kolegice Perić. Pa evo, rekao sam, znači mi smo imali 2019. 13 190 žalbi na postupke javnih nabava, a tu znamo da ne govorimo o malim, bagatelnim nabavama, itd., znači sve ono što prelazi preko 500 tisuća kuna i to je zaista sigurno jedan proces, veliki proces, ali je svega njih 6% znači u tom procesu izjavilo žalbu u smislu znači negdje 870 žalbi je bilo što govori da preko, ono što sam već rekao, preko 90% nema neki problem, znači smo se naučili, da i u općinama, u gradovima, u javnim ustanovama, u javnim poduzećima, u ministarstvima imamo školovane ljude, certificirane ljude, da znamo provesti postupak javne nabave, a da on ne izaziva iza sebe određene repove i reakcije kroz žalbe i mislim da je još ispred nas neko vrijeme učenja jer mi još uvijek jesmo u vremenu učenja, s obzirom da smo ušli 2013. u EU, mi još uvijek imamo što učiniti i ovo što danas kroz ovaj zakon rješavamo je možda minimalno nekome, neki su rekli da je to besmisleno [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] ali mislim da pomaže onima da budu ono što sam već rekao [[Upadica: Hvala.]] transparentniji i neovisni.
Hvala. Gđa. Petir.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Kolega Boriću, govorili ste o profesionalnim prijaviteljima, odnosno žaliteljima koji ustvari opstruiraju postupke javne nabave samo iz tog razloga što ustvari žele postići neku prednost obzirom da oni nisu dobili na tom natječaju, jednostavno ponovnim i ponovnim prijavljivanjem tog postupka javne nabave Državnoj komisiji, oni opstruiraju da se postupak ustvari provede i da se projekt realizira. Vidljivo je iz onog što je državna tajnica odgovorila na moje pitanje u replici, da je oko 50% žalbi u prosjeku opravdano, 50% nije. Tih 50% koje nisu, isto netko treba riješiti i odvojiti određeno vrijeme pa me zanima, što vi mislite da bi možda trebalo napraviti kako bi se upravo taj segment na koji ste se vi fokusirali u svojoj raspravi, te profesionalne prijavitelje ili žalitelje, nekako [[Upadica: Hvala.]] uspjelo spriječiti u tim njihovim naumima?
Izvolite odgovor.
Evo, ne bih znao baš odgovor na to kako ih spriječiti jer ako je on, to što ste vi sada naveli, profesionalni žalitelj, znači da ima određene razloge zbog čega na svakom natječaju on ulaže žalbu, a smatra, a možda i nije siguran da želi taj posao, ali očito hoće nešto napraviti drugo i tu mi ne možemo ne znam što napraviti osim same Komisije, a ono što sam pogledao u Izvješću je da se te tužbe na odluke samog, Državne komisije negdje 80% odbijaju, a 20% se tih tužbi usvaja. Znači da i ono što imamo, kažem, u ovim ukupnom broju samih žalbi koje prelaze godišnje preko 1100 postupaka, jasno je da je najveći dio više-manje u redu, a da se onih 20% nastavlja svoj postupak i dio toga završava na samim visokim upravnim sudovima. Tako da, evo, kažem, mislim da je njih teško spriječiti, mislim da ovaj zakon to nije [[Upadica: Hvala.]] riješio, hoće li neki sljedeće [[Upadica: Hvala lijepa.]] izmjene moći, ne znam.
Gđa. Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić, vi ste govorili o današnje kvaliteti rada Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Ja bi rekla da ona ima posebnu ulogu i značaj, posebno od ulaska Hrvatske u EU, od kada su nam na raspolaganju brojna bespovratna europska sredstva, a znamo da su ti postupci iznimno zahtjevni, da je opsežna dokumentacija, da je vezani su za vremenske rokove, a ono što je najgore, da postoji mogućnost opoziva tih sredstava i zato i ovom prilikom apel i veseli me kad smo čuli od državne tajnice da takvi postupci imaju prednost, međutim, oni su svega nešto kraći, u nešto kraćem roku se rješavaju nego ostala sredstva jer nam je to svima od velikog značaja. Čak 12% sredstava iz svih postupaka takvih koji se financiraju iz EU sredstava završavaju kod DKOM-a.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Pa slažem se kolegice, znači da je tim sredstvima ili tim natječajima koja upravo koriste ta sredstva trebalo dati prioritet, pa makar, kažem i u ovom dijelu o kojem ste vi govorili, da je to malo manje od onoga što je, ajmo reći, kad govorimo o svim ostalim sredstvima koja ulaze u postupke javnih natječaja, ali smatram da evo, mi već 7., 8. godinu članstva u EU itekako vidimo benefite samih EU fondova, to svaka lokalna samouprava koja to koristi zna i mislim da su tu, dapače, itekako svi oni koji se danas kao gradonačelnici, načelnici, župani hvale sredstvima koji su povučeni, itekako oko sebe su morali spremiti ljude stručne, certificirane, da bi mogli, ajmo reći, doskočiti svakoj situaciji i naravno, provesti postupak u redu, ugovoriti, a onda je realizacija sasvim nešto drugo.
I na kraju gđa. Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, evo kolegica Petir me zapravo prestigla u temi replike, htjela sam se isto referirati na ovo što ste govorili o profesionalnim žaliteljima i pitati vas kako bi riješili taj problem jer ispada da, ako ih je puno, žalba po žalba, 5000 kn po 5000 kn i državnom proračunu super. Međutim, problem je u tome što se postupak javne nabave u tim situacijama zaustavlja, a to nije nigdje dobro, a pogotovo u zdravstvu koje ste također, spomenuli. Na matičnom odboru je i rečeno da se pojavljuje nešto veći broj žalbi koji se izjavljuju neposredno prije otvaranja ponude, čak recimo nekih 4 dana pred otvaranje, a sam DKOM predlaže da se u slučaju da su neke te, od tih žalbi nepravodobne, da se čak postupak javne nabave ne zaustavlja. Što vi mislite kako onda riješiti taj problem? Hvala.
Hvala. Odgovor.
Pa rekao evo kolegici Petir da ja ne znam, mi smo pokušali s ovim naknadama, međutim to nije urodilo očito plodom, očito tih profesionalnih žalitelja ima i dalje, znači nisu jednake naknade za poslove do 750.000 kuna ili za poslove preko 60 milijuna kuna, a sve se radi o javnim nabavama ajmo reći na način da ih pokušavamo možda kroz taj način odvratiti od toga jer će moguće izgubiti novac. Međutim, da li će se tu ići u nekakvo još veće naknade ili da li će se pronaći neki drugi model, ja evo trenutačno ga ne znam. Ono što znam da mi prije svakog raspisivanja javnog natječaja moramo obaviti e-Savjetovanje, ajmo ga staviti vani kao projekt da svatko na njega može reći ako ima određenih primjedbi i pitati i u trenutku raspisivanja javnog natječaja teku rokovi i tada nema više primjedbi na to, osim nakon toga možemo se žaliti na sve. Kažem, tu je komisija da rješava pitanje samih postupaka i oni posla imaju, nije da ga neće imati jer su iznosi veliki.
Hvala lijepa. Nemate više replika, hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, mi u raspravi imamo izmjenu i dopunu Zakona o DKOM, ali kao i svi drugi teško se možemo nekako oteti zovu sirene pa ćemo raspravljati zapravo i raspravljamo što je to javna nabava. Dakle, ovom izmjenom i dopunom zakona pokušava se regulirati da državna komisija koja za svoj rad odgovara HS-u koju na prijedlog Vlade imenuje HS, koja ima razdoblje djelovanja od pet godina da se regulira ono što se nije reguliralo do sad. I ova izmjena i dopuna zakona u principu je nekako reguliraju se nekako pravno-tehnički nedostaci, tu će se otvoriti pitanje poziva, pitanje tko može biti, ali apsolutno sam mišljenja da je dobro da se to regulira. Ali postoji ona tema dakle svi koji dođemo za ovu govornicu ćemo pokazati da imamo i da je javna nabava nešto što je u Hrvatskoj funkcionira od kad smo postali članica EU, da na način na koji je prije funkcionirala da imamo određene poboljšice, ali da zajedno sa tim nismo zadovoljni. Ono što bi bilo puno bolje da smo recimo u istom danu imali raspravu o izvješću o radu DKOM-a i ovaj zakon jer bi na taj način mogli usporediti neke stvari, mogli bi na neke stvari ukazati i mogli bi jednako tako i reći i možda i dati neke odgovore i razgovarati o odgovorima što dalje. Ja ne mislim ni da je jedan zakon uklesan u kamenu, mislim da svaki zakon je vrlo prilagodljiv treba ga pratiti i treba mijenjati. Što je nama DKOM rekla u svom izvješću za 2019., osim što je niz onih brojaka pokazala i pokazala je koliko predmeta dobije, koliko je žalbenih postupaka, što u žalbenom postupku rješava. Iz tog izvješća trebamo iščitati sljedeće, između ostalog zaista dobro je i ja nekako uvijek volim pohvaliti kad je i nešto dobro, pokazalo se da je vezano uz javnu nabavu da je Hrvatska 2019. postala jedna od devet zemalja EU tzv. zelenih pa ta procedura da je u principu nekako dovedena u neke pristojne okvire. Ono što je zanimljivo vidjeti, vidjeti koji je postotak predmeta dakle vi protiv rješenja državne komisije se pokreće upravni spor i uvijek je zgodno vidjeti koliko na sudu odluka koje je državna komisija donijela da pod navodnicima kažem pada, dakle to je negdje 16%. Neki pokazatelji koji govore, govore da bi recimo govorim općenito o predmetima na upravnom sudu negdje oko 10% te onda držati stvar pod kontrolom i ujednačili ste. Ali ono što je između ostalog državna komisija u tom izvješću je rekla sljedeće, da se povećava broj žalbi, da ima žalbe na dokumentaciju koja automatski odugovlače postupak i da u tom smislu trebamo mijenjati zakon, rekla je da naravno ono što je već i kolega prije mene rekao, oni profesionalni žalitelji koji se profesionalno žale i u izvješću čak vi imate i izlistano često oni koji imaju povećani broj žalbi. Ali rekla je još dvije stvari, a to je da treba pojačati upravni nadzor nad tijelima koji provode javnu nabavu, dakle da se kroz upravni nadzor nešto izdefinira i rekla je važnost edukacije. Mi smo tu važnost edukacije potpuno zaboravili. Mi uzimamo neke stvari zdravo za gotovo, ali ta važnost edukacije je izuzetno bitna. Izuzetno je bitna da se vi možete usporediti s nekim drugim, da možete vidjeti stvari koje se mijenjaju. Ja sam kada sam govorila tu u ime kluba govorila jedno iskustvo kojem sam ja onak, meni je to bilo sve nepoznato, ja kao da sam gledala seriju u nastavcima kad sam bila u Nizozemskoj i kad su oni imali problem, dakle to je bila negdje 2004., 2005., kada su oni problem sa svojom javnom nabavom, ja nisam razumjela o čemu oni govore jer to je kod nas tad uopće dakle javne nabava kod nas je bila apsolutno strana imenica i kada su onda vratili važnost komisije, važnost povjerenstva, važnost na koju se napravi. Mi zaboravljamo edukaciju, edukacija je izuzetno važna, da ne kažem da bi bilo loše [[Upadica Radin: Hvala.]] da se nekad i saborski zastupnici [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] što su njihova prava i obaveze malo educiraju pa imamo onaj vodič za saborske zastupnike, ali to zaboravite da sam rekla izvan vremena.
Hvala. Imate replike pa ćete moć nastaviti misao. Gospođa Selak Raspudić.
Slažem se da je edukacija važna, našalit ću se pa ću reći da sam je preporučila i našem premijeru, a ne bi škodila ni nama saborskim zastupnicima sigurno pogotovo kada govorimo o komisiji i o problemu toga da oni doista pate također od deficita kadrova, što treba naglasiti i treba im pomoći u tome da se taj problem riješi odnosno da najbolje zadržavamo u sustavu koji je za državu najvažniji. No pitala bih vas nešto što se tiče sukoba interesa. Dosta smo govorili o ovome da sabor treba imati kontrolu jednako kao i javni poziv nad ovima koji su u mandatu od godinu dana. Međutim, u čl. 7.d. govori se o pravu povratka na rad u privatnom sektoru, gdje može doći do sukoba interesa ako je član komisije ranije bio zaposlen u privatnom sektoru, a onda u st. 2. govori se da će se ugovorom između člana državne komisije i poslodavca iz st. 1. pobliže odrediti uvjeti ostvarivanja mogućnosti tog povratka. Bi li bilo bolje da se to razradilo u samom zakonu, a ne ostavilo nekom podzakonskom aktu odnosno ugovoru?
Fala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Otprilike tamo gdje sam ja završila misao zaista bilo bi dobro da se mi svi zajedno i educiramo i da se kroz cijeli život educiramo, nekako uvijek trebate biti, nastojati biti bolji. Ja inače sam sigurna da bi bilo bolje da je ove sve teme o, vezano uz državnu komisiju, dakle riječ je o dužnosnicima da se to reguliralo o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa. Ali evidentno tog zakona skoro biti neće jer naš premijer očito mu ide i Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, nekako ga je stavio ispod radara i ostalo, a očito ni taj zakon neće uskoro ugledati svjetlo dana, ali sigurna sam da bi bilo neusporedivo bolje da je to regulirano tamo jer bi onda niz dilema i niz stvari mogle tamo riješiti i to sve ta, ta nit što raditi prije i poslije nije tako jednostavno.
Fala lijepa. g. Prica.
Poštovana kolegice, u slučaju da se u privatnoj tvrtci nešto preplati to je naravno gubitak za vlasnika te tvrtke i njihova odgovornost. U slučaju da se to dogodi u državnoj tvrtki, državnom ili javnom tijelu, ili u gradovima i općinama naravno da će to na ovaj ili onaj način na kraju platiti naši sugrađani. Kako u Hrvatskoj imamo više od 800 tvrtki, stotine i stotine JLS-ova, nažalost teško je i vodit, i obratit pozornost na toliki broj subjekata gdje bi se nešto moglo dogodit. Ako i pođemo od toga da velika većina ljudi pošteno radi svoj posao uvijek se može dogodit da u jednom barem manjem dijelu slučajeva se dogodi korupcija. To može imat katastrofalne posljedice za naše društvo. Korupcija ne samo da ošteti društvo, ne samo da ošteti građane, ona dovodi i do rasta nejednakosti u društvu, dovodi do toga da korumpirani političari imaju novac, pa time imaju i prednost. Nažalost možda je i dio problema u tome što imamo tako velik broj državnih tvrtki, hotela, poslovnih prostora i ostaloga.
Fala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Čim je tema javne nabave u bilo kakvom, bilo kakvom imenu naravno da otvara sve te dileme o kojima vi govorite. Mi u Hrvatskoj imamo 556 što općina, što gradova odnosno Grad Zagreb ima status i općina i gradova. Naravno da naslovnice novina uvijek pune kad vam se desi da se nešto preplati nekoliko puta, pa vas mogu nekako ovaj sve zajedno podsjetiti na primjer zagrebačke žičare koja je krenula sa 200 milijuna kuna, a završit će negdje na 750 milijuna kuna, gdje je niz stvari bilo pogotovo kad je riječ o građevinskim radovima, o vantroškovničkim radovima, a sve to vam se regulira zakonom. I onda s jedne strane mi se uvijek referiramo na zakone, ali s druge strane ajdemo pogledati kako to funkcionira u stvarnom životu i u stvarnoj priči. Pri tom samo da dovršim misao o žičari. Kaže žičara se ne pušta u rad zbog toga što nije projektirana u skladu sa protupotresnim uvjetima.
Fala. Tako je, vrijeme je ovaj diktatora.
Je.
g. Pavić.
Poštovana zastupnice, bili ste ministrica, čuli ste vjerojatno za mnoge događaje koji su se dešavali u javnoj nabavi. Pretpostavljam da znate zapravo da oni koji pokreću javnu nabavu mogu eventualno složiti posljedice tek nakon revizije javne nabave. Prema tome, dok se nešto dešava, dok se nešto prodaje, dok se nešto kupuje, u tom periodu se ne dešava ništa ukoliko nitko nije ništa prijavio. Znači ukoliko imamo tvrtke koje rade zajedno, ukoliko imaju nekakve zajedničke interese, ukoliko se zajednički javljaju na natječaje, dobivaju poslove, nikakvih problema nema. Eventualno ukoliko dođe revizija i utvrdi nepravilnosti u postupcima javne nabave u nekom poduzeću ili u nekoj instituciji tek nakon toga mogu nastupit nekakve posljedice. Najčešće su to posljedice ispravite greške u budućoj javnoj nabavi, međutim proračun je prazan.
Fala. Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, kad radite nekakav javni posao bez obzira da li ste općinski načelnik, gradonačelnik, da li ste na čelu nekakve javne tvrtke ili ste ministar, ja uvijek mislim da to trebate raditi na način na koji radite doma, da se prema javnim novcima, to su svi naši novci, odnosite odgovorno na način na koji to bi radili doma. Ako doma ne bi nešto napravili ja ne vidim razlog i apsolutno je krivo da to radite kad upravljate s tim. Dapače, trebate biti neusporedivo oprezniji i sve zajedno. Našu plaću, mi dobijamo svoju plaću iz proračuna koju pune građani RH i mi imamo odgovornost prema njima. Kad ste u izvršnoj vlasti ta odgovornost je neusporedivo veća. A moram vas podsjetiti da smo do sad imali i Zakon o reviziji gdje bi revizija nešto utvrdila i iza toga je po jednom drugom zakonu mogla postupat. Sad zaista smo zakon malo promijenili, pa se može postupat, ali ne što treba reagirat odmah.
Fala lijepa. gđa. Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegice Anka Mrak-Taritaš, vidite da obnova zgrada nakon potresa u Gradu Zagrebu zapravo nije ni počela. Pre dva dana sam bila u Petrinji i to je nešto prestrašno, to je grad duhova, to ništa nije početo obnavljat se. Jedino što je, počišćene su ulice, a da nije bilo HV-a vjerojatno ni to ne bi bilo. Recite mi da li je to problem u javnoj nabavi roba i usluga ili je problem u nesposobnosti ove hrvatske vlade?
Hvala, odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, nema tu nikakvog problema u javnoj nabavi. Kad vam se desi katastrofa, onda sukladno određenim propisima i javnu nabavu možete odraditi u jednom skraćenom postupku, ali da sad to ne objašnjavam, nema potrebe ali da se referiram na vaše pitanje. Apsolutno je riječ, ja sam najprije mislila da se nešto čeka, pa sam mislila da se nešto, da neko nešto još ima nešto dalje, riječ je o apsolutnoj nesposobnosti. Između pričati da ćete nešto raditi i raditi je užasno velika razlika. Još malo pa je 13 mj. prošlo od potresa u gradu Zagrebu, još uvijek nijedna opeka nije sustavno obnovljena, sukladno zakonu, sukladno da je ministarstvo donijelo odluku a fond krenuo raditi [[Upadica Radin: Hvala.]] A sad kad je o potresu riječ, imamo ministarstvo, [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] imamo fond, imamo središnji ured, to više niko neće znati što radi.
Hvala. Gđa. Petir.
Hvala lijepo. g. potpredsjedniče. Zastupnice Mrak-Taritaš, pohvalili ste Hrvatsku koja je dobila zelenu oznaku tj. dobro mjesto kad se govori o ocjenama država članica koje na dobar način provode postupke javne nabave. Ono što se meni čini da je dosta prisutno očekivanje javnosti a često i mi o tome u Saboru raspravljamo, kako bi se mogla postići veća zastupljenost hrvatskih tvrtki i hrvatskih proizvoda u postupcima javne nabave? Imate iskustva jer ste bili ministrica pa ti zahtjevi ne postoji od danas nego postoje otprije i imate tu vjerovatno i nešto što možete podijeliti s nama, gdje se tu možda nalaze određene prepreke, gdje postoji prostor za poboljšanje a što bi ustvari same hrvatske tvrtke mogle učiniti kako bi imale bolji prolaz na postupcima javne nabave.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepa na ovom pitanju, neće mi biti dovoljna minuta. Dakle, svaki put kad Hrvatska je u nečem dobra, ja zaista to želim i s ove govornice reći, to je moja zemlja, ja u njoj živim, meni je do toga stalo pa bez obzira jel sam ja oporbena zastupnica ili ne, to je nevažno, važno je da je Hrvatska u nečem dobra pa bez obzira jer ima toliko puno lošeg da je važno reći da je u nečem dobra. Kad uđete u postupak i kad raspisujete natječaj vezan uz javnu nabavu, naravno da je uvijek interes nas da to budu hrvatske tvrtke i da tu imamo problem, pogotovo kad je riječ, ja to mogu reć o građevini odnosno graditeljstvu, da su jako puno radnika vrijednih je otišlo van, imamo tvrtke koje ne stoje dobro i tu su pogotovo austrijske tvrtke gdje smo im bili ... [[Govornik se ne razumije.]] tržište neusporedivo bolje. E onda morate uvesti još neke elemente koje imate mogućnost uvodit. A zašto ih ne uvodimo? Zato što kad ga uvedete nekakve još dodatne kriterije [[Upadica Radin: Vrijeme.]] to su vam mogućnost žalbe. I onda ostavimo samo jedan kriterij, [[Upadica Radin: Hvala.]] to je bazičan razlog.
Hvala lijepa. Nemate više replika, hvala. I sada je na redu gđa. Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Ja ću se osvrnuti upravo na Državnu komisiju odnosno na zakon koji mijenjamo i kojim se zapravo unaprjeđujemo samu Državnu komisiju. Naime, poznato vam je da članovi Državne komisije nisu državni dužnosnici a niti su pravosudni dužnosnici međutim sve ono što čine i cijeli njihov postupak, zapravo je smatraju dužnosnicima u smislu Zakona o sprječavanju sukoba interesa što dodatno je zapravo komplicirao cijeli sustav. Naime, jako je važno da u ovom sustavu rade vrlo kvalitetni i educirani i konstantno educirani ljudi koji mogu vrlo kvalitetno voditi postupke javne nabave i kao što smo rekli dosada, sam postupak javne nabave je više puta u više navrata mijenjan i tijekom ovih godina smo svjedočili koliko je bilo i problema i koliko zapravo Državna komisija svojim kvalitetnim i stručnim i savjetima pomaže ako se pogledaju i njihove stranice gdje možete pojedine situacije zaista pratiti što se događa. Ono što bi ja istaknula je isto tako vrlo kvalitetno iskorak u elektroničkom sustavu, odnosno elektroničkom oglasniku gdje je se povećava itekako transparentnost svih postupaka Naime, kao što znate svi subjekti koji sudjeluju u postupku javne nabave, moraju napraviti plan nabave godišnje, bilo da je to mala nabava ili velika, moraju se zadati i procijeniti vrijednosti i rokovi, isto tako jako je važno za same jedinice lokalne samouprave da kao što znate, načelnici i gradonačelnici ne mogu raspolagati i upravljati onim nabavama ako nemaju suglasnosti gradskih odnosno općinskih vijeća za vrijednosti preko milijun kuna, dakle sve to omogućilo da taj postupak bude vrlo vidljiv, da se on može kontrolirati i u svako momentu utvrditi zakonitost postupka. Jako je važno u ovoj proceduri upravo da je i DKOM skratio rokove za žalbene postupke i u tome je postignut jako veliki napredak i sve se događa unutar roka od 30 dana, a prvenstveno za one nabave koje se odnose za, na europska sredstva čak je to do 25 dana. Puno se govorilo o tome kako zapravo ima profesionalnih žalitelja, ako vidite i u samom izvješću DKOM-a onda se može vidjeti da ima onih koji imaju i preko i oko 27 žalbi i to su zaista žalitelji koji, čije su nabave odnosno sudjeluju u postupcima nabave velike vrijednosti, a ti rasponi od do 100.000 kuna za vrijednosti od preko 60 milijuna kuna zaista je onda primjereno da ti i takvi žalitelji uplaćuju određena visoka sredstva kako se ne bi događalo da imamo još više onih koji bezrazložno zapravo predaju žalbe i na taj način odugovlače cijeli postupak. Zato smatram, a kada pogledate i u statistiku koliko zapravo vrhovni, Visoki upravni sud od 10% žalbi u prvom stupnju zapravo priznaje i svega 3% odluka koje je donio DKOM Visoki upravni sud je poništio to dokazuje da su njihove odluke itekako kvalitetne. Hvala lijepo.
Replike imate 3 replike. Prva replika gospodin Begonja.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovana kolegice u postupcima javne nabave vrijeme je vrlo važan faktor pogotovo kad govorimo o europskim projektima. Činjenica je da u odnosu na broj predmeta koji godišnje riješi državna komisija s jedne strane te broj članova te komisije s druge strane molim vaš komentar da li je potrebno povećati broj članova državne komisije kako bi se povećao i broj riješenih predmeta odnosno skratilo ukupno vrijeme postupka javne nabave tim više u kontekstu nove višegodišnje financijske omotnice gdje nam predstoji itekakva borba, borba s vremenom da je tako nazovem, kako bi sredstava povukli. Hvala.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo kolega, da možemo to govoriti u tom kontekstu s obzirom da se ukupna vrijednost nabava do sada koja prolazi je preko 43 milijarde kuna do sada, a s obzirom na ovu omotnicu koja ide novu će to biti znatno više i sigurno da bi u tom kontekstu trebalo razmišljati o mogućnosti moguće i povećanja, osnaživanja broja osoba koje će te postupke provoditi odnosno odlučivati o samoj nabavi.
Gospođa Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice govorili ste o obvezi javnopravnih tijela na planiranje postupaka javne nabave svake godine, donošenje plana, a isto tako postoji i obveza donošenja godišnjih izvješća koncem godine o provedenim postupcima javne nabave gdje se vrlo transparentno vidi koji postupci su provedeni, u kojem iznosu i oni su dostupni javnosti. Mislim da je to vrlo značajno jer isto tako i revizija koja dolazi u javnopravna tijela može temeljem tih izvješća kontrolirati svaki predmet javne nabave i svaki predmet je podložan kontroli i vidimo da ustvari revizija vrlo malo pronalazi predmeta kojima nalazi određene zamjerke. Što se tiče profesionalnih žalitelja mislim da je tu najveći problem jer oni ustvari usporuju te postupke javne nabave tim neopravdanim žalbama koje onda zaustavljaju postupak na neko vrijeme. I mislim da bi ustvari tu trebalo pokušati pronaći neko adekvatno rješenje obzirom da nas očekuje [[Upadica: Hvala.]] ulaganje visokih iznosa sredstava u projekte. :
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Da, hvala lijepo, da točno je, znamo koje su procedure, što sve treba činiti u samom postupku da je to zaista sve sa elektroničkom postupkom javne nabave i sa svim dokumentima koje smo dužni bili i svi oni koji i dalje rade taj posao ovaj objaviti kako plan, tako i izvršenje i na taj način zapravo je svako može kontrolirati što se događalo, s kim se ugovorilo, po kojoj vrijednosti, u svakom momentu se na stranicama i gradova i općina isto tako i javnog oglasnika može to pronaći. Znamo da je u nekoliko navrata koliko smo mijenjali Zakon o javnoj nabavi su se pokušale iznaći modeli kako neke takve profesionalce zapravo spriječiti [[Upadica: Hvala.]] mislim da još uvijek nismo postigli savršenstvo.
Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Perić, vi ste tu govorili o značaju i kvaliteti rada Državne komisije za kontrolu postupka javne nabave i neophodnosti donošenja ovih izmjena i dopuna ovog zakona kako bi se popravio status zaposlenika i članova komisije s obzirom da oni nisu ni državni dužnosnici, ni pravosudni dužnosnici. Pa evo da naša javnost zna, s obzirom na broj predmeta brojka se često ističe kolka je, koliki je bio broj predmeta, da se zna da je svega 34 zaposlenika u državnoj komisiji iako sistematizacija predviđa 49. 94% je visoke stručne spreme i stoga još jedanput potvrda da ovo, da treba ići hitno u ove izmjene i dopune. A što se tiče i financijskih sredstava na osnovu naknade u 2019. godini taj iznos je bio preko 15% viši nego ranijih godina, preko 17 milijuna kuna što je pokazatelj da bez obzira što [[Upadica: Vrijeme, vrijeme.]] dodatna sredstava ne bi trebali izdvajati iz državnog proračuna da možemo ići i na nova zapošljavanja.
Izvolite odgovor.
Da, hvala lijepo, da dobro je da ste istaknuli koliko je ukupno zaposlenika. Prosječan staž osoba koje su u državnoj komisiji je negdje oko 7 godina što govori o tome da je to jedan kontinuitet tih kvalitetnih ljudi koji taj posao rade od preko recimo u 2019. preko 13.000 postupaka bilo je svega 1209 žalbi što je kad pogledate učinkovitost i koliko je naplaćeno od toga dakle preko 17 milijuna kuna, a da su ukupni troškovi same državne komisije za zaposlene negdje oko 7,5, 8 milijuna kuna, dakle vidi se da oni itekako opravdavaju svoj posao ne zato da žele nekoga kažnjavati, ali zapravo postupak vrlo kvalitetan.
Hvala lijepa. Nemate više replika. I sada je na redu g. Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicom. Raspravljajući o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave više se bavimo ustvari njenim radom i provedbom Zakona o javnoj nabavi nego samom izmjenom zakona. Zašto, zbog čega? zbog toga što je sama izmjena rekao bih tehničke naravi gdje se pokušava sa ovom izmjenom zakona učiniti samostalnijom, neovisnijom i doprinijeti kvalitetnom radu članova državne komisije. Ono što je po meni važno i ono što u ovoj izmjeni zakona treba raspravljati, to je kroz raspravu pokušati predlagatelju, a to je Vlada RH pomoći na određeni način u poboljšanju samih zakona koji definiraju i samu državnu komisiju s jedne strane, a s druge strane sustav javne nabave. Sustav javne nabave u Hrvatskoj kao što smo čuli na godišnjoj razini podrazumijeva projekte čije su vrijednosti oko 43 milijarde kuna, to je više od 10% BDP-a, pa onda samim time da realizacija tih projekata bilo da se radi o koncesijama, bilo da se radi o sustavu javne nabave roba i usluga, itekako doprinosi gospodarskom razvoju Hrvatske. Prema tome, bilo kakva kočnica u tom projektu, bilo kakvo zadržavanje realizacije tih projekata u bitnome jasno onda u negativnom smislu doprinosi hrvatskom BDP-u. Prema tome, kada raspravljamo o državnoj komisiji onda treba napraviti sve da državna komisija doista može promptno reagirati i premda je Zakon o javnoj nabavi predviđen rok od 30 dana, svjesni smo da je to često, često puta više od tih 30 dana. Ovdje mi govorimo o roku koji se promatra od dana kada je kompletirana žalba, kada je potpun postupak, međutim često puta i od same žalbe pa do kompletiranja samog postupka prođe dugo vremena i to ovdje ne iščitavamo. Zato se ja slažem sa svima onima koji govore da treba ići u daljnje ekipiranje same državne komisije kako bi taj postupak bio propulzivniji, bio brži. Kada vidimo da je na godišnjoj razini negdje oko 17 milijuna kuna koje se uprihodi od naknade za podnošenje žalbe, da su troškovi za plaće negdje oko 8 milijuna kuna, mislim da je uspoređujući jedno i drugo svima nama jasno da onda taj trošak se u pravilu prevaljuje, ako tako mogu reći, s obzirom da je naknada od žalbe prihod državnog proračuna, prevaljuje se na žalitelje, pogotovo one koje ovdje često puta nazivamo profesionalnim žaliteljima. Prema tome, treba učiniti sve da se taj postupak ubrza i na način kao što sam maloprije rekao. Po meni je još uvijek visok postotak usvajanja žalbi. Dakle, ako je u Hrvatskoj negdje oko 13.000 postupaka javne nabave od toga njih 870 završi na Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave, negdje oko 6%, međutim od tih 6% na razini oko 50% je usvojenih žalbi, dakle to je vrlo visok postotak, on doduše i pada što govori o obučenosti javnih naručitelja s jedne strane, ali s druge strane je činjenica da je ipak tu negdje oko 50% na razini od 50% žalbi koje su usvojene od strane državne komisije. Možemo reći da je potrebno da taj postupak još dodatno poboljšati na način da javni naručitelji budu uistinu oni koji će moći jednostavnije i brže reagirati pa ako hoćete i smanjiti broj takvih žalbi ukoliko je postupak proveden kvalitetnije, pa bi onda i ti sami profesionalni žalitelji možda imali manje prilika da ulože žalbu i na taj način osporavaju postupak. Prema tome, ja se slažem da ovaj zakon treba ovako usvojiti kako je predviđen, ali je potrebno s obzirom na iskustvo koje ima iza nas i koji govori o poboljšanju cijelog postupka javne nabave, potrebno je još s jedne strane ekipirati u stručnom smislu državnu komisiju da taj rok bude kraći, ali s druge strane dodatno educirati javnog naručitelja kako bi se moglo realizirati sve ono što je pred nama. A ako hoćemo kada govorimo o europskim sredstvima, to je negdje oko 20 milijardi u idućih sedam, osam godina, eura, 20 milijardi eura u idućih sedam do deset godina. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Gospođa Dalija Orešković replicira.
Hvala predlagatelju. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave sasvim sigurno jedno od važnih tijela koje indirektno sudjeluje u sustavu borbe protiv korupcije. Stoga bi za bilo kakvu izmjenu Zakona koji se na ovu instituciju odnosi, pa makar i ovako šturo skrojenu izmjenu zakona, bilo najbolje da ju ne priprema HDZ. Ja se slažem s tim da je za uspješnost provedbe zadaća ovog tijela važno dodatno ekipirati to tijelo, osnažiti ga i kroz daljnje izmjene i dopune zakona, međutim očito je da time nećemo riješiti onaj osnovni problem, a to je percepcija naših građana koju dobrim dijelom podupire i retorika ključnih dionika političke scene da je većina javnih natječaja zamišljena i unaprijed dogovorena sa unaprijed odabranim izvođačem. Pri tome percepcija da u tome prednjači HDZ čini mi se da je dobro opravdana primjerima koje imamo u svakodnevnom životu. Što g. Bačić imate reći na tu temu?
Fala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Što na tu temu imam reć? gđo. Orešković, to da vi nikada nećete biti u prilici nikakav prijedlog zakona osim kao oporbena zastupnica, a pitanje je hoćete li prijeći prag na idućim izborima, predložiti HS s obzirom da je rejting stranke ili stranaka koje ste promijenili u proteklih par mjeseci takav da on ne prelazi niti 1%, prema tome nećete biti u prilici. A možda je i bolje da niste u prilici jer kada ste bili u prilici nešto raditi, pa ste provodili potpuno krivo vrlo jasne zakone, o čemu se očitovao i visoki upravni sud i Ustavni sud RH. Prema tome, što se tiče vašeg poimanja borbe protiv korupcije nažalost je on kriv, pogrešan jer kad vi mislite da se borite protiv korupcije vi u stvari kršite zakon i na taj način doprinosite snaženju korupcije u Hrvatskoj.
gđa. Branka Juričev-Martinčev. Povreda Poslovnika? Izvolite.
Povreda Poslovnika, čl. 238. Smatram da je kolega uvrijedio kolegicu zastupnicu, da li dobro ona radi svoj posao ili loše radi svoj posao odlučit će birači na slijedećim izborima. Pustimo biračima da odluče tko će biti u saboru, nemojte vi odlučivat unaprijed ko će sjedit u saboru, to baš ne bi bilo demokratski.
Moram vam dat opomenu jer je bila replika, to znate. A ovaj, ništa, opomena. Izvolite, ovaj gđa. Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, govorili ste o postotku usvojenih žalbi i želji i težnji našoj da taj postupak bude što manji. Mislim da je broj žalbi sve manji upravo zbog transparentnosti rada državne komisije za kontrolu postupka javne nabave i na njihovim stranicama možemo vidjeti svaku odluku, pa onda potencijalni žalitelji sigurno iz svake te odluke mogu vidjeti primjer da li uopće ima smisla se žaliti. Međutim, evo jedan primjer iz izvješća kaže HEP ima čak 72% usvojenih žalbi. Međutim, ne možemo gledati samo brojku od 39 tih usvojenih žalbi na 54 koje su podnesene državnoj komisiji kad HEP ima u svom postupku godišnje 1021 žalbu. Ja ne bi onda rekla da je HEP neuspješan ili da loše provodi postupak javne nabave ako je svega 39 žalbi usvojeno.
Fala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem kolegice Juričev-Martinčev. Da, ta transparentnost rada državne komisije očita je i kroz objavu, javnu objavu svakog rješenja i odluke državne komisije, ali isto tako i u svakoj presudi visokog upravnog suda, tako da onaj tko doista prati i ko se bavi javnom nabavom iz tih odluka i po žalbama, a i po presudama visokog upravnog suda može jako puno toga naučiti kako bi u idućim postupcima u kojima provodi javnu nabavu bio snažniji, bio ispravniji, bio potpuno u skladu sa zakonom, tako da, da njihovi predmeti i njihove odluke po žalbama ne bi onda padale. Inače, evo koristim priliku još ovih par sekunda g. Prici reći da sam ja iznio stav birača, ne svoj. Ja sam rekao što birači misle o Startu, Pametnome i ne znam već kojoj stranci u kojoj je u posljednje vrijeme članica gđa. Orešković, nego sam rekao stav birača koji su to iznijeli 5. srpnja kolega Prica, tako da vam je ta povreda Poslovnika bila potpuno promašena.
Fala, vrijeme. gđa. Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, slažem se sa vama da još uvijek ima dosta žalbi i da je sigurno ključ i u tome da se bolje educiraju sami naručitelji. Mislim da je jedna od mogućnosti ta, pogotovo za manja javnopravna tijela gdje je manje zaposlenih i gdje je manja mogućnost da se pojedini ljudi educiraju samo za taj segment, mislim da je osnivanje tijela koje će provodit objedinjeni postupak javne nabave, pa čak i za više JLS-ova jedna od mogućnosti kako bi se onda jedan određeni broj ljudi upravo za to educirao i provodio onda stručno te postupke javne nabave. A što se tiče dodatnog osnaživanja državne komisije mislim da je to rješenje jer sve je u ljudskom faktoru, ako nema dovoljno ljudi ne možemo očekivati ni brzinu u rješavanju postupaka. Hvala.
Fala. Odgovor.
Zahvaljujem. Kolegice Jelkovac, da u pravu ste, veliki broj naručitelja doista nije educiran za provođenje samog sustava javne nabave, inače dosta kompliciranog postupka. … [[Govornik se ne razumije]] se provode određeni seminari, izobrazba itd. itd., tako da ta vaša ideja da objedinjavanjem nekoliko naručitelja ili formiranjem zajedničkog tijela koje će onda pripomoći samom provedbi javnog, postupka javne nabave je za pozdraviti po meni. I u tom smislu je činjenica da je ipak u zadnje vrijeme poboljšan cijeli taj sustav i broj žalbi je s jedne strane otprilike manji i pada, što je važno, to mi se čini da je iz Izvješća komisije za 2019.g. razvidno, da broj žalbi koje su odbijene raste, il je manji broj postupaka koji se po žalbama ovaj poništavaju il vraćaju javnom naručitelju, tako da u tom smislu se ipak polako to ide na bolje. Hvala.
Fala. Nemate više replika. Sad je na redu posljednja pojedinačna rasprava i g. Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolegice. Evo zapravo nisam imao namjeru da se javim za raspravu pojedinačnu, ali s obzirom da se neke stvari ovdje ovako olako kvalificiraju mislio sam da bi bilo dobro da se malo o tome još dodatno raspravi. Naime, kad se govori o stavljanju u odnos ukupnog iznosa javne nabave u našoj državi koja iznosi otprilike nekih 40 milijardi kuna i broj žalbi koje se upućuju Komisiji za javnu nabavu to nije realno i nije objektivno zbog toga što znamo koje žalbe idu prema državnoj komisiji i ono što je najgore znamo što državna komisija rješava. Naime, državna komisija neće rješavati nepravilnosti u javnoj nabavi ukoliko to netko ne prijavi. Ukoliko takvih prijava nema nažalost nepravilnosti ostaju tamo gdje jesu, kao što sam rekao malo prije toliko dugo dok eventualno ne dođe revizija koja napravi nakon toga reviziju javne nabave u kući u kojoj radite i onda se eventualno otkriju greške i nepravilnosti u javnoj nabavi. To je jedan dio priče. Drugo, drago mi je da je i vladajuća većina prihvatila retoriku i činjenicu da moramo nešto poduzeti po tom pitanju. Ja sam o tome govorio i prošli puta, govorio sam i danas. Smatram da moramo poboljšati javnu nabavu, da moramo poboljšati procese u javnoj nabavi, da moramo pojačati državnu komisiju ili neko drugo tijelo koje će raditi dodatnu kontrolu javne nabave. Trenutno ne postoji tijelo koje bi radilo cjelokupnu kontrolu procesa javne nabave osim ukoliko to nije prijavljeno Komisiji za javnu nabavu ili ukoliko to netko prijavi nekom drugom tijelu koje onda kasnije radi istrage i utvrđuje da su bili nekakve nepravilnosti. O tome smo već raspravljali i na odboru i razgovarali smo ovako, mislim da tu nema nekakvih velikih dilema i velikih nepoznanica. Ali htio bih vam samo skrenuti pozornost da postoji jedna odredba u Zakonu o javnoj nabavi koja kaže da se ne treba nabavljati samo najjeftinije odnosno da ne treba biti uzeti, imati se u obzir samo najniža ponuda nego ajmo razgovarati malo o najpovoljnijoj ponudi. Ajmo da vidimo koliko je to natječaja javne nabave u Hrvatskoj napisano na način da se traži najpovoljnija ponuda. Da vidimo koliko si je članova tih komisija koje su raspisivale javne natječaje, koliko si je čelnika tijela lokalne samouprave, područne uprave ili pojedinih ministarstava dalo truda da naprave kriterije, da ih raspišu da bi dobili najkvalitetniju ponudu. Ajde da vidimo to, pa ćete doći do poražavajućeg rezultata. A kad se govori o najnižoj ponudi onda možete i u tim ponudama odnosno natječaju imati jako puno, što se danas i radi, jako puno skrivenih stavaka koje se prezentiraju onima koji su zainteresirani i koji najčešće dobivaju natječaje što je u principu jako teško otkriti osim kad se vidi da nakon godinu dana koliko traje ta nabave se zapravo nije isporučilo neke robe apsolutno ništa, a cijena te robe je bila izuzetno visoka i kad se gleda ponuda koja je bila dana za tu robu koja inače ima visoku cijenu je bila niska pa je netko dobio posao i zapravo se vidi što je namješteno, a što nije namješteno. Ali postoje tijela koja to trebaju istraživati i to može kasnije utvrditi revizija, ali nažalost znamo koje su posljedice, posljedica nema. A garantiram vam s obzirom na to koliko je novaca u igri da mi radili istraživanje prije otprilike 5-6 godina i utvrdili smo da bi se ukupni troškovi javne nabave u RH mogli smanjiti barem za 25% kad bi se promijenili kriteriji u samim natječajima za javnu nabavu. A to nije malo, to je jako puno. Nemojte zaboraviti da trenutno imamo dug prema, prema farmaceutskoj industriji otprilike 6 milijardi kuna koliko znamo, a 25% u odnosu na ono što se potroši je otprilike 10 milijardi kuna. Prema tome, o tome trebamo razgovarati i zato sam pričao o tome da trebamo promijeniti procese, trebamo promijeniti pripremu javne nabave, trebamo promijeniti tijela koja će to kontrolirati odnosno naći tijelo koje će to stvarno kontrolirati i koje će moći provoditi kompletnu kontrolu i nakon toga naravno raspisivati neke kazne i procesuirati ljude koji su napravili prekršaje.
Hvala. Gospođa Andreja Marić, prva replika.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, mislim da je svakom subjektu koji provodi javnu nabavu cilj da nema žalbi na njihove javne natječaje, a pogotovo da ne završe na reviziji ili da padnu na reviziji. Stoga mislim da je svakoj toj ustanovi cilj da imaju dobro educirane specijaliste javne nabave, pa onda imate i te tečajeve, certifikate itd. Međutim, kad razgovarate s ljudima koji provode javnu nabavu, koji imaju puno iskustva, koji imaju nekakvo znanje, ja sam s nekima razgovarala onda kažu da u slučaju da im treba nekakav savjet zapravo nema državnog tijela čije mišljenje obvezuje. Znači oni se obraćaju upravi za trgovinu i politiku javne nabave pri Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja koji nakon nekih 2 mjeseca napišu mišljenje koje ne obvezuje. Što onda tim ljudima, mislim kako im onda pomoći u javnoj nabavi da ne naprave greške? Hvala.
Da, nažalost ne postoji tijelo koje daje obvezujuće, obvezujuća mišljenja i sve zapravo ostaje na onim ljudima koji su prošli tečajeve za javnu nabavu, koji su dobili certifikate da mogu provoditi javnu nabavu u RH. Uz to naravno da tu postoji i njihova osobna odgovornost, o tome smo govorili kad je bila tu gospođa Mrak Taritaš, kad smo zapravo rekli da je velika odgovornost na čelnicima tih tijela, da je velika odgovornost na ljudima koji provode same te natječaje, koji pišu te natječaje i naravno njihova, njihov moral, osjećaj za društveni novac, osjećaj za novac koji smo mi svi zajedno izdvojili u zajedničku kasu kako će se taj novac potrošiti i da li ćemo od njega napraviti 5 nečega ili ćemo napraviti samo 1 nečega.
Gospodin Prica.
Poštovani kolega, zanima se s obzirom da sukladno Zakonu o javnoj nabavi je potrebno prethodno savjetovanje, dakle za javne nabave velike vrijednosti javni naručitelj treba upoznati zainteresirane gospodarske subjekte sa opisom ponude, specifikacijama i kriterijima, da li smatrate da je to rješenje koje je dobro koje bi spriječilo probleme kasnije žalbe koje bi malo bolje razriješilo te odnose? Dal je to rješenje koje je dobro provedeno? [[Upadica Pavić: Gledajte, to je…]]
G. Pavić, moram vam dati riječ, izvolite. Izvolite, odgovoriti. Izvolite, izvolite.
To je sigurno još jedan korak, jedna aktivnost u javnoj nabavi koja je veliko poboljšanje zbog toga što su se kod velikih iznosa pojavili igrači koji zapravo i koji zapravo diktiraju tempo u tom djelu. Međutim, tu se zainteresirani zapravo i mali poduzetnici koji žele se javiti na te natječaje i da bi razjasnili neke stvari u toj prethodnoj diskusiji, oni zapravo nakon toga mogu postavljati i pitanje i čak se i može desiti da, jako često se dešava, da se i dio dokumentacije za javnu nabavu i promijeni. Jedan dio se objasni, ono što se smatra da je sporno, nije dobro, taj dio se dokumentacije promijeni i to je dobro. Međutim, di je problem? Problem je u tome što ukoliko se na taj natječaj namjerava javiti firma za koju se zna da ima poseban status, da će dobiti posao, onda se niti na tu raspravu ne javljaju pravni subjekti koji bi bili zainteresirani za taj posao i to sam već spomenuo i to je činjenica i to znamo svi i znamo koje su firme u pitanju ali nitko ništa ne poduzima.
Hvala. G. Šašlin.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, kao čelnik jedinice lokalne samouprave i sam sam u obvezi provedbe postupaka javne nabave i imamo dosta iskustava oko toga. Moje osobno na temelju iskustva, mišljenje je da za uspješnu provedbu postupaka javne nabave su neophodni i ključni su educirani, sposobni i iskusni da kažemo ljudi u samoj provedbi nabave. E sad tu dolazimo često do problema takve stručne ljude je vrlo teško često puta zadržati u sustavu, pogotovo u javnom sektoru, počevši od općina preko županija, pogotovo do ministarstava, jer nam takvi ljudi jednostavno odlaze dal u privatni sektor ili bilo gdje drugdje a jednostavno njih je teško zadržati jer sam sustav stimuliranja odnosno plaćanja i plaća jednostavno je toliko kompliciran da takve ljude je teško zadržati. Onda dobivamo nove ljude koji se opet moraju određeno vrijeme educirati itd. Volio bih čuti vaš komentar na to mišljenje.
Hvala, izvolite odgovor.
Slažem se u potpunosti s vama, znamo da taj problem postoji, zapravo primate pripravnike koje nakon toga školujete, kad su završili školovanje, kad postanu već iskusni referenti za javnu nabavu, nakon toga odlaze ne kod privatnika, privatnike nije obveznik javne nabave nego odlaze najčešće i javna poduzeća koja imaju visoku plaću. I to je česta pojava, toga smo svjesni ali trebali bismo zapravo pronaći načina kako bismo te ljude jedinstveno nagrađivali u svim tijelima. Znači, i u javnim poduzećima i u tijelima lokalne samouprave odnosno u lokalnim samoupravama i područnim upravama. Isto tako i ministarstvima. Kad bi tad plaća bila za te referente uvijek ista, ne bi bilo potrebe da odlazi u javno poduzeće i da tako nakon toga ima ne znam, 20, 30% veću plaću i to je veliki problem. I pogotovo za lokalnu samoupravu jer lokalna samouprava, ja vjerujem s obzirom da su ti ljudi blizu biračima, da su blizu svojim građanima, da im je stvarno cilj da provedu javnu nabavu u skladu sa zakonom i da to bude stvarno najpovoljnije za njihovu lokalnu zajednicu.
I gđa. Dalija Orešković.
Hvala, predsjedavatelju. Evo kolega zastupniče, krenut ću od ovog što ste zadnje rekli, svima je u interesu da javna nabava bude provedena u skladu sa zakonom. Međutim, uzalud nam provedba nabave u skladu sa zakonom ako je taj zakon pun nedorečenosti i šupljina a doista je naš sustav javne nabave toliko isprazan da je upitno postiže li on svoju svrhu. Više je detekcije problema bilo danas izrečeno kroz pojedinačne rasprave i replike nego kroz ono što su vladajući imali ambiciju imali uvrstiti u ovoj zakon. Prvo, činjenica da imamo jednostavnu nabavu koju nitko ne kontrolira. Drugo, činjenica da komisija reagira eventualno povodom žalbe, ako žalbi nema, ne možemo ni ispraviti nepravilnosti. Treće, nedostaje sustav savjetovanja koji bi dao dobru podlogu za kvalitetno pripremljene javne natječaje i četvrto, nedostatak povjerenja. Ima li vaša politička stranka ambiciju provesti jednu komparativnu analizu kako je sustav javne nabave uređen u dobro funkcionalno uređenim državama?
Odgovor, izvolite.
Hvala vam na pitanju, poštovana zastupnice. Ja slučajno to znam kako je to uređeno vani s obzirom da sam bio na čelu jedne velike kompanije u RH i evo, znam što se dešava vani i kako to izgleda vani. Moram vam reći, nažalost, nisu velike razlike, međutim drugačiji je odnos. Drugačiji je odnos, zakonska regulativa je nešto drugačija pa ih onda ona ograničava i usmjerava. Kod nas nažalost toga nema. Sve što ste rekli, iza toga stojim. Znači, postoje problemi, probleme ćemo teško riješiti ukoliko ne poboljšamo zakone. I Zakon o javnoj nabavi i zakon koji će omogućiti kontrolu te iste javne nabave. Evo, sad smo bili nadomak tome da poboljšamo odnosno poboljšali smo ovaj dio vezan za Državnu komisiju za javnu nabavu, barem u ovom djelu koji se tiče ljudi, članova komisije javne nabave, nadam se da ćemo kroz to i kroz slijedeće aktivnosti, uspjeti poboljšati i kompletne aktivnosti i procese u samoj javnoj nabavi.
Hvala lijepa, nema više replika. Sada je došlo vrijeme, zapravo već je prošlo 15 min za pauzu epidemiološku. Ja bi predložio onda da nakon te pauze idemo na iznošenje stajališta i onda da nastavimo jer imamo još 3 završne pa imamo na kraju i završno mišljenje predlagatelja, tako da sada do 1 sat, do 13 sati imamo pauzu. I otvorite prozore. STANKA U 12,46 SATI Nastavljamo sa raspravom o današnjem Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave i sada smo već kod završnih riječi. Ispred kluba Centra i GLAS-a govorit će gđa. Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo, uskoro će 2 sata, mi smo tek na prvoj točci dnevnog reda u kojoj zapravo raspravljamo o izmjenama i dopunama zakona, sad ću se striktno držati onoga što je tema samih zakonodavnih izmjena, dakle nečega što da smo dobro koncipirana, dobro ustrojena država, možda u ovom samom zakonu ne bi niti trebalo biti riješeno. Dakle mi se ovdje bavimo, ako ćemo striktno držati se teme dnevnog reda, statusnopravnim pitanjima članova DKOM-a koji ih zapravo stavljaju u okvir prava i obaveza državnog dužnosnika. Moja teza je da u normalnim, funkcionalno dobro osmišljenim državama imamo jedan zakon u kojem se ovakva statusna pitanja na istovjetan način rješavaju prema svima, pa ne bi bilo potrebe da u 10, 20, 50 različitih zakona točkasto prepisujemo jedne te iste odredbe. A sad, s obzirom da je ovo završno izlaganje u ime kluba, logika stvari nalaže da na neki način sumiramo sve drugo o čemu smo govorili u ovoj raspravi. Pa između ostalog, osvrnut ću se na ono što je rekao g. Branko Bačić koji se pita, pa u koliko sam ja to osobno političkih stranaka bila. Naravno da to nema veze sa samom točkom dnevnog reda, ali kad je već pitao, manje-više cijelo vrijeme sam u jedno te istoj, a da sam ih bila i u 10 ili da možda i promijenim 10, činjenica je i sasvim je sigurno da niti jedna od njih nije bila niti će biti osuđena za korupciju za razliku od HDZ-a. A drugo na što se osvrnuo je to da je moj politički rejting trenutno negdje oko 1%. Pa reći ću, bolje i taj 1% opravdano zaslužen mandat oporbene saborske zastupnice nego 16,4% sa koliko postotaka biračkog tijela je HDZ dobio vlast. Dakle to nije vlast koja proizlazi iz bilo kakvog legitimiteta, to se više može smatrati uzurpacijom i okupacijom vlasti. A kad već i govorimo o tome, moram reći da tih mojih 1%, što se tiče znanja o tome kako unaprijediti sustav borbe protiv korupcije i koju ulogu u tome ima sustav kontrole postupaka javne nabave, dakle imam više znanja i više iskustva, ne samo od tih vaših 16,4%, nego taman da imate i 99, preostalih 99. Zašto to govorim? Zato što, primjerice, Strategija suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. je istekla, nova nije niti u pripremi. Za razliku od toga, još krajem 2019. g. ovom HS-u uputila sam kompletan novi nacrt, ujedno smo uputili i teze ispred Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije Vladi da barem ima nekakav kontekst i nekakav okvir tema koje bi trebalo raspraviti da bi i uloga Komisije za kontrolu postupaka javne nabave mogla biti učinkovitija i bolja, a to traži reformu izbornog zakonodavstva, reformu teritorijalnog ustroja, jačanje ovlasti preventivnih i kontrolnih tijela, pa tako i Komisije za kontrolu postupaka javne nabave, a pogotovo Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, jačanje pravosuđa, jačanjem neovisnosti čelnih ljudi u tom pravosuđu i zadnje, puna fiskalna transparentnost koja traži i uspostavu javnih registara kojih trenutno u RH nema. Sve to skupa na jednu stranu, tih mojih 1% za koje se g. Bačić boji i zapravo se hvali time da nikad neće doći u priliku da provodi svoje zakone. Pa naravno. Jer kad bit tih mojih 1% imalo priliku obnašati vlast, onda se ne bi dogodilo to da ispred Kluba HDZ-a o izmjenama zakona koji se odnosi na kontrolu postupaka javne nabave govori g. Žarko Tušek, u javnosti poznatiji kao gospodin kojeg opisuju uz onu rečenu „A kaj bi ti štel biti?“. Tako se vi hrvatskim građanima i biračima obraćate kada govorite o jednom sustavu kontrole utroška javnih sredstava. Kaj bi vi, HDZ-ovci uistinu šteli biti? Uzurpatori ove države dovijeka? Ma ne, nećete. Kad-tad će ovih mojih 1% ili ne znam koji postotak imaju drugi oporbeni zastupnici, među njima brojne političke opcije itekako imaju što kvalitetno doprinijeti u razvoju političkog i gospodarskog sustava Lijepe naše, doći u priliku da vama kažu „Hvala na suradnji i doviđenja.“. Hvala.
Sad je na redu g. Marija Selak Raspudić koja će zastupati Klub zastupnika Mosta i govorit će završno o ovom zakonu. Izvolite.
Ja ću se evo, vratiti na temu javne nabave. Zaključno, sjetit ću se ponovo riječi kolege Borića koji je rekao, sjećamo se vremena kada javne nabave nije ni bilo. Možda bi netko ciničan doista i primijetio da se sa žaljenjem i nostalgijom sjećate tih vremena, ali to bi opet imalo za preduvjet da danas imamo kvalitetan sustav javne nabave koji uspijeva provoditi u praksi ono što bi javna nabava trebala biti. U tom smislu, bez obzira na pozitivne pomake koji su i istaknuti u Izvješću iz 2019. g. odnosno činjenicu da smo označeni zelenim, postoje brojna poboljšanja koja se mogu dogoditi da bi sustav javne nabave zaživio u potpunosti. Naime, sustav javne nabave jedan je možda od najprostituiranijih sustava uopće u Hrvatskoj. Njegova regulacija, pa i hiperregulacija nije dovela do onoga čemu je trebala služiti, a to je da možemo odabrati nepristranog, najboljeg ponuđivača i time u bitnome uštediti državne novce za bilo koji posao koji se obavlja. Često se, štoviše i u strahu od takve regulacije ide prema prozaičnim i banalnim kriterijima, kao što je najjeftinija ponuda, koji pritom ne uvažavaju kompleksnost sustava javne nabave, pa se može dogoditi da ono najjeftinije nije najbolje odnosno da nije nužno i najpovoljnije, jer ono što se uzima, treba se sagledati kao korisno u dužem vremenskom roku u kojem će se koristiti, a ne isključivo kao cjenovni podatak u datome trenutku. Sve to ukazuje koliko je kompleksan sustav javne nabave i koliko je potrebno prethodno istražiti tržište, a i znati što se točno nabavlja i u kojem će se vremenskom razdoblju koristiti da bismo uopće mogli govoriti o kvalitetnom sustavu javne nabave. Što se tiče ovih konkretnih izmjena, naravno sa žaljenjem ću još jednom konstatirati da nismo prethodno raspravili izvješće o kojem ovdje govorim za 2019.g. da bismo uopće mogli imati kvalitetnu raspravu o pojedinačnim izmjenama, u ovom slučaju državne komisije za kontrolu postupka javne nabave, a i više od toga trebali bismo se vratiti na ono što smo i sami propisali Strategijom za suzbijanje korupcije, a to je uređivanje cjelokupnog zakonodavnog okvira za provođenje postupka javne nabave koji bi omogućio njegovo kvalitetnije provođenje u praksi, a na što se nadovezuje i navedeno izvješće, znači predlagatelj ovdje, koji nas upozorava na to da brojni manji provoditelji postupka javne nabave imaju velike probleme s implementiranjem zakonodavne prakse u stvarnosti. Međutim, još uvijek nismo saznali kada ćemo doista mijenjati Zakon o javnoj nabavi da bismo te probleme spriječili. O tim problemima nismo ni razgovarali jer nismo razgovarali o izvješću, a razgovarat ćemo očito kad ono bude nevezano za ikoji zakon, u tom smislu na neki način i izlišno za raspravu. Što se tiče mogućeg sukoba interesa i ovih predloženih zakonskih izmjena smatram da je u čl. 7.d. st. 2. potrebno dodatno regulirati da se ovaj ugovor koji će se između prava povratka na rad u privatnom sektoru, dakle onog subjekta kod kojeg je ranije radio član državne komisije i državna, i član državne komisije i poslodavca da je to potrebno regulirati na način da se barem doda ta rečenica da se suzbije sukob interesa da bismo imali u vidu koliko je to važno jer je jasno da tu može lako doći do sukoba interesa ukoliko je neko prije radio za privatnika, a kasnije bio možda u mogućnosti da određuje koje će novce gdje usmjeriti u postupku javne nabave. Isto tako više puta spominjan čl. 6. koji se odnosi na čl. 12.a. potrebno je dodatno regulirati tako da se stavi postupak javne nabave odnosno dozvoli ingerencija HS i u slučaju imenovanja ili zamjene člana komisije i u onom kraćem vremenskom razdoblju od 12 mjeseci. Trebamo spriječiti sve moguće malverzacije koje se odnose na postupak javne nabave. Jedna od tih je brojne poteškoće koje uočavaju veliki broj grešaka koje bi se mogle prevenirati upravnim nadzorom i edukacijom s naglaskom na upravni nadzor. Dakle, pred ovim saborom je veliki zadatak ne samo u ovom manjem dijelu reguliranja prava članova državne komisije nego u obuhvaćanju cijelog postupka javne nabave da on jednom doista i bude ono što mu samo ime navodi, a to je javan i transparentan.
g. Željko Pavić zastupat će stajališta SDP-a o ovom zakonu završno. Izvolite.
Poštovana tajnice, ja sam već naš stav odnosno stranačkog kluba izrekao zapravo djelomično prilikom uvodne rasprave u ime kluba. Ono što bi htio napomenuti, nisam shvatio sad kolegicu Raspudić, ali pokušat ću reći ono što smo mi htjeli da se tu ovoga uvede u svezi ovog potencijalnog o sukobu interesa, al to ću malo kasnije. Radi se o tome da mi smatramo da su prava članova državne komisije u ovoj vezi zakona dobro definirana, mislim da sve ono što je trebalo biti definirano u vezi njihovih prava iz radnog odnosa je definirano u cijelosti, mislim da tu nema nikakvih primjedaba. Ono što je nama ostalo upitno to su one obveze članova državne komisije, posebice u djelu sukoba interesa. Naime, čuli smo od državne tajnice i u jednoj replici i u direktnom razgovoru da zapravo bi član komisije koji je bio zaposlen kod neke pravne osobe u slučaju da ta pravna osoba postane stranka u postupku pred državnom komisijom za javnu nabavu trebao se zapravo iz tog postupka izuzeti. Sad ja nisam shvatio dal ste vi to rekli da bi to trebalo biti ili ste mislili da treba se negdje drugdje navesti, negdje u zakonu da se to. Naime, naša ideja da ukoliko se tajnica s time slaže, ukoliko smatra da bi to bilo dobro, da kroz amandman s predlagača zapravo se napiše još ta jedna rečenica da ukoliko se pravna osoba koja, kod koje neki član državne komisije je prije toga radio i namjerava se vratiti na to radno mjesto kod te pravne osobe zapravo da se mora izuzeti od postupka javne nabave. Samo to bi bio kao dodatak ako je to što ste htjeli reći i vi. Evo, ispričavam se ako sam vas ponovio, nije bila namjera. Nadalje, govorili smo tu puno i o javnoj nabavi, mislim da smo skrenuli pozornost i gđi. tajnici i svima onima koji su u javnoj nabavi ili blizu javne nabave da se trebaju pokrenuti neki postupci, da trebamo neke stvari promijeniti, da imamo još u tom dijelu dosta posla, ukoliko želimo da se zapravo ta korupcija i eventualne kriminalne radnje smanje odnosno da se na neki način potpuno nestanu iz, iz područja javne nabave. Čuli smo tu puno primjedaba, imali smo puno replika vezano za to, međutim kad govorimo o stvarnoj praksi onda to izgleda malo drugačije. Smatram da uz ovih nekoliko izmjena i dopuna koje su zapravo bile prihvaćene i nakon prvog čitanja i još nekoliko dopuna vjerujem da će sad, danas je već bilo skrenuto par puta i od strane kolegice Benčić i od strane kolegice Selak da se treba napraviti izmjene. Evo sad sam ja to isto skrenuo pozornost, mislim da uz te izmjene možemo svi ovoga zapravo reći da je to zakon za koji možemo glasati i da je zapravo zakon postigao cilj koji je trebao postići, a to je zapravo da se utvrde prava i obveza članova državne komisije, a ostale obveze koje se tiču javne nabave i praćenja javnih nabava to ćemo kroz neke druge zakonske okvire rješavati u nekom budućem periodu. Evo, hvala.
Fala. Imamo jednu povredu Poslovnika gđe. Marije Selak Raspudić.
Čl. 238., znam da će ovo biti replika, kad nemam mogućnost za nju, a direktno je kolega Pavić pitao, moram reći da smo mislili na istu stvar samo smo na drugačiji način definirali, a odnosi se upravo na to sprječavanje sukoba interesa kada je u pitanju nekakav privatni subjekt za kojeg je član komisije ranije radio, dakle o nekakvom izuzeću, dakle slažem se s vama.
Nemam riječi. Budući da nema riječi neću vam dat ni opomenu jer vi ste svjesno išli na to da je kraj rasprave, pa da onda da, al međutim to nije dio rasprave, niti dio običaja. Mislim ja se susrećem to u svom dugotrajnom ovaj radu, što zna g. Prkačin u ovome saboru, po prvi put da se tako zloupotrebljava svjesno Poslovnik. Mislim ja nemam riječi, neću vam dati opomenu. g. Goran Ivanković, Klub zastupnika HDZ-a, završno.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, uvažena državna tajnice, uvaženi zastupnici i zastupnice. Evo pred kraj ove sam rasprave o jednom zakonu koji je vrlo bitan, on je bitan kako za državu tako naravno i za lokalne i područne samouprave jel javna nabava je nešto bez čega ne možemo provesti praktički niti jedan kapitalni projekt koji se treba realizirati na prostoru tih JLS-ova i naravno da ono sve što se naglasilo ovdje u raspravi apsolutno podržavam kada je u pitanju izbor ljudi koji će biti ti koji će bdjeti u biti da javna nabava bude odrađena na način na koji se to od nje i očekuje. No svaki puta me začudi količina mržnje pojedinih zastupnika i zastupnica prema ovom dijelu sabornice iz kojeg i sam dolazim, a to je ovaj dio gdje sjede, sjede zastupnici HDZ-a. Kolko ja poznajem ove ljude, a udvaram si da ih poznajem dobro jel su to ljudi koji, s kojima sam surađivao i prije i uglavnom dolaze kao načelnici i gradonačelnici JLS-ova i dobro znaju što je to javna nabava, način na koji se javna nabava provodi i na koji način se realiziraju projekti da bi kraj iz kojeg dolaze neovisno dal se radi o Lici, Dalmaciji i Slavoniji, Baranji ili bilo kojem drugom kraju, bio uspješan, ali skroz se koplje baca na ovu stranu jel ovdje su najveći kriminalci hrvatske države. I gledajte sada, dobro, super, svako ima pravo za ovom govornicom izgovoriti ono što misli. I onda se dogodi jedna afera u hrvatskoj državi koja je na svim medijima i danas se govori o njoj. I uhapse oni jednog čovjeka i bude on u tom pritvoru i izađe on iz tog pritvora i ne spomene on tu ni Begonju, ni Šašlina, ni Tomislava Klarića, ni Borića, ali spomene Daliju Orešković. Ali ona je pravednica, a mi smo kriminalci i lopovi. E vidite, to nije dobro. Mi ovdje trebamo donijeti zakon koji će jednako štititi apsolutno sve, a prije svega građane koji su nas poslali u HS. Stoga me žalosti način na koji se nekada ovdje raspravlja, ali Bože dragi, valda neko mora na neki način izbaciti to iz sebe, a prečesto to čini ja bi rekao na pogrešan način. Stoga, evo završno mogu reći da svaka rasprava koja je išla u korist poboljšanju kada je u pitanju javna nabava apsolutno je dobro došla, no nikako ne mogu se pomiriti s tim da svi ovi časni ljudi koji sjede ovdje, a većina njih su kažem i načelnici i gradonačelnici, doživljavaju uvrjede koje su uglavnom neosnovane i plod su evo nekih ili nečijih frustracija. Hvala lijepo.
gđa. Dalija Orešković je tražila povredu Poslovnika.
Hvala predsjedavatelju. Povrijeđen je čl. 236., kada kolega kaže da oporbeni zastupnici izražavaju mržnju prema HDZ-u mislim da to predstavlja povredu našeg dostojanstva, čisto vrijeđanje i omalovažavanje građana koji su nas izabrali. Ne mrzimo mi HDZ, mrzimo način na koji je HDZ uništio ovu državu i o tome imamo pravo i dužnost govoriti u HS.
Fala lijepa. Isto što sam reko prije gđi. Selak Raspudić reći ću i vama. Neću vam dat opomenu jer, a ako vi mislite da ste iznad ovoga Poslovnika varate se, varate se i vi, i vi, i svi oni koji, i svi oni koji zloupotrebljavaju jer znaju da je kraj rasprave. Varate se jer to je zakon, ali ovaj nisam moralist, a neću ni postat moralist. g. Tomislav Klarić također ima povredu Poslovnika.
Povreda Poslovnika, ali djelom, djelom ste se vi osvrnuli na ovo što sam ja htio … [[Upadica se ne razumije.]] samo ću usput reć da je ponovo 238. uvrijedila stranku kada govori način na koji uništila ovu državu, s tim da ću napraviti ispravak svog kolege, ne mrze oni HDZ, oni su u biti ljubomorni i zavisni jer hrvatski narod vjeruje HDZ-u kada je toliko na vlasti.
Gospodin Klarić napravili ste istu stvar. Mislim šta je to, mislim jest da cijeli narod misli da je to cirkus, ali neka zna ko doprinosi tome, neka se zna. Gospođa državna tajnica. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođa Nataša Mikuš Žigman, državna tajnica imat će završnu riječ u ime predlagatelja.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS-a. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici. Evo zahvaljujem na raspravi po pitanju ovih konačnog prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona. Rasprava se kako to obično biva kad govorimo o ovoj temi neminovno proširila i na pitanje javne nabave općenito koja je kao što znamo uređena jednim drugim propisom. Mislim osobno da je u raspravi iznesen jedan broj kvalitetnih prijedloga koje svakako dakle i ministarstvo iz kojeg ja dolazim, a koje je nadležno za politiku javne nabave treba sagledati i analizirati u kontekstu i eventualnih izmjena i dopuna tog zakona. Ali evo moram reći dozvolit ćete mi da je iznesen isto tako jedan broj i paušalnih ocjena koje nisu bile utemeljene na argumentima i na činjenicama na statistici i određen broj prijedloga koje su ustvari već i riješena sadašnjim važećim zakonodavnim rješenjem i evo upravo iz tog razloga sam osjetila potrebu da se i završno u ovom dijelu obratim. Kroz Zakon o javnoj nabavi koji je trenutno važeći, koji je trenutno na snazi dakle od 2017.g. doista smo pokušali ugraditi niz mehanizama koji osiguravaju što veću transparentnost i učinkovitost provedbe ovog postupka i isto tako što manje administrativno opterećenje na sve one sudionike koji u tom postupku sudjeluju. U smislu transparentnosti Hrvatska je spomenute su konzultacije sa potencijalnim ponuditeljima tijekom rasprave. Ono što bih ja ovdje željela reći da je Hrvatska ustvari jedina od zemalja članica EU koja je uvela taj mehanizam obaveznih konzultacija sa potencijalnim ponuditeljima prije nego što se pokrene postupak same javne nabave, a upravo u cilju da se prije dovršetka dokumentacije za nadmetanje čuje glas onih koji su zainteresirani za nuđenje u tom postupku da se isprave eventualne graške u tehničkoj specifikaciji ili eventualno evo reći ću i navođenje možda u određenom smjeru prema određenim ponuditeljima, dakle da tržište ima mogućnost na to reagirati. Statistika i praksa doista pokazuju kao što je bilo izneseno i u samoj raspravi da se to relativno malo koristi, ali ja mislim da tu privatni sektor mora biti taj koji će priliku koja mu je ustvari dana da reagira na dokumentaciju u vrlo ranoj fazi prije nego što je ona objavljena, da tu priliku onda i iskoristi. I ja ću ustvari iskoristiti evo i ovu priliku da na neki način javno pozovem sve one koji u tom postupku žele sudjelovati, da tu mogućnost ustvari iskoriste jer ona je na njihovu dobrobit. Nadalje, cijeli postupak nabave se odvija elektroničkim putem, uključivo i postupak žalbe o kojem je danas ovdje bilo puno riječi. Postupak žalbe nije obavezan kao elektronički postupak, međutim ono što planiramo učiniti u narednom razdoblju je upravo kroz nadogradnju elektroničkog oglasnika javne nabave i kroz izmjene naravno i normativne prirode učiniti žalbeni postupak u potpuno elektroničkim što će ustvari rezultirati prema našim procjenama time da će se za oko sedam dana moći skratiti i sam postupak nabave u administrativnom dijelu zbog povezivanja određenih sustava, elektroničkog prijenosa podataka, a isto tako očekujemo i zbog automatskog odbacivanja žalbi onih žalitelja koji ste vi u raspravi zvali profesionalnim žaliteljima koji ustvari ne uplate naknadu za žalbu i time onda se postupak odugovlači. Dakle, u ovom slučaju bi se ne uplatom automatski ta žalba mogla elektronički i odbaciti i to bi između ostalog doprinijelo i boljoj učinkovitosti odnosno brzi u rješavanju postupka. Po pitanju usavršavanja bio je iznesen i opravdano dakle prijedlog doista postoji potreba za kontinuiranim i stalnim usavršavanjem u segmentu javne nabave, svih dionika, dionika u sustavu, a rekla bih posebice onih koji pripremaju i provode postupke dakle javnih naručitelja. Ono što moram reći je da je sustav usavršavanja u javnoj nabavi u praksi od 2008.g. odnosno u potpunosti je zaživio od 2012.g. MI danas imamo 7.000 certificiranih osoba za provođenje postupaka javne nabave i znate da i sam zakon ne dozvoljava da se bilo koji od postupka provede ukoliko barem jedna od osoba koja je član komisije za ocjenu ponuda nije certificirana kroz ovaj sustav. Dakle, sustav usavršavanja postoji on se koristi, naravno ponovno je na svima onima koji sudjeluju da se u tome kontinuirano i educiraju. I ono što moram reći da je na razini EU često ustvari Hrvatska upravo prepoznata kao zemlja koja je dobro odradila segment profesionalizacije, dakle segment usavršavanja u sustavu javne nabave i isto tako je vrlo napredna u segmentu digitalizacije odnosno elektroničkog podnošenja i ocjene ponude, uključivo i žalbenih postupaka koji sam prethodno govorila. Uprava za nadležnost sustava javne nabave u okviru Ministarstva gospodarstva pruža potporu javnim naručiteljima na način da izdaje mišljenja o kojima je također bilo govora tijekom rasprave, čula se kritika da ta mišljenja nisu obvezujuća. Ona ne mogu biti obvezujuća, dakle zadatak je ministarstva tumačiti zakon, zadatak je ministarstva dati najbolju moguću uputu javnim naručiteljima o tome kako postupiti u određenom postupku. Međutim naručitelj je odgovoran za svoje postupke nabave, on je taj koji može u najboljoj mjeri procijeniti i odlučiti što treba učiniti temeljem i izdanog mišljenja, ali i temeljem poznavanja postupka nabava koje provodi. Tako da uprava ne može umjesto njega odlučiti koji je to primjeren postupak javne nabave koji treba provesti. Nadalje, na raspolaganju su i drugi mehanizmi kroz koje pokušavamo dati potporu sudionicima u ovom postupku. Zaprimamo putem elektroničke pošte upite na koje se odgovara ili isti dan ili najkasnije dan koji slijedi ako je taj upit stigao u kasnim poslijepodnevnim satima. Dakle, ne možemo govoriti o dva tjedna čekanja na odgovor na ovakve upite, to se možda dogodilo, ali se dogodilo sigurno iznimno. Godišnje odgovaramo na otprilike 3.000 upita putem elektroničke pošte. Na raspolaganju su i otvorene telefonske linije koje rade utorkom i četvrtkom, dakle kolege iz našeg ministarstva odgovaraju na telefonske pozive, daju savjete, konkretne informacije o načinu na koji je potrebno provoditi zakon i tu zaprimamo više stotina telefonskih poziva. Po pitanju upravnog nadzora gdje je išla sugestija da se provodi upravni nadzor u postupcima nabave, on postoji, dakle on se provodi. Uprava nadležna za sustav javne nabave je upravo ta u kojoj se provode nadzorni postupci prema prijavama ili prema uvidu u elektronički oglasnik i ukoliko je došlo do kršenja propisa u javnoj nabavi, ministarstvo podnosi optužni prijedlog prema prekršajnom sudu. Dakle, postoje sankcije u zakonu koje podrazumijevaju da će onaj koji je taj zakon prekršio biti prekršajno gonjen i kažnjen, a sa druge strane ukoliko je došlo doista i do značajnije kaznene povrede i za to postoje odgovarajući mehanizmi kroz koje se osobe koje su to počinile mogu i trebaju sankcionirati. Sankcionirati ih ne može ministarstvo dakle postoje tijela kaznene istrage, kaznenog progona koja su za to nadležna i znamo na koji način se onda to dalje rješava. I na kraju nekako bih željela evo zaključiti time odnosno vratiti se možda na ono što sam rekla da je Hrvatska često prepoznata kao dobar primjer u sustavu i profesionalizacije i digitalizacije javne nabave i upravo SCOR Europske komisije po pitanju unutarnjeg tržišta gdje je Hrvatska zadnje dvije godine zelena, dokazuje da smo napravili pomake i da su ti pomaci pozitivni, da oni idu u pozitivnom smjeru. Iz današnje rasprave bi se nekako dalo zaključiti odnosno moglo bi se zapitati pa kako je to nas komisija ocijenila zeleno ako je to doista tako kako smo o tome danas razgovarali. To ne znači da problema nema, problema ima, probleme treba rješavati, ali moje je mišljenje da o njima treba razgovarati konstruktivno i da ih na isti takav način i svi zajednički možemo i riješiti. Hvala vam lijepa na pažnji.
Hvala i vama. Čekajte imate replike. Gospođa Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvažena Mikuš Žigman. Prije svega želim vam se zahvaliti na ovom vašem završnom izlaganju, ovo je bilo jedno od boljih završnih izlaganja koje smo čuli u ovom sazivu HS-a, a to znači da ste pažljivo slušali sve što je bilo rečeno tijekom rasprave, iako puno šire i puno dalje od samih izmjena i dopuna ovog zakona. Ja ću ostati kod svog stava, a to je da smo ovu tematiku trebali riješiti u jednom posebnom zakonu, istoznačno za sve dužnosnike, a u svom ostalom dijelu dakle doista se ne može ono što treba raditi komisija riješiti samo kroz ovaj zakon nego nam je potrebno jačati kompletan sustav, pa se nadam da će u jednom trenu vaše resorno ministarstvo izaći sa jednim sveobuhvatnim i jačim prijedlogom zakona, eto o tematike koju smo raspravljali danas.
Hvala. Želite odgovoriti? … [[Upadica se ne razumije.]] g. Pavić.
Poštovana tajnice. Evo odgovorili ste gotovo na sva pitanja koja smo postavili, na sve kritike koje smo dali osim na kritiku koju odnosno na prijedlog koji smo dali kolegica Raspudić i ja, pa nadam se da ćete to uvažiti i da ćete to provesti kroz amandmane. A drugo što me razveselilo u vašoj raspravi to što ste rekli da ćete u cijelosti informatizirati sustav javne nabave. Zašto me to veseli? To je bila inicijativa koju smo pokrenuli još 2014.g. međutim nažalost nije bilo prihvaćeno, pa nakon toga je išlo da se barem javna objava provede. Provelo se, evo došli smo do kud smo došli. I sad imamo kada se provede informatizacija ovog dijela javne nabave, imamo mogućnost jednu da pratimo izvršenje javne nabave. Zašto? Imamo s jedne strane informatiziranu kompletnu javnu nabavu, a s druge strane imamo obvezu svih dobavljača koji posluju sa državom i sa javnom upravom da izdaju eRačune i tamo ćemo imati točne podatke o tome što je isporučeno i kako je isporučeno [[Upadica Radin: Hvala.]] pa ćemo vidjeti što je namješteno, a što nije bilo namješteno.
Hvala lijepa g. Pavić. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo. Vaše pitanje o sukobu interesa jel, da nisam na to odgovorila, međutim u uvodnom izlaganju sam se osvrnula na to da je to pitanje već riješeno Zakonom o javnoj nabavi gdje se podrazumijeva da osobe koje odlučuju o žalbenim postupcima dolaze iz određene privatne tvrtke koja je podnositelj žalbe se izuzimaju iz tog postupka, to je riješeno i kroz Zakon o upravnom postupku, a i temeljem odredbi ovog zakona o kojem danas razgovaramo će kroz interne akte državne komisije biti provedeno. A eRačun se izdaje za sve postupke javne nabave, dakle svi računi koji proizlaze iz tih postupaka se sada izdaju u elektroničkom obliku, već sada.
Hvala. g. Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gđo. državna tajnice. Pa ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave donose se kao instrument antikorupcijskog učinka kojim se reguliraju njihova prava i obaveze njihovih članova Komisije i vjerujemo da zbog toga što su oni obaveznici Zakona o sprječavanju sukoba interesa je bilo nužno donesti ovakav zakon u kojem se preciziraju njihova prava i obveze, kao što sam rekao. Da je ovakav zakon primijeniti i na samo Povjerenstvo za sukob interesa, vjerojatno ne bi došlo do ugovora sa JANAF-om i ne bi bilo ovakovih rasprava kao što smo ih čuli danas.
Hvala. Želite odgovoriti?
Nemam komentara, hvala lijepo.
Gđa. Grozdana Perić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državna tajnice. Ma u raspravi je danas bilo spomenuto kako se ne koristi institut ekonomski najpovoljnije ponude. Mislim da se koristi, samo javnost mora znati da taj institut traži dodatne kriterije gdje se može dogoditi da je cijena puno viša od one najniže cijene i onda se dogodi vrlo često da je to zapravo predmet propitivanja, istraživanja, da li je to dobro, nije dobro, da li je dobro procijenjeno i onda je zapravo većina slučajeva se događa da se ide na to da se izabere najniža cijena jer to onda ne izaziva tolike polemike. Evo, možda bi bilo dobro da i to još malo pojasnite.
Hvala. Izvolite.
Hvala vam lijepo na ovom pitanju, doista, to je jedan važan element iz Zakona o javnoj nabavi. Naime, ono što je Hrvatska uvela od 2017. g. je isključivo kriterij ekonomski najpovoljnije ponude, kao jedini kriterij u postupcima nabave, pri čemu onda postotci mogu ići između 10 i 90% kad gledamo kvalitetu u odnosu na cijenu. Međutim, ne postoje više postotci u kojima je cijena isključivi i jedini kriterij. Ekonomski najpovoljniju ponudu je naravno, teže definirati od samog matematičkog izračuna i najniže cijene, međutim, ukoliko se to kvalitetno napravi, ona doista donosi to da se dobije bolji omjer cijene i tražene kvalitete, a za to je naravno ponovno potrebno i kontinuirano se usavršavati i educirati, kako to dobro napraviti.
G. Klarić.
Uvažena državna tajnice, iz današnje javne rasprave se moglo zaključiti da je stanje loše, a upravo suprotno, mi koji operativno provodimo javnu nabavu već čitav niz godina na terenu, vidimo koliko se iz, praktički iz mjeseca, mjeseca sve to više usavršava. Ja bih samo jednu sugestiju, ne vezano sad za ove izmjene, ali vezano za eliminaciju onih koji na neki način u prijašnjim nabavama odnosno izvođenju radova nisu zadovoljili kriterije odnosno nisu svoj posao odradili kako treba, još uvijek imaju šansu na novim natječajima se ponovno pojaviti i biti izabrani kao izvođači radova. Mislim da bi tu trebalo razraditi te kriterije jer su na terenu dosta veliki problemi, pojavljuju se uvijek po neki koji sa svim elementima dobiju posao, a u biti nisu zadovoljili na čitavom nizu prethodnih poslova, a prisiljeni smo ih uzeti zbog propisa iz zakona.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju. Vjerojatno mislite na one situacije u kojima se ponuditelj oslanja na reference drugog ponuditelja u smislu dobivanja određenog posla. To je moguće po zakonu, to proizlazi iz direktive, dakle mi to ne smijemo zabraniti, međutim, ono što javni naručitelj može napraviti je u tehničkim zahtjevima za dostavu ponude, precizno i detaljno propisati i reference i iskustvo ponuditelja na način da oni koji ne posjeduje takvo iskustvo onda bude isključen iz postupka nabave. Dakle samo to naravno znači da je potrebno uložiti ponešto više truda u pripremu same dokumentacije, ali rekla bih da je dokumentacija i priprema iste u postupcima nabave doista ključna. To je onaj prvi ključni element.
I na kraju g. Miro Bulj.
Hvala lijepo. Sustav javnih nabava u RH je vidljiv kroz tome da smo, kroz to da smo prvi po, na vrhu po korupciji i naravno, kad se pozivamo na direktive EU, uredbe, sve što prepisivamo ovdje često jer kozmetički određene izmjene, nam je uvijek padne na pamet teleoperateri, tj. kako je se u Hrvatskoj oprostilo stotine milijuna kuna za frekvenciju korona krize, a jeftiniji mobiteli, tj. usluge su, nisu jeftinije našim građanima, što se ne radi u EU, naravno, također, i kod 5G mreže je u Njemačkoj, naplaćeni su 20 milijardi eura od teleoperatera, dok u Hrvatskoj postavljaju svoju infrastrukturu, bazne stanice gdje god žele. Tako da mi jednostavno samo prepisivamo uredbe i direktive, a mi smo najkorumpiraniji, a to je vidljivo kroz telekomunikacije. Kako bi to komentirate da je jedno vrijedi u Hrvatskoj, a drugo u Njemačkoj? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo zastupniče Bulj. Pa nije moguće da je jedno u Hrvatskoj, a drugo u Njemačkoj s obzirom da smo svi u istom pravnom sustavu i Hrvatska se svojim određenjem, odnosno ulaskom u EU odredila da će prihvatiti dakle, pravila koja tamo vrijede, odnosno propise koji su na snazi i vrijede za cijelu republiku, za cijelu EU. Ono što ste se osvrnuli u dijelu teleoperatera je vjerojatno umanjivanje naknade za određenih neporeznih davanja, međutim, vrlo često se ustvari u okviru saborske govornice moglo čuti da je potrebno, naravno, umanjiti troškove poslovanja za privatni sektor, pa je ovo jedna od naknada koja je umanjena, dakle nije jedina i svakako ima puno drugih, sigurna sam da će se o tome još dosta i razgovarati, a evo, meni se osobno čini da slati poruku dakle iz Sabora da je Hrvatska korumpirana, možda [[Upadica: Hvala lijepa. Hvala.]] možda bi trebalo biti drugačije [[Upadica: Hvala.]] Evo, to je moje skromno mišljenje.
Imate povredu Poslovnika g. Bulja.
Hvala lijepo. Povrijeđen je čl. 238 jer jednostavno je istina što sam rekao. Najskuplje usluge teleoperatera su u RH, a najveća dobit je teleoperatera u Hrvatskoj, znači najveća dobit 33% u ostalim državama je negdje ispod 20% u cijeloj EU, a jedino za postavljanje baznih stanica je u Hrvatskoj nije potrebna građevinska dozvola, što znači da teleoperateri imaju ogromnu dobiti, a u biti dinastija [[Upadica: Hvala lijepa.]] Mišetić to kontrolira.
Hvala, možete sjesti, ocjena 1, a sebi dajem opomenu zbog toga što nisam dao 3 opomene koje sam trebao dati. Hvala lijepa, hvala lijepa, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14:36 SATI]] Dakle, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, drugo čitanje, P.Z.E. br. 107 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. S nama je opet državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja gospođa Nataša Mikuš Žigman. Želite li dati uvodno obrazloženje? Da. Hvala.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici HS-a. Pred vama se u drugom čitanju nalazi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Važeći zakon sa svojih 11 podzakonskih akata u značajnoj je mjeri već usklađen sa pravnom stečevinom EU, ali je bilo potrebno preuzeti novu pravnu stečevinu i također kao rezultat dosadašnje nešto više od desetogodišnje primjene ovog zakona u praksi, bilo je potrebno i dodatno urediti određene odredbe. Predmetnim konačnim prijedlogom zakona u nacionalno zakonodavstvo se preuzima Direktiva 2019/1 od 11. prosinca 2018.g., a ona se odnosi na ovlašćivanje tijela država članica koje su nadležna za tržišno natjecanje, za učinkovitiju provedbu pravila o tržišnom natjecanju i za osiguravanje pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta čiji je Hrvatska sastavni dio odnosno član. Svrha koju direktiva koju skraćeno zovemo ECN+ treba ostvariti dakle osigurati neovisnost tijela nadležnih za zaštitu tržišnog natjecanja, zatim dostatne resurse za provedbu njihovih ovlasti, odrediti odnosno utvrditi minimalne ovlasti koja ta tijela moraju imati i mogućnost izricanja novčanih kazni i dnevnih novčanih kazni za utvrđene povrede, a sve u cilju ujednačene i učinkovite primjene čl. 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU. Ovim konačnim prijedlogom zakona statusno se određuje Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja kao opće nacionalno regulatorno tijelo nadležno za ovo područje i to na svim tržištima u okviru djelokruga i nadležnosti koji su određeni zakonom i relevantnim EU uredbama. Dodatno, ovaj konačni prijedlog uređuje pravnu osnovu za izračun plaće za predsjednika, zamjenika i članove vijeća, budući ista do sada nije bila propisana zakonom i to se predlaže na način da se propisuje osnovica za obračun plaće koja je jednaka osnovici za obračun plaće državnih dužnosnika, a koeficijenti će se utvrditi odlukom Vlade RH koja se objavljuje u „Narodnim novinama“, s tim da koeficijent za predsjednika vijeća ne smije biti veći od koeficijenta za državnog tajnika. Također, konačnim prijedlogom zakona uređeno je da u postupku predlaganja predsjednika vijeća i članova, Vlada RH objavljuje javni poziv. Za provedbu ovog zakona neće biti potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu RH. Željela bih također istaknuti kako predlagatelj zakona predlaže donošenje izmjena i dopuna umjesto donošenja novog zakona, budući da zbog načela zabrane retroaktivne primjene zakona AZTN u slučaju donošenja novog propisa ne bi imao zakonsku osnovu odnosno mogućnost pokrenuti i voditi postupak protiv poduzetnika koji su teško narušili tržišno natjecanje na način da su sklapali zabranjene horizontalne sporazume odnosno kartele prije stupanja na snagu ovog novog zakona. Zašto je tome tako? Naime, karteli predstavljaju jednu od najtežih povreda prava tržišnog natjecanja koji se u pravilu otkrivaju tri do pet godina od datuma odnosno dana njihovog sklapanja. Uzimajući u obzir navedeno takve povrede zakona bi ostale u velikom dijelu neprocesuirane i nesankcionirane. I upravo iz tog razloga i druge zemlje članice dakle ne samo Hrvatska nego primjerice Njemačka i druge, uvijek donose izmjene i dopune važećeg propisa i u slučaju ovog propisa stoga predlažemo izmjene i dopune umjesto novog zakona. Ja ću sada u nastavku kratko elaborirati razlike između konačnog prijedloga zakona u odnosu na prijedlog zakona koji je bio u prvom čitanju u HS-u. Briše se čl. 34. kao suvišan budući da su odredbe vezane uz izvješća o radu i obavezu AZTN-a da podnosi HS-u jednom godišnje izvješće o svom radu, a što je ustvari Sabor imao priliku i recentno čuti kroz izlaganje zamjenika predsjednika Vijeća AZTN-a gospođe Vesne Patrik koja je danas sa mnom, dakle i poseban sadržaj tog izvješća su također uređeni već propisom odnosno čl. 11., stoga se ovaj čl. 34. briše kao nepotreban. Nadalje, mijenja se čl. 47., budući AZTN više ne može donositi rješenja kojima je utvrđeno da nije narušeno tržišno natjecanje i to zbog pravilne primjedbe Uredbe Vijeća iz 2003.g. Dakle u slučaju kada nema zakonskih pretpostavki za daljnje vođenje postupka AZTN može samo obustavit i postupak i više ne donosi rješenje o tome. U čl. 12. Konačnog prijedloga Zakona dodaje se stavak kojim se propisuje da je AZTN neovisan u namjenskom trošenju dodijeljenih financijskih sredstava za provedbu svojih ovlasti i to sve kako bi se osiguralo puno usklađivanje sa čl. 5.st. 3. Direktive ECN+, međutim pri tom treba reći da se ni na koji način ne dovodi u pitanje i u cijelosti se pridržavamo odredbi Zakona o izvršavanju Državnog proračuna RH. Odredba čl. 22. ovog konačnog prijedloga kojom se uređuje pravni institut naziva obvezni razgovori je izmijenjena na način da će AZTN u svrhu primjene ovog zakona biti ovlašten u tijeku prethodnog ispitivanja stanja na mjerodavnom tržištu, dakle prije pokretanja samog postupka, ali i tijekom postupka pisanim zahtjevom pozvati radi saslušanja predstavnike poduzetnika ili predstavnike udruženja poduzetnika odnosno drugih pravnih osoba ili fizičku osobu ako bi te osobe mogle imati informacije koje su značajne za primjenu odredbi ovog zakona. Konkretno, dakle umjesto riječi „radnika zaposlenika“ iz prvog prijedloga zakona koja, sada se u konačnom prijedlogu koristi riječ „predstavnika“ jer će AZTN na obvezne razgovore u pravilu pozivati zakonske zastupnike poduzetnike ili zakonske zastupnike udruženja poduzetnika ili drugih privatnih osoba odnosno odgovorne osobe u tim poduzetnicima ili udruženjima. Nadalje, u čl. 26. konačnog prijedloga propisuje se obvezni sadržaj pravnog instituta pod nazivom „obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku“. Na navedenu obavijest stranka ima pravo podnijeti primjedbe i predložiti dodatne dokaze i svjedoke ako ih ima i to u roku od mjesec dana od dana zaprimanja ove obavijesti. U konačnom prijedlogu zakona se po ovom pitanju dodaju novi stavci kojima se iznimno u slučaju obavijesti kojim je preliminarno utvrđena povreda zbog ne postupanja po zahtjevu AZTN-a u svrhu prikupljanja podataka ili zbog neodazivanja po zahtjevu AZTN-a na obvezni razgovor, takav rok stranci za dostavu pisane obrane skraćuje odnosno iznosi 15 dana od primitka obavijesti. Zašto je to tako uređeno? Naime, u tom slučaju stranka može obavijestiti AZTN o razlozima zbog kojih nije postupila po zahtjevu agencije uz dostavu dokumenta ili argumenata zbog kojih nije mogla pristupiti obaveznom razgovoru. Budući da nije riječ o nekom složenom pitanju, razumno je u stvari odrediti kraći rok, pa je stoga određen ovaj rok od 15 dana. Nadalje, u čl. 30. konačnog prijedloga zakona mijenja se naslov pravnog instituta nagodbe u postupcima utvrđivanja kartela kojim stranka protiv koje se vodi postupak radi utvrđivanja sklapanja zabranjenog horizontalnog sporazuma može u postupku AZTN-u podnijeti pisani prijedlog za nagodbu, a mora to učiniti najkasnije 30 dana od dostave obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku. Nadalje, razlika u konačnom prijedlogu zakona u odnosu na prijedlog zakona je da se prijedlog za nagodbu može podnijeti samo u postupcima utvrđivanja kartela ili tajnih kartela kao najtežih povreda prava tržišnog natjecanja budući da je javni interes upravo najveći u tom dijelu, dakle u sankcioniranju takvih najtežih povreda, a upravo priznanje jednog od sudionika kartela da je sa ostalim strankama u postupku sklopio zabranjeni sporazum značajno pridonosi ekonomičnosti i bržem okončanju takvog postupka. Ovim konačnim prijedlogom zakona je smanjen postotak umanjenja novčane kazne na raspon između 10 do 20% i isto je učinjeno temeljem analize propisa i prakse ostalih zemalja članica EU, ali i Europske komisije koja dakle postupa u povredama prava tržišnog natjecanja, a koje već upravo imaju u primjeni taj raspon umanjenja kazne od 10 do 20%. Nadalje, čl. 35. konačnog prijedloga dodatno će se urediti da AZTN može poduzetniku i udruženju poduzetnika rješenjem izreći dnevnu novčanu kaznu u slučajevima ako se ne postupi po zahtjevu AZTN-a ili po rješenju u određenim segmentima koje je izdala agencija, ako se poduzetnik ne odazove obaveznom razgovoru ili ako ometa izvršenje naloga Visokog upravnog suda RH o provedbi nenajavljene pretrage. U tim slučajevima dakle se izriče dnevna novčana kazna i to onda kada se ocijeni da je dnevna novčana kazna razmjerna težini i trajanju povrede odnosno kada je riječ o kratkom trajanju povrede, pa je stoga izricanje dnevne novčane kazne svrsishodno i ima odvraćajući učinak i to je sve usklađeno ponovo sa čl. 16. Direktive ECN+. U čl. 38. konačnog prijedloga uređuje se da odluku o pokretanju kaznenog postupka donosi državni odvjetnik sukladno propisima kaznenog zakonodavstva RH. Državni odvjetnik može odlučit da neće pokrenuti kazneni postupak ili može predložiti nadležnom sudu ublažavanje sankcije koja bi se trebala izreć u kaznenom postupku ako procijeni da doprinos osobe na koju se ovaj članak odnosi u otkrivanju kartela nadilazi interes kaznenog progona ili sankcioniranje tih osoba. Isto tako to je bilo potrebno radi usklađivanja sa odredbama Direktive ECN+. I na kraju, u čl. 40. konačnog prijedloga propisano je kako tužbu protiv rješenja AZTN-a kojom se utvrđuje povreda ovog zakona ili čl. 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU i kojima se izriče novčana kazna ili dnevna novčana kazna može podnijeti nezadovoljna stranka u postupku, a tužbu protiv rješenja AZTN-a kojom se obustavlja postupak pored stranke može podnijeti i podnositelj inicijative odnosno osoba kojoj su rješenjem AZTN-a utvrđena ista postupovna prava kao i podnositelju same inicijative. Poštovani zastupnice i zastupnici, hvala vam lijepo na pažnji.
Fala. Imate nešto replika, prvu repliku g. Bulj.
Fala lijepo. Državna tajnice, tržišno natjecanje je i ovim izmjenama koje ste sad naveli smo znači, navedena su i imena, a lipo je čut ovo kartel, lipo je to čut, međutim je činjenica da tržišno natjecanje u RH doslovno ne postoji. Ono je monopolizirano i po pitanju gospodarstva i po pitanju poljoprivrede, a kamoli koruptivno i umreženo, a to je poznato. Mogu navesti par primjera. Primjer kad se je gradio autoput splitska željezara je propadala, a niti grama, niti deka nije ugrađeno željeza iz Hrvatske nego se je uvozilo. Tako možemo govoriti i o poljoprivredi di su se karteli uvezali znači štetočine unutar ministarstva ne samo gospodarstva i uništile su domaću proizvodnju od poljoprivrede do gospodarstva tako da moramo biti puno produktivniji, ali na terenu znači moramo biti puno hrabriji i omogućiti i poljoprivredi i gospodarstveniku [[Upadica: Hvala.]] da može opstati ovdje [[Upadica: Hvala lijepa.]] bez tih kartela. Hvala lijepo.
Odgovorite ako želite.
Hvala vam lijepo cijenjeni zastupniče Bulj, pa ne mogu se složiti sa ocjenom da tržišno natjecanje u Hrvatskoj ne postoji. Hrvatska je tržišna ekonomija i upravo rad Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja odnosno njenih djelatnika i članova vijeća doprinosi tome da se ukoliko dođe do poteškoća u funkcioniranju takvog tržišta odnosno zabranjenih sporazuma isti mogu učinkovito ukloniti i sankcionirati. Hvala lijepo.
Gospođa Selak Raspudić.
Na temelju čega i zašto se Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja regulira kao opće nacionalno regulatorno tijelo? Naime, agencija postoji od 1995. godine i nije od tada zakonom određena kao regulatorno tijelo i nije to tijelo sprečavalo da izvršava ovlasti koje su mu utvrđene zakonom. Pri tom treba primijetiti da agencija nije tijelo koje je ovlašteno donositi pravne akte koji su opći nego su ovlasti agencije uglavnom limitirane na donošenje pojedinačnih pravnih akata u pojedinačnim predmetima. Za razliku od agencije u hrvatskom zakonodavstvu i pravnom poretku postoje pravne osobe kojima je zakonom dodijeljena ovlast za donošenje općih pravnih akata i to podzakonskih akata što je najprepoznatljivija, najkompleksnija i pravno najzahtjevnija ovlast koje neko tijelo čini regulatorom. Dakle, odakle je sada i zašto agencija regulator?
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Iz razloga što se u stvari ovim propisom odnosno prijedlogom istog status agencije usklađuje sa poslovima koje agencija stvarno i obavlja na tržištu. A agencija u stvari ima ovlast ex ante odrediti strukturne mjere poduzetnicima prije provedbe koncentracije npr. prodaju udjela, djela poslovanja, dijela poduzeća. Zatim u svim postupcima u svrhu, djeluje u svrhu otklanjanja štetnih učinaka zabranjenih sporazuma. Dakle, nesporno je da ona djeluje na tržištu, da regulira isto tržište i da se prema tome može zaključiti da je agencija u stvari regulator općeg tipa. Ne sektorski, nego opći.
Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice uvođenjem pravnog instituta dnevne novčane kazne utvrđuju se povrede Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja za koje se može poduzetniku ili udruženju poduzetnika izreći dnevna novčana kazna te uvjeti i način izricanja dnevne novčane kazne. Možete pojasniti što to točno znači o kakvim se tu uopće iznosima, iznosima radi.
Izvolite odgovori.
Hvala vam lijepo. E sad konkretno o iznosima ne mogu vam dati taj podatak zato što ga jednostavno ne znam, možemo vam to naknado dostaviti kao informaciju, međutim kazne se naravno određuju ovisno o vrsti povrede i ovisno o prihodima poduzetnika pri čemu se uvijek gleda mjerodavno tržište na kojem taj poduzetnik posluje. Dakle, ovisno o veličini prihoda koji su prikupljeni na tom tržištu se određuje i kazna. Dnevne kazne kao što sam dala obrazloženje u uvodnom dijelu se izriču u slučaju kratkotrajnih povreda i u slučaju kada takva dnevna povreda, dnevna kazna može imati odvraćajući učinak odnosno spriječiti daljnju zlouporabu propisa.
Gospođa Zmajić.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena državna tajnice u Članku 30. konačnog prijedloga zakona umanjuje se novčana kazna kod nagodbi u rasponu od 10 do 20% dok je prijedlogom zakona planirana 20 do 30%. Molim vas zbog čega je došlo do umanjenja novčane kazne kod nagodbi? Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Ovo je doista važna tema. Naime, mi smo u prvom prijedlogu nekako propisali da bi taj to umanjenje moglo ići u rasponu između 20 i 30% međutim naknadnim uvidom u praksu drugih zemalja članica i propise koji su tamo na snazi primjerice u Mađarskoj, Češkoj, Austriji i Francuskoj, Portugalu, uobičajeni raspon umanjenja novčane kazne se kreće u rasponu između 10 i 20% i čak je to pitanje i potaknuto u raspravi na prijedlog zakona te smo temeljem toga u stvari odlučili umanjiti taj postotak.
Gospođa Baričević.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice možete li mi kazati zbog čega su nagodbe propisane za kartele i tajne kartele, a ne za druge povrede propisa o zaštiti tržišnog natjecanja. Zahvaljujem.
Odgovor.
Zahvaljujem na vašem pitanju. To je naravno jedan institut tako da kažem i on je poseban u stvari institut u segmentnu tržišnog natjecanja međutim vrlo je čest u primjeni u praksi Europske komisije i propisuje se iz razloga što on doprinosi u stvari ekonomičnosti postupka. Zato što stranka sama priznaje povredu, ona odustaje od osporavanja rješenja agencije u sudskom postupku i za uzvrat ima priliku dobiti nižu kaznu. Dakle, riječ je o institutu koji se pretežno koristi u postupcima utvrđivanja kartela kao oblika povrede prava tržišnog natjecanja koji su najteži, najteže povrede na tržištu i polazeći upravo od činjenice da je ovo za Hrvatsku novi pravni institut koji tek treba zaživjeti u punoj primjeni odlučili smo se u stvari samo za ove najteže povrede propisati takvu mogućnost.
Gospođa Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice ovim Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja vidimo da se u naše nacionalno zakonodavstvo preuzima Direktiva 2019/1 Europskog parlamenta i vijeća od 11. prosinca. Svrha koju ova direktiva ostvariti, osigurati neovisnost tijela nadležnih za zaštitu tržišnog natjecanja država članica EU, dostatne resurse za provedbu njihovih ovlasti, minimalne ovlasti koje ta tijela moraju imati, te mogućnosti izricanja novčanih kazni, dnevnih novčanih kazni za utvrđivanje povrede. Koliki su ti resursi i da li su oni dostatni?
Izvolite odgovor.
Pa vjerojatno bi možda različite institucije različito odgovorile na ovo naše pitanje. Naravno da uvijek smatramo da su nam potrebni dodatni i dostatni resursi. Upravo je svrha ove direktive omogućiti snažniju neovisnost same agencije, a isto tako dovoljne resurse za obavljanje doista važnih zadaća. Ako govorimo dakle o najtežim povredama prava tržišnog natjecanja onda možemo reći da za to treba osigurati dovoljan broj kvalificiranih i stručnih ljudi. A evo, ja sam sigurna da kolege i kolegice koje su ovdje danas sa mnom takve resurse imaju i da će biti u mogućnosti i temeljem ovog propisa ojačati dodatno i broj ljudi i njihovu kvalitetu kako bi što uspješnije rješavali takve zadaće.
gđa. Marijana Balić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Budući da je cilj primjena jednakih i pravednih standarda zaštite tržišnog natjecanja na području cijele EU, a u tom kontekstu je bitna i suradnja s tijelima zaštite tržišnog natjecanja. Zanima me koliko je AZTN kao naše nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje uključeno odnosno angažirano u Europskoj mreži za zaštitu tržišnog natjecanja i te kako i u kolikoj mjeri surađuje sa Europskom komisijom? Zahvaljujem.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Agencija je iznimno angažirana u suradnji i sa Europskom komisijom i sa drugim tijelima koja djeluju u području tržišnog natjecanja i to kroz posebnu mrežu, kroz Europsku mrežu za zaštitu tržišnog natjecanja, posebno kada se radi o paralelnoj primjeni prava, dakle kada se radi o paralelnoj primjeni našeg propisa nacionalnog i čl. 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU. Na tjednoj bazi se razmjenjuju i informacije, odgovara se na upite drugih tijela i svakodnevno razmjenjuje praksa upravo kako bi se preko mreže ta praksa mogla razmijeniti i kako bi se što kvalitetnije onda donosile i odluke.
gđa. Grozdana Perić.
Hvala lijepo potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Pa evo ja ću se nadovezati na pitanje koje je i kolegica Maksimčuk napomenula, a vezane za resurse. Naime, čl. 26.a. je predvidio da agencija raspolaže proračunom samostalno, dakle da li je to dodatno onda mogućnost da može dodatno i zaposliti po potrebi više stručnih djelatnika i ovisno o tome kakva je situacija zapravo sa predmetima, sa žalba i slično?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa na pitanju zastupnice Perić. Agencija naravno i sada može namjenski i samostalno trošiti svoj proračun i dodijeljena joj sredstva. Mi smo ovu odredbu uveli u zakon iz razloga dakle da se posebno naglasi ta neovisnost, a sukladno odredbama direktive kako ona to traži. Međutim, naravno da agencija može u okviru svog djelokruga, u okviru svojih ovlasti i dodijeljenih joj financijskih resursa, a u skladu sa Zakonom o planiranju i izvršavanju državnog proračuna zapošljavati ljude dakle koji su joj potrebni za izvršavanje njenih ovlasti. A smatramo u stvari da će upravo i odredbe ovog zakona to još dodatno naglasit.
gđa. Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Kada agencija u postupku utvrdi da nije došlo do povrede tržišnog natjecanja tada agencija ne ispušta rješenje. Mislim da bi bilo jako dobro s obzirom na prijavitelje, a i oni koji su prijavljeni da postoji nekakvo rješenje, odluka ili bilo koji akt sa kojim oni mogu pravdati svoje legalno postupanje i rad.
Izvolite odgovor.
Ukidanje rješenja u stvari se unijelo u zakon odnosno taj članak je ukinut iz razloga što je ta odredba usklađivana ponovo sa odredbama direktive. Naime, ukoliko dolazi do paralelne primjene prava kada odnosno kada agencija postupa prema čl. 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU, ona obustavlja postupak prema ovom zakonskom prijedlogu iz razloga što komisija dakle sa svoje strane može odlučiti taj postupak nastaviti i tu u stvari već temeljem Direktive iz 2003.g. je trebao, iz prakse se pokazalo da je trebalo dakle donijeti propis na način da se ne donosi rješenje već se samo obustavlja postupak. Time smo u stvari prilagodili se i osigurali veći stupanj usklađenosti sa samim propisima na razini EU.
g. Kujundžić.
Fala predsjedavajući. Poštovana državna tajnice, koji bi bio smisao tržišnog natjecanja, konkretno evo u javnoj nabavi ukoliko se jave dva ponuditelja od kojih je jedan ili bio ili još uvijek je jedan od ili jedini osnivač drugoga ponuditelja? Sličan primjer imamo i u EVOtv koji je evo ima 2.g. bio u vlasništvu Hrvatske pošte, danas je u vlasništvu Hrvatskog telekoma, jednako kao i B.net u vlasništvu A1. I jedan, i drugi i treći i četvrti se nalaze na tržištu za građane. Fala.
Fala i vama. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju. Ono se odnosi s jedne strane na postupke javne nabave, a sa druge strane na preuzimanje jel trgovačkih društava odnosno poduzeća. Ako dolazi do zabranjenih dogovora odnosno sporazuma u segmentu javne nabave postoje kao što sam istakla i tijekom prethodne rasprave o prethodnom zakonu, dakle kaznene odredbe po kojima se onda postupa u smislu upravo događanja takvih zabranjenih sporazuma na tržištu. A po pitanju telekomunikacija i preuzimanja društava, evo ja bih samo, ne mogu dakle puno o tome govorit jel, samo ću ukratko reći da agencija dakle rješava i u predmetima u tom sektorskom području neki postupci su čak i u tijeku, međutim evo ja dakle o njima niti ne mogu znati jer o njima ne rješavam i budući su u tijeku ne bih mogla o njima izravnije govoriti.
Gospođa Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, i kad smo imali ovaj zakon i u prvom čitanju, a sad i u drugom čitanju smo nešto malo više govorili o temi pokajnika odnosno temi oni koji, bez kojih vi ne bi mogli uopće utvrditi da su bila određena udruživanja i određene stvari. To je sad dosta detaljno definirano ovom izmjenom i dopunom zakona. Mene zanima kakva su iskustva agencije? Dakle, vi imate neke procese koje uopće ne bih mogli ni znati da vam netko na to ne ukaže. Kakva su iskustva jer mi se čini da ova odredba Članka 38. kojim je državni odvjetnik može odlučiti da ne pokrene kazneni postupak baš vezan s tim da se ljudi odnosno da tvrtke koje odluče ukazati na problem koji je nekako budu zaštićeni. Da li su oni dovoljno zaštićeni i kakva su iskustva agencije vezano uz to? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor.
Hvala vam lijepo. Odredba koja se odnosi na ovaj dio kaznenog zakonodavstva odnosno upućivanje državnog odvjetnika je u stvari nova u propisu. Tako da ne mogu u tom smislu govoriti o iskustvu. Vjerujem da je bilo prilike kroz izvješće, kroz izvješće same agencije koje je bilo u raspravi prije nekoliko dana dakle steći uvid u rad tijela odnosno u rad same agencije. A ono što mogu samo u stvari načelno reći je da je upravo kroz pokajnike odnosno kroz taj instrument i mogućnost nagodbe omogućeno da se ovakve najteže povrede pravila tržišnog natjecanja otkriju u pravilu dosta i kasno dakle rekla sam 3 do 5 godina nakon što su iste i počinjene i u stvari i na razini svih zemalja članica EU mislim da ne postoji čak niti jedan slučaj da je kartel bio otkriven i sankcioniran, a da se upravo kroz ovaj način on nije otkrio [[Upadica: Hvala.]] dakle da nije netko tko se udružio u kartel pristupio agenciji ili nekom sličnom tijelu [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] i zatražio nagodbu.
Gospodin Vilim Matula.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice svjedoci smo titanskog sukoba medijskih međunarodnih i teleoperaterskih kuća u Hrvatskoj A1 je prestao emitirati program N1 televizije i ako to uskoro učini i Tcom hoće li to biti dokaz da je to stvarno kako se nama svima čini duopol odnosno mogući kartel ili tajni kartel i da li u tom slučaju po ovom Članku 64. stavku 2. odnosno to je 101., 102. iz direktive odnosno iz ovog ne znam da li iz direktive ali mislim zajedno baš je citiran 101., 102., gdje se između ostalog govori ako se to dokaže da im se može uzimati 10% zbroja ukupnog prihoda ostvarenog na svjetskoj razini [[Upadica: Vrijeme.]]
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na vašem pitanju. Dakle, agencija naravno ima svoju proceduru u kojoj je potrebno prvo odrediti mjerodavno tržište na koje dijelu je određeni poduzetnici bez obzira da li se radi o teleoperaterima ili poduzetnicima u drugom sektorskom području, a temeljem, a nakon toga u stvari i da li je došlo do povrede prava tržišnog natjecanja. Kada govorite o prihodima odnosno ovom postotku od 10% zbroja na svjetskim tržištima, da to je dakle najviši mogući segment na temelju kojeg se može odrediti kazna. Međutim, ono što je bitno reći je da se u svakom pojedinom slučaju upravo iz razloga, upravo i određuje mjerodavno tijelo tržište kako bi se vidjelo na kojem tržištu taj poduzetnik djeluje i koliki su njegovi prihodi na tom tržištu i onda se temeljem toga može odrediti kazna. Dakle, ona nije, ovo je teoretska mogućnost međutim ona se koristi na način da se utvrđuje gdje poduzetnik u stvarnosti djeluje.
Hvala lijepa. Gospodin Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice u obrazloženju kroz navode koje ste spomenuli vezano upravo za zabranu sklapanja horizontalnih sporazuma i ovog dijela gdje stranke mogu upućivati svoje samopriznanje za sklapanje takvog sporazuma tj. ugovora, ali i stranke koje upućuju prijedloge vezano upravo za samu nagodbu ali i postupak utvrđivanja kartela, zanima me što je sa strankama u postupku koje ne podnesu prijedloge za nagodbu ili odustanu od same nagodbe. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, kod primjedbe, primjene nagodbi kao što sam prethodno rekla posebnog instituta u segmentu prava tržišnog natjecanja uvijek je dakle jedna stranka ona koja podnosi takav prijedlog. I u slučaju da druge stranke koje su sudjelovale u udruženom, u takvom zabranjenom sporazumu odnosno u kartelu, u slučaju da one negiraju sudjelovanje u kartelu i ne podnose prijedloge za nagodbu postupak se u tom slučaju nastavlja. On će se dovršiti usvajanjem rješenja o utvrđivanju povrede i na kraju izreći će se primjerena novčana kazna. Dakle, to ne sankcionira ostale koji su sudjelovali, ne abolira ostale koji su sudjelovali u kartelu od izricanja kazne.
I na kraju gospođa Nikolina Baradić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice evo i na tragu pitanja kolegice u konačni prijedlog zakona u Članku 38. Uvedeno je da državni odvjetnik donosi odluku o pokretanju kaznenog postupka protiv određenih osoba sukladno propisima kaznenog zakonodavstva. Zbog čega je to uvedeno u poseban zakon i na koji način će se primjenjivati u praksi?
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala vam lijepa na pitanju. Da to je u stvari nekako nastavno i na raspravu do sada odnosno drugu repliku, državni odvjetnik može donijeti odluku o pokretanju kaznenog postupka protiv osoba iz st. 1. čl. 65., međutim sukladno propisima kaznenog zakonodavstva RH i može predložiti ne pokretanje kaznenog postupka ako procijeni da je doprinos ili umanjivanje sankcija, ako procijeni da je doprinos u otkrivanju kartela veći od interesa kaznenog progona. I ovime smo isto tako prenijeli u konačni prijedlog zakona zahtjeve iz čl. 23. same direktive ECN+.
Hvala lijepa. Nemate više replika slobodni ste za sada. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu. Otvaram raspravu. Prva je gospođa Marija Selak Raspudić ispred Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Kolegice i kolege. Kao zastupnica u HS-u uvodno želim prvo podsjetiti zašto je uopće AZTN važna jer danas reguliramo njezin status, a rekla bi da je ona i od vitalne važnosti i interesa za sve naše hrvatske građane. Naime, to je agencija u čijim izvješćima možemo uočiti različite nepravilnosti na hrvatskom tržištu koje se tiču naše svakodnevice. Recimo, izvješće agencije otkriva da gotovo svi trgovački lanci u kojima nabavljamo robu poput Plodina, Lidla, NTL-a, Kauflanda, Ribole, Ultra Grosa itd. imaju nepravilnosti u svojem poslovanju koje dovode u neravnopravan položaj one koji nude tu robu na tržištu. Isto tako to je agencija koja omogućava da se takve stvari poprave davanjem izvješća na ruke HS-u. Znači ovdje se ne bavimo nečim apstraktnim nego vrlo konkretno govorimo o agencija koja možda ima i presudnu ulogu u ovom slučaju kada otkriva primjerice kartele za način funkcioniranja hrvatskih poduzetnika i hrvatskog tržišta što u konkretnom slučaju ima i posljedice za sve nas koji sudjelujemo na tom tržištu ako ne kao poduzetnici onda kao korisnici različitih usluga. U tom smislu što se tiče ovih zakonskih izmjena želim govoriti o tri stvari. Prva je, što je uopće regulatorno tijelo i zašto agencija želi postati regulatorno tijelo? Drugo je, ono što smatram problematičnim u ovim zakonskim izmjenama, a to je puko ne kritičko prevođenje, prepisivanje direktiva umjesto činjenja onoga što je naša zakonska obveza, a to je implementacija direktiva u duhu naših postojećih zakona u hrvatsko zakonodavstvo. I treće, jedno vrlo važno načelno pitanje, a poslužit ću se konkretnim primjerom kartela na šibenskom području koji se bavio ispražnjavanjem septičkih jama, odgovornosti agencije u odnosu na djelovanje i odgovornost jedinica lokalne samouprave. Ovim zakonskim prijedlogom AZTN sebe definira kao opće nacionalno regulatorno tijelo. Međutim, AZTN ne uređuje propisima niti jedno tržište, sve propise iz njihovog djelokruga donose Sabor i Vlada. Definiranje agencije kao regulatornog tijela svojevrstan je presedan koji otvara Pandorinu kutiju gdje možemo sada imati situaciju da različite druge agencije također traže za sebe neopravdano, neutemeljeno u praksi status regulatornog tijela. Stoga je moje pitanje, što agencija dobiva time da postaje regulatorno tijelo ako imamo u vidu da postoji od '95.g., da je počela s radom '97.g. i da je od tada radila sve ovo što i sada radi, a nije bila regulatorno tijelo i to je nije sprječavalo da izvršava ovlasti koje su joj utvrđene zakonom? Dakle, imamo konkretne regulatore na tržištu koji su nam poznati kao HNB ili HANFA koja ima vrlo široke regulatorne ovlasti pa i ovlast donositi opće pravne akte, međutim agencija takvim ovlastima ne raspolaže pa i nije pravo regulatorno tijelo niti se o tome može konstruirati fikcija u zakonu. Dakle, zašto regulatorno tijelo i hoćemo li u budućnosti ako ovo dozvolimo imati poplavu različitih agencija koje odjednom žele postati regulatorno tijelo? Druga stvar, prepisivanje direktiva, puko prevođenje nečega što ne postoji u našem zakonodavnom okviru dovelo je do konfuzije u ovom zakonskom prijedlogu zbog čega ću predložiti određene amandmane da bi se ovo što se želi učiniti ovim zakonskim izmjenama uskladilo s duhom postojećih hrvatskih zakona. Primjerice, čl. 2. navodi pojam nepoznat hrvatskom zakonodavstvu, društva, roditelji, njega je potrebno zamijeniti riječima vladajućim društvima. Naime, treba u zakon ugraditi termin vladajućeg društva umjesto društva roditelj, budući da navedeni termin ne poznaje hrvatsko zakonodavstvo. Naime, Zakon o trgovačkim društvima poznaje termine i institute vladajućeg i ovisnog društva dok Zakon o računovodstvu poznaje termin matično društvo. Direktive ne treba prepisivati, direktive treba implementirati, njihov sadržaj na temelju postojećih zakona. Isto tako potrebno je u čl. 8. izmijeniti riječ doprinos sa riječi davanja jer su to dva različita pojmova. Parafiskalna davanja, obvezatna davanja koja se prikuplja od fizičkih i pravnih osoba, a nemaju karakter poreza. Sličnost je s porezima u tome da se uvode na temelju zakona te da se u slučaju neplaćanja mogu prisilno naplatiti. Razlika između poreza i parafiskalnih davanja je u tome što porezi nemaju unaprijed utvrđenu namjenu nego se skupljaju u zajednički fond odnosno proračun te im se onda određuje u što će biti utrošeni dok porez ima unaprijed utvrđenu npr. za socijalno ili zdravstveno osiguranje. Podnijet ću amandmane i na čl. 9., čl. 11. i dva amandmana na čl. 11. Dakle, ono što želim time reći je da smo nekritičkim prepisivanjem i ne samo prepisivanjem nego i netočnim prevođenjem donijeli jedan konfuzni zakonski prijedlog koji je potrebno dodatno razraditi i u tom se smislu nadam da će ovi amandmani bez obzira što dolaze iz oporbe biti usvojeni kako bismo imali kvalitetan zakonski okvir koji u budućnosti nećemo morati ponovo vrlo skoro ispravljati. A sada ću se nadovezati na ono treće što me i najviše zanima i što se tiče hrvatskih građana a to je s sjedne strane odgovornost agencije, a s druge strane odgovornost jedinica lokalne samouprave. Naime, u ovim zakonskim izmjenama uvodi se jedan novi institut obvezni razgovori i on se definira člankom 22. koji sažeto kaže da je agencija u svrhu primjene ovog zakona ovlaštena u tijeku prethodnog ispitivanja stanja na mjerodavnom tržištu, pozivati sa saslušanja predstavnike poduzetnika, drugih pravnih osoba ili fizičku osobu itd. Ono što mene zanima ako će agencija raditi takva saslušanja postoji li mogućnost da agencija utvrdi i pravnu odgovornost jedinica lokalne samouprave koje su činile određene postupke a da nisu recimo primijetile, a trebale su primijetiti, dakle određene previde narušavanje tržišnog natjecanja, primijetile određene kartele nego su čekale da o tome agenciju obavijesti određena fizička osoba da bi tek onda agencija postupila. Bit ću vrlo konkretna. Dakle, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je u okolici Šibenika i gradu Šibeniku bila utvrdila da je pet poduzetnika sa šireg šibenskog područja iz izvješća 2019. sklopilo zabranjeni sporazum o cijenama usluga crpljenja, odvoza i zbrinjavanja fekalija iz septičkih, sabirnih i crnih jama, te im je izrekla upravno-kaznenu mjeru u ukupnom iznosu od 131000 kuna. Međutim, budući da mi je taj predmet bio osobito interesantan jer je riječ o jednoj usluzi koja je od izrazite važnosti za cijelo obalno područje i koju koriste svi građani na obalnom području i u nedovoljnoj mjeri što predstavlja i ekološki problem istražila sam dodatno taj slučaj, da bih otkrila da se radi o kartelu koji je bio na snazi od 2016. čak do 2019. godine dok ga fizička osoba nije prijavila pa agencija izvršila izvide i na kraju donijela presudu, odnosno izrekla kaznu. Međutim što otkrivamo u tom izvidu? Otkrivamo da je grad Šibenik bio upoznat sa navedenim slučajem, odnosno da su se tih pet poduzetnika prijavljivali na natječaj grada Šibenika za koncesije sa istim cijenama i očito su ti natječaji prolazili. Pa ne morate biti genijalac da otkrijete da nešto ne funkcionira ako vam dođe pet njih sa istim cijenama. Ali očito jedinica lokalne samouprave nije osjetila dužnost da nešto učini, niti je agencija na ikoji način penalizirala ili upozorila jedinicu lokalne samouprave. Tek kada je fizička osoba reagirala mi smo imali epilog koji je potvrdio da je postojao kartel. U tom smislu ne znam da li je ovim institutom obaveznih razgovora ili razmisliti o nekom drugom institutu, ali potrebno je da se utvrdi odgovornost i drugih državnih i lokalnih subjekata koji također trebaju reagirati, a ne čekati agenciju koja pak čeka neku fizičku osobu da takvu stvar prijavi. Dakle zaključno. Potrebno je doraditi ovaj zakon na razini termina koji ne mogu biti nekvalitetno prevođeni i prepisani iz europskog zakonodavstva da ne postoji u hrvatskom zakonodavstvu. Potrebno je utvrditi kakva je odgovornost jedinica lokalne samouprave u odnosu na odgovornost agencije i potrebno je preispitati status agencije kao regulatornog tijela da ne bismo došli u situaciju otvaranja Pandorine kutije gdje će sutra bilo koja agencija tražiti isti status a da neće to morati definirati svojim položajem u praksi.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika bit će onaj Hrvatskih suverenista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga? Dobro, gubi pravo na govor pa će onda sljedeći klub biti onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govoriti zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Dakle, mi u drugom čitanju imamo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Riječ je o zakonu koji je bazično iz 2009. godine koji je dopunjen jedanput 2013. godine. I sad ovom izmjenom i dopunom se statusno agencija određuje kao opće, nacionalno, regulatorno tijelo nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja na svim tržištima u okviru djelokruga i nadležnosti. I tu sad spominjemo pojedine uredbe Vijeća EU i načina na koji se usklađuje. Izuzetno je važno djelovanje agencije, izuzetno je važno da se definiraju različite teme koje do sad nisu bile definirane i ja ću ovu nekako raspravu voditi u jednom dijelu formalnom, a u drugom dijelu, odnosno ono što su formalne stvari, a u drugom dijelu nekako suštinski odnosno temeljni. Mi kroz ovu izmjenu i dopunu zakona, odnosno predlagatelj definira i pojam tajnog kartela i tijelo koje podnosi zahtjev i tijelo koje je primatelj zahtjeva i poduzetnici i način na koji su i pravni instrumenti definirani, pa su to obvezni razgovori, dnevne novčane kazne, jedinstveni instrumenti, nagodbe u postupcima utvrđivanja i zabranjenih sporazuma i niz drugih stvari. I apsolutno mislim da to morate definirati. Ono što morate pojasniti morate to učiniti. Ono što mislim da bi bilo neusporedivo bolje iako je to državna tajnica u uvodnom dijelu rekla zašto ne, a to je da, dakle riječ je o izmjeni i dopuni koja se sastoji od 49 članaka. Nekakvo iskustvo kad su tako obimne izmjene i dopune da onda bi bilo dobro novi zakon, ali pretpostavljam da ćete kod sljedećih izmjena i dopuna se odlučiti za novi zakon. Ovaj zakon isto ima jedan dio kad smo raspravljali o prvoj točci dnevnog reda danas, onda smo govorili i o djelu koji vi odlučujete riješiti u zakonu iz jednostavnog razloga što i dakle oni koji su na čelu Agencije isto tako su ljudi koji su za svoj rad odgovorni odnosno Agencija za svoj rad odgovorna ovom visokom domu odnosno Hrvatskom saboru. Vlada Republike Hrvatske objavljuje javni poziv za predlaganje kandidata za predsjednika i članove Vijeća, a bira ih Hrvatski sabor i budući da to nemamo regulirano u propisu i to ću ponovno ponoviti onu rečenicu da bi bilo dobro da je to u Zakonu za sprječavanje sukoba interesa. Vi to definirate u ovom Zakonu, jer jednostavno određena materijalna prava odnosno određene stvari morate definirati. Ono što naravno uvijek izaziva određenu pažnju, a to je ovaj sadržajni dio, a to je način na koji se možete dakle na koji uopće možete doći do činjenice da se je netko udružio, da je odrađen tajni kartel, da su je tim udruživanjem narušio tržišno natjecanje, da je sklopio nekakav zabranjeni sporazum, da je zloupotrijebio vladajući položaj. I ja razumijem da je dosta teško dakle, možete imati sve elemente, možete vidjeti ali vi to i formalno morate utvrditi. Da bi formalno to utvrdili pokazalo se dakle taj institut pokajnika da je neusporedivo bolji i nekako je logično da se je i kroz ovu izmjenu zakona odnosno dakle kroz propis koji imamo nekakav drugačiji odnos imate prema tome. Problem je tog horizontalnog sporazuma, toj tajnog kartela kako doći do činjenica, kako doći do dokaza, kako doći do podataka ako vam to netko tko je bio unutra, a taj netko tko je bio unutra je bio nezadovoljan vam na to ne ukaže i dobro je da se nekako detaljnije to definira i da se detaljnije to definira. Ono što svaki put nekako mi se čini da je iskorak i da treba biti iskorak. Često mi imamo i prvo i drugo čitanje isti prijedlog zakona. Ono što imamo u prvom čitanju, imamo u drugom čitanju bez obzira što i saborski zastupnici ukazuju na neke stvari, bez obzira što vi i za prvo i za drugo čitanje idete na sva tijela državne uprave dakle na sva ministarstva i ostalo po nekako mišljenje i po suglasnosti, neki put netko na nešto ukaže pa kažete to ću napraviti sljedeći puta. Neki put je to, ovaj nekako se prijeđe preko toga. Mi imamo razliku između prvog i drugog čitanja i cijenim da je to dobro, jer ako to ne napravite sada to bi morali raditi ponovno nekakvu izmjenu zakona jer bi u primjeni došli do toga da ipak ima problem. I to vam nekako ja uvijek cijenim i to treba naglasiti i reći da je tome tako. Pritom ću navesti četiri članka. Članak 12. i to mi je bilo vrlo zanimljivo kada sam čitala dakle, proračunskim sredstvima vi upravljate. Ne upravlja nitko drugi, ali ste u članku 12. to posebno naglasili i posebno naveli. I na jednom od odbora na kojem je bio ovaj zakon, ja sam pitala – što se desilo, koji je to razlog – pa ni u jednom drugom zakonu to nemamo pa da kažemo da tim proračunskim sredstvima vi upravljate. Vi jeste regulatorno tijelo, ali bez obzira na to i onda sam dobila odgovor da vam je to usklađivanje sa direktivom odnosno da vam je rečeno da to mora biti i ok. Onda imamo ovaj članak 30. gdje ste smanjili taj postotak novčane kazne i tu ste i dobro obrazložili. Dakle smanjen je od onog prvog Prijedloga zakona sada ide od 10 do 20% jer je takav raspon u ostalim državama članicama Europske unije sa razmišljanja proračuna nekako bi bilo dobro da je ostao onaj veći. Bilo bi nam korisnije, ali mislim da treba voditi računa zašto se nešto zove drakonska kazna. Zato što su prevelike i onda kada su takve prevelike onda svatko izbjegavanja i plaćanje. Kada su nešto manje onda se tu može izdefinirati. Odredbom članka 36. ste jednako tako govorili povreda koju je počinilo udruženje poduzetnika odnosno čak i njegovih članova da je ne može biti veći od 10% zbroja ukupnog prihoda ostvareno na svjetskoj razini. Mene je zanimalo što znači taj ukupan prihod na svjetskoj razini. Jednako tako kroz mislim da je to bio Odbor za gospodarstvo, ne da mislim nego sam sigurna, ste rekli da već danas imate to iskustvo i da nemate tu nekakav problem i da do toga možete doći. Dakle, apsolutno sam sigurna kada imate bilo koji propis kada ga imate u primjeni onda je dobro da pratite primjenu i dobro je da kada dolazimo sa izmjenom i dopunom pojedinog propisa da znamo zašto je to ne zato što je to nekakva direktiva rekla, ne zato što to negdje piše nego da koristite iskustva koja ste imali i kada vas mi pitamo na odborima na odborima je ta komunikacija puno neposrednija nego ovdje na plenarnoj sjednici, da onda dobijemo nekakav jasan odgovor da je to temeljem iskustva, temeljem dosadašnje prakse, temeljem onoga što ste imali problem jer svaki zakon mora nekako proći svoj živote. Jer mi imamo zakone koji odlično su napisani, kojima odlično su stvari definirane, ali kada onda dođete u praksu i vidite da jedno je papir a drugo je praksa. Ja jako volim kada imamo nekakve izmjene zakona i kada se referiramo na postojeće stanje. I odredba članka 38. koja je posebno apostrofirana, koja je posebno se naglašava tu ulogu državnog odvjetnika koji može odlučiti da neće pokrenuti kazneni postupak ili može predložiti nadležnom sudu ublaživanje sankcije koja bi se treba izreći u kaznenom postupku ako procijeni da je doprinos u otkrivanju kartela nadilazi interes kaznenog progona. E sada, to će biti zanimljivo vidjeti kako će to u praksi biti. Bit će zanimljivo vidjeti što to u praksi znači, jer je ova odredba zakona novina i sada ćete ju zapravo u praksi moći provjeriti i vidjeti što je. Zaista tu treba imati ona fina linija odnosno ona fina razlika između toga koji je bazičan interes. Dakle, bazičan interes je da utvrdite da se netko tajno udružio, to je bazičan interes. E sad, tu će biti zanimljivo u praksi vidjeti i vidjeti da li će to tako funkcionirati jer naše iskustvo sa pravosuđem i naše iskustvo sa Državnim odvjetništvom, pri tom, naravno ne mislim iskustvo parlamenta, nego mislim iskustvo ove države i naših svih nas nije baš naročito pohvalno, ali živi bili pa vidjeli. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta, a govorit će poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče hrvatskog državnog Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Drugo čitanje ovog zakona donosi nešto izmjena. Ne previše, ja bih rekla, još jedno usklađivanje sa direktivom kako bi se osnažilo to djelovanje Nacionalne agencije za tržišno natjecanje i kako bi agencije dobile sve ovlasti i alate za provedbu aktivnosti i činjenica je da ćemo morati određene i financijske i ljudske resurse povećati u Agenciji. Ovo usklađivanje s direktivom, inače mi imamo tih prepisivanja, možda malo previše, ali ovdje se dešavaju i kakvi prijevodi koji su poprilično čudni jer ili je to prevedeno doslovno ili se možda koristio alat Google Prevoditelj, ali stavio to sad po strani, to je možda čak i manji problem. Pozornost privlače termini „pokajnik, obvezni razgovori, nenajavljene pretrage“, pa bi se mogao steći dojam da u biti se radi o zakonskom prijedlogu koji se možda odnosi na USKOK ili neki naš FBI, a ako gledamo čime se Agencija bavi i ako pogledamo Izvješće za 2019., onda vidimo da je otkriven kartel na području Splita gdje su se autoškole dogovorile oko cijene i utvrđeno je da je 5 poduzetnika sa šireg šibenskog područja sklopilo zabranjeni sporazum o cijena usluga crpljenja odvoza i zbrinjavanja fekalija iz septičkih sabirnih i crnih jama. Bilo je tu naravno i drugih aktivnosti, ali evo ove dvije su mi bile, nekako su mi zapele za oko i moram postaviti pitanje zašto se Agencija ne bavi možda nekim, tzv. velikim igračima jer svi znamo da na našem tržištu postoje tržišne situacije gdje je moguće dogovaranje oko cijena i uvjeta zbog relativno malog broja proizvođača, ponuđača određenih proizvoda ili usluga. Ima takvih situacija. Postoji li tu mogućnost za dogovaranje? Postoji, je li? Treba li ju istražiti? Pa vjerojatno treba. Stoga ovi instrumenti koje ove izmjene i dopune zakona donose, a vezano za pokajnike, obavijesne razgovore, su u principu dobri i treba ih podržati. No, ja moram izraziti svoju sumnji i pomalo sam skeptična jer to su vrlo zahtjevne situacije i skeptična sam ne bez razloga. Ako i danas otvorite dnevne novine, onda ćete naći nekoliko slučajeva, ja ću navesti 2 aktualna. Jedan se odnosi na to kako su tvrtke dobivale poslove u JANAF-u, po principu kupi stan ili automobil meni, mojoj djeci, pa ćeš dobit ugovor sa JANAF-om i ako to nije ugrožavanje slobodnog tržišta, onda uistinu ne znam što je. Drugi primjer je vjerojatno još gori jer će zbog samovolje Hrvatskih šuma i monopolskog položaja 280 radnika ostati bez posla. Znači nekoliko tvrtki koje proizvode finalne proizvode nisu dobile ugovor i ne mogu kupiti trupce od Hrvatskih šuma. Takvo ponašanje tvrtke koja je u državnom vlasništvu vrlo zorno govori što država misli o tržištu, tržišnom gospodarstvu i tržišnom natjecanju. Pritom moram podsjetiti sve da upravo su Hrvatske šume tvrtka uz koje su vezane brojne afere i to ne samo za vrijeme HDZ-a nego isto tako, za vrijeme SDP-a i nažalost, to je tvrtka koja je na neki način oličenje tog koruptivnog, klijentelističkog duopola koji vlada Hrvatskom. Stoga mogli bi pomisliti da je ovo o čemu danas raspravljamo, ovo što je danas na plenarnoj sjednici, u biti, ha tek smokvin list koji bi nas trebao uvjeriti kako vladajući vjeruju i kako se zalažu za tržišno gospodarstvo, a u stvarnosti ide po onoj staroj, kadija te tuši, kadija ti sudi. Činjenica je da je upliv države u gospodarstvo prevelik. U ovoj epidemiji je posao još veći i slobodno tržište i nije baš nešto što je nama svojstveno jer brojna pogodovanja, pa bespovratna sredstva odabranim poduzetnicima, izravne, neizravne potpore, kroz brojne programe, o kojima opet odlučuje, tzv. država majka, kako na nacionalnoj, regionalnoj, pa tako i na lokalnoj razini su naša stvarnost. Nije to ništa što može doprinijeti poboljšanju tržišne utakmice. Stoga možemo reći da moramo biti svjesni realnog stanja koje je daleko od onog što mi zovemo tržišno gospodarstvo, ono za što bi se trebali zalagati i ono što bi trebali graditi. Mi se pozivamo na tržište i na tržišnu utakmicu samo kada su u pitanju uvozni proizvodi sumnjivog porijekla, još sumnjivije kvalitete koji se prodaju po dampinškim cijenama, jer eto to je zajedničko tržište tu se baš ne može apsolutno ništa. Podsjetit ću vas da su upravo zbog toga zatvorene dvije šećerane u Slavoniji nedavno. 500 radnika je ostalo bez posla, samo prošle godine je u Osječko-baranjskoj županiji 555 radnika iz prerađivačke industrije završilo na zavodu za zapošljavanje. Tu se ne može ništa, tu tržište funkcionira. Znači, sve ovo što sam navela uistinu kod mene javlja jednu veliku dozu skepse kada je u pitanju primjena ovoga zakona. Ja osobno i mi iz Domovinskog pokreta nadamo se da će biti što više pokajnika, što više obaveznih razgovora, što više nenajavljenih pretraga kako ne bi sve ostalo samo mrtvo slovo na papiru i kako primjena direktive ne bi ostala evo samo nekakva naznaka toga da se nešto dešava, a da se u stvarnosti sve ostane kako je i bilo. Ono što je značajno to je ovlast izricanja upravno kaznenih mjera odnosno novčanih kazni, to je novina u ovom prijedlogu jer trebam istaknuti kako su prekršajni sudovi izricali te novčane kazne relativno rijetko i to u vrlo niskom iznosu. Tako je barem bila praksa do sada pa se mogao steći dojam kako nepoštivanje odredbi zakona se može provoditi bez nekakvih primjerenih sankcija. Ključno je da agencija dobije potrebne resurse kako bi mogla provoditi ovo što izmjenama i dopunama zakona dobiva. I moram još istaknuti znači to određivanje prioriteta u radu. Naravno da EU i komisija se zalažu za to da funkcioniranje unutarnjeg tržišta ima prioritet, ali isto tako smatramo da ne treba zanemariti naše tržište koje je daleko od savršenstva dapače treba itekako još raditi. I tim više što je agencija zadužena i za provedbu Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom gdje je nužna zajednička akcija ne samo agencije nego isto tako i državnog inspektora, ministarstva resornog, carine, policije jer bez te međuresorne suradnje se teško mogu polučiti nekakvi kvalitetni, pozitivni pomaci i učinci. Samo ću podsjetiti da je prema izvješću državnog inspektorata tržišna inspekcija utvrdila da je svaki 4 nadzirani subjekt prekršio neki od propisa. To su dosta ovako porazne brojke. Znači to je jedan dosta velik broj subjekata koji krši neki od propisa i tu de facto kad se radi o nepoštenim trgovačkim praksama definitivno treba pojačati aktivnosti jer su ugroženi naši poljoprivrednici, naši lokalni proizvođači koji zbog toga i odustaju od proizvodnje i pogotovo u Slavoniji i Baranji je to ključno iz brojnih razloga, a jedan je i taj da bi uopće zadržali ljude na tom ruralnom prostoru. Evo sad sam malo otišla u širinu ali to samo govori koliko je ova agencija i njezino djelovanje važno. Ove izmjene i dopune ćemo mi podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Damir Habijan. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice, poštovana gospođo Patrlj zamjenice predsjednika vijeća sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Ovim konačnim prijedlogom zakona uvode se možemo reći sistemske promjene u postojeći pravni okvir koji regulira materiju tržišnog natjecanja, uvode se i novi pravni instituti što smo imali prilike čuti od same državne tajnice, uvode se također i nove ovlasti koje su dodijeljene agenciji, a koje će zasigurno omogućiti istoj da vodi još uspješniju borbu protiv poduzetnika koji zaključuju zabranjene sporazume odnosno kartele kao i poduzetnike koji zloupotrebljavaju svoj vladajući položaj. Same izmjene rezultat su transponiranja Direktive Europskog parlamenta i vijeća 2019/1 o ovlašćivanju tijela država članica nadležnih za tržišno natjecanje za učinkovitiju provedbu pravila o tržišnom natjecanju i osiguravanju pravnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Uvodno treba naglasiti kao je uređeno područje tržišnog natjecanja od važnosti za potrošače, za poduzetnike, ali i za gospodarstvo u cjelini. Naime, na taj način osigurava se i bolja ponuda i kvaliteta i niže cijene proizvoda također usluga, potiču se inovacije u konačnici to sve skupa utječe na gospodarski rast. Odredbe Članak 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU odnosno Članak 8. i 13. iz Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, a koji uređuju pitanje zabranjenih sporazuma te područje zlouporabe vladajućeg položaja pitanja su javnog poretka te bi se trebali učinkovito primjenjivati širom EU. U pogledu zabranjenih sporazuma kada bi se trgovačka društva umjesto da se međusobno natječu dogovorila o smanjenju tržišnog natjecanja definitivno bi došlo do narušavanja jednakih uvjeta za sve, a što bi imalo zasigurno štetne posljedice za potrošače i trgovačka društva. Upravo zbog toga zabranjeni su svi sporazumi među trgovačkim društvima koji imaju za cilj ili posljedicu narušavanje tržišnog natjecanja i koji bi mogli utjecati na trgovinu među državama članicama. U odnosu na zlouporabu vladajućeg položaja tako ponašanje je zabranjeno pravom EU u tržišnom natjecanju, a pod vladajućim položajem u ovom smislu misli se dakle na gospodarsku moć nekog poduzeća koje mu omogućava sprječavanje učinkovitog tržišnog natjecanja na relevantnim tržištima tako što mu daju veliku mogućnost neovisnog djelovanja prema konkurentima. Što se sve mijenja ovim Konačnim prijedlogom izmjena Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Prije svega valja naglasiti kako se položaj agencije ustrojava kao regulatora tržišta poput HERE, HAKOM-a ili HANFE, ovdje je bilo od strane nekoliko saborskih zastupnika spomenuto odnosno upozoreno da, da li je to dobro da agencija dobiva takvu ovlast, odnosno da postoji jedan od regulatora, pa bih ja samo želio se kratko referirati na taj dio. Dakle, što zapravo neko tijelo određuje kao regulatorno tijelo. Dakle, upravo ex-ante regulacija tržišta je nešto što daje tijelu naziv, epitet regulatora. Dakle, svi znamo da agencija ima ex-ante ovlast odrediti strukturne mjere poduzetnicima, dakle prije provedbe primjerice koncentracije, dakle prije prodaje udjela, dijela poslovanja poduzeća ili slično. Ima mnogih primjera i u hrvatskoj praksi. Isto tako znamo da agencija dostavlja određena stručna mišljenja sektorskim regulatorima za pojedina, dakle tržišta, kao što su HERA, kao što su HAKOM. Ali ono što također treba istaknuti postoje cijeli niz godina, dakle određena ukazivanja, odnosno upozorenja kako je upravo Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja jedan od regulatora na našem tržištu. Toliko zapravo o ovom dijelu, žao mi je što nema kolegice Selak-Raspudić. Mislim da se ona dosta u svojoj raspravi upravo na to osvrnula. Druga važna novina i novina u odnosu na prvo čitanje jest odredba članka 38. o kojem je također bilo dosta ovdje riječi, a to je zapravo ovlast koja državnom odvjetniku omogućava da odluči kako neće pokrenuti kazneni postupak ili predložiti sudu ublažavanje sankcije koje bi se trebale izreći u kaznenom postupku a ako isti procijeni da doprinos direktora, rukovoditelja ili drugog zaposlenika poduzetnika u otkrivanju kartela nadilazi interes kaznenog progona ili sankcioniranja tih osoba. Mišljenja smo kako će navedena novina motivirati upravo te osobe koje su navedene, dakle u ovom članku novom, da otkriju kartel, a bez bojazni da se protiv istih pokrene kazneni postupak. Također agencija dobiva i novu ovlast da odbaci inicijativu za pokretanje postupka ako nakon razmatranja inicijative agencija ocijeni da ista nije prioritet za rješavanje. Naime, upravo je predmetna direktiva koju transponiramo u nacionalno zakonodavstvo propisala kako bi nacionalna upravna tijela nadležna za tržišno natjecanje trebala moći odrediti prioritete svojih postupaka za provedbu članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU, a sve kako bi učinkovito upotrebljavala svoje resurse i kako bi se mogla usredotočiti na sprječavanje i otklanjanje protu tržišnog ponašanja kojim se narušava tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu. Također kao novina mijenja se dosadašnji članak 65. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja koji je propisivao mogućnost oslobođenja ili umanjenja upravno-kaznene mjere, odnosno sada prema prijedlogu novog zakona novčane kazne. Riječ je o institutu također pokajnika koji već postoji u sadašnjem zakonu, ali isto tako predmetnoj direktivi detaljnije se razrađuje navedeni institut. Naime, treba spomenuti upravo kako je taj program pokajništva jedan od najvažnijih alata agencije u borbi protiv kartela upravo iz razloga što je riječ o zabranjenim sporazumima između, dakle međusobnih konkurenata na tržištu, a oni su u velikoj većini naravno tajni, pa je vrlo teško dakle bez pokajnika, odnosno bez nekoga tko je zapravo i sudionik takvog kartela otkriti isti. Agencija je, tu treba spomenuti, dakle još u studenom 2010. godine a kada su na snagu stupile Uredba o kriterijima za izricanje upravno-kaznene mjere i posebno Uredba o kriterijima za oslobođenje ili umanjenje upravno-kaznene mjere ovlaštena provoditi inače pokajnički program za sudionike kartela. Dakle, ova novina zapravo samo detaljnije razrađuje već postojeći institut, te se ujedno ovlašćuje agencija da odobri pristup izjavama poduzetnika pokajnika ili prijedlozima za nagodbu strankama u postupku na koje se izjave i prijedlozi za nagodbu odnose i za potrebe ostvarivanja njihovih prava na obranu u tom postupku. Na taj način možemo zapravo reći da se postiže određena ravnoteža u samom postupku. Također kao novina uvodi se institut nagodbe u postupcima utvrđivanja zabranjenih sporazuma. Uz sve ovo zapravo naprijed navedeno smatramo kako će navedeni institut također utjecati na veću učinkovitost i ekonomičnost samog postupka pred agencijom. Naime, ovom izmjenom omogućit će se da stranka protiv koje se temeljem Zakona o tržišnom natjecanju vodi postupak zbog zaključenja zabranjenog sporazuma može podnijeti pisani prijedlog agenciji za nagodbu i to najkasnije u roku od 30 dana od zaprimanja obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku. Na taj način omogućuje se poduzetniku protiv kojeg se vodi postupak pred agencijom da dobrovoljno prizna povredu iz članka 8. Zakona, odnosno članka 101. Ugovora o funkcioniranju EU i prihvaća, odnosno daje pisanu izjavu da neće osporavati, odnosno neće podnijeti tužbu protiv rješenja agencije, a za uzvrat ukoliko agencija prihvati navedeni prijedlog nagodbe ista će umanjiti iznos novčane kazne u iznosu od 10 do 20% od ukupnog iznosa koji bi se navedenom poduzetniku izreklo bez prijedloga za nagodbu. Ovdje je također u odnosu na prvo čitanje promjena u ovom vrijednosnom cenzusu. Dakle, imali smo 20 do 30%. Sad u ovom konačnom prijedlogu imamo 10 do 20% ukupnog iznosa. Ovdje je bilo također riječi o nekim nomotehničkim rješenjima, pa evo ja mogu ispred Kluba zastupnika HDZ-a najaviti, odnosno već smo i podnijeli, dakle dva amandmana. Jedan se tiče, dakle i nomotehničke je prirode. Radi se o članku 2., dakle izmijenjenom članku 3. iza stavka 3. Stavak 4. trebao bi se dakle promijeniti u ovom dijelu, odnosno sintaksi gdje se govori o društvima roditeljima i njihovim pravnim i gospodarskim slijednicima poduzetnika. Dakle, umjesto toga predlažemo ovim amandmanom dakle da glasi društvu majci i njezinim pravnim i gospodarskim slijednicima. To je zapravo na tragu i prakse Europskog suda. Dakle, ako se pogleda upravo se na tim terminima, dakle društvo majka i društvo kćer koristi i u praksi Europskog suda. Ali ako pogledate i našu pravnu teoriju i pravnu praksu, dakle termini društvo, majka i društvo kćer su u velikoj upotrebi za razliku ovdje je bio jedan prijedlog vladajuće društvo i ovisno društvo što ja mislim da se u ovom slučaju ne može ostvariti svrha ono što se zapravo ovim prijedlogom željelo reći, pa mislim da je ovo puno bolje rješenje. I isto tako amandman, dakle broj dva koji je čisto doista tehničke naravi, odnosno ispravka u članku 43. Dakle dodaje se članak 75b. u stavku 8. broj 6. zamjenjuju se brojem 9. Dakle, radi se o greški u pisanju. Broj 6. potrebno je zamijeniti brojem 9. Dakle, radi se o rekao bih lapsus calami, odnosno greški u pisanju. Evo to bi bilo zapravo sve ispred kluba, a zaključno mogu reći da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovana tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Kada smo u prvom čitanju raspravljali o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja otvorili smo brojne teme, postavili brojna pitanja i kroz replike, rasprave i u ime kluba i kroz pojedinačne rasprave i kao i kod većine zakona koje smo donosili u ovom sazivu a kada su se izmjene i dopune odnosile na usklađivanje sa EU direktivama svim smo se složili da se to mora napraviti jer nas na to obvezuju potpisani sporazumi i ugovori. Uvijek nam se nametalo pitanje da li postoji prostora za još nekakvo dorađivanje toga zakona da taj zakon zapravo uredimo na način da unutra uključimo i članke koji su specifični za naše zakone i za naše uvjete? U ovim izmjenama i dopunama imamo 49 članaka što je za izmjene i dopune zakona stvarno puno i obično se u slučaju tako opsežnih izmjena i dopuna piše novi zakon. Međutim evo u samom uvodu tajnica nam je rekla da su se odlučili da će se ovaj puta napraviti ovakvo rješenje. U ovom će Zakonu Republika Hrvatska ispuniti obvezu da se u hrvatsko zakonodavstvo iz područja tržišnog natjecanja prenese direktiva EU o ovlašćivanju tijela država članica nadležnih za tržišno natjecanje za učinkovitiju provedbu pravila o tržišnom natjecanju i osiguravanju pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Primjenom ovih odredbi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je zapravo proširila svoje ovlasti, jača svoju ulogu jer se AZTN statusno određuje kao opće nacionalnog regulatorno tijelo nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja na svim tržištima. Puno se polemika vodilo oko pokajnika i njihovog statusa, posebice u pogledu oslobađanja pokajnika od plaćanja kazni. To smo imali i na odboru to pitanje. Naime, poznavajući naš istražni sustav i svjedočeći višekratnim probijanjima istražnih mjera tijekom pojedinih istraga postavlja se pitanje. Da li je moguće da i ovdje da se mjere probiju i da tzv. pokajnici dobiju informaciju o tijeku pojedinih istraga i postupaka u kontroli tržišnog natjecanja te nakon toga u jeku neke akcije ili kontrole koja još nije postigla odgovarajuće rezultate predaju prijavu u AZTN i na taj način izbjegnu kaznu? Ja mislim da nije s obzirom da smo, čuli smo i izvješće AZTN-a, čitali smo to i vidjeli smo da je način rada AZTN-a zapravo jedan od uzoritih od svih agencija koje smo imali prilike pratiti tako da vjerujem da se to neće dešavati. Zakonom se uređuju novi pravni instituti dnevne novčane kazne, jedinstveni instrumenti, nagodbe u postupcima utvrđivanja zabranjenih sporazuma. Predloženim zakonom AZTN će biti ovlašten prije pokretanja postupka po službenoj dužnosti pisanim zahtjevom pozvati na obvezni razgovor radi saslušanja bilo kojeg radnika, poduzetnika ili udruženja poduzetnika, bilo kojeg radnika drugih pravnih osoba ili bilo koju fizičku osobu ako bi te osobe mogle imati informacije od značaja za primjenu odredbi ovoga zakona. Smatramo da je dobro rješenje da se AZTN-u daju veće ovlasti i da mogu samostalno djelovati u slučaju da imaju indicije za nepravilnosti u tržišnom natjecanju. Činjenica da sam AZTN u svom izvješću u Saboru o svom radu za … [[ne razumije se]] godinu da je napomenuo da je otkrivanje kartela izuzetno teško i da se kartel najčešće otkriva prijavama pokajnika, nije baš ohrabrujuća i ne ulijeva nam nadu da će se primjenom ovoga zakona naglo povećati broj otkrivanja nepravilnosti na tržišnom natjecanju. Međutim, vjerujemo da će se uvođenjem novih pravnih instituta i sa samom mogućnošću da AZTN reagira na drugačiji, brži i … [[ne razumije se]] način ipak i na samom tržištu početi dešavati pozitivne promjene i da će potencijalni članovi tajnih kartela drugačije reagirati u odnosu na dosadašnje ponašanje. S druge strane propisane kazne su u jednom dijelu zbunjujuće. To se posebice odnosi na kazne propisane u članku 36. koje se odnose na članak 64. postojećeg zakona. Novi je tu stavak 2. i stavak 5. važećeg … [[ne razumije se]] zakona. Naime u članku 2. se propisuje kazna za povredu koju je počinilo udruženje poduzetnika. Za tu se povredu propisuje da najviši iznos novčane kazne koji se može izreći udruženju poduzetnika ne može ni u kom slučaju biti veći od 10% zbroja ukupnog prihoda ostvarenog na svjetskoj razini svakog člana udruženja koji je djelovao na tržištu na kojem je nastupila povreda od strane udruženja poduzetnika. Ovdje nam se postavlja pitanje. Tko će, kako i u kojem roku utvrditi koliki je bio prihod tih članova na svjetskoj razini? Isto tako u zakonu nije definirano za koji se period utvrđuje ukupni prihod ostvaren na svjetskoj razini na tržištu na kojem je nastupila povreda. Vjerujem da postoje modeli po kojima se može utvrditi od kada je nastupila povreda, pa pitam da možda dobijem kasnije odgovor. Da li se ukupni prihod utvrđuje od momenta kada od kojeg se utvrdila ta povreda ili za cjelokupni period djelovanja pojedinog poduzetnika na tom tržištu bez obzira na činjenicu da ostali članovi udruženja poduzetnika ili možda dio njih nije u nekom periodu djelovao na tom tržištu? To je u zakonu nije definirano, pa ako vam nije problem da se to malo kasnije pojasni. Odredbama članka 37. i 38. zakona koje propisuju oslobađanje od plaćanja novčane kazne u slučaju da je član kartela pokajnik, sudionik zabranjenog horizontalnog sporazuma kartela ili tajnog kartela prvi obavijestio agenciju o zabranjenom horizontalnom sporazumu ili tajnom kartelu i dostavio podatke, činjenice i dokaze koje Agenciji omogućuju pokretanje postupka i provođenje ciljane … [[ne razumije se]] pretrage povezane sa tajnim kartelom pod uvjetom da Agencija još nije raspolagala dostatnim dokazima za pokretanje postupka i provođenje ciljane nenajavljene pretrage ili još nije … [[ne razumije se]] takvu pretragu ili koji su prema mišljenju Agencije dostatni kako bi mogla utvrditi povredu obuhvaćenu pokajničkom programu, otvara se zapravo mogućnost da se privuče i privoli članove kartela i njihove odgovorne osobe da prijave postojanje i djelovanje kartela. S obzirom na činjenicu iznesenu u izvješću AZTN-a koju sam već spomenuo, da je veoma teško otkriti poslovanje kartela, mišljenja smo da je to dobar mehanizam za otkrivanje kartela i za sprečavanje nepoželjnih pojava u dijelu tržišnog natjecanja i mogu reći da pozdravljamo da se AZTN-u daju veće ovlasti, da AZTN odrađuje taj dio poslova koji je predviđen ovim zakonom i nadam se da će u provođenju tog zakona biti uspješan. Hvala.
Hvala lijepa. Sada kad smo završili sa klubovima, prošlo je dosta vremena pa ćemo napraviti jednu stanku da se provjetri sabornica. Vidimo se opet u 16,10. STANKA U 16:01 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,13 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, evo molim vas ajmo se sjesti, pa da nastavimo sa radom. Sad idemo na pojedinačne rasprave i prvi će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, državna tajnice sa svojim suradnicima, suradnicama. Evo danas još jedno područje znači gdje u biti direktive EU implementiramo u naše zakonodavstvo. Međutim, ja bi ovdje rekao za sve što ću reći o ovome, o stvarima koje ste, u biti prije svega ću govoriti, po prvi put je nešto nabrojano na način kako treba, od kartela do, do drugih stvari koje su se događale na tržišnom natjecanju. Međutim unutar EU već kad prepisivamo direktive onda bi mi morali biti jednaki sa ostalim članicama EU. Ja sam u početku spominjao jedan primjer, to su teleoperateri gdje na tržištu EU najveću dobit imaju u RH, najveću dobit, a imamo najlošije usluge i zbog toga i je Hrvatska prva po korupciji. Znači najlošije usluge daju nam teleoperateri na tržištu EU, a imamo najlošiji Internet. Jel u Hrvatskoj ja sam pokušavao kroz zakonodavstvo i vaše ministarstvo i ostalo dok je bilo i Zakon o elektroničkim komunikacijama i sad je u proceduri i u prošlom mandatu i Zakon o graditeljstvu da moraju ovaj napraviti, da moraju plaćat kao u Sloveniji pravo puta ili pravo služnosti, što teleoperateri u RH ne rade. U RH, recimo u svim državama EU već kad smo na istom tržištu, teleoperateri moraju plaćati, kad je već u pitanju tržišno natjecanje, moraju plaćati pravo služnosti i puta, moraju imati i građevinsku dozvolu, međutim u Hrvatskoj ne treba ništa. Znači već ako implementiramo, ako se pozivamo na direktive onda mora Hrvatska biti barem jednaka, a ne da budemo mi njihovo trgovački lanac ili da budemo eksploatacijsko polje razno raznih tvrtki. I zato sam i rekao u replici kako je moguće da na tržištu, sada evo iđe se u postavljanje, iđe se u postavljanje 5G mreže, da je Njemačka platila tj. da je teleoperater Njemačkoj platio državi 20 milijardi EUR-a dok u Hrvatskoj se postavljaju bazne stanice, nula, ništa. To su pitanja ako govorimo o direktivi EU. Zbog čega naš premijer koji je očito pred velikim utjecajem, kolegice i kolege, poglavito vama iz većine, dinastije Mišetić pod utjecajem koji su dosta implementirani u tvrtke koje ovdje djeluju, teleoperateri, poglavito najjači, to je sestrinska tvrtka Deutsche Telecoma HT, Hrvatski telekom, zbog čega u RH nismo jednaki po pitanju znači kad govorimo o tržišnom natjecanju? Naravno da, sjetit ću se još jednog primjera već kad govorimo o tržišnom natjecanju. U vrijeme krize 2008.-'09., u to vrijeme krize svjetske EU tj. mi smo bili tada u pred pristupanju je rekla da se ne može subvencionirati točkasto određene industrije. Angela Merkel je tada subvencionirala autoindustriju jel je bila svjesna ako autoindustrija propadne u Njemačkoj ili ako doživi nekakav pad da će izgubiti radna mjesta. A tada je još u nas nekako disala brodogradnja, ono šta je ukralo ukralo je, al moglo je se subvencionirati, onda su rekli ne, bio je nekakav posao za nekakvu državu potreban ovaj izgradnja brodova, rekli su ne, ne smijete subvencionirati točkasto brodogradnju. Znači mi nismo smili, a Angela Merkel krši ta pravila, naravno nije, žena se bori za opstanak autoindustrije jel o autoindustriji ovise i radna mjesta i BDP i sve što oni imaju. Prema tome, meni je bitno govorit o tržištu ili o poljoprivredi, ista stvar. Mi ovdje GMO proizvode na našim policama ti karteli guraju, ovaj guraju često proizvoda dok naši domaći proizvodi na tržištu nemaju tu mogućnost, dok u drugim državama se omogućuje da lokalni proizvodi poljoprivredni budu na, na, na policama njihovih trgovina, kod nas se to ne radi. Znači mi unutar EU smo po meni na repu što se tiče tržišnog natjecanja. Hvala lijepa.
Slijedeća, imamo jednu repliku, pardon, poštovane zastupnice Selak Raspudić, izvolite.
Uvaženi kolega Bulj, govoreći o tržišnom natjecanju u posljednje vrijeme imali smo više prilika. Često ste spominjali ovaj primjer hrvatskih telekomunikacija i naših prava u odnosu na telekomunikacije u Hrvatskoj u odnosu na ostatak Europe. Jeste li ikada od vladajućih struktura dobili konkretan odgovor na vaše upite o našoj neravnopravnosti i što mislite kada govorimo o tržištu tko je osoba koja bi vam trebala dati taj odgovor odnosno ne vama nego hrvatskim građanima koje ovdje u saboru zastupate?
Poštovani zastupnik Bulj.
Da, postavio sam jedno pitanje jednome premijeru Plenkoviću u prošlom mandatu, do dan danas nisam dobio odgovore, kao i da će odgovoriti ministar prometa, to je pitanje po pitanju prava plaćanja prava puta ili prava služnosti o teleoperatera dok u Sloveniji lokalne zajednice i vlasnici i privatne osobe i fizičke primaju znači određene naknade za ovaj korištenje teleoperatera, ja nisam nikad dobio odgovor. Osim što sam dao zakone u proceduru da mora imati građevinsku dozvolu za postavljanje bazne stanice, da moraju plaćati pravo puta i da imaju ograničenje po pitanju elektromagnetskog zračenja i to nažalost u prošlom sazivu nisu prihvatila većina. Al očekujem, sad je to u proceduri ti zakoni i zakonske izmjene i da će prihvatiti, zbog čega, zbog toga što dinastija Mišetić ima preveliki utjecaj na premijera i na teleoperatere, a i HAKOM više radi za teleoperatere nego zaštitu kao regulatorno tijelo naših potrošača. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić. Izvolite.
Kolegice i kolege vratit ću se na nekoliko pitanja o kojima sam govorila u ime kluba, ali ću produbiti ono o čemu sam govorila i postaviti neka dodatna pitanja koja se tiču ovih zakonskih izmjena. Što se tiče statusa regulatora koji bi se trebao ovim zakonskim izmjenama dodijeliti agenciji potrebno je napomenuti da u godinama koje su neposredno prethodile članstvu RH u EU u hrvatskoj pravnoj teoriji pojavili su se novi pojmovi koji su opisivali pojedine pravne osobe s javnim ovlastima. U pravilu je riječ o pravnim osobama agencijskog tipa kao tzv. neovisne regulatore. Slijedom različitih zahtjeva, usklađivanja pravnog poretka i zakonodavstva RH s europskim pravnim poretkom u hrvatskom zakonodavstvu stihijski su se i neujednačeno osnivale pojedinačne pravne osobe s javnim ovlastima pri čemu su se u svakom posebnom zakonu njihov pravni status, razina neovisnosti te opseg ovlasti uređivali na različite načine. Pri tom zakonodavac nije nekim općim zakonom na sustavan način uredio bitne pretpostavke i obilježja po kojima bi se neka pravna osoba s javnim ovlastima mogla smatrati neovisnim regulatorom. Dakle, uvodno treba reći dvije stvari, mi svi želimo snažnu i neovisnu agenciju koja će moći postupati na način da uredi hrvatsko tržište. Međutim, ukoliko želimo mijenjati njezin status ili ga konačno regulirati ako je ona i ranije bila neprepoznati regulator onda je potrebno tome pristupiti ozbiljno na sustavan način tako da se doista načelno uredi tko je uopće regulator i tko može biti regulator. Dakle, mora se znati je li to osoba koja piše podzakonske akte, je li to osoba koja ima različite druge ovlasti koje bi ovdje činile kao agenciju općim regulatorom. Bez takvog uređenja doista je teško ozbiljno razgovarati o statusu regulatora i dodjeljivanju statusa regulatora u Hrvatskoj. Druga stvar o kojoj želim govoriti je, nova institucija obveznih razgovora koja se Člankom 22. uvodi u ovim zakonskim izmjenama. Dakle, što kaže, ajmo pogledati smisao tih zakonskih izmjena. Dakle, prvo može se nekoga, a kartel je izuzetno teško otkriti i to je važno napomenuti i prijave su većinom kada govorimo o nepoštenim trgovačkim praksama anonimne što pokazuje da imamo ozbiljan problem rješavanja tržišnih nepravilnosti. Obveznim razgovorima daje se dodatna ovlast agenciji da to uredi na način tako da smije određene pravne osobe pozvati na razgovor. Ovlaštena je za to. Hajmo reći kao obavijesni razgovor u policiji, evo mene osobno to da pojednostavim najviše na tako nešto postupa. Imamo nejasnu odredbu da zahtjev mora biti razmjeran. To bi trebalo jasnije definirati jer razmjeran ovdje može biti i podložno interpretaciji, te se ne smije osobe prisiliti na priznanje povrede ovog zakona. I također osobe su dužne odazvati se zahtjevu agencije inače se može primijeniti odredba o novčanoj kazni ili dnevnoj novčanoj kazni u smislu ovog zakona. Što to sad znači? Prvo nije svejedno kolika kazna, novčana kazna ili dnevna novčana kazna, ne smije biti arbitrarnog postupanja to zakonski treba biti jasno definirano pa valjda je za sve ista kazna ako se ne odazovu. Drugo, ako ne možete prisiliti osobu ni na koji način da vam da priznanje, a što je razlog zbog kojeg ju zovete na razgovor, trebaju vam neke dodatne informacije, vi ste sada u paradoksalnoj situaciji da imate instituciju obveznog razgovara i da ćete osobu koja će ostati kod kuće i neće vam ništa reći kazniti financijski, a osobu koja će se došetati do agencije i također vam neće ništa reći jer ne mora nećete kazniti novčano, a rezultat je u konačnici isti. Ovo navodim zato da bih podsjetila da je potrebno, premda ovo dobro zvuči kao nekakva dodatna mogućnost koja će poboljšati rad agencije i nadam se da će tako biti u praksi, da trebamo doista razmisliti o smislu svih zakonskih odredbi koje ovdje izglasavamo i vidjeti hoće li nam one u praksi pomoći da riješimo nagomilane probleme. Rad agencije je izuzetno važan, utječe na živote svih hrvatskih građana, a znamo da smo po potrošačkim pravima najgori u EU. Stoga se doista trebamo koncentrirati da donesemo kvalitetne zakonske izmjene.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Kolegice Selak još davno na početku kad sam došao tek u sabor u prvom mandatu sam pitao ministra unutarnjih poslova, a vi ste spomenuli javne ovlasti. Javne ovlasti i monopol npr. centra za vozila jer apsolutno jedino oni mogu vršiti tehnički, lijepiti naljepnicu, tu su bili, to su osnivači bivši ministri unutarnjih poslova, tvrtka Soboli, tko će znati šta je to. Imaju javnu ovlast, da li je to tržišno natjecanje? Nemaju konkurencije kod tehničkoga, kod to se zove centar za vozila, do dana danas. To ću sad postavit opet pitanje ovome ministru. Nisam dobio odgovor na koji način, tko su vlasnici centra za vozila. Jel to tržište, jel to konkurencija, jel to bolje za naše građane da nemaju javne ovlasti, zato da ova rasprava ima nekakav smisao ili besmisao govori Centar za vozila Hrvatske. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Kao građanku mene najviše muči odnos ove agencije i jedinica lokalne samouprave ili bilo kojih državnih institucija. Agencije su neovisne i važno je da takve ostanu. Međutim, one u svom postupanju i ukazivanju na nepoštene trgovačke prakse ili kartele o kojima ovdje govorimo ne mogu zamijeniti postupanje jedinica lokalne samouprave. Dakle, onaj slučaj koji sam navodila i koji smatram paradigmatskim, ako jedinica lokalne samouprave propusti ukazati na očiti kartel koji je vidljiv na nekakvom javnom natječaju gdje se dogovore o jedinstvenoj cijeni određeni poduzetnici a onda dobivaju natječaj za koncesije, ona bi također trebala snositi odgovornost, a ne da se to nje ne tiče sve dok netko sam se ne žali agenciji, pa onda da agencija po tom postupa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Troskota.
Poštovana kolegice Selak Raspudić, ovo ste jako detaljno sve razjasnili. Mene čisto interesira na jednoj principijelnoj razini vaše razmišljanje. Dakle govorili ste o nepoštenim trgovačkim praksama, pa me čisto interesira vidjeli smo za primjerice za vrijeme korone da su bili otvoreni trgovački lanci preko kojih se onda izvozi jako puno novaca iz Hrvatske prema centrima kao što su Beč, Italija itd., a s druge strane smo sa mjerama zatvorili bili naše placeve gdje naše kumice mogu prodavati proizvode koje su tako marno i revno proizvodile tijekom cijele godine. Pa me čisto interesira evo kako vidite tu tržišnu utakmicu dakle, gdje se na neki način favoriziraju poduzeća i tvrtke dakle koje čak i nemaju središte odnosno centar u Hrvatskoj, a s druge strane se sa tim nepoštenim praksama opstruiraju odnosno dakle naši seljaci i naši ljudi koji proizvode poljoprivredne proizvode u svojim OPG-ovima. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Reguliranje tržišta na široj razini što je ovo o čemu vi pitate svakako je jedna od temeljnih zadataka nadležne vlasti. U tom smislu u prvom redu bi trebalo pogotovo u vrijeme krize što smo mogli naučiti imati na umu princip samodostatnosti. Dakle, ono što je nama osobito važno je da budemo u ovom smislu prehrane samodostatni, dakle da pomognemo našim OPG-ovima u njihovom funkcioniranju i u tome da oni budu a u nezavidnoj su poziciji tržišno konkurentni. Za vrijeme ove krize vlast im je odmogla postupanje na način da su ostajali otvoreni shoping centri, dok se otežavao pristup tržnicama koje su na otvorenome i time epidemiološki manje rizične od tih istih shoping centara. I što smo time naučili? Naučili smo da nije riječ o mjerama koje su epidemiološke, nego političke odnosno financijske prirode.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Habijana.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice spomenuli ste u svojoj raspravi kako nigdje zapravo pozitivnim propisima nije određeno kako i na koji način određenim tijelima dala ta funkcija regulatornog tijela, dakle to naprosto nije točno. Imate Prekršajni zakon gdje jasno piše koje su to dakle pravne osobe koje imaju status dakle neovisnog regulatora. Isto tako posebnim zakonima dakle upravo je tim tijelima dano svojstvo neovisnog regulatora. Isto tako u svojoj zapravo raspravi kada ste govorili u ime kluba postavili ste to pitanje odnosno problematizirali pitanje dobivanja svojstva regulatora, pa se postavlja zapravo pitanje na koji način neko tijelo dobiva to svojstvo, zašto se naziva regulator. Dakle upravo je ta exenter regulacija tržišta jedna od glavnih karakteristika da netko dakle agencija dobije svojstvo regulatora. I ako već ne vjerujete meni onda a to sam rekao i u raspravi u ime kluba, možete vjerovati upravnopravnim znanstvenicima i osobama koje predaju na Pravnom fakultetu u Zagrebu koji upravo Agenciju svrstavaju u jednog od regulatora.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Da, oni je svrstavaju u regulator, a no nije jasno koji su točno kriteriji da bi netko bio regulator. Ukoliko je doista Agencija koja posluje od 97. godine regulator, a nije bila regulirana kao regulator onda je propust prvenstveno na vama kolega Habijan jer Agencija nije dobila sva prava koja su joj u tom višedesetljetnom radu pripadala i to se dakle i kršila je zakon jer je postupala kao regulatorno tijelo a nije bila kao takva definirana. Dakle ne znam zašto onda budući da vam je to sve jasno i da vam je samorazumljivo da je Agencija regulator, to niste i zakonski uredili ranije. Ili je Agencija bila u prekršaju, ili nije dobila prava koja su joj zakonski trebala svo ovo vrijeme pripasti.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Unatoč tome što neki kolege dvoje o tome što Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja jeste i što je činila, možemo utvrditi da će se ova Agencija i njeno usklađenje sa direktivom ECN plus upisati u sudski registar kao javna ustanova, a cilj je toga zaista da ona bude statusno kao opće nacionalno regulatorno tijelo nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja na svim tržištima. Jako je važno isto napomenuti da se sada regulira i status zaposlenika, ravnatelja, njihove visine plaće, prava itd. i mogu se tu dijelom složiti da se te relacije i sve te regulative mogu odrediti i na druge načine kako bi one bile zapravo primjenjive i za ostale agencije ili kao što smo i prije raspravljali o regulativi i prethodnoj. Dakle, sama Agencija je uvela sa ovim novim izmjenama predložila je zapravo neke nove pravne institute i zaista je tu jako važno da se može novim pravnim institutom npr. obveznim razgovorima, zatim dnevnim novčanim kaznama, zatim nagodbe u postupcima utvrđivanja kartela i ostalim instrumentima zaista djelovati na način da se može pospješiti i bitno kvalitetnije provoditi same postupke. Kada govorimo o samim izmjenama u člancima kao što je to Članak 17. zakona gdje se s obzirom da je brisan Članak 34., na te odredbe vezane su uz izvješće o radu i obvezu AZTN-a na podnošenje dakle obveza Hrvatskom saboru i one su sadržani u Članku 11. ovog konačnog prijedloga zakona. U Članku 24. ono što sam prije rekla spominje se i propisuje slučaj kada nema zakonskih pretpostavi za daljnje vođenje postupka i tu agencija sama može obustaviti postupak. Isto tako, važno je spomenuti Članak 26. konačnog prijedloga gdje u svrhu prikupljanja podataka ili zbog neodazivanja po zahtjevu same agencije na obvezni razgovor daje se rok stranci za dostavu pisane obrane u roku od 15 dana od primitka obavijesti. Isto tako, izmjenom Članka 30. vidljivo je da je smanjen postotak umanjenja novčane kazne na 10 do 20% ono što je nekada bilo i do 30% što je značajno i time je zapravo usklađen raspon u državama, sa državama članica EU. Isto tako, ono što je dobro da je dorađen i Članak 38. na način da državni odvjetnik može odlučiti da neće pokrenuti kazneni postupak ili može predložiti nadležnom sudu ublažavanje sankcije koja bi se trebala izreći u kaznenom postupku ako procijeni da doprinos u otkrivanju kartela nadilazi interes kaznenog progona. Dakle, svi ovi instrumenti i mehanizmi koji su poboljšani u ovom samom zakonu itekako daje mogućnosti i puno veće mogućnosti samoj agenciji da provodi postupke, ali sito tako i poboljšava određene mehanizme kojim na ovaj način može utjecati da se svi ti i takvi zabranjeni horizontalni sporazumi tzv. karteli da se mogu i možda prevenirati ili u svakom slučaju se može na drugi način djelovati i na jedan način može se imati i uvida u informacije ukoliko za to imaju nekoga tko im to želi i reći.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Perić vi ste u vašoj raspravi rekli, ali evo cilj zaštite tržišnog natjecanja je prije svega u stvaranju jednakih uvjeta za sve poduzetnike koji se po pravilima tržišnog natjecanja natječu na tržištu cijenom, kvalitetom, inovativnošću svojih proizvoda i pridonose naravno razvoju gospodarstva. Agencija je neovisno regulatorno nacionalno tijelo koje promiče i kulturu tržišnog natjecanja. Koliko je po vašem mišljenju bitan rad ove agencije i koliko ona doprinosi svojim preventivnim, a ne samo represivnim djelovanjem?
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Pa mislim da agencija sve više dobiva i do sada je bila važan regulator odnosno važna institucija koja je mogla utjecati i regulirati određene odnose, a sada sa ovako značajno velikim tržištem i značajnim brojem sudionika koji se ovdje kod nas pojavljuju kao europski proizvođači i dobavljači isto tako mislim da ima sve veći značaj i može sa ovim instrumentima koji je usklađen, može itekako djelovati da se odnosi na tržištu budu što kvalitetniji i da se zaštiti naš potrošač na našem tržištu.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Naravno da se svi slažemo u tome da treba urediti ovlasti agencije na način da ona može kvalitetnije regulirati tržište jer od toga ćemo u konačnici svi mi kao potrošači ako ne i kao poduzetnici profitirati. Međutim, agencija je podređena Hrvatskom saboru u tom smislu dužnost je Hrvatskog sabora da kvalitetno regulira njezina prava i obveze. Stoga je moje pitanje se odnosi na Članak 11. ovog zakona koji kaže da je agencija ovlaštena odrediti prioritete u svom radu i u slučaju kada zaprimi inicijativu za pokretanje postupka po službenoj dužnosti u smislu ovog zakona te Članaka 101. i 102. UFEU-a. Dakle, ono što me zanima je, je li dovoljno reći da je agencija ovlaštena odrediti prioritete ili bismo mi ipak kao Hrvatski sabor trebali tražiti obrazložene prioritete?
Poštovana zastupnica Perić.
Da, možda je u tome trebalo doraditi prioritete što je zapravo bitno i koje postupke bi agencija sama po sebi provodila kao prioritetne i možda bi to bio, možda bi to bilo kanalizirano tada u smislu da se zaista mora baviti onim prioritetima koje postavlja zakon odnosno Hrvatski sabor. Međutim, ako se pogleda, ja nisam pogledala ove Članke 101. i 102., da li je, EU, da li je to tamo definirano i evo mislim da bi trebalo možda točnije definirati koji bi bili prioriteti ukoliko oni nisu navedeni u samom sporazumu odnosno ugovoru.
Repliku ima i poštovana zastupnica Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolegice Perić u svojoj raspravi spominjali ste i kazne, a kolegica prije vas je govorila o jednom konkretnom slučaju iz moje Šibensko-kninske županije, pa evo i ja bih par riječi na tu temu. Naime, osuđujem bilo kakvo dogovaranje cijena ili kao što se navodi u izvješću agencije da su u pet poduzetnika sa našeg područja sto posto povećali cijene za crpljenje, odvoz i zbrinjavanje fekalija iz septičkih, sabirnih i crnih jama. Međutim, tu je isto tako prozvana i jedinica lokalne samouprave koja im je kao to omogućila. Međutim, ja mogu reći da na području naše županije gotovo da nema općine i grada koja nije u postupku izgradnje sustava odvodnje i tu imamo velikih problema. Jednostavno u turističkoj sezoni broj građana se povećava i do deset puta i nije moguće sa jednim vozilom riješiti problem nego se raspisuje na primjer koncesija za pet vozila i pošto svaki od koncesionara ima svega jedno vozilo, onda naravno da se prijavljuju njih pet i evo oni su iskoristili tu mogućnost koja je u biti za svaku osudu jer idu na štetu naših građana.
Hvala. Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Da, tu je zapravo direktno djelovalo tržište, odnosno potražnja kojom su onda oni na taj način iskoristili situaciju što sigurno nije dobro i možda je to zapravo prijava takvog slučaja itekako bi trebalo agencija provjeriti i vidjeti što se i zbog čega se to događa i na jedan način izregulirati da ta usluga ne bude toliko višestruko poskupila, odnosno da se ona dovede u nekakve okvire normalne, tržišnog poslovanja.
Hvala. Zastupnica Selak Raspudić je digla povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Članak 238., dakle ovo je bila replika meni zapravo na ono što sam ja govorila a radi se o tome da sam prozvala jedinicu lokalne samouprave što smatram da sam i trebala učiniti jer se radi o pet sadržajno identičnih ponuda koje su došle na natječaj grada Šibenika 2016. godine, a grad je tek na zahtjev agencije dostavio tražene podatke, a samostalno prije traženja agencije nije učinio ništa.
Hvala. Vi ste zloupotrijebili Poslovnik čega ste vjerojatno itekako svjesni, pa vam dajem opomenu jer to nije bila povreda Poslovnika. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Vilima Matule. Izvolite.
Kolegice i kolege, govorit ću o ovom Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja, odnosno o izmjenama i dopunama kroz dva primjera. Jedan primjer sam već u replici uvaženoj tajnici uputio, ali opet ću to ipak sada pokušati još malo objasniti. Naime, radi se o tome da smo svjedoci sukoba medijsko-teleoperaterskih titana, doslovno titana i to se sada prelama nad Hrvatskom, odnosno nad našim potrošačima, nad našim krajnjim korisnicima. Moji kolege prijatelji mi govore kako to konkretno izgleda kada te A1 zove kod kuće i kada ti nudi, objašnjava ti da ti ne treba N1. A ne moramo zamišljati, nije N1 ta united medijska grupa napravila, osmislila nekakvi, to su naši novinari osmislili i oni će sada biti lišeni sa tržišta agencija ju neće moći zaštititi, iako po ovom zakonu pa i po članku 101. i 102. što je kolegica upravo spomenula da nije ugovora o funkcioniranju EU. Naime, to je moguće, moguće je zaštititi koliko vi tvrdili da je to nemoguće to je pitanje volje. Ovaj sažetak s obzirom da premijer ne mora nam poslati cijeli taj plan oporavka i otpornosti, ali o tome se radi. On nam neće to poslat. Međutim, kada bismo mi koristili ove zakone koje smo uskladili sa europskim direktivama, onda bi mi imali pravu moć, onda to ne bi bila HDZ koja je kompradorska agencija dobavljača iznad svih interesa i normalno da zbog toga ne može biti Agencija za zaštitu dobavljača nije u stanju biti nezavisna, nema adekvatne resurse od 1997. Vi to jako dobro znate koliko god premijer tvrdio da ste vi transformirani, da ste vi preobraženi HDZ. Vi ste i dalje uobraženi kompradori agenti stranog kapitala i to je ono što vi radite. A ono što i to ima veze sa zaštitom tržišnog, a sad ću to ispričati još jer naravno N1 to su naši novinari koje ste otjerali sa HTV-a, naši novinari koji su ovo razvili ovakav oblik bi naši novinari koji na Labirintu rade naravno. Ali ne, HTV je napravio 10 milijuna, onaj svijetli, ogromni studio kao ovo. Žale se snimatelji, oni moraju doći vama blizu jer samo vas snimaju, samo vi tamo dolazite i sve znate. 10 milijuna kuna a tržište naravno da bi ti novinari koji rade i Labirint da bi oni mogli na tom tržištu raditi isto kao isti primjer kao i pitanje stanovanja. Ne postoji priuštivo stanovanje zato što nedopušteni zakoni da imamo barem onaj postotak stanova za dugotrajni najam koliko ima Europa. Eto to je sve. Čuli ste.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Rekao bih da ovo što raspravljamo danas je itekako bitan, zaštita tržišta mislim da je nešto najbitnije kada je u pitanju opstojnost jedne države. Pa što je uopće to zaštita tržišta? Kaže, neograničena sloboda tržišnog natjecanja nije jamac demokracije i razvoja gospodarskog i društvenog ustroja koji se temelji na pravu svakog pojedinca da pokrene vlastiti poduzetnički projekt to iz razloga što bi u takvom sustavu najveću korist ostvarili najjači i najveći poduzetnici koji bi na posljetku svojom tržišnom snagom i utjecajem mogli nadjačati i samu državu. Znači vrlo ozbiljna tema i smatram da evo kolega Habijan koji je ispred Kluba Hrvatske demokratske zajednice govorio o izmjenama i dopunama ovoga Zakona je možda najbolje apostrofirao što se želi postići ovim izmjenama. Slažem se i sa svim ostalim kolegicama i kolegama koji su danas govorili o izmjenama i dopunama ovoga Zakona i spominjali nepoštene trgovačke prakse. Evo kolegica Marijana Petir koja se cijelo vrijeme svoga mandata koliko ju poznajem bori upravo sa tim nepoštenim trgovačkim praksama koji bitno osiromašuju ovaj cijeli prostor i nanose veliku štetu. Stoga mislim da zaštita tržišta nepoštene trgovačke prakse protiv kojih se moramo apsolutno boriti će bitno učiniti Hrvatsku boljom zemljom. Kada pogledamo sam zakon, kada vidimo da se ljudi udružuju u kartele, kada imamo nešto što je stvarno više nekakav mafijaški ustroj nego li normalni, onda znamo protiv čega se imamo boriti. Ja sam siguran da će Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja izabrati najbolje ljude koji će se znati nositi sa ovim stvarima. No, slažem se i sa svima onima koji kažu da hrvatsko pravosuđe također mora odigrati veliku, veliku ulogu u ovome svemu da i ti ljudi moraju biti apsolutno pripremljeni da bi se nosili sa ovakvim stvarima i to je nešto što jednostavno mislim da je neminovno da se dogodi u vremenu koje je ispred nas. Stoga evo na kraju nisam pravni stručnjak, nisam čovjek koji se bavi sa ovim tematikom, ali evo kao običan građanin, kao čovjek koji je pozorno slušao što se danas dešavalo u Hrvatskom saboru smatram da je ovo itekako ozbiljna tema i da može bitno poboljšati ili svojom neučinkovitošću narušiti tržišne odnose na prostoru Republike Hrvatske. Ja sam siguran da ćemo upravo izmjenom i dopunom ovoga Zakona učiniti ovo drugo, da ćemo poboljšati tržišnu utakmicu. Danas je sve tržište. Živimo u svijetu bez u kojem je tržište praktički nemilosrdno i gdje moramo imati najbolje među nama koji će štititi u biti one najmanje koji također žele biti dio toga tržišta koji žele sudjelovati u pravednoj tržišnoj utakmici koja jedino može garantirati da ćemo imati bolju, bolju državu i da ćemo stvoriti uvjete i preduvjete upravo za sve one koji žele doći ulagati u Hrvatsku da imaju potporu onih koji su najbitniji za to, a to je evo Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Zastupniče Ivanoviću govorili ste o problemu nepoštene trgovačke prakse koja se možda i najviše reflektira na sektoru poljoprivrede, a onda naravno stradavaju poljoprivrednici koji nam često navode da upravo ta pojava nepoštenih trgovačkih praksi na njih djeluje demotivirajuće i neki zbog tog napuštaju poljoprivrednu proizvodnju, a neki koji bi se možda odlučili pokrenuti proizvodnju upravo od straha da će biti ti uvjeti na tržištu nepošteni se niti ne upuštaju u bavljenje sa poljoprivredom. U tom smislu evo očekujemo i konačni Prijedlog izmjenama i dopuna Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi u saborskoj proceduri gdje smo i mi kao odbor dali neke prijedloge kako stvari poboljšati i kako da budemo efikasniji. No ono što sam vas htjela pitati, mislite li tu kroz iskustvo koje imate kao član Odbora za poljoprivredu da još uvijek postoji prostor za poboljšanje suradnje između pojedinih državnih tijela prije svega Državnog inspektorata i Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja?
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Tako je. Bez suradnje svih državnih tijela koja su zadužena za regulaciju ovog problema nećemo imati ono što želimo, a to da smanjimo nepoželjne trgovačke prakse. Nepoštene trgovačke prakse su uništile toliko malih OPG-ovaca da to jednostavno nije normalno. Kao što smo i to sam već nekoliko puta ovdje rekao i ponovit ću još jednom, kao što smo imali stup srama za one koji nisu plaćali porez Hrvatskoj državi, tako bi uveo stup srama za sve one koji su svojim nepoštenim djelovanjem uništili male proizvođače, male ljudi koji su na kraju zbog toga otišli negdje dalje živjeti jer Hrvatska im nije pružila onaj sigurnosni okvir koji smo željeli. Stoga svima onima koji žele bolju Hrvatsku moramo raditi skupa i moramo jednostavno sva državna tijela usmjeriti k tome da imamo poštenije odnose nego što su možda sada ovoga trenutka na tržištu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Habijana.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče slažem se apsolutno s vama i s vašim opservacijom da se radi o vrlo važnoj temi, vrlo važnom području i upravo se zapravo želim referirati na jedan dio koji smo ovdje imali prilike čuti ne od strane vas, ali vi ste me potaknuli na to gdje je zapravo bilo rečeno da na neki način agencija ne radi ako tako mogu reći mnogo. Dakle, bio je spomenut slučaj iz 2019. samo da su to bile primjer auto škola i slučaj onaj iz Šibenika. Međutim, nitko ovdje nije puno spomenuo zapravo koji je zapravo cjelokupni opseg rada agencije, dakle od davanja različitih mišljenja, od utvrđivanja nepoštene trgovačke prakse, zlouporaba vladajućeg položaja kartela, odnosno tajnih sporazuma, rješenja o odbacivanju ili utvrđivanju, dakle koncentracije. Dakle, opseg posla je doista velik. I mislim da bi trebali kada govorimo o radu ove agencije, kada govorimo i o novim ovlastima koje agencija zapravo i dobiva govoriti i o tome na neki način.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Tako je, rekao sam to i u svom izlaganju. To je kompleksan posao tko god je malo, pa čak i ako niste i kao što i sam nisam pravni stručnjak, kad vidim što sve ulazi u borbu i u zaštitu tržišta onda možemo samo konstatirati da su nam stvarno potrebni najbolji. Ali nije dovoljna samo agencija da bi riješila ovaj problem, bitne su i druge institucije pravne države koje jednako moraju biti zainteresirane za rješavanje ovog problema, pa na kraju krajeva i tajne službe i USKOK i DORH i svi oni koji se bave u svom djelovanju ovakvim stvarima. Stoga se naravno slažem sa vama da je bitna ova dopuna i izmjena zakona koja će bitno poboljšati možda stanje i učinit ga boljim nego što je sad.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Ivanović evo upravo na tragu onoga što smo prije razgovarali i što je replicirala kolegica Raspudić gledajući zapravo ugovor o funkcioniranju EU 101 i 102 kada se govori o prioritetima onda je očito predlagač smatrao da ne treba ponavljati sve ono što piše u samom ugovoru i da onda to nije potrebno implementirati dodatno u naš zakon. Dakle, tamo su itekako određeni prioriteti i mislim da onda to možemo paralelno primjenjivati jednako tako s obzirom na članstvo kojem pripadamo.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Ja vjerujem u ovo što ste rekli da je predlagač uzeo u obzir ovo o čemu ste govorili, pa možda nije bilo potrebe prepisivati ono što već piše tamo. Ali budimo iskreni mislim da je dobro da je Hrvatska članica EU. Mislim da će to bitno doprinijeti tome da se ipak tržište uredi na bolji i pravedniji način i dobro je da evo kroz institut EU smo i mi dio te zajedničke regulative i da ćemo na taj način stvoriti bolje uvjete i preduvjete za tržišnu utakmicu u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Ankice Zmajić. Izvolite.
Potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolege i kolegice. Prije dva mjeseca raspravljali smo u prvom čitanju Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, te na osnovu rasprave prijedloga Odbora za zakonodavstvo i od strane samog predlagatelja, odnosno Vlade RH konačni prijedlog zakona je nomotehnički dorađen. Zatim se Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja daje neovisnost u namjenskom trošenju financijskih sredstava za provedbu svoje ovlasti. Omogućava se obustava postupka kada nema zakonskih pretpostavki za daljnje vođenje postupka, smanjuje se rok strankama u postupku za dostavu pisane obrane od primitka obavijesti s mjesec dana na 15 dana. Umanjuje se novčana kazna kod nagodbi i to su neke nove izmjene u odnosu na prijedlog zakona. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama preuzeti će se nova pravna stečevina EU i dodatno uređenje nekih odredbi koje su već usklađene sa pravnom stečevinom EU. Usklađuje se pravni status Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja s poslovima koje stvarno obavlja agencija. Zatim se omogućuje agenciji dodatna neovisnost uz provedbu ovlasti i osiguravaju se dodatna financijska sredstva za kvalificirane zaposlenike, odnosno ljudske resurse, tehnološke i tehničke resurse. Agencija se ovlašćuje za izricanje novčanih kazni u svrhu učinkovitijeg provođenja odredbi, te će se registrirati agencija kao javna ustanova. Cilj zakona je proširenje ovlasti agenciji što je bilo i nužno kao što su važne odredbe uređivanja pravne osnove za izračun plaća za predsjednika, zamjenika predsjednika i članove vijeća određivanjem osnovice kao što imaju državni dužnosnici što do sada nije bilo propisano. Također, vrlo bitno je da se ovim konačnim zakonom propisuje veća transparentnost kod postupka izbora kandidata za predsjednike i članove Vijeća agencije putem javnog poziva kojeg objavljuje Vlada RH. Ove izmjene i dopune zakona su prijeko potrebne i opravdane, imaju svoju svrhu i cilj i stoga podržavam i pohvaljujem ovaj zakon. Hvala.
Evo imamo dvije replike. Prva je uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice, jedna od najvažnijih zadaća agencije je promicanje tržišnog natjecanja, jednaki uvjeti za sve poduzetnike na tržištu. Važnost agencije su već mnogi moji prethodnici u raspravama naglasili, ali moje pitanje ide upravo vama. Vi ste dugogodišnja načelnica općine, a znamo da se u jedinicama lokalne samouprave pružaju razne usluge. Jeste li vi u vašoj općini do sada imali problema vezanih za tržišno natjecanje i vaše iskustvo o tome?
Hvala lijepo gospođo Maksimčuk. Znači kako se tržišno natjecanje primjenjuje i na jedinice lokalne samouprave za njihovo funkcioniranje, mi do sada smo provodili razne usluge i radove i nabavku znači roba. Nismo se susretali sa nikakvim problemima oko tržišnog natjecanja, a zato nismo niti surađivali sa Agencijom kojom se evo i današnjim ovim zakonom daje puno ovlasti.
Sljedeća replika je uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Zastupnice Zmajić govorili ste o prednostima koje ovaj Zakon donosi u procesu zaštite tržišnog natjecanja. Činjenica je da smo u tom segmentu postigli mnogobrojne napretke i kada je riječ o zakonodavstvu i kada je riječ o praksi. Ali sasvim sigurno još je puno posla pred nama. Nekako najosjetljiviji sektor jest poljoprivreda, pa s obzirom da vi dolazite iz Slavonija iz kraja gdje svakodnevno susrećete poljoprivrednike koji su pritješnjeni mnogobrojnim nedaćama i brigama, možete li nam reći hoće li se kroz ovaj zakon ali i kroz Zakon o suzbijanju nepoštene trgovačke prakse koji treba stići u drugo čitanje u Hrvatski sabor doprinijeti poboljšanju položaju poljoprivrednika u lancu opskrbe hranom.
Pa evo kolegice Petir vaše pitanje odmah vam mogu dati i konkretan odgovor. Vezano znači upravo za poljoprivrednike, za poljoprivrednu djelatnost jer znamo mi da je to na terenu tako da je problem tog tržišnog natjecanja i da su veliki lanci problem manjim lancima odnosno malim OPG-ovima koji ne uspiju do svojeg tržišta zbog onemogućavanja velikih nad njima i smatram da će upravo i ovaj Zakon i ovaj sljedeći zakon što ćemo imati znači nepoštivanje trgovačke prakse da će doprinijeti kako bi mi zaštitili naša mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva i znači njihove proizvode.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Zmajić s obzirom da jako dugo znate kako je rukovoditi proračunskim sredstvima, a upravo ove izmjene i dopune zakona između ostaloga se odnose i na utvrđivanje na dio koji se odnosi na samostalno namjensko trošenje dodijeljenih financijskih sredstava. U izvješću za 2019. godinu vidimo da je iz državnog proračuna Agenciji dodijeljeno negdje nešto više od 14 milijuna kuna, a samostalni prihodi su svega 270 tisuća kuna. Kada to podijelimo na 52 zaposlena, od toga preko 80% je visoke stručne spreme za pretpostaviti je što i koliko ostaje za ostala materijalna sredstva. Pa evo kako dugo rukovodite proračunima jeste li mišljenja da bi trebalo možda izdvojiti i veća sredstva kako bi ojačali Agenciju i dodatno i kadrovski bolje ekipirali?
Zahvaljujem kolegice Juričev. Znači 80% sredstava odlazi za plaće zaposlenicima, a 20% sredstava ostaje za znači tehnološki rad i za tehničke obveze. Smatram da je to mali iznos kojim može raspolagati Agencija, a budući ovim Zakonom se omogućuje da će se povećati i financijska sredstva za rad Agencije ja se nadam da će se to ostvariti, a oni i ovim Zakonom će znači biti neovisni o raspolaganju tim sredstvima i znat će gdje će to na transparentan, kvalitetan i svrhovit način utrošiti.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, državna tajnice, zamjenice predsjednika Vijeća, članice Vijeća, kolegice i kolege. Pa drago mi je da nakon Izvješća Agencije za tržišno natjecanje za 2019. upravo imamo i izmjene Zakona jer upravo tržišno natjecanje jedan je od osnovnih stupova zaštite zajedničkog tržišta od preko 500 milijuna ljudi i u biti jedan od načina štićenja osnovnih sloboda unutar Europske unije. Upravo stoga to smo i vidjeli u raspravi o Izvješću potrebno je dodatno osnažiti Agenciju za tržišno natjecanje i drago mi je da se ovim izmjenama i transponiranjem europske direktive upravo to i radi. Dali smo potporu kao Sabor Izvješću. Vjerujem da ćemo i značajno dati potporu i ovim izmjenama Zakona. Kada gledamo ključne izmjene koje se dešavaju, prva i osnovna koju bih htio istaknuti je da će AZTN biti nacionalno regulatorno tijelo. Bilo je rasprava zašto to nije ranije jer su bili ili nisu bili propisani kriteriji, ali bazično Agencija to već za sada radi i dobro je da se to propiše i ovo je dobra prilika kada otvaramo zakon da jačamo neovisnost institucije da dobiju ovlasti nacionalnog regulatornog tijela poput HERA-e, HAKOM-a i da u tom smjeru upravo idemo kao prilog jačanja institucije. Drugo što bih se htio okrenuti u raspravi, osvrnuti je pitanje kartela. Ono što sam imao prilike slušati o kartelima i na Pravnom fakultetu i od kolega i sve bazično, a da objasnimo našim gledateljima što karteli jesu kada se pojedini poduzetnici udruže recimo npr. autoškola ili septičkih jama koje smo čuli i krenu udruženo namještati cijenu. Ključ u otkrivanju takvih kartela je da netko dojavi i zato mi je drago i pohvaljujem da u ovim izmjenama Zakona imamo novi institut prijedlog za nagodbu koji će značajno olakšati postupak zato što je nagodba jednako priznanje krivnje. Čim se netko nagodi priznaje krivnju da je bio kriv kao pravni subjekt u kartelu i na taj način će se itekako olakšati rad same Agencije. Dobro je i pohvaljujem da je u drugom čitanju odnosno u Konačnom prijedlogu da je smanjenje kazne za one koji idu u nagodbu stavljeno u okviru 10 do 20% odnosno u okviru ostalih zemalja članica Europske unije. Sljedeći institut je pokajnika. S obzirom da Agencija može propisati kazne samo za pravne subjekte ostaje isto tako pojedinačna kazna sukladno Kaznenom zakonu i upravo je dobro da je u članku 38. da je ostavljena mogućnost državnom odvjetniku da po pitanju kaznene odgovornosti pokajnika može smanjiti ili da odlučiti da se ne pokrene postupak. Na taj način ćemo privući dodatne informacije u biti jedino Agencija ima na raspolaganju kada netko prijavi slučajeve kartela. Treća komponenta koju bi jako istaknuo je jačanje ljudskih potencijala Agencije. Već smo čuli i od kolegica da 52 zaposlenih, a to smo i stavili u Izvješću da smatramo kako je potrebno dodatno zapošljavanje i kako je potrebno dodatno jačati i rad Agencije i isto tako edukaciju službenika. Četvrta komponenta je transparentnost rada. Uz Izvješće koje imamo i raspravljamo u Saboru ja mislim da je veliki iskorak da se predsjednik Upravnog vijeća bira kroz javni poziv i mislim da je to jako dobar signal i iskorak u transparentnosti. Zaključno da ponovimo. AZTN agencija postaje regulator u otklanjanju odnosno prokazivanju kartela novi instituti nagodbe, pokajnici, jačanje ljudskih potencijala i povećana transparentnost rada te stoga mi je drago da možemo u ovom visoku poduprijeti ovaj zakon. Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prva je uvažen zastupnik Tomislav Okroša.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Paviću pred nama je Konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. U nacionalno zakonodavstvo se prenosi direktiva 2019/1 EU parlamenta i Vijeća. Svrha je osigurati neovisnost u radu tijela nadležnih za zaštitu tržišnog natjecanja za države članice Europske unije. Koliko je Agencija angažirana u europskoj mreži i mislite li da dovoljno surađuje sa Europskom komisijom?
Hvala vam lijepa. Ako mogu odgovoriti, dakle upravo pitanje s obzirom da se radi o zaštiti zajedničkog tržišta ugled Agencije koji ima u Bruxellsu je velik. Ja stvarno moram pohvaliti međunarodnu suradnju Agencije. Znam koliko ste bili angažirani i na konferenciji koja je bila povodom predsjedanja. Svi smo svjesni i epidemioloških mjera, ali upravo kroz tu mrežu se mogu izmijeniti dobra iskustva i prakse u zaštiti tržišnog natjecanja, mogu se sa ostalim kolegama i regulatornim tijelima na razini Europske unije vidjeti na koji način su oni napravili možda neke prioritete ili transponirali direktive. Tako da mislim da je Agencija tu vrlo aktivna i ja ih potičem da i budu i dalje tako prisutni u Bruxellesu. Suradnja s Komisijom koliko sam ja dobio dojam od Komisije je isto tako odlična, tako da pohvala Ministarstvu i Agenciji.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolega rekli ste u izlaganju da treba jačati Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja to je točno, s tim se slažem. Međutim, prije toga trebalo bi zapravo ojačati ili možda bolje reći stvoriti slobodno tržište. Naime, 90-tih godina kada smo stvarali neovisnu državu nominalno smo se odlučili za poduzetničku tržišno orijentiranu ekonomiju. Pitanje je, postoji li ona u stvarnosti? Osim onoga što piše na papiru što je samo deklarativno u stvarnosti postoji nastavak jednog partijskog oligarhijskog sustava u kojem na tržištu najbolje prolaze poduzetnici koji su bliski aktualnoj vlasti. I u razmontiranju toga sustava Agencija je zapravo u potpunosti nemoćna. Ovaj zakon i izmjene koje su načelno dobre doći će do svog punog izražaja tek kada se razmontira nakaradno stvoren sustav kojeg je osmislila vaša vlast odnosno prethodnica iste stranke koja je od 90-tih pa do tada manje-više uvijek na snazi.
Odgovor.
Pa žao mi je kolegice Orešković da toliko ne poznajete europsku regulativu, da ne znate procese Europske unije jel' da mi nismo tržišno gospodarstvo ne bi mogli ući na zajedničko tržište. Dakle, to ne kažemo mi. To je 2013. rekao Bruxelles. Prema tome, da to ne stoji ne bismo uopće mogli ući u Europsku uniju. Ja znam koliko je i Agencija radila na pregovorima, koliko smo morali acquis preuzeti i u tom poglavlju i sektoru. Prema tome, ovo što vi pričate pokazuje obično neznanje europskih procesa.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Paviću naravno da je jako važno akceptirati da Hrvatska kao država članica ima pristup tržištu koje broji preko 500 milijuna stanovnika, da je to tržište koje je otvoreno i za naše poduzetnike i proizvođače. Ali isto i mi smo tržište za proizvode drugih država članica. Slažem se s vama kada kažete da treba jačati kapacitete Agencije i svakako to je izuzetno važno. No ono što mislim da je potrebno također napraviti, prepoznati kako politika kroz stvaranje zakonske regulative može osigurati jedan snažniji prostor za domaće proizvođače i za domaće tvrtke. Što mislite koje bi možda dodatne kriterije mogli uzeti u obzir da se to u budućnosti dogodi?
Hvala vam lijepa na pitanju. Pa u potpunosti ste u pravu. I postoji praksa i drugih zemalja, a možemo biti inovativni, znam da vi pratite upravo Sektor poljoprivrede, znamo od polja do stola. Mogu se regulirati i radi emisija CO2, znamo da moramo smanjiti emisije CO2 za 55% do 2030. Može se definirati i kriterij svježesti, može se definirati kriterij razdaljine unutar koje mora biti od polja do stola. Isto tako i u drugim sektorima. Prema tome, postoje modeli, možemo biti inovativni, ali trebamo malo pogledati u praksi. Zato je i dobro da je agencija toliko umrežena u međunarodnim aktivnostima da vidimo što su iskusnije zemlje članice radile po tom pitanju. I kada dođete u Bruxelles bazično sve članice gledaju svoj nacionalni interes, moramo i mi. Zato trebamo biti zastupljeni u Bruxellesu i trebamo se boriti za svoje interese. A ova Vlada mislim da je to pokazala iz 24 i pol milijarde eura koje smo dobili. Hvala.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Vilim Matula.
Uvaženi zastupniče, niti ja osobno niti Zeleno-lijevi blok sigurno nismo ljudi koji idealiziraju tržište niti maštaju o tome da bi samo isključivo tržište moglo riješit sve probleme. To sigurno ne. I u tom smislu reguliranje tržišta nam je itekako važno. Kada govorite o tome kako je nemoguće, gotovo nemoguće ili jako teško razotkriti kartele. Pa dovoljno je imati iskustvo koji god naš građanin je izgubio živce sa bilo kojom od ove dvije velike kompanije koje drže duo pol u Hrvatskoj i kada su jedva dočekali kraj tog monstruoznog ugovora i otišli kod drugog de facto je to potpuno ista stvar. A televizija u koju gledate imate više smetnji nego u ono vrijeme kad smo imali još onaj snijeg i kad je bilo smetnje pisalo. Češće imamo to. Nemojte mi reći da agencija njima ne može zaprijetiti regulirati ovo izobličenje.
Odgovor.
Hvala lijepa. Pa kolega Matula, niti vi, niti ja nismo pravnici. Ali kad sam bio na Pravnom fakultetu i slušao i obrane i nekih doktorata iz tržišnog natjecanja i kartela to pravna struka kaže. Kada slušate kolege iz agencije, kada slušate iskustva ostalih agencija unutar EU da, jako je teško otkriti kartele i da, glavni preduvjet je da dođe određena prijava u agenciju. I to pravna struka kaže. Načini na koji se s time bore upravo su primjeri dobre prakse i zato ovdje transponiramo regulativu, a upravo kako bi omogućili i olakšali prijave još jedanput pohvaljujem da nagodba je novi instrument jer nagodba iziskuje priznanje, dakle neko od dijelova kartela priznaje da je stvarao i bio u kartelu i to će itekako olakšati rad agencije i donošenje rješenja.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo ja bih vas pitala isto nastavno na ovo što ste rekli da je teško razotkriti kartele. Teško ih je zapravo dokazati, to je činjenica dakle. Međutim, kad se i dokažu koje su posljedice za njih? Evo dat ću vam primjer. Mislim da je 2015. bila odluka agencije koja je utvrdila da je pet sportskih kladionica, dakle da su sklopili zabranjeni ugovor i između njih su i ovi najveći Favorit, Germania, Prva sportska kladionica, Super sport itd. I dobili su upravno kaznene mjere u ukupnom iznosu od 9,7 milijuna kuna. Ja ću vam reći primjerice koliki vam je bio, kolika je bila dobit prije oporezivanja prošle godine jedne od tih kladionica - 523 milijuna kuna. Prihod im je bio iznad 800 milijuna kuna, dobit prije oporezivanja 523. Pa sad vi meni samo molim vas recite da ste na njihovom mjestu jel bi vam se isplatilo [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] sklapati zabranjeni sporazum?
Pa znam kolegice Benčić iz Možemo da vi želite uvesti socijalnu ekonomiju, da vi želite uništiti sve poduzetnike i sve. Dakle, s jedne strane treba, a vidim, ja ne znam. Meni se čini da vi to želite. Vi želite sve dijelove ekonomije uništiti, a recimo dobar dio civilnog društva se upravo financira iz igara na sreću od kud i vi dolazite. Tako da tolika kazna koja je propisana je jedna od većih kazni koja je propisana. Ako gledamo što Europska komisija na tome radi za recimo i neke tehnološke diobe velike kazne se ističu. Ali to je onda sad pitanje isto tako i dijelova hoćemo li sad propisivati kazne sukladno imovinskom cenzusu, sukladno prometu. Ali to je pitanje jedne šire rasprave koju trebamo provesti tu u Saboru, ne samo rasprave tržišnog natjecanja. A žao mi je eto da vi tržišnu ekonomiju ne poštujete, ali dobro.
Povreda Poslovnika. Povlačite? Dobro. Hvala. Završili smo pojedinačne rasprave. Idemo u završne rasprave. Prvi je Klub zastupnika Zeleno-lijevog bloka uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zaključci i rekla bih logika koju gospodin Pavić često primjenjuje na pitanja koja dolaze iz Zeleno-lijevog bloka u najmanju ruku nas zabavlja moram reći. Jer kako ste zaključili iz pitanja koje je legitimno pitanje, da li kazna, ukupna kazna koju dobije pet kladionica od 9 milijuna kuna a koje istovremeno pojedine od njih imaju dobit u stotinama milijuna kuna. Da li je to odvračajuća kazna? Evo ja ću pitati vas ovdje. Molim vas da mi odgovorite da li su to odvračajuće kazne? Jer ja da sam na njihovom mjestu, dobro ja ne, jer ne bi mogla biti na njihovom mjestu jer ne bi se nikada time bavila. Ali netko tko je na njihovom mjestu i koga interesira isključivo čisti profit pa njemu se isplati dati 50 milijuna kuna da bi dobio 500 i sklapati zabranjene sporazume iz godine u godinu, iz godine u godinu jer su kazne takve da nisu odvračajuće. I onda uzalud nam trud i ulaganje u regulativu i u kapacitete i u sve ako u konačnici oni koji karteliraju imaju kazne koje im se doslovno isplati mjesečno platiti da bi ostvarivali udio na tržištu i način i ponašanje na tržištu kakvo imaju. Pa nemojte mi molim vas govoriti o tržišnoj ekonomiji u Hrvatskoj made by HDZ. Pa svi znamo od čega se ta ekonomija sastoji i o kome ovisi. Pa dajte molim vas, dajte molim vas razgovarajte sa našim recimo poduzetnicima u IT sektoru, pa ih pitajte, one uspješne koliko često se javljaju na natječaje za javnu nabavu koju raspisuje država ili recimo grad Zagreb? Nikad, nikad. A znate zašto? Zato jer znaju da su unaprijed namješteni i da država je ta koja tu regulira tko će biti tržišno pozicionirani i oni koji će imati korist od toga i oni koji ne, ne država nego HDZ, oni koji su na vlasti. Ili u slučaju Zagreba Bandić zajedno sa HDZ-om, odnosno 365 sada zajedno sa HDZ-om. Pa nemojmo, pa svi znamo da to tako funkcionira. Pa nemojte od građana praviti bedake. Evo dat ću vam još primjera – telekomi. Kako nam tržište funkcionira sa telekomima? Funkcionira evo tako da netko odnosno mi koji hoćemo gledati određene televizijske programe to više ne možemo, ne možemo ni birati operatera koji ih nudi jer su pojedinim operaterima i zajednički poslovni interes da trećega izguraju. Ne tele operatere, nego kreatora programa i prowidera telefonskih usluga. I oni su se oko toga dogovorili i to će tako biti. I ja sad evo ne mogu određenu televiziju doma više gledati, jer nemam niti od koga je dobit. To je tržište koje ste vi stvorili. Sjajno funkcionira. Hajmo dalje banke. Jel' ste pogledali u zadnje vrijeme usporedbu primjerice, da li ste pogledali usporedbu uvjeta za stambeno kreditiranje? Jel' vi tu vidite neku tržišnu utakmicu između unutar kamatnih stopa, uvjeta itd. Pogledajte sve najveće banke, nisu hrvatske kad nisu hrvatske ali koje posluju u Hrvatskoj pogledajte im uvjete. Isti, gotovo isti. Hajmo na treću stvar, hajmo to je aktualno vele drogerije. Tu nam tržište sjajno funkcionira. Odredili smo im maksimalnu maržu osam i pol posto. 2014. Godine SDP-ova Vlada je pokušala diferencirati marže s obzirom na cijenu lijekova. Su uspjeli? Nisu, poklekli su na kraju pod pritiscima isto tako vele drogerije koje su se digle na noge i rekle da neće pod tim uvjetima raditi. Dakle, osam i pol posto vrijedi i za one najskuplje lijekove i za one najjeftinije i ne možemo diferencirati stopu jer su oni tako rekli ne. I mi svi na to kažemo o.k. Pa nemojte govoriti da smo uspjeli regulirati tržište. Oni koji su veliki, koji su divovi, dakle telekomunikacije, banke, veledrogerije. Pa njima nismo tržište, ja vam to uporno ovdje govorim jer njima četiri i pol milijuna ljudi nije tržište i mi trebamo drugačije tim stvarima pristupati i drugačije ih planirati i postavljati se na drugačiji način. Jer nas oni ne doživljavaju kao ozbiljno tržište na kojima se njima igrati po pravilima, pa ne igraju po pravilima i nikad nisu.
Imamo povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. I mislim da ste i vi trebali opomenuti kolegicu Benčić. Čitavih pet minuta insinuira na račun Hrvatske demokratske zajednice i nije prestala. I do te je mjere neuvjerljiva da vam se čak evo i kolega Matula cinično podsmjehuje, jer ni on ne vjeruje u ove njene opservacije i nebuloze koje ovdje izvodi cijelih pet minuta.
Sljedeća povreda Poslovnika Miro Bulj.
Pa evo ja bih tražila …
Miro Bulj.
Bulj je, pardon. Oprostite.
Hvala lijepo. Povrijedio je kolega Bačić članak 238. jer očito bi bilo poželjno po njemu da saborskim zastupnicima oporbe on piše što će govoriti o tržišnom natjecanju. Ali ovo je demokracija i sve što kaže oporba morali bi prihvatiti kao da je to njihov stav, ali vi očito ne prihvaćate. Vi djelujete još uvijek kao da je Šeks tu iza vas, ali nije.
Sljedeća povreda Poslovnika Sandra Benčić.
Evo kolega Bačić je povrijedio Poslovnik kada je kao povredu Poslovnika naveo da je povreda vrijeđati članove HDZ-a. Još uvijek usprkos činjenici da je vaš predsjednik Sabora se ponaša zaista apsolutistički i preuzeo je funkciju de facto svih ovdje zastupnika još uvijek nije uspio u Poslovnik staviti odredbu zabranjeno je vrijeđati zastupnike HDZ-a. Pa dok to ne stoji u Poslovniku molim vas nemojte se na to žaliti zato jer ja vas nisam vrijeđala, niti koristila ružne riječi prema vama. Ja sam govorila o činjenicama i o vašoj odgovornosti političkoj [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Ako je to vama uvreda što ste u HDZ-u pa dajte se ispišite.
Vidim da već je druga serija, sad ćemo krenuti sa opomenama. Još Marko Pavić uvaženi zastupnik.
Hvala lijepa. Povrijeđen je članak 238. Kolegica Benčić ne samo da vrijeđa sve članove HDZ-a, vrijeđa i zastupnika Bačića. Ja znam da se vi ne možete pomirit sa rezultatima parlamentarnih izbora i da biste vi htjeli biti na vlasti i da je to vama sve grozno. Ali većina građana je dala povjerenje HDZ-u da vodi ovu državu, evo već u drugom mandatu i ne vrijeđate ni nas, dajte argumente a ne ovako etikete. To vam neće prolaziti u ovom domu.
Dobro. Idemo dalje. Završna rasprava Kluba zastupnika Centra i Glasa. Uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Pa dobro predsjedavatelju da ste baš gospodinu Paviću koji upravo izlazi iz sabornice dali da zadnji komentira povrede Poslovnika. Jer što bi mi da nam nije njegovih komentara? Pa evo kad već izlazi ja ću ga ispratiti sa riječima, dakle što god ja mislila o platformi Možemo i njihovim ekonomskim pogledima, ja smatram da nedovoljno potičete slobodno poduzetništvo, da im niste dovoljno skloni. Ali sasvim sigurno nije Možemo uništio poduzetnike. Da bilo kojeg poduzetnika pitate tko je uništio slobodno poduzetništvo u Hrvatskoj to bi odgovor bi bio jednoznačajan uništio ga je HDZ-e. A drugo, o čemu bi Pavić uopće imao za pričati, ne prekidajte me, da mu nije Bruxellesa, da mu nije papagajskog ponavljanja brojeva koje zapravo uopće niti ne razumije? A kada govorimo o brojci koju on ne razumije, a tiče se poduzetništva to je postotak onih poduzetnika u Hrvatskoj koji ne posluju ni sa jednim državnim tijelom niti sa jedinom javnopravnim poduzećem. Takvih poduzetnika je malo. Konkretnu brojku gospodinu Paviću, a i vama HDZ-ovcima neću reći. Možda vas to potakne da se uistinu primite posla, pa neku informaciju saznate sami a da vam netko ne šapne iz Bruxellesa. Jer to je pravi problem Hrvatske i našeg državnog ustroja to što nemamo slobodno poduzetništvo koje nije naslonjeno na trgovačke neprimjerene koruptivne i druge sporazume sa partijom koja je u tom trenutku na vlasti. A kada govorimo o drugim nebulozama gospodine Bačiću najviše nebuloza u ovoj sabornici izgovara upravo vaša politička opcija i moram priznati neiscrpan ste izvor inspiracija, pa ću ja sada reći nešto što odnosno prokomentirati nešto što je rekao vaš Goran Ivanković. Rekao je da nam treba Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja kako ne bi stvorili poduzetnike koji su po svom poslovanju tvrtke koji su po svom poslovanju jači od države. Zamislite, pa nismo li imali baš takvu tvrtku? Imali smo je zar ne? Pa nije li baš takva tvrtka i nastala uz pomoć i uz zaleđe države? Zar ne? Pa nismo li zapravo tu tvrtku filali sa javnim sredstvima koja nikada nisu vraćena u javni ili državni proračun, a danas krase džepove onih koji su kroz skupinu Borg koruptivnu, kvarnu, nikada istraženu i nikada osuđenu oteli našu javnu imovinu u tuđe sada strane privatne džepove? Kamo sreće, kamo sreće da mi imamo pravo tržišno natjecanje koje će stvoriti jake tvrtke koje će bez koruptivnih praksi, bez zaleđa politike stvoriti protiv i kapital jači od države, kamo sreće. Ali kako smo krenuli uništit ćemo i ovo malo tržište i slobodne ekonomije koju imamo sada. Zahvaljujući kome gospodine Bačiću? Zahvaljujući vama. Bez da se upustimo u strukturne reforme, bez da slomimo koruptivni okorjeli sustav koji generira preveliki broj jedinica lokalne i regionalne samouprave, preveliki broj javnih tvrtki kojima upravlja nekompetentna politički postavljena uprava vrlo često sa osobama potkupljenih, kupljenih, lažnih, nevjerodostojnih diploma na žalost Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja čiji rad mogu pohvaliti i ocijeniti dobrim i neće imati tako puno posla. A sada još za kraj, ostalo mi je malo vremena, reći ću nešto i o radu te Agencije. Uvijek se zalažem za jaka kontrolna i nadzorna tijela, ali ističem da ta tijela moraju imati i svoju savjetodavnu ulogu. Jedna od ovlasti koju Agencija ima a ne koristi ju dovoljno je to da daje svoje mišljenje i prijedloge. Svi smo svjesni činjenice što se događa sa kartelima i neprimjerenom, neprincipijelnom, nezakonitom praksom trenutno u sustavu tele-operatera, gospodin Matula je o tome nešto rekao. Agencija je mogla reći iako se ne tiče izravno zakona koji oni primjenjuju, ali tiče se Zakona o elektroničkim medijima i koliko zapravo je vremena potrebno da se izmijeni jedna loša trenutno štetna odredba u zakonu koja tako stoji eto od kako smo prvi zakon donijeli pa do današnjih dana. A zašto je tome tako? Na žalost nema N1 ili vlasnik te grupacije nekog svog u uredu premijera kao što primjerice ima Telekom u osobi Tene Mišetić pa da prišapne što bi u zakonu trebalo ili možda u ovom konkretnom slučaju ne bi trebalo mijenjati. Vidi se tko korist od takvih neprimjerenih i nepotrebnih veza korist ostvaruje. Hvala.
Vrijeme. Imamo nekoliko povreda Poslovnika. Prva je uvažena zastupnica Grozdana Perić.
Pozivam se na članak 238. jer kolegica ne da vrijeđa sve zastupnike, a pogotovo HDZ-a, vrijeđa i sve poduzetnike jer čime je to ona pokazala da zna nešto o poduzetništvu. Da li je stvorila i jednu tvrtku, da li je vodila i jednu tvrtku i da li je uopće živjela život realnog sektora gdje bi mogla pokazati i dokazati da ona nešto zna o poduzetništvu? Pa kolegice dovedite sebe malo u red.
Dobro. To nije bila povreda Poslovnika. Izričem vam opomenu. Druga povreda Poslovnika je zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Kolegica Orešković ponovno je povrijedila članak 238. po ne znam koji puta već u ovoj sabornici. Ne zna se ponašati. Jednostavno u nama vidi neku svoju inspiraciju svakodnevno i stalno zaboravlja svoja djela, a mi nikako kada već govori o poduzetništvu da saznamo na koji način je ona kao odvjetnik došla do toga da se potpisuje ugovor sa jednim poduzećem, sa čovjekom koji je danas u pritvoru i da nam to konačno kaže ovdje pred svima kakav je to bio način i tko je tu koga zvao i kako se taj posao i kako se taj posao odvio.
I vama opomena. Slijedeća povreda Poslovnika, Goran Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Povrijeđen je članak naravno 238., ja bi tražio zaštitu ne samo od kao potpredsjednika nego od svih potpredsjednika i predsjednika od sabora da me zaštiti od gospođe Dalić jel, Orešković jer ja jednostavno sam njoj vječito inspiracija za izvrtanje svega onoga što nisam izgovorio, što nisam rekao, jedino što pamtim je da jedan čovjek kada je izašao iz zatvora je prvo spomenuo njeno ime, ne znam zašto.
A šta imate protiv tog? Imate opomenu i vi. Slijedeća povreda Poslovnika, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Povrijeđen je član 238. jednim zbornim pjevanjem i vrijeđanjem, ali evo ovog puta ću ja apelirati na vas i na sve vaše kolege predsjedavatelje, dajte zaista zaštitite HDZ-ovce jer vas je tako puno, a ja sama, svejedno se smatrate ugroženim od riječi koje vam upućujem. I dajte se kolega Ivanoviću dogovorite sa gospođom koja je pitala jesam li ja išta ostvarila u realnom sektoru. Da, za razliku od većine vas jesam … [[Upadica: Ne razumije se.]] to ste rekli, rekli ste mi da sebe dovedem u red [[Upadica: Vrijeme.]] ne, ne, ne, državu ću dovesti u red i vas ću sve redom dovesti u red.
Vi jeste sami, molim vas nemojte uključivati mikrofon.
Sjest ću kad ja to odlučim gospodine Bačiću.
Izričem vam opomenu. Sami jeste, ali molim vas da se i vi morate držati Poslovnika. Slijedeći je Klub zastupnika HDZ-a, u završnoj raspravi uvaženi zastupnik Damir Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, poštovana zamjenice ravnatelja sa suradnicom, kolegice i kolege, nakon završno kolegice Orešković moram se samo osvrnuti na nekoliko stvari, mislio sam malo drugačije započet, ali moram se osvrnut na neke netočne stvari koje je ovdje iznijela iz razloga zapravo što je omalovažila rad same agencije. I to nije prvi put i u prvom čitanju je to napravila i jednostavno se s tim ne mogu složit. Dakle, ovdje je bilo rečeno da agencija ne koristi ako sam dobro shvatio svoje ovlasti koje ima u punom opsegu, pa je spomenula primjerice davanje mišljenja, pa evo preporučam kada se priprema drugi put za raspravu da pogleda mrežne stranice agencije, da pogleda koliko mišljenja dakle u jednom mjesecu samo agencija napravi i pripremi i o kakvoj kvaliteti se mišljenja radi. Mislim da to doista nije u redu takav način izražavanja. S druge strane spomenuli ste prošli put i, a u tom kontekstu dakle i odluke pred Visokim upravnim sudom, ja sam pogledao malo i odluke Visokog upravnog suda, mogu govoriti i iz iskustva, redovito sve njihove odluke tamo prolaze za razliku od recimo nekih odluka povjerenstva kada ste vi bili na čelu koje su evo nedavno pale, a koje se bojim se imat dalekosežne posljedice za sve nas. Ovdje je bilo riječi, žao mi je što nema kolegice Selak Raspudić koja je problematizirala pitanje neovisnog regulatora, dakle tijela koje sada odnosno svojstva koje agencija sada dobiva, pa ću još jedanput dakle naglasiti i spomenuti, obzirom da je ona rekla ako agencija do sada nije bila regulator da li je onda bila u sferi toga da zapravo čini prekršaj, ne, ne čini prekršaj. Dakle, ona je postupala po pozitivnim propisima koji su do sada bili na snazi, koji su još uvijek na snazi. Međutim, isto tako bilo bi dobro da posluša što kažu dakle stručnjaci pogotovo upravno-pravni, neću ih ovdje navoditi, koji vrlo jasno kažu između ostalog da je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja regulator. Dakle, već i prije nego ćemo ovo zapravo definirati odredbama ovog zakona koji sada stupa na snagu. Ono što sam rekao i u svojoj raspravi očito moram ponoviti jer je kolegica Selak Raspudić opet govorila neke stvari koje ne stoje, a to je pitanje što zapravo neko tijelo određuje da ima svojstvo regulatora. Dakle, upravo taj ex ante regulacija tržišta. Dakle, ovlast ex ante odrediti strukturne mjere poduzetnicima prije primjerice provedbe koncentracije. Dakle, prodaje udjela, djela poslovanja poduzeća i slično. Isto tako, već u postojećem prekršajnom zakonu imate zapravo definirana koja su to neovisna, neovisni regulatori. Dakle, samim posebnim zakonima se njima daje to svojstvo pa je netočna i ta tvrdnja da zapravo nigdje u pozitivnim propisima i u hrvatskom zakonodavstvu ista nisu definirana. Zaključno u ime kluba ono što želim također reći mislim da ovi svi pravni instituti koji se uvode, dakle od nagodbe, od pokajnika, od uključivanja dakle državnog odvjetnika u segmentu dakle Članka 38. ovog konačnog prijedloga zasigurno će poboljšati i uvelike omogućiti agenciji da svoj posao koji je radila do sada vrlo dobro nastavi na taj način. I osvrnut ću se i na ovo, to sam zaboravio što je rekla kolegica Benčić, a spomenula je to u kontekstu jednog primjera za koji ja moram priznati da mislim da nije točan jer govorim sada iz iskustva, dakle postupka koji sam osobno imao primjera zastupati pred agencijom gdje je vrlo jasno bilo traženo dakle da se dostave i račun dobiti i gubitka, da se dostave dakle i prihodi odnosno prikaz prihoda stranke koja je bila u postupku, koja je bila osumnjičena za kartel i temeljem toga se odredila novčana kazna odnosno onda upravno-kaznena mjera u iznosu od 10%. Dakle, prethodno se vrlo dobro i temeljito ispita koji su prihodi odnosno koja je neto dobit takvih trgovačkih društva i temeljem toga se onda razreže dakle novčana kazna. Prema tome, bilo bi dobro kada govorimo za ovom govornicom da govorimo istinu. Hvala lijepa i u konačnici dakle Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Uvažena zastupnica Dalija Orešković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Povrijeđen je Članak 238. alineja 5. omalovažavanje mene kao zastupnice time što je kolega Habijan iznosio neistine. Dakle, kada sam govorila o mišljenjima agencije mislila sam na to da naprosto su prešutjeli situaciju koju trenutno imamo sa dva teleoperatera. A čisto omalovažavanje mog rada je vaša teza o Povjerenstvu za sukob interesa. Dakle, da iznesem činjenicu. U vrijeme mog mandata, a i nakon mog mandata upravni sudovi su dosljedno potvrđivali odluke povjerenstva. Ono što se dogodilo, dogodilo se to [[Upadica: Vrijeme.]] da je Ustavni sud srušio ovlasti, a ne ono što je povjerenstvo utvrdilo u svojim [[Upadica: Vrijeme.]] odlukama.
Ovo je bila vaša replika i vi dobivate opomenu drugu. Slijedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Tržišno natjecanje nam je zaista čudno kad to kažu o tržišnom natjecanju, o agenciji, o AZTN-u kad govori HDZ-a da su oni, a Borić se smije tome, da je Možemo ili oporba da su oni koji uništavaju poduzetnike. Pa tko brani HGK, tu pijavicu hrvatskog poduzetnika, tko je branio, tko štiti taj mastodont koji uništaje hrvatskog poduzetnika, tko? Pa vi gospodo. Osobno mogu samo kazati na kraju da ova implementacija direktiva EU u hrvatsko zakonodavstvo što se tiče tržišnog natjecanja, možemo mi govoriti o agenciji, o regulatoru, međutim činjenica je da su recimo usluge telekomunikacije teleoperatera u Hrvatskoj najskuplje u odnosu na EU. Možemo mi sad pričat o čemu oćemo, a najveća dobit teleoperatera je u Hrvatskoj 40% Deutsche Telekom dok u Njemačkoj ima ispod 20%, odakle dolazi dok se u Hrvatskoj ponaša kako god želi, svoje objekte, svoju …/nerazumljivo/… postavljaju bez dozvola bilo kakvih tj. bez građevinske dozvole, a u cijeloj EU potrebna je dozvola. Ne samo u EU, nego u Srbiji, Crnoj Gori, BiH i našim susjednim zemljama, njim je potrebna građevinska dozvola, ali dinastija Mišetić uvjetuje premijera Plenkovića da radi tako. I onda ste još u tom tržišnom natjecanju uvažena državna tajnice, vi ispred Vlade, još ste u Covid krizi oprostili ima milione, stotine miliona kuna naknada za koncesije, al nije smanjena potrošaču i narodu cijena telekomunikacijskih usluga, ne, nego ste pogodovali najvećem dobitniku, najveću dobit, maržu koju imaju u Europi je teleoperateri u Hrvatskoj. Zbog čega se to radi? Spomenuo sam još nešto. Centar za vozila, jedini imaju javnu ovlast, dozvolu od MUP-a, rade što žele, nabijaju cijenu kod tehničkoga, naljepnica koliko god žele, nema drugoga, znači nema konkurencije. Zbog čega to radite? Jel to tržišno natjecanje? Zbog čega tu nema konkurencije? Zato što bivši ministri, Sobol i tvrtka od svih ministara koji su prošli i vaših predsjednika stranaka neću sad spominjati jel imam sam ja s njime meč pa je pala vlada, znači neću to spominjati, ali to nije tržište. Ja sam zato čak da u bitnim stvarima na tržištu država intervenira, kod našeg poljoprivrednika i pomogne mu, kod našeg poduzetnika, kod naših proizvođača, ja sam prvi za to pa proglasite me socijalistom slobodno, ali vi pogodujete svojim kartelima organiziranim u klubovima JANAF-a, ne znam klub Slovenska 9 i slično. Tako je ministar Pavić bivši od parfema i skupih pića alkoholnih spomenio, on je to spomenio tu rečenicu, tako je došao prije izbora 1.7. tri, četiri dana prije izbora u Sinj i kaže 150 miliona kuna intervencijski plan za Sinj i cetinski kraj. Znate koliko je ostvareno od toga? Nula kuna, brige koga za tim. Tako će i sada biti. Ili npr. sad me zovu ljudi iz Makarske da doli …/nerazumljivo/… da bagere iskrču kamioni uništavaju, jedna curica je il neka žena je legla ispred kamiona, sjela, ne znam točko koja, doći ću u Makarsku to posjetiti, draga mi je …/nerazumljivo/… toliki ste grobari tržišta, koncesija da naše pomorsko dobro, naše plaže, naše zlato, gdi bi tribali se razvijat i opstanak naših ljudi, a provodite navodno zelene politike. Kamioni iskrču zemlju doli, ovdje je gradonačelnik, zaustavite to uništavanje gradonačelnik, izdignite se iz na ove žabokrečine, nemojte dozvoljavati da to rade vam doli. Plaže vam prokopaju, kopaju …/nerazumljivo/… dobro opjevanu, znate što je pijesak kamen opjevani makarskih plaža. To dobro znate. Pa zašto ste toliko klekli pod Matom Junovićem? Ja imam s njime jedno 50-tak parnica, meni je Sinj uništio taj lik, meni je Sinj uništio.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Jure Brkan.
Poštovani predsjedniče, gospodin Bulj je povrijedio Poslovnik točnije Članak 238. Poslovnika sa dva puta. Prvi put kad je naveo neistinu da uništavamo plaže u Makarskoj, znači totalno izmišljotina, plaža se Osejava sukladno pravu i zakonu sa građevinskom dozvolom i drugi put također šta je ono reka, da nasipamo zemlju, uništili smo sve ostalo, znači čovjek nema poima o čemu govori, kontinuirano ovdje slušamo ga svaki dan, dobro to nam je posao da ga slušamo [[Upadica: Vrijeme.]] međutim čisto radi građanstva [[Upadica: Vrijeme.]] da znaju da govori [[Upadica: Vrijeme.]] neistine. Hvala.
To nije uobičajeno od Bulja, ali vi ste napravili povredu Poslovnika jer ovo je bila replika, a ne povreda Poslovnika, imate opomenu. Slijedeća završna rasprava je Klub zastupnika SDP-a, a ispričavam se uvaženi gospodine Paviću, samo malo, imamo povredu Poslovnika zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega je povrijedio Poslovnik Članak 238., gdje me optužio da govorim neistine. Danas, danas cura je sjela ispred kamiona da ne nasipate zemlju na naše stoljetne plaže na stoljetnom otoku koji se, koji je simbol vašeg rada vi gradonačelniče, kojega uništajete. Pa ste vidi šta radi na plaži Mate Junović i ekipa, prokopaju vam na stotine tisuće metara ovaj te plaće i kamiona [[Upadica: Vrijeme.]] i doći ću vam snimit opet, imam snimku [[Upadica: Vrijeme.]] ali doći ću ovih dana doli.
Imate opomenu ovo nije bila povreda Poslovnika. Izvolite uvaženi zastupniče Paviću, završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Poštovani predsjedniče evo ja vam najavljujem da ću tražiti promjenu Poslovnika. Zašto? Zato što ćemo unutra staviti jednu stavku po kojoj se ja smijem javiti svaki puta kad se prozove Pavić, a to nisam ja jer na kraju ispada da je cijela oporba protiv Pavića. I onda me ljudi pitaju šta se dešava? A Marko zakuha kašu, ode iz sabornice i svi lupaju po meni onda. Ja sam tu, sjedim i slušam što se dešava. Tako da molim vas, barem mi dozvolite da se slijedeći put žalim bez povrede Poslovnika odnosno bez kazne, bez opomene.
Može.
E, hvala vam. No, dobro, nakon svih tih peripetija mislim da smo utvrdili i ulogu AZTN-a i zakona koji smo evo raspravljali danas u drugom čitanju. Nadam se da smo svi na istom tragu da je ovo što je navedeno u zakonu u redu, da nemamo na to nikakvih primjedaba osim ono što smo tu naveli. Jedan dio što smo naveli nam je već bilo objašnjeno u pauzi i skrenuta pozornost da postoje još neke uredbe za koje nismo znali da postoje jer se nigdje ne spominju u zakonu pa nismo niti znali da postoje odredbe tih uredbi. Nažalost evo pokušao sam naći na internetu, ali nisam našao niti tko je uredbe napisao, tako da evo ga niti sad došao originala te uredbe, ali dobro stvari su razjašnjenje. Ono što nije bilo jasno, jasno je, jasno je i za koji period će se utvrđivati onih 10% prometa na svjetskom nivou odnosno svjetskom tržištu. Jasno je da AZTN ima ulogu regulatora, jasno je da će AZTN odrediti većinu tih poslova korektno i pošteno. Ono što nije jasno i što nisam našao u zakonu je pitanje novog zapošljavanja u AZTN-u. Ne znam koliko je to novih zaposlenika potrebno da bi se provodio ovaj zakon, to nisam nigdje naišao, teško mi je to procijeniti. Mislio sam da ćete se vi javiti za završnu riječ pa da vas pitam u replici, ali evo nije vas bilo, pa sam se onda javio tu pa možda dobijem kasnije nekakav odgovor. Mislim da ćemo se svi složiti da je zakon dobar, da su inicijative u zakonu korektne, da ćemo sa ovim inicijativama koje smo dali, kojima smo zapravo, koje smo ponudili AZTN-u da pokuša dobiti informacije od članova kartela i od odgovornih osoba da će biti pozitivne. Nadam se da će i odgovorne osobe koje su u tim pravnim osobama shvatiti da je dobro da neke stvari prijave jer će kad-tad biti javno obznanjeno da su bili u kartelu i da će nakon toga plaćati kazne. E sad, ono što kaže kolegica Benčić da li će te kazne biti destimulativne ili neće to je drugi par cipela. To ćemo vidjeti što će se dešavati. Nažalost evo ono što se dešava tu sa teleoperaterima, kazne ne vidimo, ako ste primijetili čak i nema SLA zapravo između nas i teleoperatera ne postoji Service level agreement kojim bi oni nama platiti nekakvu naknadu kad mi nismo ovoga u mogućnosti recimo pristupiti na Internet ili kad recimo nemamo mogućnost telefoniranja sa svojeg fiksnog broja, a znate da se to desilo nekoliko puta sad u proteklih par godine, 2014.-'15. godine smo bili zapravo odvojeni od svijeta skoro 6 dana. Jedan dio Hrvatske skoro 6 dana, jedan dio Hrvatske dan i pol, sad smo opet bili prije nekoliko tjedana opet smo bili isključeni iz interneta i dobili smo naknadu ništa što zapravo i nije u redu s obzirom da mi redovito plaćamo njima njihove račune. A s druge strane nažalost ovoga dobivamo ono što dobivamo, brzine kakve imamo, usluga kakvu imamo i možemo samo šutjeti. Znači tu definitivno postoji nekakva, nekakva zavjera kontra nas i protiv nas i mislim da bismo tu trebali nešto poduzeti. S druge strane upozoravam na ono što nas čeka, a to su plinarska društva. O tome ću govoriti u slijedećoj raspravi pa molim vas da malo obratite pažnju na to što se dešava sa plinarskim društvima, što se trenutno dešava s obzirom da je došlo do liberalizacije tržišta sa 1.4. kad se otkupljuju male plinare odnosno mala plinarska društva i veliki preuzimaju ta mala društva, kad će na kraju na tržištu biti 4 ili 5 plinarskih društava vidjet ćemo kakve će imati cijene plina i po kojim ćemo se cijenama grijati preko zime. Hvala.
Hvala. S ovim smo iscrpili kompletnu raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Idemo na slijedeću točku dnevnog reda, to je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, a pardon, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti, drugo čitanje, P.Z.E. broj 101 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u svezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Ivo Milatić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, pred vama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti. Predloženim izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti se usklađuje, zakon se usklađuje s izmjenama regulatornog okvira EU u području energetske učinkovitosti nastalim donošenjem Direktive EU 2018/2002 Europskog parlamenta i vijeća od 11. prosinca 2018. o izmjeni Direktive 2012/27 o energetskoj učinkovitosti. Navedenom direktivom uspostavlja se zajednički pravni okvir za promicanje energetske učinkovitosti unutar EU nakon 2020. godine kada počinje tzv. drugo razdoblje kumuliranja energetskih ušteda koje su države članice dužne ostvariti u periodu od 2021. do 2030. godine. Podsjetimo, prvo kumulativno razdoblje bilo je između 2014. i 2020. godine kada je postavljen cilj od 20% smanjenja potrošnje energije u odnosu na baznu 2005. godinu. U drugom kumulativnom razdoblju koje je počelo 1.1. ove godine i traje 10 godina cilj je ostvariti najmanje 32,5% smanjenja potrošnje energije u odnosu na potrošnju bazne 2005. godine te se također propisuje i kontinuitet ušteda u slijedećem kumulativnim razdobljima iza 2030. godine. Zakon, zakon ima za cilj da se u 2030.-toj godini u RH neće potrošiti više od 8,23 miliona tona ekvivalentne nafte primarne energije odnosno 6,85 milijuna tona ekvivalentne nafte u krajnjoj potrošnji energije. Da bi se ostvario ovaj cilj i zacrtani razvoj društva biti će potrebno kroz sve sektore i aktivnosti provoditi načelo energetska učinkovitost prvo. Ovo načelo koje je ugrađeno u zakon zahtjeva da se sve gospodarske aktivnosti i budući projekti promatraju kroz doprinos mjerama za poboljšanje energetske učinkovitosti. Načelo ima za cilj olakšavanje održivih ulaganja u sektorima energetike, prometa, graditeljstva, industrije i ostalim u smislu učinkovitije uporabe energije u svim fazama energetskog lanca od proizvodnje do krajnje potrošnje. Primjenom načela odvojiti će se povećanje potrošnje energije uvjetovano intenziviranjem gospodarskih i društvenih aktivnosti koje je do sada bilo pravilo. Time se daje poticaj tehnološkom razvoju, inovacijama, digitalizaciji i nizu aktivnosti koje uz smanjivanje potrošnje energije isporučuju veći dohodak. Slijedom toga direktiva je propisala da su države članice dužne ostvariti uštede energije u krajnjoj potrošnji energije te je propisana metodologija za utvrđivanje iznosa obveznih i kumulativnih ušteda energije koju je potrebno ostvariti kroz pojedino razdoblje kumuliranja. Izračunati prosječni iznos novih godišnjih ušteda energije u prvom kumulativnom razdoblju od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. je propisan na 1,5% prosječne količine isporučene energije krajnjim kupcima u 2010., '11. i '12. godini i iznosio je za RH 54,25 Petadžula ili 1295,7 Kilotona ekvivalentne nafte. Prosječni iznos novih godišnjih ušteda energije u razdoblju od 1. siječnja 2021. do 31. prosinca 2030. propisan je na 0,8% prosječne krajnje potrošnje u 2016., '17. i '18. godini, izračunat je u integriranom nacionalno i energetskom i klimatskom planu i iznosi 125,33 Petadžula ili 2993,7 Kilotona ekvivalentne nafte. Izmjene zakona su napravljene i u smislu da je osnovni dokument planiranja ušteda i praćenja učinkovite provedbe direktive, pa tako i ovoga zakona integrirani nacionalni energetski klimatski plan. Temelj za to se daje i u Uredbi EU 2018/1999 Europskog parlamenta i vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime kojim se propisuje izrada nacionalnih akcijskih planova energetske učinkovitosti kao i sastavnog dijela integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana zvanom NECP. Obvezni kumulativni ciljevi energetskih ušteda ostvarivati će se kombinacijom sustava obveze energetske učinkovitosti i alternativnih mjera politike kako je to odlučeno osnovnim zakonom iz 2014. godine. Kroz alternativne mjere politike koje se, koje će država provoditi i koje su definirane u nacionalnom energetskom i klimatskom planu uključuju i mjere definirane dugoročnom strategijom obnove nacionalnog fonda zgrada do 2050. godine. Procjenjuje se mogućnost ušteda oko 30% ukupno potrebnih ušteda do 2030. godine. U obveznom sustavu ušteda energetski subjekti trebaju ostvariti 70% ukupnog cilja do 2030. godine. Važno je napomenuti da će se kroz životni vijek ušteda pratiti i kumulativni efekt ostvarenih ušteda te da će isto biti regulirano u pravilniku o sustavu mjerenja i verifikacije ušteda. Ovom se izmjenom i dopunom zakona također prenose dijelovi direktiva vezanih za prava potrošača odnosno kupaca, a koja su povezana s mjerenjem i obračunom potrošnje energije i potrošne tople vode, a kojom se posebno ističe važnost pitanja individualnog mjerenja i obračunavanja potrošnje toplinske energije. U tom smislu se otklanja i povreda prava EU vezano uz neprenošenje odrednica Direktive o energetskoj učinkovitosti iz 2012. godine koje su na snazi, a koja se odnosi na to da svaka zasebna zgrada odnosno građevina treba imati mjerilo toplinske energije. Ova mjerenja su preduvjet i za daljnji razvoj i učinkovito korištenje toplinske energije i tople vode u pojedinoj zgradi odnosno građevini. Između 2 čitanja prijedlog je dopunjen na način koji je prepoznao energetsku solidarnost energetskih subjekta koji su na tržištu. Naime, s obzirom na katastrofom pogođena područja u RH potrebno je osloboditi odnosno umanjiti obvezu strankama obveznicama koje su svojim financijskim sredstvima doprinijeli u svrhu smanjenja energetskog siromaštva na područjima obuhvaćenim proglašenjem katastrofe. U tom smislu se proširuje i obveza Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost da pokriju uštede energije ostvarene na ovaj način odnosno da se kroz Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost doista i ostvare te uštede energije. I to ne samo iz sredstava od stranaka obveznica koje nisu ispunile obvezu nego iz drugih prihoda kojima fond raspolaže, posebice onima iz emisijskih jedinica jer se ta sredstva moraju i prema Zakonu o zaštiti zraka trošiti između ostaloga i za smanjenje energetskog siromaštva. Nadalje, vezano za područje javne rasvjete određeno je da energetske preglede javne rasvjete provode ovlašteni inženjeri elektrotehnike, a u prijelazne i završne odredbe dodan je novi članak kojim se određuje da je rješenja o ovlaštenju za provođenje energetskog pregleda javne rasvjete izdano sukladno posebnom propisu kojim se uređuje energetski pregled zgrade i energetsko certificiranje prije stupanja na snagu ovog zakona ostaju na snazi do isteka važenja roka na koji su izdani. I završno, dodana je odredba kojom se omogućava APN-u da na temelju pisanog sporazuma odnosno ugovora provodi postupak javne nabave za energetsku uslugu u zgradarstvu u ime i za račun trgovačkih društava kojima je osnivač RH. Također dužan sam i napomenuti da je Odbor za zakonodavstvo sukladno odluci ustavnog suda gdje se postavlja jasan temeljni kriterij odlučivanja o sklapanju Ugovora o energetskom učinku višestambene zgrade natpolovičnom većinom glasova suvlasnika zgrade koja se računa prema suvlasničkim dijelovima što je u skladu sa čl. 40. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, dao amandman na ovaj zakon, te je isti amandman od strane vlade prihvaćen na današnjoj sjednici, te ovaj kao takav amandman u stvari je i sastavni dio ovog prijedloga zakona.
Evo imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Uvaženi državni tajniče, vrlo opširno ste nam obrazložili ovaj prijedlog zakona. Vidimo da se ovdje direktivom uspostavlja zajednički pravni okvir za promicanje energetske učinkovitosti unutar EU. Energetska učinkovitost je strateški naravno i prioritet energetske unije, a energetska učinkovitost je stvar svijesti ljudi. Iz grada iz kojega ja dolazim, grada Slavonskoga Broda, to je vrlo bitna tema uz sve ono što se veže na kakvoću zaštite, kakvoću zraka u Slavonskome Brodu. Ali ono što me zanima kada su u pitanju Nacionalni akcijski planovi energetske učinkovitosti odnosno integrirani Nacionalni klimatski planovi, kako mi odnosno kako RH stoji kada je u pitanju primjena i provođenje istih? Hvala.
Što se tiče primjene i provođenja istih naša je osnovna zadaća, a to smo ovim zakonom i propisali, da sve alternativne mjere budu upisane u Nacionalni klimatski i energetski plan i u Plan sanacije zgrada ovaj odnosno dugoročni plan sanacije zgrada i tamo smo jasno propisali kako ćemo u stvari postići onih 30% mjera iz alternativnih mjera politika. Mislimo da je plan dosta realno postavljen i da ima i financijsko utemeljenje u više izvora, tako da smo uvjereni da ćemo u ovom razdoblju sve svoje zadane ciljeve i ostvariti za razliku od prethodnog razdoblja gdje smo u alternativnom dijelu malo zastali, a u obveznom dijelu neovisno o tome što je kasnije ovaj krenuo sustigli prilično dobro svoje ciljeve.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani državni tajniče, poštovani potpredsjedniče sabora. Pa evo prvo pohvala da smo na Europskom vijeću u prosincu bili jedna od država koje su stvarno zagovarale podizanje smanjenja ugljičnog dioksida sa 40 na 55% do 2030. Energetska učinkovitost, to je vrlo bitan dio. Ono što evo i kao bivši ministar koji je upravljao … [[Govornik se ne razumije]] programom konkurentnosti i kohezije znam kolko je milijardi kuna otišlo u tom smjeru i kolko ćemo imati prilike i u budućoj perspektivi, posebice kao instrument iz Nacionalnog plana oporavka i iz višegodišnjeg financijskog okvira da energetsku učinkovitost iskoristimo za i obnove od potresa oštećenih područja. Pa ako nam možete nešto malo reći više o tome i hvala ministarstvu danas smo imali odličan sastanak po pitanju i električnih automobila koji su isto tako bitan doprinos u razvoju i smanjenju ugljičnog otiska RH. Hvala.
Vrijeme. Odgovor.
Hvala. Što se tiče energetske učinkovitosti jasno je da osim redovnih sredstava koja su predviđena u Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost iz emisija i iz ostalih prihoda značajna sredstva kanimo i ona su upisana u Nacionalni plan oporavka odnosno u ovom prijedlogu koji ide prema komisiji, prema konačnom odobrenju i to se radi o iznosima koji prelaze više milijardi i jasno da naš naglasak od strane Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja, a jasno u koordinaciji sa Ministarstvom prostornog uređenja koje će to i provoditi je da ta obnova mora biti suštinski u svakom smislu potpuno od konstrukcijskog dijela, od dijela koji se odnosi na izolaciju i na sve ostale materijale koje treba ugraditi plus energetsku učinkovitost u smislu toplinskog i svakog ostalog dijela i obnovljivih izvora energije. Znači obnova mora bit kompletna da bismo stvarno postigli pravi efekt cijelog tog posla.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo, Zakon o učinkovitosti korištenja energije u neposrednoj potrošnji prvi put je donesen 2008.g., ovaj zakon o kojem danas pričamo je nasljednik tog zakona i nekako sad sve više idemo u smjeru da pričamo o kvotama ušteda koje moramo napravit, o sredstvima koja ćemo uložit u energetsku učinkovitost. Al ja bi se malo osvrnuo i na ovaj dio kroz tih 13.g., mislim da smo puno napravili u tom edukativnom dijelu. Međutim, postavlja se još pitanje, što još sve možemo napravit da kod naših građana izazovemo svijest o energetskoj učinkovitosti da oni kroz ono što rade u svom kućanstvu i kroz ono što rade na svom poslu u stvari potiču još više uštede odnosno da potiču svojim djelovanjem da ugrađujemo opremu i materijale koji će pridonijeti tome da nam energetska učinkovitost bude još veća.
Mi smo jasno, u edukacijskom djelu nikad dovoljno kako bismo rekli napora, zato evo, tu su mi skrenuli pažnju da reagiram da je Odbor za zakonodavstvo dao tri amandmana da budem jasan, prvi odnosi se na čl. 16. i 20., drugi na čl. 22 a i treći na čl. 23. kojeg sve prihvaćamo a on ide isto u pravcu o čemu ste vi sada govorili a to je da i taj postupak donošenja odluka kad je u pitanju energetska učinkovitost na samim zgradama, bude što je moguće efikasniji i bolji a što se tiče samog ovog djela edukacijskog i djela kako promovirati, znači akcijom koja se, odnosno načinom da smo predvidjeli lokalnu samoupravu da donosi svoje planove, nacionalnim, klimatskim i pravnim i svim novim dokumentima koji su javno dostupni, koji su u javnoj raspravi i stalno osvježavanjem tih dokumenata, mislim da ćemo doprinijeti tome da ljudi shvate koliko je to sve zajedno bitno.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Danica Baričević.
Hvala lijepo, potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, u ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti, tema koja je posebno generalno naglašena kroz izmjene i dopune ovog zakona je upravo energetsko siromaštvo. Iz vašeg uvodnog djela, vidljivo je odnosno shvatljivo je da se ono odnosi na područja pogođena katastrofama, ono što mene zanima i interesira, što je sa ostalim područjima RH po tom pitanju? Zahvaljujem.
Hvala. Mi smo u zakonu dodatno naglasili područje pogođeno katastrofama ali to ne znači da smo isključili ostala područja. Jasno da je u zakonu smo se generalno referirali na energetsko siromaštvo a dodatno smo apostrofirali područja zahvaćenim katastrofom, jasno da se to odnosi na cijelo područje RH i kroz pravilnik o energetskim uštedama, jasno će biti stimulirani svi oni isporučitelji energije koji će na bilokoji način uložiti u energetsko siromaštvo da će im se jasno taj dio pretvoriti u energiju koju će onda uštedjeti a tu stvarnu uštedu će napraviti fond kroz alternativne mjere politike. Znači, idemo u pravcu da stimuliramo subjekte, obveznike da pomažu građanima da njihovo energetsko siromaštvo se smanji.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, rekli ste u samom uvodu da ovim Zakonom o energetskoj učinkovitosti, usklađujemo zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU i to je ok. Utvrđuje se okvir mjera, znači za poticanje te energetske učinkovitosti, za period od 2021. do 2030. kroz taj naš integralni nacionalni energetski plan. I mi imamo odlične dokumente, sve lijepo pište, Europa nam je napisala i europski zeleni plan, nedavno smo donijeli u Saboru Strategiju energetskog razvoja do 2030., međutim ono što mene muči je realizacija i provođenje svih ovih mjera. Znači, mi donosimo sada novi zakona li nigdje nemamo od strane ministarstva ili od fonda rezultate koje smo postigli a isto tako smo bili u obavezi prema EU ono što smo učinili upravo u energetskoj učinkovitosti od 2014. do 2020., smatram da je trebalo podvući crtu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i dati jedno izvješće gdje smo danas na one rezultate koje [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] smo očekivali. Hvala.
Što se tiče toga što smo postigli, jasno, ti svi su rezultati mjerljivi, oni su evidentirani, oni su izvješteni Europskoj komisiji, oni su u našem SMiV-u, za potrebe toga mi vam možemo kao ministarstvo dostaviti i točno u kojoj smo mi sada situaciji. Mi smo u prošlom razdoblju nismo dostigli sve svoje ciljeve, zato je i važan ovaj zakon da se na ovakav način stimulira jer mi smo u prošlom razdoblju, znači neovisno o tome što smo krajem toga razdoblja krenuli u obvezne sheme, uspjeli kroz obavezne sheme uštediti nego kroz sve alternativne mjere politike koje su od 2014. napravljene do kraja 2020. To je dokaz da smo u ovom zakonu otišli na 70% obveznih shema a 30% alternativnih mjera politike, to je prilična garancija prema našim procjenama i izračunima da ćemo bez ikakvog problema svoje ciljeve ostvariti. I zato smo uvjereni da je ovo sada sve na vrijeme i da će to ići u dobrom pravcu.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Moje pitanje više ide u smjeru energetske obnove zgrada. Moje pitanje je slijedeće, dakle što ste napravili odnosno koje kontrolne mehanizme ste poduzeli primjerice za zgrade koja imaju lošu konstrukciju? Dakle, postoji već jako puno primjera, dakle zgrade koje su i u Zagrebu, u Petrinji gdje je izvršena energetska učinkovitost što je jako pohvalno, jel, ako ćemo ić u neke uštede po pitanju energije, međutim sam potres je pokazao da su se te zgrade urušile, primjerice X. gimnazija ili recimo javne ustanove u samoj Petrinji. Pa čisto nas interesira s obzirom da europska direktiva 2018. g., 844, govori i o seizmičkoj obnovi koja bi trebala prethodit samoj energetskoj obnovi odnosno učinkovitosti same zgrade pa nas interesira što smo mi napravili po tom pitanju, pa primjerice recimo jedna Italija, ima nešto što se zove bijela knjiga koja to rješava. Hvala lijepo.
Što se tiče ovih budućih aktivnosti a to je korištenje Nacionalnog plana oporavka iz sredstava iz Nacionalnog plana za obnovu potresom zahvaćenih područja, u svim razgovorima i u svim programima koje smo pisali mi zajedno sa prostornim uređenjem i obrnuto, u svakom i razgovarali s komisijom, uvijek je bio stavljen jasan naglasak da nema nikakvog smisla energetski obnavljati zgradu koja se sada zahvaćena sa potresom i imala nekakve probleme i ona koja to nije imala također, ako se i konstrukcijski sve to zajedno ne obnovi. Znači, plan da u idućim obnovama bude kompletna konstrukcijska obnova, energetska u smislu izolacije i svega ostaloga i suštinski ne samo čista izolacija, prozori, vrata, krov nego i toplina i eventualno i obnovljivi izvori energije, znači kompletna obnova, tu se slažem s vama da bez toga nema smisla.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Tomislav Okroša.
Hvala potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti i u odnosu na prijedlog zakona unesena je odredba kojom se određuju da financijska sredstva koja strankama obveznicama predstavljaju smanjeni prihod, a koja se koriste u svrhu smanjenja energetskog siromaštva u kućanstvima, kao i za pomoć kućanstvima u slučaju proglašenja katastrofe, da će se uvažiti kao smanjenje obveze strankama obveznicama. Mene zanima kako i na koji način je predviđeno u zakonu da će se to regulirati?
To je predviđeno da se regulira pravilnikom koji sada postoji, temeljem postojećeg zakona, koji će se samo izmijeniti djelomično u tom dijelu, što znači da na svaku uloženu kunu, odnosno kilovat energije koji će se preračunati, stranka obveznica ima pravo da se to odbije od osnovice na koju je ona dužna eventualno platiti penalizaciju za neispunjenje obveza, odnosno da se to računa stranci obveznici da je ispunila uštede, a mi ćemo kao što sam maloprije rekao, za taj iznos energije koji smo tu fizički priznali, a ustvari smo priznali trošak koji je netko napravio za našeg građanina, mi ćemo znači taj trošak preračunati u energiju, uštediti kroz alternativne mjere politike, kroz Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, s time da smo otvorili kroz zakon mogućnost da se iz više izvora mogu ta sredstva koristiti za tu uštedu.
Sljedeća replika uvaženi zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče HS-a, g. državni tajniče. Rekli ste da će se ambiciozni ciljevi, kad je riječ o energetskoj učinkovitosti pokušati zadovoljiti pod motom „Energetska učinkovitost prva“, što bi nekako trebalo nas usmjeriti da doista Ministarstvo planira ozbiljno se posvetiti tom poslu koji nije samo obaveza EU nego je ustvari i nužda kad pogledamo u praksi, moramo učiniti veće napore da bi postigli veću energetsku učinkovitost. Ono što mene zanima, kako Ministarstvo planira u većoj mjeri uključiti u tom procesu domaću industriju, domaće proizvođače, domaće materijale? Konkretno, mislim na ugradnju drva, primjerice, gdje bi se postigla, ne samo veća energetska učinkovitost nego bi to doprinijelo i otvaranju zelenih radnih mjesta, posebice u ruralnim sredinama, gdje znamo da nam je cilj zadržati ljude, a za to je potrebna i ta jedna poslovna aktivnost?
Odgovor.
Pa mislimo da će se privreda, odnosno naše domaće gospodarstvo uključiti u sve ovo obzirom da je jasan, prvo je jasan cilj države, svi su planovi donešeni po meni, na vrijeme jer tek smo na početku ovoga razdoblja. Prilično su jasni iznosi s kojima sada raspolažemo. Sve ovo smo komunicirali sa zainteresiranom javnošću, posebno sa Gospodarskom komorom, Udrugom poslodavaca i ostalima, koji bi trebali komunicirati sa gospodarstvom i tom istom gospodarstvu javiti što se tu sprema. Svjesni smo činjenice da problem broja uposlenih koji će se pojaviti kad krene ova silna obnova, posebno u ovom dijelu koje će Ministarstvo prostornog uređenja raditi će vjerojatno biti problem, ali unaprijed na to upozoravamo jer činjenica je jednostavno da Hrvatska mora računati da u ovom dijelu koji se tiče energetske učinkovitosti će morati imati ozbiljna poduzeća i mi na to stalno napominjemo i pokušavamo senzibilizirati javnost, mislim da ćemo i u tome uspjeti jer, sredstva postoje, znači budućnost neka postoji za to.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče, mislim da je davno osviješteno da niti provedba ovog zakona niti zadovoljenje zahtjeva koje smo si zadali u integriranom nacionalnom energetskom i ... [[Govornik se ne razumije.]] za RH neće moći biti ostvareno bez lokalne samouprave i zbog toga su jedinice lokalne samouprave i njihovi predstavnici bili uključeni i u izradu dokumentacije, bili su uključeni u potpisivanje deklaracije o ... [[Govornik se ne razumije.]] , bili su uključeni u razno razne seminare, u obuke, da bi zapravo svjesni što trebaju raditi i kako trebaju raditi. Međutim, isto tako, svjesni smo mi svi da postoji jedan dio lokalnih samouprava koje nemaju novaca i koje jednostavno neke stvari ne mogu provesti zbog toga jer ni krediti ne pomažu, s obzirom da ih nemaju odakle vraćati, ne postoji izvor za vraćanje tih kredita. Spomenuli ste da postoje neka sredstva i u Fondu, vjerojatno postoji i u proračunu, vjerojatno postoji neka sredstva na nivou EU koja će biti bespovratna sredstva. Da li postoje sredstva za takve lokalne samouprave, koje nemaju novaca, kojima se treba pomoć dati bespovratno?
Apsolutno da postoje sredstva, mislim da sam ja bio jasan. Ovo što ste spomenuli, znači to je sve, sve te aktivnosti koje je lokalna samouprava do sada radila, bile su aktivnosti na alternativnim mjerama politike koje su bile u ovom prethodnom razdoblju. Kao što sam naglasio i kao što smo u zakonu naglasili, idemo i dalje s alternativnim mjerama politike jer računamo da će one biti manji dio obzirom da jednostavno tu postoji jedan ograničen kapacitet, ali sve lokalne samouprave koje imaju kvalitetne programe i svoje planove naprave kvalitetno, mi im dajemo suglasnost na planove. Za slučaj da i nemaju dovoljno sredstava, jasno da će postojati značajna sredstva koja će biti i u nacionalnom planu oporavka i u ovim fondovima koji će idućih 7 godina biti isplanirani i u redovnom fondu, redovnim sredstvima Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Jasno je da računamo s time da će jedan dio tih obaveza lokalne samouprave biti isfinanciran od strane države i to nam je u interesu da se dogodi.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, isto jedno pitanje, odnosno stoji ovdje da se za provedbu ovog zakona nisu planirana nikakva sredstva. Pitala sam i kod prvog čitanja zašto je to tako obzirom da nam se čini da razina svijesti i stručnosti i obrazovanja, prije svega, ljudi koji će biti zaduženi za provedbu ovog zakona, nije na razini koja je potrebna za uspješnu provedbu tog zakona, odnosno ovo je dakle jedan od strateških zakona RH, važan za budućnost, razvoj Hrvatske i posebno je značajno educirati ljude, educirate mlade na svim razinama, ovaj Program integracije obnovljivih izvora energije uvesti u sve škole, vrtiće, bolnice, zgrade javne namjene, dakle ne svu priču svesti na nekakvo podebljavanje fasada ili brigu o prozorima. Dakle, brine me to kako niste predvidjeli sredstva za provedbu ovog zakona.
Ne, ja bi samo vas ispravio ako smijem. U zakonu jasno piše da nisu potrebna dodatna proračunska sredstva, to ne znači da nisu predviđena sredstva. Znači proračun se donosi za svaku proračunsku godinu plus projekcija za iduće 2.g., sve zajedno 3.g.. Znači ono što sada u hrvatskom državnom proračunu imamo na pozicijama Fonda za zaštitu okoliša, na pozicijama Ministarstva gospodarstva, na pozicijama Ministarstva prostornog uređenja i energetske učinkovitosti, na pozicijama Hrvatske ovaj agencije za poticaje ove za poljoprivredu jer ide i jedan dio učinkovitosti ide i kroz te programe. Znači tamo su značajna sredstva predviđena koja mi mislimo da su za ove godine sada dostatna plus sredstva Nacionalnog plana oporavka kad se ona potvrde od strane komisije to su još dodatna sredstva. Zato smo rekli da nema, uvijek se moramo prema financijama očitovati da ne treba dodatnih iz ovog proračuna koji je sada važeći, a on je itekako ima dovoljno stotina milijuna kuna sredstava za ovu, ovu namjenu.
Hvala državnom tajniku. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne javlja se niko, onda idemo s raspravom po klubovima, prvi je Klub zastupnika MOST-a, uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani RH koji nas gledate putem televizije. Pitanje koje smo postavili našem g. državnom tajniku bilo je usmjereno iz razloga što Hrvatska se nalazi na trusnom području i vidjeli smo kakve su posljedice bile za Hrvatsku, ali da će se dogoditi zapravo potres takvoga, takvih razmjera je bilo nešto što je trebalo očekivat iz razloga što recimo jedna susjedna Italija je imala velike potrese, dakle 2002. u Moliseu, prije toga u istočnoj Siciliji negdje kada je bio naš stonski potres i Emilija Romanja 2012.g.. A razlog zašto to govorim iz razloga što je ona direktiva koju sam spomenuo iz 2018.g. br. 844, dakle govori o važnosti dakle i seizmičke učinkovitosti koju EU stavlja na istu razina kao i energetska učinkovitost. Što se tiče samih posljedica potresa dakle ona danas kada se zbroje dakle Grad Zagreb i sama Banovina, dakle to je na razini proračuna RH i ova cjelokupna obnova koju smo dotaknuli, dakle ona neće bit sprovediva barem ne s ovim zakonom koji je izglasan ovdje u HS. Što se tiče samih ovih važnosti seizmičke obnove, dakle što se tiče nekakvih seizmičkih certifikata, dakle on se spominje u čl. 17. Zakona o obnovi, to je točno. Međutim, s druge strane ne postoji nešto da je, znači nije još jasno dakle u samom Zakonu o gradnju dakle dal je to nekakva preporuka, dakle da ide nekakva seizmička evaluacija prije same energetske učinkovitosti ili je to potreba, dakle to u čl. 47. Zakona o gradnji nije jasno. Tako da ovaj tu se postavlja isto pitanje šta je recimo sa objektima koji nisu stradali u potresu, koji su recimo obuhvaćeni sa Zakonom o obnovi, a recimo ide se u energetske učinkovitosti, a jako su slabi i jako su krhki i da je bio primjerice potres na razini možda na relaciji istok zapad kao što je recimo OŠ „Jure Kaštelan“ u Trnju, dakle mi bismo imali danas 600 sprovoda. Dakle, šta je sa takvim recimo, sa takvim objektima, jel recimo bila je odrađena cijela energetska učinkovitost na Zagrebačkoj gimnaziji odnosno X. Gimnazija, međutim vidjeli smo i sami šta se dogodilo sa, sa tim objektom. Da ne spominjem također i objekte u Banovini dakle stradale su sve obrazovne ustanove u Petrinji i onda se postavlja pitanje dakle o samoj učinkovitosti dakle ideja je dobra i treba je podržati iz razloga što cijela EU ide u smjeru energetske učinkovitosti zelenih politika, obnova itd.. Međutim, s druge strane postavlja se pitanje kakva je ekonomska učinkovitost odnosno seizmička ako mi recimo idemo u obnavljanje određenog objekta, dakle postave se već određene skele, unajme se radnici, zaustavlja se promet, primjerice u X. Gimnaziji u Gradu Zagrebu, a onda s druge strane ona strada u potresu. Dakle onda opet moramo radit dupli posao u smislu da se opet zaustavlja cijeli promet, postavljaju se skele, ovaj zovu se ponovno radnici, dakle imamo dupli, dupli trošak. Znači onda se postavlja pitanje šta onda u trenutku požara, da li onda imamo opet sada treći put zaustavljanja prometa u X. Gimnaziji, pa onda skupljanja radnika, pa zaustavljanja prometa, dakle totalna jedna neefikasnost. Što se tiče nekakvog konstruktivnog rješenja tog problema je ponudila sama Italija s obzirom da se ona jako suočavala sa samim potresima i to je nešto šta su oni predstavili na razini EU kao bijela knjiga, šta nije ništa drugo nego određeni portfolio odnosno arhiva svih radova na određenom objektu odnosno nekakva geneza koja pomaže u dijagnosticiranju dakle svih onih radova koji su se dogodili na određenom objektu kako ne bi došlo do poduplanja posla jer ako dođe do poduplanja posla kao što je bilo primjer na X. Gimnaziji ili kao što je bio primjer recimo na objektima javnih ustanova, obrazovnih ustanova u Petrinji, tada nemamo učinkovitost nego dupli odnosno potencijalno trodupli trošak, pa onda to nije, dakle nije jasno jel. U tom smislu dakle taj jedan portfolio koji je mogao biti uspostavljen jel, bi nam mogao onda pomoći dakle i kod energetske obnove i seizmičke i požara i to bi sve trebalo prethoditi energetskoj učinkovitosti. Dakle, uopće vidjet da li određeni, određeni objekt ima dobru konstrukciju koja može izdržat potres na razini eurokoda 8 jel ako ne može onda ga prvo treba obnovit. I u tom smislu tu se uvijek postavlja pitanje izvori financiranja. I zato je jako bitno dakle da se takve stvari jasno definiraju jer bi možda dakle mogla ići obnova u oba smjera, dakle i za seizmičku obnovu ali i za energetsku i to je nedavno nešto što su prvi puta uspjeli na nivou EU sami Talijani. Pa s obzirom da imamo slične probleme u smislu i potresa ali i energetske učinkovitosti jer smo u EU smatramo u Klubu MOST-a da je takav jedan portfolio odnosno takva jedna geneza prijeko potrebna kako se ne bi duplali radovi, kako se ne bi duplali troškovi, kako se ne bi prolongiralo vrijeme dakle da se određeni objekti stave u funkciju kao što je primjerice X. gimnazija u Gradu Zagrebu. Hvala lijepa.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović, nema ga, gubi pravo. Slijedeći Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem vam se. Evo, sretna sam kad imam priliku početi sa pohvalama, nije to tak često ali jedna od dobrih stvari koja se dogodila i koja je bila i preporuka i Kluba zeleno-lijevog bloka kada smo raspravljali i u prvom čitanju o ovom zakonu, ali kada smo raspravljali i o Zakonu o obnovi i o strategiji, razvojnoj strategiji do 2030.-te bila je, bilo je pitanje koncentracije investicija u području obnove zgrada koje su stradale u potresu sa energetskom obnovom. Ono što je dobro je da prema onome što možemo vidjeti od Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, a to je njegov sažetak, rado bismo naravno vidjeli čitav dokument da možemo kompetentno raspravljati, ali ono što možemo vidjeti da je inicijativa obnove dakle spojila te dvije komponente i da je za te dvije komponente predviđena su ulaganja ukupna od blizu 6 milijardi kuna. Očekivali smo doduše da će i ta ulaganja biti nešto veća barem u planiranju jer znamo da se nikad niti ne uspiju iskoristiti u potpunosti sva sredstva, to će biti i neki naš prijedlog, međutim svakako je dobar korak način na koji se te dvije inicijative, te dvije inicijative spajaju u zajedničku inicijativu u NPOO-u. Druga stvar koja je također, koja je također dobra, a i dobra vijest posebno za one koji kreću u obnovu zgrada narušenih potresom, a ujedno i u energetsku jest nerecenzusna odluka Ustavnog suda koja je ukinula dva, dvije odredbe u Zakonu o energetskoj učinkovitosti koje su zapravo bile na nejasan način definirale na koji način se računa 51% suvlasnika, da li se to računa u suvlasničkim dijelovima ili se računa po broju suvlasnika u određenoj zgradi. Sada je to jasno da je to kao i inače prema Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima kada se radi o poslovima redovne uprave da se radi o suvlasničkim dijelovima i to je dobro. Ono što je također dobro, danas smo to raspravljali ujutro i na odboru kojeg sam danas sazvala zapravo samo zbog toga da imamo inicijativu da stavimo amandman u tom smislu da ide odmah sada u ove izmjene Zakona o energetskoj učinkovitosti da bi se implementirala odluka Ustavnog suda, međutim evo već je jučer Odbor za zakonodavstvo to predložio, što je dobro tako da će uči i u ove izmjene. Jedna stvar koja me još uvijek muči u ovom prijedlogu je činjenica da se kod, kod ušteda, kada govorimo o energetskim uštedama i kada govorimo o ulaganjima u energetsko siromaštvo da je to omogućeno dakle da se računa pod energetsku uštedu, međutim da se kao kriterij navodi dakle ili imamo pitanje energetskog siromaštva ili imamo pitanje područja na kojima je proglašena katastrofa. Kada u primjenu, kada uđe taj zakon u primjenu ono što je moguće je da će se primjerice otpisi struje koji su se davali za određena kućanstva na Baniji računati kao takva ušteda zato što za područje Banije je proglašena prirodna katastrofa, ali da istu takvu situaciju nećemo moći imati za područje Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije gdje također imamo velike probleme i imali smo velike probleme sa ljudima koji su još dan danas dakle u zamjenskom smještaju za koji također ne mogu plaćati račune za struju. Ja bi još jednom apelirala, raspravili smo to danas na odboru, ja sam ponovno gledala tu odredbu i meni se i dalje čini da bi se ona mogla tumačiti u primjeni na način dakle da ili postoji ovaj kriterij energetskog siromaštva ili da postoji kriterij prirodne katastrofe. Dakle, ako se tako tumači onda kućanstva koja neće sama po sebi moći dokazati odnosno kada se ne radi o onima koji spadaju u taj dio oko energetskog siromaštva i ne ispunjavaju te kriterije i kada se ne radi o područjima prirodne katastrofe da se to ona neće moći računati kao ušteda dakle operaterima koji su to opisali. Mislim da to nije dobro i da u tom smislu trebamo izjednačiti sva područja pogođena potresom i ona koja su na području Zagreba i Zagrebačke i Krapinsko-zagorske županije kao i ona na koja, koja su stradala na području Banije. Stoga evo još jednom bi apelirala na to. Također, mislim da je jako važno sada kada imamo u Nacionalnom programu oporavka i otpornosti ovu inicijativu i kada imamo i Zakon o energetskoj učinkovitosti koji predviđa dakle ulaganja u energetsku učinkovitost i spajanje sa samom obnovom da je važno da se to reflektira i u programu mjera fonda. Mi znamo da zapravo cjelokupna obnova još uvijek na području Zagreba nije profunkcionirala, da još uvijek nemamo rješenja, nedavno je gospodin Manđelić rekao da do njega još ni jedno rješenje o obnovi nije stiglo iz ministarstva i da sada moramo požuri ne samo taj proces nego i način funkcioniranja svih tijela koja su uključena u obnovu da zapravo što više planiranju i spajaju pitanje energetske obnove i protupotresne obnove. Također kad smo govorili o ovome u prvom čitanju naglasila sam koliko je važno da i Fond za energetsku učinkovitost primjeni sada načelo koncentracije i da zapravo sredstva koja postoje za ulaganja u energetsku učinkovitost zgrada bilo da se radi o privatnim obiteljskim kućama, bilo da se radi o zgradama javne namjene, da sada zaista u naredne 2-3 godine koncentrira na ona područja koja se obnavljaju kako bi zapravo imali efekt na kraju uštede jer kad već otvaramo zgrade da ih ne otvaramo 2 puta, ali za to zaista treba jasna politička odluka da će se tako namijeniti i sredstva iz Fonda za energetsku učinkovitost. Klub zeleno-lijevog bloka će podržati ovaj prijedlog izmjena, izmjena i dopuna. Cijenimo da su se neke stvari iz prve rasprave kao i napomene nekih stručnjaka uvažile i smatramo da je u redu da se ide u ovakve izmjene, izmjene i dopune. Zahvaljujem se.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Tomislav Okroša.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege, pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti. Naime, 5. ožujka ove godine obilježili smo 23 Svjetski dan energetske učinkovitosti kojim se na globalnoj razini promiče trend tranzicije na niskougljično gospodarstvo. S godinama kriteriji za uštedu energije postaju sve stroži, a EU planira u potpunosti biti klimatski neutralna do 2050.-te godine što i Hrvatskoj nameće određene obaveze. Predloženim izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti doći će do usklađivanja zakona s izmjenama regulatornog okvira EU u području energetske učinkovitosti nastalim donošenjem Direktive EU 2017/2002 Europskog parlamenta i vijeća od 11. prosinca 2018. godine o izmjeni Direktive 2012/27 o energetskoj učinkovitosti. Navedenom direktivom uspostavlja se zajednički pravni okvir za promicanje energetske učinkovitosti unutar EU nakon 2020.-te godine kada počinje tzv. drugo razdoblje kumuliranja energetskih ušteda koje su države članice dužne ostvariti u periodu do 2030. godine. Prvo kumulativno razdoblje bilo je od 2014. do 2020. godine kada postavljen cilj od 20% smanjenja potrošnje energije u odnosu na referentnu iz 2005. godine. U drugom kumulativnom razdoblju koje je počelo 1. siječnja 2021. godine i traje 10 godine cilj je ostvariti najmanje 32,5% smanjenja potrošnje energije u odnosu na potrošnju referentne 2005. godine. Direktivom se također propisuje kontinuitet ušteda energije i u novim kumulativnim razdobljima iza 2030.-te. Ovim izmjenama i dopunama zakona se u nacionalno zakonodavstvo prenose konkretne obveze koje smo dužni ispuniti. Kako bi ostvari cilj definiran uredbom i zacrtani razvoj društva bit će potrebno kroz sve sektore i aktivnosti provoditi načela energetske učinkovitosti. Prvo ovo načelo koje je ugrađeno u zakon zahtjev da se sve gospodarske aktivnosti i budući projekti promatraju kao doprinos mjerama za poboljšanje energetske učinkovitosti. Načelo ima za cilj olakšavanje održivih ulaganja u sektorima energetike, prometa, graditeljstva, industrije i ostalim u smislu učinkovitije uporabe energije u svim fazama energetskog lanca od proizvodnje do krajnje potrošnje. Primjenom načela odvojit će se povećanje potrošnje energije uvjetovano intenziviranjem gospodarskih i društvenih aktivnosti koje je do sada bilo pravilo. Time se daje poticaj tehnološkom razvoju, inovacijama, digitalizaciji i nizu aktivnosti koje uz smanjenje potrošnje energije isporučuju veći dohodak i stvaraju uvjete za kvalitetna i dobro plaćena radna mjesta. Slijedom toga, direktiva je propisala da su države članice dužne ostvariti uštede energije u krajnjoj potrošnji energije te je propisana metodologija za utvrđivanje iznosa obveznih i kumulativnih ušteda energije koje je potrebno ostvariti kroz pojedino razdoblje kumuliranja. Utvrđuje se obveza Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost da svoje poslovanje u potpunosti uskladi s odredbama Nacionalnog akcijskog plana za energetsku učinkovitost kao i programima energetske obnove zgrada koje su glavne alternativne mjere politike energetske učinkovitosti u RH. Fondu se također jasno propisuje obveza da pravovremeno sve podatke o mjerama koje je sufinancirao unosi u sustav za praćenje, mjerenje i verifikaciju ušteda energije te da o tome pravovremeno izvještava ministarstvo. Tako se osigurava pravovremenost i raspoloživost podataka potrebnih za godišnje izvještavanje o postignutim ciljevima te se usklađuju regionalni odnosno lokalni planovi sa nacionalnim planovima te se osigurava usklađenost izrade regionalnih i lokalnih planova. Regionalne odnosno lokalne planove potrebno je donijeti do 31. prosinca tekuće godine za slijedeće 3 godine. Na ovaj način će se planovi županija i gradova moći uzeti u obzir prilikom izrade Nacionalnog akcijskog plana energetske učinkovitosti. Utvrđuje se i obveza županijama, gradovima i općinama da na godišnjoj razini izvještavaju ministarstvo o provedenim mjerama za poboljšanje energetske učinkovitosti i ostvarenim uštedama energije, te da se sve mjere koje su proveli korištenjem isključivo vlastitih sredstava unose u sustav za praćenje, mjerenje i verifikaciju ušteda energije. Ovom se izmjenom i dopunom zakona također prenose dijelovi Direktive 2018/2002 vezane uz prava potrošača odnosno kupaca povezana s mjerenjem i obračunom potrošnje električne energije, prirodnog plina, toplinske energije i potrošnje tople vode. Direktiva 2018/2002 posebno ističe važnost pitanja individualnog mjerenja i obračunavanja potrošnje toplinske energije. Kako bi se ostvarila transparentnost računanja za pojedinačnu potrošnju toplinske energije i time olakšala provedba zasebnog mjerenja države članice moraju osigurati transparentna i javno dostupna nacionalna pravila o raspodjeli troškova grijanja, hlađenja i potrošnje tople vode u kućanstvu, ali i zgradarstvu s više stanova i višenamjenskim zgradama. Treba istaknuti da je za prethodno razdoblje od 2014. do 2020. bilo predviđeno ostvarivanje obveznih kumulativnih ušteda kombinacijom alternativnih mjera, politike u udjelu 50,1% i sustavom obveze energetske učinkovitosti od 49,9%. Sustav obvezne energetske učinkovitosti za energetske subjekte koji je postao operabilan 2019.g. do sada je polučio izvrsne rezultate od oko 24,02 petađula ušteda bez 2020.g., te smo u prvom čitanju čuli da će cilj u ovom sustavu biti ostvaren. Što se tiče položaja Hrvatske mi smo 6 članica EU po udjelu obnovljivih izvora energije u finalnoj potrošnji. Što se tiče proizvodnje električne energije, nje proizvodimo 72,4% iz obnovljivih izvora. U ukupnom udjelu potrošnje električne energije obnovljivi izvori sudjeluju sa 48%. To su podaci iz veljače 2020.g. U konačnom prijedlogu zakona unesena je odredba kojom se određuje da financijska sredstva koje strankama obveznicama predstavljaju smanjeni prihod, a koja se koriste u svrhu smanjenja energetskog siromaštva u kućanstvima, kao i za pomoć kućanstvima u slučaju proglašenja katastrofe uvažit će se kao smanjenje obveze strankama obveznicama. Naime, s obzirom na katastrofom pogođena područja u RH potrebno je osloboditi odnosno umanjiti obvezu strankama obveznicama koje su svojim financijskim sredstvima doprinijele u svrhu smanjenja energetskog siromaštva na područjima obuhvaćenim proglašenjem katastrofe. Isto tako smatramo da je potrebno proširiti obveze fonda da pokriju uštede energije ostvarene na ovaj način odnosno da se kroz fond doista i ostvare te uštede energije i to ne samo iz sredstava od stranaka obveznica koje nisu ispunile obvezu nego iz drugih prihoda kojima fond raspolaže, posebice onoga iz emisijskih jedinica jer se ta sredstva i prema Zakonu o zaštiti zraka trebaju trošiti između ostaloga i na smanjenje energetskog siromaštva. Prije samoga kraja imam potrebu istaknuti da u kontekstu ostvarenja energetskih ušteda svi imamo svoju ulogu. Tako smo na prostoru moje matične Općine Dubrava u proteklom mandatu ostvarili značajne projekte usmjerene ka smanjenju potrošnje energije i povećanju energetske učinkovitosti. Prvo smo zamijenili staru i energetski neučinkovitu javnu rasvjetu s novom led rasvjetom, te smo kroz energetsku obnovu zgrada i korištenje obnovljivih izvora energije, a promičući energetsku učinkovitost s ciljem smanjenja potrošnje energije, proveli projekte obnove više zgrada javne namjene. Svatko od nas ima obvezu u svojoj zajednici poticati i aktivno sudjelovati u ostvarivanju energetskih ušteda. Zaključno ću reći kako zakon moramo donijeti do lipnja 2021.g. kako bi se hrvatsko zakonodavstvo uskladilo s EU regulativom, te kako bi Hrvatska doprinijela ostvarenju zajedničkih EU ciljeva koji se odnose na energetsku učinkovitost i klimu za 2030.g.. Pri tom će se dati dodatni poticaj naporima za smanjenje ovisnosti o uvozu energije, smanjenje emisija, poticanje otvaranja radnih mjesta i daljnjeg rasta, jačanje prava potrošača i ublažavanja energetskog siromaštva. Ovim zakonom će se doprinijeti ostvarenju EU ciljeva povećanja energetske učinkovitosti za 32,5% do 2030.g., uklonit će se prepreke na tržištu energije koje smanjuju učinkovitost opskrbe i korištenja energije, te će se postaviti vlastiti nacionalni doprinosi za razdoblje 2021.-2030.g., a pri tom ćemo napraviti značajan korak prema energetskoj samodostatnosti. Iz svih navedenih razloga Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Hvala lijepa, poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. I ovim se izmjenama i dopunama zakona usklađuje zakonodavni okvir RH sa izmjenama regulatornog okvira EU u području energetske učinkovitosti, pa se uvode novi ciljevi vezani uz energetsku učinkovitost do 2030.g. i uz to se dodatno utvrđuju načini za postizanje tih ciljeva kombinacijom sustava obveza energetske učinkovitosti i alternativnih mjera politike. Znamo da je energetska učinkovitost najdjelotvorniji način kojim se postižu ciljevi održivog razvoja budući da veća učinkovitost doprinosi većoj industrijskoj konkurentnosti, smanjenju emisija štetnih plinova u okoliš, otvaranje novih radnih mjesta i povećanju sigurnosti opskrbe energijom. Cilj je da se unutar EU potrošnja energije smanji od najmanje 32,5% u 2030.g.. Što to znači za RH? Za RH to znači da se u 2030.g. neće potrošiti više od 8,23 milijuna tona ekvivalentne nafte primarne energije odnosno da se neće potrošiti više od 6,85 milijuna tona ekvivalentne nafte u krajnjoj potrošnji energije. RH je bila dužna izraditi i predati integrirani Nacionalni energetski i klimatski plan za RH za razdoblje od '21. do '30.g. i mogli bismo malo pogledati koje smo si ciljeve postavili. Za indikator smanjenje emisije stakleničkih plinova za ETS sektor u odnosu na 2005. godinu cilj je da ga smanjimo najmanje 43%. Smanjenje emisije stakleničkih plinova za sektore izvan ETS-a u odnosu na 2005. godinu da smanjimo najmanje 7%. Da udio obnovljivih izvora energije bruto u neposrednoj potrošnji energije bude 36,4%, da udio obnovljivih izvora energije u neposrednoj potrošnji energije bude 13,2%, da potrošnja primjene energije znači ukupna potrošnja energije bez energetske potrošnje bude ono što sam već maloprije naveo u vezi onih miliona tona. Tajnik je u svom izlaganju objasnio da trebamo provoditi ovo kroz sve sektore i aktivnosti i da se sve gospodarske aktivnosti i budući gospodarski projekti promatraju kao s dopunom mjerama za poboljšanje energetske učinkovitosti i da bi se taj princip trebao, da bi zapravo taj princip trebao olakšati održiva ulaganja u sektorima energetike, prometa, graditeljstva i drugima u smislu učinkovite upotrebe energije u svim fazama energetskog lanca od početka proizvodnje do izlaska na tržište odnosno do krajnje potrošnje ako sam ulovio što ste rekli, mislim da jesam, to sam citirao. Naravno da se gotovo u svim sektorima povećava potrošnja energije i time se zapravo ostvaruju preduvjeti za daljnji rast i za daljnje povećanje proizvodnje i krajnje potrošnje međutim inicijativa u direktivama EU je da se usprkos povećanju proizvodnje smanji utrošak energije i da se zapravo pokrenu dodatne incijative vezane za inovacije, tehnološki napredak i upotrebu novih tehnologija koje troše manje energije. Svima nam je jasno da je što se tiče poduzetnika za takva pozitivna kretanja u dijelu energetske učinkovitosti nužno ulaganje dodatnih napora, da su nužna ulaganja dodatnih sredstava, da su nužna ulaganja vremena u istraživanje, razvoj i inovacije za istraživanje tržišta za praćenje primjene novih tehnoloških rješenja koje zapravo donose uštedu tih energija. Naravno, da je u Hrvatskoj napravljen cijeli niz dokumenata, da je napravljen cijeli niz konzultacija sa zainteresiranima i sa lokalnom samoupravom i sa velikim gospodarstvenicima i sa komorom koji bi zapravo trebali pomoći u realizaciji ovog zakona. Ovdje moram posebno naglasiti važnost provedbe mjera i planova energetske učinkovitosti u lokalnim samoupravama koje se moraju u cijelosti uklopiti u aktivnosti i nastojanja definirana u integriranom Nacionalnom energetskom i klimatskom planu za RH, ali isto tako moram, moramo razmotriti i kako privoliti odnosno na neki način prisiliti lokalne samouprave da akcije planove energetske učinkovitosti izrade i donesu u propisanim rokovima te što postupiti, mislim što poduzeti i kako postupiti ukoliko oni to ne naprave, kako im osigurati sredstva. Za to sam već danas čuo odgovor od gospodina tajnika, da je jedan dio sredstava osiguran kao dio nepovratnih sredstava. Vidli smo u dokumentaciji to se vidi zapravo kroz dokumente koji su vezani za taj program da imamo jedan dio sredstava koja se mogu koristiti kroz kredite tako da vjerujem da ćemo to bez, nisam doduše čuo ovoga koji je iznos ukupno rezerviran, ali vjerujem da su to sredstva koja su dostatna da bi se to moglo sve skupa realizirati. I bitno je da znamo kako ćemo ta sredstava …/nerazumljivo/… za lokalnu samoupravu jer ukoliko lokalna samouprava tih sredstava nema neće moći niti provoditi planove koji su vezani za ovaj zakon. I sada smo došli do naših krajnjih potrošača za koje se u Članku 3. kaže da je interes RH između ostaloga i poboljšanje sigurnosti opskrbe energijom te zadovoljavanje potreba krajnjih kupaca energije. Ovaj članak zakona je posebno bitan i to baš sad u ovom trenutku. Naime, vjerojatno ste svi upoznati sa činjenicom da je prema odlukama resornih ministarstava i Vlade liberalizacija plinskog tržišta stupila na snagu ove ogrjevne godine, znači 1. travnja ove godine iako se do zime u kućanstvima troše zanemarive količine tog energenta i neće se moći mjeriti efekti tih odluka u kućanstvima. Zašto vam to spominjem? U proteklih nekoliko godina kontinuirano se dešava da se opet rasprodaje ono što su gradili naši djedovi, naši očevi i mi sa njima. Naime, rasprodaju se lokalna plinarska društva koja je od strane građana dana na upravljanje infrastruktura za dopremanje prirodnog plina do krajnjih potrošača, a Vlada umjesto da se trudi da se takve pojave istrijebe donosi odluke koje ti evo ubrzavaju i time dovode krajnje potrošače u nezavidan položaj. Naime, zbog liberalizacije plinskog tržišta mnoga su javna poduzeća u lokalnim samoupravama prodana odnosno odlučili su se da će svoja plinarska društva prodati kao i lokalne samouprave jer su se navodno bojali da će ih veliki opskrbljivači ionako uništiti nižim cijenama plina. I sad se nalazimo gdje? Lokani čelnici su našli razlog za prodaju tih poduzeća koja se često prodaju i bez prethodne procjene od strane ovlaštenih stručnjaka po sistemu daj što daš, opet pod izlikom da je to tako na plinarskom tržištu pa se sada dešava da su poduzeća prodana i za svote koje su 5 i čak 10 puta manje od stvarnih vrijednosti tih poduzeća. Dakle, lokalne samouprave su ostale bez svojih poduzeća, zaposlenici su ostali bez radnih mjesta, građani su ostali bez dugogodišnjih ulaganja. Rezultat svega će biti da ćemo na plinarskom tržištu uskoro imati nekoliko velikih igrača koji će diktirati cijenu plina koja sigurno neće biti minimalna, a nadam se da će tada na scenu stupiti AZTN koji će naravno cijelo vrijeme pratiti kretanje cijena plina i s lakoćom utvrditi da postoji kartel i da će poduzeti radnje potrebne za zaštitu naših građana i ostalih potrošača. Hvala lijepa.
S ovim smo završili rasprave u ime klubova, sad ćemo napraviti pauzu od 10 minuta za prozračivanje, nastavljamo u 19 i 10. STANKA U 19,00 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19:11 SATI]] Nastavljamo dalje s pojedinačnim raspravama. Prva pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Jure Brkan.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Sve vas p ozdravljam. Učinkovito korištenje energije od interesa je za RH tako kaže čl. 3. st. 2. Zakona o energetskoj učinkovitosti. Što u stvari znači učinkovito korištenje energije? Pojednostavljeni odgovor značilo bi da ne trošimo više energije nego što je to potrebno, tj. da se ne razbacujemo energijom. Zbog toga ovaj zakon i postoji, a on ima za cilj uspostavu mehanizama kojima će se ostvariti energetske uštede. Za ostvarivanjem energetskih ušteda približavamo se i ostvarenju energetskih i okolišnih ciljeva poput smanjivanja ovisnosti o uvozu energije, poboljšanju kvalitete zraka i javnog zdravlja i smanjivanju emisija stakleničkih plinova. Svako prosječno kućanstvo može vrlo malo doprinijeti energetskim uštedama. U pravilu to se svede na postavljanje bolje i skuplje fasade i krova, možda netko ugradi i solarne panele ukoliko ima mogućnosti i da se po navici gasi svjetlo u sobi kada niko u njoj ne boravi. To možda čini malo, ali pomnoženo sa brojem kućanstava koje imamo u našoj zemlji ipak može doći do značajnije ukupne energetske uštede. Stoga svojim primjerom moramo poticati i druge da štede. Međutim, oni koji mogu napraviti značajnije uštede su države, zbog toga i propisuje ovakve zakone jedinice regionalne samouprave koje su dužne donositi akcijske planove ostvarivanje ušteda, opskrbljivači energije, distributeri energije, operatori prijenosnog sustava, operatori distribucijskog sustava i velika poduzeća, svi oni mogu donijeti i doprinijeti i većim i značajnijim uštedama energije. Sve je to prepoznala i EU te je i zbog toga donijela niz direktiva i uredbi kojima se potiče energetska učinkovitost. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti naš sadašnji zakon usklađujemo sa Direktivom 2018/2002 i Uredbom 2018/1999 EU, a to znači da u biti sami sebi zadajemo ciljeve vezane za energetsku učinkovitost, a to je u prvom redu izjednačavanje pravnog okvira za promicanje energetske učinkovitosti, a sve u svrhu smanjivanja potrošnje energije. Maloprije smo čuli i od kolege Okroše da se radi u biti o smanjenju potrošnje energije, tj. postizanju smanjenja od 20% u odnosu na projiciranu 2020.g. i u konačnici u smanjenju potrošnje od 32,5% u 2030.g. u odnosu na 2005.g. Mi također ovim izmjenama preuzimamo i obavezu planiranja izvještavanja o postignutim uštedama, s tim da uvažavamo i promičemo načelo energetska učinkovitost prvo. Načelo koje je vrlo značajno u biti u svim našim radnjama koje radimo bilo kao privatne osobe ili vođe sektora većih poduzeća. Također izmjenama i dopunama zakona preuzimamo i obavezu da prilikom oblikovanja mjera politike energetske učinkovitosti uzimamo u obzir potrebe za ublažavanje energetskog siromaštva. Čuli smo od državnog tajnika da je to sve već predviđeno, također i sa proglašenjem katastrofe na Banovini, ali da ta mjera obuhvaća u biti sve one koji su u riziku od energetskog siromaštva. Izmjenama i dopunama zakona dalje osnažujemo pravo potrošača odnosno kupaca dajući im pravo na jasno i transparentnu informaciju o obračunu i potrošnji električne energije, prirodnog plina, toplinske energije i potrošene tople vode. Izmjene i zakon imaju za cilj stvarno napraviti pomak u energetskoj učinkovitosti, a ako u budućnosti budu potrebne dodatne regulacije, predloženi zakon postavlja temelj za daljnje uređenje kroz zakonske i podzakonske propise. Da li će ove izmjene i dopune Zakona o energetskoj učinkovitosti dovesti do energetskih ušteda, da li će primorati subjekte da razmišljaju o uštedama? Ja se iskreno nadam jer sa uštedama energije čuvamo naš okoliš, a isto tako postajemo manje ovisni o energetskom uvozu.
Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Kolega već tijekom današnje rasprave govorili smo o toj važnosti edukacije oko energetske učinkovitosti, ali malo me zanima i vaše razmišljanje koliko su jedinice lokalne i regionalne koliko su te jedinice svjesne koliko je važna njihova uloga u budućnosti u provođenju ne samo ovoga zakona nego još više upravo na izgradnji svijesti kod građana da se što više štedi, kao što ste to vi rekli jer ustvari na kraju energetska učinkovitost upravo ide u smjeru da se energija koristi na onaj pravi način koliko ti je potrebno, a da ne trošiš više nego što trebaš ili da se ne razbacuješ sa energijom jer je ustvari nema dovoljno i na taj način što je nema dovoljno onda moramo sve više i više zagađivat okoliš da bi ju proizvodili.
Odgovor.
Zahvaljujem se poštovani zastupniče. Evo kao što ste rekli, a ja sam istakao svojim primjerom, nekako moramo potaknuti sve da štete energije. U kućanstvima jasno je to kako ćemo radit, a kao vođe jedinica lokalne samouprave radimo to na način da sve ono što je u našoj domeni, bilo javne rasvjete, bilo energetski učinkovitim zgradama kojima grad ili jedinica lokalne samouprave upravlja budu napravljena na taj način da štede energiju. U našem gradu mi smo i osnivači predškolskih ustanova, predškolskog obrazovanja, svih vrtića, a isto tako smo jedni od rijetkih gradova koji su osnivači svojih osnovnih škola. Vrtiće smo već energetski učinkovito obnovili, sada krećemo sa školama, a normalno da smo u to uključili, zahvaljujem se i fondu i svima koji su nas podržali i druge zgrade kao što je Gradski muzej, nova zgrada Gradskog muzeja mi je sada u biti zgrada koju smo dobili od Ministarstva državne imovine, mi je sada energetski učinkovitost provodimo na njoj i obnovit ćemo je tako da bude energetski učinkovita.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče sa suradnicom. Kolegice i kolege. Pa ovaj zakon smo već raspravljali u prvom čitanju 3. veljače 2021.g. tada smo već konstatirali da ustvari ga usklađujemo sa Direktivom EU, međutim ta direktiva je upravo donesena 11. prosinca 2018.g., a kada smo zadnji put usklađivali zakon to je bilo upravo te 2018. i naravno da ga nismo mogli sa ovom zadnjom direktivom uskladiti pa je nužno da to napravimo sada. Svrha ovog zakona je ostvarivanje ciljeva održivog energetskog razvoja, smanjenje negativnih utjecaja na okoliš iz energetskog sektora, poboljšanje sigurnosti opskrbe energijom, zadovoljavanje potreba krajnjih kupaca energije, ispunjavanja međunarodnih obveza RH u području smanjenja emisije stakleničkih plinova i to poticanje mjera od interesa za RH. Između prvog i drugog čitanja bilo je određenih prijedloga. Predlagatelj zakona i predlagatelj ovog konačnog prijedloga zakona razmotrio je sve te prijedloge, neke usvojio, neke ne, ali nam detaljno obrazložio i one koje je usvojio i prijedloge i one koje nije, pa možemo biti zadovoljni sa ovim konačnim prijedlogom zakona. Ovim konačnim prijedlogom zakona što želim posebno istaknuti je ovo načelo energetska učinkovitost prvo. Iako je već bilo u raspravi govora o tome, dakle sve naše aktivnosti vezane uz razne sektore od energetike, prometa, graditeljstva, industrije i ostalo trebamo poslagivati na način da ta ulaganja budu u smjeru kako bi što više doprinijeli energetskoj učinkovitosti, uštedama i racionalnom ponašanju oko trošenja električne energije. Već kod replika predlagatelju dotaknuo sam da smo krenuli sa ovom tematikom tamo 2008.g. odnosno da je ovaj zakon samo nastavak tog zakona kojeg smo donijeli 2008.g. i nekako bi cijelo vrijeme sve što se radi oko energetske učinkovitosti trebalo ići u tri smjera. Jedno bi bila edukacija građana od vrtićke dobi pa do starosti, a s druge strane ulaganje u odnosno odvajanje sredstava za ulaganje u energetsku učinkovitost i treće ono što smo sad sve više krenuli u zadnje vrijeme, a to je da propisujemo kvote kojima već pomalo i kažnjavamo one koji se toga ne pridržavaju kako bi što više uštedili. Oko ovog dijela koliko se ulaže u energetsku učinkovitost možda najbolje govore podaci samog Fonda za zaštitu okoliša koji je od 2017.-2020.g. izdvojio za energetsku učinkovitost pola milijarde kuna na energetsku obnovu obiteljskih kuća 210,9 milijuna kuna, poticanje energetsku učinkovitosti u prometu 103,5 milijuna kuna, kod poticanja za energetska učinkovitija vozila, izgradnje i postavljanje punionice vozila za električnu energiju 15,8 milijuna kuna, poticanje obnovljivih izvora energije 110 milijuna kuna, nabava kondenzacijskih bojlera 41 milijun kuna, poticanje primjene koncepta pametnih gradova i općina 16 milijuna kuna, energetska obnova zgrada pod zaštitom spomenika kulture 9,7 milijuna kuna. Kad na tih pola milijarde kuna se još nadodate sredstva koja su ulagali i sami investitori onda se vidi da ustvari vrlo puno novaca ulažemo u energetsku učinkovitost i naravno da kroz sve ovo vrijeme sad već imamo značajno bolju situaciju nego što je to bila prija. Naravno ona još uvijek nije onakva kako bi mi htjeli i zato ovim putem kojim smo krenuli moramo ići i dalje i naravno da su nam zbog toga i potrebne povremeno izmjene Zakona o energetskoj učinkovitosti kao što i sad radimo. Hvala.
Imamo repliku, uvaženi zastupnik Jure Brkan.
Poštovani zastupniče. Kao što ste maloprije navodili koliko je fond dao za energetsku učinkovitost nabrajali ste u šta je sve proteklih godina ulagana sredstva, ja mogu reći na primjeru svoga grada da smo energetski obnovili dječje vrtiće, a da sada upravo smo dobili sredstva za energetsku obnovu nove zgrade muzeja. Kažem nove jer će postati muzej, sada je trenutno derutan prostor. Po vama, da li još postoje neka područja koja bi trebala biti posebna pažnja fonda i da bi se otvorile nove prilike za energetski učinkovito obnavljanje, da li postoje još neke ideje? Hvala.
Odgovor.
Pa teško mi je sad ovako na brzinu vam to odgovorit, ali u svakom slučaju možda često puta se više koncentriramo na obnove postojećih zgrada itd., ali puno imamo, vi kažete novog muzeja, dakle puno imamo i novih zgrada koje sad gradimo i u stvari ulažu se dodatna koja su upravo usmjerena na energetsku učinkovitost, a da ih sad uopće ni ne brojimo jer to sad već smatramo potpuno normalnim da sve što gradimo, gradimo po tim standardima, a unutar te investicije isto je značajno izdvojeno sredstava upravo za energetsku učinkovitost kod te izgradnje. Naravno da najviše možemo uštedjeti ja čak mislim na toplini i da tu upravo nekako se najviše i usmjeravamo jer teško mi sad možemo kao mala zemlja utjecati na to koliko će biti efikasnija neka vozila koja se proizvode kad ih mi ni ne proizvodimo, ali na samoj toplini možemo napraviti jako, jako puno.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolegice i kolege osnovni smisao ovog zakona odnosno ovih njegovih izmjena i dopuna, a koji su vezani za europsku pravnu stečevinu, dakle smisao je prije svega poboljšati kvalitetu zraka i time zdravlja građana EU, isto tako smanjenje stakleničkih plinova i ušteda prije svega i time i sprječavanje rasipanja bilo kojeg vrsta i oblika energije. I ovim propisima de facto mi to usavršavamo, ali u isto vrijeme dok mi to usavršavamo imamo jedan drugi problem koji opet nije direktno vezan za sam meritum onoga što danas raspravljamo, ali ima veze sa smislom i sa ciljem, sa svrsishodnošću ovih propisa jer evo govorimo o planu, o planu oporavka i govorimo o električnim automobilima. Govorimo o električnim automobilima, a zahvaljujući zabrani vozila dizel goriva dakle u Njemačkoj koje koriste dizel gorivo od euro 1 do euro 4, mi imamo, mi smo preplavljeni što je i normalno uzimajući u obzir materijalne okolnosti hrvatskih građana, preplavljeni smo uvozom njemačkih dizel automobila koji više ne mogu ući u centre i voziti se po većim njemačkim gradovima. Dakle, to ide pak u suštoj suprotnosti onoga čemu mi danas ovdje težimo i onome o čemu raspravljamo. Dakako da se te stvari daju popraviti kroz, prije svega kroz fiskalnu politiku da li je riječ o trošarinama na pojedinim gorivima, dakle od struje, dizela, benzina, da li isto tako kod prijepisa, kod prijepisa dakle polovnih ali i novih vozila onome što su nameti koji dolaze. Dakako da ovdje nije riječ o tome, ali govorimo o svrsi, o smislu i o cilju. Druga stvar je još, ako govorimo baš o jednoj od najprihvatljivijih energija kod nas je ovaj onaj dio koji je vezan za sunčevu energiju. Ja dolazim iz Primorsko-goranske županije i Zavod za prostorno planiranje je napravio svu moguću dokumentaciju u sporazumu sa HEP-om, u sporazumu sa HEP-om da izguramo dakle na naš trošak de facto sve dologacijske dozvole kod tzv. projekta sunčeve energije u lokaciji Orlec Trinket, Orlce 1 tzv. već, već pomalo je u fazi realizacije. Međutim, šta događa? Dakle, neovisno o tome što projekt ide dalje dogurat ćemo bez daljnjega ako već nismo do lokacijske dozvole, ali onda nam se događa da HEP operater distribucijskog centra uvjetuje da se prije izdavanja energetske suglasnosti mora sklopiti ugovor o priključenju. Kad sve to zbrojite traži se od nas da mi de facto HEP-u platimo priključak za struju u iznosu od milion 750 tisuća i 250 kuna. A da je to između ostaloga podcrtat ću nije ni u skladu sa drugim pozitivnim propisima RH. Zašto? Zato što utvrđivanje posebnih uvjeta i uvjeta priključenja određeno je Zakonom o prostornom uređenju. Članak 135. stavak 4. u Zakonu o prostornom uređenju kaže da javno pravno tijelo od zainteresirane osobe ne može u svrhu utvrđivanja posebnih uvjeta tražiti plaćanje predujma troškova odnosno troškova utvrđivanja posebnih uvjeta niti dostavu odnosno izradu dokumenata i elaborata. I onda se događa da osim temeljem dakle Članka 3. stavka 1. Uredbe za izdavanje energetske suglasnosti utvrđivanja uvjeta rokova priključenja na elektroenergetsku mrežu, dakle tko mora platiti to, dakle to je investitor odnosno vlasnik građevine dužan je nakon utvrđivanja posebnih uvjeta za izvođenje lokacijske dozvole, a prije podnošenja zahtjeva za ishođenje građevinske dozvole, dakako nakon lokacijske ovaj dužan je podnijeti zahtjev za izdavanje elaborata optimalno tehničkog rješenja priključenja operateru sustava. Dakle, s jedne strane želimo raditi elektranu, izlazimo u susret investitoru do lokacijske dozvole i onda nas se još orobljava za miliona i 750 tisuća kuna. I pod zadnje, a to ostaje misterij i to je dovoljna jedna rečenica [[Upadica: Vrijeme.]] a to je šta našim plinskim odnosno sa Ininim plinskim nalazištima u Sinju koji vrijede 20 milijardi dolara. Zahvaljujem.
Imate jednu repliku, uvaženi zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani zastupniče kod nas u Krapini ravnatelj srednje škole pokrenuo je inicijativu da se krovovi škole i krov dvorane prekriju zapravo panelima za proizvodnju električne energije otišao je do fondova, otišao je u agenciju, Razvojnu agenciju u Krapini i dobio je informacije kako to može napraviti uz minimalna ulaganja vlastita ulaganja, koliko može dobiti bespovratnih sredstava. I zapravo smo izračunali da bi škola nakon godinu dana trebala imati zapravo besplatnu električnu energiju. S obzirom da ste vi iz PGŽ-a iz županija Primorsko-goranske, s obzirom da ste napredniji i s obzirom da znam da se tamo već ranije radilo na nekim projektima za prekrivanje krovova sa tim panelima, pogotovo u Istri, da li možda znate podatak koliko je ravnatelja velikih institucija koji imaju velike zgrade pokrenulo takvu inicijativu?
Ja na taj podatak konkretno ne mogu odgovoriti, ja se toplo nadam da inicijative vezano za stavljanje panela na krovove javnih ustanova neće doživjeti sudbinu kao i ova solarna elektrana. Činjenica je da smo mi kroz energetsku učinkovitost obnovili dosta škola i da je to polučilo izuzetno bitne uštede u energiji, između ostaloga čak i preko 30%, pogotovo kod starijih građevina. I činjenica je isto tako da međutim imali smo određene probleme u realizaciji. Iz kojeg razloga? Zakon je stupio na snagu, sklopili smo ugovore sa izvođačima radova, dakako kroz proceduru javne nabave itd., ali onda se izvođačima dogodio jedan problem, a to je bilo vezano za dobavu sirovine izolacijskog materijala zato što kako je donesen zakon svi su pohrlili de facto u nabavu toga, tako da smo onda zbog toga imali kašnjenje, kašnjenje u pojedinim realizacijama kada govorimo o termoizolaciji baš zbog nedostatka materijala.
I posljednja rasprava uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Zahvaljujem. Poštovani kolegice i kolege. Pred nama je drugo čitanje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energetskoj učinkovitosti u kojem stoji da zakon između ostalog ima za cilj uspostavu mehanizama kojima će se ostvariti energetske uštede u krajnjoj potrošnji energije na način na koji je to propisano direktivom. Sama direktiva je donesena kako bi se otklonili nedostaci na tržištu energije i kako bi se uspostavili jasni mehanizmi za ostvarivanje energetskih i okolišnih ciljeva popust smanjivanja ovisnosti o uvozu energije, poboljšanja kvalitete zraka i javnog zdravlja i smanjenje emisije stakleničkih plinova. Kada smo kod poboljšanja kvalitete zraka i javnog zdravlja, ja opet želim naglasit da i dalje nema pomaka o utvrđivanju i rješavanju velikog zagađenja zraka u Slavonskom Brodu i rješenje ovog pitanja građani Slavonskog Broda čekaju 12 godina te i dalje udišu visoko nedozvoljene koncentracije. Iako smo ponovo 5.veljače uspjeli na jedan dan probuditi ministra Ćorić jer su svi mediji pisali o tome i dalje se ništa konkretno ne događa kako bi se ovaj problem sustavno riješio. Još uvijek nemamo konačno rješenje, a prema zadnjim izjavama čuli smo da zagađenje dolazi od prometa i kućnih ložišta. Ako je tome tako kako bi se uspostavili jasni mehanizmi za ostvarenje energetskih i okolišnih ciljeva, nedovoljno je i ne može energetska obnova uključivati samo obnovu fasada javnih zgrada ako su nam jedan od najvećih zagađivača promet i kućna ložišta. Ono što želim naglasiti je da sredstva moraju biti usmjerena ciljanim potrebama u našem slučaju smanjenju onečišćenja zraka na području Grada Slavonskog Broda. Ako je to promet tražimo rješenja za to, ako su to kućna ložišta onda ulažimo više u energetsku obnovu i promjenu grijanja kućanstvima. Postojalo je obećanje o možebitnoj subvenciji priključaka centralnog toplinskog sustava kućanstvima kako bi se potaknulo korištenje izvora energije s najmanjim emisijama čestica no ono nikad nije realizirano. Čak niti one minimalne mjere nisu se provodile kao recimo energetska obnova obiteljskih kuća koja je izostala nekoliko godina za redom, a provođenjem iste osim što bi se ostvarile uštede energije u krajnjoj potrošnji, smanjila bi se emisija čestica tijekom sezone grijanja. Ono što želim vidjeti iz realizacije i provedbe ovog zakona je provedba mjera i planova energetske učinkovitosti na lokalnoj razini koja naravno dolazi uz volju, zainteresiranost i rad Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja. Iznimno je važno i očekujem da se odredi okvir mjera za promicanje energetske učinkovitosti osobito na području Grada Slavonskog Broda kako bi se osiguralo postizanje okvirnih ciljeva te iste energetske učinkovitosti. Za rješavanje problema kao što je onečišćenje zraka u Slavonskom Brodu očekujem da će se konačno iskoristiti sredstva koja su nam na raspolaganju i da će ih se usmjeriti u rješavanju ovog gorućeg problema za građane Slavonskog Broda. Hvala.
Završna rasprava u ime predlagatelja imat će uvaženi državni tajnik Ivo MIlatić.
Hvala g. potpredsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi koja je bila po našem viđenju dobra i u načelu koliko je bilo za primijetiti svi zastupnici i svi klubovi su praktično podržali ovaj zakon i ovu ideju, što je jasno i razumljivo i hvale vrijedno. Ono što imam dodatno reći, a to je da bilo koja sumnja u to da su ciljevi postavljeni na način da se ne bi mogli ostvariti leži u čistoj činjenici, znači mi smo imali prvi, ovaj zakon je krenuo 2014.g. prvo razdoblje je trajalo do 1.1.ove godine, a kao što je ovdje već rečeno u raspravi sa obveznim shemama smo počeli ustvari u 2019.g. i mi smo od 54 petadžula što smo trebali u tom razdoblju ostvariti u obveznim shemama ostvarili 24 od 27 kako je planirano, a samo smo niti dvije godine praktično bili u provedbi, znači da smo tu bilo jako uspješni. U alternativnim mjerama smo podbacili, tamo smo ostvarili 10,03 i zato smo u ovom drugom razdoblju otišli na 30% alternativnih mjera, što bi bilo 37,5 petadžula, a 80,5 će biti u obveznim shemama u 10 godina. Znači to mislimo da je jedan dobar balans i da će se to moći ostvariti, posebno što kroz alternativne mjere imamo i dovoljan broj dodatnih izvora sredstava koji se sada pojavljuju kroz sve ove fondove. Ono što je bitno spomenuti da nismo ovdje u raspravi se osvrnuli na to da smo mi u proteklom razdoblju i uspostavili sustav kako se može i trgovati uštedama, to je jako bitno da naši građani znaju jer prosječni građani koji obnovi u svoje ime i za svoj račun svoju kuću ako certificirani certifikator odnosno inženjer napravi procjenu njegovih ušteda, on te iste uštede može prodati nekomu koji je u obveznim shemama i jasno tu svi zajedno nalaze nekakav interes i na taj način pomažu svoj kućni budžet odnosno svoju investiciju smanjuje. Što se tiče tu nekoliko rasprava, a na temu što je uvaženi zastupnik Pavić govorio oko plina, ja bi samo radi hrvatske javnosti neovisno što ovo nije Zakon o plinu, ali već kada smo se dotakli toga rekao, da već nekoliko godina smo mi kroz Zakon o tržištu plina najavila kada kreće liberalizacija tržišta plina u Hrvatskoj, znači još od 2018., a krenulo je to od 1.4.ove godine. Svi znamo da je bilo 33 distribucijska područja i 33 opskrbljivača, znači svi oni koji su zadnji čas dočekali taj moment i onda kao što ste vi rekli budzašto nešto prodavali to apsolutno ne možete kriviti Vladu o tome za to jer jednostavno svi su oni imali dovoljno vremena da se pripreme i organiziraju za to, a ne kao što ste vi rekli, ako je to istina, a nema razloga da ne vjerujem, vjerojatno postoji određeni broj sposobnih odnosno manje sposobnih poduzeća koji su sebe doveli u tu situaciju. Znači sustav liberalizacije tržišta plina je profunkcionirao, koliko vidimo nikakvih specijalnih tržišnih poremećaja nema, neki su sa istim opskrbljivačem prošli jeftinije, a neki su sa istim opskrbljivačem prošli malo skuplje. To je sve bila tržišna kompeticija i to će biti u ovim godinama koje dolaze i dalje tako i ne očekujemo nikakav problem. Samo da znamo od 2007., liberalizirano je tržište struje pa isto stvar funkcionira. Gorivo smo liberalizirali tamo 2013., 2014., ne znam točno sad kada, ali znači i ovo je bilo zadnje i to je to. Što se tiče ove vaše rasprave oko priključka za elektranu, morate znati da u Hrvatskoj postoji sustav, a to je da investitor odnosno proizvođač sudjeluje troškovno u priključku, ali kad krene proizvodnja više ne plaća distribucijsku naknadu. Mi smo se kao Hrvatska opredijelili da je to puno bolji i efikasniji i jeftiniji sustav za proizvođača nego da smo rekli da proizvođač ne plaća nego da mu dajemo priključak, a da mu onda kroz sve te godine naplaćujemo distribucijsku naknadu i to nije po Zakonu o prostornom uređenju. Po Zakonu o prostornom uređenju se reguliraju ove prostorne i ostale situacije, a po Zakonu o tržištu električne energije ovo je izregulirano. Znači to je ono što mi mislimo da je ok i na tom konceptu ćemo u načelu i ostati. Šta se tiče Sirije koju ste spomenuli, morate znati bome da je to vlada Zorana Milanovića jednostavno na prvi poziv odustala od Sirije kad su krenule sankcije prema Asadu, bez ikakvog razmišljanja o tome koje su to posljedice, šta i kako. Asad još i dalje tamo stoji, a mi smo ostali bez Sirije. Što će s time biti ne znam, ali samo čisto radi javnosti da se zna. Što se tiče Slavonskog Broda i plinifikacije rafinerije koja pretpostavljam je ono što očekujemo da će pomoći smanjenju zagađenja u Slavonskom Brodu, taj posao ide koliko imam informacije, neovisno što je to privatni projekt to je već pri samom završetku tako da se nadamo da će to itekako pomoći da se ta situacija konačno u Slavonskom Brodu popravi. Ovo bi se složio s vama da vjerojatno postoji još jedan veliki napor koji trebamo napraviti oko ložišta i oko prometa u Slavonskom Brodu. Sve ove mjere koje se sada planiraju kroz Nacionalni plan oporavka kroz sve ostale planove napraviti idu u pravcu toga, a to su sve kroz plan koji Grad Slavonski Brod, plan energetske učinkovitosti koji Grad Slavonski Brod mora napraviti vi kao lokalna zajednica morate poslati jasnu poruku i na stručnom i svakoj razini dobro promisliti što je tu najpametnije da se dogodi i u tom pravcu da i doživite i potpore od strane države. Jasno da eMobilnost tu svakako ide, zamjena ložišta u ona ložišta koja su manje zagađuju, dizalice topline obnovljivi izvori sve su to stvari koje će se u budućnosti izdašno financirati. Znači s vašim planovima morate usmjeriti svoje aktivnosti i jasno na takav način i potporu od strane države. Eto to bi bilo ukratko. I ja se još jednom zahvaljujem. Možda samo dvije rečenice na temu gospođe Petir i njezine intervencije oko drvne industrije eventualno kako stimulirati domaće proizvođače. Naša ideja da kroz Zakon o javnoj nabavi u budućim razdobljima promoviramo zelenu javnu nabavu. Znači zelena javna nabava kroz javne nabave kada je u pitanju energetska učinkovitost jasno da će propisivati od kud i koliko otiska CO2 će biti u proizvodnji materijala koji se radi i iz koje udaljenosti će se ti materijali dopremati do stvarnoga mjesta. I u tom dijelu se onda na jedan način indirektno može i stimulirati domaća proizvodnja da ona bude konkurentnija u samom ponudi za takve projekte i mislimo da ćemo u tome i uspjeti.
Imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče ne znam da li ste to shvatili ja sam zapravo rekao da je greška odnosno krivnja Vlade samo u tome što je davala alibi nesposobnim čelnicima da sad mogu prodati bud zašto, da idu na tržište pa pošto poto, iako su znali koji su rokovi i da je bilo propisano puno ranije. Moje pitanje je bilo zapravo za drugu temu vezano, ono što me interesira, a to je tema naših građana i njihovih kućanstava, njihovih domaćinstava, evo tu je kolegica spomenula da imaju problema sa zagađenjem zraka u Slavonskom Brodu, pričala je o tome da je rečeno od strane ministra da je tu problem i sa kućanstvima i sa grijanjima, što očekujete do 2030.-te godine koliko se kućanstava može opskrbiti sa drugačijim izvorima energije pogotovo za grijanje, izvorima za grijanje, recimo dizalicama za pumpe ili sa nekim drugim pomagalima koji će smanjiti drastično troškove zagađivanja zraka.
Odgovor.
Hvala. Što se tiče toga što očekujemo, očekujemo da će što više kućanstava koristiti obnovljivi i učinkovitije, učinkovitije grijanje, hlađenje i sve ostalo. A to znači je logično da u onim dijelovima zemlje gdje je taj problem više naglašen i naš napor u smislu potpore i svakog, svake pomoći će biti veći, ali jasno to mora ići u sinergiji lokalna samouprava i državna tijela. To ne može biti nikako samo s jedne strane. To mora biti jedna združena akcija.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Zahvaljujem. Što se tiče samog Slavonskog Broda kao što sam rekla nije važna samo plinofikacija nego i energetska obnova obiteljskih kuća, zamjena ložišta i sve ostalo što sam spomenula. Nego vi ste rekli da zapravo sama uloga jedinice lokalne samouprave treba biti veća i da trebamo sa prijedlozima ići prema Zagrebu i općenito prema ministarstvu, ali mislim da u periodu od 12 godina i samo ministarstvo je do sada već trebalo imati nekakvu strategiju i doista jedan jači sustav jer evo imali smo priliku vidjeti osim što je kasnila energetska obnova obiteljskih kuća, kad je došao red na nju taj sustav je jednostavno zakazao. To smo imali priliku vidjeti, kad je u fondu pao sustav jer jednostavno nije mogao podnijeti broj od 10.000 prijava, a doista građani su se tu potrudili i prikupiti dokumentaciju, angažirati konzultante, platit i energetski certifikat da na kraju ne bi ništa realizirali.
Odgovor.
Nije, nismo mi zakazali nego jednostavno sustav je kako vi kažete pao, nije pao nego jednostavno bilo je više interesa nego što je bilo sredstava. Znači, mi kanimo svaku godinu samo još više povećavati taj iznos sredstava i jasno je da će kako godine budu ići dalje taj, taj broj ponuda građana biti manji odnosno smanjivat će se ta razlika između potencijalno prihvatljivih ponuda i onih koje nisu prihvatljive. Mi bi bili sretni da imamo dovoljno novaca da su svih tih 7 i po tisuća koliko se sjećam ovaj ponuda da se svih moglo prihvatiti. Jasno da se nije moglo svih prihvatiti obzirom na ograničenost sredstava, ali je činjenica da u svim godinama koje idu sad taj iznos je samo sve veći i u proračunskom i u svakom drugom smislu. A ovo što sam rekao bitno je da grad ima dobar plan energetske učinkovitosti kako bi sve te akcije se onda usmjeravale u dobrom pravcu.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Ja se u biti slažem s vama jer ste vi rekli jednu stvar kad govorim o ovom dijelu koji je vezan za priključke odnosno za dokumente koje su potrebne da bi došlo do realizacije, jer ste vi spomenuli investitora, mi nismo investitor, nama je kao županiji, a u skladu sa orijentacijom RH stalo da imamo sunčevu energiju i pomažemo do lokacijske dozvole, ali nismo investitori. Zašto onda to HEP to traži da učinimo mi umjesto investitora kad investitori mi nismo, u tome je problem. Da li onda, pitanje je samo da li HEP se pridržava propisa i uredbi RH koje su na snazi? Jer ste sami rekli investitor, da, to mora, to je obaveza investitora, nije obaveza onoga koji pomaže investitoru koji god da je bio, ne.
Očito investitor nije bio sposoban pa ste mu vi pomagali. Mislim ja ne mogu to drugačije, drugačije ovaj.
Investitor je HEP, mislim ako on nije sposoban.
Pa nisam ja siguran, nisam ja siguran da HEP ovaj, da HEP to vama ide naplatiti zato što po zakonu on to ne mora pa vam to čisto iz reda ide naplatiti. Znači taj odnos sa HEP-om ste vi trebali kao županija regulirati u smislu obvezno pravno, ali po propisu se zna tko to mora platiti, tko to kasnije mora nadoknaditi. Meni bi bilo logično ako kasnije HEP to preuzima da on to vama kao županiji sve refundira, ali to ste vi, to vi trebate s HEP-om dogovoriti.
Pod rizikom opomene ja ću vam proslijediti svu dokumentaciju.
Molim vas nemojte raspravljati iz klupa.
Sa zadovoljstvom.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče na neki način sam se htio uključiti upravo u ovu raspravu koju sad vodite oko priključenja elektrane. Stvarno je definirano to od samog početka još tamo od 2000.-te godine kad smo krenuli uopće graditi elektrane i spajat ih na distribucijsku mrežu, da je investitor taj koji plaća i financira cijeli priključak na distribucijsku mrežu, a nakon toga cijelo vrijeme predaje energiju ili distribucijskoj ili prenosnoj mreži i za to ne plaća nikakvu mrežarinu. Ovo sad ovako kad slušam ovu problematiku, dakle ako na nekoj lokaciji želite graditi elektranu, tamo možete imat od prije i ne imat od prije neku mrežu. Da bi uopće sagledali koliko košta taj priključak na tu mrežu mora se napraviti neki elaborat. I to je dosta dobro ustrojeno i već dosta dugo dobro funkcionira. Tko će platiti taj elaborat? Investitor, ako netko drugi preuzima tu ulogu investitora u početku onda je to taj koji to plaća, kasnije to preuzima investitor. A postavljat pitanje da li treba platit taj priključak ili ne to je kao da ono postavimo pitanje [[Upadica: Vrijeme.]] treba nam građevinska dozvola ili ne treba. Sad je već to se uhodalo da nam to treba.
Odgovor.
Sve smo rekli, jednostavno znamo proceduru, a ovo bi očito trebalo riješiti ovakve situacije sa uzajamnim odnosom investitora ili potencijalnog investitora ili zamjenskog investitora već kako je, ali to ne možemo takve sitnice predviđati zakonom jel to bi bilo u najmanju ruku apsurdno.
Zahvaljujem državnom tajniku. S ovim smo iscrpili kompletnu raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I posljednja točka današnje sjednice: - Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva Molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva g. Roberta Jankovicsa da podnese izvješće.
Poštovani g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo HS-a na 13. sjednici održanoj 7. travnja 2021.g. razmotrilo je zahtjev privatne tužiteljice Viktorije Knežević iz Dubrovnika upućen predsjedniku HS-a za davanje odobrenja za nastavak vođenja kaznenog postupka protiv Mate Frankovića zastupnika u HS-u zbog kaznenog djela klevete iz čl. 149. st. 9. Kaznenog zakona. Mato Franković zastupnik je 10. Saziva HS-a te na temelju čl. 76. Ustava RH i čl. 23. poslovnika HS-a ima imunitet te se bez odluke HS-a protiv zastupnika ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Mandatno-imunitetno povjerenstvo na osnovu čl. 116. Poslovnika HS-a predlaže HS-u predlaže sljedeće odluke: „Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za nastavak vođenja kaznenog postupka protiv zastupnika Mate Frankovića zastupnika u HS-u po zahtjevu privatne tužiteljice Viktorije Knežević iz Dubrovnika koji se vodi pod poslovnim brojem 40K-552/2018 pred Općinskim sudom u Dubrovniku zbog kaznenog djela klevete iz čl. 149. st. 1. u svezi st. 2. Kaznenog zakona.“ Obrazloženje, Mandatno-imunitetno povjerenstvo je zauzelo načelan stav da će u slučajevima privatnih tužitelja predlagati HS-u uskraćivanje odobrenja. Međutim, po zahtjevu DORH kao samostalnog i neovisnog pravosudnog tijela koje je dužno postupati protiv počinitelja kaznenih i drugih kažnjivih djela HS-u će predlagati davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka kako bi se omogućilo da na temelju Ustava i zakona samostalno i neovisno obavlja sudbenu vlast. Naime, stav je povjerenstva da institut imunitetnog prava utvrđeno u cilju zaštite digniteta zastupničke dužnosti, a ne u cilju zaštite zastupnika kao pojedinca. A vođenje kaznenog postupka kao i sve radnje koje bi se u svezi s tim morale poduzeti mogle bi onemogućiti zastupniku u obnašanju njegove redovne zastupniče dužnosti te time utjecati na rad HS-a. Kazneni postupak može se nastaviti nakon isteka zastupničkog mandata s obzirom da zastara ne teče dok postoje opravdani razlozi zbog kojih se postupak ne može provesti.
Zahvaljujem predsjedniku Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Otvaram raspravu. Nema niko prijavljen za raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro u 9,30 izjašnjavanjem o amandmanima. Laku vam noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19:57 SATI