Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Sve vas najljepše pozdravljam, molim vas samo za malo pozornosti prije nego što krenemo. Dakle prvo ćemo glasovati, nakon toga će biti iznošenje stajališta i onda ćemo raspraviti 2 točke prema najavljenom dnevnom redu. Za idući tjedan, dakle krenut ćemo u ponedjeljak u 12 sati, radit ćemo onda utorak, srijeda, četvrtak, petak i to bi onda trebalo biti to. Ako bude, naravno, nekih izvanrednih okolnosti, uvijek je moguće da bude i izvanredna sjednica, no za sada je planirano da završimo 15.7. ... [[Upadica se ne čuje.]] Nisam vas razumio. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Znači, kolega Beljak, vi ste željeli nešto? Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora. Imam jednu primjedbu tehničke naravi. Naime, fali nam jedan stolac, kako pouzdano znam da stolac nije od željeza, doista ne znam tko ga je ukrao, ali fali nam pa ako možete urediti nešto sa… Fali, doista ga nema, a nije od željeza.
Pa di ste se baš vi javili?
Pa baš ja, da. Da ima neke dodatne instrumente, onda bih posumnjao sam na sebe, ali kak nema. Ako može, hvala.
nisam vas čuo, ali dobro. Ajmo. Htio bih još nešto na početku reći. Dobio sam pismo zastupnice Benčić vezano za onaj događaj koji se dogodio prije 2 dana i govor kolege Prkačina. Ja ću to najoštrije osuditi, smatram da je govor bio neprimjeren, da je ta izjava nedostojna onoga što bi trebalo govoriti u HS-u i pozivam vas sve da ne činimo takve stvari. Isto tako, stao bih u zaštitu kolegi Reineru jer je on postupio u skladu s Poslovnikom, ja sam gledao videosnimku, on je dao opomenu i kolegici Raukar i kolegi Prkačinu, međutim, prvo Prkačinu pa kolegici Raukar istovremeno jasno kazavši da ta dva postupka nisu na istoj razini i jasno je osudio ono što je rekao kolega Prkačin, međutim, morate biti svjesni, kolegica Benčić je zatražila da ja sankcioniram potpredsjednika Sabora, to je nemoguće proceduralno, to ne postoji u hrvatskom poslovniku, u Poslovniku HS-a, dakle opomene su dane, međutim, nije jedino opomena ono što je sankcija, sankcija je ono što je izgovoreno i zaista nema nikakve jednakosti u postupku kolegice Raukar i u onome što je izgovorio kolega Prkačin. Dakle osuda, neprimjereno, neprihvatljivo i pozivam vas sve da ne idemo u raspravama sa osobnim uvredama i možemo vrlo oštro, kritično, žestoko govoriti političkim protivnicima, ali vas zaista molim da ne činimo ovo što je uradio kolega Prkačin jer to ne vodi nikamo. Evo, to moram reći, dakle žao mi je što se taj događaj dogodio i molim vas da to više ne bude tako. Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Pa evo, iskoristila bih ovu priliku da kažem da je, da smatram i dalje da je kolega Reiner, nije primijenio Poslovnik HS-a na način na koji je trebao primijeniti jer je zaista jednaku kaznu, dakle opomenu dao i Prkačinu i mojoj kolegici Raukar, kada je jasno bilo da se zapravo je trebalo odmah oduzeti riječ g. Prkačinu. Reći ću, to postupanje g. Reinera vam je otprilike tako k'o kad je policija nekada davala prekršajni nalog i za nasilnika i za žrtvu njoj [[Upadica: Kolegice, kolegice Benčić.]] zato što je vikala, a njemu zato što ju je tukao.
Kolegice Benčić, gledao sam snimku, dakle kolega Reiner je vrlo jasno izrazio svoj stav i osudio ono što je izrekao kolega Prkačin. On u tom trenutku proceduralno nema drugih mogućnosti nego je dao opomenu, on ne može arbitrarno sada mimo Poslovnika nekome oduzeti riječ, molim vas sada, da ne otvaramo oko toga raspravu. Molim, ja vas molim, kolegice i kolege, molim vas. Stanite svi. Kolega Sanader, mir. Shvatite poziciju predsjedavajućeg, vrlo često nam govorite da se arbitrarno ponašamo i da presuđujemo onako kako smatramo da treba, a da je to suprotno Poslovniku. Ovdje je bilo postupljeno u skladu s Poslovnikom, ali ponavljam još jednom, riječi koje je kazao kolega Reiner su jasno pokazale što misli o onome što je izgovoreno od strane kolege Prkačina, a što je bio prekršaj koji je napravila kolegica Raukar. Dakle, nema tu znaka jednakosti, ali proceduralno, onda ćemo morati mijenjati Poslovnik i ja se slažem da možemo automatizmom kada se dogodi takva stvar nekome oduzeti riječ ili ga zatražili da napusti sabornicu, ali u ovome trenutku te poslovničke mogućnosti nema. To bi bilo arbitriranje koje bi onda završio na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i onda bi potpredsjednik bilo presuđeno da je prekršio Poslovnik. Vrlo dobro sam to proučio, dakle žao mi je što se je to dogodilo, još jednom ponavljam, oštro ćemo to osuđivati svaki puta, ali primarno je ipak na zastupnicima i zastupnicama da izbjegavaju takav način govora. Ja vas molim sada, kolegice i kolege, da ne idemo dalje s povredama Poslovnika jer ništa nećemo postići. Je l' mogu vas zamoliti da to…? Izvolite.
Hvala. Dakle vaša osuda stiže nakon što je prije tjedan dana isti kolega rekao za sisačku gradonačelnicu da je masna i debela, a na reakcije s ove strane smo kolegica Peović i ja dobile po dvije opomene, kolegica Marić jednu, a kolega Prkačin niti jednu od strane također, g. Reinera. Toliko o tome da primjenjujete iste modele, odnosno da jednako, ne kažnjavate čak niti jednako žrtvu i nasilnika, nego dapače oni koji brane žrtvu njih kažnjavate [[Upadica predsjednik: Hvala vam kolegice Kekin.]] a nasilnika uopće ne.
Dakle, objasnio ovu situaciju ova prije ne mogu sad nju komentirati, ali ne morate ponavljati ono što je ružno rečeno o nekome pa da se to ponovo sada onda čuje u eteru, nije nužno, mislim to, ali dobro kako hoćete. Kolega Matula izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Na toj snimci koju ste gledali mogli ste vidjeti nešto što je učinio potpredsjednik Reiner, naime on nije momentalno reagirao, on je bio potpuno zapanjen i nije reagirao onako kako reagira inače patronizirajući pogotovo kolege …, vjerujte ali neprekidno patronizirajući gotovo kao djeci, a u ovom slučaju je bio potpuno zapanjen [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Matula.]] Iako samo želim ovime završit, drago mi je da tog kolege danas nema, ali taj kolega nije samo vrijeđao nas on redovito vrijeđa kolege srpske nacionalne manjine, ali redovito. I mi se dižemo mi [[Upadica predsjednik: Kolega Matula ajde molim vas.]] našli način … kako nije bilo do sada zbog kukavičluka [[Upadica predsjednik: Kolega Matula ja vas molim sada da si sjednete gotovo.]] vjerujem, mi smo se dizali i odlazili van sa njegovih govora.
Kolega Matula sada vi činite isto nešto što je neprimjereno, molim vas sve smo razjasnili, uputio sam vrlo jasnu poruku u ime vodstva HS-a i molim vas da to prihvatimo. Kolega Beljak izvolite.
Hvala lijepa. Čl. 238., iz razgovora sa kolegama iz svih političkih opcija na nijednog dakle potpredsjednika sabora niti na vas kao predsjednika sabora nema primjedbi kao što ima primjedbi na ponašanje kolege Reinera. Podsjetit ću vas, meni je tri puta dao opomenu u 20 sekundi i oduzeo riječ i udaljio me sa sjednice da ja uopće nisam shvatio o čemu se radi. Pa očito on nije dorastao toj funkciji, nije dorastao toj funkciji, a ako mu je do pozicije ja predlažem da mu date bijelog konja nek kao vitez paradira ispred sabora.
Dajte kolega Beljak, ajde, ajde molim pa nemojmo sad pretvarati, sad je ovo čista zlouporaba i molim vas jel možemo završit sada. Molim vas polako. Kolegice Peović izvolite.
Pozivam se na čl. 238. kako bih vas upozorila da nije točno ono što ste rekli znači u poslovniku imate čl. 240. malo je skaredno da ja vas upozoravam na to koji ste ovdje već u nekoliko mandata, ali ćemo ga pročitati. „Opomena s oduzimanjem riječi izreći će se zastupniku i kada poziva na nasilje ili mržnju odnosno kada vrijeđa hrvatski narod, vjerske, nacionalne i druge zajednice, spolne, rodne i druge skupine te strane države i međunarodne organizacije i njihove predstavnike.“ Znači govorite totalno neistinu. Potrebno je bilo oduzeti riječ zastupniku.
Kolegice Peović ovo što ste pročitali pa ja bih mogao gotovo svakome od vas onda oduzeti riječ [[Upadica Peović: Slobodno to napravite.]] jer se ovdje vrijeđa po čitavom nizu, po različitim osnovama ovo uvrede stranim državnicima, stranim pa to onda svako bi dobivao opomenu [[Upadica Peović: Pozivam vas da to napravite.]] sa oduzimanjem riječi. Ali ovo isto tako nije argument da znači ne može se čovjeka izbaciti i ne može biti sankcija za ono što je on izgovorio adekvatna u poslovniku toga nema. I molim vas još evo kolegica Raukar Gamulin izvolite.
Ispričavam se ali se ipak moram pozvati na čl. 238. nisam imala namjeru danas govorit, ali sasvim proceduralno. U tom događaju kada sam se javila za povredu poslovnika koji zaista rekla bih bio povrijeđen istog tog Prkačina, kolega Reiner me prekidao, nije mi dozvoljavao govorit jer da je on već dao opomenu. Samo želim reći bez obzira što je on dao opomenu mi imamo pravo na povredu poslovnika. Upozoravam na proceduru, to vam isto ima na snimci. Hvala vam lijepa.
Gledao sam snimku, dakle vi ste dobacivali s mjesta to je isto to treba sankcionirati po poslovniku. Ali još jednom ponavljam nije ista razina onoga što ste učinili vi i onoga što je izgovoreno od kolege Prkačina. Jasno smo rekli što o tome mislimo i još jednom ću vas pozvati sve da ne koristimo grube riječi, da ne budemo uvredljivi jedni prema drugima nego da vodimo političku bitku oštru sa argumentima ili bez argumenata, ali ne idimo ad hominem, ne idimo na ljude pogotovo ne uvredljivo. Idemo sada na ono što je naš glavni zadatak. Dakle gospođe i gospodo zastupnici sukladno čl. 226. st. 2. poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 11. sjednice s 11 novih točaka. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem. Čl. 227. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku, čl. 206. poslovnika određuje da se po hitnom postupku donosu zakoni koji se usklađuju s dokumentima EU ako to zatraži predlagatelj te se o njima ne glasuje, to je točka 1. predložene dopune Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, s Konačnim prijedlogu zakona. Sukladno čl. 206. st. 1. poslovnika utvrđujem da je ovaj zakonski prijedlog uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Kako sukladno čl. 225. st. 4. poslovnika pisanih prigovora na preostale točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 11. sjednice.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a, govorit će poštovana zastupnica Majda Burić, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane zastupnice i zastupnici. S obzirom na rekordni broj zaposlenih od samostalnosti u RH, koji pokazuje rezultate od milijardi i 640 milijuna zaposlenih trenutno u RH s obzirom na također, rekordno niski broj nezaposlenih, s obzirom na kontinuirani rast plaća, mirovina, svih ostalih socijalnih davanja. S obzirom na također, očekivanu rekordnu turističku sezonu, govorit ću upravo o hrvatskom turizmu. Dakle unatoč iznimno izazovnim vremenima u kojima se nalazimo, hrvatski turizam pokazao je svoju snagu i otpornost. Hrvatska je jedna od najpoželjnijih turističkih destinacija na Mediteranu i rezultat je to, prije svega, kvalitetne pripremljenosti, uske suradnje čitavog turističkog sektora i vlade svih resora u Vladi Republici Hrvatske, Republike Hrvatske. Trenutno se ostvaruje 94% rezultata iz rekordne 2019. g., dok s najvažnijih emitivnih tržišta, poput Njemačke, Poljske, Češke i Austrije ostvarujemo i veći broj noćenja u odnosu na isto vrijeme rekordne 2019. g., što doživljavam kao potvrdu sve veće potražnje i izvan ljetnih mjeseci. Dotaknemo li se financijskih pokazatelja, oni su zasad iznad razine istog razdoblja 2019. g. Naime, ovogodišnje prvo tromjesečje prema prihodima ostvarenih od stranih gostiju za 2% je bolja od prvog tromjesečja 2019., a vrijednost fiskaliziranih računa u prvih 6 mjeseci je za čak 24% veći u odnosu na prvih 6 mjeseci 2019. dok je mjesec lipanj za čak 39% bolji od lipnja 2019. Prema svim tim podacima, optimistično se može gledati i na glavni dio sezone koji je pred nama i u kojem inače ostvarujemo 70% ukupnog prometa te 63% ukupnih prihoda. Iako je turistička statistika jedna od bitnih pokazatelja uspješnosti, a koncept sunca i mora, jedan od glavnih motiva dolaska turista u Hrvatsku, cilj resornog Ministarstva turizma i sporta i kompletno Vlade RH je upravo razvijati održivi turizam koji podrazumijeva ravnomjernu posjećenost tijekom cijele godine i duž čitave RH, ali isto tako i brigu o kulturnoj, prirodnoj baštini te povezivanje s lokalnim stanovništvu i brigu o okolišu. Stoga je Ministarstvo turizma i sporta izradilo strateški dokument odnosno Strategiju razvoja održivog turizma do 2030. g. koji će ustvari u narednom desetljeću odrediti budućnost daljnjeg razvoja hrvatskog turizma, a Strategija će uskoro biti objavljena i u javnom savjetovanju. Upravo je održivost jezgra oko koje se grade strateški ciljevi nove Strategije. Što se tiče samog Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, valja reći da su kroz njega osigurana sredstva od, više od 2 milijarde koje su u tom iznosu po prvi puta osigurane za investicije za turizam, što je iznimno pohvalno i dodatno, pružaju mogućnosti razvoja održivog turizma, a pozivi će biti raspisani kako je planirano do kraja trećega kvartala. Za ulaganja u javnu turističku infrastrukturu, na raspolaganju je 930 milijuna kuna i to za povećanje atraktivnosti slabije razvijenih destinacija, što će svakako pridonijeti smanjenju sezonalnosti, a za ulaganja u privatnu turističku infrastrukturu na raspolaganju je 1,2 milijardi kuna. Kako bi se Hrvatsku već ove godine krenulo pozicionirati kao inovativnu i održivu destinaciju, Ministarstvo je iniciralo i projekt dodatnog pošumljavanja, kako bi se nadoknadile, ustvari, emisije iz vozila turista. I ono što također, treba posebno naglasiti jest da iznimno veliki doprinos, ali isto tako i direktan i izravan utjecaj na kvalitetu i na snagu hrvatskog turizma će svakako dati i skori ulazak Hrvatske u monetarnu uniju odnosno u eurozonu, u Schengen, isto tako kao i otvaranje Pelješkoga mosta, sve to nepobitni su dokazi i izrazi [[Upadica: Hvala.]] modernog hrvatskog suverenizma. Hvala vama.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Poštovani. Ovim govorom želim javno postaviti pitanje quo vadis hrvatsko pravosuđe? Quo vadis hrvatski suci? Voljela bi da to pitanje postave oni sami sebi. Svih 1 700 koliko ih otprilike Hrvatska u ovom trenu ima. Govorim to povodom informacije objavljene u medijima da je predsjednik Vrhovnog suda Radovan Dobronić smijenio suca Damira Kosa koji je bio predsjednik Kaznenog odjela, ali i suca Marina Mrčelu koji je bio šef Odjela za praćenje prakse europskih sudova zbog neslaganja vezano uz raspravu o dodatnim plaćenim angažmanima sudaca u arbitražama, kao i vezano za tužbe sudaca protiv medija. Moram reći da u cijelosti podržavam Radovana Dobronića, njegov program za koji je u HS-u dobio povjerenje. Smatram da on ima dobru ideju i viziju i jednu reformsku snagu koja doista mogla pomoći hrvatskom pravosuđu. Istovremeno, poštujem znanje i stručnost, kompetencije suca Marina Mrčele, poštujem njegovu ulogu u GRECO-u, kao i Damira Kosa. Ali pozivam ih da razmotre svoju ulogu i poziciju u kojoj se nalaze te da u javnom interesu promijene svoje mišljenje. Naime, pravosuđe u čiji rad javnost nema povjerenja, ne može obavljati svoju ulogu. Ne samo da ne može suditi pravedno, nego ne može suditi uopće. Svaka presuda sadrži neki element s kojim jedna strana u sporu neće biti zadovoljna i bez povjerenja u suce, bez povjerenja u pravosuđe u cjelini, uvijek će ta jedna stranka koja je nezadovoljna u sporu tvrditi da je presuda instrument sile i proizvod nečijih koruptivnih interesa. Politici, a pogotovo HDZ-u, upravo takva percepcija o pravosuđu najviše odgovara. Suprotno stavu većine javnosti, većine naših građana, ja smatram da glavni krivci za to nepovjerenje u hrvatsko pravosuđe, za onu statistiku po kojoj smo uvijek pri dnu hrvatske ljestvice, nisu ponajviše i nisu glavni krivci sami suci već političari, a među političarima ponajviše HDZ kao stranka na vlasti. I uvijek tvrdim da pravosuđe nije HDZ-ovo zato što u njemu sude pokvareni, lijeni koruptivni HDZ-ovi suci već zašto što je HDZ skrojio pravosudni sustav po svojoj mjeri. Skrojio je ključne institucije, DSV i DOV kao potpuno krnje, invalidne institucije koje ne mogu obavljati ulogu i zadaću koje su im dane i s time HDZ pravosuđe drži u šaci. Ovdje smo imali prilike čuti kako članovi tih tijela iz redova saborskih zastupnika zapravo ni ne znaju ovlasti koje imaju. Jedan član je priznao da nikad nije provjerio niti jednu imovinsku karticu bilo kojeg suca u 2 godine svog mandata. Jedna članica je priznala da nema pojma da zapravo je njezina uloga da boduje kandidate i da ocjenjuje njihove kompetencije, primjerice, za sastavljanje optužnice. Dakle to je slika. U proteklih 6 godina, HDZ-ova Vlada je svojim intervencijama u pravosudne zakone napravila najgori udar i zabila zadnje čavle u neovisnost pravosudne grane vlasti. Jedan od najvećih udara je uvođenje sigurnosnih provjera sudaca i državnih odvjetnika i tome sam se snažno protivila, ali vrlo je teško braniti pravosuđe i suce od koruptivne političke stranke, pravomoćno za korupciju osuđene, ukoliko oni sami nisu svjesni da moraju samostalno mijenjati kriterije i pravila igre u vlastitim redovima. Pravosuđe prije svega, mogu reformirati sami suci. Ako su dovoljno samosvjesni, ako su dovoljno spremni shvatiti s čime ih to HDZ stalno potkupljuje i miti, s čime ih to uvjerava da njihove dodatne aktivnosti su normalne i prihvaćene, iako tome zapravo i nije tako. Standarde integriteta, poštenja, profesionalnosti, potpuno posvećene sudačkom angažmanu kojeg netko u pravosudnom sustavu RH ima početna je točka. A ona pitanja koje predsjednik Vrhovnog suda uputio svim sucima, trebali bi biti početna točka i odgovori na koje u svakom trenutku čitava hrvatska javnost ima pravo znati i može na ta pitanja odgovore dobiti. Hvala.
U ime Kluba socijaldemokrata govorit će poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Evo ja bih mogao nastaviti tamo gdje je kolega Dretar stao. A što je i koji je dio Hrvatske oglodan do kosti upravo od strane tih velikih moralista i slično, pa usudio bih se reći, istok Hrvatske, Slavonija, Baranja, Zapadni Srijem. I tako smo imali prilike slušati našeg predsjednika Vlade kako prošli tjedan govori kako je u Slavoniji se vratio optimizam, kako se u Slavoniji živi nikad bolje, kako se osjeća dašak novih vjetrova. Tome nažalost nije ostao imun, barem tom dojmu nije ostao imun ni naš predsjednik Jandroković koji je isto tako prošlog vikenda govorio slične stvari. No, kolegice i kolege, jedini novi vjetrovi koji pušu tamo su novi vjetrovi iseljavanja, a ja ne znam koja su to Potemkinova sela pokazivali našem premijeru i predsjedniku HS-a, da su otišli sa takvim divljenjem. A što vas nisu izveli malo iz centra Osijeka? Što niste vidjeli neke druge dijelove grada, neke druge dijelove grada gdje je svaka druga ili treća kuća prazna? Što niste otišli malo u ruralne dijelove .../nerazumljivo/... Slavonije i Baranje? Što niste otišli vidjeti naša, ne poluprazna nego neka čak i prazna sela? Što niste otišli pričati sa našim poljoprivrednicima da vam kažu kako ruže cvjetaju u poljoprivredi, kako donosimo sjajne zakone i kako napreduju iz dana u dan? Što nisu popričali sa onima koji čekaju bus ili vlak, ne daj Bože, iz Osijeka, recimo, pa da im kažu kako taj vlak vozi 6 sati i to u dobrom slučaju sa presjedanjem na bus i sretni ste, praktički, ako stignete, to vam govore iz HŽ-a. Ili što nisu otišli popričati sa onima koji i dalje prekapaju po kontejnerima tražeći koju plastičnu bocu, da bi mogli zaraditi koju kunu i doslovno se prehraniti, sa našim umirovljenicima? To sumnjam da su im pokazivali. I da su meni možda pokazivali stvari koje su pokazivale njima, ja bih isto rekao, da, u Slavoniji cvjetaju ruže. Ali situacija je puno, puno, puno drugačija. Možda su našem predsjedniku Sabora i Vlade pokazivali hotele koje su gradili na Krku sa novcima iz projekta Slavonija? Taj zaista hvale vrijedan projekt koji će sigurno unaprijediti odlazak iz Slavonije, barem da bi se radilo na Krku u sezoni. Možda su im pokazivali sve one projekte koji su realizirali njihovi stranački kolege koji su ortaci, kumovi, susjedi, poznanici i sl. utjecajnih HDZ-ovaca u Slavoniji koji su dobili novac iz EU fondova. Možda je otišao posjetiti vinograd bivšeg ministra Tolušića. Možda su to projekti zbog kojeg pušu novi vjetrovi u Slavoniji, Baranji i Zapadnom Srijemu. No, kolegice i kolege, moram vam reći, sada tu sa ovoga mjesta i zbog istine, da je to daleko, daleko, daleko od pravoga stanja u Slavoniji i Baranji. Da ljudi nažalost i dalje čekaju doslovno da netko umre kako bi mogli naći radno mjesto, da mladi i dalje odlaze, a ako ne odlaze, onda planiraju otići. Covid kriza i rat u Ukrajini su poremetili neke tokove odljeva naših mozgova. Ali ih nisu zaustavile. I nažalost ako pričate sa mladim ljudima ili sa građanima na ulici općenito, vrlo rijetki će vam reći da planiraju svoju budućnost u Slavoniji, Baranji ili Zapadnom Srijemu. A zašto? 5 minuta mi je prekratko pričati o tome. Ali sigurno ne planiraju otići zbog pametne politike i novih vjetrova koji pušu u Slavoniji i Baranji. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Mosta sada će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Umjesto da nam aktualna Vlada jasno kaže kakva nas jesen očekuje i u kakvoj se trenutno krizi nalazimo i da nam također, objasni kako se obnova Grada Zagreba, Sisačko-moslavačke županije i ostalim potresom pogođenih područja ne može dogoditi i zbog programa mjera u kojem se nedovoljno brzo mijenjaju cijene neprilagođene trenutnom stanju na tržištu. Mi moramo dubinu i snagu krize iščitavati iz postupaka određenih HDZ-ovaca gdje vidimo da je voda došla toliko do grla da se sada krade i armatura na određenim gradilištima. U tom smislu ovdje ću se osvrnuti na ono što je trenutno aktualno, a to je pokušaj Andreja Plenkovića da provede dehadezeizaciju vlastite Vlade. Naime, iz izbora, 3 ključne političke osobe u posljednje vrijeme, prije svega, novog ministra graditeljstva, zatim kandidata za gradonačelnika Splita, a sada i posljednje, ministra financija, mi vidimo da Andrej Plenkvić šalje poruku HDZ-ovcima da je imanje HDZ-ove iskaznice otežavajuća okolnost ukoliko se želi obnašati jednu od ključnih funkcija u stranci, odnosno provedbeno u Vladi. Je li to zato što je presušio HDZ-ov bazen? Je li to zato što Andrej Plenković ne cijeni, štoviše, prezire članove vlastite stranke koji su mu ukazali povjerenje ili Andrej Plenković ide ukorak s odlukama sudova u RH pa i sam priznaje svojom djelatnošću da je HDZ kriminalna organizacija i da stoga njezini članovi ne mogu obnašati najodgovornije funkcije u državi? To je nešto što bi kao pitanje trebao postaviti svaki HDZ-ovac i nešto na što bi im njihov stranački šef trebao odgovoriti. A ja ću se ovdje prije svega osvrnuti zaključno na jednu floskulu koja se često provlači u javnom govoru i koja pokazuje do koje dubine je došlo devastiranje političke scene koja rezultira krajnjim nepovjerenjem građana u politiku. Dakle, mi sve više slušamo o tome da su nam i u Vladi potrebni stručni, a ne stranački ljudi. Situacija je potpuno obrnuta. Nama su potrebni ljudi koji će biti stručni, a politični, odnosno stranački. Što znači biti političan, tj. stranački? To znači proći legitimizaciju odnosno verifikaciju kod građana RH, s obzirom na vlastitu kvalitetu na demokratskim izborima koje bi i putem Izbornog zakona trebalo drugačije urediti gdje vam građani na temelju vaše stručnosti daju povjerenje da upravljate društvenim procesima u zemlji. Međutim, kod nas se dogodilo određeno reteriranje. Naravno da je za njega prvenstveno odgovaran HDZ budući da je najduže na vlasti, a to je da su se uporno putem iskaznice stavljali na ključna mjesta u državi podobni, a ne stručni ljudi, što je sada rezultiralo obrnutim procesom da se mimo legitimiteta građana žele staviti navodno stručni ljudi koji ne moraju proći demokratske izbore da bi obnašali ključne funkcije u državi. I to pokazuje s obzirom da ljudi sve manje i žele uopće participirati i kao glasači i kao nositelji funkcija u demokratskim izborima, koliko je dubok ponor naših demokratskih procesa u RH. Dakle, nama treba u RH da se što više stručnih ljudi politički aktivira, zatraži povjerenje od građana, a onda, ako ga dobije, obnaša najodgovornije funkcije u državi. HDZ koji je devastirao taj prirodni proces [[Upadica: Hvala.]] sada se sam pokušava izvaditi dehadezeizacijom [[Upadica: Hvala lijepo.]] vlastite Vlade.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,52 SATI]] Molim vas ajmo se sjesti na svoja mjesta da možemo pustiti kolegice i kolege koje žele raspravljati u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i prvi će govoriti … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] , ne, ne, velim načelno, ja sam načelno rekao, ne, ne, ne, ne, to je točka, tako se zove točka, a ovaj, možemo se sjesti malo i umiriti. Sada će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovani zastupnik Marko Milanović Litre, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, danas u popodnevnim satima u njemačkom Bundestagu raspravlja se o Rezoluciji o boljoj budućnosti BiH. Adis Ahmetović Bošnjak, zastupnik njemačkog SPD-a u Bundestagu glavni je autor ove nakaradne rezolucije koja pokušava utrpati ideje bošnjačkog unitarizma pod privid građanskog političkog koncepta, koncepta u kojem postoji jedan bosanski identitet, jedna bosanska kultura, jedan bosanski jezik i jedan narod koji vlada nad ostalima. A kada se ova rezolucija izglasa i BiH počne napokon disati punim plućima unitarizma diljem povijesnih ognjišta Hrvata, diljem BiH nakon 30.g. zavladat će još jednom bratstvo i jedinstvo svih narodnosti BiH, svi će ići na more, nitko neće živjeti na dug, svaki dan otvarat će se po jedna nova tvornica, bit će posla za sve, neće biti sirotinje, a kriminal i korupcija će nestati preko noći. Ono što ta rezolucija promovira je BiH 2.0 u kojoj ne postoji konstitutivnost triju naroda, u kojoj Hrvati nemaju svoja prava, u kojoj su Hrvati prepreka bošnjačkim interesima i politikama, u kojoj se Hrvati stavljaju na istu razinu kao i secesijska vlast Republike Srpske, u kojoj se opravdano osuđuje rad Dodika i Čovića, ali isto tako u kojoj se ne osuđuje Bakira Izetbegovića, opetovanog silovatelja prava Hrvata u BiH. I upravo ta činjenica odaje koji su ciljevi ove rezolucije socijalista Ahmetovića i njegovih zelenih jataka i jarana. Cilj ove rezolucije je silovanje prava konstitutivnog hrvatskog naroda u BiH, a što radi naša vlada, što radi Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, što radi ministar Grlić Radman i HDZ dok se prava Hrvata opetovano siluju u susjednoj zemlji? Oni gledaju, ne sudjeluju, ne interveniraju, oni su promatrači, oni vole gledati. Na engleskom govornom području takve se naziva … [[Govornik se ne razumije]] Tako je bilo i prije 2.g. 2020. kada je Bakir Izetbegović izjavio slijedeće i najavio ono što se upravo danas raspravlja u Bundestagu, citiram: Hrvati imaju previše prava i ako ovako nastave za dvije će se godine probosanske snage organizirati, neće imati ni ovo danas što imaju, razvit ćemo okove pariteta. Ne mogu Hrvati imati isto kao i mi koji nas ima četiri puta više. Ako bude potreba imamo prijatelje iz Europe i islamskih zemalja, ne daj Bože potrebe, pobijedit ćemo i vojno ako treba. To je Bakir Izetbegović izjavio prije 2.g.. Ovakve poruke bošnjačkih političara Hrvatima u BiH nisu izdvojeni slučaj već pravilo, a naš ministar kojeg čeka opoziv slijedeći tjedan radi ono što, što radi nakon ovakvih izjava, ništa, uobičajeno samo gleda. Politike i odluke hrvatskih vlada do danas dovele su do toga da je Hrvata u BiH duplo manje nego prije 30.g., danas BiH broji tek 15% katolika, dok je pravoslavaca oko 31%, a muslimana više od 50 i tko je kriv za takvo stanje? Krive su sve ove vlasti do danas koje su imale maćehinski odnos prema svome narodu počevši od samih početaka naše države i kompromisnog rješenja Hrvata bez svog entiteta unutar BiH. Treba se sjetiti i Jadranke Kosor koja je ustoličila predstavnike nacionalnih manjina u Hrvatskoj, u hrvatsku vlast i stavila ih u prve redove za cicanje novca poreznih obveznika i sve to na štetu hrvatske dijaspore koja svake godine u svoju domovinu pošalje tri puta više novca nego što iznose ukupna izravna strana ulaganja. Ne treba ni zaboraviti ni malog miša iz Madrida Zorana Milanovića koji je svim srcem 2010.g. bez rezerve gurao Komšića pod svoj mandat, a kojem je danas Milorad Dodik jedan od najvećih saveznika u BiH. Ova vlada nije ništa drugačija od ostalih po pitanju BiH, ovaj ministar nije ništa bolji od prijašnjih i upravo zato su Hrvatski suverenisti skupljali potpise za njegov opoziv i upravo zato Grlić Radman mora odstupiti. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta sad će govoriti poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani g. predsjedavajući, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Još jedan petak, nekada davno u svojoj kazališnoj skupini radeći satiričku predstavu „Pozdrav iz Remetinca“ kolega i ja smo se zahvaljivali USKOK-u jer je kontinuirano radio na proizvodnji materijala za našu predstavu. Jednako je tako i danas, ne treba uopće puno razmišljati stvari i materijal dolazi sam od sebe. Prvo je mjera roditelj odgojitelj ostala na snazi, odluku gradonačelnika Tomaševića o ukidanju mjere sud je proglasio nezakonitom. Agenda tzv. progresivne ljevice u Hrvatskoj nastavlja s mjerom globalnih ideologija koje žele uništiti sve što identificirati može bilo osobu, bilo skupinu osoba, bilo civilizacije, država, nacija, vjeroispovijest i kao krajnji cilj obitelj. Očigledno jedino što možemo uistinu može jest konačno dati odgovor na pitanje kuda idu divlje svinje, zagrebačkim asfaltom na prepuna smetlišta glavnoga grada kantograda. Međunarodni centar za rješavanje investicijskih sporova presudio je protiv Hrvatske, a u korist MOL-a u sporu koji će sve nas koštati oko dvije milijarde kuna. Naime, sporan je ugovor po kojemu se Hrvatska država obvezala da će od INA-e preuzeti skladištenje i prodaju plina, otkupljivati cjelokupnu Ininu domaću proizvodnju plina i to po tržišnim cijenama u razdoblju od čak 15 godina. Zaključimo zajedno, najčišći primjer korupcije u samom vrhu države završio je debaklom kojega će platiti hrvatski narod. Udaranje određenim dijelom muškoga tijela po trnju izuzetno je lagano naročito ako je Veseljko tuđi. Ministar financija napustio je vladu, postavljala su se mnogobrojna pitanja, bježi li sa broda koji tone želi li odlaskom spriječiti neku novu aferu ili mu je jednostavno dosadilo. Ne ulazeći u njegove osobne razloge štogod bilo po srijedi bivšem ministru možemo samo reći odmori se zaslužio si. Statistika je nemilosrdna od veličanstvenih 20 iz 2016. ostalo ih je tek troje. Afere, uhićenja, istrage, korupcija, pogodovanja, nepotizam, uhljebljivanja, krađe, obmane, nesposobnost i još mnogo toga, a nimalo lijepoga koštalo ih je političke pozicije. Ako je ikoga i zabrinula njihova budućnost razloga za strah nema. Plodne su i raznim blagodatima bremenite državne jasle i u njima će uvijek biti više nego dovoljno finog i ukusnog sijena za krotke i poslušne ovčice i tiho blejajuću janjad. Naravno da još jedna velika vijest ovoga tjedna i uhićenje bivšeg potpredsjednika Vlade i ministra Tomislava Tolušića. Kada pročitamo sve ono za što ga tereti Europski ured za borbu protiv prijevara, stvarno možemo reći, stvari su u razini čuda. Čovjek je pretvorio postojeći vinograd u oranicu na papiru pa je onda oranica na papiru kada je dobila novce, najednom nekim čudom ponovno postala vinograd. Čovjek je stvorio 2,5 milijuna kuna iz ničega, povukao još 2,5 milijuna kuna iz Europe i vrlo uspješno kuvertirao svoju vinsku omotnicu. Moramo slobodno reći, nakon pretvaranja vode u vino, što se dogodilo u Kani Galilejskoj prije nekoliko tisuća godina, ovo je jedno od najvećih čuda kojem sam svjedočio. Nisam doduše onome prije, ali čitao sam dosta o tome. Uglavnom, Europski ured za borbu protiv prijevara, popularno zvani OLAF, očigledno nema sluha za ovakva čuda koje je izveo bivši ministar i potpredsjednik Vlade g. Tolušić. Jasno je da sam za kraj tjedna kao poslasticu ostavio uglednog člana vladajuće stranke uhićenog u krađi. No dobro, to ustvari i nije neka novost, no ovoga puta predmet grabeži izuzetno je originalan. Građevinsko željezo, stranka koja je u džep pospremila stotine hrvatskih poduzeća, zamračila tisuće tvornica, podžeparila desetke tisuća stanova, spala je na nekakvo kokošarenje šipkama i sajlama. Neprekinuto metastaziranje HDZ-a koje traje već 30 godina i zahvatilo je sve organe hrvatskoga društva, moram priznati komotno, ali i neočekivano proširilo se i na tržište sekundarnih sirovina. U živahnu utakmicu u tom sektoru gospodarstva uključila se i vladajuća stranka vrlo kreativno i učinkovito. Gdje je tome kraj? Hrđave vešmašine, pokvareni frižideri, stari bicikli ili možda novi slogan, nama nikad dosti, mi glođemo do kosti.
U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina govorit će poštovani zastupnik Veljko Kajtazi, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Prošlog tjedna sam govorio o nehumanoj deložaciji romskih obitelji iz Novog Vinodolskog što se nije smjelo dogoditi na ovaj način. Posljedica toga je da imamo preko 10 osoba koje do danas spavaju na sportskom stadionu u Novom Vinodolskom pod otvorenim nebom i čekaju pomoć od bilo koga. Ulazimo u treći tjedan ove situacije naravno uz navodne napore grada i uz sve informacije koje imam ne postoji niti jedna nekretnina na području Novog koja bi se mogla ustupiti i iznajmiti za potrebe njihovog privremenog smještaja. Kako ulazimo u treći tjedan ovog problema, te da se stvari ne miču s mrtve točke već je pučka pravobraniteljica upozorila da ukoliko netko odbijati iznajmiti nekome stan na temelju nacionalne pripadnosti podliježe odredbama Zakona o suzbijanju od diskriminacije odnosno takvo ponašanje je kažnjivo. Na to je upozoren grad Novi Vinodolski koji je smješten navodno traži, a koji je i po Zakonu o socijalnoj skrbi suodgovoran za stambeno zbrinjavanje socijalno ugroženih obitelji sa ovog područja. Nikakve reakcije nema ni od predstavnika Primorsko-goranske županije kojima se nismo obratili samo mi kao predstavnici romske zajednice već i 28 udruga civilnog društva, smještaj koji su navodno odbili ponuđena od centra za socijalnu skrb koji je odbijen iz razloga što je ponuđeno prenoćište za beskućnike koji ne prima djecu i u kojem nema dnevnog boravka, dakle adekvatan smještaj nije ponuđen iako se to tako želi prikazivati. Jedini cilj ovog cijelog procesa je otjerati jedine pripadnike Romske nacionalne manjine sa područja grada Novog Vinodolskog i prebaciti problem nekom drugome, drugoj instituciji, drugoj jedinici lokalne samouprave. Drugi tjedan za redom govorim o ovom, a mislio sam da do toga nikad neće doć da u socijalnoj državi kakvi jesmo po ustavu dozvolimo mogu reći obiteljsku humanitarnom katastrofu u jednom turističkom mjestu u jeku turističke sezone. Radi se o još jednom klasnom slučaju da se odgovornost prebacuje sa jedne na drugu instituciju. Ja sam i prošli tjedan posjeti zajedno sa Savezom Roma u RH Kalisara te smo im pomogli koliko to okolnosti dopuštaju. Međutim, temeljna ideja ljudi koji su iz ovakvog scenarija je da oni pošto poto napuste prostor Novog Vinodolskog i da se tamo više nikad ne vrate. To je jedan pomno planiran projekt i zahtjev koji smo i ranije čuli na sastancima. Pomoći ćemo im sve samo da se maknu pod izlikom da se rade o kriminalcima, kontinuirana dehumanizacija obitelji isticanje incidenata koji su se događali svih ovih godina, grube generalizacije sve kako bi prikazali u što gorem svjetlu u čemu su oni koji to potenciraju djelomično i uspjeli. Stambeni objekt u kojem su stanovali je srušen između ostalog zbog toga što je bio nesiguran i ne uvjetan za život, a sad nije problem što su pod otvorenim nebom. Objekt je srušen na način da su osobe koje su u tom procesu sudjelovale ismijavali ove ljude, a sve je bilo popraćeno pretjeranim prisustvom interventne policije. Objekt je srušen na način da je dio njihovih privatnih stvari uništen u cijelom procesu, od toga je prošlo više od 10 dana i do prošle subote kad iz po drugi put posjećujem nikakav napredak nije napravljen. Pitam se da u ovom slučaju nismo obavijestili mediji i da o ovom slučaju ne govorimo kako bi se tek onda odnosili prema njima? Takav način odnosa prema njima se nastavlja pa iako borave na sportskom terenu nitko im ne želi ustupiti na korištenje ni tuševe, ni toalet na korištenje koji se nalaze pored terena, prepušteni su sami sebi, a centar za socijalnu skrb i lokalne humanitarne organizacije ne nudi niti adekvatno privremeno rješenje. Ako kao država nema niti jednu nekretninu na raspolaganju za ovake situacije onda stvarno moramo razmisliti o jednom širom socijalnom programu, a u ovakim neizvjesnim vremenima ne isključuje da ovakve slike nećemo gledati i još češće. Ljut sam jer smatram kako se ovo nije smjelo dogoditi, prije nego što se pronašao alternativni smještaj i tu vidim najveću odgovornost lokanog centra za socijalnu skrb i grad Novog Vinodolskog. Nadam se da će ovo bit prvi i zadnji ovakav slučaj. Pozivam sve ministre, kolegice i kolege i institucije da obiđu ove ljude pa da vide o kakvim se to velikim kriminalcima radi kad spavaju pod otvorenim nebom u 2022.g. usred turističke sezone. Hvala.
Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU 2021/784 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2021. o borbi protiv širenja terorističkog sadržaja na internetu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 297. Predlagatelj je Vlada. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika Domovinskog pokreta, Klub zastupnika SDP-a i Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izjašnjavanje smo proveli ranije na sjednici, a sada ćemo glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Dakle idemo redom. Prvo su amandmani Odbora za zakonodavstvo. Prvi amandman prihvaćen. Drugi prihvaćen u izmijenjenom obliku. Suglasio se je predlagatelj, odnosno podnositelj amandmana, tako da je prihvaćen amandman u izmijenjenom obliku. 3., 4., 5. i 6. amandman Odbora za zakonodavstvo su prihvaćeni, postaju sastavni dio prijedloga Zakona. Amandman 2 imamo Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, Vlada ih ne prihvaća pa ćemo glasovati o jednom i o drugom. 1. amandman. Glasujmo. Nije dobio potreba broj glasova. I 2. amandman istog kluba zastupnika. Molim glasujmo. Amandman nije dobio potreba broj glasova. Idemo sada na jedan amandman Kluba zastupnika SDP-a, Vlada ga isto tako ne prihvaća. Glasujmo. Nije dobio potreba broj glasova. I dva su amandman Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, oba dva Vlada ne prihvaća pa glasujmo o 1. prvo. Nije dobio potreba broj glasova. I 2. amandman istog kluba zastupnika. Molim glasujmo. Amandman nije dobio potreba broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) 2021/784 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2021. o borbi protiv širenja terorističkog sadržaja na internetu. Molim glasujmo. Glasovalo je 119 zastupnica i zastupnika, 111 bilo je za, 7 suzdržanih i 1 protiv pa je na taj način donesen navedeni Zakon. Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe Vijeća (EU) 2019/1111 od 25. lipnja 2019. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o međunarodnoj otmici djece, drugo čitanje, P.Z.E. br. 278, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika Domovinskog pokreta. Izjašnjavanje smo proveli pa ćemo sada glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Imamo dva amandmana. Oba Vlada ne prihvaća. 1. amandman, glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. I 2. amandman istog kluba zastupnika, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe Vijeća (EU) 2019/1111 od 25. lipnja 2019. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o međunarodnoj otmici djece. Molim glasujmo. Jednoglasno, sa 119 glasova za donesen je navedeni zakon.
Hvala vam lijepa poštovani g. predsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. Tražim stanku u ime kluba Za pravednu Hrvatsku u trajanju od 10 minuta da bi još jedanput naglasili kako ovaj zakon, pa čak i činjenica kada bi osnovali kulturna vijeća na razini dječjih vrtića neće pomoći katastrofalnom stanju u kulturi u RH, neće mu pomoći niti ministarstvo koje troši 4 milijuna kuna dnevno da bi imali kulturnu politiku koja podržava institucije i djelovanje pojedinih dijelova tih institucija kao što je HRT gdje recimo u majstorskom ciklusu simfonijskog orkestra u 11 koncerata dirigira samo jedan hrvatski ravnatelj ili dirigent, isto tako neće pomoći zbog toga što u ciklusu Zbora Sfumato HRT-a će dirigirati sljedeće godine poznati srpski dirigent koji je poznat po tome što je dirigirao recimo čuveni Marš na Drinu, neće pomoći zbog toga što daje faraonske ovlasti ministrici da bira članove vijeća i predsjednike, neće pomoći zbog toga što iste te ovlasti daje gradonačelnicima i županima, neće pomoći zbog toga što ustvari omogućava njima da direktnim pogodbama dodjeljuju prostore i na taj način ustvari ovim zakonom stvaraju dodatnu vojsku ovisnika u kulturi koji ovise o proračunu i koji onda oni kontroliraju. To je klasični obrazac kako se na neki način duboka država ukorjenjuje u Hrvatskoj i kako koristi svaki mogući trenutak da kupuje ljude i da ti ljudi nakon toga isključivo njima u njihove političke svrhe. Hvala vam.
Stanka je odobrena. Javlja li se još tko? Ne. Nastavljamo s radom sukladno čl. 293.b. pa idemo s amandmanom zastupnika Hasanbegovića, vlada ga ne prihvaća. Glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Pa idemo na amandmane Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, 1. amandman, vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 2. amandman istog kluba zastupnika je prihvaćen pa postaje sastavni dio prijedloga zakona. Amandman br. 2, vlada ne prihvaća. Glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. 4. amandman isti klub zastupnika, vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 5. amandman Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, vlada ga ne prihvaća. Glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. I 6. amandman isti klub zastupnika, vlada ga ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Sada idemo na amandmane zastupnice Peović tri su amandmana, 1. amandman vlada ne prihvaća. Glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 2, vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. I 3. amandman je povučen tako da o njemu ne trebamo glasovati nego ćemo glasovati o Konačnom prijedlogu Zakona o kulturnim vijećima i financiranju javnih potreba u kulturi. Molim glasujmo. Glasovalo je 127 zastupnica i zastupnika, 76 za, 2 suzdržana, 49 protiv pa je na taj način donesen Zakon o kulturnim vijećima i financiranju javnih potreba u kulturi. Prvo, Prijedlog za pokretanja pitanja povjerenja Viliju Berošu ministru zdravstva u Vladi RH, predlagatelji su 32 zastupnice i zastupnika u HS-u, rasprava je zaključena. No prije nego što prijeđemo na glasovanje imamo nekoliko za sada zahtijeva za stankom, prva je kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime kluba Centra i GLAS-a jel želim još jedanput naglasiti da smo mi neki dan imali treći opoziv ministra Beroša gdje smo ukazivali na sve one propuste koje je ministar napravio. Ja ću sad ukazati samo na ono što jedan ministar treba biti, a što ministar Beroš nije. Jedan ministar treba kao prvo gledati korist naših sugrađana i onda gledati da sustav funkcionira. Ja vas pitam tko je od naših sugrađana zadovoljan sa radom u zdravstvu? Onih 900.000 koji traže na koji još uvijek čekaju na pregled, svih onih koji čekaju na određene specijalističke preglede ili na neke od magnetnih rezonanca, da nije tragično bilo bi smiješno kad se najavite, pa onda dobijete termin tamo negdje krajem 2023.g. ili je možda 2023.g. puna, pa se čeka već početak 2024., a o tome kako se je uspio ministar Beroš posvaditi sa kompletnim sustavom to zapravo još nikom nije pošlo za rukom, nema niti jedne udruge liječnika koja bi stala iza ministra Beroša i to bi trebao biti alarm, to bi trebao biti i znak, to je i bio, trebao bit pokazatelj našem premijeru da u sustavu zaista je nešto trulo i apsolutno ne može funkcionirati. Ministar Beroš kad ne zna riješit problem onda ga rješava na vrlo jednostavan način, a to je da kaže da će to riješiti liječnici obiteljske medicine, pa sve njegove probleme i njegovih tzv. reformi će oni riješit, a način na koji se je ponašao u slučaju Čavajda je nešto što će ostati u anale hrvatske stvarnosti i zbilje, hvala lijepo.
Stanka je odobrena. Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se u ime Kluba zeleno-lijevog bloka. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bismo još jednom prošli kroz sve argumente i 12 točaka po kojima smatramo da je ministar Beroš došao do one točke kada mora podnijeti političku odgovornost i otići sa svog ministarskog mjesta. Podsjetit ću, tih 12 dakle katastrofalni rezultati upravljanja pandemijom, nedostupnost prekida trudnoće na zahtjevu jednom dijelu hrvatskih bolnica, slučaj Čavajda, afera Ćorušić, afera Medikol, afera Cuspis, a nedostatak preventivnih programa koji dovode do izrazito visoke smrtnosti od raka, centralizacija i oduzimanje bolnica regionalnoj samoupravi odnosno cjelokupni prijedlog reforme koji ne podržava nijedan dionik, Zakon o sigurnosti na cestama protiv kojeg su se sve liječničke udruge pobunile, Strategija razvoja ulaganja u primarnu i sekundarnu zdravstvenu zaštitu, nedostatak hitne helikopterske medicinske službe itd.. Ali želim iskoristi ovu stanku da podsjetim u kojem kontekstu se odvija ovaj opoziv Beroša, u kontekstu gdje večer prije ministar Marić daje ostavku, u kontekstu gdje dan nakon opoziva Beroša se hapsi bivši HDZ-ov ministar Tolušić također naravno zbog korupcijskih afera, u kontekstu gdje također taj dan saznajemo da Hrvatska gubi spor na međunarodnom arbitražnom sudu u vrijednosti od dvije milijarde kuna koje će platiti hrvatski građani zbog korupcije HDZ-a, u kontekstu gdje nam onda kao šlag na kraju dolazi krađa željezne građe koju krade neki istaknuti HDZ-ovac zaposlenik Hrvatskih cesta, u kontekstu gdje Kuščević sa one prve razine prenamijene zemljišta sada dolazi na razinu investiranja u, u obnovljive izvore energije.
Hvala vam lijepa, kolegice Benčić, hvala vam lijepa, stanka je odobrena.
To je kontekst u kojem se to odvija.
Kolegice Benčić, molim vas, pa dajte molim vas, ajde držimo se reda, sad smo govorili o redu i sad opet ništa. Idemo dalje, kolega Sačić izvolite.
Tražimo stanku također u ime Kluba Hrvatskih suverenista u trajanju od 10 minuta kako bi još jednom ukazali hrvatskoj javnosti i svim kolegicama i kolegama da ovaj prijedlog od naših kolega o opozivu ministra Beroša je nepotpun, on je od 7 točaka obrazložio čitav niz opravdanih razloga za smjenu, ali jedan od najvažnijih, također iznimno važni koji reflektira na živote i zdravlje građana RH nisu dotakli, a nisu dotakli upravo upravljanje krizom u pandemiji na način da su prvo bez procjene utrošili ogromne novce, milijarde kuna za nabavu cjepiva koje nije polučilo rezultate. Prema Halmedovim statistikama od 1. travnja 2022. u Hrvatskoj je cijepljeno 5 milijuna 220 tisuća ljudi, a o njima i na tu grupaciju ljudi koji su se cijepili tražeći zdravlje prijavljeno je nekoliko stotina tisuća nus pojava što lakših što težih od čega 54 čak za gubitak ljudskih života, a na koje se u ovom izvješću nismo reflektirali. To zahtjeva našu pažnju i mi moramo otvoriti i tu temu jer cjepivo i pojave koje donosi, nus pojave, to cjepivo protiv covida također zaslužuje da se osudi postupanje ministarstva i nadležnih službi, a dapače u tom kontekstu treba gledati nabavu, potencijalnu nabavu novih 7 milijuna doza cjepiva od kojih već sada imamo viška 13 milijuna, hvala vam lijepo.
Stanka je odobrena naravno. Kolega Vidović, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, tražim stanku u ime Kluba Socijaldemokrati da još jednom objasnimo poziciju i stav našega kluba u vezi zahtjeva za ostavkom ovoga minisitra i načinu na koji ćemo glasat. Naime, mi ćemo biti svakako za smjenu ministra Beroša, ali nismo potpisali zahtjev za njegovom ostavkom iz jednog sasvim ja bih rekao principijelnoga razloga, taj razlog leži u činjenici da smo mi prije svega krajnje nezadovoljni i mislimo da je to pravi problem, upravljačkom paradigmom, dakle ako imamo situaciju u ovoj zemlji da u zadnjih 6.g. se ministri mijenjaju kao na traci, 25 ljudi je otišlo iz vlade, ako imamo situaciju da su nam ministri bahati, da su nam ministri i pune, bivši ministri pune zatvore, ako imamo situaciju da oni dnevno dokazuju svoju, svoju prilično problematičnu sposobnost da rješavaju probleme ovih građana, mogli bismo zatražiti smjenu bilo kojega i raspravu bilo kojega ministra u ovoj vladi. Zato ćemo biti naravno i za smjenu ovoga, ali ovdje se radi o nečemu sasvim drugom. Mi nismo i ne želimo da ostane dojam, ministar Beroš je problem za sustav promijenit ćemo ga i sve će biti u redu. To je način na koji zapravo zamagljujemo ono što je suština problema. Prije 2 mjeseca smo zatražili mi saborski zastupnici 13 nas 7 iz pozicije i 6 iz oporbe da razgovaramo o reformi zdravstva. Državni tajnik Dulubić nam je rekao upišite se u HDZ ako želite raspravljati o reformi zdravstva. Gospodo problem je u toj nepodnošljivoj lakoći identificiranja države sa HDZ-om ili sa bilo [[Upadica: Hvala vam.]] kojom drugom strankom.
Stanka je odobrena. Kolega Beljak izvolite.
Hvala lijepa. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba saborskih zastupnika HSS i Radničke fronte. Uvažavajući sve argumente koje je iznijela kolegica Benčić kao i ostale kolege koji su tražili stanku isto tako unaprijed kažemo da ćemo glasati za opoziv uostalom mi smo jedni od inicijatora toga. Sve, svi argumenti koji su navedeni stoje apsolutno i ima ih još. Ono što nas najviše brine je jedna stvar koja je na neki način kroz medije stavljena pod tepih, a to je ono za što ja osobno sam mislio da se u jednoj Hrvatskoj u mojoj domovini nikad neće dogoditi. To je trgovina organima. Dakle, u Hrvatskoj u Zagrebu, u glavnom gradu naše domovine članice EU se trguje organima i to rade isti oni liječnici ili kolege liječnici gdje se, koji se sve više i više prizivaju odnosno pozivaju na priziv savjesti da bi ovakve stvari za koje sam ja mislio da se događaju u nekim trećim ili četvrtim zemljama Indiji, Pakistanu da nikoga ne uvrijedim u afričkim zemljama događaju usred Zagreba. Dakle, usred Zagreba su transplantirani živim osobama koji nisu rodbinski povezani onome kome se transplantira bubrezi dakle, iz Srbije i sa Kosova. Dakle, ti bubrezi su kupljeni što god netko rekao, a jedan od donora je bio, bila osoba koja ima nekoliko djece s Kosova i koji je po svim relevantnim papirima koji su dostupni bio graničnih intelektualnih sposobnosti. Dakle, ministar Beroš je moralo odgovoran za tu svinjariju, nije poduzeo ništa, dalje ne znamo imena liječnika koji su to radili, ne znamo imena korisnika i to je nešto što se ne događa i ne smije događati u Hrvatskoj i zbog toga ministar Beroš i zbog svega ostalog navedenog mora otići. Hvala lijepo.
Stanka je odobrena. Kolega Grbin izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, ali prije svega uvažene kolege iz vladajuće većine, tražim ovu stanku kako bih vas pozvao iako znam da taj apel neće uroditi plodom da razmislite svojom glavom i da glasate po savjesti, a vi to nećete učiniti. I vi ćete se danas nakon ovog glasanja još jednom hvaliti time kako ste obranili Beroša kao što ste nekad branili Kušćevića, kao što ste branili Tolušića, kao što ste branili Gabrijelu Žalac. I vi ćete danas biti svi ponosni i reći obranili smo ga. Reći ćete niste uspjeli, ovi su vaši zahtjevi jalovi. Ali to što ste vi obranili dobrog vojnika Beroša neće promijeniti stanje u hrvatskom zdravstvu. Liste čekanja će ostati, dostupnost zdravstvene zaštite neće se povećati. Prizivi savjesti neće stati. Ženama Hrvatske neće se osiguravati njihova prava. Gubici u zdravstvenom sustavu gomilat će se i dalje po stopi od 400 do 500 milijuna kuna mjesečno. Zdravstveni sustav RH time što ste vi danas obranili dobrog vojnika Beroša neće biti bolji, a ljudi u Hrvatskoj će i dalje živjeti lošije. I to je realnost vašeg djelovanja. Vašeg djelovanja kad ste branili Tolušiće, kad ste branili Žalac, kad ste branili Kušćeviće, kad ste branili sve one čija je obrana bila neobranjiva. Ali vaša stranačka stega je svaki put bila jača od toga. I glasajete danas kako god hoćete, ali znajte ovo što radite danas, ovo što radite cijelo ovo vrijeme građanima ove zemlje nanosi štetu, a na vama je da ocijenite [[Upadica: Hvala vam kolega Grbin.]] kako ćete s time živjeti. Hvala.
Stanka je odobrena, ali imamo povredu Poslovnika. Kolega Kapulica izvolite.
Javio sam se za povredu Poslovnika 238., zloupotrijebit ću naravno tu instituciju kao što su zloupotrijebili 5 zastupnika malo prije pri rasprava kada su ukazivali na potrebu poštivanja Poslovnika pa su se redom javljali kršeći Poslovnik. Ova točka dnevnog reda odvija se u kontekstu uhićenja u Istri, u kontekstu u natpisima, o natpisu o nekim žičanim ogradama u Vukovaru, u kontekstu povijesno niskog rejtinga SDP-a, u kontekstu smrada od smeća i svakodnevnog pucanja cijevi u hrvatskoj metropoli [[Upadica: Hvala vam kolega Kapulica.]] u kontekstu najave predsjednika Socijaldemokrata da će [[Upadica: Kolega Kapulica molim vas.]] da će razgovore o vrbovanju zastupnika …
Kolega Kapulica, kolega Kapulica molim vas možete završiti kolega Kapulica. Ovo nije bila povreda Poslovnika i ne znam zašto ste se na taj način javili, dobivate opomenu. Kolega Reiner, izvolite, stanka.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora tražim stanku u ime Kluba HDZ-a da skrenem još jednom pozornost na to da smo u svezi zahtjeva za opozivom ministra Beroša ovdje diskutirali od 15,45 do 15 do 1 u noći i da pritom se razgovaralo i govorilo o svemu i svačemu osim o onih 8 točaka koje oporba stavljala pod navodnicima na dušu ministru Berošu. Govorilo se o svemu i svačemu drugome, no ne gotovo ništa upravo o tome. To me malo začudilo. Moram isto tako reći da me začudilo da tijekom te rasprave od 32 zastupnika koji su potpisali to dobar dio vremena ih je bilo tek nekoliko. U jednom trenutku, u jednom vremenu samo 4. Pa zar drugi nisu stajali iza toga ili ne znam? Govorilo se zapravo o svemu i svačemu, a ne o tih 8 točaka. Dakle, ne 12. Očito kolege koji su to podnijeli ni ne znaju koliko je točaka, a neki pak ne znaju uopće pojma nemaju o čem se zapravo radi kad pričaju primjerice o trgovini organima. Dakle, oni bi ukinuli program nesrodnih davatelja. Pa neka se malo upute u stvar i neka to otvoreno kažu i uskrate organe svima onima koji dobivaju godinama organe od nesrodnih davatelja kao i u cijelom svijetu, a pritom isto tako treba vrlo jasno reći govorilo se o problemima i nekim objektivnim, financijskim problemima koji ne postoje samo za vrijeme Beroša i ne postoje samo za vrijeme Hrvatske [[Upadica predsjednik: Hvala kolega.]] nego se vuku i nek' pročitaju 80-tih godina šta se pisalo o zdravstvu.
Kolega Reiner, hvala vam lijepa. Stanka je odobrena. Hvala vam lijepa. Imamo dvije povrede Poslovnika. Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Sabora. Članak 238. Kolega odnosno gospodin potpredsjednike Reiner omalovažava i vrijeđa sve nas koji smo zaista zdušno radili i radimo svoj posao svaki dan. Dakle, ovdje smo mnogi od pola 10 pa do duboko u noć dok traje rasprava tako da vam je potpuno jalova ova vaša, ovo vaše zbrajanje koliko nas je u kojem trenutku bilo. Nas je uvijek bilo tu više. To je prva stvar. Druga stvar ako ste imalo pratili sa ove pozicije na kojoj ste sjedili išli smo točku po točku.
Kolegice Marić, vrijeme je isteklo. Kolegice Marić dobivate opomenu. Ovo nema nikakve veze sa povredom Poslovnika, ovo je čista replika. Izvolite kolega Beljak, povreda Poslovnika.
238. s obzirom da sam osobno prozvan od gospodina Reinera. Ja nisam govorio da sam protiv transplantacije. Dapače, tu su sve pohvale za hrvatsko zdravstvo. Ali kolega Reiner u Zagrebu se dogodila trgovina organa. Pa ne može netko tko je granično intelektualno sposoban ima nekoliko djece s Kosova nekome iz Zagreba, iz Hrvatske donirati organ. To je činjenica i to je sramota koju vi stavljate pod tepih.
Kolega Beljak dobivate opomenu, vi ste replicirali. Isto tako nema veze sa povredom Poslovnika i molim vas držimo se Poslovnika. Kolega Bartulica, izvolite stanka obrazlaganje.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime kluba Domovinskog pokreta. Vidite liječnici i medicinske sestre, ostalo medicinsko osoblje nisu razlog zašto je naše zdravstvo u ovom stanju. I zato je veliki propust ministra što nije stao u obranu tih ljudi, nije obranio liječnike koji su pod strašnim pritiscima oko priziva savjesti. Nije slučajno da ne žele raditi određene zahvate i sa pravom to odbijaju. Međutim, isto je došao u situaciju da bi trebao obraniti obiteljske liječnike od situacije da moraju prijavljivati pacijente policiji i slično. Nije to učinio i to su mu veliki propusti. Međutim, još jednom ću apelirati vladajućima da razmisle o praksi da zdravstveni menadžeri umjesto liječnici i specijalisti vode sustav. U zdravstvu kako izgleda u Hrvatskoj se svakodnevno donose odluke o problemima financijske naravi. I on sigurno nije tu stručan i nalazi se u teškim okolnostima. Podsjetit ću na preveliko povjerenje koje je imala ova Vlada u SMS tzv. zajedničku nabavu u ime cijele EU. Nalazimo se u situaciji gdje ćemo ostati sa ogromnim iznosima cjepiva koji nikome ne trebaju. Tko će snositi odgovornost za to? Je li još znamo točne iznose koje su plaćene? Ne znamo. 30 milijardi kuna nije dovoljno za javno zdravstvo, a naši građani i dalje misle da zdravstvo treba bit besplatno. Tako da i u toj cijeloj raspravi ministar Beroš premalo je učinio, a imamo jako puno demagogije oko toga zašto se stvaraju dugovi. Dakle, dok se ne [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] unese tržišni mehanizam u sustav vrtit ćemo se u začaranom krugu.
Stanka je odobrena. Javlja li se još tko? Onda ćemo sukladno članku 293b. nastaviti dalje. I sukladno članku 252. Poslovnika želim vas izvijestiti da je za donošenje odluke o iskazivanju nepovjerenja članu Vlade potrebna natpolovična većina svih zastupnika, dakle 76. Sada dajem na glasovanje Odluku o iskazivanju nepovjerenja Viliju Berošu ministru zdravstva u Vladi RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da je glasovalo 129 zastupnica i zastupnika, 51 je bio za, 78 su bili protiv što znači da nije donesena Odluka o iskazivanju nepovjerenja Viliju Berošu ministru zdravstva u Vladi Republike Hrvatske. [[Pljesak.]] Hajde molim vas! Kolega Grmoja znam da ste pogriješili. … [[Upadica Grmoja, ne razumije se.]] Jel' opet HDZ kriv? … [[Upadica Grmoja, ne razumije se.]] Dobro. Ostaje glasovanje kako je. Vi ste jasno rekli da ne mislite to kako ste glasovali. Svima je to jasno. Dobro. Idemo dalje. Prijedlog Zakona o zdravlju životinja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 299, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o zdravlju životinja; i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. 125 zastupnica i zastupnika je glasovalo, 87 za, 38 protiv pa je donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Hvala lijepa. Sada ćemo ići na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, prvo čitanje, P.Z. br. 301; Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172 Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje. Da, poštovani državni tajnik Tomislav Paljak, izvolite. Onda ćemo sada zastati pa ovaj, u ime Kluba IDS-a stanku je zatražio poštovani zastupnik Daus, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče HS-a, što se tiče samog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama, tražim stanku u ime IDS-a od 10 minuta, i dopuni Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Nema puno se što dodati, radi se o 4 članka i razumije se da se ide poboljšati sukladno vremenu u kojem živimo, ali volio bih skrenuti pozornost, već kad je tema odgoja i obrazovanja na dvije, tri stvari. Ono što je kronično problem i nadam se da ćemo svi skupa kao društvo uspjeti ovoga, to riješiti, a to je počeo bit manjak kvalitetnih učitelja, profesora, sve manje mladih kvalitetnih stručnih kadrova koji završavaju svoje obrazovanje nam dolaze opet u sustav obrazovanja, ne svojom krivicom, ne možda krivicom ni svih nas ili smo mi svi zapravo zajedno jednako odgovorni jer čime su motivirani da se počnu time baviti osim što je to njihov poziv, što to žele. Privatni sektor je počeo puno više plaćati od javnoga. Moramo ozbiljno razmisliti, pogotovo kod nekih struka kako dodatno stimulirate naše nove mlade buduće profesore. I ne samo njihovih plaća nego i materijalnih i tehničkih uvjeta koje imaju na svom radnom mjestu. I ono što je možda najvažnije, di smo zadnjih godina ili desetljeća jako pali, odgajateljice u predškolskom odgoju, učitelja, u razrednoj nastavi, predmetnih učitelja i dalje profesora, srednjoškolskih, visokoškolskih ustanova, oni su nam uvijek bili jedan stup, jedan temelj, jedan uzor u društvu i iz perspektive nas koji smo ih kao takve doživljavali i poštivali, nisu oni pali u svojoj kvaliteti nego što smo mi to učinili da su, ne znam, danas roditelji i djeca znaju više od samih učitelja, ne mislim ovdje na prvu damu, da budem, mislim zapravo na sve skupa, najčešći su to oni roditelji kojima je najslabije škola hodala pa objašnjavaju sad učiteljima kako trebaju raditi svoj posao. Evo, osjećao sam potrebu da skrenem pozornost i da pokušamo [[Upadica: Hvala.]] svi zajedno učiniti nešto po tom ... [[Govornik se ne razumije.]] hvala.
Hvala. Stanka je odobrena. Sukladno čl. 293.b. mi ćemo nastaviti sa radom pa ću zamoliti državnog tajnika u Ministarstvu znanosti i obrazovanja Tomislava Paljka da u ime predlagatelja da dodatno obrazloženje. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Pred vama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, stoga mi dopustite da vam iznesem ključne razloge za pokretanje postupka izmjena i dopuna važećega zakona. Zakonom o Agenciji za odgoj i obrazovanje stvorena je pravna pretpostavka za osnivanje Agencije za odgoj i obrazovanje, propisana je njezina djelatnost i ustroj te ostala pitanja nužna za obavljanje djelatnosti Agencije. Zakonom o Agenciji omogućeno je obavljanje stručnih i savjetodavnih poslova u odgoju i obrazovanju, kao i praćenje, unaprjeđivanje i razvoj odgoja i obrazovanja na području predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja, obrazovanja odraslih te školovanje djece, hrvatskih građana u inozemstvu i djece stranih državljana. Budući da je Zakon donesen 2006. g. te da od tada nije mijenjan, isti nije usklađen s pojedinim pozitivnim zakonskim propisima. Također, provedbom Zakona uočeni su nedostaci koje je potrebno korigirati kroz izmjene i dopune Zakona. Naime, prema trenutno važećim odredbama Zakona propisana je djelatnost Agencije koja sudjeluje u praćenju, unaprjeđivanju i razvoju odgoja i obrazovanja na području predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja, a Zakonom su također, propisani i poslovi koje Agencija obavlja kao svoju djelatnost. S obzirom na to da u svome radu, Agencija surađuje s ustanovama nadležnima za obrazovanje te znanstvenim odgojno-obrazovnim i ostalim ustanovama u području obrazovanja, a navedeno nije propisano Zakonom, predlaže se navedena dopuna poslova koje Agencija obavlja u okviru svoje djelatnosti. Nadalje, važećim Zakonom propisan je unutarnji ustroj Agencije na način da se ustrojavaju odjeli i podružnice, a radom odjela rukovodi voditelj odjela, odnosno podružnicom ... [[Govornik se ne razumije.]] podružnice. Propisivanjem unutrašnjeg ustroja Agencije Zakonom usporava se i otežava njezino djelovanje jer se ne omogućava Agenciji da sačini svoj ustroj i prilagođava ga na najbolji način radi izvršavanja svojih djelatnosti i poslova. Navedeno se pokazalo neodgovarajućim jer nije omogućavalo agenciji za sačini svoj ustroj i prilagođava ga u skladu sa promijenjenim potrebama za izvršavanje djelatnosti i poslova, a predloženim izmjenama i dopunama zakona stoga se propisuje da se ustroj agencije uređuje Statutom agencije, a ne zakonom. Predloženo predstavlja fleksibilnije i učinkovitije rješenje, te će omogućiti samoj agenciji da sačini svoj unutarnji ustroj i prilagođava ga na najbolji način radi izvršavanja poslova iz svoje nadležnosti. Također u sadašnjem pravnom okviru navedeno je da agencijom upravlja upravno vijeće koje ima predsjednika i 6 članova, a koje imenuje i razrješava Vlada RH na prijedlog ministra znanosti i obrazovanja s ciljem podizanja kvalitete sustava upravnog vijeća agencije. Izmjenama i dopunama zakona predlaže se da se predsjednik i 5 članova Upravnog vijeća agencije biraju temeljem javnog poziva koji objavljuje Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Time se osigurava transparentnost sveukupnog postupka, te dostupnost informacije svim relevantnim stručnjacima koji svojim radom žele pridonijeti radu upravnog vijeća i Agencije za odgoj i obrazovanje. Isto tako, sastav Upravnog vijeća Agencije do sada nije bio usklađen sa Zakonom o radu u pogledu zastupljenosti predstavnika radnika, stoga se predloženim zakonom predviđa izbor jednog člana Upravnog vijeća kao predstavnika radnika. Također dodatno se uređuju i odredbe vezane uz uvjete koje osoba mora ispunjavati za ravnatelja agencije. Naime, prema dosadašnjem zakonu propisano je da ravnatelj agencije mora ispunjavati uvjete za višeg savjetnika, odnosno da mora imati odgovarajuću visoku stručnu spremu utvrđenu općim aktom agencije i 7 godina radnog iskustva na odgojno-obrazovnim poslovima kao i ispunjavati druge uvjete utvrđene statutom ili drugim općim aktom Agencije. S obzirom na to da odredbe o uvjetima za izbor ravnatelja Agencije u pogledu odgovarajuće razine obrazovanja nisu usklađene sa odredbama Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, a također se želi osigurati i podići kvaliteta ravnatelja kao poslovodnog i stručnog voditelja Agencije. Izmjenama i dopunom zakona propisuje se da za ravnatelja može biti imenovana osoba koja ima završen najmanje diplomski sveučilišni studij ili integrirani pred diplomski i diplomski sveučilišni studij, te najmanje 10 godina radnog iskustva u obrazovanju ili u znanstvenoj djelatnosti u području odgoja i obrazovanja. Zaključno želim istaknuti kako će izmjene i dopune koje donosi ovaj prijedlog zakona, da će one omogućiti Agenciji da sačini svoj unutrašnji ustroj i prilagođava ga na najbolji način radi izvršavanja poslova iz svoje nadležnosti. Osim toga, uskladit će se sastav Upravnog vijeća Agencije sa Zakonom o radu u pogledu predstavnika radnika, te način izbora predsjednika i članova Upravnog vijeća Agencije koji se biraju temeljem javnog poziva koji objavljuje Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Također, uvjeti za izbor ravnatelja agencije uskladit će se sa odredbama Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, te će se podići kvaliteta ravnatelja kroz prethodno stečeno radno iskustvo. Napominjem da za provedbu ovoga zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva jer su isto osigurana u okviru redovnih aktivnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja i Agencije za odgoj i obrazovanje. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Više kolega se javilo za replike. Neki čak i još dok niste ni došli do govornice, no krenimo redom. Prva je poštovana zastupnica Selak-Raspudić, izvolite.
Uvaženi pomoćniku, molim vas možete li mi reći koliko je ljudi do sada otišlo iz Agencije za odgoj i obrazovanje u posljednjih pet godina i kako objašnjavate taj trend jednako kao i zašto ovaj zakon ne uređuje status agencije kao odgojno-obrazovne ustanove i prava i položaj radnika, nego se isključivo fokusira na ravnatelja?
Gospodin Paljak je državni tajnik, nije nikakvi pomoćnik. Izvolite državni tajniče, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvažena zastupnice. Nemam podatak koliko je ljudi otišlo u posljednjih 5 godina. Može se on izvaditi. Agencija je živo tijelo, ljudi dolaze i odlaze, tako da trenutno tim podacima ne raspolažemo. Ako ćete inzistirati možemo vam to u pisanom obliku dostaviti. Agencija je, ona je u svojoj osnovi, dakle vezana uz Zakon o državnim i javnim tijelima i službenicima i ona se uređuje uredbom Vlade RH po svojim koeficijentima i zbog toga bi drugačiji status agencije bio u koliziji ako bismo je tretirali kao odgojno-obrazovnu ustanovu.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa poštovani državni tajniče. Predloženim izmjenama i dopunom zakona propisuje se da ustroj agencije se uređuje Statutom agencije, a ne kao što to stoji u trenutnom Zakonu o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Naime, propisivanje unutarnjeg ustroja agencije zakonom zaista usporava i otežava njeno djelovanje i stoga smatram da će se predloženim izmjenama zakona samoj agenciji omogućiti da sama sačini svoj unutarnji ustroj i da se na taj način, dakle prilagođava na najbolji mogući način u operativnom smislu svom djelokrugu rada i poslova za koje je nadležna. Također, ono što je važno istaknuti uskladit će se sastav Upravnog vijeća sa Zakonom o radu, a jednako tako ono što je jako važno istaknuti što se tiče samog predsjednika članova sastava Upravnog vijeća oni će se birati temeljem javnog poziva [[Upadica Reiner: Hvala.]] što će utjecati na transparentnost. Hvala vam lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepa uvažena zastupnice. Sve ste dobro detektirali. Statut je taj koji će omogućiti brzinu i protočnost kod unutrašnjeg ustrojstva agencije i to je jedna od intencije ovog zakona. Isto kao što ste rekli kod izbora članova Upravnih vijeća neće ići više isključivo na prijedlog ministra, nego će ići preko javnog poziva, a usklađivanje sa Zakonom o radu pretpostavlja da jedan od članova tog Upravnog vijeća bude iz Vijeća radnika i zato se ovaj zakon i mijenja.
Poštovana zastupnica Bedeković. Pardon, ko je sad po redu? Poštovani zastupnik Mažar.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani državni tajniče Paljak, evo i sami ste rekli da intencija ovih izmjena i dopuna Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje je prije svega što sam zakon datira iz 2006.g. samim time se pokazalo i da je potrebno da se uredi sa pozitivnim propisima RH sa drugim zakonima poput Zakona o radu, ali isto tako ste iskoristili tu priliku što je kolegica Bedeković rekla i sa da pomogne agenciji kroz unutarnje uređenje, kroz statut što svakako će doprinijeti i višim savjetnicima koji su tamo da imaju svoje koeficijente, da imaju svoju struku, ali isto tako ste uspjeli napraviti i da kroz ove izmjene i dopune dođemo u jedan dio transparentnosti više, dakle upravo iz razloga što će se predlagatelj ispred Vlade RH kroz javni poziv, a omogućili ste i predstavnicima radnika da će moći imati svoga člana upravnoga vijeća i svakako je to što treba pozdraviti i podržati.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Nemam što sad dodati, upravo sve ono što ste naveli i intencija ovoga zakona. Hvala.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče. Da, ovaj zakon datira iz 2006. i bilo je i vrijeme da se naprave određene promjene. Moje pitanje je vezano za čl. 2. odnosno čl. 8. u prijašnjem zakonu, kaže ustroj agencije uređuje se ovim zakonom i statutom agencije sukladno ovom zakonu. Agencija može osnovati podružnice, a njihova se djelatnost uređuje statutom agencije. Da li odnosno je li sad moguće da agencija osnuje podružnice mimo ministarstva, znači da li ona ima autonomiju i ovlasti jer do sad smo imali agencije Split, Zagreb, Rijeka i Osijek, da li je moguće da ćemo imati još negdje u drugim dijelovima Hrvatske s obzirom na važnost? Tu prije svega mislim na Zadar.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Da, naravno ali taj protok između ministarstva i agencije uvijek ide u paralelizmu ići će i dalje. Ovdje što se tiče suradnje o osnivanju podružnica nije kao takvo upitno, samo nije bilo izrijekom u toj suradnji navedeno u zakonu i zato ga ovdje posebno navodimo da bismo imali uporište u zakonu glede naravno i suradnje i sa ostalim organizacijama, ali i drugim podružnicama kada se ukaže potreba na nekom prostoru da se osnuje.
Poštovana zastupnica Puljak.
Evo poštovani tajniče. Dakle, ovaj zakon na neki način unosi nekakve kozmetičke izmjene koje će osigurati kako kažete protočnost u radu agencije, međutim ono što sam vas pitala i na Odboru za znanost i obrazovanje, dakle kada ćete se pozabavit malo ozbiljnije sa problemima u toj agencija o kojima je nešto govorila i ravnateljica evo i u medijima pred nekih možda mjesec ili manje dana u kojem se navodi da i sami zaposlenici traže duboku reorganizaciju agencije? Na otvorene natječaje za nova radna mjesta ne možete dobiti nikoga jer su plaće nedovoljno, dakle plaće savjetnicima su manje od plaća nastavnika koje oni moraju savjetovati. Imate problem i sa starošću kadra, dakle od 117, čini mi se ovdje iz medija, 117 zaposlenih 79 zaposlenih je u životnoj dobi iznad 50 godina dakle prijeti odljev zaposlenika, a novi ne dolaze. Dakle, kad ćete se pozabaviti malo ozbiljnije sa organizacijom cijele agencije?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Pa i ove izmjene zakona su u tom smislu dovoljno ozbiljne jer će unutarnjim ustrojstvom koji će moći biti reguliran statutom se između ostaloga omogućiti i da se agencija pozabavi i sa radnim mjestima, sa svojim unutarnjim ustrojstvom pa između ostaloga posredno naravno i sa koeficijentima i činjenicom da se ta materijalna primanja onih ljudi za koje se u njihovom radu pretpostavlja izvrsnost i koji vrše nadzor nad onima koji rade u odgojno-obrazovnom sustavu dakle da ti uvjeti budu bolji. Ovim izmjenama zakona će se to moći ostvariti, a da ta protočnost u analogiji sa izmjenama zakona u NCVV se pokazala dobrom, mislim da će se pokazati i ovim zakonom u agenciji.
Poštovana zastupnica Burić.
Poštovani državni tajniče Paljak. Ja svakako pozdravljam ove izmjene i dopune zakona, međutim smatram da treba naglasiti čime se ustvari Agencija za odgoji i obrazovanje dominantno bavi, a to je profesionalni razvoj, to je organizacija, to su organizacije stručnih skupova, usavršavanja, napredovanja u struci u savjetnike, mentore, izvrsnike odnosno izvrsne savjetnike, provođenje stručnih ispita itd. Ono što želim također pohvaliti jest horizontalno usklađivanje zakona sa ZOR-om, sa Zakonom o radu gdje se jedan predstavnik upravnoga vijeća obavezno mora izabrati iz predstavnika radnika i također pozdravljam i smatram da je dobro da se predsjednik i članovi upravnoga vijeća biraju javnim pozivom, a ne kao do sad imenovanjem odnosno na prijedlog ministra, tako da svakako smatram da će ove promjene dovesti do dinamizacije i ustvari brzine postupanja u skladu sa potrebama.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Da, uvažena zastupnice to ste dobro rekli i dobro je ponoviti zbog čega agencije uopće postoje, zbog čega je ova Agencija za odgoj i obrazovanje izuzetno važna. Nabrojali ste neke ključne poslove kojima se ona bavi i da bi ona imala svoju svrhovitost i dalje naravno da se moraju događati i zakonske pretpostavke za to, a čuli ste da ovaj zakon nije mijenjan od kad je ona formirana dakle od 2006.g.
Poštovana zastupnica Glasovac i potpredsjednica ovog doma.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, mene ovaj zakon podsjeća na izmjenu Zakona o pravobraniteljici za djecu kada se ovom HS uputio jedan prijedlog samo da bi se u prijelaznim i završnim odredbama donijela takva mogućnosti i otvorio prostor da se jednu pravobraniteljicu zamijeni novim pravobraniteljem ili pravobraniteljicom. Moje pitanje vama glasi, uz sve probleme s kojima se Agencija za odgoj i obrazovanje susreće zašto niste smatrali shodnim da pred HS dođete s jednim sveobuhvatnim sadržajnim zakonom koji odgovara na ključne probleme na koje se godinama upozorava nego ste se odlučili na isključivo kadrovski zakon kojim otvarate prostor da po donošenju zakona odmah smijenite upravno vijeće i imenujete drugo, a da to upravno vijeće smijeni ravnateljicu kojoj nije istekao mandat i da imenujete drugu ili drugog?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, naravno da se ne mogu složiti s vama, niti je to intencija izmjena ovih, ovog zakona jer da bi, kada bi to bilo tako mi ga uopće ne bismo niti trebali mijenjati kao što nije niti jedna garnitura od 2006. na ovamo smatrala shodnim da taj zakon mijenja. Upravno vijeće je bilo izabrano u drugom mjesecu 2019., njima i tako i tako početkom 2023. izlazi mandat. Upravno vijeće se prije toga još direktnije biralo, znate i sami, na prijedlog ministra tako da smo htjeli formirati tijelo koje će birati novog ravnatelja nismo trebali zbog toga mijenjati ovaj zakon. Ovaj zakon je baš u tom smislu usklađen sa Zakonom o radu i puno je transparentniji s obzirom da pretpostavlja javni poziv za sudjelovanje u radu ovih tijela koje spominjete, dakle ova insinuacija ne stoji.
Poštovana zastupnica Glasovac digla je povredu Poslovnika, u čem je povrijeđen Poslovnik?
U čl. 238., u omalovažavanju. Vi omalovažavate sve nas ovdje zastupnike koji jako dobro znaju da je taj Zakon o radu, zadnje izmjene su donesene 2019.g., da ste vi htjeli ovaj zakon uskladit sa Zakonom o radu, imali ste za to 3.g., mi jako dobro to znamo jer mi donosimo te zakone i izmjene i dopune zakona. Stoga molim vas g. predsjedniče, potpredsjedniče HS da zaštitite nas saborske zastupnike koji donosimo zakone da nas se omalovažava na ovakav način.
Hvala lijepo. Vi znate da je to isto tako, kao i ja, da je to, nije bila povreda Poslovnika, pa … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] ne, ne možete vi ništa odgovarati, pa morate dobiti opomenu. Ovaj, poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, agencija koja je danas rasprave je bremenita problemima i sad u replici ne mogu iznijeti sve. No, kadrovi kao što je bilo spome, spome, spomenu, spomenuto, pardon, prije definitivno jesu. Ja bih kao i kolegica Glasovac volio da smo vidjeli jedan sveobuhvatniji prijedlog jer mislim da ovaj zakon treba prilagoditi u čitavom nizu segmenata, ne samo u ovima koje ste, koje ste predložili, ali moje pitanje i moja rasprava bi zapravo išla za onime što je već ovdje na neki način i upitano. Budući da tu i širimo nadležnosti odnosno formaliziramo neke veze koje već postoje, dakle postoji vjerojatnost da će se obim posla agencije i širiti, a ne sužavati, dakle barem formalno, ovo su bili neki neformalni poslovi i veze koje su bile neformalne. Je li agencija kadrovski kapacitirana da to može provoditi?
Poštovani državni tajnik.
Poštovani zastupniče, jest, mora biti jer inače nema smisla uopće postojanja. Ona onako kako je formirana 2006.g., kako je zamišljena i kako sve ove godine radi naravno provodi ono zbog čega je nastala i ona mora nastaviti raditi i mora biti kapacitirana, između ostaloga naravno kadrovski i ja mislim da i ove izmjene zakona idu, idu u tom smjeru. Što se događalo u protekle 3.g. i zašto nije doneseno, da tu obvezu ne mogu preuzet na sebe jer ja pripadam administraciji koja niti pune 2.g. nije na čelu ministarstva, a već donosimo naravno promjene i izmjene. Moguće je razgovarati u budućnosti o cjelovitom dokumentu, al to je, ovo je u ovom trenutku ono što možemo i što najučinkovitije želimo napraviti da bi agencija profunkcionirala brže i bolje i dinamičnije.
Poštovani zastupnik Pavić, Željko Pavić.
Poštovani tajniče, ako smatrate da je samo kadrovska politika problem u toj agenciji onda ste mogli promijeniti kadrove. Vi ste sad sa ovim zakonom zapravo legalizirali da se to mijenja na drugačiji način. Smatram da nisu stalno samo kadrovi problem. Ukoliko niste vi iz ministarstva i sama agencija i ljudi koji rade u agenciji do sada nakon 16.g. rada shvatili kako treba ta agencija izgledati, da propišete tu strukturu u zakone da znamo koliko će se trošit u toj agenciji jer agencija ima probleme u školama, to nemojte zaboraviti, vi to jako dobro znate. Ima nas ovdje koji smo radili u školama, imamo doma bračne drugove koji rade u školama i znamo koji su problemi i sad umjesto da te probleme rješavate, ne vi ste omogućili ministru da imenuje 4 člana upravnog vijeća, imenovat ćete novog ravnatelja, a sve će ostat isto, a nakon toga statut će biti kakav, što će unutra pisat o organizaciji? Mi bismo danas trebali ovdje govoriti o tome da li je organizacija dobra i da li će nova organizacija omogućiti da agencija provodi svoj cilj.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče, za razliku od ovog nečinjenja od 2006. vi barem se u tome možemo složiti ovdje nešto i činimo, a činimo to, ponavljam, zato što ovaj zakon nije usklađen s pojedinim … [[Govornik se ne razumije]] zakonskim propisima i zbog toga što su u njemu uočeni nedostaci koje možemo u izmjeni ove, ova 4 članka u bitnome poboljšati i dići kvalitetu odnosno stvoriti pretpostavke da agencija radi brže, jače i bolje. To je ono što smo učinili, a ono što nije učinjeno, ono što bi još trebalo učiniti okej o tome ćemo još razgovarati.
Poštovani zastupnik Pavić je dignuo povredu Poslovnika, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani predsjedavajući, povrijeđen je čl. 238.. Tajnik uporno tvrdi stvari koje ne stoje. Mi ovdje ne znamo o čemu glasamo, kako će izgledati ta agencija, što će pisati u novom statutu, koja će biti razlika struktura, nemamo pojma o ničemu, znači glasamo o novom zakonu, a samo bi se promijenili kadrovi, a organizacija ništa, nula, zero, a trenutno ne valja i nije dobro.
Dobro i to je bila replika, a ne povreda poslovnika pa vam moram dati opomenu. Poštovana zastupnica Orešković, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ovakva agencija sa svojih stotinjak zaposlenika postala je jedna od onih tijela koji su sami sebi svrha, to pokazuju i predložene izmjene i dopune ovih zakona. Ova agencija se više bavi sama sa sobom nego sa pitanjima s kojima bi se trebala baviti. Komentari iz e-Savjetovanja pokazuju duboku frustriranost čitavog sustava i ta frustracija je opravdana. Nastavnici su pritisnuti kontrolama i nadzorima, a čitav sustav edukacije zapravo se zapostavlja. Smatram da je upitno treba li uopće opstati agencija kao samostalno tijelo u postojećem obliku i mogu li se zadaće navodne zadaće organizirati na racionalniji i efikasniji način. Da bi agencija imala svoju opravdanost i svrhu trebala bi se sama duboko reformirati, a očito za takve reforme ova politička struktura nema niti znanja niti volju. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Ne mogu se složiti naravno jedno tijelo je agencija koja vrši stručno usavršavanje, koja vrši rad i nadzor na predavanju učitelja u zvanja, koja radi na stručnim ispitima, koja radi stručne skupove od ranog i predškolskog obrazovanja do visokog, koja izrađuje i implementira kurikulume, koja vrši stručni pedagoški nadzor, koja daje mišljenja na programe i u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama i jednostavno takvu agenciju ne možemo smatrati samo sebi svrhom, tako da mislim da imamo i dalje više nego dovoljno razloga zbog čega agencija mora opstati i raditi naravno. O kvaliteti uvijek možemo raspravljati.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, poštovana predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kultura Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, poštovana gospođo ravnateljice Uprave za odgoj i obrazovanje u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, poštovane i kolegice i kolege. Prijedlog ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje u prvom čitanju Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na svojoj 42. sjednici i sukladno čl. 98. poslovnika HS-a u svojstvu matičnog radnog tijela. I nakon uvodnog obrazloženja koje je podnio predstavnik predlagatelja u kojemu je obrazložio i intenciju ovog prijedloga zakona kojim se dopunjuju poslovi iz nadležnosti agencije i uređuje unutarnje ustrojstvo kao i način imenovanja ravnatelja i kojemu je obrazložio važnost i ulogu i kompleksnost poslova koje Agencija za odgoj i obrazovanje obavlja. U raspravi je doista istaknuta uloga agencije u sustavu odgoja i obrazovanja, istaknuta je važnost omogućavanja samoj agenciji da sačinjava svoj unutarnji ustroj i prilagođava ga na najbolji mogući način radi izvršavanja poslova iz svoje nadležnosti, na način da sama svojim statutom propisuje unutarnje ustrojstvo čime će se omogućiti i optimizirati rad same agencije i utjecati na njenu operativnost. I jednako tako naglašeno je važnost usklađivanja sastava upravnog vijeća sa Zakonom o radu u pogledu predstavnika radnika, jednako tako kao i način izbora članova i predsjednika upravnog vijeća koji će se ovim izmjenama i dopunama birati temeljem javnog natječaja, a ne kao do sad na prijedlog resornog ministra što će svakako doprinijeti transparentnosti rada same agencije. Međutim, jednako tako na odboru je istaknuto i mišljenje pojedinih članova da bi koncept zakona trebao biti sveobuhvatniji, a jednako tako su istaknute neke primjedbe ne čl. 5. prijedloga kojim se uređuju prijelazne i završne odredbe. I nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova prihvatio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, a naravno sve primjedbe i prijedlozi i mišljenja iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Prije svega želim se osvrnuti na dvije stvari koje su ovdje več rečene u replikama, a dosta nam govore o djelatnosti same agencije odnosno nepoznavanju onoga što bi trebala biti njezina djelatnost, a onda i o potrebi unapređenja odnosno proširenja opsega djelatnosti agencije sukladno zakonskim odredbama. Prvo moje pitanje odnosno replika koju sam uputila državnom tajniku odnosi se na problem odlaska ljudi iz sustava, odlaska ljudi iz agencije. Dobila sam odgovor da ljudi dolaze i odlaze. Doista to nije odgovor koji je primjeren za jednog državnog tajnika koji mora poznavati stanje u svome sustavu, a brojke od, biti ću vrlo konkretna ja sam pitala otprilike za posljednjih pet godina gdje u jednoj agenciji koja ima nešto više od 100 zaposlenih otišlo 30-ak ljudi iz sustava, dakle trećina, četvrtina ljudi iz sustava govore jako mnogo o stanju u toj agenciji. I to su oni podaci koje nam treba prije svega servirati ministar ili pomoćnik ministra, a onda dati obrazloženje što se događa, zašto ljudi odlaze. U svome izlaganju ja ću pokušati ponuditi moguće obrazloženje. Druga stvar koja se itekako tiče ovog zakona odnosi se na pitanje toga što bi agencija uopće trebala raditi. S jedne strane mogli smo čuti kolegicu Orešković koja smatra da se agencija može i ugasiti s čime se ne slažem. Agencija treba početi obavljati svoju primarnu djelatnost u skladu s cjelokupnim opsegom koji je propisan zakonom, a onda će imati itekako smisla. Ali mogli smo još više iz replike kolegice Burić čuti temeljno nerazumijevanje toga što bi sve agencija trebala činiti što je zapravo i uzrok čak 284 komentara učitelja i nastavnika i jedno 30-ak komentara savjetnika koji se nalaze unutar javnog savjetovanja i ovog prijedloga zakona i koji su nezadovoljni načinom na koji agencija funkcionira. Dakle, kada je kolegica Burić pokušala nama pojasniti čime se agencija bavi, ona je prije svega se osvrnula na ono na što se agencija svela, a to je stručna pomoć, organizacija stručnih usavršavanja, skupova i davanje titula nastavnicima što nam je poznato kao rad agencije, međutim to nije jedino što bi agencija trebala raditi. Agencija doista u praksi, premda to nije prepoznato u zakonu, a onda ni u plaćama djelatnika radi kao odgojno-obrazovna ustanova i ona bi trebala pratiti nacionalne kurikule, sudjelovati prema zakonu u važećem čl. 4. sudjelovati u izradi i razvoju implementacije nacionalnog kurikula, pružati stručnu pomoć i davati uputu ustanovama, njihovim ravnateljima, odgojiteljima, učiteljima, nastavnicima itd. u provedbi djelatnosti odgoja i obrazovanja. Dakle, agencija pojednostavljeno mora aktivno participirati u odgojno-obrazovnim procesima, pomagati nastavnicima u njihovoj djelatnosti, vidjeti što se događa s tim kurikulima, unapređivati sustav obrazovanja. Agencija to trenutno na takav način ne radi, ona služi više kao nadzornik i kao onaj koji dodjeljuje titule nastavnicima kada prelaze u savjetnike odnosno više savjetnike. U tom smislu njezin opseg djelovanja sukladno zakonskim odredbama ne poštuje se u cijelosti. Ali istodobno premda na takav način ne sudjeluje u procesu kada se trebaju stručna mišljenja, a trenutno pratimo također jednu aferu oko toga kako su škole djelovale, dodjeljivale ocjene i naknadno zaključivale, jedna gimnazija u gradu Zagrebu, e onda se očekuje stručno mišljenje baš od agencije. E onda ti ljudi u agenciji nisu samo javni djelatnici kao javna ustanova kao što je sada ona definirana i što se želi ostaviti nego oni odjednom postaju stručnjaci i moraju biti stručnjaci za određena područja za matematiku, fiziku, hrvatski jezik ili bilo koje drugo da bi mogli dati svoje mišljenje. Dakle, od njih se traži stručno mišljenje, ali kada govorimo o njihovim plaćama one nemaju koeficijente koji to prate zbog čega smo danas u paradoksalnoj situaciji da djelatnici agencije imaju manje plaće od onih o čijem položaju odlučuju, dakle od samih nastavnika u školama, zbog čega posljedično imamo veliki izlazak djelatnika iz sustava. Tko želi raditi u agenciji u kojoj se njegova stručnost ne uvažava? A onda imamo preopterećenost preostalih djelatnika agencije koji onda opet žele izaći iz sustava i tako se vrtimo u začaranom krugu što nikako nije dobro. Dakle, ključno je pitanje što učiniti? Kada govorimo o čl. 1. ovih prijedloga izmjena i dopuna zakona, potrebno je uvesti drugo poglavlje koje će urediti status i djelatnost agencije i uvažiti status agencije kao odgojno-obrazovne ustanove, ali i status njezinih djelatnika kao odgojno-obrazovnih djelatnika. Drugo, kada govorimo o čl. 2. ovih izmjena i dopuna ne može se ustrojstvo agencije uređivati statutom agencije ako će njega određivati upravno vijeće jer u njemu se ne nalaze stručnjaci. Znamo kako se ljudi imenuju i ovdje je definirano upravno vijeća, dakle to ne moraju nužno biti stručnjaci. To su ljudi koji su politički odlučeni da budu na tim mjestima. Dakle, onaj tko će određivati ustrojstvo, djelatnost agencije dakle sistematizaciju radnih mjesta i sve ostalo, treba biti jedno stručno neovisno tijelo koje bi se sastojalo, primjerice od radnika koji su već duži niz godina u sustavu i koji najbolje zbog svog znanja, iskustva, istraživanja itd. poznaju djelatnost agencije i mogu odrediti kako bi ona trebala funkcionirati u budućnosti. Ono što je dobro unutar ovog zakonskog prijedloga da je konačno uvažena višegodišnja molba radnika je da u čl. 3. jedan član upravnog vijeća se može birati u skladu s općim propisima kojima su uređeni radni odnosno konačno imamo člana upravnog vijeća iz reda radnika agencije. Kada govorimo o samom ravnatelju agencije, to i nije neka izmjena u odnosu na dosadašnje stanje, međutim pitanje je zašto se mijenjaju uvjeti za ravnatelja, a ne promišlja se i ne mijenja u skladu s ovime što sam ranije naznačila i uvjeti za same djelatnike. Ako se nalazimo trenutno u situaciji da propitujemo primjerice rezultate nacionalnih ispita i nismo zadovoljni s njima, postavlja se pitanje zašto je to tako? Da li se ne provode kurikuli? Da li postoji neki nesklad u radu pojedinih škola u odnosu na razumijevanje tih istih kurikula? Ali tko će o tome odlučiti? To mogu jedino djelatnici agencije koji su shvaćeni kao odgojno-obrazovni djelatnici, primjereno za to plaćeni zbog čega nije prihvatljivo da ovakve izmjene zakona ne iziskuju dodatne troškove u proračunu jer kada bismo doista valorizirali rad djelatnika u skladu s onim obrazovanjem koji imaju onu funkciju koji bi oni prema zakonu trebali obnašati onda su potrebna barem četiri dodatna tako da oni mogu biti plaćeni i njihov položaj uvažen kao što je uvaženi i u nekim drugim institucijama koje se tiču obrazovanja u RH, primjerice NCVVO-u. Zakon treba riješiti status agencije ne kao javne institucije nego kao odgojno-obrazovne institucije. Ako se želi ostaviti da agencija bude javna institucija onda ne treba savjetnike stavljati u položaj stručnjaka nego samo nadzornika. Ako govorimo o problemu odlazaka onda treba doista vidjeti što se događa s radnicima, zašto se ne prijavljuju novi ljudi na radna mjesta, zašto toliki broj ljudi odlazi, isto tako promisliti uopće položajna zvanja unutar agencije jer trenutno u agenciji koja ima nekih 115 radnika mi imamo 15 položajnih zvanja, pa dolazimo do situacije da imamo ljude koji obavljaju praktički dva posla, oni su i viši savjetnici i voditelji odjela, pa se postavlja pitanje jesu li to možda i dva ugovora o radu istovremeno. Zašto se agenciji ne omogući zakonska uloga da sudjeluje u sadržaju i unaprjeđenju odgoja i obrazovanja? To bi sigurno unaprijedilo i naš odgojno obrazovni sustav jer oni danas rade samo po pozivu, a ne prate obrazovne kurikule, fokusirani su na stručne ispite, napredovanja, nadzor i edukacije što je tek dio njihove djelatnosti. U konačnici ne bismo se trebali baviti samo ravnateljima nego i položajem radnika i još ću jednom podsjetiti da viši savjetnici zaostaju za plaćama za onima u školama zbog čega uvelike i odlaze iz sustava. Ovo je problem svih nas, nije problem samo agencije jer loši rezultati nacionalnih ispita pokazuju da su ispiti jedno, realnost u školi drugo i da nemamo one koji će to pratiti i potencijalno promijeniti zbog čega nam je potrebna i suradnja unutar institucija.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, poštovani državni tajnike s ravnateljicom uprave, poštovane kolegice i kolege. Svi znamo da je Agencija za odgoj i obrazovanje pravni sljednik Zavoda za školstvo. Zavod za školstvo tada kad je postojao uvažavao je odnosno uživao je poseban status, pa čak ja ću to tako reć poštovanje i strahopoštovanje u cijelom sustavu odgoja i obrazovanja. Nažalost, čini mi se da se Agencija za odgoj i obrazovanje od 2006.g. do danas na neki način poprilično slabi i da nismo uspjeli u ovom periodu pojačati ju na sve moguće načine kako bi ona zaista ispunjala ključnu, jednu od ključnih uloga koju ima u sustavu odgoja i obrazovanja i nikako nisam uopće niti za raspravu o tome da dovodimo u pitanje razlog njenog postojanja. U saboru smo vodili jednu takvu raspravu kada je sabor raspravljao o programu tada potencijalnog premijera i članova vlade g. Tihomira Oreškovića u sabor je u tim kasnim noćnim satima došao odnosno vidjeli smo taj argument odnosno dokument, program, noć prije gdje je u tom programu vrlo jasno pisalo da treba zaustaviti cjelovitu kurikularnu reformu, ali i da treba razmisliti o reorganizaciji odnosno o ukidanju pojedinih agencija i javnih ustanova u sustavu odgoja i obrazovanja. To na sreću tada nije prošlo jer je naišlo na snažan otpor ne samo zastupnika opozicije nego tada i dijela zastupnika Mosta koji su bili dio vladajuće koalicije, očito nisu dobro pregledali program s kojim će se predstavljati HS i dobro je da do toga nije došlo. Agenciju za odgoj i obrazovanje treba jačati jer je ona iznimno iznimno bitna u obavljanju stručnih i savjetodavnih poslova u odgoju i obrazovanju, sudjelovanju u praćenju, unaprjeđivanju i razvoju odgoja i obrazovanja na području predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog sustava, ali i školovanje hrvatskih građana odnosno djece hrvatskih građana u inozemstvu i djece stranih, stranih državljana. Agencija u ovom trenutku ima podružnice u Splitu, Rijeci i Osijeku, stoga je meni potpuno nejasno zašto se u jednom od obrazloženja ovoga zakona kaže da, jedan od razloga zašto se donose odnosno predlažu ove izmjene i dopune zakona, da bi se moglo raditi na unutarnjem ustrojstvu, ali i na osnivanju tzv. podružnica. Ovaj zakon to naprosto ne brani postojeći jer uz postojeće je definirano da ima podružnice u ova tri grada, ali da po potrebi može osnovati iste te podružnice i u ostalim dijelovima Hrvatske. Drugo, ja zaista, nije mi jasno kada kažete u obrazloženju da ćete kroz ovaj zakon uskladiti se sa radno pravnim dokumentima, konkretno Zakonom o radu, gdje će se upravnom vijeću osigurati da u njemu sudjeluje jedan predstavnik zaposlenika i u tome nema ništa sporno, ali sporno je to što je taj Zakon o radu i ta odredba i ti pozitivni propisi su već dugi niz godina na snazi. Ako pogledamo kada je donesena zadnja izmjena Zakona o radu, to je bilo 2019.g. iako mislim da čak tada nije to definirano nego da je to već definirano prije onda se ja s pravom pitam što ste čekali s izmjenom u tom smislu zakona do sada, zašto vam za to treba 3.g., pa to je jedan obični stavak, čak ne ni članak nego stavak, stavak zakona, a imali smo mi u saborskoj proceduri i puno manje izmjene i dopune zakona, tako da vam to nitko ne bi doveo u pitanje da ste s takvim prijedlogom išli odma kad su se stvorili preduvjeti, pa na neki način i smjerokazi kako bi upravna vijeća trebala izgledat. Napomenut ću, prije godinu i nešto dana ste mijenjali Zakon o nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja gdje ste upravo između ostalog mijenjali i ovu stavku, stavku i ja sam vam i tad u raspravi rekla što čekate s drugim agencijama. Mislim da još postoje uvijek u sustavu točno agencije, u sustavu odgoja i obrazovanja gdje uopće ovu stavku još niste uključili i gdje radnici nemaju pravo participirati i biti članovi upravno vijeća. Ja pitam što se čeka, čeka li se pravi moment? I zato dolazimo do onog ključnog mog pitanja, zašto ovaj zakon baš sada i koji je njegov smisao? Ja mislim da je razlog zašto se donosi ovaj zakon isti onaj koji je bio prezentiran u saboru prije nekoliko godina kada smo mijenjali Zakon o pravobranitelju za djecu gdje ključ izmjena tih zakona i glavna namjera tada vlade kao predlagatelja bila ta da u prijelaznim i završnim odredbama stoji da se po stupanju zakona na snagu, donošenju pa stupanja zakona na snagu može raditi kadrovske promjene. I mislim da je to nažalost ključni razlog donošenja ovoga zakona da kroz prijelazne, imate skužu što bi rekli Dalmatinci, da nešto tu sad malo mijenjate, da bi zapravo u prijelaznim i završnim odredbama rekli ok, sada kada smo izmijenili zakon u prijelaznim i završnim odredbama mi ćemo se uskladiti sa statutom, ali nećemo propustiti priliku da propišemo da će se u roku od 30 dana birati novo upravno vijeće, a da će to novoizabrano upravno vijeće raspisati natječaj za ravnatelja i birat ćemo novoga ravnatelja jer ta stavka zakona uopće tu ne mora bit. Imali smo mi zakone pa čak i NCVVO kad smo mijenjali ovdje isto smo mijenjali uvjete za izbor upravnog vijeća pa je tamo lijepo u prijelaznim i završnim odredbama pisalo da članovi upravnog vijeća po donošenju zakona nastavljaju obnašati svoj mandat do isteka mandat do isteka mandata četverogodišnjeg mandata i to je tako trebalo biti i ovdje. Ali, ali iz nekog razloga se tu pošto po to želi mijenjati upravno vijeće kako bi to upravno vijeće biralo novoga ravnatelja ili ravnateljicu. To nije pametno. Uz sve probleme s kojima se Agencija za odgoj i obrazovanje susreće, uz sve izmjene i dopune strukturne sveobuhvatne s kojima ste trebali doći ovdje pred nas pred HS, vi ste došli s ovim jednim ovako malim, malim sitnim partikularnim političkim klasično možda i naravno stranačkim interesom da bi vam sabor dao blagoslov da možete činiti kadrovske promjene. A zašto kažem da niste mislili uopće o sadržaju i o agenciji. U obrazloženju zakona kažete dopunjavate članak, da još jedna stvar prije nego što krenem na to. Zaboravili ste kod upravnog vijeća propisati uvjete pod kojima prestaje mandat članovima upravnog vijeća i prije isteka mandata što je normalno da bude definirano u svim zakonima i definirano je sada i u važećem, znači postoje neki objektivni uvjeti kada mandat člana upravnog vijeća ili iz ovog ili onog ili zahtjeva za razrješenjem ili određenih stvari koje ne zadovoljava ne provodi zakon da bude razriješen i prije isteka mandata, ovdje toga nema to ste smetnuli s uma. A sad se vraćam na bit. Znači koliko je traljavo napisan ovaj zakon, katastrofalno da se zapravo uopće nije vodilo računa o agenciji što agenciji treba nego samo da brže bolje na temelju zakona mijenjamo upravno vijeće, a onda i ravnatelja govori činjenica da mijenjate zadaće Agencije za odgoj i obrazovanje gdje ih punite, nadopunjujete ispričavam se kao to je čl. 4 postojeći st. 3. u obavljanju djelatnosti agencije i sad kaže sudjeluje u izradi i razvoju implementacije nacionalnog kurikuluma bla, bla, bla, bla kažete surađujete s ostalim ustanovama u sustavu odgoja, pa to već radi, ali uopće ne vodite računa o tome da su se u međuvremenu da se promijenio Zakon o odgoju i obrazovanju, da imamo okvir nacionalnog kurikuluma, 20-ak niže rangiranih kurikuluma što nacionalnih za posebna područja obrazovanja i da zapravo to treba biti djelatnost agencije i da to treba zakonom propisati. Stoga ja vas molim budite ozbiljni i do drugog čitanja napravite sveobuhvatne izmjene, a prva točka neka vam bude upravo ova jer čl. 4. st. 3. nije dovoljno nadopuniti u skladu s novim okolnostima njega treba naprosto izmijeniti u potpunosti izmijeniti i napisati novi. Stoga ne postoji nijedan razlog iz vašeg obrazloženja zašto bismo mi podržali ovaj zakon, stoga ćemo glasati protiv istoga u prvom čitanju.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govoriti poštovani zastupnik Damir Bakić. Izvolite.
Uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Ovaj zakon je vrlo jednostavan, on je toliko jednostavno da se na oko nemogućim čini naći u njemu ikakav problem, a problem je međutim u tome što je ovaj zakon prejednostavan jer on rješava neka upravno administrativna pitanja u Agenciji za odgoj i obrazovanje, a ne govori ništa o njezinom radu, o djelokrugu, o unapređenju i o ulozi koju agencija ima ili bi trebala imati u našem obrazovnom sustavu. Naime, Agencija za odgoj i obrazovanje je središnja institucija sustava za podršku predtercijarnom odgoju i obrazovanju, a u isto vrijeme je podkapacitirana i kad je riječ o broju ljudi i o ekspertizi. Uzrok je jednim dijelom financijski. Naime, posao u agenciji iziskuje stručnost, iskustvo, ali i neku vrstu profesionalnog ne institucionalnog nego stvarnog, sadržajnog profesionalnog autoriteta. Drugim riječima, agencija bi za poslove viših ili samo savjetnika trebala angažirati najbolje ljude iz škola, no plaća koju može ponuditi je osjetno manja no što je imaju u školi. Budući da je riječ o kolegicama i kolegama koji imaju 15 ili 20 godina staža i koji su najčešće u statusu nastavnika-savjetnika o tome su govorile i kolegice prije mene. Agencija ima i određeni broj vanjskih suradnika, dakle ljudi koji nisu zaposleni u njoj, obavljaju posao savjetnika no njihov je status krajnje obeshrabrujuć što dovodi do velike fluktuacije. Uz sve to agencija ima premali broj savjetnica i savjetnika što je osobito vidljivo usporedi li se to sa Slovenskim zavodom za žolstvo koji je puno bolje ekipiran, a pokriva dvostruko manji obrazovani sustav. Dvije su ključne funkcije Agencije za odgoj i obrazovanje. Jedna je podrška kontinuiranom profesionalnom razvoju nastavnika koju agencija pruža kroz različite vrste stručnih skupova. Neki od njih su izvrsni, neki su osrednji, neki su možda i posve nekorisni. No, riječ je o … [[Govornik se ne razumije.]] aktivnostima koje nemaju nikakvog zajedničkog strateškog fokusa koji bi proizašao iz razvojnih potreba sustava. Jednako tako bilo bi osobito važno da agencija uspostavi kontinuiranu suradnju sa fakultetima posebno onima koji obrazuju buduće nastavnike sa znanstvenim institutima, stručnim udruženjima i udrugama civilnog društva, te individualnim stručnjacima u koncipiranju ciljanih programa stručnog usavršavanja. Kroz tu suradnju bi trebalo kreirati programske pakete koji se sastoje od kurikuluma i radnih materijala i potom educirati i licencirati skupine edukatora koji će potom moći osigurati daljnju širu kvalitetnu edukaciju obrazovnih ili odgojno-obrazovnih radnika na različitim razinama od nacionalne do županijskih, stručnih vijeća. Čini se međutim da stručno usavršavanje nastavnika trenutno ide posve mehanički i rutinski bez osviještenog strateškog cilja mahom kroz jednokratne stručne skupove namijenjene učiteljima odnosno nastavnicima pojedinih predmeta. No, puno je lošija situacija na području onoga što bi trebala biti druga ključna funkcija Agencije za odgoj i obrazovanje, a to je stručna, savjetodavna podrška odgojno-obrazovnim ustanovama u razvoju učinkovite prakse. Tu se naime ne zbiva ništa. Iako bez takve podrške nije moguće povećati razvojni potencijal odgojno-obrazovnih ustanova što je pak ključno za unapređenje kvalitete obrazovanja. Savjetnici agencije dolaze u škole jedino kad ih se pošalje u stručno-pedagoški nadzor, ali nikada da bi pomogli školama da unaprijede svoj rad. Ukratko agencija ima savjetnike čija je titula posve administrativnog karaktera i kojima nije u opisu posla da bilo koga savjetuju. Agencija je vrlo daleko od škola. Centrala i tri podružnice u Rijeci, Osijeku i Splitu pokrivaju vrlo velika područja, a komunikacija sa školama je prije iznimka nego pravilo. Usput spomenuti Zavod za školstvo ima 9 područnih jedinica na gotovo 3 puta manjem teritoriju upravo zato da bi bio bliže školama. Dodatno ovaj tip institucija je u drugim europskim državama ne samo tu da osigura kvalitetu već i promotor inovacija i promjena u sustavu. One imaju, te institucije brzu i kontinuiranu dvosmjernu komunikaciju sa praksom, ali i svim drugim dionicima i gotovo pa na tjednoj bazi nude materijale i projektne mogućnosti za praktičare. One te institucije su zapravo kanal uvođenja dinamičnih promjena u inače po prirodi stvari trome obrazovne sustave. Ako želimo bilo kakvu ozbiljniju inovaciju uvesti u odgojno-obrazovni sustav ili govoriti o osiguranju kvalitete mislim da je ključno raditi na promjena u radu Agencije. Dodatan je problem što za takvu stručnu savjetodavnu podršku agencija nema ni stručnih kapaciteta. I ovdje je možda i korijen svih problema, jer agencija između ostaloga nema nikakav stručni savjet, nikakvo tijelo sastavljeno od stručnjaka koje bi pomoglo strateškom definiranju Agencije za odgoj i obrazovanje. Nema ni ozbiljniju mrežu stalnih vanjskih suradnika koji bi mogli kompenzirati nedostatak stručnih kapaciteta. Naposljetku savjetnici zaposleni u agenciji veliki dio svog radnog vremena troše na posve administrativne zadaće umjesto na one stručne. Stoga bi agencija trebala proći ozbiljnu funkcionalnu transformaciju i izgradnju kapaciteta. O tome bismo trebali razgovarati i o tome smo trebali razgovarati danas. Zato pozivam naše prosvjetne vlasti da tu raspravu što prije otvorimo i pomognemo da se agencija osnaži i unaprijedi svoje djelovanje, a u tome smo spremni pomoći. Zahvaljujem.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a sad će govoriti poštovani zastupnik Rade Šimičević. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa ravnateljicom, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Ovo nije izvješće o radu i mislim ako bismo pričali o izvješću onda bismo zapravo izgubili smisao ove rasprave jer radi se o izmjenama zakona. Ja sam možda najsvježiji koji je izišao iz sustava odgoja i obrazovanja i znam da ljudima koji rade u agenciji nije ni malo lako, da im je izuzetno teško. Ali čujte, vremena se mijenjaju. Nadam se da ćemo se i mi mijenjati u skladu sa tim, jer ja znam kad sam ja išao u školu, da mojoj pokojnoj mami nije palo na pamet doći u školu tražiti bilo što, nego za sve što se dogodilo u školi ja sam bio odgovoran. Dakle, ako bismo svi radili svoj posao kako je i propisano, onda mislim da bi sustav i odgoja i obrazovanja bio još bolji, iako moram reći da iz onog što znam da je sustav odgoja i obrazovanja možda najbolji segment društva koji imamo jer tamo rade izuzetno vrijedni, marljivi i predani ljudi. Nisu dovoljno plaćeni, ali u ovo zadnje vrijeme se plaća povećala toliko da mogu sad biti zadovoljni i kažem u ovoj situaciji u kojoj jesmo ako svatko radi svoj posao onda ćemo polučiti cilj. Pa ću se ja sad vratiti ovdje ovom zakonu o Agenciji koji datira iz 2006.g. i do tada se nikad nije mijenjao. Kako bi se navedeni nedostaci otklonili nužno je donošenje izmjena i dopuna Zakona o agenciji za odgoj i obrazovanje, a kojim će se osigurati brže i efikasnije reguliranje unutrašnjeg ustroja agencije, a ne kao dosad zakonom. Članak, u čl. 1, dakle to je stari čl. 4. zakonom je propisana djelatnost agencije koja obavlja stručne i savjetodavne poslove u odgoju i obrazovanju. Agencija sudjeluje u praćenju, napredovanju, razvoju odgoja i obrazovanja u području predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja, obrazovanja odraslih, te školovanja djece hrvatskih građana u inozemstvu i djece stranih državljana. Agencija obavlja slijedeće djelatnosti tako da nije, nije znači nepoznato što agencija radi, a agencija radi doista složene i odgovorne poslove, dakle sudjeluje u izradi, razvoju i implementaciji nacionalnih kurikula, pruža stručnu pomoć i daje upute ravnateljima, odgajateljima, učiteljima, nastavnicima i stručnim suradnicima u … [[Govornik se ne razumije]] djelatnosti odgoja i obrazovanja, organizira i provodi stručna usavršavanja odgojno obrazovnih djelatnika i ravnatelja, provodi stručne ispite za odgojno obrazovne djelatnike prema posebnim propisima, provodi postupak stručnog napredovanja za odgojno obrazovne djelatnike i ravnatelje prema posebnim propisima, daje mišljenje o programima u predškolskom odgoju, nastavnim planovima u osnovnim školama i gimnazijama, općeobrazovnim programima srednjeg i strukovnog obrazovanja, te u programima u obrazovanju odraslih osim ako posebnim propisima nije drugačije određeno. Isto tako agencija daje mišljenje o nastavnim programima općeobrazovnih programa u postupku verifikacije odgojno obrazovnih ustanova, prati i provodi provedbu hrvatskog nacionalnog obrazovnog standarda kao dijela nacionalnog kurikula, obavlja stručno pedagoški nadzor, sudjeluje u organizaciji i provođenju učiteljskih smotri natjecanja, sudjeluje u izradi i praćenju nacionalnih programa, obavlja informacijsku, dokumentacijsku i nakladničku djelatnost i podstavak 13. koji je dodan, surađuje s drugim ustanovama nadležnim za obrazovanje, te znanstvenim, odgojno obrazovnim i ostalim ustanovama u području obrazovanja. U čl. 2., znači čl. 8. glasi, mijenja se i glasi, ustrojstvo agencije uređuje se ovim zakonom i statutom agencije sukladno zakonu. Agencija može osnovati podružnice, a njihova se djelatnost uređuje statutom agencije. Dosad je unutarnji ustroj agencije propisan zakonom, te je usporavano i otežano njezino djelovanje i onemogućavao je agenciji da sačini svoj ustroj, sad se ustroj agencije propisuje statutom. Uz navedene izmjene i dopune zakona usklađuje se imenovanje i razrješenje članova upravnog vijeća sa Zakonom o radu na način da se jedan član bira kao predstavnik radnika. Isto tako propisuje se da se odabir članova upravnog vijeća koje imenuje Vlada RH provodi temeljem javnog poziva koji objavljuje Ministarstvo znanosti i obrazovanja. U čl. 3., čl. 9. mijenja se i glasi, agencijom upravlja upravno vijeće koje ima predsjednika i 6 članova, jednog člana upravnog vijeća iz reda radnika agencija bira se u skladu s općim propisima kojim se uređuju radni odnosi, 5 članova i predsjednika imenuje i razrješuje Vlada RH iz reda istaknutih odgojno obrazovnih radnika i stručnjaka na prijedlog ministra, a na temelju javnog poziva koji objavljuje ministarstvo. Predsjednike i članove upravnog vijeća imenuje se na 4.g.. Također zakonskim odredbama usklađuju se uvjeti za izbor ravnatelja agencije s odredbama Zakona o hrvatskom klasifikacijskom okviru. I u čl. 4., u čl. 11. st. 2. mijenja se i glasi, za ravnatelja agencije može biti imenovana osoba koja ispunjava slijedeće uvjete, završen najmanje diplomski sveučilišni studij, integrirani diplomski, diplomski sveučilišni studij, naime 10.g. radnog iskustva u obrazovanju i u znanstvenoj djelatnosti u području odgoja i obrazovanja. Ravnatelj je poslovodni i stručni voditelj agencije, ravnatelj se imenuje na temelju javnog natječaja za razdoblje od 4.g. s tim da smo mogli razmišljati o tome da se ravnatelj imenuje na 5.g. kao što je to i u sustavu odgoja i obrazovanja. Ravnatelja imenuje i razrješuje upravno vijeće, postupak imenovanja i razrješenja ravnatelja približno se uređuje i pobliže se uređuje statutom agencije. Zaključno, za provedbu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva, sredstva za provedbu osiguravaju se u okviru redovitih aktivnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja i Agencije za odgoj i obrazovanje. I čl. 5., čl. 5. zapravo uređuje prijelazne i završne odredbe. Iz svega navedenog jasno uz vjeru da će donošenjem ovog zakona se poboljšati i unaprijediti rad, da će ljudi ostajati u agenciji, da će biti i dobro plaćeni za svoj posao koji je izuzetno zahtjevan s obzirom da je sustav odgoja i obrazovanja sve složeniji i zahtjevniji i da doista tamo trebamo imati kompletne obrazovne i ljude koji su spremni uhvatiti se u koštac sa svim problemima. Klub HDZ-a će podržati donošenje prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, te možebitne prijedloge uvrsti u zakon do drugog čitanja. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govorit će poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo, čuli smo jedno vrlo duboko, intenzivno i sadržajno seciranje svih 11 članaka novoga Zakona. Ali malo smo čuli o onome što mene zapravo zaista zanima. Dakle ovo je Agencija koja je bremenita problemima. Ali, problemima je nažalost, bremenit je cijeli sustav obrazovanja i tu je možda stvar, jedina stvar u kojoj bi se složio sa prethodnim govornikom, a to je entuzijazam i rad ljudi koji rade u tom sustavu jer da nema njega, taj sustav bi odavno otišao da ne kažem gdje, kvragu. Ali, da nema tih predanih ljudi, sigurno tog sustava ne bi bilo i nažalost, zapravo žalosno je da se moramo osloniti na nečiji entuzijazam, na nečiju ljubav prema poslu, samo to da im bude plaća. Jer ako ćemo pričati o povećanju plaća, kolegice i kolege, pa inflacija divlja. I nikakvo povećanje nažalost je nije uspjelo kompenzirati, ako vam je inflacija, realna inflacija 11%, a podignute plaće 3%, pa računajte koliko je plaća išla gore. No, volio bih vidjeti puno opsežniji i konkretniji Prijedlog Zakona o Agenciji o odgoju i obrazovanju i ne samo o njoj. Volio bih da u nekom doglednom periodu za, u ovom Domu razgovaramo o jednoj opsežnijoj i temeljitijoj reformi sustava obrazovanja jer ako kažemo da je Agencija bremenita problemima, je. Ali zašto? Posredno ili neposredno zbog toga što je sustav bremenit problemima. Zbog toga što je sustav trom, zbog toga što sustav često nema snage odgovoriti na neke izazove koje moderno vrijeme pred njega stavlja. Zato što smo nažalost i kadrovski deficitarni. Puno kolegica i kolega je za ovom govornicom govorilo o kakvim se tu razlozima radi, ja i danas mislim, za razliku od kolega iz HDZ-a, da su profesori, nastavnici i učitelji potplaćeni, ali ja ne pričam o Agenciji. Dakle ljudi koji bi ih trebali nadzirati, koji bi im trebali biti poticaj, koji bi ih trebali educirati i ispitivati imaju manju plaću nego oni kome, nad kime to rade. Dakle, situacija je tragikomična zapravo oksimoronična, skoro u stilu onog alanfordovskog. Dakle to je jedan segment problema. Drugi segment problema je nažalost nedoraslost našeg obrazovnog sustava zahtjevima vremena. Bojim se da je naš obrazovni, odgojno-obrazovni, zapravo sustav izgubio onaj, onu odgojnu komponentu, da nje više nema, ona je odavno već umrla, a da ni ona obrazovna opet nije na razini onoga što bi trebala biti. Prije svega, mislim da našim mladim sugrađanima ne daje znanja i vještine koje im trebaju u modernom svijetu, hoćemo govoriti o građanskom odgoju, seksualnom odgoju, mnogim drugim novim saznanjima iz znanosti i mijenjanjem zapravo situacije kako, kako na tržištu rada, tako i općenito u znanosti. To je s jedne strane, a to je s druge strane, previše opterećujemo sa nekim stvarima koje im sigurno neće trebati. Teorijskim znanjima, i znanjima i vještinama koje im neće trebati ako se ne odluče za neke specifične struke. Više usmjeravanja učenika i više poticanja učenika bi sigurno trebao biti prioritet, ali ne znam kako to i kako to može kanalizirati i poticati jedna Agencija koja ima itekako internih problema i koja dobro da održava sustav ovakvim kakav je odnosno da radi. Često radi i po samoj inerciji. A opet, kada govorimo i o odnosu tržišta rada i .../nerazumljivo/... našeg modernog sustava, nažalost i dalje hiperproduciramo suficitarna zanimanja, a deficitarna ne i to je nešto nad čime se trebamo itekako zamisliti jer mislim na kraju da je i u interesu učenika da izučavaju za, idu u škole za zanimanja koja, od kojih će moći živjeti i koji, s kojima će se moći zaposliti. Evo samo jednog podatka. Znači prema dostupnim informacijama, gospodarstvu kronično nedostaju kvalificirani građevinski radnici, nije tu riječ samo o zidarima, tesarima, armiračima, zavarivačima, fasaderima, klesarima, krovopokrovačima i izolaterima već i o nekim stručnim zanimanjima koji iziskuju malo finijeg rada, poput vodoinstalatera, elektromontera, elektroinstalatera, stolara, limara, bravara, soboslikara, ličioca, tapetara, staklara, podpolagača, keramičara, oblagača, instalatera grijanja, klimatizacija, montera suhe gradnje, alatničara, rukovoditelja građevinskim strojevima, vozačima kamiona, itd., itd., itd. To su sve zanimanja koja trenutno moramo uvoziti. Također, i u djelatnosti održavanja i popravka motornih vozila, kronično nedostaje automehaničari, ali, autoelektričari, autolimari, autolakireri, u prerađivačkoj industriji strojobravari i tokari, CNC operateri, mesari, pekari, slastičari, itd., itd., itd. Posljednji od navedenih nedostaju i u djelatnosti pripreme i usluživanja hrane zajedno sa kuharima i konobarima, dakle slastičari. Nasuprot tome, na tržištu imamo jako puno, komercijalista, poslovnih tajnika, upravnih referenata, modnih tehničara, grafičkih tehničara, veterinarskih tehničara, hotelijersko-turističkih tehničara, itd., itd., itd., kad govorimo ovdje o srednjoškolskom obrazovanju. Dok smo bremeniti tim problemima, dok nismo naš sustav zapravo postavili na neke zdrave temelje, bojim se da je ovakvim kozmetičkim izmjenama koje se očito tiču isključivo kad nekih eventualni kadrovskih pitanja i kadroviranja unutar same, rukovodstva same Agencije, mislim da je gotovo bespredmetno. Mislim da je to gubitak našeg vremena, kolegice i kolege, sve skupa. Jasno je da s vremena na vrijeme trebamo malo modernizirati zakone u obrazovanju, tim više što vam praksa pokazuje da neke stvari ne funkcioniraju, neke funkcioniraju bolje, neke lošije, neke trebaju izmjene, no ja to ovdje baš i ne vidim. Sve izmjene koje vidim se tiču imenovanja, političkih odluka, odnosno upravnog vijeća i slično. Dakle mislim da bi bilo puno oportunije da je ministarstvo pred nas izašlo sa nekim sveobuhvatnim prijedlogom, a ne sa prijedlogom novog zakona od 11 točaka koja se kažem većinom bave ovim kadrovskim pitanjima. No, Agencija za odgoj i obrazovanje bi trebala biti nadgradnja sustava odnosno podupirateljica sustava, ali mi dok imamo loš sustav i dok mi sustav ne promijenimo možemo mi mijenjati agenciju kolikogod hoćemo. Postoje naravno i kadrovska pitanja u agenciji nedostatak stručnjaka pa nažalost i učiteljsko zanimanje, nastavničko postaje sve manje atraktivno, ne samo zbog financija jer da su samo financije u pitanju to vjerojatno ne bi radio nitko nego i zbog činjenice da sada roditelji i djeca kao što je netko spomenuo za ovom govornicom znaju više od učitelja i profesora, a vidite i koliki je interes kolega iz HDZ-a, jedino je prisutan ovdje kolega potpredsjednik HS-a. Ali dobro, pričamo samo o budućnosti naše djece, dakle ništa radikalno bitno. Stoga mi u klubu Socijaldemokrata vjerujemo da je prijedlog koji se trebao naći pred nama je trebao biti puno obuhvatniji, da je trebao biti možda i u uvodu raspravu o reformi cjelokupnog školstva, ovako malo preinačujemo ništa doslovno tako i karavane idu dalje one prolaze, ništa se drugo ne događa niti će se naš sustav popraviti, niti će agencija bolje raditi nego će eto neko sjesti u fotelju ravnatelja možda malo brže i lakše nego što bi inače po zakonu koji je na snazi.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani tajniče, drage kolege nas troje, četvero i petero eto, puni se broj. Dakle, evo pred nama su izmjene i dopune Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, dakle Agenciji za odgoj i obrazovanje koja nije zapravo u sustavu odgoja i obrazovanja. Trenutni zakon propisuje djelatnost, propisuje ustroj agencije i ostala pitanja nužna za obavljanja djelatnosti agencije od kojih su dakle glavna djelatnost je obavljanje stručnih savjetodavnih poslova u odgoju i obrazovanju, praćenje i unapređivanje razvoja odgoja i obrazovanja na predškolskog, osnovnoškolskog, srednjoškolskog odgoja i obrazovanja, obrazovanja odraslih te školovanja djece hrvatskih građana u inozemstvu i djece stranih državljana. Dakle, ova agencija je temeljna institucija za praćenje rada učitelja i nastavnika, edukacije za djelovanje kod problematičnih slučajeva u školama, aktivnosti obuhvaćaju i provođenje školskih natjecanja, smotri poput LiDraNa i sličnih događaja. Sadašnji zakon datira iz 2006.g. od tada nije mijenjan, nije usklađen sa zakonskim propisima i u provedbi su uočeni neki nedostaci koje je evo ovaj zakon krenuo ispravljati i evo neke od kozmetičkih promjena su ovdje pred nama. Dakle, predlaže se unutarnji ustroj agencije definirat u statutu agencije, ne u ovom zakonu, predlaže se dopuna poslova koje agencija obavlja, usklađuje se sastav upravnog vijeća s odredbama Zakona o radu i dodatno se uređuju odredbe vezane uz uvjeta za ravnatelja agencije, dakle evo to je to od izmjena i dopuna ovog zakona. U savjetovanju je na prijedlog ovih izmjena i dopuna došlo oko 300-njak primjedbi koje sve mahom se ne bave ovim izmjenama i dopunama već zapravo upozoravaju na ozbiljne probleme u agenciji koji se ovim zakonom u ovim izmjenama zapravo nisu niti dotakli. Kako sam evo ovdje i u replici pitala i na odboru državnog tajnika, dakle kad će se zapravo krenuti u ozbiljnije rješavanje svih tih problema o kojima su evo govorile i neke kolege prije mene, koji su navedeni u tim brojnim primjedbama. Na odboru je evo rečeno ne znam, kad dođe na red ovo je bilo hitno, evo danas je g. državni tajnik odgovorio da su ove promjene baš nužne da bi se onda krenulo u ozbiljnije rješavanje ozbiljnih organizacijskih problema unutar agencije. Nekako sumnjamo u to. Dakle, što može biti hitnije od toga da agencija kronično vapi za djelatnicima, nitko ne želi ići u savjetnike. Savjetnici u Agenciji za odgoj i obrazovanje imaju zaista odgovornu funkciju, međutim nisu plaćeni u skladu s poslom koji obavljaju, savjetuju, nadziru, promoviraju, procjenjuju, vrednuju rad učitelja, nastavnika, međutim plaćeni su manje od njih što je zapravo neprimjereno i nije u skladu s poslovima koje obavljaju. Posebno je razlika u plaćam odskočila promjenama povećanja plaća u školama 2020.g., savjetnici u agenciji imaju status javnih službenika zbog čega se na njih ne primjenjuje povećanje kako su dobili odgojno-obrazovni radnici. Pitali smo evo ovdje neke od kolega dakle koliko je otišlo djelatnika iz agencije u proteklom razdoblju pa je rečeno evo ljudi odlaze-dolaze, problem je što ljudi odlaze, a li ne dolaze. Dakle, evo po napisima u medijima prije mjesec dana u prošle dvije godine otišlo je 20 djelatnika, među njima mnogo stručnih savjetnika. Vidimo da se zaposlenici konstantno žale na to da nemaju mogućnost stručnog usavršavanja unutar agencije, traže reorganizaciju agencije u kojoj trenutno kako kažu 15 šefova na nešto više od 100 zaposlenika, ne dopušta im se primjerice usavršavanje u inozemstvu već tek preko CArnetovog projekta i škole. Jedan od problema evo nedavno i to ste mogli naći u medijima, kod smotre LiDraNo smotra dakle literarnog stvaralaštva koja je završila 29. travnja, agencija s vanjskim suradnicima još n krajem svibnja nije bila sklopila ugovor za posao koji su obavljali u ožujku i travnju. Dakle, konstantno ti neki problemi u organizaciji, radu agencije. Dakle, evo agencija u državnom vlasništvu šalje suradnike na rad bez potpisanog ugovora. Što se zapravo događa u praksi i to redovito. Dakle, neki od nastavnika požele možda čak i raditi u agenciji, požele nadzirati rad nastavnika, kolega, učitelja i pređu iz neke odgojno-obrazovne ustanove u agenciju. Međutim, nakon što budu suočeni sa uvjetima rada u agenciji nakon par mjeseci vrate se natrag u svoju organizaciju, odnosno prijave se na natječaj na ono radno mjesto sa kojega su otišli. U agenciji je evo iz istog tog napisa u medijima trenutno 117 zaposlenih ono kako sam upozorila u replici. 79 zaposlenih je u životnoj dobi 50 i više godina. Ukazuje dakle to na rizik da će narednih godina odljev stručnog kadra biti kontinuiran. Dakle, evo svake godine, zadnjih par godina odlaze zaposlenici u mirovinu međutim novih zaposlenika nema. Dakle, ide li se ka gašenju agencije, ide li se smanjenju obima posla ili što? Dakle, kakav je plan da se ovaj trend zaustavi. Ja ću ovdje pročitati da ne ponavljam neke stvari koje su kolege prije mene kazale, pročitat ću recimo jednu primjedbu iz javnog savjetovanja koja možda evo sumira sve ove probleme. Kaže Agencija za odgoj i obrazovanje ima svoju povijest dužu od 150 godina, dakle u samom nazivu imena sadrži odgoj i obrazovanje. Mišljenja sam kako se kolegama u školi podrazumijeva da su i viši savjetnici dio odgojno-obrazovnog sustava, a to već duže vrijeme nije tako. Viši savjetnici bave se perpleksnim poslovima, organiziraju stručne skupove, educiraju kolege učitelje, nastavnike, stručne suradnike, ravnatelje, organiziraju natjecanja, provode napredovanja u zvanju, stručno savjetodavne uvide, te stručno-pedagoške nadzore, pišu stručna mišljenja, programe, koordiniraju radom voditelja županijskih stručnih vijeća, radnici su i u uredu puno radno vrijeme i na terenu obavljajući i posao vozača koji je vrlo često stresan, te utječe na iscrpljenost organizma. Sve ove poslove može obavljati osoba koja je profesionalac i ekspert. Viši savjetnici u agenciji dolaze iz nastave i trajno tijekom ovog posla prate i unapređuju svoje nastavne predmete, borave na nastavnim satima kolega dajući im stručnu kolegijalnu podršku i tako utječu na odgojno-obrazovni sustav u cjelini. Stoga je jako važno da se ovu jednu i pol stoljetnu instituciju vrati na mjesto gdje i pripada u odgojno-obrazovni sustav. Neminovno je važno postupiti po načelu pravednosti, te višim savjetnicima dati prikladan koeficijent viši od izvrsnog savjetnika kojeg promoviraju u najviše zvanje u struci, odnosno da plaća višeg savjetnika bude ipak malo viša od plaće najviše napredovanih osoba u sustavu koje vrednuju i promoviraju. S tim u vezi, evo podržava se prijedlog promjene naziva radnog mjesta viši savjetnik u viši stručni savjetnik specijalist i ukoliko želimo biti društvo znanja važno je urediti status zaposlenika ovako važne institucije u odgojno obrazovnoj infrastrukturi Republike Hrvatske. Dakle, puno problema u ovoj agenciji, u cijeloj njenoj organizaciji, u ljudima koji sve više odlaze, a nikako ne dolaze. Dakle, nije to ona normalna nekakva fluktuacija ljudi. Čak evo trećina ljudi u proteklo vrijeme je otišla, a malo ih je ili ništa došlo. I to je ono o čemu se ovaj zakon, što smo očekivali da zapravo od ovog zakona da će se s time pozabaviti, a toga ovdje nema. Pa evo nadam se da će do drugog čitanja možda se nešto izmijeniti, unaprijediti. Hvala.
Hvala. Idemo na pojedinačne rasprave i prvi će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Nekoliko riječi i o pojedinačnoj raspravi. Zapravo ovo što je kolegica Puljak govorila je možda najindikativnije ako govorimo o ovoj agenciji, a to je nedostatak kadrova, nema fluktuacije, odnosno kadrovi odlaze a ne dolaze a mogu reći da se to na posredan način odnosi i na ministarstvo. I ljude koje bi trebali nadzirati sustav usmjeravatelja biti potpora školama, nastavnicima i učiteljima često su ili prestari ili nemotivirani ili kao što je kolegica Puljak rekla gledaju kako otići iz sustava, jer sustav je strašno potplaćen. I ako kaže vi morate nadzirati rad, vi morate davati upute profesorima, vi morate organizirati natjecanja, vi morate provoditi stručne ispite. Znači od vas se očekuje da budete najbolji iz sustava. Po nekoj logici to bi trebali biti najbolji učitelji, najbolji nastavnici sa dugo godina prakse koji djelatno mogu pomoći onima koji su u sustavu, dakle dati im savjet, usmjeriti ih, oplemeniti njihov rad. Međutim, to nije najčešće situacija. Imate ljudi naravno da ne griješim dušu u sustavu koji su odlični, ali koji su najčešće u sustavu zato što više nemaju izbora, odnosno ne mogu se vratiti na svoje nastavničke pozicije. I zapravo je to, u tome je sažet cijeli apsurd možda našega sustava kada oni koji bi trebali nadzirati zapravo su najmanje plaćeni, a nekako i najmanje cijenjeni. I njihove plaće kao što je kolegica Puljak rekla nisu rasle. I zbog toga zapravo ne čudi kadrovski deficit koji agencija ima. I mi sad tu možemo raspravljati o zakonu koji kako sam rekao mijenja 11 članaka. Većina njih se odnose na kadrovska pitanja i to na kadrovska pitanja vodstva Agencije, a ne suštinska pitanja opstanka agencije. Ali što će to promijeniti na kraju dana? Ništa. Kako sam rekao samo će valjda pomoći nekome da sjedne u ravnateljsku fotelju prije ili u fotelju člana Upravnog vijeća i to je sve. Ništa se neće drugo promijeniti, karavane će prolaziti, psi će lajati, mi ćemo evo tu raspravljati ali sve će ostati isto. Hoće li to unaprijediti rad agencije pa siguran sam da neće. Hoće li to unaprijediti status zaposlenika Agencije? Siguran sam da neće. Hoće li to na kraju pomoći sustavu? Pa siguran sam da neće i zato bih volio da je Ministarstvo, kažem, pred nas došlo sa prijedlogom zakona koji na nešto liči, a ne na čisto kadrovska pitanja i to ne kadrovska pitanja u smislu, recimo, reguliranja statusa zaposlenika već na kadrovska pitanja vodstva Agencije. Kako sam rekao, ova Agencija koja je bremenita problemima, ali problemima je bremenit i cijeli sustav i Agencija ne može biti drugačija jer iako je formalno iza tog sustava, ona sa tim sustavom živi i s njim je isprepletena. Zbog toga, volio bih da zakoni koji nam dolaze ubuduće se tiču zapravo korjenitih promjena u sustavu, korjenitih promjena koje su nam nasušno potrebne jer, kako sam rekao, naša djeca zapravo ne dobivaju vještine i znanja koje su nam potrebne u modernom tržištu rada, a onda ni vještina i znanja koja su nam potrebna u životu. Produciramo suficitarna zanimanja, ne deficitarna i imamo nastavnike i učitelje kojima je sve teže raditi. Evo, to je naša ozbiljnost i naša stvarnost i bojim se, ako ovako nastavi, da će zaista sve manje ljudi biti motivirano i obrazovati se, a onda i raditi kao učitelji i profesori. Jer kažem, očito je da danas učenici i roditelji znaju više nego učitelji i nastavnici. Kolege, i završit ću s ovime, kolega Puljak spomenula je nešto što mi je jako zazvonilo. Odgojno-obrazovni sustav. Mi više odgojni sustav nemamo. Obrazovni još donekle, ali odgojni, odgoja u školi više nemamo baš zbog tog pristupa što i učenici i roditelji znaju više od učitelja i nastavnika i zapravo, trebali bi promijeniti cijelu paradigmu naše sustava. To neće biti lako i to nećemo uspjeti zakonom, ali sigurno nećemo uspjeti ni ovakvim zakonima. Hvala.
Imamo replike, poštovana zastupnica Puljak.
Pa evo, htjela sam nešto drugo replicirati, ali evo, mogu se zapravo složiti s vašom ovom posljednjom konstatacijom kod odgojno-obrazovnog sustava, odgoj je nekako nestao, a čini mi se da sve manje i manje i obrazovnog ovog. Imamo jedan od problema, dakle ono o čemu danas pričamo, na ovoj temi dakle ova Agencija iz kojeg evo ljudi bježe jer jednostavno nisu zadovoljni uvjetima rada, a rade vrlo važnu funkciju, sad je pitanje je li to treba raditi unutar ovako neke agencije, izdvojene agencije ili nekom drugom, ali dakle ova funkcija treba postojati i funkcija savjeta, pomoći kolegama u obrazovnom sustavu, nastavnicima, učiteljima, a kako će se je obavljati kad zapravo nisu zadovoljni cijelom organizacijom? Ja bi čak rekla ne ni materijalno, materijalno je jedan od problema, ali cijelom organizacijom i kako je to sve skupa postavljeno, evo, samo komentar.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolegice Puljak. Apsolutno se slažem i zapravo ću ponoviti ono što sam rekao, a to je da se radi o financijskom aspektu toga posla, mislim da ga ne bi nitko radio, zaista, taj posao morate voljeti i to što radite morate voljeti i ugraditi jako puno sebe u taj posao jer to nije samo posao, to je i zvanje na neki način, što znamo svi mi koji smo došli iz tog sustava ili smo dio života proveli u njemu. Dakle nije to samo odem pa odradim, dakle to je jedna stvar. Druga stvar je da se stručnost nastavnika stalno preispituje, što nije nužno loša stvar. Trebalo bi je preispitivati Agencija, trebala bi ona osiguravati kvalitetu nastave, baš time što će nastavnici imati bolja znanja, vještine, didaktičke, prije svega, pedagoške, itd., međutim, tko vam propisuje stručnost nastavnika? Pa uglavnom roditelji. Roditelji i djeca i zato imamo takve slučajeve, kao što je, evo, zadnja u jednoj gimnaziji u Zagrebu.
Poštovana zastupnica i potpredsjednica Sabora Glasovac.
Hvala. Kolega Hajdukoviću, tu ste u pravu kad kažete da iz Agencije i iz Ministarstva ne žele ući, odnosno odlaze iz sustava oni najbolji ili u njega oni koji su dobri ne žele ući jer naprosto su to, ne samo nisko plaćena radna mjesta, nego i zapravo ovaj dio najboljih, izvrsnih na sebe nosi teret nerada onih drugih. Vi imate i u Ministarstvu 30% zaposlenika koji su vrhunski, top of the top, imate 50% onih koji su korektni i imate 20% onih, da ih sutra nema, ne biste ni primijetili da ih nema. A ovih 30% i ovih 50%, najčešće ovih 30% nose upravo težinu ovih što ne biste ni shvatili da ih nema da sutra nestanu, a ove dobre vi ne možete zapravo adekvatno platiti. I tu je ključni problem. A nije da novaca nema, ja ću podsjetiti da smo mi 5 godina plaćali Ministarstvu recimo, i pomoćnike ministara i državne tajnike za isti posao.
Hvala. Poštovani zastupnik Hajduković.
Pa kolegice Glasovac, samo ću se složiti, vi ste i bili pomoćnica ministra, tako da vjerujem da znate kako su kadrovski pritisci u ministarstvu, ja to znam posredno. I nažalost tu ste u pravu, ne samo Ministarstvo obrazovanja. Mislim da je situacija vrlo slična u svim državnim institucijama, ministarstvima, agencijama i sl. I zapravo je tragedija to što vi dobrog radnika ne možete stimulirati, ne možete nagraditi, ne možete apsolutno ništa. A tih dobrih se očekuje da vuku za sve ostale i tu je zapravo cijeli apsurd tog sustava. Ja vam mogu davati neke druge primjere, recimo, zašto nemamo vrhunskih informatičara u našim ministarstvima? Pa za taj novac vam nijedan informatičar koji je solidnog znanja raditi neće. Jednostavno neće. Jedan veliki sustav održavati, kao što je e-Škola, e-Upisi, e-Matice, to treba znati i moći, a oni koji su najbolji se na tržištu snađu itekako bolje.
Poštovani zastupnik Lerotić.
Poštovani kolega. Pa definitivno ovih 11 članaka je nešto o čemu se treba raspravljati, ali definitivno to ne bi trebao biti meritum, odnosno trebali bi imati puno širi zakon i puno širu temu i puno češće u ovom Domu govoriti o hrvatskom obrazovnom sustavu i kao što ste i vi, ali i nekoliko kolega i kolegica već rekli, naš obrazovni sustav koji se svodi na entuzijazam onih koji u njemu rade, na deficit kadrova i definitivno na male plaće i štošta drugo jer da sustav obrazovanja ne funkcionira možemo vidjeti na primjeru poduzeća koji ih naprosto nema i koje obrazovni sustav ne stvara. Uzmimo primjer Palo Alto i mnoge što male, što srednje, što velike, a što globalne kompanije nastaju u krugu jakih obrazovnih institucija dok u Hrvatskoj svjetske tvrtke nastaju samo isključivo zbog talenta i predanog rada pojedinaca.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Kolega u pravu ste i znate kako ja vidim ne samo u obrazovanju svugdje bi to trebalo biti tako. Znači imate strategiju, imate neke ciljeve koje želite postići iz te strategije mijenjate sustav i zakone prema ciljevima koje ste si zadali. A kod nas je sve ad hoc čini mi se vrlo kaotično i vrlo provizorno je apsolutno sve dakle mi mijenjamo dijelove zakona eto da bi valjda mijenjali, rekao sam što mislim što je posrijedi, ali zapravo neke dugoročne vizije nema. Naš sustav se radikalno nije izmijenio pa od kad smo vi i ja išli u školu, a prošle je ponešto vremena od toga. A slažete se da se prilike u svijetu, stanje na tržištu rada su se uvelike izmijenile i to je zapravo tragedija. Mi smo na jedvite jade 2014. ili 2015. donijeli Strategiju obrazovanja od koje više nema ni S, nju više niko ne spominje, nju smo stavili u ladicu. Pa valjda smo se odlučili i možemo imati konsenzus da želimo imati dobar obrazovni sustav, to je ulog za budućnost.
Hvala. Sljedeći će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Nema je, gubi pravo na govor pa će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite. Oprostite ja sam vas prozvao nije vas bilo. Izvolite kolega Pavić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Jako smo svi skeptični prema ovom zakonu čisto zbog činjenice što smatramo da ukoliko promijenimo samo rukovodstvo u toj agenciji i ukoliko omogućimo da vlada imenuje dio rukovodstva i nakon toga taj imenovan dio rukovodstva nakon toga imenuje ravnatelja odnosno bira ravnatelja, mislim da nećemo riješiti problem. Imamo dosta problema u Agenciji za odgoj i obrazovanje, međutim ti problemi u ovom zakonu nisu uopće dotaknuti. Ukoliko želimo da nam agencija bolje radi, ukoliko želimo da imamo bolji sustav obrazovanja onda moramo povući druge poteze. I žao mi je, žao mi je što pripadnici većine i opet tvrde da je zakon dobar i da se sa time rješavaju problemi. To je pristup koji je katastrofalan. Zašto? Trenutno je u agenciji loša ekipiranost sa savjetnicima za pojedina područja, jako loša. Posljedično uopće ih nema dovoljno, ti isti savjetnici premalo izlaze u savjetodavni rad u školama. Što se nakon toga dešava? Ostaje sve na ravnatelju i na stručnim službama za kontrolu nastavnika i njihovog rada. Da li je to dobro? Mislim da ne idemo u dobrom smjeru. Nemojmo zaboraviti da su se u toj agenciji stručnim ljudima smanjile plaće i naravno zbog toga se smanjuje i broj zaposlenika. Zaposlenici masovno odlaze. A koji odlaze? Odlaze oni najbolji. Zašto oni odlaze? Zato što se njih najviše traži i to je lako dokazati, to je lako dokazati. Pogledajte koji imamo sustav praćenje kvalitete nastave, sustav nam je takav za napredovanje nastavnik i dalje zahtjev. Ne postoji nigdje, uopće ne postoji obrazac za prijedlog za napredovanje. Zar ne bi bilo normalno da ta služba koja prati rad nastavnika ako redovito prati rad tog nastavnika, ako ima zapise o radu tog nastavnika da da i prijedlog za njegovo napredovanje. Danas u današnje vrijeme da nemamo sustav, informacijski sustav jedinstveni sustav u koji se mogu zapisati svi podaci i da nakon toga automatikom službe predlažu napredovanje pojedinih nastavnika, napredovanje u struci. To bi bio normalan pristup, ali za to trebamo imati kvalitetne ljude na pravim mjestima koji će izaći u škole na vrijeme i u onom broju sati koliko je to potrebno da bi pratili rad nastavnika. Ukoliko to nemamo onda imamo onakve zahtjeve za napredovanja u kojima se još preporuča u koje foldere trebate spremiti koji dokument da bi to lakše kasnije se obradilo u agenciji i da bi savjetnik izašao na teren odnosno u školu i bio prisutan na nastavi da bi kasnije možda netko napredovao u struci. To nije dobro, sa čelnim pozicijama nećemo riješiti problem. Da li smo sada, ovim zakonom će se zapravo dati, opet će to sigurno izglasati vladajuća većina, daće se mogućno da se statut mijenja svako malo. Zašto? Zato što statut zapravo definira upravno vijeće. Što to znači? Ukoliko mijenjamo organizaciju agencije, pardon ukoliko mijenjamo strukturu agencije nužno mijenjamo i organizaciju. Zar ćemo organizaciju rada u agenciji mijenjati svako malo? Zar nam nije bilo dovoljno 16 godina da naučimo što nam je potrebno da nam agencija bude kvalitetna i da dobro provodi svoj posao? Zar nam nije bilo dovoljno 16 godina praćenja rada te agencije da uočimo koji su problemi? Zar nam nije bilo dovoljno da za 16 godina shvatimo da ti ljudi koji su kvalitetni koji su dobri, koji su se iskazali i zaposlili se u agenciji da moraju biti nagrađeni za svoj rad? Pa i ovi novi nastavnici koji su spremni doći raditi u agenciju, što je rekla kolegica ako se ne varam Marijana, ukoliko i dođu u agenciju nakon nekoliko mjeseci iz agencije odlaze. Kud odlaze? Ponovno na svoja radna mjesta jer su još uvijek nepopunjena. Prema tome, imamo problem sa stručnim ljudima. A to što će vlada imenovati sad upravno vijeće to što će upravno vijeće drugačije birati ravnatelja to nam neće pomoći u tome da riješimo probleme koji su trenutno u agenciji [[Upadica Reiner: Hvala, hvala.]] niti ćemo poboljšati sustav obrazovanja, naravno odgoja i obrazovanja.
Poštovani zastupnik Hajduković ima repliku.
Hvala lijepo. Kolega Pavić u pravu ste kada govorite o tome, agencija bi recimo trebala raditi i napredovanja u zvanja učitelja, nastavnika i profesora dakle mentora odnosno savjetnika, ali hoću vam reći koliko je to jedan rigidan sustav. Dakle, imate plaću koju imate da bi postali mentor ili savjetnik jako puno papirologije morate imati, oglednih predavanja, seminara, dakle, jako puno truda i vremena morate uložiti u to da bi na kraju rezultat bio povišenje plaće koja je zapravo mizerna, znači koja nije nešto što bi vas dodatno motiviralo da budete još bolji. I zato zapravo taj sustav počiva isključivo na entuzijastima, oni koji rade dobro, koji vole svoj posao jer kažem da biraju posao po plaći, po nekom financijskom aspektu toga posla nikad ga izabrali ne bi.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa kolega. Evo ja dolazim iz jedne familije u kojoj je bilo jako puno nastavnika i učitelja, žena mi je učiteljica, teta mi je bila nastavnica, tetak nastavnik, ujak nastavnik znači znamo, ja sam predavao u srednjoj školi nekoliko godina i znamo što je to odgoj i obrazovanje, znamo kako to funkcionira i znamo kako bi trebalo funkcionirati. Trenutno sam školskom odboru srednje škole i znam s kojim se problemima susreću, znamo što se dešava u toj školi usprkos tome što je ravnatelj odličan, dobar, ali on ima problema zbog toga što ne može dobiti ljude iz agencije, jednostavno ne može. Nadzor trenutno se provodi na način koji nije adekvatan i onda imamo problem koji se nakon toga prelijevaju naravno i na ostale nastavnike i nakon toga i na učenike i nemamo ono što trebamo dobiti sa tim sustavom odgoja i obrazovanja, a bilo bi puno kvalitetnije kad bi se vodila briga o tome, a ne o rukovodstvu kojeg će sad imenovati vlada.
Poštovana zastupnica i potpredsjednica Glasovac.
Hvala. Kolega Paviću valjalo bi vidjeti zaposlenici agencije koji su otišli iz agencije, a njih je u 2021.g. bilo sedam, a 2020. čak 14, a većina njih je zapravo otišla temeljem ugovora odnosno sporazuma o premještaju na radno mjesto kod drugog poslodavca ili u privremenom ili trajnom trebalo bi vidjeti zapravo jesu li oni otišli zato što su bili nezadovoljni ili agencija kao što neke druge agencije u sustavu preuzimaju tu ulogu zapošljavanja i transferiranja u druge što je jedna vrlo organizirana HDZ-ova metodologija punjenja državnih institucija kadrovima to bi prvo trebalo vidjeti. I drugo, mi imamo ogroman neiskorišteni potencijal u mentorima i savjetnicima na terenu koje ne koristimo, ne samo zaposlenicima agencije kao višim savjetnicima [[Upadica Reiner: Hvala.]] nego teren.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana kolegice Glasovac moram se složiti s vama u pogledu ove druge konstatacije, to je sigurno točno. Ovo istraživanje bismo trebali napraviti i mislim da bismo došli do zapanjujućeg rezultata, međutim činjenica je da nam odlazi i jedan dio kvalitetnih kadrova koji su bili primljeni i koji su radili dobro svoj posao. Činjenica je da se i ta radna mjesta koriste kao hot spot, ljudi dođu u državnu agenciju i nakon toga su lijepo transferirani tamo gdje oni mogu biti transferirani prema svojem iskustvu, znanju i eventualnim nekakvim kvalifikacijama. I to je još jedan dodatni problem jer u to vrijeme kada su oni došli u sustav nisu odradili svoj dio posla jer jednostavno nisu niti mogli ni raditi i to nisu bili niti na namijenjeni za taj dio posla. Bili su tamo namijenjeni da dođu tamo i da se prebace u neku drugu agenciju ili u neko ministarstvo da bi mogli biti u sustavu i bez natječaja premješteni iz jedne institucije u drugu. Sve je to jasno.
Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam. Poštovani kolega Paviću, pa ja vas samo moram ustvari ispraviti i kazati vam da nije smisao savjetnika da su svako toliko u školi i da oni iznebuha dolaze u odgojno-obrazovne institucije. Smisao je savjetnika da evaluiraju rad odgojno-obrazovnih zaposlenika odnosno radnika, ali isto tako da evaluiraju kurikule. I za sve to postoji procedura i za sve to postoje pravila i to je ono što savjetnici čine. Pa je tako recimo samo u ovoj godini Agencija za odgoj i obrazovanje provela čak 104 državna stručna skupa, upravo za profesore, učitelje i nastavnike, najmanje četri državna skupa po svakom predmetu nastavnom predmetu. Mislim da biste vi to trebali znati kad se evo tako predstavljate kao vrhunski poznavatelj odgojno-obrazovnog sustava. Mislim da treba biti ozbiljan pri iznošenju [[Upadica Reiner: Hvala, hvala.]] ovakvih stavova i iznositi ustvari činjenicu i istinu.
Poštovani zastupnik Pavić, izvolite.
Kolegice Burić hvala vam na edukciji. Ove brojke statističke stvarno nisam znao niti me interesiraju da vam iskreno kažem. Poznavaoc sam sustava onakav kakav jesam i mislim da dovoljno poznajem taj sustav, ali kad ne gledam tako idealno kao što ga gledate vi. Kao prvo i osnovno uloga savjetnika je ne da dolazi u školu iznebuha nego da dolazi u školu najavljen, da dolazi najavljen. Ne, ne dolazi jer ga nema, nema ih razumijete, ne postoje, tih kadrova nema i dolaze u školu najčešće po pozivu ravnatelja, najčešće po pozivu ravnatelja. Činjenica je da se održavaju skupovi odnosno pardon obuke da se održavaju i po županijama i da tih obuka ima popriličan broj, međutim nemojte zaboraviti da jedan dio nastavnika koji su zainteresirani za to na tim skupovima ne mogu biti, jednostavno ne mogu biti zbog organizacije nastave. I onda se dešavaju problemi. A da savjetnik dođe na vrijeme u školu, da radi sa tim nastavnicima [[Upadica Reiner: Hvala.]] da ima zapise o tim nastavnicima [[Upadica Reiner: Hvala lijepa, hvala.]] sve bi to bilo drugačije.
Imamo dvije povrede poslovnika, prvu je pločicu digla poštovana zastupnica Burić. U čem je povrijeđen poslovnik?
Poštovani potpredsjedniče, poslovnik je povrijeđen u čl. 238. naime, zaista moramo odreagirati 13 godina sam radila u odgojno-obrazovnom sustavu i nikako ne mogu prihvatiti činjenicu koju ste vi iznijeli, a to je čista laž da savjetnici u škole ne dolaze kad su u mojoj školi bilo svako tolko. Mislim ja ću sa bit vrlo, vrlo iskrena i otvorena gdje su savjetnici Agenciji za odgoj i obrazovanje u mojoj školi bili svako toliko. Ne samo u mojim, nego u mnogima. Eto nakon 13 godina meni je obaveza to kazati i reći istinu.
Da, znate da je to bila replika pa vam dajem opomenu. Poštovana zastupnica Bedeković je također digla povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče. Smatram također da je povrijeđen članak 238. Naime, poštovani kolega, ja cijenim vašu brigu za sustav i cijenim, dakle vaše promišljanje. Međutim, ja smatram da je u ovakvim izjavama se potrebno rukovoditi činjenicama i zato smatram da je povrijeđen Poslovnik. Ne možete tvrditi paušalno i ne možete govoriti i generalizirati cijeli sustav na temelju možda primjera iz vaše sredine, možda primjera iz jedne, dvije, tri ili pet škola. Morate sagledavati cijelu Hrvatsku.
To je isto bila replika, pa moram dati opomenu. Kolega Pavić i vi ste digli povredu Poslovnika?
Pa jesam zbog toga što kolegica Burić kao prvo govori stvari koje ja nisam rekao. Preslušajte što sam ja rekao što ste vi tvrdili nakon toga, to je jedna stvar. Druga stvar kolegica tvrdi da ako je nešto slučaj u mojoj sredini, da drugdje nije. Zar nemaju svi učenici u ovoj državi pravo na isto obrazovanje? Zar nemaju pravo svi na iste uvjete? Zar nemaju pravo svi na istu kvalitetu nastave? Zar nemaju pravo svi na istu kvalitetu nastavnika? To ćete mi reći? Zagorje ne valja? Zagreb valja, Karlovac valja. Ali Zagorje nije dobro.
Hvala lijepo. I vi znate da je to bila replika. Nemojmo to, hajde nemojmo to raditi, onda ćemo se silno čuditi kad se provodi Poslovnik a svjesno ćemo ga kršiti. Nije u redu. Jel'? Poštovana zastupnica Puljak ima repliku, izvolite.
Pa evo da ne bi govorili paušalno na prijedlog ovog izmjena i dopuna zakona je došlo oko tristotinjak primjedbi i primjedbi i savjetnika, dakle oni koji su i zaposleni u agenciji, ali i primjedbi nastavnika koji su surađivali sa tim savjetnicima i zapravo su mahom problemi. Navode probleme koji se ne rješavaju ovim zakonom. Dakle, nije paušalno ocjenjivanje, nije ocjenjivanje iz ne znam vašeg ili mog kraja nego evo čak i na temelju tristotinjak primjedbi na ove izmjene i dopune zakona. Dakle, problemi u organizaciji ove agencije, problemi u čak i radu savjetnika na terenu i što se dogodi? Imate i nekvalitetne savjetnike, pa onda i kad dođu na teren ponašaju se na razne načine. Možete i vidjeti jedan komentar nastavnice. Dakle, gomila problema koji se ovim zakonom ne rješavaju. Evo hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala vam kolegice što ste skrenuli pozornost na broj primjedaba koje je došlo i koliko je prihvaćeno. Dvije, prihvaćene su dvije primjedbe ostale nisu. Ostale su primljene na znanje ili su prihvaćene djelomično. A primjedbe su dali i nastavnici, primjedbe su dali i ravnatelji. Evo imam tu sad dvije molbe dva ravnatelja koji me mole da skrenem pozornost na to što sam skrenuo pozornost. Pa ako vi smatrate da ravnatelji krivo govore recite to ravnateljima, ja ću ih pozvati kod njih, pa razgovarajte sa njima, pa recite onda njima da oni lažu kao što ste rekli meni. I malo prije slušajte što sam govorio, da bi vam bilo jasno što ste nakon toga vi rekli, a sa vama se slažem u potpunosti. I ukoliko nećemo slušati ono što nam govori struka, ono što nam govore ljudi sa terena nećemo nikada napisati dobar zakon. Ovaj zakon sa agencijom, sa interesima agencije, sa interesima škola, sustava obrazovanja i odgoja nema nikakve veze. A što se tiče odgoja i obrazovanja ja u sustavu obrazovanja radim i posljednjih 17 godina, da vam bude jasno, za informaciju.
Hvala. Sad idemo na završno izlaganje. Prvo završno izlaganje Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Nikola Mažar. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici pa evo ja prije svega za razliku od kolega iz oporbe si neću uzeti za pravo ili si neću uzeti hrabrosti da kažem vezano za Agenciju za odgoj i obrazovanje da su najbolji otišli, jer ne znam da li su najbolji otišli ili najbolji su ostali raditi iz jednog čistog, jednostavnog razloga s obzirom da sa njima ne radim, pa ne mogu imati procjenu da li je netko najbolji ili nije i neću davati takve paušalne izjave nego ću se fokusirati na meritum točke ovoga dnevnoga reda a to je Zakon o agenciji za odgoj i obrazovanje. I netko je isto danas spomenuo u raspravi da je žao što prijedlog zakona ima toliko i toliko članaka, da nema više. Naime, prijedlozi zakona, odnosno kvaliteta prijedloga zakona nije u broju članaka ili u veličini zakona nego u sadržaju. A ono što možemo vidjeti iz ovoga prijedloga zakona da i sa par članaka se mijenjaju vrlo bitne stvari i mijenjaju se one stvari koje su spomenute u e-savjetovanju. Dakle, ako je netko čitao i prelistavao e-savjetovanje točno je da preko 200 ima različitih mišljenja, ali je isto tako točno da većina njih pozdravlja ove izmjene i dopune zakona. I ono što je ključno, ako želimo kroz ovu našu današnju raspravu stvarno pokazati brigu za Agenciju o odgoju i obrazovanju, onda ćemo vidjeti da upravo viši savjetnici koji se spominju se spominju na način da je potrebno dati i određenu zakonski okvir njihovoga djelovanja, ali isto tako i vrednovati kroz koeficijente složenosti njihovoga rada. Iz toga razloga bitno je za naglasiti da agencija kao javna ustanova ne može i ne treba i to je dobro da se mijenja danas ovdje kroz zakon propisivati i koeficijente i unutarnje ustrojstvo i sistematizaciju radnih mjesta jer to samo usporava funkcioniranje i način rada agencije. Upravo ovim današnjim izmjenama i prijedlogom zakona će se omogućiti brže, kvalitetnije i efikasnije djelovanje agencije, jer će upravo statut agencije omogućiti da sve ono što je potrebno savjetnicima i sistematizacija radnih mjesta i sukladno Uredbi o nazivima radnih mjesta i koeficijentima složenosti poslova u javnoj službi rada da se omogući dakle i taj dio koji je njima bitan. Ali isto tako ono što je bitno i dobro za naglasiti je da upravo ovim današnjim prijedlogom zakona se osim Statuta agencije mijenjaju ključne stvari. Dakle, daje se prilika, mogućnost i zakonski se osnažuje da radnici imaju svoga predstavnika u upravnom vijeću agencije, stavlja se u suklad sa Zakonom o radu. Isto tako, članovi upravnoga vijeća koji se predlažu od strane Vlade Republike Hrvatske neće se kao do sada predlagati na način da resorno i nadležno ministarstvo daje prijedlog nego će se to raditi putem javnoga poziva. Mislim da je to najbolji i najtransparentniji način izbora članova Upravnoga vijeća. Isto tako i ravnatelj će se uskladiti sukladno Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, stavit će se određeni kriteriji, između ostaloga i 10 godina rada u struci. Time će se stvoriti, dakle i da ravnatelj bude prije svega stručna osoba. Svakako da te stvari kada pogledamo kroz par članaka su ključne za ne samo rad agencije, ne samo za jačanje transparentnosti, nego su ključne, dakle i za ovo što slijedi i sljedeća točka dnevnoga reda Zakon o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti da se jednom širom vizijom i visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti i agencija koje se time bave prilazi stručno, prilazi odgovorno, prilazi transparentno i prilazi prije svega u interesu i djelatnika i ravnatelja i odgojnih ustanova, ali naravno sve u smjeru prije svega onih za koje se to radi, a to je naših učenika. Ako pogledamo danas i izjave nezavisnih sindikata koji pozdravljaju, dakle i Prijedlog zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti ako vidimo u e-savjetovanju gdje se pozdravljaju ove izmjene i dopune vezano za agenciju onda svakako možemo vidjeti da sve ovo o čemu danas raspravljamo ima smisla. I ne samo da ima smisla nego ima podršku i šire javnosti, ali i podršku sindikata i podršku struke i podršku ravnatelja i profesora i iz toga razloga mi ćemo podržati ovaj prijedlog.
Hvala. Sada će završno u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, ja sam iznenađen i zapanjen, ja ne znam valjda ja živim u paralelnom svemiru ali ja ne živim u toj Hrvatskoj i u tom sustavu nisam radio i iz tog sustava ne dobivam poruke koje čujem sa ove strane sabornice. Evo upravo tu dok sjedimo kolega Pavić i ja smo uspoređivali koje poruke dobivamo. Ne dobivamo poruke da cvjeta cvijeće, baš suprotno da ljudi odlaze, da postoji neusklađenost sa ministarstvom, da nekakvim promjena nema. Evo ja ću vam reći ja sam također u sustavu proveo čitav niz godina. Ja se baš i nisam nagledao savjetnika iz agencije, a ja ih ne mogu ni kriviti. Reći ću vam zašto? Zato što oni rade sve, ima ih premalo. Znači moraju raditi i stručna usavršavanja, moraju raditi i natjecanja, moraju raditi i napredovanja. Oni zapravo imaju jako malo vremena na kraju za izaći na teren, izaći u školu. I meni je jako drago što je u vašoj školi kolegice su bile često. U mojoj bogme nisu. Da, nema mentora i savjetnika, da. Ima. Ali mislim ako ne vjerujete meni, a vjerujete ljudima na terenu, evo i ravnateljima i učiteljima. Jer kažem ja mislim da živimo u paralelnom svemiru u kojem je bitnije sad tko će biti ravnatelj i kako će se birati nego hoće li taj sustav funkcionirati. Ja vam kažem ove izmjene neće donijeti ništa dobro ni agenciji, ni sustavu, ni tim zaposlenicima, apsolutno ništa. Njima će život nastaviti kao što je išao. Neće doći bolji ljudi, nastavit će odlazit i nećemo riješiti zapravo niti jedan problem osim koji će HDZ-ovac ili njemu ili HDZ-u sklona osoba ili HDZ-ovka sjedit na čelu agencije. Eto to ćemo riješit kolegice i kolege. To je valjda nasušni problem sustava obrazovanja i njega smo riješili, tu vam čestitam. Evo zapljeskat ćemo vam na kraju kad dignete ruku za. Ali ključne probleme agencije, e njih nismo riješili. I opet kažem, ako ne vjerujete meni, ako ne vjerujete kolegicama i kolegama, pa pitajte ljude koji rade u sustavu. Ne morate ići daleko. Agencija za obrazovanje je evo tu gdje je i Ministarstvo obrazovanja. Imamo i u Osijeku ekspozituru agencije, dakle i sa tim ljudima znam pričati. I ono što mi govore uopće nije ovo što ja ovdje slušam. Tako da oni koji kažu da ponekad neki žive u balonu ili neki žele živjeti u balonu je apsolutna istina i pravi problemi sustava nismo ih dotakli kroz ove izmjene zakona. Ja bih volio da mogu pozdraviti to i reći da, riješili smo ako ne sve, a onda barem neke probleme agencije ali nismo riješili kolegice i kolege niti jedan.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Idemo na sljedeću točku a to je - Prijedlog zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti, prvo čitanje, P.Z. br. 300. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 175. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar znanosti i obrazovanja Radovan Fuchs, izvolite. Prije nego što počnete poštovana zastupnica Marija Selak-Raspudić digla je ruku pretpostavljam želi stanku u ime Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite.
Tražim stanku u ime kluba MOST-a da prije nego što ova rasprava uopće započne upozorim na njezinu nemogućnost, a ta nemogućnost proizlazi iz načina na koji je sastavljen dnevni red Sabora i to svjesno i manipulativno tako da ključna točka, ključna reforma u znanstvenoj djelatnosti, visokom obrazovanju reforma ovaj zakon koji se obraća navodno najobrazovanijem dijelu hrvatske populacije koji bi trebao biti motor društva stiže na dnevni red. Kada? Tjedan dana prije stanke, u petak popodne kao druga točka nakon glasovanja u Saboru. Ovo je čak i za inače manipulativno sastavljanje dnevnog reda u HS-u s ciljem gušenja saborskih rasprava i micanja od očiju javnosti i medija presedan. Otkad sam u HS-u ne pamtim da se o važnoj točki, a kamoli o presudnom zakonu za znanost i visoko obrazovanje raspravljalo nakon glasovanja u HS-u. Moje osnovno pitanje na tom tragu s obzirom na dramatične promjene koje ovaj Zakon predlaže, a koje se prije svega tiču dokidanja sveučilišne autonomije, pri čemu sam izrazito kritična, ukoliko je to vaša krucijalna reforma, a gurnuli ste pod tepih jer ja sam evo, sad ispraćala sve novinare koji će ovo prenijeti i trebali bi prenijeti hrvatskim građanima jer je petak popodne i ljudi su otišli svojim domovima, čega se vi sramite? Što to točno skrivate? Zašto se u prime timeu ne pohvalite s vašom reformom? A ovako manipulativno slaganje rasporeda HS-a smatram potpuno nedopustivim gušenjem [[Upadica: Hvala.]] demokratskih rasprava i procedura.
Hvala. Hvala. Ovaj, naravno, stanka će biti odobrena. Sukladno čl. 293.b. mi ćemo nastaviti pa poziva poštovanog ministra znanosti i obrazovanja Radovana Fuchsa da u ime predlagatelja da dodatno obrazloženje. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] HS-a, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Funkcionalan i kvalitetan sustav visokog obrazovanja i znanosti uređen na suvremenim zahtjevima visokoobrazovnog i istraživačkog sektora preduvjet je za uspješan razvoj svake države. Važnost u uspostavi takvog sustava počinjava na uređenju zakonodavnog okvira koji će, uzimajući u obzir europsku dimenziju razvoja sustava znanosti i visokog obrazovanja istovremeno osuvremeniti nacionalni sustav te poticati razvoj društva, inovacija i znanosti. Upravo temeljem tih smjernica nastao je Prijedlog Zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti koji se nalazi pred vama. Važeći zakonski okvir donesen je 2003. g., prošao je 12 izmjena i dopuna te ne udovoljava aktualnim potrebama akademske zajednice i društva, stoga je postojeći sustav visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti nužno potrebno osuvremeniti i unaprijediti u smislu stvaranja boljeg modela financiranja, organizacije sveučilišta i kriterija napredovanja te dodjeljivanja znanstvenih, odnosno znanstveno-nastavnih zvanja. Odgovornost za donošenje novog Zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti nalazi se i u nacionalnom, no i razvojnoj strategiji RH 2030., do 2030. g., a stratešku osnovu za donošenje novog zakonskog okvira predstavlja i Nacionalni plan oporavka i otpornosti koji definira donošenje novog zakona kao preduvjet za provedbe reformi za podizanje istraživačkog i inovacijskog potencijala. Kao ključne reformske mjere u okviru NPOO-a predviđeni su modernizacija i digitalizacija visokog obrazovanja i znanosti koje se, među ostalim planiraju provesti uvođenjem normativnog okvira koji će omogućiti pravni i financijski okvir za organizacijsku i funkcionalnu integraciju sveučilišta i znanstvenih instituta te novi okvir financiranja temeljen na rezultatima. Navedene mjere omogućit će i sveobuhvatnu digitalnu preobrazbu visokog obrazovanja te infrastrukturna ulaganja usmjerena na ostvarivanja ciljeva zelene i digitalne Europe. Infrastrukturne i institucionalne promjene potrebne su ne samo radi ostvarivanja strateških ciljeva na europskoj i nacionalnoj razini, već i kako bi se ostvarili temelji za postavljanje vodećih standarda i konkurentnosti hrvatskog sustava visokog obrazovanja i znanosti na globalnoj razini. Ovim Zakonom želimo ojačati sustav visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti i njegove institucijske kapacitete te uskladiti njega obilježja sa načelima i zadatostima europskog prostora visokog obrazovanja, europskog prostora obrazovanja i europskog istraživačkog prostora, a to mislimo postići kroz odredbe koje unaprjeđuju pravni i financijski okvir sustava, odnosno koje na fleksibilan način reguliraju načela organiziranja i financiranja visokoobrazovnog i znanstvenoistraživačkog sektora. S obzirom da želimo ojačati Ustavom definiranu autonomiju sveučilišta, u određenim pitanjima ostavljamo veći prostor autonomnom djelovanju institucija iz sustava znanosti i visokog obrazovanja. Jedan od primjera je to što se sveučilištima, fakultetima, odnosno akademijama daje ovlast da unutarnji ustroj propisuju statutima, pa tako i unutarnji red znanstvenih, znanstveno-nastavnih, umjetničko-nastavnih, nastavnih, suradničkih, stručnih i drugih radnih mjesta. U kontekstu ostvarivanja veće autonomije sveučilišta je i odredba kojom se sveučilištima prepušta dio ovlasti Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj, koje se odnose na financiranje te će sveučilišta samostalno pregovarati i utvrđivati godišnji i višegodišnji financijski okvir. Kad već otvaram tu temu financijskog aspekta, želim podsjetiti da je model financiranja visokog obrazovanja i znanosti u Hrvatskoj doživio određene promjene i poboljšanja sa ciljem povećanja odgovornosti javnih i visokih učilišta u upravljanju financijskim sredstvima. No, unatoč tome, sustav javnog financiranja i dalje nije dovoljno transparentan te ne podrazumijeva učinkovite mehanizme praćenja programskih ugovora i ostvarenih rezultata. Takav model financiranja onemogućava postizanje punog potencijala hrvatskog istraživačkog sektora pa su posljedično znanstvena produktivnost, učinkovitost i prijenos znanja i dalje ograničeni. Iz tog razloga ovih Zakonom propisujemo okvirni sadržaj i postupak sklapanja cjelovitih programskih ugovora kao novog modela financiranja javnih visokih učilišta i javnih znanstvenih instituta koji se temelji na rezultatima, utjecajnim publikacijama, većem broju kompetitivnih projekata, jačoj međunarodnoj suradnji, povećanom broju projekata sa gospodarstvom i dr. Cjelovitim programskim financiranjem visokog obrazovanja potiče se djelovanje temeljeno na rezultatima i reformira se sustav financiranja visokog obrazovanja i znanosti u sustav temeljen na kvaliteti relevantnosti i socijalnoj osjetljivosti visokog obrazovanja te međunarodnoj prepoznatljivosti odnosno utvrđuje se okvir koji će služiti kao platforma za definiranje ciljeva za čije će ostvarenje biti odgovorni znanstveni instituti i visoka učilišta pri čemu će se navedeni ciljevi konstatirati programskim ugovorom za višegodišnje razdoblje. Cjeloviti programski ugovori podrazumijevat će i odgovorno društveno djelovanje uzimajući u obzir potrebe koje proizlaze iz nacionalnih i europskih strategija i akcijskih planova čije su mjere utemeljene na unapređenju sustava visokog obrazovanja i znanosti. Prijedlogom zakona definira se i osnovna razvojna i izvedbena komponenta programskih ugovora odnosno financiranje temeljem ostvarenih rezultata te se jasno naznačuje da će se javna visoka učilišta odnosno javne znanstvene institucije koji ne zaključe programske ugovore do kraja godine u kojoj su i započeli u narednoj akademskoj godini financirati iz državnog proračuna iznosom od 95% od onog iz prethodne godine ili tekuće godine. Javna visoka učilišta i javni znanstveni instituti preuzimaju odgovornost za sustavan rad na ostvarenju ciljeva iz programskih ugovora kako bi ostvarili dodatno financiranje temeljem ostvarenih rezultata te na taj način po prvi put uspostavljamo funkcionalan sustav unapređenja i razvoja kvalitete visokog obrazovanja i znanosti. Osim toga ovako uspostavljen poticajan sustav financijskog upravljanja izravno će stimulirati javne znanstvene institute i javna visoka učilišta koji provode istraživanje u području zelene i digitalne tranzicije i obrazuju kadrove za visoko tehnološko okruženje. Pojedinačno se očekuje utjecaj na razvoj gospodarstva i otvaranje novih radnih mjesta dok bi modernizacija studijskih programa trebala rezultirati izborom deficitarnih kadrova i izborom deficitarnih kadrova u području umjetne inteligencije, kibernetičke sigurnosti, računarstva visokih performansi i sl. Kroz prijedlog zakona se stavlja naglasak na stratešku, savjetodavnu i potpornu ulogu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj koji brine o razvoju i kvaliteti cjelokupnog sustava visokog obrazovanja, znanstvene djelatnosti i tehnološkog razvoja u Hrvatskoj. Važeće zakonsko rješenje u uspostavljanje Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju pokazalo se kao neučinkovito u odnosu na svrhu zbog koje je osnovan. Naime, mišljenja i odluke navedenog odbora bile su u praksi samo nominalne vrijednosti, one se nisu mogle svrsishodno primjenjivati niti su imale ikakvu pravnu snagu u odnosu na odluke visokih učilišta, a osobito na odluke ne integriranih visokih učilišta koja uspostavljaju etička tijela i etičke kodekse u dva stupnja, fakultetski i sveučilišni. Stoga se ovim zakonom predlaže da Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj kao najviše savjetodavno i stručno tijelo koje se brine o razvoju i kvaliteti cjelokupnog sustava visokog obrazovanja, znanosti i tehnološkog razvoja u RH preuzme nadležnost u donošenju minimalnih etičkih standarda. Minimalni etički standardi će biti obavezan dio sadržaja etičkih kodeksa koji će donositi pojedina visoka učilišta odnosno znanstveni instituti uz dodatna etička načela s obzirom na posebnost znanstvenog odnosno umjetničkog područja u kojem djeluje pojedino visoko učilište odnosno znanstveni institut. Na taj način se nastoji omogućiti individualizirani i funkcionalniji sustav uspostavljanja i zaštite etičkih načela. Prijedlogom zakona propisuje se jednostavnije procedure za zapošljavanje nastavnika, znanstvenika i suradnika te napredovanje nastavnika i znanstvenika kroz radna mjesta čime se stečeno zvanje spaja sa odgovarajućim radnim mjestom. U kontekstu napredovanja nakon protoka vremena od pet godina i zadovoljavanja svih kriterija za izbor u više znanstveno zvanje provodit će se interni postupak. Novim zakonom više se ne predviđa mogućnost osnivanja privatnih visokih učilišta od strane županija, gradova i općina te mogućnost da županija, grad i općina budu osnivači privatnih visokih učilišta, no pri tom se ne zadire u prava i opstojnost već osnovanih visokih učilišta sukladno važećem zakonu. Ovako normativno rješenje je bilo nužno zbog određenih slučajeva nelikvidnosti, neučinkovitog sustava upravljanja i visokim školama koje su osnovale županije, gradovi i općine. U konačnici, radi poticanja dostupnosti i osiguravanja prava na obrazovanje i inkluzivnost visokog obrazovanja u takvim situacijama dolazilo je i dolazi do dodatnog neplaniranog opterećenja državnog proračuna značajnim rashodima. S obzirom da razlike između visoke škole i veleučilišta neznatan ovim prijedlogom zakona nije više predviđena mogućnost osnivanja visokog učilišta kao visoke škole čime se nastoji postići ujednačenost i jasnoća u odnosu na vrste institucija i svrhu njihovog djelovanja u sustavu visokog obrazovanja. Predvidjeli smo da će visoke škole odnosno sukladno odredbama važećeg zakona osnovane sukladno odredbama važećeg zakona postati veleučilišta te uskladiti svoje nazive u roku navedenom u prijedlogu zakona U odnosu na važeći zakon ovim prijedlogom zakona jasnije se propisuje razlika između sastavnica sveučilišta s i bez pravne osobnosti. Kroz dugogodišnju primjenu važeći zakon pokazao se manjkavim u dijelu koji se odnosi na transparentne mehanizme kontrole nad zakonitošću rada tijela sveučilišta osobito u odnosu na zakonom utemeljeno trošenje proračunskih sredstava i odgovorno upravljanje drugim resursima. Stoga se novim zakonom sustavno rješava pitanje nadzora nad svim tijelima sveučilišta. Naime, važeći zakon predviđa postojanje sveučilišnog savjeta kao tijela koje nadzire izvršavanje zadaća visokog učilišta i zakonitost rada. Takvo rješenje je bilo bez formalnog učinka u praksi s obzirom da su odluke savjeta ostajale na razini izvješća uz mogućnost davanja prijedloga. Stoga se umjesto sveučilišnog savjeta prijedlogom zakona uspostavlja novo tijelo, sveučilišno vijeće koje ima zakonom točno određene ovlasti. Uspostavom sveučilišnog vijeća štiti se javni interes na javnom sveučilištu. Jasno je propisano tko ne može biti član sveučilišnog vijeća tako da bi se osigurala neovisnost tijela, te je uvedena obaveza predlaganja mjera koje je nužno poduzeti i rokova radi otklanjanja nepravilnosti uz određivanje rokova za otklanjanje upravo konstatiranih nepravilnosti ukoliko one postoje. Također se sustavno propisuje i propisuju nadzorne ovlasti samog sveučilišta nad fakultetima odnosno umjetničkim akademijama. Slijedeća novost koju donosi prijedlog zakona da se po prvi put jasno ističe umjetnička djelatnost u funkciji visokog obrazovanja kao zasebna kategorija. Na taj način se omogućuje afirmacija umjetničkog stvaralaštva i izražavanja kao djelatnosti jednakovrijedne znanstvene djelatnosti, te se propisuje evidencija umjetnika u jedinstvenom upisniku znanstvenika i umjetnika u visokom obrazovanju. Također prijedlogom zakona se uspostavlja jasniji sustav akademskih i stručnih naziva koji se stječu nakon stručnog i sveučilišnog studija što će se, što će olakšati akademsku mobilnost i prepoznatljivost kvalifikacija na nacionalnom i europskom pravnom prometu. Konkretno, kroz ove odredbe ispravljamo nepovoljan položaj za studente koji su završili diplomski stručni studij i stekli naziv „stručni specijalist“ odnosno sada predlažemo naziv „magistar“ uz naziv struke. Što se tiče položaja studenata kao važnog dionika u sustavu visokog obrazovanja naglašava se da studenti i dalje imaju mogućnost participiranja u tijelima visokih učilišta putem sudjelovanja u njihovom radu i donošenja odluka kao što su izbor rektora i dekana javnog sveučilišta. Participiranje studentskih predstavnika u pitanjima vezanim za studente dodatno je osnaženo i kroz institut suspenzivnog veta na odluke senata i fakultetskog odnosno akademskog vijeća po pitanjima od interesa za studente. Vezano uz studentska prava prijedlog zakona uvodi značajnu promjenu za redovite studente koji žele zasnovati radni odnos. Tako će redoviti studenti imati mogućnost zaključivanja ugovora o radu i zadržati status redovitog studenta, ali bez ostvarivanja prava iz studentskog standarda i prava na subvencionirano školovanje. Nadalje, odredbama prijedloga zakona uspostavlja se i obveza usklađenosti studijskog programa sa hrvatskih kvalifikacijskim okvirom čime će se unaprijediti i ujednačiti osiguravanje kvalitete studijskih programa i ujedno osvježiti svrha registra hrvatskog kvalifikacijskog okvira. Donošenjem ovog zakona i usklađivanjem studijskih programa i upisnih kvota s potrebama tržišta rada omogućit će se viša razina na zapošljivosti diplomanata i očekujemo da će i to doprinjeti zadržavanju mladih stručnjaka u Hrvatskoj. Kroz višegodišnje planiranje ljudskih resursa i kroz programske ugovore dodatno se otvara mogućnost povratka hrvatskih istraživača, te privlačenje kvalitetnih znanstvenika iz Europe i svijeta. Prijedlogom zakona ujedno se uspostavlja i normativni temelj za digitalizaciju visokog obrazovanja kroz izdavanje isprave o završenim studijama u digitalnom obliku, te propisivanje javne obaveze visokih učilišta za elektroničko vođenje podatak kroz informacijske sustave ministarstva i Agencije za znanost i visoko obrazovanje. Navedeno je preduvjet za učinkovitu razmjenu informacija i priznavanje prava koja proizlaze iz činjenice završnosti studija na nacionalnoj i europskoj razini i omogućava uspostavljanje središnjeg informacijskog sustava što je ujedno u skladu i sa digitalnim i zelenim ciljevima EU. Želio bi reći da je u prijedlogu ovog zakona bio uključen veliki broj relevantnih dionika sustava visokog obrazovanja i znanosti, a u javnom prostoru o zakonu se raspravljalo ne samo tijekom savjetovanja sa zainteresiranom javnošću nego i tijekom cijelog predstavljanja zakona na sjednicama rektorskog zbora, senata sveučilišta, vijeća veleučilišta, visokih škola, te sa ravnateljima instituta nažalost ne i sa jednim senatom jednog sveučilišta. Socijalni partneri pohvalili su nastojanja, te u tom kontekstu želim spomenut zaključak gospodarsko socijalnog vijeća koji pozdravlja pozitivne promjene i dobra rješenja u novom zakonu, pogotovo se tu misli na uvođenje programskih ugovora pri financiranju visokog obrazovanja i znanosti čime se afirmira svrsishodnost autonomije sveučilišta. I na kraju, smatram da je potrebno još jednom jasno istaknuti da znanstvenici i nastavnici u sustavu zadržavaju stečena zvanja koja će se uzeti u obzir kod napredovanja, a kriterije napredovanja dodatno će detaljno propisati nacionalno vijeće. Zaključno, naglašavam da su svi zahvati koje donosi ovaj prijedlog zakona prije svega usmjereni na unaprjeđenje sustava, organizacije i financiranja u području visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti, a s konačnim ciljem da se omogući da znanstvenoistraživački i visokoobrazovni sektor postane još učinkovitiji i funkcionalniji u odnosu na potrebe društva, gospodarstva, a osobito kompetitivniji promatrano u europskom kontekstu, hvala.
Imamo cijeli niz replika, krenimo od početka, prva je poštovana zastupnica Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani ministre, ja smatram da ovaj zakon predstavlja reformski iskorak prema unaprjeđenju hrvatskog sustava visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti i da zaista donosi pozitivne promjene, da osuvremenjuje sustav i prilagođava ga i usklađuje naravno s načelima i zadatostima europskog istraživačkog prostora, europskog prostora visokog obrazovanja. Međutim, tijekom javnog savjetovanja, ali i u javnom i u akademskom prostoru dio akademskih krugova zauzeo je stav da prijedlog ovog zakona krši i narušava ustavom zajamčenu autonomiju sveučilištima. Ja smatram da je potrebno prije svega dobro razgraničiti i dobro razjasniti pojmove autonomije i odgovornosti. Autonomije prije svega kao zaštite akademskih prava i sloboda, zaštite intelektualne neovisnosti pa i financijske autonomije i s druge strane odgovornosti kao odgovornosti [[Upadica Reiner: Hvala.]] prema društvu i [[Upadica Reiner: Hvala.]] odgovornosti za upravljanje javnim financijama.
Poštovani ministar.
Molim komentar. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ja mislim da smo ovim zakonom itekako ne samo štitili autonomiju sveučilišta koja je zajamčena kao ustavna kategorija jel i sam ustav kaže da je autonomija sveučilišta zajamčena ustavom i zakonom, da smo ju upravo ovim zakonom osnažili na način da smo čitav niz ingerencija prenijeli na sama sveučilišta. Jedino što ovaj zakon i što kritičari napominju je nešto veći nadzor objektivno opet u samom smislu autonomnog djelovanja jednog tijela zvanog sveučilišno vijeće koje u prvom redu prati i radi nadzor nad odgovornim trošenjem sredstava doznačenih iz državnog proračuna odnosno javnog novca na javnom sveučilišta. Nikakva druga ograničenja se ne uvode, dapače poboljšavaju se.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, ovim prijedlogom zakona predviđate financiranje po učinku sukladno rezultatima rada ustanova. Međutim, koliko se može vidjeti po podacima jel s web-a recimo možete skinuti, čak 25 do 30 studijskih programa niti jednom studentu nisu prvi izbor. Profesori rade normalno i dalje jel. S druge strane, evo ja se preko godinu i pol bavim problemom pripravništva znači ti mladi ljudi nakon školovanja ne mogu ostvariti pripravnički staž jer država ne propisuje dovoljno kvota, odlaze raditi van, rade na crno, tržište ih treba, dakle postoji potreba za fizioterapeutima i drugima, međutim država svoje ne čini. Dakle, potrebno je uskladiti potrebe tržišta, promijeniti upisne kvote, raditi na promjeni kukrikuluma školovanja, ali sve te promjene se događaju presporo. Koliko vi mislite da će ove promjene zakona i u kojem roku riješiti problem, evo recimo konkretno pripravništva gdje ljudi čekaju po nekoliko godina na pripravnički staž, a država svoje ne čini? Hvala.
Poštovani ministar.
Hvala lijepa. U potpunosti ste u pravu, slažem se s ovim što govorite definitivno treba omogućiti što brži pripravnički staž u onim strukama gdje je to propisano, a to su uglavnom dobrim dijelom i regulirane profesije, ali i neke druge. To nažalost nije u ingerenciji ovog ministarstva, ali ovim zakonom upravo kroz programske ugovore želimo napraviti jedan sinergizam između potreba tržišta rada u RH u vrlo tijesnoj suradnji između visokoškolskih institucija, Zavoda za zapošljavanje. Dakle osluškujući bilo potreba na razini RH u tom smislu će se planirati i pregovarati kroz programske ugovore onaj dio koji će se javnim novcem financirati. Naravno da će i dalje ostati mogućnost da sveučilišta samostalno, ali u tom slučaju bez financiranja od strane države otvaraju neke studijske programe, ali onda na svoju odgovornost [[Upadica Reiner: Hvala.]]
Hvala ministre. Poštovani zastupnik Klasić.
Hvala lijepo. Poštovani ministre. Budući da studenti njih skoro 11.000 okupljenih u studentsku inicijativu „300 jednako 300“ nemaju mogućnost osobno danas biti tu s nama, zamolili su me da prenesem njihovu poriku odnosno da budem njihov glas u saboru još jedanput. Poštovani ministri i suradnici studenti vam se zahvaljuju na hrabrosti koja je bila potrebna za donošenje ovakvih promjena, ali i na tome što ste ih zbilja slušali kad su vam govorili o svojim problemima te uvažili njihove prijedloge o njihovom rješavanju. Za to je trebala velika odvažnost i studenti stručnih studija vam iskreno zahvaljuju što ste ih slušali i uvažili njihove prijedloge. Hvala.
Poštovani ministar.
Pa hvala. Mislim da smo u razgovoru sa studentima uvažili onaj dio konstruktivnih prijedloga koji je dolazio s njive strane i ja napominjem da postoji još jedan zakon koji jednako tako treba donijeti odnosno ozbiljno ga, pa rekao bih da će biti potrebno donijeti novi zakon, a to je Zakon o studentskom zboru koji onda još dodatno definira prava i funkcioniranje samih studentskih organizacija u okviru visokoškolskog sustva.
Poštovani zastupnik Marko Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani ministre, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista Nezavisni sindikat znanosti i visokog obrazovanja poslao jedan dopis vjerujem i ostalim kolegama u ostalim klubovima pa ću samo jedan komentar njihov ovdje pročitat pa bi molio vaš komentar na to. Zakon ide u smjeru neprihvatljive prekarizacije radnog odnosa … skupine zaposlenika asistenata. Predložena regulacija bi imala vrlo negativne dugoročne efekte po pitanju privlačenja i zadržavanja najkvalitetnijih ljudi u sustavu, ali i u zemlji. Potrebno je upravo suprotno, zaštiti radni odnos i položaj asistenata, propisati minimalno trajanje njihovog ugovora, a koje osigurava potrebno vrijeme za završetak doktorata, regulirati praksu zapošljavanja na projekte te izjednačiti prava i obveze svih asistenata, neovisno o tome iz kojih izvora se financira njihov rad.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala. Da, ja mislim da se ovim zakonom položaj asistenata odnosno doktoranada bitnije poboljšava u odnosu na dosadašnje prakse odnosno zakonska rješenja. Ovdje se štoviše mogućnost izbora u prvu stepenicu znanstvenih zvanja dakle na sveučilištima docenta na znanstvenim institutima znanstveni suradnik nakon doktoriranja obrane doktorske disertacije ne postoji nikakva obaveza provođenja pet godina na poziciji asistenta nego je omogućen odmah izbor u znanstvenog suradnika odnosno docenta, time se ta prohodnost ulaska novih mladih ljudi stručnjaka dodatno ubrzava. S druge pak strane omogućilo se i da oni asistenti koji su doktorandi primljeni na projektima izvan kategorije financirane po pitanju Hrvatske zaklade za znanost, a rade na [[Upadica: Vrijeme.]] projektima međunarodnim u trajanju od 3 godine nastave, biti financirane do, završetka doktorata.
Hvala lijepo. Sljedeću repliku ima kolegica Marija Selak Raspudić.
Uvaženi ministre, u svom obraćanju ističete da su ove zakonske izmjene pohvalili socijalni partneri pa tako navodite Gospodarsko socijalno vijeće. Ne znam da li vi nas podcjenjujete ili se šalite s nama, ali na čelu tog GSV-a je HDZ-ov novoimenovani ministar Marin Piletić, pa bi ja htjela, evo, pohvaliti Vladu što je pohvalila samu sebe i vas što ste to iznijeli kao pohvalu socijalnih partnera pred hrvatskom javnosti i HS-om. Moje pitanje ide u smjeru dokidanja autonomije. Puno bih više voljela da ste rekli da se protivite sveučilišnoj autonomiji i želite političku kontrolu nad sveučilištem pa da ovdje raspravljamo o različitim koncepcijama sustava visokog obrazovanja. Kako možete reći da je to tek jedno tijelo sveučilišno vijeće gdje će ključnu ulogu igrati politika, kad je to ono presudno tijelo koje će nadzirati samo sveučilište i time onemogućiti njegovu autonomiju. Sve što dolazi ispod toga i što je kao autonomija sveučilišta koja ostaje, nakon toga Vijeća postaje potpuno nevažno.
Hvala. Izvolite odgovoriti na repliku molim vas.
Hvala lijepa. Naravno, ja [[Upadica: Oprostite, to je bila povreda?]] [[Upadica se ne čuje.]] Aha.
A ja gledam, gledao sam gore. Povreda Poslovnika, kolega Marko Pavić.
Hvala lijepa. Povrijeđen je čl. 238, da kolegici Raspudić objasnimo što je GSV, uvaženi potpredsjedniče, vi ste bili ministar, ima jednak broj socijalnih partnera tamo, rotirajuće predsjedništvo, odnosno predsjednik dolazi, mijenjaju se sindikati, poslodavci i Vlada i ako je GSV podrlo, onda je poduprlo konsenzusom taj zaključak. Prema tome, način na koji vi imputirate da je Vlada sama sebi poduprla je difamacija.
Hvala lijepo. Ja podupirem vašu potrebu da to pojasnite, ali to je mimo Poslovnika i onda mora slijediti opomena. Sada vas molim da odgovorite na repliku kolegice Raspudić Selak. Opet Poslovnik? ... [[Upadica se ne čuje.]] Aha, oprostite, Marija Selak Raspudić, povreda Poslovnika.
Čl. 238, kolega Pavić me krivo razumio i time omalovažio. Ja sam samo htjela iskazati svoje udivljenje što je GSV na čijem je čelu HDZ-ov ministar Piletić pohvalilo zakonske izmjene Ministarstva na čijem je čelu HDZ-ov ministar Fuchs i to je jedan lijepi dijalog socijalnih partnera Vlade HDZ-a sa socijalnim partnerima koji također, dolaze iz redova HDZ-a [[Upadica: Hvala lijepo.]] Na primjer društvu.
Hvala lijepo, opomena i vama kolegice zato što to nije bila povreda Poslovnika. I sada imamo odgovor na repliku napokon, ministre, izvolite.
Pa ovo o GSV-u neću više reći ništa jer mislim da je to bespredmetno ovaj, komentirati. S druge pak strane, ne, autonomija sveučilišta je itekako sadržajna i dapače, uvođenjem ovog sveučilišnog vijeća se itekako ojačava regularnost i odgovorno ponašanje i unutar takvog jednog autonomnog sveučilišta. Sveučilišni savjet koji se nije sastajao, koji nije imao nikakve izvršne ingerencije, koji je, dapače, unutar samog sveučilišta, evo, konkretno od jednog sveučilišta je i predsjednik tog sveučilišnog savjeta izabran valjda autonomno kontra vlastitih statutarnih odredbi. Pa šta da kažemo više od toga, gdje se u tom savjetu nalaze ljudi koji su u direktnom sukobu interesa još uvijek? Prema tome, treba nam reda za odgovorno trošenje i upravljanje javnih sveučilišta javnim novcem.
Hvala lijepo. Sljedeću repliku ima kolega Marko Pavić.
Hvala lijepa poštovani ministre, poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa ministre, mislim da stvarno trebate biti ponosni na Zakon koji ste donijeli, vidjeli smo i na odboru da su članovi odbora za znanost i visoko, čak iz redova oporbe dali pozitivne signale da je ovo reformski zakon. Htio bih vam čestitati i na povlačenju sredstava, milijardu eura iz Nacionalnog programa za oporavak i otpornost gdje je EK dala pohvale za vaš resor, 30% iz budućih EU fondova ići će za istraživanje i razvoj, naši znanstvenici će se moći javljati na Horizon, na JRC i mislim da je tu bitno kad ima toliko velikog novca, osigurati jačanje kapaciteta za ljude u sustavu. Da li ste razmišljati na dodatak od 30% koji imaju i u drugom dijelu .../nerazumljivo/... drugi u sustavu za oni koji provode EU projekte da imaju taj dodatak na plaću? Mislim da bi se tim, tom inicijativom, ukoliko se stavi u zakonsko rješenje, značajno ojačali kapacitete [[Upadica: Hvala.]] posebice za prijavu Horizon i na EU fondove. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo g. zastupniče. Naravno da smo prijedlog za NPOO itekako pomno slagali i mislim da smo doživjeli, u ovom slučaju, ne HDZ-ove ovaj pohvale od strane EK nego pohvale od strane Komisije u vrlo konkretnim iznosima i to, kao što ste rekli, milijardu eura za sustav znanosti i obrazovanja. No, kad mi spominjete ovo, ja mislim da je to jedan hvalevrijedan prijedlog, mislim ima osnove i uzet ćemo ga na znanje i provjeriti da li je on moguć u kontekstu ostalih nekih pravnih propisa, ako ne, onda ćemo ga, ja se nadam, ugraditi za sljedeće čitanje.
Zahvaljujem se. Repliku ima i kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovani ministre. Replika mi je premalo da bih rekao ponešto o Zakonu, ali izdvojit ću dva detalja. Prvi je status nastavnika jezika struke zaposlenih na visokim učilištima, treba izjednačiti sa i staviti u ravnopravan položaj s drugim ili istim i sličnim radnim mjestima na visokoškolskim ustanovama. To je, budući da sam i sam anglist, htio bih posebno skrenuti pažnju na to. Isto tako, iako se ne tiče konkretno ovoga Zakona, ali spomenuli ste da će specijalist struke postati magistar struke pa koristim ovu priliku da vas pitam a šta će biti sa našim Frankenstein titulom evo koju imam ja, to je sveučilišni specijalist. Kako to prevesti? To nije magistar, to nije doktorat, dakle što je to? To je negdje u zrakopraznom prostoru koje jednostavno ne možete prevesti nigdje kada idete u inozemstvo jer jednostavno ekvivalent ne postoji. Ako smo pristali na Bolonju, standardiziranje, onda bi trebali riješiti i ovaj problem dugoročno.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor.
Hvala. Opet moram priznat da ste sigurno djelomično u pravu, pa i ovaj zakon je išao u tom smjeru da se upravo uvede reda među titulama visoko obrazovnim koji su do sada bile prilično zbunjujuće na neki način. Nisu bile usklađene niti sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom i to upravo kanimo riješiti ovim zakonom. To je s jedne strane. S druge pak strane spominjali ste određene kategorije zaposlenika na visokim učilištima. To je jedan problem koji se u principu povlači još od prvog donošenja ovog zakona gdje su koeficijenti lektora bili stavljeni, sveučilišnih lektora koji su u stvari učili studente, stavljeni na razinu lektora koji redigiraju tekst. Tu se ovim zakonom otvara mogućnost da to i visoka učilišta unutar svojih statuta reguliraju na način da im daju mogućnost da ti ljudi i doktoriraju, napreduju u onim kategorijama u kojima jesu. Nema nikakve zapreke da postanu profesori.
Hvala. Kolegica Marijana Puljak replika. Izvolite.
Dobar dan poštovani ministre. U ovom zakonu, dakle niste se dirali u način izbora rektora. Dakle, izbor rektora ostao je po sadašnjem načinu, dakle biraju ga senatori odnosno senat što na kraju evo kako to izgleda u praksi to isto bude jedno polje za trgovinu. Dakle, biraju ga ljudi koji su na kraju financijski ovisni o rektoru. Napredak u tom smislu je pokazalo Sveučilište u Rijeci koji je u okviru ovog zakona napravilo jedan ono malo demokratičniji model tako da se bira između dva kandidata kojega izaberu fakultetska vijeća. Ali dakle namjeravate li ikakve izmjene, dakle u izboru rektora uvesti do drugog čitanja? [[Upadica: U izboru nisam čuo?]] U izboru rektora. Dakle, načinu izbora rektora sveučilišta.
Hvala lijepo. Izvolite.
Sveučilište u Rijeci, naime opet ovako. Izbor rektora ostavljen je kompletno autonomno na odluku uređenja statutarno samih sveučilišta ponaosob i imamo različite modele izbora rektora i nismo ih niti kanili, niti željeli od samog početka propisivati ovim zakonom iako bi bilo u redu da konačno to je i europska praksa da se rektori biraju javnim natječajem i da se na javnom natječaju mogu prijaviti svi koji misle da su sposobni, voljni i mogu obnašati dužnost rektora na bilo kojem sveučilištu. Na žalost nekako tradicija u Hrvatskoj govori i ide u suprotnom smjeru. Ja ne sjećam se i ne poznam neku praksu da je na nekom sveučilištu u Hrvatskoj bio izabran rektor koji nije sa tog sveučilišta, a to je u principu loše.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi ministre, ovim zakonom ste neke ovlasti Nacionalnog vijeća prenijeli na sama sveučilišta koji sad mogu eto samostalno sklapati ugovore o financiranju. Mislim da niste dovoljno počistili sustav od nepotrebnih tijela. Vidimo da su neka od njih eto sama sebi svrha i smetnja su ako želimo ostvariti one ciljeve koje znanost i sustav obrazovanja treba. Drugo, rekli ste da želite postići financiranje projekata na temelju rezultata. Ne znam kako ste osigurali, čime mislite osigurati kriterije objektivnosti kod ocjene kvalitete i relevantnosti. Dakle, tu ne vidim apsolutno nikakvih pomaka. Poznato je da su naši vrhunski znanstvenici svoju izvrsnost i svoje kompetencije morali ostvarivati i dokazivati u inozemstvu jer su u Hrvatskoj bili prezreni. I treća stvar kad govorimo o transparentnosti financiranja naprosto je nema, to je puka floskula, ne postoji sustav prikazivanja svih troškova kao što su to recimo uvele neke jedinice lokalne samouprave za tijela kao što su sveučilišta koja su po načinu utroška sredstava potpuno ispod radara. Dakle, ta tri ključna problema uopće niste adresirali predloženim izmjenama zakona.
Hvala. Izvolite odgovor.
Objektivnost onih ljudi koji se prijavljuju i koji evaluiraju, ali koji sjede u upravnim tijelima regulirano je naravno izborom i imenovanjem tih tijela na koji način se tu može rangirati i postaviti nekakva procjena oko toga da li je netko međunarodno priznati znanstvenik ili nije međunarodno priznati znanstvenik se možda čak u nekim kategorijama bi eventualno mogla, ali postoji čitav niz grana i polja u kojima je to vrlo relativna stvar. Nastoji se zadržati objektivnost i to ćemo i nadalje naravno pokušati činiti koliko god je to moguće u smislu poboljšanja cijelog sustava. Mislim da se razgovaralo i o onom dijelu koji se odnosi na, odnosno da ste pitali i onaj dio koji se odnosi i na samo financiranje određenih dijelova unutar toga ovim zakonom će se regulirati onaj dio sredstava koji dolazi iz državnog proračuna, ali naravno ima tu još čitav niz sredstava koji dolaze sa strane koja će se regulirati onda kasnije načelima sadržanim u pravilniku.
Hvala. Kolegica Petir, izvolite replika.
Hvala vam lijepo poštovani ministre. Odljev mozgova je jako veliki problem. S tim problemom se ne susreće samo Hrvatska već i druge europske zemlje. Vi ste u svom uvodnom izlaganju dotakli se i te teme i mjera koje planirate poduzeti kako biste naši visoko obrazovani stručnjaci i znanstvenici vratili u Hrvatsku. Naravno da je svima jasno da je mobilnost znanstvenika i visoko obrazovanih ljudi dobra, ali trajno iseljavanje je trajni gubitak za naše društvo. Je li tu možda rješenje u povezivanju i sa privatnim sektorom i sa gospodarstvom? Da li se sa njima razgovara možda o nekim zajedničkim mjerama koje bi mogle pripomoći? Posebno tu mislim na one privatne sektore kojima je potrebno u njihovom poslovanju visoko, izvrsno znanje i produktivnost. I vjerujem da ćete se složiti sa mnom da je jako važno da poduzmemo sve one mjere koje su potrebne da ne izgubimo naše talente, jer su nam oni presudni za naš društveni, ekonomski razvoj.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala gđo. zastupnice. Da, naravno razmišljamo intenzivno o tome, ponovno ponavljam da je ovaj zakon upravo ciljan prema, prema tržištu rada, ciljan je i prema gospodarstvu kao onom dijelu bez kojeg funkcioniranje države i državnih tijela i društva nije moguće. Upravo zbog toga postoji još jedna odredba u ovom zakonu, u članku čini mi se 11. gdje piše da sveučilišta osnivaju gospodarske savjete i druge eventualno savjete po potrebi, ali se htjelo stavit na naglasak da sveučilišta počnu razgovarat vrlo intenzivno sa gospodarstvima da nam se ne desi kao što je jednom bila jedna izjava mi proizvodimo vrhunske stručnjake, ali ih gospodarstvo ne prepoznaje, to se ne smije desit, upravo ti stručnjaci se moraju proizvodit u, proizvodit, namjerno kažem proizvodit u simbiozi i dogovoru sa gospodarstvom.
Zahvaljujem. Slijedeća replika kolega Nino Raspudić izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, analiza stanja kakva je donesena u ocijeni stanja uz nacrt zakona, te u PowerPoint prezentaciji koju je ministarstvo prezentiralo hrvatskoj znanstvenoj zajednici je loša i metodološki potpuno neutemeljena. Vjerojatno ste upoznati sa analizom koju je Damir Stance profesor napravio u pogledu takvog prikaza stanja gdje pokazuje primjerice da kod prezentacije broja visokih učilišta je potpuno različita metodologija korištena za Hrvatsku gdje ih ispada onda da ih je puno više nego u Češkoj nego za druge zemlje koje su uzete za primjer jer se samo za Hrvatsku spajao broj visokih učilišta i njihovih sastavnica, a kad se radi po istoj metodologiji ispada sasvim suprotno. Slično je kod broja studijskih programa, a o citatima gdje se uzima iz nekog razloga prosjek od '97. do 2017., a nema uopće podataka o zadnjih 5.g. da ne govorim. Dakle, jeste li svjesni tog problema da je metodološki problematična i vrlo upitna sama slika stanja koju ste prezentirali?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Referirate se na broj, uvaženi zastupniče Raspudić, referirate se na broj studijskih programa koje je izradio jedan profesor nazivajući okolo pojedine institucije pretpostavljam i prikupljajući podatke. Ovi podaci koji su izneseni u ovoj PowerPoint prezentaciji odnose se u prvom redu i referirate se isključivo na jedan podatak koliko sam razumio o broju studijskih programa. On je dobiven iz službenih izvora koji, ne radi se o tome da ih je ministarstvo prikupljalo iz pojedinih zemalja, to je pod broj jedan. Pod broj dva, da mi u Hrvatskoj imamo dezintegrirana velika sveučilišta poput Zagreba koja imaju pravnu osobnost i u fakultetima za razliku od nekih drugih zemalja gdje se onda jedna institucija promatra sa ukupnim brojem studijskih programa, to nije bio slučaj u Hrvatskoj nego su se sve, svi fakulteti deklarirali broj svojih studijskih programa, al to u principu uopće nije ključni element čitavog uvodnog dijela prezentacije.
Hvala, hvala. Kolegice Majda Burić replika, izvolite.
Hvala vam. Poštovani ministre Fuchs, poštovani državni tajniče, ja svakako pozdravljam intenciju ovoga zakona koja ide u smislu više i bolje transparentnosti financiranja i odgovornog upravljanja javnim novcem. Ono što također moram kazati jest da ste iz NPOO-a povukli čak 7,5 milijardi kuna za znanost, istraživanje i obrazovanje i smatram to iznimno, iznimno vrijednim. Što se tiče samog sustava stipendiranja, ukoliko imam dobre podatke, skoro 15 tisuća stipendija preko Ministarstva obrazovanja i znanosti za socioekonomske i za stem stipendije za što godišnje izdvajate više od 108 milijuna kuna. E sada, mene zanima slijedeće, bi li bilo oportuno razmisliti i bi li bilo vrijedno razmisliti o tome da se uvede svojevrsna nova naknada ili nova stipendija koja bi motivirala učenike, studente učiteljskih fakulteta za rad u odgojno obrazovnim institucijama.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, problem učitelja i nastavnika u prvom redu matematike, fizike i nekih ostalih prirodnih znanosti u našim školama je vrlo velik. Da, imamo jako malo studenata koji upisuju učiteljske predmete iz ove kategorije. Razmišljamo o tome da uvedemo stipendiranje upravo takve kategorije, moramo to još na neki način pravilnikom regulirati, razmišljanja idu u smjeru da se daju vrlo izdašne stipendije, dakle puno veće od sadašnjih ovih koje se dijele. Jedino još moramo na neki način riješiti mogućnost da ipak ti studenti koji budu imali tako dobre stipendije i upišu te smjerove i odrade taj dio kasnije u školama.
Zahvaljujem. Kolegica Sabina Glasovac ima repliku.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, iz vašeg uvodnog izlaganja dalo se zaključiti da ovaj novi Zakon o visokom obrazovanju i znanosti shvaćate kao nekakav klin start koji bi trebao ispraviti sve dosad uočene nepravilnosti, rupe i propuste koje na neki način nisu od znanosti i visokog obrazovanja u društvu postigle efekt koje su trebale. Međutim, iz vašeg odgovora kolegi Hajdukoviću mislim da u tom jednom dijelu nećete napraviti klin start jer ste i sami rekli da ste svjesni nepravde koja se događa na visokim učilištima prema nastavnicima jezika struke odnosno predavačima zaposlenim na sveučilištu i da je to stvar koja bi se trebala riješiti internim aktima visokih učilišta. Time zapravo ste dali do znanja da ste svjesni problema, al ga nećete riješit jer jako dobro znate da bez definicije određene u zakonu to neće biti moguće. Vi ovim zakonom rješavate umjetničke suradnike i lektore kroz tri razine odnosno mogućnosti napredovanja, a u nepovoljnom položaju i dalje ostavljate upravo ove nastavnike stranog jezika.
Hvala. Izvolite odgovorit.
Hvala. Da, ja sam tako odgovorio jer zaista mislim da ukoliko postoji dobra volja i želja unutar samih visokih učilišta što im ovaj zakon omogućuje mogu to riješiti svojim unutrašnjim uređenjem jer smo rekli da oni definiraju izbore na radna mjesta i slično, ali prihvaćam da u konzultaciji sa dekanima onih institucija koje imaju takve kadrove pokušamo vidjeti može li se ovdje nešto učiniti.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je kolege Davora Ive Stiera.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine ministre. Izdvajanje za istraživanje i razvoj je jedan od ključnih alata za razvoj jedne ekonomije jednoga društva, a znamo da izdvajanja za istraživanja i razvoj u Hrvatskoj su ispod one razine koja je u EU, a i da ono što i Europa izdvaja je ispod onoga što npr. izdvajaju neke dinamičnije ekonomije u Aziji. U tom pogledu moje pitanje, koja je vaša procjena učinka ovih mjera ovo što ste naveli boljeg povezivanja javnog financiranja i rezultata sveučilišta na razinu izdvajanja za istraživanja i razvoj u Hrvatskoj u obimu i u nekoj vremenskoj perspektivi da bi se dosegla ona razina koju ima danas EU?
Hvala, izvolite.
Hvala lijepa.
Može, može, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Stier, da treba težiti povećanju ulaganja u znanost i istraživanje, pogotovo sa naglaskom na istraživanje i tehnološki razvoj. Upravo zbog toga smo vrlo značajni iznos sredstava i osigurali iz ovih sredstava dobivenih kroz NPO koja će biti distribuirana kroz agenciju kroz Zakladu za znanost i visoko obrazovanje RH. Iznos se povećao kontinuirano iz samog državnog proračuna, međutim bilo ja mislim neozbiljno s moje strane da u ovakvim okolnostima gospodarske krize i onoga što još uvijek ne možemo do kraja sagledati što dolazi i predstoji dajem bilo kakva obećanja, osim onih da ću u svakom slučaju pokušati taj iznos.
Hvala lijepo. Kolega Bartulica izvolite replika.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, svjesni smo da ima puno nedostataka u postojećem sustavu, međutim nismo sigurni da ovaj prijedlog će ih ispraviti na pravi način. Naime, Hrvatska izdvaja otprilike 17 milijardi kuna za obrazovanje i uvjeren sam da taj novac ne raspolaže na najbolji način. Primjerice, kako se izračunavaju plaće u javnom obrazovanju slično kao i u zdravstvu, to ne motivira najbolje da ostanu, a pogotovo ne možemo privući najbolje znanstvenike da dođu u Hrvatsku kad naša javna sveučilišta nemaju način da im nešto ponude u financijskom smislu. U Americi postoji ogromna konkurencija među sveučilištima i bore za najbolje mozgove, postojeći model u Hrvatskoj ne otvara uopće tu mogućnost nažalost, pogotovo kad gledamo ravan način izračun plaća svima, bez obzira da li su dobri ili loši. Je li mislite da se to treba promijeniti?
Hvala. Izvolite odgovor.
Ne da mislim da se treba promijeniti nego bi trebalo promijeniti definitivno, međutim ponovno ću naglasiti jednu stvar, da sveučilištima stoji na raspolaganju čitav niz drugih izvora financiranja, a ne samo jedini i isključivo novac iz državnog proračuna, dapače, određena sveučilišta odnosno visokoškolske institucije koje surađuju sa gospodarstvom, a ako hoćete i pojedini fakulteti itekako prihoduju značajna sredstva i zapošljavaju ljude na projektima. Imamo u tom smislu imaju u tom smislu ne samo mehanizme suradnje izravno sa pojedinim firmama u gospodarstvu nego imaju dobro financiranih projekata iz fondova EU. Ne mislim ovih na lokalnoj razini nego direktno onih koji su u okvirima Horajzonta i slično. U tom segmentu je moguće da pojedinci dobivaju bitno veće plaće od ovih koji su izravno financirani iz državnog proračuna.
Hvala. I posljednja replika na uvodno izlaganje kolega Damir Bakić. Izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani ministre. U verziji nacrta zakona koji je bio na javnom savjetovanju pisalo je u čl. 76. da student u redovitom statusu ne može biti u radnom odnosu niti obavljati samostalnu djelatnost. Mi smo smatrali da je to nepravedno, da je to suviše restriktivno, naravno za takve osobe bi bilo razumno eventualno ograničiti neka prava iz studentskog standarda. Sada ste to promijenili, vi ste i sami u svom izlaganju rekli da je sada moguće imati status redovitog studenta za osobe koje su u radnom odnosu ili obavljaju samostalnu djelatnost, međutim taj stavak čl. 76. koji o tome govori kaže da student u redovitom statusu koji je u radnom odnosu ne ostvaruje pravo na subvencioniranje troškova školarine i prava iz studentskog standarda. Mi smatramo da je to nepravedno, ne vidimo stvarnog razloga zbog čega ti studenti ne bi [[Upadica Vidović: Hvala.]] mogli ostvarivati pravo na subvencije. Molim vas za vaš komentar.
Izvolite.
Uvaženi zastupniče, postojala je oduvijek kategorija redovnih studenata i izvanrednih studenata, oni koji nisu mogli studirati u redovnom ciklusu u vrijeme kada je to bilo predviđeno, a sama definicija znači da ne studiraju po redovitom režimu studiranja iz nekog razloga, najčešće su to upisivali studenti koji su bili zaposleni, ali nažalost i neki koji se nisu mogli upisat u redovitom dijelu pa su onda upisivali uz plaćanje izvanredni studij. To nije svrsishodno u smislu nije niti u samom duhu i pojmu redovitog i izvanrednog studenta. Međutim, uvažavajući činjenicu da neki studijski programi na nekim fakultetima ne možete upisivati u izvanrednom varijanti onda je dozvoljeno da ih upisuju oni koji rade, međutim oni plaćaju i zdravstveno i socijalno dakle to su zaposleni ljudi i imaju prihode [[Upadica Vidović: Hvala.]] iz te djelatnosti radnog odnosa [[Upadica Vidović: Hvala.]] zbog čega bi trebalo da i još im se omogući i besplatno studiranje.
Hvala, gospodine ministre možete zauzeti svoje mjesto. Mi ćemo sada prijeć na raspravu u ime klubova i u ime kluba Mosta prva je kolegica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Prije svega želim, aha, niste u ime odbora jel, preskočila sam.
Ja se ispričavam što nisam upitao, izvolite u ime odbora će se obratit kolegica.
Sve je u redu, poštovani potpredsjedniče uvažavam vašu, vašu ispriku i zahvaljujem.
Oprostite.
Evo ga, poštovane kolegice i kolege, uvaženi ministre, uvaženi državni tajniče. Imam potrebu samo u ime matičnog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu reći da je ovaj odbor u svojstvu matičnog radnog tijela ovaj prijedlog zakona raspravio na svojoj 42. sjednici. Imam potrebu reći da je odbor većinom glasova i to sa 7 za i sa 5 suzdržanih i niti jednim glasom protiv prihvatio ovaj prijedlog zakona s naglaskom da se sve primjedbe iznesene u raspravi upute predlagatelju na doradu do konačnog, konačnog prijedloga zakona, dakle ovo upućuje na to da smo i na saborskom odboru imali zaista jedan konsenzus o tome da ovaj zakon treba donijeti naravno uz čitav niz primjedbi pri čemu su i članovi odbori i zainteresirani zastupnici u raspravi pozdravili pozitivne promjene koje donose predložena zakonska rješenja, a koja predstavljaju reformski iskorak u unaprjeđenju sustava znanosti i visokog obrazovanja i naravno u raspravi je istaknuto kako je pojedina evo predložena rješenja potrebno doraditi. E sad vrlo kratko koliko mi vrijeme dozvoljava, ja ću samo vrlo vrlo kratko što je potrebno, evo prema mišljenju s rasprave na odboru, prije svega istaknuto kako, istaknuto je kako je programsko financiranje zapravo ključni reformski element ovoga zakona na temelju kojega se mogu zapravo ostvariti pozitivni ishodi znanstvene djelatnosti u RH i u tom je smislu istaknut prijedlog da bi pokazatelje i kriterije proračunskih komponenti programskih ugovora trebalo precizirati u okviru ovog zakonskog prijedloga, a ne nekim drugim pravnim aktima. Također istaknuta je potreba preciznijeg definiranja odredbi koje se odnose na reizbor na radno mjesto nastavnika i znanstvenika zaposlenih u visokoškolskim ustanovama i jednako tako i na neke odredbe prijedloga zakona koje se odnose na subvencioniranje troškova školarine studenata, zatim imali smo dvojbi i tražili smo dodatna pojašnjenja odredbi čl. 40 i 43., opet vezano na onaj dio koji se odnosi na zapošljavanje i na izbor nastavnika i znanstvenika na slobodno radno mjesto odnosno više radno mjesto. Smatramo da je do drugog čitanja potrebno malo preciznije to doraditi. Naravno osvrnuli smo se u raspravi na odboru na status nastavnika jezika struke zaposlenih na visokoškolskim ustanovama i evo i kroz replike smo već to pitanje potegnuli i ja vjerujem da će se do drugog čitanja pokušati, pokušati iznaći neko, neko rješenje i za ovu grupu vrlo vrijednih zaposlenika na našim visokim učilištima. Vezano za izbor članova Nacionalnog vijeća za znanost i visoko obrazovanje i tehnološki razvoj, naglašen je da jedan od uvjeta za izbor budućih članova treba biti izvrsnost i kvaliteta. Raspravljalo se i o ustroju znanstvenih instituta, istaknuta je primjedba kojom predložena zakonska rješenja umanjuju ulogu znanstvenih vijeća u odnosu na upravna vijeća koja ovim prijedlogom dobivaju veće ovlasti, dakle to su samo neki od prijedloga koliko mi vrijeme dozvoljava, a ja vjerujem da će se i dakle prijedlozi i primjedbe odbora negdje tu dakle preklapati sa primjedbama kolega saborskih zastupnika i zaista vjerujem u ime svih članica i članova matičnog odbora da evo je ovo jedan reformski iskorak prema boljem sustavu i jednako tako vjerujem da ćemo evo i do drugog, kroz drugo čitanje do konačne verzije zakona čak neke stvari i jače i bolje definirati i iznaći još neka bolja i kvalitetnija rješenja i vjerujem i želim vjerovati da kao što smo na saborskom matičnom Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu imali jedan konsensualni pristup da tako i ovdje u sabornici možemo imati jedan, možemo postići konsenzus da je ovaj novi zakon potrebno donijeti, a svakako uvijek postoji prostor za poboljšanje i potrudit ćemo se svi zajedno sa predlagateljem dakle s našim ministarstvom da do drugog čitanja još poboljšamo predložene zakonske odredbe, zahvaljujem.
Hvala kolegice Bedeković, e sada kolegica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Pa krenimo od samog izvještaja sa sjednice odbora koji najbolje definira onu poznatu da povijest pišu pobjednici. Dakle kao zainteresirana saborska zastupnica izrazito aktivno sudjelovala sam sva tri sata za razliku od mnogih članova odbora na sjednici odbora i iznosila argumentirane primjedbe na organizaciju ove saborske rasprave i na sam zakon, naravno nećete vjerovati u samom zapisniku ne nalazi se ni P od mojih primjedbi. To je prva u nizu manipulacija koje se vežu uz način na koji se ovaj zakon pokušava ne predstaviti nego sakriti od hrvatske javnosti. Druga je naravno ova saborska rasprava na kojoj očekivano sudjeluje desetak saborskih zastupnika s obzirom da je tajming petak popodne, tjedan dana prije raspusta sabora, nakon glasovanja u petak popodne i nitko me neće uvjeriti, jednako kao što se vi meni čudite što se ja uopće još uvijek čudim da se vi usudite na ovakav način proizvoljno postupati sa rasporedom u HS, nitko me neće uvjeriti da vam je cilj bio da doista imamo raspravu o ključnoj dakle ključnoj reformi u znanosti, ne jednoj, ne nekoj nego ključnoj u posljednjih 20.g.. Cilj vam je bio da sve prođe što tiše, da što manje i saborskih zastupnika i zainteresirane javnosti i medija sudjeluje u ovoj raspravi i posljedično da bez velike buke ovaj zakon postane hrvatska stvarnost. Druga stvar koju smo mogli naučiti iz do sad iznesenih izlaganja i primjedbi da Vlada nastavlja hvaliti samu sebe. Ja sam rekla da mogu samo iskazati udivljenje nad time što ministar Piletić hvali rad ministra Fuchsa. Samo bih voljela da su odnosi u toj Vladi malo personalniji, pa da se ne nazivaju međusobno socijalni partneri, nego da lijepo kažu ministar Piletić je pohvalio moj rad i drago mi je zbog toga, da konačno prijeđu na ti. Ono što me najviše zabrinjava prije 11 godina moj prvi javni istupi u znanstvenoj zajednici bili su vezani upravo uz paket zakona koji je tadašnji i sadašnji ministar Fuchs donosio. Tada je atmosfera u društvu bila potpuno drugačija. Akademska zajednica vrlo aktivno je reagirala na predloženi paket zakonskih izmjena i većinski ga odbila zbog čega on na kraju nije donesen. Ja sam tada zajedno sa sobom u toj raspravi mogla pratiti i neke sadašnje aktivne saborske zastupnike i neke čelnike grada Zagreba koji su se svi bez obzira na različita ideološka opredjeljenja borili na istoj strani u svrhu očuvanja autonomije sveučilišta i kritike komercijalizacije znanosti i visokog obrazovanja prvenstveno kroz programske ugovore. Danas nigdje nikoga. Pa da smo se bar svi aktivirali i posvađali oko različitih koncepcija znanosti, oko različitih koncepcija autonomije i nadzora nad sveučilištem. Ne, doista aktivno gledano gotovo da nigdje nikoga. Hrvatska znanstvena zajednica može se reći da je šapatom pala, a s obzirom na način na koji je konstruiran ovotjedni raspored a i našu očito nedovoljnu budnost bojim se da je i većinski Hrvatski sabor u ovoj temi i angažmanu barem za sada u prvom čitanju na putu toga da i on šapatom padne. A sada ću prijeći na primjedbe oko samih zakonskih izmjena. Uvaženi ministre, ja bih doista voljela da ste vi ovdje rekli da je vaša koncepcija odnosa između politike i sveučilišta takva da smatrate da treba politički nadzor nad autonomijom sveučilišta. Međutim, kada bi to tako rekli onda ne bismo uopće mogli govoriti o autonomiji sveučilišta jer ona podrazumijeva nepostojanje političkog nadzora, a istodobno bismo bili u suprotnosti sa našim planom otpornosti i oporavka koji inzistira na pojačanju sveučilišne autonomije i sa svim europskim dokumentima koji na tragu Humbolskog sveučilišta inzistiraju na istome. Unatoč tome ja bih voljela da ste se vi javno ovdje nedvosmisleno i iskreno založili za vlastitu koncepciju, onda bismo mogli imati otvorenu raspravu u kojoj bismo suprotstavili naša stajališta, pa bismo mogli vidjeti kakvo je sveučilište ne zagrebačko, ne riječko, ne zadarsko, nego načelno kakvo sveučilište treba biti i tko koga treba nadzirati. Ovako mi imamo fingiranu raspravu u kojoj vi tvrdite da ima sve više autonomije, a istodobno kroz zakon nedvosmisleno gurate politički nadzor. O čemu se radi? Dakle, mi ćemo kroz našu povijest i budućnost proći kroz različite faze. Imat ćemo najgore rektore i najgore ministre, imat ćemo i faze sa najboljim rektorima i najgorim ministrima, a možda ćemo nekada imati nadamo se tom vremenu i najbolje rektore i najbolje ministre. Međutim, neovisno o tome tko bio u pojedinoj povijesnoj fazi na čelu ministarstva ili rektor pojedinog sveučilišta zakone ovdje ne donosimo zbog osoba, nego za sva vremena. A ja doista duboko vjerujem da se sveučilište mora moći i znati samoregulirati, ne zato što je ono savršeno, ono je daleko od toga, nego zato što mora postojati jedan društveni instrument koji će uvijek biti spreman angažirati se kao kritika aktualne politike, a to ne može onaj instrument koji o toj istoj politici ovisi. Ovdje je premalo vremena da istaknem sve problematične točke u ovom zakonu, stoga ću se osvrnuti barem na nekolicinu premda znam da je i to suvišno jer sam svjesna da se ono što vi nećete otvoreno reći, a ja hoću, naše koncepcije temeljno razlikuju i da su sve primjedbe koje ću vam ja ovdje reći vama već dobro poznate. Međutim, nije vam u interesu da ih usvojite. Kada govorimo o navedenoj autonomiji gdje vi nominalno tvrdite da ima sve više postavlja se pitanje ako je to doista tako kako je moguće da u članku 81. se eksplicitno navodi da znanstvena interdisciplinarna područja polja i grane i umjetnička polja itd. ministar utvrđuje pravilnikom. Dakle, jedna osoba na političkoj funkciji, a ne više šire nacionalno vijeće sa svojim stručnjacima, dakle struka. To je ono ključno u znanosti što će uopće u njoj postojati. Nadalje, kada govorimo o toj istoj autonomiji kako je moguće da u članku 86. imamo potpuno promijenjenu ulogu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj koja postaje prvenstveno savjetodavno tijelo i gdje je prebačeno sljedeće: Oduzeto donošenje kriterija za dodjelu sredstva ustanovama prebačeno na ministra, oduzeto davanje suglasnosti za uvjete Rektorskog zbora prebačeno na ministra, oduzeto formiranje znanstvenih područja, polja i grana prebačeno na ministra, oduzeto utvrđivanje uvjeta znanja, oduzeto formiranje matičnih odbora danom ministru itd. itd. Toliko o floskuli sveučilišne autonomije koja možda nije toliko bitna u našim planovima koje smo servirali Europi, nego mora biti bitna jer je to Europa kao prioritet servirala nama pa otud vjerojatno i potreba da tvrdite da je svojim zakonom pojačavate. Nadalje, ono što je ovdje problematično osim ključne promjene ovlasti ministra i što je vaš već sustavni pohod na institucije jer ste istu stvar učinili sa drugim znanstvenim institucijama od Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja do Hrvatske zaklade za znanost, a ko zna što nas čeka u budućnosti, je odnos privatnih i javnih sveučilišta s najavljenim rezanjem javnog budžeta već slabo financiranom i potkapacitiranom javnom sustavu znanosti što znači očigledno podilaženje privatnom sektoru, razaranje nacionalnih institucija, trajnu destabilizaciju radnih mjesta za mlade nastavnike istraživače, nemogućnost demografske obnove, sve teže planiranje obitelji i tome dalje. Programske ugovore koji u ovakvom sustavu postaju sistem mešetarenja omogućavaju potpunu podložnost institucije odnosno znanstvenika ministru i stvaraju negativnu konkurentnost umjesto suradnju među institucijama koje su inače vodeće zemlje u svijetu znanosti već prepoznale kao disfunkcionalni koncept koji treba nadići. O konceptu sveučilišnog vijeća gdje opet nadzor nad svime ima vlada sam već dovoljno rekla, pitanje znanstvenih zvanja i načina na koji će oni u budućnosti postojati ili prestati postojati. Naravno sve ove moje primjedbe se mogu uzet u obzir jedino ako ćemo o Hrvatskoj misliti kao zemlji s vlastitim identitetom i integritetom. Ako hoćete razoriti taj identitet i pretvoriti nas u jedan od tisuću poslovnih kvadrata s nereguliranim protokom kapitala i ljudske robe onda je zakon, čestitat ću vam, skroz na mjestu.
Hvala vam lijepo. U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka kolega Damir Bakić, izvolite.
Poštovani ministre, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Od najveće je važnosti ono što je rečeno o akademskim slobodama i sveučilišnoj autonomiji u ovom zakonskom tekstu. U tom smislu podržavam uvrštavanje novog st. 4. u čl. 4.. Sveučilišna se autonomija u prvom redu odnosi na akademsku sferu našeg djelovanja na istraživanje i poučavanje, sveučilišna autonomija i pravo svih sveučilišnih nastavnika i studenata na slobodno kritičko mišljenje, te na iznošenje stavova utemeljenih na znanstvenom pristupu. Ono se odnosi i na slobodu izbora nastavnika i suradnika, te slobodu ustrojstva. No u pogledu raspolaganja materijalnim resursima, kao i u pogledu zakonitosti postupanja sasvim je jasno da autonomija nije zamisliva bez odgovornosti prema ukupnoj društvenoj zajednici, nužna je zato jel postoji tijelo koje predstavlja građane i društvo u cjelini i štiti legitimni interes svih građana da sveučilište postupa odgovorno i zakonito. U tom smislu pozdravljamo uvođenje sveučilišnog vijeća kao nadzornog tijela sa ovlastima kako su zamišljena. Čl. 12. opisan je sastav senata. Dosadašnji koncept sastava senata pokazao se neučinkovitim ili nesposobnim ostvarivati svoju svrhu što je općepoznata činjenica u našem javnom životu. Sustav upravljanja sveučilištem po kojem senat čine osobe koje se nalaze u izravnoj financijskoj ovisnosti o rektoru i koje nemaju mnogo ni prostora ni motiva za brigu o sveučilištu u cjelini, nije se pokazao uspješnome. Zato bi najbolje bilo zakonom uputiti na više modela sastavljanja senata, te izbor najprikladnijeg ostaviti na volju svakom pojedinom sveučilištu. Sve rečeno primjenjuje se i na čl. 14. koji opisuje izbor rektora. To što sada imamo, a nudi se i ovim zakonom je dokazano neuspješan model, pa je onda, pa je onda i ovdje primjenjiva ista preporuka, ostavimo to statutima sveučilištima, sveučilišta. Pozdravljamo uvođenje modela financiranja putem programskih ugovora, međutim predloženi zakonski tekst začuđujuće je manjkav i neprecizan u odredbama koje opisuju sustav programskog ugovaranja. Prije svega nejasno je kad govorimo o sveučilištima sklapaju li programske ugovore fakulteti i akademije pojedinačno ili sveučilišta u cjelini. Potrebno je precizno razraditi mehanizam i svaki pojedini korak pregovaranjem. Nadalje, trebalo je barem dati okvir kriterija kojima će se pojedini parametri valorizirati u proračunskoj formuli u svakoj od triju komponenti. Nadalje, nejasno je i kako će se vrednovati ostvareni rezultati pri određivanju izvedbene komponente, a u onome što piše ima niz nelogičnosti. Nije logično da broj studenata ne igra nikakvu ulogu pri određivanju osnovne proračunske komponente, što je sad trenutno zapisano u čl. 102. u st. 5.. Također nije logično da sredstva za tekuće investicijsko održavanje nastavne, znanstvene i umjetničke infrastrukture budu uključene u razvojnu, a ne u osnovnu komponentu. Protivimo se tome da se u slučaju nepotpisivanja ugovora iznos osnovne komponente progresivno smanjuje iz godine u godinu. Smatramo da je primjereno u tom slučaju odrediti privremeno financiranje u iznosu od 95% osnovne komponente, a bez razvojne i izvedbene i to uz nadoknadu do punog iznosa nakon potpisivanja ugovora. Kod određivanja osnovne komponente potrebno je predvidjeti da se osnovna djelatnost primarno financira sredstvima osnivača i namjenskim prihodima. Isto tako predlažemo da se pri određivanju razvojne komponente uzmu u obzir i vlastiti prihodi fakulteta. Kad već govorimo o novcu potrebno je jasnije razgraničiti vlastite i namjenske prihode, posebno nužno je jasno reći da prihodi od školarina spadaju u namjenske prihode. Slično valjalo bi razgraničiti osnovnu djelatnost i dopunsku djelatnost. Osnovu čine znanstvena istraživanja, nastava i umjetnička djelatnost, kao i stručni rad kad je on neposredna pretpostavka ili posljedica znanstvenog rada ili je u funkciji kvalitete nastavnog i znanstvenog procesa. S druge strane stručni rad za tržište npr. treba biti izrijekom svrstan u dopunsku djelatnost i takav stručni rad trebalo bi regulirati pravilnicima o vlastitim prihodima. Kad je riječ o izborima na slobodna radna mjesta, o napredovanjima i o reizborima gotovo ništa se ne kaže o znanstvenoistraživačkoj uspješnosti odnosno izvrsnosti. Tek minimalni uvjeti su ostavljeni u nadležnost nacionalnom vijeću. Niz je argumenata koji mogu potkrijepiti tvrdnju kako je hrvatska znanstvena produkcija nedovoljna i nedovoljno kvalitetna čak i ako uzmemo u obzir nedostatnost znanstvenog novca. Letvica se treba dići i ovaj zakon treba položiti temelje kriterijima koje će razraditi nacionalno vijeće. Ti temelji bi svakako trebali podrazumijevati neku mjeru međunarodne afirmacije i međunarodnog odjeka znanstvenih rezultata. Paradoks je inače da se neka vrsta izvrsnosti traži jedino od kandidata za mjesto asistenta. Na istom tragu valjalo bi razmisliti i o tome da propišemo kako u povjerenstvima za izbore barem jedan član treba dolaziti iz ustanove izvan RH. Hrvatska akademska zajednica je mala i u veći slučajeva imamo preklapanja osobnih poznanstava s procjenjivanjem uspješnosti. I još nevjerojatnije je da se nikakvi uvjeti izvrsnosti ne traže za članstvo u Nacionalnom vijeću za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj. Nikakvi. S druge strane zakon izrijekom kaže da će se o izboru članova nacionalnog vijeća voditi računa o regionalnoj zastupljenosti. To je točno naopako. Naopako je da ne marimo za rezultate i znanstvenu reputaciju, a brinemo i u zakon upisujemo neki birokratski ključ. Nadalje, apsolutno je neprihvatljivo da u odredbama o napredovanjima i reizborima nema spomena o nastavni kriterijima. Očito to je prešutno prepušteno u nadležnost visokih učilišta, ali to je nedovoljno i zakon mora inzistirati na nastavnoj uspješnosti. Više sa radnim mjestima, napredovanjima i reizborima reći u pojedinačnom izlaganju. A kad smo spomenuli asistente, asistenti se moraju zapošljavati na 6 godina i ne kraće od toga, mi moramo zaštititi tu najranjiviju skupinu i suzbiti prekarni rad. Čak i ako se asistenti zaposle na sredstvima nekog znanstvenog projekta na rok kraći od 6 godina, valjalo bi otvoriti prostor u programskom ugovaranju da ministarstvo dofinancira njihove ugovore do roka od punih 6 godina jer svaki takav znanstveni projekt je određeni dokaz uspješnosti pa je razumno da tako bude i valoriziran u određivanju izvedbene komponente. Nadalje, nužno je uvesti etičko povjerenstvo i na sveučilišnoj i na nacionalnoj razini, razlozi za to su očiti. U recentnoj prošlosti imali smo više slučajeva kada je bilo osnovane sumnje u etičnost postupanja čelnika ustanova pa čak i rektora i prorektora. Apropo u Članku 86. piše da nacionalno vijeće donosi minimalna etička načela. Minimalna etička načela ne postoje. Postoje samo temeljna odnosno opća i posebna. I na samom kraju, ali nipošto najmanje važno. U Članku 79. stavak 1. kaže student koji studira u redovitom statusu na javnom visokom učilištu ostvaruje pravo na subvencioniranje troškova školarine iz državnog proračuna u skladu s uredbom Članka 102. stavka 10. Navedena uredba odnosi se na uređenje detalja programskog ugovora. Ne kaže se ništa više. Potpuno je nejasno koliko dugo i pod kojim uvjetima ovo pravo oslobađa studenta od plaćanja participacije u troškovima školarine. To se izgleda kani ostaviti na volju visokim učilištima. Međutim, mislim da je ovdje rečena, a onda i dano puno premalo. Ovo je prilika da se u zakonu učini iskorak te da se zakonski studentima jamči oslobađanje od plaćanja troškova participacije školarine ne samo u prvoj nego barem i u drugoj godini studija kao i u svakoj daljnjoj uz uvjet da su u prethodnoj akademskoj godini ostvarili neki zakonom propisani minimalni broj ECTS-a. Evo, to su bili najvažniji ili prvi komentari i primjedbe. Nastavit će se u pojedinačnom izlaganju. Ja vam zahvaljujem.
Hvala, hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će kolega Stephen Nikola Bartulica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege, poštovani ministre, državni tajniče, sigurno nije dobar znak da je sabornica gotovo potpuno prazna. Slažem se sa tom konstatacijom da to izaziva veliku zabrinutost. Ovo je jako važna tema i rekao bih zaslužuje prime time termin da se održi jedna prava, živa rasprava o budućnosti Hrvatske. Rekao sam u replici da ne možemo biti zadovoljni načinom kako se u Hrvatskoj raspolaže sa 17 milijardi kuna otprilike koje pripada proračunu ministarstva. Ja ću se osvrnuti na dijelove zakona, dobio sam jako puno primjedbi zadnjih nekoliko tjedana, nemoguće se osvrnuti na sve ove točke, ima ih jako puno, ali ću pokušati barem naglasiti ono što smatram najbitnijim. Dakle, rekao bi nesporno je da u našem visokoobrazovnom sustavu da se nalazi u kontinuiranoj jednoj krizi, upravljačkoj krizi. I tu prije svega mislim na ljudske potencijale. Dakle, mi moramo se suočiti s tim da se nalazimo u konkurentskom okruženju i da se druge zemlje bore unutar EU, ali i šire za najbolje studente ali dakako i najbolje profesore. To je okruženje i ako se ne uspijemo nositi s tim ostat ćemo još ranjiviji nego što jesmo sada. To je jedna činjenica, to ponekad boli međutim ako na pravi način ne priznajemo to mislim da ćemo se i dalje vrtiti u krug. Dakle, kad pitam svoje studente o tome da li misle da je pravedno primjerice da nastavnici koji se, koji se nalaze u određenom zvanju svi po koeficijentu kojim im pripada zarađuju otprilike isto bez obzira kakav im je učinak i koliko se trude organizirati nastavu i prenijeti znanje, oni odmah reagiraju da nije pravedno. Da treba postojati način da se razlikuje. Ako se to ne pronađe, a to vrijedi i za javno zdravstvo, isti principi, mi ćemo ostati u situaciji gdje najbolji odlaze, jednostavno ništa ih ne motivira da ostanu ovdje, a kamoli da bi netko iz inozemstva htio ostvariti karijeru ovdje, vrlo su to rijetki slučajevi. Prema tome, morat ćemo jednostavno to prihvatiti i sad se postavlja pitanje na koji način to ostvariti. Nije rješenje samo izdvajati više i više novaca za postojeći sustav ako se ništa bitno ne promijeni. Dakle, što se tiče ovih vijeća novih sveučilišta, sveučilišna vijeća, rekao bih da sigurno postoji potreba da se nadzire način kako se veliki novac troši, međutim, nisam siguran da je najbolji put da se koncentrira moć u rukama ministra. Dakle vidimo diljem svijeta napasti da se nastava i određene studije čak politiziraju u ideološke svrhe i ta napast može biti još veća u političkoj areni. Dakle postavlja se pitanje, danas-sutra ako je neki ministar na čelu sustava koji ima jaku ideološku agendu, ne ulazim sad u koju i želi nametnuti svoje ideje i možda kroz kadrovska rješenja sputavati mogućnost onima s kojima se ne slaže, da djeluju, kako, što postoji u ovom prijedlogu da spriječi takve zloupotrebe danas-sutra? Dakle uvijek moramo biti jako osjetljivi na napasti, na mogućnost da se moć zloupotrijebi. Nije uvijek u Hrvatskoj nažalost u praksi da se politička moć koristi na najbolji način, češće se zloupotrebljava nego da se koristi u interes studenata i ostalih ljudi. Prema tome, moramo tu biti jako oprezni, jako oprezni, drugo bih rekao, vezao za opće stanje dakle imao sam priliku i čast razgovarati na jednoj večeri nedavno u Zagrebu sa vodećim intelektualcem iz Kanade Jordanom Petersonom koji mi je podijelio svoje iskustvo iz akademskog svijeta Sjeverne Amerike i nije izgledalo baš dobro. Dakle on je kao vodeći znanstvenik na kraju, nije imao drugog izlaza nego dati ostavku na svoje mjesto. Kolege i vodstvo njegovog sveučilišta u Torontu uopće nisu se zabrinuli zašto je otišao, dakle postoji tendencija da se jako sužava prostor slobode govora, općenito na sveučilištima i to nas treba zabrinjavati i volio bih da u ovom Zakonu i ta svijest o tome je došlo do izražaja. Drugo, rekao bih, vezano za ovaj model i kako ćemo tretirati naše najbolje studente i ovo govorim radi njih, radi njih. Dakle njima je u interesu da dobiju najbolje obrazovanje. I da ostvare nakon toga sreću kako misle da na najbolji način, da li će to biti u Hrvatskoj, daj bože, ali nažalost kao što su moji roditelji prije napustili našu zemlju, tako i veliki broj i dalje se ponaša danas i zašto ne? Veliki je svijet, velike su mogućnosti i toga moramo biti svjesni. Ja sam jučer govorio o tome da studenti i njihovi roditelji, vrlo vjerojatno ne znaju koliko košta njihovo školovanje. Ako ste redovni student u Hrvatskoj i ispunjavate sve obaveze, uglavnom bez obzira o kojem studiju se radi, vi studirate besplatno i završite studij bez obaveze prema zemlji koja je to omogućila. Međutim, o čemu se radi? I poslodavci u inozemstvu koji traže naše najbolje studente i danas-sutra kao i mnogi do sada će se zaposliti izvan Hrvatske. Nemaju nikakve obaveze prema nama. Dakle imamo izvrsne ljude, talentirane pojedince koji su traženi, vidimo u medicini, ostat ćemo u nekim granama bez liječnika, to vrijedi i za stomatologe, za engineere, za IT eksperte, za druge, dakle kako ćemo se nositi s tim da veliki novac izdvajamo u njihovo školovanje, a njihovi budući poslodavci nemaju nikakve obaveze prema ikome? Kad bi se ti iznosi uračunali u neke bilance na razini EU, vidilo bi se koliko zapravo Hrvatska pomaža i doprinosi u razvoj mnogim zemljama, ne samo svojoj. Prema tome, to se, o tome se treba otvoreno razgovarati. Na kraju, rekao bih da Domovinski pokret vrlo kritički gleda na ovaj Prijedlog zakona, svjesni smo da ima puno nedostataka u sustavu, međutim, ovo pitanje za kraj o naj, kako povećati ljestvicu, uzdignuti ljestvicu, kako povećati odgovornost? Mislim da ipak iskustvo pokazuje da je najbolji način kroz konkurenciju. Dakle, kao i u zdravstvu, naš znanstveni sustav nije reformiran od 90-ih, zaostajemo iz više razloge za druge drugima, nismo prepoznati kao privlačna destinacija, ni za studente ni za strane znanstvenike i moramo tu, rekao bih, hitno nešto promijeniti. I u mentalitetu, ali i u zakonskim rješenjima. Evo, to je sve. Hvala.
Zahvaljujem se. Kolega Darko Klasić će govoriti u ime Kluba zastupnika HSLS-a i reformista, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi ministre sa suradnicima. Nakon što je prethodni Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju čak devet puta dopunjen i mijenjan vrijeme je sazrjelo za potpuno novi zakon. Naime, aktualni zakon dotira još iz davne 2003.g., a zadnje dopune napravljene su 2017.g. Novim zakonom trebao bi se ojačati nadzor nad radom sveučilišta jer umjesto sveučilišnog savjeta predlaže osnivanje sveučilišnih vijeća čije se članove imenovat senat i osnivač sveučilišta. Time se omogućuje da zakonske odredbe djelotvornije postignu svrhu zbog kojeg sveučilište ima u ustavnom jamstvo autonomije, a s druge strane uvažava se i pravo osnivača nad nadzorom zakonitosti rada i posredstvom tijela javnih sveučilišta. Lokalna uprava i samouprava u budućnosti više neće moći osnivati nova visoka učilišta odnosno njihovo će osnivat i kontrolirat država. Nažalost sadašnje dovelo je do poremećaja na tržištu rada jer se često upisne kvote nisu bile usklađene sa stvarnim potrebama na tržištu nego su se isključivo bile podređene financijskoj dobiti ustanova iako takav način upisa stvara dugoročnu štetu cjelokupnom sustavu obrazovanja tržište rada kao javnom novcu građana. Taj problem osobito je bio izražen do sad i u dijelu obaveznog pripravničkog staža u zdravstvenim ustanovama. S obzirom da se zbog poremećaja o prevelikim upisnim kvotama veliki dio studenata zdravstvenih veleučilišta godinama čeka na pripravnički staž jer kapacitet zdravstvenih ustanova često nisu dostatni da bi se osigurao pripravnički staž za sve studente. Žao mi je što u javnom prostoru i prije javne rasprave nastavilo se politikantstvom diskreditirati ovaj zakon plasiranjem dezinformacija i stvaranjem zabrinutosti među studentima. Već u javnoj raspravi pokazalo se da za to nije bilo razloga i da studenti ne ostaju bez stečenih prava nego su u odnosu na prijašnju verziju zakona koja je donesena prije gotovo 20 godina nomotehnički drugačije uređena. Drago mi je da su poslodavci i sindikati prepoznali i podržali važnost uvođenja programskih ugovora za financiranje visokog obrazovanja i znanosti čime se afirmira svrhovitost autonomije sveučilišta zatim uvođenje obavezne prethodne akreditacije prije osnivanja studijskih programa kako bi se zaustavilo njihovo nekontrolirano povećanje koje … izdvajanja od radnih mjesta. Bilo je nužno definirat mehanizme i konstitucije unutar sveučilišta kojim će i građani i poreznim obveznicima omogućiti ostvarivanje njihovih legitimnih interesa i utjecaj na odgovoran rad sveučilišta. To se moglo osigurati isključivo posredstvom i aktivnom ulogom države u nadzoru nad poštovanjem zakonitosti i financijskom poslovanju sveučilišta, dakle u okviru autonomije sveučilišta. Posebno bih pohvalio zakonske odredbe koje se odnose na akademske i stručne nazive odnosno ispravljanje dugogodišnje nepravde i diskriminacije studenata stručnih studija. O toj temi sam i osobno više puta govorio u saboru te u suradnji sa studentskim inicijativama 300 je 300, sustavno je uporno dugo vremena radio na tom problemu te mi je izuzetno zadovoljstvo vidjeti da je predlagatelj odnosno Ministarstvo znanosti i obrazovanja imalo sluha i razumijevanje za studentske potrebe. Također mi je drago da je Ministarstvo znanosti i obrazovanja bilo otvoreno za prijedloge te prihvatilo primjedbe velikog broja studenata, nakon provedene javne rasprave i time jasno pokazalo da uvažava studente kao bitne čimbenike obrazovanja. Pozdravljam i odredbe o upisima studenata na poslijediplomske studije te također smatram da se ispravila jedna kriva dugoročna praksa prema kojoj su poslijediplomski studij i daljnje obrazovanje bili praktički nedostupni studentima stručnih studija. Novim odredbama predlagatelj pruža priliku onim studentima koji se žele dalje usavršavati u svojim područjima da to naprave u Hrvatskoj, umjesto kao do sada u nekim susjednim zemljama. Smatram to izuzetno bitnim za hrvatsko gospodarstvo jer takvim pristupom dobivamo vrhunske stručnjake kojima je omogućeno školovanje u našoj zemlji, ali ostanak nakon studija što zasigurno će pridonijeti boljoj ekonomskoj, gospodarskoj, ali i demografskoj slici Hrvatske. Propisuje se jednostavnija procedura za zapošljavanje nastavnika, znanstvenika suradnika te napredovanje nastavnika i znanstvenika postupak sklapanja programskih ugovora kao novi model financiranja javnih visokih učilišta i javnih znanstvenih instituta te uređuje statusne promjene visokih učilišta i znanstvenih instituta. Jedan od bitnih izmjena odnosi se na pojednostavljen izbor za slobodno radno mjesto i napredovanje unutar sustava, a posebice pozdravljamo prijedlog da se nakon pet godina ako znanstvenih ispunjava uvjete napreduje automatski bez traženja odobrenja od ministarstva i bez kalkuliranja s koeficijentima. Također pozdravljamo skraćivanje postupka koji se u nekim slučajevima odužuje na više od godinu dana. Neovisno o tome smatramo da u čl. 40. i 43. ne treba inzistirati na tome da svi članovi stručnog povjerenstva budu iz istog znanstvenog područja i polja, nužno je da budu više ili iste hijerarhijske razine kao i to da najmanje jedan član povjerenstva bude iz istog znanstvenog područja ili polja u kojem se kandidat bira. U institucijama koje su interdisciplinarnog karaktera nije uvijek moguće imenovat sve članove povjerenstva iz istog znanstvenog područja i polja za koje se provodi izbor s obzirom na to da izvještaj stručnog povjerenstva mora dobiti potvrdu matičnog odbora koji provjerava da li zadovoljava pristupnik znanstvene kriterije smatramo da bi se na taj način zapravo poboljšao postupak izbora za znanstvena radna mjesta. HSLS pozdravlja donošenje novog Zakona o znanosti osobito zbog toga što je prvobitni zakon koji je u više navrata mijenjan donesen 2003.g. smatramo da donošenje ovog zakona predstavlja pozitivan iskorak i poboljšanje za znanstvenike kao i za akademsku zajednicu u cjelini. Hvala.
Zahvaljujem se. Sada će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati govoriti kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Uh odakle početi? Dakle, kao prvo mislim da moramo razobličiti neke mitove, kada pričamo o velikoj i hrabroj reformi drage kolegice i kolege ovo je sve od neke velike sveobuhvatne reforme, a kamoli hrabre. Slažem se da ima nekih dobrih stvari u ovom zakonskom rješenju, definitivno ima, no da smo mogli biti hrabriji sveobuhvatniji i odlučniji, apsolutno jesmo. Kao što su prošlom zakonu mijenjali samo 13 članaka vjerojatno samo da bi poboljšali i ubrzali neka kadrovska rješenja unutar HDZ-a odnosno tko će voditi agenciju tako smo i ovdje mogli zahvatiti malo, malo dublje. Iako se radi o novom zakonu, iako se radi o čitavom nizu članaka, ali po meni promjene su daleko od onih koje nam trebale i koje bi sustavu trebale. Dakle, krenimo, krenimo redom. Kao što sam prije spomenuo mislim da je status nastavnika jezika struke zaposlen na visokoškolskim ustanovama potrebno izjednačiti u ravnopravan položaj s drugim istim ili sličnim radnim mjestima zaposlenim na visokoškolskim ustanovama. I sam sam anglist s čime se moji kolege koji su u tom sustavu susreću oni su svedeni na, na predavače, na lektore na praktički prateće, a ne nastavno i znanstveno osoblje. I mislim da to ne treba ostaviti pojedinim sveučilištima ili veleučilištima da sami reguliraju nego to treba zakonski izjednačiti jer ti ljudi također rade u nastavi i također produciraju znanstvene radove i treba im se omogućiti iako ne rade na institucijama koje se bave isključivo jezikom, ali im treba omogućiti ravnopravan položaj, znanstveno napredovanje ali također i vrednovanje prije svega financijsko, a onda i svako drugo njihovog rada. To je recimo jedan od, jedna od minornih stvari koje je ovaj zakon mogao riješiti, a nije. Nadam se do drugog čitanja da će se stvari, stvari popraviti. Druga stvar je kaže nam ministar ovim zakonom trebali bi biti kompetentni u europskom kontekstu. Podsjetit ću vas samo zadnji rang, zadnja rang lista od 2022. godine ni jedno hrvatsko sveučilište nije u prvih 500 od 2000 sveučilišta. Ispred nas su maltene sveučilišta iz svih dijelova regije. To nam govori o kvaliteti našega visokoškolskog i znanstvenog sustava odnosno koliko zapravo tu treba mijenjati i koliko transparentniji i aktivniji, proaktivniji taj sustav treba postati da bi se mogli uhvatiti u koštac sa izazovima modernog obrazovanja. Treća stvar koju namjeravam podcrtati je veza između visokoškolskog sustava i tržišta rada. Dakle, na prijašnjoj točki govorio sam kakva je to veza što se tiče našeg srednjoškolskog sustava. Nažalost mi taj isti sustav preslikavamo i u visokoškolskom obrazovanju. A zašto o tome govorim i zašto je to uopće bitno? Naravno da mi kao relativno mala država moramo njegovati neke humanističke grane koje su nama posebno bitne i koje su nama od interesa možda ne u nekoj široj slici, ali nama definitivno da kao što su povijest, ne znam etnografija i slično. Međutim, na javnim sveučilištima, javnim novcem financira se obrazovanje studenata u suficitarnim zanimanjima. Reći ću vam samo kako se tu stvari kreću. Znači postoji dugotrajni nedostatak stručnjaka koji su završili elektrotehniku, računarstvo, strojarstvo, građevinarstvo, medicinu i farmaciju. To tu ključne tehničke i biomedicinske discipline u kojima u velikoj mjeri ovisi materijalni standard života i zdravlja građana, mislim da ćete se svi složit, a za razliku od tih koji su deficitarna suficitarni su npr. studij ekonomije, poslovne ekonomije, upravnog prava, filozofije, politologije, novinarstva, komunikologije, sociologije, etnologije, dizajna, modnog dizajna itd., ne pokušavajući podcijeniti niti jedno od ovih zanimanja ali stalno govorimo o STEM području, stalno govorimo o čvršćem i odlučnijem poticaju studiranja iz STEM područja, nažalost nama je cijeli sustav postavljen krivo kada djecu zapravo od osnovnog obrazovanja ne usmjeravamo bilo prema STEM-u, bilo prema nečemu drugome, kada ne radimo sustavno sa darovitima, kada se ne možemo ni dovoljno posvetiti onima sa posebnim potrebama. Dakle, mi imamo žestoke nedostatke sustava koji bi trebao biti temelj, a visoki, visokoobrazovni sustav trebao bi biti nadgradnja. Također mislim da bi se jasnije trebalo poticati sveučilišta da budu proaktivna i inovativna u nuđenju studija i programa u sklopu svojih sastavnica. To neka sveučilišta rade bolje, neka slabije, ali realnost pokazuje da sve više da je interdisciplinarnost i zapravo fleksibilni modeli studiranja da su sve traženiji osim možda na hrvatskom tržištu, ali na zapadnom definitivno jesu jer vi u nekom doglednom vremenu nećete biti samo pravnik ili samo ekonomist dajem vam primjer, uz to čete uzimati ne znam ako ste ekonomist uzimat ćete kolegije iz međunarodnog prava ili iz međunarodne trgovine ili europskog javnog prava, europskog privatnog prava ili ne znam iz anglistike, germanistike, hungarologije, turkologije. Zašto? Pa da bi činili sebe kompetentnim na tržištu. Ekonomiste više nitko ne treba, ali ako ste ekonomist i turkolog to vam otkriva opet jednu drugu nišu budući da dosta turskih tvrtki radi na hrvatskom tržištu ili ne znam hungarolog ili sad nešto treće anglist, tako je svejedno. Ali modularnost, fleksibilnost i interdisciplinarnost je nešto što je budućnost, a ja ne vidim u ovom zakonu da smo uopće dali neki formalniji okvir ovome. Hrvatski kvalifikacijski okvir je nešto što je često spominjano ovdje, ali barem ga ja često spominje. Nekad mi se čini da ja i još samo nekoliko kolega se uopće toga i sjećamo. Drago mi je da je to i ministar danas spomenuo. Mislim da ni on nije zaživio u potpunosti onako kako je trebao i da u visokom obrazovanju ali i na svim drugim razinama obrazovanja ne funkcionira i ne daje onaj smisao koji je trebao imati i kako je bio originalno zamišljen. Zašto? Pa Hrvatski kvalifikacijski okvir je zapravo ta modularnost i fleksibilnost o kojem vam govorim, izvaninstitucionalno školovanje, cjeloživotno učenje i obrazovanje je postao zahtjev koje vam jednostavno tržište diktira i budući da se tržište jako brzo mijenja, da sam rekao da i srednjoškolski i osnovnoškolski pa onda i visokoškolski sustav prilično reaktivan tu, trom i mijenja se sporo, nismo uspjeli ugraditi korelaciju između ova dva. I također, kad spominjemo sveučilišnu autonomiju, ja se apsolutno slažem da sveučilišna autonomija treba postojati, ali sveučilišna autonomija ne može biti isprika za trošenje javnog novca kako se nekom svidi. I zbog toga sam govorio o studiranju suficitarnih zanimanja, zbog toga govorim i o ovome, dakle sveučilišta mogu biti i trebaju biti autonomna u nekom pogledu, a posebno ako imaju, mislim da je to i ministar spomenuo, ako imaju studije i programe koje sami financiraju, koji se financiraju iz školarina i koje zapravo financiraju na vlastitu odgovornost. Dakle nisu financirana nužno javnim novcem. Međutim, kad je javni novac u pitanju, mislim da treba biti puno obazriviji, da treba biti puno efikasniji i da uostalom, javni novcem ne želimo financirati stalno studente, hiperprodukciju studenata koji će biti u suficitarnim zanimanjima. To ne znači da će se profesori naći na ulici niti bi trebalo jer oni su znanstvenici i nastavnici. Dakle jedno ne isključuje drugo, čak dapače, i ako imaju smanjen nastavnu obaveza, trebale bi imati povećanu znanstvenu obavezu i zbog toga govorim da ovaj Zakon nije donio onu fleksibilnost u sustav koju sam ja očekivao jer je ovaj sustav nažalost često robuje mnogih nefleksibilnostima. I zbog toga se nadam da ćemo do drugog čitanja zaista dobiti, a barem dio onoga što su kolege iz vladajućih, govoreći o ovom Zakonu rekli. Sveobuhvatniji, hrabriji, odlučniji i korjenitiji novi zakon. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi Hajdukoviću. U ime zastupnika Kluba SDP-a govorit će kolegica Sabina Glasovac.
Hvala g. potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što ste i sami naveli u uvodu u sam Prijedlog zakona, ulaskom u EU građanima RH je znatno olakšan pristup sustavu visokog obrazovanja i znanosti drugih članica EU, otvorila se prilika za mobilnost, međutim, ista ta mobilnost je s druge strane, kod nas postavila izazov u konkurentnosti jer samim povećanjem mobilnosti smanjuje se intelektualni kapital ključan za gospodarski i društveni razvoj i ovaj glavni izazov koji se pred nas postavlja je kako zadržati i povećati konkurentnost i na taj način zadržati i privući intelektualni kapital te na taj način spasiti našu zemlju od intelektualnog i gospodarskog odumiranja. Nama svima u interesu treba biti bolja Hrvatska, a visoko obrazovanje i znanost su put ka toj sreći i to vjerujem da postoji konsenzus među svim zastupnicima i šire od HS-a, u tom dijelu. Potpuno je jasno da je Hrvatskoj prijeko potreban i novi sustav uređenja područja visokog obrazovanja i znanosti. Da ga moramo uskladiti s afinitetima, prije svega, studenata, nakon toga sa strateškim razvojnim interesima RH, a onda i s potrebama, neću reći tržišta rada nego potrebama društva. Da bismo do tog cilja došli, potrebna nam je veća suradnja između sveučilišta i države jer jedni bez druge ne idu, ali isto tako potrebna nam je i veća suradnja unutar sveučilišta. Ono o čemu smo svjedočili na pojedinim sveučilištima posljednjih godina bilo je suparništvo, čak i neprijateljstvo. To nije dobro. Sveučilišta moraju ostati, a ona koja to još uvijek nisu, moraju postati mjesta i rasadnici intelektualne znatiželje, akademske čestitosti, demokracije, slobodne misli, odgovornosti i generatori razvoja društva, moraju biti jasan i glasan glas u društvu. Naravno da nismo zadovoljni tišinom koja vrlo često dolazi od akademske zajednice jer njihov glas, pa bio on i kritičan, bio bi iznimno značajan za napredak RH. Međutim, sveučilišta ne smiju biti mjesta samovolje njegovih čelnika, zlouporabe položaja i ovlasti, obračuna, kontrole, zatvorene ćelije, financijske neodgovornosti i potpuno društvene nezainteresiranosti i odcijepljenosti. Autonomija koja znači zaštitu i unaprjeđenje akademskih prava i sloboda pojedinaca da, ali autonomija kao samovolja ustanova, autonomija kao krinka za obračun s autonomijom i slobodama pojedinaca, ne. Autonomija bez financijske odgovornosti, ne. Autonomija čiji je cilj jedino novac, stjecanje financijskih sredstava i raspodjela istog na temelju poslušnosti, podržavanja i u interesne umreženosti u kojoj se zaboravljaju dva ključna, odnosno 3 ključna elementa. To su student, nastavnik i društveni interes, nikako ne, a to je ono s čim se mi nažalost susrećemo posljednjih godina u Hrvatskoj i čemu nažalost do sada nismo našli adekvatan odgovor. Ovaj Zakon nudi brojna kvalitetna zakonska rješenja čija implementacija može pridonijeti poboljšanju sustava znanosti i visokog obrazovanja u RH, kao što je uklanjanje diskriminacije u odnosu na stručnu naobrazbu, kroz omogućavanje prelaska na stručne, sa stručne na sveučilišnu vertikalu pod određenim uvjetima, ujednačavanje nazivlja, olakšavanje postupka napredovanja na radna mjesta, jačanje odgovornosti ustanove za upravljanje u višegodišnjem razdoblju, novih načina nadzora i kontrole, odvajanje fakulteta u novo sveučilište, sve su to dobre ideje, no kao što sam rekla i na odboru, dosta tih poboljšanja je nedovoljno definirano ili loše definirano u ovom Prijedlogu zakona u prvom čitanju, što može dovesti do neželjenih posljedica pri primjeni ovakvoga zakona. Stoga ću dati svoj doprinos kako bi ovaj Zakon, između prvog i drugog čitanja bio bolji. Kod novih rješenja za institute zabrinjava nas jačanje uloge upravnih vijeća, slabljenje uloge znanstvenih vijeća, odnosno samih znanstvenika, posebno njihova marginalizacija kod donošenja misije i strategije razvoja svojih znanstvenih institucija i znanstvenih politika. Znanstvena vijeća bi trebala moći kroz donošenje vlastitih politika upravljati vlastitim razvojem i time doprinositi dobrobiti zajednice. Programsko financiranje odnosno višegodišnje financiranje kao jedan od ključnih reformskih elemenata ovog zakona je put kojim se mogu ostvariti pozitivni ishodi znanstvene djelatnosti u Hrvatskoj, no ovako kako su definirani u zakonu neće postići svoju svrhu. Nedostaje dodatna razrada u smislu proračunskih formula, preciznijeg određivanja tri komponente, sadržaji postupka pregovaranja, kriterija, vrednovanja rezultata, tko vrednuje, po kojim kriterijima, tko donosi kriterije. Ovaj model financiranja kao što sam rekla ima veliki potencijal ako ga se razradi na način koji će omogućavati podizanje uvjeta za rad, financijsku potporu istraživanju i razvoju, ponuditi objektivne kriterije vrednovanja, te uspostaviti jasan sustav međusobne ovisnosti, uspješnosti i rezultata s ulaganjima. Ono što smatramo neprihvatljivim je umanjenje stečenog prava studenata na zastupljenost od 15% u kolegijalnim tijelima koja se ovim prijedlogom zakona smanjuje na 10%. Nama je jasno da je intencija ovoga bilo umanjivanje odnosno na nekim sveučilištima, konkretno na jednom sveučilištu gdje se studentski predstavnici kao onaj presudni odnosno odlučujući faktor pri izbori čelnika sveučilišta i njegovih sastavnica vrlo često zloupotrebljavao, međutim smatramo da se to može riješiti na drugi način i nezavisni sindikat u znanosti i visokom obrazovanju je dao jedno od mogućih rješenja. Dobro je što se napušta sustav znanstveno nastavnih zvanja, ali ovo nije dovoljno dobro definirano. Što se tiče kriterija navodi se samo da postoje nacionalni kriteriji i dodatni kriteriji bez ikakvih makar općenitih odrednica što bi ti kriteriji podrazumijevali, je li to izvrsnost, međunarodna prepoznatljivost ili nešto drugo, treće. Jedino kod asistenata je naveden kriterij da se biraju iz redova iznimno uspješnih studenata. Kod programskih ugovora i dalje smatramo da se ne slijede dovoljno glavni eu smjerovi razvoja, otvorena znanost, reforma sustava vrednovanja znanstvene djelatnosti, ni stažna orijentacija na inovacije i dvosmjerni transfer znanja, mikro kvalifikacije i europska studentska iskaznica, snažno umrežavanje … [[Govornik se ne razumije]] i europskih sveučilišta, internacionalizacija, rodna ravnopravnost, digitalna i zelena tranzicija. U čl. 19. se opet predviđaju programski ugovori, rekli smo, tu sad nije, nije jasno je li sveučilište ili njegovih sastavnica. Ako se ide putem da se programski ugovori pregovaraju odnosno ugovaraju na razini fakulteta za razliku od ugovora sveučilišta to će voditi daljnjoj fragmentaciji novca, resursa i ovlasti. Isto vrijedi za dodatne kriterije za izbor i za izbore emeritusa iz istog članka i iz čl. 54.. Smatramo da bi ove dvije stvari trebale ostati na razini sveučilišta, djelomično se to rješava čl. 98. st. 3., ali ne u potpunosti. Iza emeritusa nije pak jasno i zašto se navodi kao dosad da su se svojim, zašto se ne navodi kao i dosad da su se svojim znanstvenim i umjetničkim radom posebno istakli i ostvarili međunarodnu reputaciju. Ovako kako je sad definirano u čl. 54. ispada da će svaka, sad da ne kažem šuša, bliska dekanu moći biti emeritus. Posebno je karakteristično da u sustavu u kojem caruje nemoral i plagijatorstvo ostaje Odbor za etiku, nestaje Odbor za etiku u znanosti i visokom obrazovanju. Činjenica da se etičnost prepušta samim visokim učilištima kroz čl. 55., a nema više nacionalnog odbora, te da se uopće ne predviđa drugostupanjska instanca je katastrofalna, posebno u … [[Govornik se ne razumije]] razno raznih doktora Vice. Jasno je da vam nije ogovaralo kad se povela rasprava između ostalog i o bivšem ministru Barišiću. Vjerojatno političkim strukturama ne odgovara da se o tome odlučuje neovisno i da se o tome javno zna, ali je za sustav za to katastrofa i još nas jednom značajno udaljava od svih tendencija u razvijenim zemljama svijeta i na ovom aspektu etičnosti moramo inzistirati. Uvodi se i novina da rektorski zbor čine rektori svih sveučilišta, dakle i privatnih. S obzirom da rektorski zbor ima javne ovlasti, recimo predlaže članove nacionalnoga vijeća, predlaže članove matičnih odbora, predlaže nacionalnom vijeću nastavne i stručne elemente nacionalnih sveučilišnih i znanstvenih i umjetničkih kriterija, na prijedlog ministarstva sudjeluje u postupku pregovora za sklapanje kolektivnog ugovora za područje visokog obrazovanja, znanstvene i umjetničke djelatnosti. Tu se može otvoriti prostor i može doći do nezdravog ispreplitanja javnih ovlasti i privatnih interesa. Svima nama je u interesu da javni novac ide ondje gdje je to potrebno, gdje će kuna uložena u sustav znanosti i visokog obrazovanja bit će višestruko vraćena na benefit, benefit i u interesu društvu. I ono što još nije potpuno jasno, a to je da se moramo paziti od toga da u ovoj težnji da uvedemo nadzor i kontrolu pri trošenjem našeg novca koji mora biti pametno ulagan da bi društveno bio oplemenit, da ne bismo otišli u drugu krajnost iznimnog političkog i stranačkog nadzora i ne vidim niti jedan razlog, a o tome ću govoriti malo više u pojedinačnoj raspravi, da se HS kao osnivača javnih visokih učilišta zapravo isključuje iz dosad jako jako bitnih odluka i uvida u rad pojedinih tijela iznimno bitnih za funkcioniranje sustava znanosti i visokog obrazovanja.
Zahvaljujem. Kolega Milorad Pupovac u ime Kluba zastupnika SDSS-a.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani g. ministre i državni tajniče, kolegice i kolege. Razumijemo kontekst unutar kojega je rađen ovaj prijedlog zakona ili izmjena Zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti. S jedne strane pojava autarkičnosti umjesto autonomije na nekim sveučilištima, da ne upotrijebim koju drugu riječ, s druge strane potreba da se poveća efikasnost u apsorpciji sredstava koje RH može odnosno vlada može osigurati za unaprjeđenje visoko obrazovne, visoko obrazovnog sustava i znanstvene djelatnosti, no istovremeno ne možemo ostati gluhi na upozorenja koja dolaze iz sveučilišne i znanstvene zajednice kada je posrijedi očuvanje autonomije odnosno strahovi koji u tom pogledu postoje da stvar sa nekim rješenjima u ovom prijedlogu zakona odu u pravcu smanjivanja autonomije ili stvaranja područja ne autonomije. Dakle, pitanje temeljnog principa da li ćemo imati sveučilišna tijela unutar kojega članovi sveučilišta i znanstvene zajednice neće činiti većinu nego će to činiti druge grupacije u društvu, to moramo promisliti. Mi smo počeli graditi jedan sustav u kojem se jača sveučilište, ja sam se školovao i prve godine svojeg znanstvenog rada i nastavničkog rada odvijao u vremenu kada je sveučilište bilo daleko u odnosu na fakultete. Ovaj prijedlog koji imamo bi neko mogao prepoznati da nas vodi u tom smjeru, posebno kada su posrijedi programi i financiranje i ostalo. Dakle, molio bih u ime kluba SDSS-a da razmislimo o tome kako da ovaj princip da u sveučilišnim tijelima i tijelima znanstvenoistraživačkih institucija i akademija posebno na razini sveučilišta imamo ljude koji će biti, gdje će većinu činiti ljudi koji dolaze iz znanstvene i sveučilišne profesije. Drugo, mislimo ono što se hoće postići ovim zakonom, a to je snažnije i jače, jači razvojni zamah u visokom obrazovanju i u znanstvenoj djelatnosti nešto zbog čega ne bismo trebali smanjivati ovlasti Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj. To da ga svedemo samo na savjetodavnu ulogu ili da mu damo primarno savjetodavnu ulogu to nije jamstvo da ćemo uspjeti u svom cilju. Razumijem intenciju, podržavam intenciju, ali je pitanje, nećemo li se dovesti u situaciju da ćemo na nekom mjestu zapravo imati birokratiziran administrativni aparat koji neće valjano komunicirati sa tim tijelom, a tijelo neće imati adekvatne ovlasti kao što je intencija da ih ima sada. Uloga sabora koji raspravlja ovaj zakon kad je posrijedi izbor članova recimo sveučilišnog vijeća ili nacionalnog vijeća ne bi trebalo smanjivati. Trebalo bi razmisliti o tome da li je to smanjenje, da li je to zamjena za nekim drugim rješenjem bolja od ovoga što imamo ovdje. Neću reći da je sabor idealno tijelo u tom pogledu, ali sabor je u svakom slučaju mjesto gdje se čuje više glasova, mjesto gdje se čuje više razmišljanja u tom pogledu i mjesto u kojem javnost ima priliku i drugi imaju priliku da čuju više razmišljanja negoli ukoliko se to određuje u krugovima koji nisu toliko javni kao što je sabor. Što se tiče veleučilišta, ja razumijem da ih imamo previše, ali imamo previše i privatnih. Ako jedni ne postižu ono što se očekuje zbog čega smatramo da ih imamo previše, ko nam jamči da će to postizavati drugi, osim možda za osnivače, ali za ono što hoće ministarstvo što hoće sabor, to znači što je kvalitetnije obrazovanje na toj razini, to nisam siguran da ćemo postići time da u nekom smislu kriterij akreditacije za tu sferu liberaliziramo, ako sam ja dobro razumio intenciju zakonodavca. Ok. Ako nisam onda naprosto trebamo razmisliti i o tom segmentu. Dakle, ako hoćemo poboljšanje i racionalizaciju onda postrožimo kriterije za sve. Što se tiče pitanja sredstava koje prihoduju članice sveučilišta na osnovi svojih aktivnosti, to je stari spor, stari spor je bio i prije nego što su sveučilišta postala, veći subjekti, važniji subjekt nego što su fakulteti, a i sada su preveliki problem. Stvara ozbiljan dojam smanjivanja autonomije ukoliko će ministarstvo ograničavati tu vrstu upotrebe. Ja razumijem da postoje neka mjesta i neki slučajevi u kojima postoji opravdano pitanje od strane ministarstva, ali treba gledati kako da se ne traži neko rješenje koje će obuhvatiti sve pa i one koje zapravo ne bi trebalo obuhvatiti. Možda ja nisam sklon replikama kad ministri govore zato što ih ima previše i zato što ponekad nemaju smisao ozbiljnoga poziva na raspravu, a kako sam dugo u saboru onda radije to ostavim za ovu vrstu rasprave. Dakle, pitanje rektorskog zbora i sastava rektorskog zbora. Da li je stanje privatnih sveučilišta kod nas takvo i toliko razvijeno i unapređeno da mi trebamo proširivati prostor za njihovu participaciju u rektorom, ja nema ništa protiv toga se one jačaju i da se razvijaju. Nema ništa protiv da se otvori za jačanje, ali da li je postojećim rješenjem nađena najbolja mjera u tom pogledu ili, ili bi trebalo razmisliti da se ne stječe dojam pogrešan na strani predstavnika javnih sveučilišta da se otvara prostor za nešto što, na čemu još treba mnogo raditi kad je posrijedi odlučivanje i suodlučivanje u sveučilištu odnosno u rektorskom zboru. I zadnje što bih htio reći, dakle imam određenu dozu razumijevanja kad je posredi uloga ministarstva. Da bi se izbjegli rizici kroz koje smo prolazili proteklih godina i još uvijek da određene mjere prolazimo posebno sa nekim sveučilištima koja su zapravo od autonomije napravili autarkičnost, a unutar toga neću dalje kvalificirati što. Ali treba se paziti toga da ni ovlasti ministra i ovlasti ministarstva nemaju uvijek najidealnije rješenje. To može doći na nivo činovnika koji ne moraju razumjeti stvari na način na koji bi ih razumjeli oni koji se time bave.
Kolega Pupovac isteklo je vaše vrijeme, hvala vam. U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a sada će govoriti kolegica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, sad ću vas opet izbrojit, 1, 2, 3, 4, 5, 6 pa ne, mislim moram prebrojavati jer stvarno mi je evo složit ću se ovdje ono nekad mi je teško reći da se slažem s kolegicom Selak Rasupdić, ali složit ću se sad ovdje s njom da je ovo zaista žalosno da o ovako važnom zakonu pričamo u ovom terminu je li petak popodne nakon glasanja i evo nas zainteresiranih ovdje koliko sam ono izbrojala, šest i predsjedavajući sedam. Dakle, stvarno sramota. Da ispričam možda, hoćemo ovo nazvat bajkom da je naš krajnji cilj razvijeno hrvatsko društvo. Dakle, je li razvijeno hrvatsko društvo nekakva bajka? Dakle, sastavni dio svakog naprednog i razvijenog društva jest razvijeni sustav visokog obrazovanja te znanosti i tehnologije kao jedan od glavnih pokretača ekonomskog razvoja, društvenog napretka, očuvanja kulturnog identiteta, stvaranja radnih mjesta, poboljšanja kvalitete života, ali i zadovoljenja osobnih potreba, želja i potencijala za kreativni i inovativni rad. Pod razvijenim sustavom visokog obrazovanja i znanosti podrazumijevamo sustav kakav u osnovi postoji u naprednim zemljama Europe i razvijenog svijeta koji omogućava razvoj novih tehnologija, procesa i usluga kao i zaštitu okoliša, suočavanje s društvenim izazovima te mogućnost sustavnog pristupa dugoročnom razvoju zemlje. To podrazumijeva i snažnije povezivanje interakciju ovog sustava s društvom i gospodarstvom s ciljem razvoja i jačanja i samog sustava i društva, poduzeća i industrije. Ljudi, znanstvenici i nastavnici su najvažnija i najveća vrijednost sustava znanosti i visokog školstva u Hrvatskoj. Novi zakonski okvir treba uključivati promjenu načina izbora čelnika, načina upravljanja, integraciju sveučilišta i racionalizaciju instituta uz značajno povećanje financijskih sredstava. No samo povećanje financijskih sredstava bez značajnijih promjena u sustavu ne bi donijelo željene rezultate. Dakle, visoko obrazovanje danas u Hrvatskoj vapi za reformom kao i sve druge sfere cijelog društva, ali kad govorimo o sferi obrazovanja, visokog obrazovanja i znanosti govorimo o temeljima jednog društva koji su uvjet za njegov rast. Visoko obrazovanje dakle vapi za reformom koja će uspostaviti sustav na istim načelima na kojim djeluje u razvijenim zemljama. Reforma koja će osigurati da kriterij napredovanja, kriterij izbora i u zvanja i na sve funkcije u sustavu visokog obrazovanja rektora, dekana, članova nacionalnog vijeća, sve druge funkcije bude isključivo izvrsnost i kvaliteta kandidata. Ja se evo nekad pitam zapravo često ovdje govorimo o izvrsnosti, kvaliteti itd., je li žalosno uopće da u 21. stoljeću kad govorimo o visokom obrazovanju moramo uopće napominjati i naglašavati, inzistirati na izvrsnosti i kvaliteti i jasnim kriterijima jednakim za sve. Dakle, šta to znači ako to stalno spominjemo da do danas i danas u ovom našem sustavu visokog obrazovanja nemamo tih kriterija, dakle nemamo izvrsnost i kvalitetu. Dakle, ovaj zakon je dugo očekivan, dugo se radilo na njemu, što smo na kraju dobili. Jednostavan komentar o ovom zakonu može se svesti na rečenicu, dakle ovo je jedan korak naprijed međutim ne dovoljno hrabar. Možemo reći da je ovo kamilica, a ne space shuttle koji je trebao našem visokom obrazovanju. Apsolutno podržavamo zaštitu javnog interesa, kontrolu trošenja javnog novca i svakako podržavamo promjenu u tom smjeru. No, pitanja je li sveučilišno vijeće koje se predlaže u ovom obliku u kojem većinom može na kraju vrlo lako imati ministarstvo, pravi način ili je zbog načina biranja članova prilika za dodatnu politizaciju cijelog sustava. U kakvim uvjetima se donosio ovaj zakon? Donosio se u atmosferi kad je naše najveće sveučilište kompletno odbilo ovaj prijedlog zakona. Nakon svih afera tog sveučilišta posljednjih godina odnosno bolje da kažem afera trenutnog rektora sveučilišta ovaj zakon su proglasili udarom na autonomiju sveučilišta. Povijest će trenutnog rektora Sveučilišta u Zagrebu pamtiti prvenstveno po činjenici da je vjerojatno prvi rektor u povijesti koji je tužio svog studenta, da ne spominjem sve druge afere posljednjih godina a posebno su važne one u kojima je odbijao nadzor sveučilišta široko tumačeći pojam autonomije sveučilišta. Nije dostavljao podatke ni ministarstvu, ni pučkoj pravobraniteljici, a mogu reći da je najveći evo upotrijebit ću i riječ bezobrazluk rektoru, dakle uzimam evo i odbijanje poziva saborskog Odbora za znanost, obrazovanje i kulturu na tematsku sjednicu o stanju na Sveučilištu u Zagrebu. Dakle, imali smo tematsku sjednicu o stanju na Sveučilištu u Zagrebu bez rektora. Dolazak je odbijen sa razlogom. Tko je odbor da mene saziva. Zatim smo, evo čuli smo odnosno ja sam čula ili neki dan da taj isti rektor traži prisustvo na Odboru za znanost kako bi komentirao ovaj zakon, kako bi se održala nekakva tematska sjednica, pa evo ja poručujem sad i sa ove govornice ako niste htjeli doći na jednu tematsku sjednicu ne trebate ni na drugu slobodno. Još jedan rektor koji je odbio dolazak na sjednicu saborskog odbora je rektor Osječkog sveučilišta kad smo govorili o kvaliteti doktorskih studija. Poticaj za tu tematsku sjednicu je bilo doba afere ili afera jedna sa plagiranim doktoratima, teorijskim paradigmama itd. Kad se otkrilo da puni kombi HDZ-ovaca iz Splitsko-dalmatinske županije idu do Osijeka, evo sad mogu i vlakom putovati 13 sati, pa imaju dovoljno vremena da u vlaku stignu prepisati doktorat na Sveučilištu u Osijeku doktorirati. Sjetimo se evo da je Ekonomski fakultet Sveučilišta u Osijeku ukinuo studijski program, jer je dekan nakon otkrića afere utvrdio kako program nije dovoljno kvalitetan. Takvih nekvalitetnih studijskih programa ima prava poplava. Pitanje je trebaju li nam u društvu i gospodarstvu? Broj studenata nam opada, broj zaposlenih u sustavu raste. Dakle, u takvim uvjetima se pisao ovaj zakon. Zašto mislimo da je kamilica, odnosno nije dovoljno hrabar iz nekoliko ključnih stvari koje ne dotiče. Dakle, prvo rektori i dekani se opet biraju na stari način. Dakle, ovo nije točno da nije zakonom definirano u zakonu u članku 14. poštovani ministre govori se o načinu izbora rektora i kaže se da se rektor bira, da bira ga Senat iz redova profesora u trajnom zvanju. Dakle, rektora ne bi trebao birati Senat, odnosno pojedinci koji su financijski ovisni o rektoru, jer to je plodno mjesto, dakle podloga za trgovinu. Kako to danas izgleda napravite dogovor sa 16 članova Senata. Nekima ponude mjesto prorektora, ostalima ponudite zapošljavanje, nekoliko ljudi na njihove fakultete i vrlo brzo, dakle imate vlast. Dakle, nije važna znanstvena izvrsnost tako da se najuspješniji niti ne javljaju kao kandidati jer nemaju šanse u takvim igrama. Oni koji imaju vremena se uopće baviti tim igrama su dakle oni, ja bih reka i nekvalitetni znanstvenici. Oni koji su kvalitetni, uspješni i nemaju, naporno rade i nemaju vremena za bavit se tim igricama. Napredak u tom pogledu evo kao što sam rekla u replici pokazalo je Sveučilište u Rijeci koje je donekle demokratiziralo taj proces u skladu evo sa postojećim zakonom, a dakle evo ovdje pozivamo da se taj članak 14. izmijeni. Jedan od modela biranja rektora može se pogledati kako to u svijetu izgleda ili neki od modela su na primjer da za četiri najveća sveučilišta rektore biraju međunarodni stručnjaci ili da općenito se rektori biraju, da ih biraju svi nastavnici sveučilišta. Drugi problem koji se nije dotakao ovdje, dakle ne planira se revizija društvenih potreba za strukama, tj. novootvoreni fakulteti. Uglavnom služe za uhljebljivanje partijskog kadra bez obzira što nam ti fakulteti uopće ne trebaju. Dalje, ne diraju se izborni kriteriji za nastavnike i znanstvenike, tj. uopće nije važna nečija kvaliteta. Možeš napredovati do najviših akademskih pozicija dopisujući se na tuđe radove u lošim časopisima. Isto tako napomenut ću o financiranju znanosti, navedeno je u samom uvodu zakona, uzimamo užasno malo novaca iz EU iz Horizon programa koje bi mogle biti velika stavka u financiranju ne samo projekata nego i radnih mjesta za mlade znanstvenike. Isto tako napomena o otvaranju hrvatske znanosti. Dakle, nema značajnijeg napretka bez toga da Hrvatska privlači strane studente i znanstvenike da tu studiraju i rade i obrnuto, da naši idi studirati i stjecati doktorate vani. Jedan tipičan ovdje mogu reći tipičan europski znanstveni odjel Department ima šarenu etničku strukturu, ljudi dolaze od svuda i odlaze svuda. Sve to stvara mrežu suradnji koja može trajati kroz cijelu karijeru. Kod nas se takva mobilnost uopće ne potiče kao koncept, a niti financijski. Ljudi zasjednu na katedru, promoviraju se u stalno zvanje, čekaju penziju i time se dobiva jedan ustajali zatvoreni sustav. I svakako na kraju jedan od nedostataka ukidanje nezavisnog nacionalnog etičkog tijela pogotovo u svjetlu ovih afera o plagijatorstvu pa su etičke rasprave zadržane na sveučilišnoj razini ili sastavnicama ili znanstvenim institutima. Evo same afere pokazuju kako to izgleda. Evo zahvaljujem.
Hvala vam lijepa zastupnice Puljak. Sljedeći na redu je Klub zastupnika HDZ-a u ime koga će govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministri, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati prijedlog zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti u prvom čitanju. Evo iz svih dosadašnjih rasprava je zapravo razvidno da svi imamo isti interes, a to je unapređenje sustava znanosti i sustava visokog obrazovanja u Republici Hrvatskoj i složit ćemo se svi da je ovaj zakon svakako i reformski i da on zapravo predstavlja jedan reformski iskorak unaprijed prije svega prema poboljšanju i unapređenju i osuvremenjivanju sustava visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti, a onda svakako i prema jačanju njegove transparentnosti. A kakvo nam je trenutno stanje u sustavu visokog obrazovanja i znanosti? Što je ono što obilježava sustav visokog obrazovanja? Najprije što ga karakterizira? Prije svega nemojmo zaboraviti da prema podacima imamo nesrazmjer između broja upisanih studenata i broja studijskih programa. Što se događa? Broj studenata koji upisuju visoka učilišta nam se smanjuje, a broj studijskih programa neprestano raste. Tako su prema podacima od 2018. g. evidentirana 1 473 studijska programa, a u veljači ove godine taj broj se popeo na 1 727, što je povećanje od više od 18%. Pritom se najveći broj studija ustrojava i izvodi u društvenom i humanističkom području uz neproporcionalno velik broj studenata na ekonomskim i pravnim studijima. Broj zaposlenih, opet, s druge strane na visokim učilištima neopravdano raste u odnosu na kontinuirano sve manje broj studenata. Prema samo dijelu podataka u 2016. g. broj zaposlenih na visokim učilištima iznosio je 14 630, a recimo, krajem 2021. g. 15 433 zaposlenih na visokim učilištima. Ono što je jako važno i bitno i nužno, to je potreba revidiranja i poboljšavanje mehanizama koji osiguravaju, prije svega, relevantnost studijskih programa u odnosu na potrebe tržišta rada, a onda i relevantnost u odnosu na, odnosno potrebu u odnosu na broj upisanih studenata, nemojmo zaboraviti da i dandanas imamo nažalost određeni broj studijskih programa koji egzistiraju, zaposleni su nastavnici, a nemamo upisanog niti jednog, a ponegdje možda dvoje, troje, četvero ili petero studenata, i to smatram velikim problemom. Ono što smatram da je važno i da je bitno, to je potrebno revidirati i poboljšati naš zastarjeli model izvaninstitucionalnog dodjeljivanja znanstvenih odnosno znanstveno-nastavnih zvanja. To je samo dio problema u sustavu visokog obrazovanja. Što nam karakterizira sustav znanosti? Prije svega, moramo biti realni i priznati da su istraživački i inovacijski rezultati Hrvatske znatno ispod prosjeka EU. I moramo biti svjesni činjenice da smo prema podacima i pokazateljima na pretposljednjem mjestu po broju patenata po stanovniku sa samo 4,8 prijava na milijun stanovnika, a istovremeno, europski prosjek nam je 106,8 prijava. Hrvatska je nažalost treća najlošija zemlja u EU na Europskoj ljestvici uspjeha u inoviranju za 2020. g. Dolazna mobilnost stranih istraživača i istraživača koji su ostvarili akademski stupanj doktora znanosti izvan domovine nam je manje od 6%. Samo su Češka i Bugarska, evo imaju manji udio od Hrvatske i tu smo isto tako na začelju. Kad se govori o broju citiranih radova, tu smo nešto iznad prosjeka, međutim, imamo jako, jako veliki broj necitiranih radova i ističemo se velikim, velikim udjelom publikacija slabe kvalitete. Toga moramo biti svjesni i naposljetku, kad je u pitanju najveći program financiranja, istraživanja i inovacija EU od 2014. do 2020. Obzor, dakle njime je osigurano više od 80 milijardi eura financiranih putem EK-a, a RH je za projekte u sklopu programa Obzor 2020. dodijeljen ukupan iznos od samo 137 milijuna eura i tu smo u usporedbi s drugim članicama EU zaista dosta slabi i među zemljama smo koje su povukle najmanje sredstava za program Obzor i toga moramo biti svjesni. Isto tako, kad govorimo o sustavu financiranja visokog obrazovanja i znanosti, znamo i svjesni smo toga i moramo to uzeti u obzir da nam je model financiranja visokog obrazovanja i znanosti doživio određena poboljšanja i tu trebamo jednako tako biti realni i reći da napredujemo, tim poboljšanjima se težilo povećati odgovornost javnih visokih učilišta za upravljanje financijskim sredstvima, mislim na programsko financiranje, međutim, sustav javnog financiranja, unatoč pomacima i dalje nam je nedovoljno transparentan i nemamo još uvijek dovoljno učinkovite mehanizme praćenja programskih ugovora i ostvarenih rezultata. To je pokazala praksa i zato sustav moramo poboljšavati. Ovo su samo, ovo je samo dio, dio problema s kojima se susrećemo i to su samo neki od razloga zbog kojih nam je potreban iskorak naprijed i zbog kojih nam je potreban ovaj novi reformski zakon o kojemu danas promišljamo u prvom čitanju i smatram da će Zakon na fleksibilan način regulirati i načela upravljanja i načela financiranje visokoobrazovnog znanstvenoistraživačkog sektora i da će sadržavati i već sadrži normativna rješenja koja su vezana i za ukidanje preklapanja i nejasnoće u pogledu normativnih mehanizama koji se regulira osnivanje novih visokih učilišta, pokretanje novih studijskih programa, propisivanje jasnih odredbi o unutarnjem ustrojstvu sveučilišta, znanstvenih instituta, propisivanje jednostavnijih procedura za prijem nastavnika, studenata, istraživača za samu regulaciju statusnih promjena visokih učilišta i znanstvenih instituta i ono što je jako bitno za ono što je, sve ono što je vezano za propisivanje okvirnog sadržaja i postupak sklapanja programskih ugovora kao novog modela javnog financiranja, cjelovitog javnog financiranja javnih visokih učilišta i javnih znanstvenih instituta i ono što smatram da je jednako tako, jako važno naglasiti, sustavno rješavanje pitanja nadzora nad svim tijelima javnih sveučilišta jer smo, moram biti realni i moramo to shvatiti, vidjeli, praksa je to pokazala, da dugogodišnjom primjenom, važeći zakon je pokazao manjkavost sustava koji nije u potpunosti uspostavio jasne i transparentne mehanizme kontrole, prije svega nad zakonitošću rada, a onda i nad trošenjem proračunskih sredstava i nad svim onim aktivnostima koje vezane za odgovorno upravljanje javnim financijama i drugim resursima. Svi smo se složiti s tim da je ovo tek prvo čitanje, da postoji prostor do drugog čitanja za brojna poboljšanja, za jasnije definiranje, konkretnije definiranje pojedinih odredbi, odredbi pojedinih članka ovog zakona, tu smo zato svi da doprinesemo boljem i kvalitetnijem zakonu, a ono što smatram da je najvažnije, u ovom trenutku najvažnije je to da svi želimo reforme i da želimo promjene, da imamo partnerstvo sa resornim Ministarstvom znanosti i obrazovanja i da osvijestimo da pred sobom imamo izuzetno važan zakon, da zakon koji regulira odnose u izuzetno važnom sektoru, a to je sektor visokog obrazovanja i sektor znanstvene djelatnosti koji je ključ gospodarskog napretka svake države, pa tako i Hrvatske, a ulaskom u EU dakle moramo bit svjesni činjenice da naš sustav visokog obrazovanja moramo uskladiti sa europskim prostorom visokog obrazovanja, s europskim istraživačkim prostorom i sama činjenica da postojeći zakon nam datira iz 2003.g. i da je dosada doživio 12 noveliranja, govori o tome da je vrijeme da krenemo u novi reformski zakon za koji se nadamo da će u budućnosti i kroz primjenu u praksi unaprijediti i fleksibilizirati sustav visokog obrazovanja znanstvene i znanstvene djelatnosti i učiniti ga transparentnijim, zahvaljujem se.
Hvala lijepo. Sada će stav o prijedlogu zakona iznositi uvaženi kolega Marko Milanović Litre u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, izvolite kolega.
Hvala vam poštovana potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege i poštovani ministre. Prijedlog Zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti naišao je na niz kritika stručnjaka u Hrvatskoj koji su ga definirali u najmanju ruku kao manjkavog. Niz udruga i pojedinaca vezanih uz obrazovanje i znanost javili su se Klubu Hrvatskih suverenista sa konkretnim problemima ovog zakona i općenito odnosa države i državnog aparata prema asistentima, nastavnicima, predavačima, sveučilištima, veleučilištima i visokim školama. U ovom vremenu ispred kluba pokušat ću predstaviti jedan mali dio tih problema u nadi da će vlada nešto od navedenog ispraviti prije drugog čitanja. Krenut ću sa onim što sam pitao ministra Fuchsa tijekom replike, poslovna nesigurnost rada na određeno ili onaj tobože sigurniji na neodređeno, neplaćeni odnosno dobrovoljni prekovremeni i općeniti odnos prema asistentima samo su neki od razloga negativne politike i dugoročnih loših posljedica za zadržavanje, ali i privlačenje kvalitetnog kadra unutar visokog obrazovanja. Ovim zakonom Vlada RH odnosno vladajuća većina je trebala jasnije definirati odnos odnosno prepisati, propisati uvjete za njihov rad i trajanje ugovora koje bi im osiguralo mogućnost za dodatnu edukaciju i usavršavanje unutar struke. To bi bio konkretan pomak u stvaranju novog visoko obrazovanog stručnog kadra kojeg nam fali u svim dijelovima društva, a također bi bio jedan mali poticaj za demografiju jer bi barem nekolicina mladih imala jedan razlog više za ostanak u svojoj domovini. Nadalje, sindikat znanosti i visokog obrazovanja ukazuje na problem uloge države na sveučilištu, pa kažu citiram. Zakon ne nudi relevantnu promjenu po pitanju uloge države na sveučilištu, ovlasti sveučilišnog vijeća koje se predviđaju nisu dovoljno jake, također trenutni način odabira rektora i sastav senata sveučilišta u praksi se pokazao neučinkovit. Rektora ne bi trebao birati senat odnosno pojedinci koji su financijski o rektoru ovisni, te ulaze u senat kao predstavnici partikularnih interesa svojih vlastitih ustanova. Članovi senata trebali bi biti izabranici cjeline, kompetentni pojedinci koji brinu o cijelom sveučilištu ne samo o ustanovi iz koje dolaze. Osobno sam uvijek skeptičan oko razine uključenosti države po bilo kojem pitanju i uvijek gledam na takve procese s velikom skeptičnošću i oprezom, ali po pitanju obrazovanja standardi se moraju znati i transparentnost mora postojati. Čitajući dalje dopis i sami sindikati upozoravaju na utjecaj države na akademska pitanja. Upravljanje sveučilištem i dalje će biti problematično, a zloupotreba autonomije sveučilišta služit će kao pokriće samovolje čelnika i njegove otuđenosti od osnivača i građana. Iako se država ne smije miješati u akademska pitanja ona treba imati obvezu nadzora, financijskim pitanjima i jamstvima za odgovorno upravljanje financijama, mora postojati tijelo koje ima kapacitet učinkovitog nadzora zakonitosti i odgovornog postupanja uprave sveučilišta, tijelo koje predstavlja građane i porezne obveznike i štiti njihov legitimni interes da sveučilište funkcionira odgovorno prema cijelome društvu. Kao branu neadekvatnog upravljanja sveučilištem i kadrovskim potencijalima zakon mora uvesti pravo na štrajk zbog kršenja akademskih prava i sloboda, te spriječiti manipulacije studentskim predstavnicima. Svima, svima nam je jasno kako obrazovanje u Hrvatskoj traži modernizaciju, ali je razumljivo kako ta tranzicija mora bit smislena, temeljita i provjerena. Ne smijemo dopustiti srljanje u nepoznato pogotovo kada znamo da visoko obrazovanje oblikuje buduće vođe i našu domovinu. Vrijednost slobode i kritičnog razmišljanja unutar obrazovnog sustava ne samo da mora postojati već ga svi mi moramo njegovati. U obrazovanju i znanosti ne smije biti dogmi, njihov cilj mora biti proučavanje i širenje znanja s onim krajnjim ciljem, a to je otkrivanje istine. Sindikat nastavlja s osvrtom na promjenu uvođenja cjelovitih programskih ugovora pa govori kako navedeni segment zakona nedovoljno je razrađen, neprecizan te bi mogao u praksi dovesti do niza problema. Potrebno je definirati što je osnovna, a što dopunska djelatnost ustanova i jasno preuzeti obvezu financiranja osnovne djelatnosti iz općih prihoda i primitaka. S obzirom na povijesne probleme s upravljanje u sustavu te sve izraženiju samovolju i nezakonite postupke nekih članova ustanova svakako je potrebno ugraditi zaštitu odredbu vezano uz plaće i materijalna prava zaposlenih. Masa plaća predviđena programskim ugovorom za obavljanje osnovne djelatnosti ne može biti predmet ovrhe ili prenamjene za druge potrebe ustanova. Uz to nužno je regulirati pitanje upotrebe školarina i vlastitih prihoda kojima se može financirati dodatna ili razvojna aktivnost ustanova, ali o tim prihodima ne smije ovisiti osnovna djelatnost. Resorno ministarstvo mora konačno donijeti pravilnik o vlastitim prihodima te se treba jasnije i preciznije regulirati obavljanje poslova za tržište stručnog rada u sustavu te korištenje isplata putem drugog dohotka. Ovo je tek jedan mali dio problema oko kojih treba biti uključena stručna javnost i koji bi se trebali ispraviti prije drugog čitanja, do tada Hrvatski suverenisti odlučiti hoće li ili ne podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala kolega. Nemamo više prijavljenih izlaganja u ime klubova stoga idemo na pojedinačne rasprave. Prva za pojedinačnu raspravu prijavljena uvažena kolegica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
O pitanju odnosa političke kontrole i sveučilišne autonomije vjerujem da sam dovoljno rekla u raspravi u ime kluba iako nažalost ta tema neće biti produbljena u opsegu u kojem bi trebala biti s obzirom na količinu saborskih zastupnika koji su uopće ostali da sudjeluju u ovoj raspravi, a onda i sam tajming i sve ostalo što se pokušava, a to je da se ovaj zakon ne raspravlja nego samo donese. Mnoga su druga pitanja također bitna, a otvaraju se ovim zakonom. Neka od njih odnose se i na to kakva će se istraživanja u budućnosti financirati pa tako postoje i određeni odgovori oko toga kada su u pitanju bili znanstveni centri izvrsnosti koji se odnose na prirodne znanosti da će se financirati primijenjena, a ne fundamentalna istraživanja što je izrazito opasno jer je RH u interesu ili bi joj barem trebalo biti u interesu da stvara svoje vlastite patente da to pojednostavljeno kažem i onda posljedično da od njih može profitirati. Ukoliko ćemo mi financirati isključivo primijenjena istraživanja onda naravno sve ćemo velike ideje i novce ostaviti razvijati u nekom inozemstvu gdje će naši znanstvenici koji kreiraju ideje, a time i bivaju motor odnosno pokretač samog tržišta odlaziti ukoliko nisu tek jedan kotačić u nisu, onaj koji se bavi pretežno primijenjenim istraživanjima. Drugo pitanje, često se volimo pozivati na inozemni kontekst kao da vani cvatu isključivo ruže, s obzirom da sam i dio jednog međunarodnog projekta mogu reći da ni vani situacija nije bajna, štoviše mnogo toga što se sada pokušava implementirati kroz ovaj zakon u hrvatski obrazovni sustav vani je već dosegnulo svoje granice, viđeno kao promašena politika i sada se pokušava izmijeniti, pogotovo ova kompetitivnost i konkurentnost koja se razvija unutar znanstvenika u pojedinom istraživačkom prostoru. Mogu i svjedočiti iz pozicije vlastite struke, a to je da filozofi sve više postaju menadžeri čija se produktivnost mjeri količinom novca koji mogu priskrbiti svome sveučilištu, a ne ili tek sekundarno njihovim znanstvenim radovima i znanstvenom produktivnošću. Osobno nemam ništa protiv novih, strožih, većih i jačih kriterija, nemam čak ništa protiv niti financijskih kriterija niti toga da se mjerimo količinom suradnje koju smo sposobni ostvariti i tako razvijamo svoje programske ugovore, vlastitom fakultetu donijela sam i putem ugovora suradnju sa sveučilištem u Oxfordu tako da ovo nije pitanje nekih naših želja ili pretenzija toga što mi možemo ili ne možemo nego doista toga kako mislimo uopće da sustav znanosti treba izgledati. Kada govorimo o načinu financiranja još bih htjela istaknuti na koji način kroz ovaj zakonski prijedlog se fakulteti programskim ugovorima stavljaju u ovisnost o ministarstvu gdje se ministarstvu ostavlja diskrecijska uloga u procjeni toga koliku će količinu sredstava dodijeliti pojedinom fakultetu. Dakle, naime čak 40% sredstava u odnosu na osnovno financiranje institucija dodjeljivat će ministar nekakvim vlastitim odlukama na temelju vlastitih prosudbi, ne znam dojmova, političko ekonomskih stavova itd. Članka 102. prijedloga zakona kaže slijedeće, sadržaj programskog ugovora, proračunsku formu pokazatelj je kriterija utvrđivanja visine udjela pojedinih proračunskih komponenti, postupak pregovaranja i rokove sklapanja programskog ugovora te kvalitativne i kvantitativne indikatore za mjerenje uspješnosti ostvarenje ciljeva utvrđenih programskim ugovorom Vlada RH propisuje uredbom. Kojom i kakvom? Bitno je propisati zakonom, a ne ostavljati diskrecijskim odlukama nekolicine osoba jer znamo gdje nas je to dovodilo i gdje nas u budućnosti može dovesti. Kada sam rekla da se diskriminiraju javna sveučilišta u rektorskom zboru nije pitanje uključivanja privatnih sveučilišta nego je pitanje hoće li ona biti pod istim uvjetima kao javna sveučilišta, a ovdje se planira da budu iako je njihova uloga vrlo mala s obzirom na činjenicu da dobivaju 25% glasova u rektorskom zboru, sa 3,55% studenata i 1,54% nastavnika i suradnika zaposlenih na temelju ugovora o radu. Dakle, budući da se vrijeme približava morat ću stati, ali vratit ću se opet i kad vidimo financiranje i kad vidimo način na koji se razumije nadzor možemo govoriti isključivo o političkom nadzoru i preuzimanju kontrole nad sveučilištem što [[Upadica Vidović: Hvala.]] smatram kontraproduktivnim procesom [[Upadica Vidović: Hvala.]] koji će u konačnici uništiti autonomiju hrvatske znanosti.
Eto bit će prilike završno za još nešto reći. Kolega Marko Milanović Litre ima repliku vama. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovana kolegice. Pa evo ja na tragu tog vašeg zadnjeg komentara možete i nastaviti. Naime, uvijek postoji jedna skeptičnost prema državi kada se upliće u naše živote pa tako i u akademsku zajednicu. Možda nam u jednom tom trenutku paše kada je neka vlast konzervativnija ili liberalnija ovisno o našim svjetonazorima, pogledima i uvjerenjima, ali u konačnici to je jedna opasnost koja nam prijeti jer sa svakim novim dolaskom i promjenom vlasti dolazi druga skupina na tu poziciju, uzima sva ta prava koja su bila stečena od prijašnje skupine i nameće svoje nove termine i uvjete, pa evo možete slobodno nastaviti u tom nastavku.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
I ranije sam naglasila da sveučilište nije idealno, daleko od toga jednako kao i njegovi djelatnici. Međutim, u sadašnjem stanju stvari ono ima potencijal da bude kritika aktualne vlasti jer je autonomno ovisno neovisno od nje. Dakle, ono će uvijek moći biti politički korektiv jer je to jedna od rijetkih doista privilegiranih pozicija u društvu koja bi trebala biti rezervirana za najbolje, koja omogućava samostalno i neovisno kritičko djelovanje, promišljanje i znanstveno stvaranje od čega u konačnici korist ima cijela zajednica, prvenstveno u onom smislu kada su znanstvenici do te mjere slobodni da se mogu posvetiti fundamentalnim istraživanjima. I primijenjena istraživanja su izrazito vrijedna, međutim fundamentalna istraživanja kreiraju društvo, primijenjena mu omogućavaju da preživi. Ovakvom reformom dokidanja te autonomije više nemamo nikoga ko će moći tu istu vlast nadzirati.
Hvala. Kolega Nino Raspudić, replika izvolite.
U iščitavanju ovog prijedloga zakona osobno sam zapeo najprije na ocjeni stanja koja mi se učinila nekako čudnom i pretjeranom, proučavajući kasnije je li iko radio sustavne analize naišao sam na Stancerovu analizu koja vam je poznata gdje je pokazala jednostavno da elementarne metodološke pogreške su rađene u usporedbi Hrvatske sa zemljama i to sa nekoliko zemalja koje su pomno očito izabrane, a ne sa cijelim … recimo EU o sasvim drugačijoj metodologiji. Posebno je problematična priča o broju citiranih radova gdje se čak u ocjeni stanja priznaje Hrvatska je nešto bolja od prosjeka EU po broju citiranih radova. Ne da je bolja nego u zadnjih nekoliko godina je prva iza Luksemburga u EU, a onda se kao golemi problem navodi što je udio ne citiranih radova velik. Meni se to čini kao na košarkaškoj utakmici da imamo ekipu koja zabija puno koševa, ali ima i puno promašenih šuteva, a na kraju je važan završni rezultat.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Ako koristite pogrešnu metodologiju odnosno ne dosljednu metodologiju kao podlogu koja kreira rezultate na temelju kojih mijenjate sustav znanosti i visokog obrazovanja onda očito imate problem. Ne možete kao odgovor na to nakon što ste upozoreni na greške u metodologiji dakle korištenje nejednakih kriterija u pojedinim europskim i domaćim sveučilištima i sami de facto priznajete da je to slučaj, reć e pa nismo mi kreirali te dokumente odnosno tu statistiku nego je to određena europska statistika. Dobro, europska statistika je rađena na temelju podataka koji su dostavljeni pojedinim institucijama, međutim vi sada znate bolje pa slobodno primijenite ovu novu i napravite novo istraživanje i ocjenu stanja hrvatske znanosti i onda to uskladite s vlastitom reformom. A ne možete oprati ruke samo time što ćete reći, a znate i upozoreni ste i u javnom savjetovanju da vam metodologija nije kako treba [[Upadica Vidović: Hvala.]] da je nećete mijenjat jer niste je vi ni kreirali.
Hvala. Kolegica Glasovac replika.
Kolegice Raspudić, spomenuli ste da je u ovom zakonu predviđeno da se svi zapravo sadržajno bitni i proceduralno bitni elementi postupka pregovaranja o višegodišnjem financiranju propisuju temeljem ovog prijedloga zakona uredbom. Zašto mislite da je vlada išla tim putem jer koliko vidim čak i oni koji se zalažu snažno za ovaj i ovakav zakon i pristup zapravo stavljaju jednu ogradu upravo od ovog dijela što su nedovoljno jasne definirane elementarne komponente koje bi trebale sada bit vidljive koje se neće propisivati ne zakonom, ne pravilnikom koji također treba ići u nekakvo javno savjetovanje nego uredbom koja je uvijek nekako najgori mogući model uređivanja određenih dijelova zato jer se donosi daleko od očiju javnosti po vrlo kratkom brzom postupku?
Hvala. Zahvaljujem. Odgovor na repliku, izvolite.
Naravno da je riječ o diskrecijskim ovlastima ministra jer imati nadzor nad tijekom novca u znanosti znači imati sve poluge moći u svojim rukama. Isti je razlog vjerojatno u pozadini onoga što se događalo s Hrvatskom zakladom za znanost, a u pozadini možda nematerijalne baštine Hrvatske u pozadini kontrole NCVVO-a koji u svom posjedu ima zapravo kapital rezultata i stanja hrvatske inteligencije uopće s obzirom na sve rezultate koji se tamo čuvaju. I u svim tim slučajevima jedino što je kontinuitet je da ministar ima svu moć u svojim rukama. U takvom kontekstu je vrlo teško govoriti o autonomiji i bit će na političkoj procjeni, da ne kažem podobnosti, tko će dobiti koliko sredstava. Otud uredba, otud i pravilnik kao niži stupanj [[Upadica Vidović: Hvala.]] u odnosu na zakon kada govorim [[Upadica Vidović: Zahvaljujem.]] o umjetničkim područjima i znanstvenim područjima.
Zahvaljujem se kolegice. Sada će nam se u ime predlagatelja obratiti ministar Radova Fuchs. Izvolite za govornicu.
Vi samo što ste ovdje pomiješali kruške i jabuke u svojem izlaganju nego ste napravili đuveč i to pokazuje da poprilično ne poznajete sustav znanstvenih istraživanja niti uopće problematiku koja se u ovom trenutku javlja u čitavom sustavu znanosti i obrazovanja. Spominjati temeljna istraživanja, primijenjena istraživanja, povezivati uopće tu problematiku sa ovim Zakonom zaista vam govori nešto sasvim deseto. Temeljna ili fundamentalna znanstvena istraživanja, ako niste znali, su onaj dio koji rezultira pojedinim segmentima pojmova i rezultata u istraživanju kao takvom, a primijenjena primjenjuju onda nekakve spoznaje i pretvaraju ih u nešto što je dodane vrijednosti. Smijte se vi samo, ali zaista govorite načelno jer nitko ovim Zakonom ne zabranjuje niti definira kojim će se istraživanjem baviti, niti sveučilište niti instituti nego propisuje samo da će se novac iz NPOO-a, to ne čak ne stoji u ovoj Zakonu, primijeniti upravo na onaj dio, kad već govorite o nacionalnim centrima izvrsnosti, na onaj dio koji će se baviti primijenjenim istraživanjima i tehnološkim razvojem. To je definirano u sporazumu NPOO-a prema EU. Ostali segment, 180 milijuna koje jednako tako idu kroz Zakladu za znanost, idu i naravno u ona istraživanja koja nazivamo fundamentalnim. Prema tome, zaista ste zlonamjerni, želite zadržati kompletno ovaj sustav na principu, kao što je to bio i do sada, zapošljavanje po nekakvoj Cosa nostra varijanti kumova i rođaka, neodrživo, koncentriranje moći i špekuliranja unutar visokoškolskih institucija tako da nitko nema utjecaja na provjeru kvalitete, da izvrsni i najbolji ne mogu .../nerazumljivo/... biti zaposleni nego mogu oni koji imaju bolje veze i bolje su probitačni na razinama jer ih netko u nekom trenutku negdje štiti. Takvom sustavu upravljanja treba u jednom trenutku reći dosta, treba pustiti najbolje, zaista one koji zavrjeđuju da postanu i asistenti i doktorandi i kasnije nastavnici i predavači. Nitko ne kani staviti nikakvu autonomiju pod kontrolu, nikakav ministar, a pogotovo ja ne kanim upravljati sveučilištima. Dapače, u redu, ovo što smo vam predložili kao nekakav kontrolni mehanizam je, nije naša originalna izmišljotina, to je austrijski model gdje 3 ova člana, recimo da ih ima 7, bira sveučilište, imenuje sveučilište, 3 Vlada, Vlada kroz ovaj Ministarstvo i predsjednika biraju zajednički na osnovu javnog natječaja. Okej, razgovarat ćemo, razmislit ćemo, ako treba još dodatno pojednostaviti priču da ne bi bio utjecaj ponovo Vladinih struktura, kako bi to želite reći, iako ja tu ne vidim nikakav spor da se eventualno tog predsjednika bira kroz neku drugu strukturu. Možemo prihvatiti to, ali pustiti način da i sveučilišta ostanu na razini upravljanja, kao što je to do sada, gdje je jedna određena ekipa može manipulirati na način da čak i vlastite akte ne priznaje, tome treba stati na kraj. To se ne može tako dalje održavati. Nemoguće je da netko može upadati u državni proračun neovlašteno i još se tome onda nakon toga čuditi i tumačiti propisuje, zakonske propise o izvršenju državnog proračuna na svoj način jer je to njegovo autonomno pravo. Pa nije autonomija anarhija. Autonomija je odgovornost. I zbog toga mislim da možete pričati koliko god želite još ovakve eskapade, mislim da nećete postići efekt kakav mislite da želite postići i štititi onu strukturu koja je i do sada upravo na ovakav način vladala, konkretno visokoškolskim sustavom, pa usudio bih se reći, ovaj, na jednom od najvećih hrvatskih sveučilišta. Hvala.
Hvala vam ali imate i nekoliko replika. Prvo je kolega Marko Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući, poštovani ministre. Već sam napomenuo ovdje kako smatram da je utjecaj države prevelik u svakodnevnom životu hrvatskih građana. Tijekom ove rasprave očito je da hrvatska vlast i ovdje pokušava unutar akademske zajednice, unutar visokog obrazovanja staviti svoju ruku i utjecati na visoko obrazovanje. Hrvatska država ima obvezu nadzora financijskog, ono što ste vi sami ustvrdili, ako se ne drže nekih propisa, to se mora rješavati, ali ne na način da se rješava dekretom od strane vlasti, nego kroz procese demokratske u RH, pa i pravne ako treba. Ovo što sam ja dao iščitati iz današnje rasprave je da ide prema tome, da hrvatska država još jedanput želi napraviti, staviti svoj utjecaj na jedan dio i segment društva koji do sada to nije imao.
Hvala. Odgovor na repliku, ministre, izvolite.
Ne. Želi samo postaviti kontrolni mehanizam, ovim Zakonom se želi postaviti kontrolni mehanizam nad jasno definiranim trošenjem kojeg će ustvari definirati samo sveučilište, dakle nad kontrolom trošenja novca koji dolazi iz državnog proračuna. Ništa drugo, nikakva druga kontrola. Dapače, vlastiti prihodi su definirani kao vlastiti prihodi. Ono što traži Ministarstvo financija je da se propiše okvir, okvir pravilnika po kojem se taj vlastiti prihod treba dijeliti. Ništa više. Nitko ne kani uzimati vlastiti prihod. Sveučilištima, sastavnicima ili slično, ali se traži da oni imaju osnovni princip raspodjele i da ga donesu.
Hvala. Sljedeća je replika kolegice Marije Selak Raspudić.
Vi ste mene ovdje jedino izvrijeđali ad hominem. Ja recimo ovdje ne bih doista ulazila u teme poput različitih mafijaških klika, panamskih šešira ili papira i tome slično nego bi se fokusirala na sadržaj. Prvo ću vas podsjetiti da vi vladate sustavom obrazovanja u RH, a ne netko drugi, kao što ste ovdje htjeli istaknuti, drugo bih vas htjela podsjetiti, budući da ste iskoristili svih 5 minuta da biste mene ad hominem vrijeđali, da neodgovor na moju argumentaciju pokazuje samo slabost vaše vlastite argumentacije u obrani zakona koji ne predlažete zbog ove aktualne ekipe koja je na odlasku i koja vas očito smeta, nego ste ga predlagali 10 godina prije nego što su oni uopće bili na čelu ikojeg sveučilišta. A štose tiče ovoga da oni najbolji trebaju biti u sustavu znanosti i obrazovanja da, slažem se sa vama samo je razlika u tome što vi mislite da oni najbolji trebaju doći iz redova HDZ-a i zato se zalažete za političku kontrolu, a koliko su oni dobri najbolje vidimo po nedavnim uhićenjima.
Vrijeme isteklo. Sad će ministar odgovoriti na vašu repliku.
Pa da bih na argumentiranu raspravu mogao odgovoriti morali bi postojati argumenti. S obzirom da ja ovdje ne vidim nikakav argument ne mogu ni odgovoriti. Mislim spominjati HDZ i HDZ-ove najbolje kadrove unutra je deplasirano.
Hvala. Sljedeće, a imamo povredu Poslovnika. Kolegica Selak-Raspudić.
Članak 238. omalovažavanje saborskih zastupnika. Vidite argumente, ja sam se pozivala na konkretne članke zakona. Kad stavljate političku kontrolu, ako je u politici na čelu HDZ onda se govori i o HDZ-u, a u krajnjoj liniji u uvodu svog izlaganja ste samo priznali moje argumente i način financiranja primijenjenih, odnosno fundamentalnih istraživanja što sam i sama istaknula u svome govoru.
Hvala. Ja kolegice nisam našao u izlaganju ministra ništa uvredljivo. Ja bih vas sigurno zaštitio, tako da ovo nije bila povreda Poslovnika, ali ne bih izrekao opomenu za ovo što ste vi smatrali da je bilo riječ o uvredi. Kolega Marko Pavić ima repliku.
Hvala lijepa poštovani ministre, poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa evo ministre vidimo da možda dio oporbe uopće ne želi reformu. Programske ugovore ja se sjećam radionice u Dubrovniku raspravljao već preko desetljeća. To je standardna praksa u EU gdje financijer ne ulazeći u autonomiju daje dugoročno financiranje, trogodišnje ugovora i dogovara i pregovara sa sveučilištem out. Dajemo ti toliko milijardi, koliko ćeš ti znanstvenih radova, inženjera obrazovat, pojedinih područja itd. Nema govora o političkoj kontroli, nema govora o HDZ-ovom preuzimanju sustava, niste vi faraon koji može potpisom ugroziti autonomiju sveučilišta. Ovo je standardni model koji imaju druge države gdje će se, zašto nije to u zakon već podzakonskim aktima pa upravo formule i osnovno nećete stavljati u zakon. To će se podzakonskim aktima delegirati, ali ideja je dogovoriti outputem.
Hvala. Izvolite.
Tako je. Uredbom se donosi i sada ono što se zove programskim ugovorom. Ta uredba se donosi svake godine. Ja ću podsjetiti da Zagrebačko sveučilište i još jedno tri, četiri nisu potpisala taj programski ugovor da sveučilišta funkcioniraju i bez tih programskih ugovora jest da su neka izgubila značajnu količinu novca jer nisu dobila sto postotno financiranje. Mislim da je Zagreb izgubio 17 milijuna u godinu dana. Neka druga su naravno dobila puni iznos, tako je to i sad. Nitko ne kani programskim ugovorima smanjivati onu komponentu osnovnog programskog ugovora nego se razgovaramo o pregovaranju o onoj dodatnoj komponenti koja je nadogradnja ukupne priče koja sveučilištima osigurava veća financijska sredstva iz državnog proračuna i kontrola onoga što je predloženo.
Hvala. Kolegica Bedeković također ima repliku, izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani ministre. Ja se ne mogu cijelo vrijeme oteti dojmu da ovdje imamo da se kroz raspravu sa ove strane sabornice provlači zapravo jedna licemjerna rekla bih, licemjerna skrb za autonomiju sveučilišta. I pod krinkom te zaista onako jedne licemjerne skrbi za autonomiju zapravo bih rekla da ne postoji opredijeljenost za reforme, nego suprotno. Postoji priklanjanje struji koja je zapravo za zadržavanje statusa quo. Postoji priklanjanje tome da se iza autonomije sveučilišta može sakriti svašta. Autonomija nije anarhija, autonomija je odgovornost za upravljanje financijskim i svakim drugim resursima, odgovornost prema hrvatskom društvu i prema ostatku akademske zajednice.
Hvala. I odgovornost prema vremenu. Ministre izvolite odgovoriti.
Hvala lijepa. Da naravno rekli ste autonomija, autonomija mora postojati i autonomija je Ustavom zagarantirana ali jednako tako mora postojati i odgovornost. Treba sustav mijenjati i ljudi koji upravljaju našim visoko školskim institucijama moraju biti odgovorni za onaj dio sredstava ali i onog poslanja koje im je dato prema hrvatskoj javnosti definitivno. I to je jedina intencija donošenja ovog zakona koji to treba promijeniti na bolji način i uvjeren sam da će ga promijeniti na bolji način. A ako se netko boji da će HDZ vladati vječno, ja se slažem. Ali mislim da živimo u parlamentarnoj demokraciji gdje su izbori ti koji u stvari određuju vladajuće stranke i strukture.
Hvala. Gospodine ministre, mislim da su replike iscrpljene. Možete ići na svoje mjesto. Sada će pojedinačnu raspravu imati kolega Nino Raspudić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani ministre, malobrojne kolegice i kolege. Vidim da nas je 9 ovdje u sabornici. To je otprilike postotak u odnosu na ukupni broj saborskih zastupnika onoliki koliko je članova znanstvene zajednice u društvu 0,6% vidio sam negdje podatak što je vrlo znakovito. Kaže ministar hoće li HDZ vladati vječno, ne znam ne mogu to znati. Ali ne sumnjam da će, ako Plenkovićeva Vlada do tada ne padne a vidimo po munjevitom večernjem bijegu ministra financija da je sve moguće na jesen ovaj zakon biti izglasan. Pa i da rasprava nije stavljena u ovaj termin doista bez presedana nakon glasovanja u petak poslijepodne najdalji mogući termin od očiju zainteresirane javnosti, pa i da zapisnik s rasprave na odboru nije cenzuriran pa se ostavlja dojam suglasja. Svi su suglasni uz začudno suzdržane domovince i zeleno-lijeve ishod bi bio isti. Većina ruku će biti osigurana na jesen osim ako ne dođe do prijevremenih izbora, a to je onda druga priča. Analiza stanja kao što sam istaknuo već bio ranije ponuđena od ministarstva znanstvenoj zajednici i objašnjenje stanja u nacrtu zakona su napravljeni loše i mogu djelovati manipulativno, navesti na krivi trag. Ima se dojam da se hoće ostaviti ta slika, ostaviti taj dojam kako imamo neku ljutu ranu pa je za nju nužna ljuta trava ovakve predložene reforme. No ako se stvar bolje pogleda i analizira niti je ta rana, tj. problemi sustava tako velika niti će predloženi lijek nužno djelovati na njeno iscjeljenje, ali hoće na neke druge stvari. Prva stvar koju ovaj prijedlog zakona donosi je smanjenje autonomije sveučilišta i koncentriranje moći u rukama ministarstva. Kratkoročno to ne mora biti loše ovisi o ministru, dugoročno je sigurno loše. Ministar, dakle jedna osoba na političkoj funkciji dobiva golemu moć određivanja, upravljanja i nadziranja cjelokupnog znanstvenog, umjetničkog i visokoobrazovnog sustava po ovom prijedlogu ministar bi mogao odlučivati o tome koja znanstveno-umjetnička, interdisciplinarna područja polja i grane uopće i jesu znanstvena odnosno ulaze u sustav znanosti čl. 81., koje će znanosti imati matične odbore i povjerenstva i kakvi će oni biti, čl. 90. i 91., koji su studijski programi i planovi radnih mjesta prihvatljivi, pogledajte čl. 97., 102. i 15. odnosno koji će biti kriteriji za financiranje institucija, za raspolaganje prihodima, kakav će biti sadržaj programskih ugovora na temelju kojih bi institucije trebale djelovati, potom kakav će biti ustroj i funkcioniranje elektroničke strukture čl. 95. se na to odnosi te druge stvari do kojih ministar dolazi preko političkog utjecaja u tijelima kreiranim ovim prijedlogom zakona. Ponavljam, tolika moć u rukama ministra ne mora nužno biti loše ako je sjajno. Sklapa se da tako kažem jedna znanstvena puška no tko zna u čijim će rukama ta puška biti za godinu, dvije ili pet ili možda već ove zime? Možda će taman kad je ministar Fuchs sklopi neki drugi ministar uživati plodove takvog okvira i takvih mogućnosti? Slična tendencija recimo vidjela se jučer na primjeru Zakona o kulturnim vijećima i financiranju programa u kulturi i tim prijedlogom stvari se mijenjaju na način da se odlučivanje centralizira i stavlja u ruke ministrice. Grozno, ali možda i predivno ako uskoro dobijemo nekog našeg Marlowea koji će napraviti velike stvari za hrvatsku kulturu. Kažem kratkoročno ta koncentracija moći može biti izvrsna, ako imamo vrhunsku osobu s vizijom, ali dugoročno je sigurno loše, čak i ako ta osoba bude 20 godina ministar kulture ili znanosti svake se kvari. Kako sada stvari stoje izgleda da nas samo božja providnost može spasiti, a na zabavan način o njoj govori Machiavelli u 12. knjizi vladara kad piše o Obitelji Borgia o Papi Aleksandru VI Borgi koji je vršio velika osvajanja i grabio ne za papinsku državu tj. za crkvu nego za svog sina Cesara Borgiju, međutim dogodilo se da je Cezare zglajzal došao Papa Julije II i zatekao ojačanu i obogaćenu crkvu pa je mogao upotrijebiti za dobre stvari. Evo ja se nadam da će nas barem providnost dovesti do toga da ovaj okvir i koncentriranje moći koji se sklapa iz ko zna kakvih namjera na kraju će [[Upadica Reiner: Zahvaljujem.]] ako ništa završiti u dobrim rukama.
Hvala. Evo kolegica Marija Selak Raspudić …
Uvaženi kolega Raspudić želi se stvoriti pogrešan dojam da mi koji smo kritični prema zakonu izazivamo sveučilišnu autonomiju koju nismo izmislili mi nego na njoj inzistira Europa i obvezuje nas ukoliko želimo dobiti novce iz nje, Europa koja ja izrazito kritična prema političkoj kontroli nad sveučilištem što je Orbanov model koji se sada može želi primijeniti u Hrvatskoj, e da smo mi oni koji žele zadržati status quo i ne žele reforme, promjene i unaprijediti obrazovanje. Naravno da je to potpuno pogrešno, dapače ovi trendovi koje mi ovdje zazivamo su oni koji su doista progresivni. Pa ću ja ovdje reći, a pitam vas što i vi mislite o tome da je ovaj zakon odličan samo ga treba sustavno korigirati i moć decentralizirati. Nema potrebe da je ministar opterećen svom silom uloga koje si ovim zakonom nameće, treba ih ostaviti Nacionalnom vijeću za znanosti i ostalim tijelima koja su stručna jer je struka ona koja je izbačena [[Upadica Reiner: Hvala, vrijeme.]] iz ovog zakona.
Izvolite odgovor.
Ja mislim da bismo trebali ovoj diskusiji pristupit jedni drugima i vladajući i opozicija i ovaj dio opozicije koji očito podržava ili nije nesklon ovakvom zakonu da najprije trebamo uvažiti jedni druge kao dobronamjerne aktere. Pretpostaviti da nam je svima cilj da za 20, 30 godina ovaj okvir koji se sada sklapa zakonski dovede do poboljšanja do dobrih rezultata, ali to ne znači da ja sada moram činjenicu da ne znam imamo sustav i boli ruka, a da mu ja preporučujem da pristajem da je za njega dobar lijek za zatvor. Pa valjda treba tražiti nekakav oblog za ruku ili nešto drugo. A da bi uopće došli do toga što činiti i kako poboljšati stvari, a uvijek može bolje mi moramo napraviti jednu realističnu i čestitu i metodološki ispravnu analizu stanja što je u ovom slučaju definitivno izostalo. I doista apeliram za drugo čitanje na jesen ko god bio na vlasti da se najprije napravi kvalitetna analiza [[Upadica Reiner: Hvala.]] stanja kako bi se mogli rješavati problemi.
Hvala, hvala kolega Raspudić. Kolega Damir Bakić pojedinačna rasprava, izvolite.
Zahvaljujem. Dobar dan još jedanput. Evo ja ću zapravo se nadovezati na kolegu Raspudića i još jedanput ću ovdje za govornicom zaista nastojati kao dobronamjerni akter, gledajući na sve vas kao na dobronamjerne aktere. Počet ću pitanjem, je li izbor na više radno mjesto kad osoba ispuni propisane minimalne kriterije, je li tada izbor automatski, drugim riječima je li tada osiguran viši koeficijent? Čl. 43. bi se mogao i tako pročitati, to bi de facto impliciralo i samo jednu mogućnost reizbora i u konačnici u sasvim kratkom vremenu imali bismo novi inflatorni val unaprjeđenja i još naopakiju piramidu i faktičko obezvrjeđivanje najviših titula, ne novčano, ali sadržajno da. S druge strane zakon sad više ne dopušta nijednoj kategoriji nastavnika i znanstvenika produljenje ugovora o radu nakon navršenja dobi za umirovljenje na teret osnivača. To je značajan korak natrag u odnosu na ovo što imamo danas. Potrebno je zakonom dopustiti tu mogućnost, barem za neke kategorije nastavnika i znanstvenika. Također nije predviđena mogućnost napredovanja prije isteka roka od 5.g., to nije dobro. Povezano pitanje, mogu li se na natječaj za popunjavanje slobodnih radnih mjesta javiti i oni koji su već zaposleni na toj ustanovi? Inače kad se spominje reizbor u čl. 42., a uvjet je napisan neprecizno, a vjerojatno ga treba i relaksirati, to jest ne zahtijevati uvjet koji u dva koraka dovodi do stjecanja uvjeta za unaprjeđenje osobito ako je on automatski. Idemo sad redom sasvim kratko. Čl. 12. treba li baš senat provoditi baš sve izbore, čak i na naslovna radna mjesta, mislim da ne. Nadalje, opet čl. 12., samo sad nešto što tamo ne piše. Naime, sveučilište može osnivati kao sastavnica bez prava osobnosti institut, centar, zavod, kliniku itd., mislim da bi i to trebalo ući u nadležnost senata. Čl. 10. kaže da sveučilište obavlja djelatnost visokog obrazovanja, znanstvenu odnosno umjetničku djelatnosti i stručnu djelatnost u najmanje dva znanstvena područja, te u najmanje tri polja. To je premalo i vodi u inflaciju. Čl. 12. i čl. 54. govore o tome da emerituse bira senat, ali i fakultet odnosno akademija, ovo je potrebno uskladiti. Čl. 15., neprihvatljivo je da rektor ima bilo kakvu ulogu u radu sveučilišnog vijeća. Čl. 37. st. 5. koji govori o suradničkim mjestima, neprihvatljiva je formulacija koja kaže, koja govori o nastavi koja ne zahtjeva znanstveni pristup. Čl. 38., nije dobro govoriti o hijerarhiji radnih mjesta nego o stupnjevima. Čl. 46. govori o slobodnoj studijskoj godini, propušteno je reći koliko često i koliko puta se može dobiti slobodna studijska godina. Osim toga nužno je predvidjeti zakonski kraća ili dulja izbivanja radi znanstvenog ili umjetničkog ili stručnog usavršavanja. Čl. 56. tko tumači što je to narušavanje ugleda institucije? Ovo je vrlo opasno jer piše da može završiti i otkazom ugovora o radu. Ponovno nas to vraća na etičke kodekse i potrebu za etičkim povjerenstvima na sveučilišne i nacionalne razine. Čl. 71. zašto je ukinuta povjera dijela nastave stručnjacima iz prakse ako je nositelj kolegija zaposlen, osoba zaposlena na znanstveno nastavnom radnom mjestu. Čl. 76. o tome sam nešto rekao u replici. Student u redovnom statusu može doduše biti u radnom odnosu ili obavljati samostalnu djelatnost, ali tada nema pravo na subvencioniranje školarine niti prava iz studentskog standarda. To je nepravedno, naime mnogi studijski programi ne dozvoljavaju režim izvanrednog studiranja i potpuno je nepravedno da one osobe koje redovito studiraju i pri tom se još uzdržavaju vlastitim radom, da jedino te osobe nemaju pravo na subvencioniranje školarine. Čl. 77. nejasno je u svoj toj šumi interpretacija bolonjskih pravila studiranja potpuno nejasno što znači ponavljati studijsku godinu. Zato st. 5. naprosto treba izostaviti jer sve je elegantno i potpuno riješeno st. 6.. Čl. 79. student ima pravo jednom promijeniti studij, treba reći koliko dugo na tom novom studiju ima pravo na subvencioniranje školarine. Vrijeme mi je isteklo, pa ću ovdje stati.
Hvala, evo još … [[Govornik se ne razumije]] , ostanite, imate još nekoliko replika, prvo je kolega Nino Raspudić, izvolite.
Poštovani kolega Bakić, ostao sam malo zbunjen vidjevši što se jučer dogodilo na odboru i kako se glasovalo na odboru i nije mi jasan stav zeleno-lijeve koalicije o svemu ovome. Zanima me kakav je danas stav zeleno-lijeve koalicije prema Deklaraciji sindikata Akademska solidarnost iz 2012. čiji je jedan od suatora bila i Danijela Dolenec. Ta deklaracija jako kritično govori o forsiranju koncepta izvrsnosti, a kojeg pak vi često spominjete, a poglavlje 3 te deklaracije je naslovljeno visoko obrazovanje i znanost za društvo, a ne za tržište. Je li u proteklih 10.g. od istih aktera došlo do neke promjene stajališta, do neke evolucije stajališta ili ste na istom, a nije dobro iskomunicirano, evo volio bi da mi to pojasnite.
Hvala vam, niste bili na odboru jučer ako se ne varam, nisam sasvim siguran, ali zapravo sve je isto što sam rekao na odboru, pa malo opširnije rekao sam i danas i rekao sam to konzultirajući se sa mnogima, razgovarajući na mnogo strana, ne jučer, ne danas, ne u proteklih tjedan dana nego u dugom nizu godina kojima se bavim o ovim pitanjima i govorio sam to iz svog i našeg uvjerenja. To o čemu vi govorite stavljajući to nasuprot nekom konceptu izvrsnosti nije nužno u kontradikciji, druga je stvar hoćete li na nečemu inzistirati, al ja mislim da je jedna stvar brinuti se o sustavu u cjelini i brinuti se o visokom obrazovanju kao javnom dobru, a druga je stvar pri tom jednako tako inzistirati da slijedimo najviše moguće standarde i u znanosti i u visokom obrazovanju.
Hvala. Slijedeća je replika kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa. Kolega Bačić, vi imate, Bakić, pardon, vi imate, oprostite, izletilo mi … [[Govornik se ne razumije]] vii imate puno iskustva u visokom obrazovanju, pa stoga vaše primjedbe i doživljavam vrlo ozbiljno. I zapravo imam dva komentara. Dijelom je da prisnažim vaše stajalište. Naime, mislim da ste dobro uočili da je kriterij za osnivanje sveučilišta prenizak i to nam može dovesti do poplave sveučilišta koju na neki način već i sad imamo. Dakle, nismo se fokusirali na kvalitetu nego na kvantitetu očito, a bojim se da ako ovaj zakon usvojimo u ovakvom obliku, da ćemo doprinijeti upravo daljnjoj inflaciji sveučilišta. I druga stvar koja mislim da je ključna također za nas je Etički kodeks. Etički kodeks koji bi trebao možda imati i zakonsku težinu u smislu da zakon propisuje nužnost njegovog donošenja. Na taj način nitko ne bi mogao eskivirati recimo to tako narodski tu obavezu.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa kolega Hajdukoviću, hvala lijepa i na vašoj pozornosti. Da, apsolutno se u ovome slažem. Evo ja sam i sad prije možda nepunih dvije, tri minute apostrofirao točno tu odredbu koja kaže da je za osnivanje sveučilišta dovoljno bavljenje u najmanje dva znanstvena područja i najmanje tri polja. To je apsolutno premalo i to vodi neminovno u inflaciju sveučilišta. Ja mislim da to nekako nema mnogo smisla. Uostalom govorimo o sveučilištu. A što se tiče Etičkog kodeksa i Etičkih tijela ja sam i to dovoljno jasno rekao, apsolutno se slažemo i u tome. Dakle, ja sam zaista čvrsto uvjeren da je nužno imati etičko tijelo kad govorimo na primjer o sveučilištu i na razini sveučilišta. Naravno dakako na razini sastavnica, to nije upitno ali i na razini sveučilišta i Nacionalno etičko tijelo upravo zato kako sam bio i rekao jer ponekad se zapravo neetičnost ponašanja i sumnja na etičnost ponašanja događa i prema rektorima i prema vodećim osobama.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Još imate i kolegicu Marijana Puljak ima također, izvolite.
Poštovani kolega, ne znam možda sam propustila jeste li se referirali na članak 14. koji govori o izboru rektora [[Upadica Bakić: Jesam.]] Dakle kad je ministar govorio da je taj izbor prepustio sveučilištima čini mi se da je zaboravio da je to definirano ovdje u ovom zakonu i da se govori, zapravo ostaje stanje isto da se rektor bira iz Senata. Jel' tako? Ono možete još sam jedanput naglasiti koji model koji model vi predlažete ili zastupate? Evo.
Hvala lijepa. Dakle, bio sam to rekao i u onom izlaganju u ime kluba, ali jednako kao i vi i ja sam uočio ministrovu repliku jednako kao i svi i ja mislim da zapravo trenutno u nacrtu zakona piše drugačije. Zalagao sam se i zalažemo se da ovaj zakon u svojoj konačnoj verziji omogući fleksibilnost sveučilištima i u definiranju članstva u Senatu, jednako tako i u odabiru modela izbora rektora. Apsolutno se zalažem za to.
Zahvaljujem. Kolegica Sabina Glasovac pojedinačna rasprava, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Sada ću ići malo u detalje. Nije jasno zašto se u članku 10. eksplicitno navodi čime se bave sveučilišni odjeli, a to se ne čini za fakultete, akademije, centre i druge oblike ustrojbenih jedinica sveučilišta. Iz članka 11. stavka 2. nisu jasni uloga, sastav i djelokrug Gospodarskog savjeta sveučilišta. U članku 12. smatramo da bi odredba, da senat provodi sve izbore u zvanja mogu donijeti do toga da će nepotrebno zatrpati senat administrativnim poslovima. U članku 15. stavku 2. ali i u članku 25. stavku 2. kada govorimo o kriterijima za članstvo u Sveučilišnom vijeću i upravnim vijećima smatramo da su kriteriji poprilično tanki. Jednako se odnosi i na članstvo u Nacionalnom vijeću za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj. A vidimo da ste jezično tu igrali igru da se dosta toga mijenja, pa je sad, nije više zakon ZZDVO nego je ZVOZD mislim da će biti, moramo se naviknuti na novu skraćenicu. Dobro. A poslije doktorandi postaju viši asistenti, preddiplomski studiji postaju prije diplomski studiji. Diplomski sveučilišni studiji postaju sveučilišni diplomski studiji. Dobro, dali ste nam do znanja da se puno toga mijenja u zakonu, barem u ovom jezičnom izričaju. Ali nije jasno zašto ste u članku 38. i dalje onda inzistirali na radno mjesto višeg asistenta kad se to svugdje u svijetu zove post doc. recimo. Nije jasno zašto se opet asistenti na sveučilištu i na institutu s obzirom na opterećenost u nastavi gdje su na sveučilištu iznimno opterećeni … [[Govornica se ne razumije.]] a na institutima to i nije tako. Zašto imaju iste rokove? Isto tako vrlo je upitno da matični odbori u članku 90. stavku 1. alineja 4. kažete predlažu nacionalnim vijeću popis domaćih znanstvenih časopisa koji su kvalitetom izjednačeni sa uglednim međunarodnim znanstvenim časopisima za pojedino znanstveno područje i polje relevantnih za izbor na znanstveno nastavno, znanstveno i nastavno radno mjesto na sveučilištu, fakultetu, umjetničkoj akademiji i znanstvenom institutu, te odgovarajućoj umjetničkoj djelatnosti relevantno za izborno umjetničko nastavno radno mjesto, zaključujem citat. Jer već postoje vrlo jasni kriteriji po kojima se neki časopisi smatraju kvalitetnima u međunarodnim okvirima. Nadalje, u članku 111. navodite da se rokovi za izbor ili reizbor nastavnika, odnosno znanstvenika propisanih ovim zakonom počinju se računati danom prethodnog izbora ili reizbora na radno mjesto. U praksi to može značiti da se može dogoditi da nekome rok za reizbor bude mjesec ili dva nakon stupanja na snagu novog zakona i da će se na njega primjenjivati novi zakon, a zapravo još ni ne znamo koji su to kriteriji koji će donijeti Nacionalno vijeća. Možda bi tu trebalo vidjeti da se nikoga ne zakida s obzirom na rokove u kojima istječu ili da se da mogućnost u prvom izboru ili reizboru nakon stupanja novog Zakona na snagu da mogu izabrati staru ili novu proceduru. Ne znam, ovisno koja je povoljnija ali ne bi bilo dobro da se bilo koga zakine ako se to jasno ne definira u nekim prijelaznim i završnim ovaj odredbama. Nije jasno zašto je mandat rektora 4.g., mandat dekana 3.g. i zašto za rektora i dekana vrijedi da mogu biti birani maksimalno dva puta uzastopce, a recimo za znanstvene institute nemamo ograničenje mandata ili to nije dovoljno jasno zakonom definirano. Nije nam jasno zašto u čl. 38. postoji ograničenje da znanstveno vijeće može imati maksimalno 40 članova jer nigdje nije propisano koliko recimo senat sveučilišta može maksimalno imati članova. Ako dovlasti znanstvenog vijeća bilo bi dobro da jedna od ovlasti ostane donošenje znanstvene politike instituta, to sam već rekla i na odboru i ovdje, to je, ključan dokument je znanstvena politika i nije dobro da u njoj ne sudjeluju znanstvenici, ako to stavite pod nadležnost upravnog vijeća nigdje se ne piše da u sastavu upravnog vijeća moraju biti upravo ti ljudi koji se u tom institutu bave, bave znanošću i imaju najjasniju, najjasniju sliku. I nemam više vremena, to ću završno reći nešto malo ovaj o odnosima snaga i ulozi države i suradnji države i sveučilišta i kako bi po meni to trebalo izgledati, zašto možda nismo ovim zakonom pogodili u sridu u tom dijelu raspodjele moći, ovlasti i odgovornosti.
Hvala. Kolega Domagoj Hajduković pojedinačna rasprava, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege i malobrojni koji su još ostali. Ja ću svoju pojedinačnu raspravu iskoristiti da i verbaliziram sve one primjedbe koje se odnose na status nastavnika jezika struke zaposlenih na visokoškolskim ustanovama. Naime, i priznajem da sam tu možda, nisam objektivan i sam sam anglist, ali znam sa kojim problemima se oni susreću i budući da su i poslali odnosno udruga nastavnika jezika struke na visokoškolskim ustanovama je poslala određene prijedloge za izmjene, želio bi ih verbalizirati i to sam odlučio učiniti u ovoj pojedinačnoj raspravi. Znači prijedlozi su slijedeći, kako bi ostali zabilježeni i kako bi ih eventualno mogli popraviti do drugog čitanja u st. 4. čl. 2. treba promijeniti da glasi, znanstvena nastavna, znači to je dodatak, i umjetnička djelatnost temelji se na slobodi i autonomiji znanstvenog i umjetničkog stvaralaštva i otvorenoj znanosti i pod 3 etičnosti znanstvenika nastavnika, to je dodatak, i umjetnika, znači to je, to su dvije izmjene i pod toč. 10. st. 4. društvena odgovornost i znanstvenika nastavnika i umjetnika. Naime, čl. 2. se odnosi na osnovna načela visokog obrazovanja znanstvene i umjetničke djelatnosti. Visoko obrazovanje se prvenstveno očituje kroz nastavnu djelatnost, a nositelji djelatnosti visokog obrazovanja osim znanstvenika i umjetnika svakako su i nastavnici, u ovom slučaju nastavnici jezika, ali i općenito, stoga je u ovom stavku potrebno dodati riječi „nastavnik“. Također st. 1. čl. 12. treba promijeniti da glasi, senat sveučilišta čine, znači sve ostaje isto osim toč. 3., predstavnici zaposlenika na znanstveno nastavnim, nastavnim, to je dodatka, suradničkim i drugim radnim mjestima. Zaposlenici na nastavnim radnim mjestima su članovi senata i prema važećem zakonu. Osim toga ako se zaposlenici na suradničkim i drugim radnim mjestima, te studenti također biraju u senat nije moguće da viša skupina ne bude zastupljena u senatu, u ovom slučaju to su nastavnici. St. 1. čl. 37. treba promijeniti da glasi, nastavnici na sveučilištu zapošljavaju se na znanstveno nastavna umjetnička nastavna i nastavna radna mjesta, te pod 2 na nastavna radna mjesta nastavnici se na sveučilištu zapošljavaju ako postoji opravdana potreba, ako je riječ o kolegijima koji su temeljito zastupljeni u nekom drugom znanstvenom području, polju ili grani, npr. kolegij iz stranog jezika struke nastavnici se mogu zapošljavati na nastavna radna mjesta predavača. Isključivo za potrebe sveučilišnog studija jezika i književnosti nastavnici se mogu zapošljavati na nastavna mjesta lektora. Za potrebe sveučilišnih umjetničkih studija nastavnici se mogu zapošljavati na nastavna radna mjesta umjetničkog suradnika i korepetitora. Nastavnici se na sveučilištu mogu zapošljavati i na nastavna radna mjesta kada se na tom sveučilištu izvodi stručni studij, mislim da tu obrazloženje i nije potrebno. St. 3. čl. 38. treba se promijeniti tako da glasi, nastavna radna mjesta grupiraju se u četiri skupine, nastavna radna mjesta po skupinama od najnižeg prema najvišem su na sveučilištu viši, znači predavač, viši predavač, predavač savjetnik i predavač savjetnik u trajnom izboru na veleučilištu, predavač i viši predavač profesor stručnog studija i profesor stručnog studija u trajnom izboru itd., itd.. St. 3. čl. 41. treba promijeniti da glasi, izborom nastavnika odnosno znanstvenika na radnom mjestu redovitog profesora u trajnom izboru i znanstvenog savjetnika u trajnom izboru, predavača savjetnika u trajnom izboru i profesora stručnog studija u trajnom izboru okončan je postupak napredovanja odnosno reizbora. I st. 1. čl. 46. treba promijeniti da glasi, senat odnosno fakultetsko ili akademsko vijeće u skladu s općim aktom visokog učilišta može odlukom odobriti redovitom profesoru odnosno redovitom profesoru u trajnom izboru, te predavaču savjetniku odnosno predavaču savjetniku u trajnom izboru plaćenu slobodnu studijsku godinu radi znanstvenog stručnog ili umjetničkog rada. Mislim da bi promjenom ovih članaka učinili minimalno što je potrebno kako bi izjednačili kolege koje predavaju odnosno koji su nastavnici jezika struke zaposleni na visokim učilištima izjednačili ih sa ostalim zaposlenicima i omogućili njihovo napredovanje i usavršavanje u skladu sa, onako kako mogu njihovi kolege koji ne predaju jezik, hvala.
Hvala. Sada pojedinačnu raspravu ima kolega Marko Pavić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani ministre, državni tajniče. Evo, iskoristit ću ovu pojedinačnu raspravu da se osvrnem upravo na najveći potencijal koji imamo u sustavu znanosti i visokog obrazovanja, a to su ljudi. To su naši znanstvenici, to su naši nastavnici koji marljivo rade i mislim da im treba još dodatan poticaj da budu kvalitetniji u tome. Trenutačno smo u trenutku povećanog ulaganja u sustav znanosti i visokog obrazovanja. Ministru sam već čestitao i na Nacionalnom programu oporavka i otpornosti kada razgovaramo u Bruxellesu sa EK upravo dio koji se tiče vertikale obrazovanja, smatraju najboljim dijelom Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. Trenutačno se završavaju, imamo 25 milijardi eura na raspolaganju iz svih izvora, europskih izvora do 2030. trenutačno se završavaju pregovori oko fondova, tu će biti i tematska koncentracija u koheziji 30% za istraživanje i razvoj. Povećano je ulaganje u istraživanje i razvoj 2020. 1,27%, ja se sjećam kad je to bilo na 0,66% prije 10 godina kad sam bio predsjednik Udruge mladih znanstvenika i kada smo isto imali reformu ovog Zakona. Dakle cijeli sustav temelji se na ljudima koji trebaju iznijeti i obrazovanje studenata i znanstvene radove i projekte i patentne i suradnju s gospodarstvom. Mene je duša bolila kao ministra regionalnog da sam imao 25 milijuna eura u fondu za sufinanciranje Horizon projekata za one hrvatske projekte koji su nositelji, da niti jedan ministar ne znam da li imamo sad ijedan koji su hrvatski nositelji projekata, sredstva sam .../nerazumljivo/... prepustio za druge projekte. To me duša bolila da nemamo takav projekt. Predsjedanje sam htio završiti sa projektom Cambridge di smo 50 mladih znanstvenika trebali odvesti u Cambridge da uče transfer tehnologija i da uče, isto tako, komercijalizaciju vlastitih rezultata. Nažalost radi Covida HAMAG-Bicro nije mogao sprovesti nabavu, ali to je jedan isto put bio. Po sklopu jačanja kapaciteta ljudi, htio bih evo, 3 prijedloga dati ministru na razmatranje. Prvi je koji sam u replici pitao ministra, da se osigura 30% dodatka na plaću za one koji provode europske projekte. To je standard i u drugim državama i javnim službama, ja vjerujem da se da naći načina i mislim da se trebaju naći sredstva. Drugo je da se u Zakon stavi i osigura jedan sustav poticaja koji će se onda razraditi podzakonskim aktom i naći sredstva kod Hrvatske zaklade za znanost za obrazovanje u generičkim vještinama znanstvenika. Kada sam bio, a magisterij sam radio na sveučilištu odnosno na Institutu Southamptonu, moj mentor je imao 6 milijuna funti projekt, mnoge radove u Natureu, Al Gore je citirao njegove radove u svojim dokumentarcima i onda sam shvatio da oni imaju sustav gdje ne možeš napredovati bez da imaš određene komponente. I kad sam ih pitao zašto je to tako, rekli pa tko će, pa kome dati 6 milijuna funti i toliko ljudi da on nema kompetencije. Mislim da nismo još spremni da to obvežemo ljude i da spojimo, ali mislim da smo spremni da one koji žele, da si nađe par milijuna kuna godišnje u Zakladi za znanost i da one institucije koje žele raditi na jačanju svojih ljudi to mogu raditi i da mogu se prijaviti za takve projekte i njihove, posebice mladi znanstvenici koji su propulzivniji, da mogu dobiti i da dobijemo mlade ljudi koji mogu konkurirati, bilo za Horizon, bilo JRC, ja mislim da ih ima 2 ili 3 u Hrvatskoj, znam da je, recimo gđa. ... [[Govornik se ne razumije.]] jedna od njih na Ruđeru. Treća komponenta isto tako, da se u projektima koje ima Zaklada za znanost i koje dobivaju, da se može dio, manji dio, par postotaka odvojiti za takve edukacije voditeljima projekata. Sveukupno, mislim da je ovaj Zakon dobar iskorak, pratim, 2003. sam bio kao predsjednik studenskog zbora, 2011. kao mladi znanstvenik, danas kao saborski zastupnik i mislim da ćemo i kroz ova dva čitanja uspjeti stvarno doći do kvalitetne reforme koji će ojačati sustav znanosti i visokog obrazovanja. Hvala.
Hvala. Kolegica Bedeković će replicirati na ovo što ste izrekli.
Hvala vam lijepo poštovani kolega. Slažem se, evo, sa svime što ste, o čemu ste govorili u vašoj pojedinačnoj raspravi, osobito s dijelom rasprave kojim ste posvetili statusu i skrbi i brizi za mlade znanstvenice, znanstvenike, osobito za mlade asistente i ono što imam potrebu još jednom naglasiti, a vjerujem da ćete se složiti sa mnom, ovaj Zakon ide u tom smjeru vezano za reguliranje i poboljšanje statusa asistenata, pogotovo za ubrzavanje mogućnosti njihovog napredovanja gdje sad novim zakonom nemamo više onu ogradu da asistent mora čekati 6 godina najmanje da bi napredovao, a praksa je pokazala i dulje, dakle da bi napredovao iz statusa asistenta u docenta. Naime, praksa je pokazala da se ta situacija, znači napredovanje iz, kad asistent doktorira, napredovanje do statusa docenta je znalo potrajati nekoliko [[Upadica: Hvala.]] godina. Mislim da ovaj Zakon ide u pravci [[Upadica: Hvala lijepo.]] ispravljanja te nepravde. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepa. Pa složio bih se s vama kolegice, evo, 2011. kad sam bio predsjednik Udruge mladih znanstvenika imali smo 4 tisuće tada znanstvenih novaka, asistenata, a otprilike tisuću radnih mjesta raspoloživih u sustavu. I u biti one najbolje u kojem smo milijune ulagali u njihove doktorate smo ih se odrekli. Dio je otišao vani, nisu se zaposlili u gospodarstvu. Tako da njihovo napredovanje i propulzivnost, ovo je, mislim, na to ću se u završnom govoru u ime kluba, jedno od ključnih reformskih dijelova uz programske ugovore i jačanje autonomije ovog Zakona i upravo će omogućiti mladim znanstvenicima da brže napreduju, da budu propulzivniji, a sva ova sredstva koja su na raspolaganju omogućit će im kvalitetna istraživanja i integraciju u sve znanstvene procese unutar unije.
Kolegica Burić također replika. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Paviću, dakle još jedanput ću ponoviti da smatram da je najveći benefit ovog reformskog zakona upravo uvođenje reda u trošenje javnog novca i to pozdravljam. Dakle, novac treba svakako trošiti odgovorno i transparentno jer to u stvari ovaj zakon i propisuje i donosi. Govorimo o financiranju na temelju programskih ugovora koji se odnose na tri komponentne, osnovnu, razvojnu i varijabilnu. Međutim, slušajući neke druge kolege posebice profesore iz obitelji Raspudić dobila sam dojam da uvođenje reda u financije u stvari za njih znači smanjenje autonomije, međutim ono što ja moram naglasiti jest da autonomija sveučilišta podrazumijeva odgovorno ponašanje, a ne anarhiju, pa vas eto molim [[Upadica: Hvala.]] za komentar toga.
Izvolite.
Hvala lijepa, pa vidjeli smo i danas u raspravi da jedan dio ljudi je za zadržavanje status quo da je protiv reformi, protiv reformi gdje imamo vrlo malo izdvajanja za istraživanja i razvoj, gdje ovo što je i kolega Hajduković govorio da imamo disbalans između deficitarnih i suficitarnih struka, da imamo nedostatak radne snage na tržištu, ali ovaj zakon će jačati autonomiju sveučilišta. Programski ugovori jačaju i nema govora o bilo kakvoj političkoj kontroli HDZ-ovom preuzimanju. Zašto? Zato što se dogovara dugoročno financiranje i dogovaraju se outputi. To je standard u EU, a financijer mora znati na što se troši novac i mora znati za tolike puste milijarde šta sveučilišta i znanstvena zajednica isporučuje ovom društvu i koliko je to korisno za naše građane, jesmo dati negdje bolje ili lošije. Zato postoji trogodišnje financiranje i outputi koji će oni isporučivati.
Hvala. Evo, sada pojedinačnu raspravu će imati kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre i državni tajniče, kolegice i kolege, puno je tema danas otvoreno i to je dobro. S obzirom da smo govorili o različitim aspektima, različitim područjima koje pokriva ovaj zakon, o nekim temama su već govorile kolegice i kolege pa sam ja odlučila od dijela svoje pojedinačne rasprave odustati i govoriti o nečemu o čemu još dosad nismo govorili, a smatram da je dosta bitno koliko mi vrijeme dozvoli. Dakle, ono što smatram da je u ovom, ovim zakonom dobro napravljeno to je onaj dio zakona koji se odnosi na sustav stručnih studija, na veleučilišta i visoke škole i na činjenicu da ovim zakonom se više jedinicama lokalne i područne odnosno regionalne samouprave ne omogućava osnivanje privatnih visokih učilišta. Naime, dosada još uvijek važećim zakonom jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave su mogle osnivati visoka učilišta. Najčešće su to bila veleučilišta i visoke škole. To je u startu bila jedna jako dobro zamišljena priča u skladu s policentričnim pristupom visokom obrazovanju u RH, međutim ta priča se s vremenom pretvorila u nešto što nije dobro jer se prilikom osnivanja takove vrste visokih učilišta u manjim sredinama nije poštovala mreža visokih učilišta i takva visoka učilišta nerijetko su dolazila u financijsku krizu, u krizu s financiranjem, a dio njih je pao na teret države. Naravno ima i sjajnih primjera različitih veleučilišta, međutim imamo nažalost i manje sjajnih primjera. Smatram da ovakvim reguliranjem da ćemo u budućnosti uspjeti, ja bih rekla pospremiti, pospremiti sustav koji nam je vrlo, vrlo kompleksan. Naime, veleučilišta ali i visoke škole izvode studije, stručne studije ovisno o broju studijskih programa. Prema ovom zakonu ostaju nam veleučilišta, a visoke škole se brišu odnosno gase i postaju veleučilišta. Zašto? I to je, to je dobro rješenje, zato što imamo činjenicu da jedina razlika između visokih škola i veleučilišta u broju studijskih programa. Naime, visoke škole izvode do 3, a veleučilišta više od 3 studijska programa. I mislim da je dobro da se promijeni status i da se dakle visoke škole stave u status veleučilišta naravno pod uvjetom da se u vremenu koji je pred nama u fokus stavi Zakon o osiguravanju kvalitete koji će, mislim da je on sad već pri kraju javne rasprave, koji u brojnim svojim odredbama ja vjerujem da će regulirati sustav upravljanja kvalitetom općenito na visokim učilištima i na sveučilištima i na akademija i dakle na svim oblicima visokih učilišta koja mi imamo pa tako i na veleučilištima. Ono što smatram da je dobro, to je ispravljanje nepovoljnog položaja za studente stručnih studija gdje im se sada po ovom zakonu novom koji evo raspravljamo završetkom diplomskog stručnog studija daje naziv magistra uz naznaku struke. Naziv magistra uz naznaku struke zamjenjuje pardon sa nazivom stručnog specijalista što mislim da je važno zato što su studenti stručnih studija dakle itekako zaslužili da jednako kao i studenti sveučilišnih studija imaju titulu magistra, razlika je da stručni studenti stručnih studija dobijaju titulu magistra uz naznaku struke, a studenti koji završe sveučilišne studije magistra uz sveučilišnog magistra uz naznaku struke. Ono što je važno naglasiti da ovaj Zakon daje mogućnost horizontalne i vertikalne prohodnosti studentima stručnih studija, zato smo se godinama mučili i borili i smatram da smo dužni i moramo moći mladom čovjeku koji završi ili krene na stručni studij, omogućiti, naravno pod uvjetima matičnog visokog učilišta koje upisuje nastavak na sveučilišnom studiju, napredovanje na vertikali završavanjem poslijediplomskih studija i moramo mu u skladu sa konceptom cjeloživotnog obrazovanja omogućiti dakle puni razvoj. Još bih puno mogla o ovome, ali vrijeme ide.
Hvala lijepo. Imat ćete prilike, možda i kroz replike, prvog kolege Domagoju Hajdukoviću, izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana kolegice, govorili ste o veleučilištima, visokim školama koje su osnivane često i bez nekih jasnih kriterija, upadala su u financijske probleme, kvaliteta nastave je bila upitna, itd., itd. I tu se s vama slažem, nema se tu što dodati, zaista, tu nije bilo reda, barem ne onako kako je trebalo biti. No, želim vas pitati, posebno kao sustručnjakinju koju cijenim, mislite li da će regulacija da sveučilište možete osnovati sa samo 2 znanstvena područja, odnosno 3 polja, pridonijeti zapravo kvaliteti? Hoćemo li imati sveučilišta, a u nazivu je sve učilište, koja će zaista moći se nositi sa zahtjevima tržišta koja će moći izvoditi kvalitetnu nastavu i koja će moći garantirati studentima da će imati kvalitetne profesore?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Ovo je jako važno pitanje i hvala vam na njemu. Vratit ću se samo na veleučilišta i na ovaj sustav stručnih studija, moram odmah konstatirati, imamo sjajnih primjera veleučilišta u manjim sredinama i imamo manje sjajnih primjera. Dakle da ne bi ispalo sada da tu je sve, imamo divnih i sjajnih primjera kvalitetnih studijskih programa i kvalitetnih studija na veleučilištima u manjim sredinama. Pitanje ovo vezano za mogućnost, znači za osnivanje .../nerazumljivo/... sveučilišta, pardon, na način da mogu osnivati studijske, ustrojavati studijske programe u 2 polja. Znate šta? Znate šta je meni zapravo važno? Važna je kvaliteta studijskih programa. Zato sam spomenula Zakon o osiguravanju kvalitete, važna je inicijalna akreditacija i reakreditacija studijskih programa koji trebaju biti usklađeni sa tržištem rada i trebaju biti kvalitetni. Manje je važno koliki broj i kakva su pravila, najvažnija je kvaliteta, a konkurentnost na [[Upadica: Hvala kolegice.]] tržištu se postiže kvalitetom.
Isteklo je vrijeme za odgovor. Sada će kolegica Burić replicirati, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] kolegice Bedeković, drago mi je da ste naglasili važnost policentričnog pristupa razvoju sustava visokog obrazovanja, što omogućava dostupnost obrazovanja u svim krajevima RH jer nemaju svi studenti, odnosno budući studenti i njihovi roditelji iste mogućnosti, a možda niti želje da im djeca studiraju baš u Zagrebu, stoga smatram da je bitno ovo što ste naglasili vezano uz policentrični pristup. Isto tako, dobro je što se ovim Zakonom omogućava horizontalna i vertikalna protočnost kroz sustav i to upravo za studente stručnih studija. Drago mi je što njihova titula se ovim Zakonom ustvari, oni postaju ustvari [[Upadica: Magistri.]] magistri sa naznakom određenog [[Upadica: Struke, struke.]] određene struke, a moje pitanje vama jest da [[Upadica: Hvala. Ne stignete više postaviti pitanje nažalost. Evo.]] komentirate.
Kolegice ... [[Govornik se ne razumije.]] /Upadica: Komentirajte./
Da. Ma evo, ja ću [[Upadica: Evo, vi ste razumili možda što kolegica, izvolite.]] Jesam. Pa predmnijevam da jesam. Ali, iskomentirat ću, dakle. Zašto su važni, zašto je važno razvijati stručne studije u manjim sredinama? Prije svega, time jačate i omogućavate dostupnost studiranja u manjim sredinama studentima koji su možda slabijeg socioekonomskog statusa, to je prvo, drugo, omogućavate studiranje na stručnom studiju gdje stječete kompetencije neposredno potrebne, dakle usku specijalizaciju struke potrebne za tržište rada i druga stvar koja, treća stvar koja se pokazala jako u praksi jako važnom, da su ta manja visoka učilišta, u manjim sredinama, u našim županijama, dakle veleučilišta, pa i bivši i sadašnji još uvijek, visoke škole, zapravo postale generatori gospodarskog razvoja u malim sredinama. I to je taj policentrični pristup [[Upadica: Hvala.]] razvoju.
Zahvaljujem se. Kolega Pavić će odmah postaviti pitanje, replicirati. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolegice, evo spominjali ste Zakon o kvaliteti, sjećamo se rasprave o doktorskim studijima koje smo imali na odboru, koji vodite i da ćemo isto tako imati i tematsku sjednicu, ali ja bih se vratio na veleučilište, pogotovo ne bih bježao od tržišta rada. Trenutačno, dakle prije Covid krize nama je falilo 100 tisuća radnika godišnje. Otprilike smo izdavali nešto malo manje od 100 tisuća radnih dozvola. Sada se opet to dešava. Uloga veleučilišta tu je ključna u osiguravanju radne snage za tržište rada i ne moramo bježati od toga, kao i sveučilišta. Horizontalna i vertikalna mobilnost je vrlo važna. Kad bilo koji studij upišete da možete doći do samog doktorata. Pa dajte nam malo još dodatno pojasnite ulogu tih veleučilišta, posebice za obrazovanje za potrebe tržišta rada.
Izvolite. Cijelu minutu imate.
Hvala vam lijepa. To je zapravo nastavak i komentara kolegici. Dakle, još jednom naglašavam, što, zapravo koje ishode učenja daje stručni studij, dakle koje kompetencije? Dakle on osobu, studenta, budućeg mladog čovjeka osposobljava neposredno za tržište rada. Stručni studiji osim dijela teorijskih znanja, daju puno prakse. Trebaju davati još više prakse. Upravo da bi se čovjeka osposobilo za stupanje, za stupanje na konkretno tržište rada vezano za pojedina dakle područja. Dakle što razvija naše male sredine, naše dakle županijska središta, upravo zapošljavanje dakle u segmentima struke, dakle u različitim sektorima koji nose onda razvoj tih malih sredina. Mobilnost horizonalna, vertikalna apsolutno, mi moramo moći mladom čovjeku omogućiti njegov puni razvoj [[Upadica: Hvala.]] nigdje ne piše da on poslije stručnog studija neće [[Upadica: Hvala.]] nastaviti sveučilišni i to mu moramo omogućiti.
Zahvaljujem se, zahvaljujem se. Kolegice Puljak izvolite repliku.
Evo poštovana kolegice Bedeković vas ću pitati da ponovo ne pitamo o ovom načinu izbora rektora nego ovaj dio koji je i smatramo da je jedan od nedostataka, to je ukidanje nezavisnog nacionalnog etičkog tijela. Dakle, onog etičkog odbora koji je prije postojao, sad je to spušteno na razinu sveučilišta i sastavnica. Dakle, kako vidite to rješenje u svjetlu evo brojnih afera je li u posljednje vrijeme, evo plagijatorstvo itd. Ja osobno smatram da nam je potrebno jedno takvo nacionalno tijelo, ovim zakonom se to tijelo ukida.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam kolegice na ovom pitanju. Ovo je važno pitanje. Mislim gledajte, praksa je pokazala da postojeće zakonsko rješenje o uspostavljanju dakle prema postojećem zakonu, Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju da se je pokazalo neučinkovito u odnosu na svrhu zbog koje je osnovano. To je nepobitno, to je, to je praksa pokazala i ono što je važno za istaknuti, mišljenja i odluke tog odbora u praksi su bile samo nominalne vrijednosti i nisu imale nikakvu pravnu snagu. I to se je u praksi je nešto što se je pokazalo zaista neučinkovito, a o nedjelotvornosti etičkog odbora u slučajevima pokrenutih etičkih postupaka na nekim visokim učilištima u prilog govore i činjenice da smo imali različite odluke Ustavnog suda. Sjećate se svi toga i naprosto mislim da je potrebno učiniti novim zakonskim rješenjima [[Upadica: Hvala.]] napredak i u ovom području.
Zahvaljujem se. I bila je tamo povreda Poslovnika, se dogodila. Izvolite kolegice Puljak.
Pardon, evo ja ću iskoristiti skroz neprimjereno povredu Poslovnika na 238., nemam priliku za repliku pa ću ju sad iskoristiti ovako. Evo, unaprijed, unaprijed govorim ću opomenu zaraditi ali samo sam htjela napomenuti, dakle kažete da ono po trenutnom zakonu to tijelo nije imalo svoju funkciju. Nije ni moglo imati svoju funkciju kad nije postojalo nekoliko godina. Dakle, ja se, sjećate se stalno sam i na odboru napominjala kad ćemo osnovat, kad će ministarstvo pokrenut natječaj [[Upadica: Hvala vam.]] bio je i pokrenut pa ništa, dakle to tijelo nije postojalo pa nije ni moglo funkcionirati.
Hvala vam, vi ste si i sami dali opomenu, ja se pridružujem vašem prijedlogu i sada prelazimo, zahvaljujem se kolegice, prelazimo na završnu raspravu u ime klubova. U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, evo nakon cijele rasprave rekao bih da je ovaj zakon korak naprijed možda, ali premali da bi, da bi ga mogli doživjeti ozbiljno. Naime, ima jako puno problema u ovom sustavu i mislim da evo kolege su hvalile kako je to hrabar, veliki reformistički korak, ali on je sve samo ne to. Možda u nekim mikro, mikro razmjerima. Ali krenimo redom. Ako ćemo zaista tražiti presjek stanja u našem sustavu tada mislim da je najbolje pogledati izvješće Centra za rangiranje svjetskih sveučilišta iz 2022. godine koji je naša 4 najveća sveučilišta rangirao kako slijedi. Na 529 mjestu je Zagreb, na 803 je Split, na 1549 Rijeka i na 1948 je Osijek. S tim da su svi pali za određeni broj mjesta osim Osijeka koji je nešto napredovao. Samo usporedbe radi beogradsko sveučilište je 348 mjestu, a ljubljansko na 416. Ako nam to već nije dovoljni indikator da radimo nešto kako ne valja i da trebamo mijenjati puno stvari tada mislim da je ovo možda najbolji indikator ili lakmus papir. Govorili smo o sveučilištima, znači samo ime kaže sveučilište i tu dijelim bojazan sa dijelom kolega da bi ovakve odredbe u zakonu zapravo dovele do devalviranja značenja sveučilišta. Onda doslovno sveučilište možemo imati u svakom gradiću, svakom zaseoku da ne kažem i onda zaista nema smisla da se to zove sveučilište. Ona velika sveučilišta zapravo gube kako bih rekao svoje značenje jer ako kažete da je nešto sveučilište, a izvodi nastavu iz samo dva znanstvena područja odnosno 3 polja po meni je to malo učilište, a ne sveučilište. Tako da ja se ne bih igrao sa tim terminima i ostavio bih mogućnosti veleučilišta odnosno drugih naziva visoki odnosno veleučilišta kako se predlaže u zakonu, ali sveučilište ipak mora imati određeni rang jer onda smo jednostavno devalvirali to, taj termin. Također još ću jedanput spomenuti volio bih vidjeti promjene do drugog čitanja u što se tiče nastavnika jezika struke koji rade na visokim učilištima. Također volio bih vidjeti i više sinkronizacije sa Hrvatskim kvalifikacijskim okvirom, rekao sam da on niže zaživo onako kako je trebao do kraja ni u jednom nivou obrazovanja. Volio bih da se to također popravi. Isto kao i neke nedoumice koje imamo što se tiče akademskih naziva iako imamo i poseban zakon koji to regulira, ali evo dao sam primjer dat ću ga i opet, sveučilišni specijalisti je nešto što je endemski za Hrvatsku. Ja nigdje dalje to nisam sreo, niti znam kako tu titulu prevesti znači to nije ma. ili mac. to nije ni phd., ne znam što koji ekvivalent bi koristili na, na nekoj međunarodnoj razini ako idete studirati negdje dalje ili čisto ako živite u inozemstvu. Više sinkronizacije sa tržištem rada je apsolutno bitna kao i viša transparentnost financiranja i viša transparentnost što se financira točno javnim poslom jer ad nauseam obrazovanje suficitnih kadrova javnim novcem nema smisla. Dakle, govorio sam o profesorima oni su u znanstveno nastavnim zvanjima, dakle ukoliko se nastavne obaveze smanje znanstvene se mogu povećati do onog trenutka do kad tržište rada ne pokaže, ne pokaže potrebu za, za većim brojem studenata odnosno diplomanata iz njihovog polja. Stoga mislim da autonomija sveučilišta se ne smije koristiti da se javnim novcem radi što hoće, javni novac je javan baš zbog toga što bi trebao financirati neke javne interese i na kraju kako sam rekao i na početku tako ću i završiti, dakle ovo je daleko od neke ogromne kolosalne reformističke, reformističkog nastojanja, ovo je možda to, ali u nekom mikro, mikro, mikro kozmosu.
Zahvaljujem se. Sada će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka završno govorit kolega Damir Bakić, izvolite.
Evo na kraju, pred nama je velika prilika, prilika da dobijemo moderan i progresivan zakon, zakon koji će stimulirati nastavne napore i unaprijediti znanstveni rad ili barem stvoriti preduvjete za to, zakon koji će još jasnije osigurati sveučilišnu autonomiju, ali i istovremeno općedruštveni nadzor nad raspolaganjem društvenim sredstvima nad zakonitošću postupanja i očuvanjem akademskih sloboda svih nastavnika, svih studenata, svih sastavnica i sveučilišta u cjelini jer visoko obrazovanje je javno dobro. Treba nam zakon koji će ohrabrivati znanstvene i nastavne napore s ciljem da se u što većoj mjeri naša sveučilišta i instituti internacionaliziraju i uklope u međunarodne znanstvene tokove. Jedan od imperativa pri tom je i privlačenje inozemnih znanstvenika i pogotovo studenata. Ultimativni test, a reći ću ovako, u isto vrijeme i ultimativni test i ključni benefit je privlačenje inozemnih studenata. Svi primjeri naprednijih sredina ukazuju na to kako je ključna poluga u prosperitetu sveučilišta i napretku i znanstvenih i umjetničkih istraživanja upravo privlačenje stranih studenata. Kako bismo sve to ostvarili ili bolje da kažem kako bismo osigurali pretpostavke da se to ostvari pred nama je još mnogo posla, kažem nama u duhu ove rasprave. U ovom razdoblju pred nama još ima vremena popraviti i dopuniti sve što je prijeko potrebno. Izdvojit ću ponovno najvažnije, prije svega sveučilištima treba omogućiti fleksibilnost u odabiru najprikladnijeg modela definiranja senata i izbora rektora. Nužno je također pažljivije urediti sustav napredovanja i zapošljavanja. Osobito je važno u ovom drugom osigurati primjerene uvjete i zaštiti radna prava asistenata jer oni su najranjivija skupina u sustavu. Nužno je nadalje precizirati mehanizam programskog ugovaranja i u najvećoj mogućoj mjeri sve ključne poluge i korake u tom procesu definirati zakonom. Nužno je jer u tom dijelu je još niz nedorečenosti u ovom nacrtu zakona, a i bilo je i o tome govora danas, pažljivo urediti i harmonizirati sve aspekte ili sve izore financiranja što posebno uključuje jasno razlikovanje posebnih i vlastitih prihoda i njihovu namjenu i njihovo mjesto u programskom ugovaranju. Nužno je i dodatno učvrstiti prava studenata, osobito u još većoj mjeri i to posebno ističem, u još većoj mjeri koliko god nam to materijalne mogućnosti dozvoljavaju proširiti obuhvat subvencioniranja školarina. Poštovani ministre i poštovani državni tajniče, ovo je poziv, ovo je apel, poslušajte, razmotrite sve što je rečeno u ovoj raspravi, poslušajte u vremenu koje je preostalo, glas sveukupne akademske zajednice, poslušajte sve što je rečeno u dobroj vjeri i namjeri i učinite svaki mogući napor kako bismo dobili zakon koji će nas pomaknuti naprijed. I na kraju, ne služi na čast predsjedništvu sabora ovaj termin rasprave, uostalom dovoljno nas je prebrojati, ja sad neću ponovno, neki od kolega su to već činili i to je poruka i to vrlo loša, zdušno se u tome slažem s kolegicom Selak Raspudić. Želim vjerovati kako će rasprava u drugom čitanju dobiti primjeren termin i tretman. To je najmanje što smo dužni sustavu znanosti i obrazovanja, svim znanstvenicima i sveučilišnim nastavnicima, suradnicima i studentima, a i ukupnoj javnosti, zahvaljujem.
Hvala lijepo. Evo sada u ime Kluba zastupnika SDP-a završno će govoriti potpredsjednica sabora, kolegica Sabina Glasovac.
Hvala g. potpredsjedniče. Po završetku ove, na završetku ove rasprave ja se nadam da će ministarstvo pokazati da ovaj naš trud i ove rasprave nisu bile uzaludne, da ste ih čuli odnosno da ste ih slušali, ali ne samo da ste ih slušali nego da ste ih i čuli. Mislim da je odnos zastupnika prema ovom prijedlogu zakona bio poprilično, poprilično korektan svjesni okolnosti u kojima se znanost i visoko obrazovanje u ovom trenutku nalazi i ne želeći uopće razmatrati što bi se dogodilo da smo na različitim stranama, da smo mi u ulozi predlagatelja, a vi u ulozi oporbe, nadam se da bi i tada bilo dovoljno mudrosti da se prepoznaju viši interesi gdje ne treba previše drviti po nekim stvarima, ali treba slušati i čuti i sve ono što je moguće implementirati. Ali moram na kraju reći, meni je žao što je ovakav korektan odnos koji su zastupnici danas pokazali prema predlagatelju odnosno prema vladi nije urodio i odnosom koji je predlagatelj pokazao prema HS u samom prijedlogu zakona, ja to moram spomenuti. Hrvatski sabor je najviše predstavničko i zakonodavno tijelo. Zakoni, pa i ovaj zakon kao što ste naveli donosi se između ostalog i zbog toga da bismo na neki način naše društvo uz pomoć visokog obrazovanja i znanosti vodili naprijed u skladu sa razvojnim strategijama. I sami ste to … [[Govornica se ne razumije.]] i nacionalni plan i razne strategije. Ne možemo osnovati sveučilište bez Hrvatskog sabora. Jel' tako? Zašto ne možemo osnovati sveučilište bez Hrvatskog sabora? Zato što sveučilište ima javnu ulogu, ono ima društveni interes, a ovim prijedlogom zakona Hrvatski sabor nakon što donese odluku o osnivanju određenog sveučilišta bit će potpuno isključen iz bilo kakvog života i uvida u rad sveučilišta. Ne želimo kontrolu, niti smo je ikad željeli. Ali kroz ovaj zakon i prijedlog zakona o osiguravanju kvalitete Hrvatski sabor više u tom životu koegzistencije i suradnje u društvenom napretku između državnih tijela što je ministarstvo ali i predstavničkog tijela što je Hrvatski sabor, mi to ne smijemo zanemariti i sveučilišta koja imaju javnu i društvenu ulogu će izostati i nestati. Iz novog Zakona o osiguravanju kvalitete, znači potpuno se briše mreža visokih, javnih visokih učilišta i javnih znanstvenih instituta. A ovdje smo čuli danas kako imamo premali broj studenata, preveliki broj sveučilišta i da na neki način moramo vidjeti što i kako dalje. Te mreže više neće biti. Paralelno će se s time smanjiti nekakvi uvjeti za dobivanje dopusnice kod osnivanja novih visokih učilišta umjesto ako težimo ka osiguravanju kvalitete da te kriterije postrožavamo i da snažno radimo na ulazu, da pazimo što nam ulazi u sustav i što u sustavu opstaje, da jamčimo kvalitetu na svakoj razini. Ukidanje mreže koju donosi Hrvatski sabor i smanjivanjem kriterija za dopusnicu odnosno akreditaciju pri osnivanju visokih učilišta mislim da ne idemo tim putem. Morala sam se na to osvrnuti. Drugo, sveučilišni savjet kao ključno, nadzorno tijelo sveučilišta do sada je bio dužan ovom matičnom saborskom odboru jednom godišnje podnositi izvješće i na neki način dati uvid u ono što se događa u institucijama koje sada ovo Sveučilišno vijeće tu obvezu više nema. Sabor više tog uvida nema. Drugo, saborski odbor je bio ključno tijelo kada smo birali članove Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj, jer je on bio taj koji je od pristiglih kandidatura na temelju javnog poziva ovom Hrvatskom saboru predlagao zatvorenu listu. Više toga biti neće. Tu ulogu predlaganja liste, zatvorene liste preuzima Vlada. Da ne govorim da Izvješće o radu Nacionalnog vijeća više ne mora dolaziti pred ovaj Hrvatski sabor. To nije dobar put. Razmislite o tome je li pametno što to radite? Ja mislim da nije.
Hvala. Hvala. I evo kolega Marko Pavić je završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo nekako bih htio sumirati cijelu raspravu i u ime kluba HDZ-a dati potporu ovim promjenama. Moj cijeli karijerni put bio je vezan upravo uz ovaj zakon 2003. kao član Studentskog zbora sam bio involviran u promjene. 2011., 2012. u ime Udruge mladih znanstvenika. Dakle, pratim kontinuirano ovaj zakon i bilo je nevjerojatnih količina otpora bilo kakvoj promjeni sustava, bilo kakvoj promjeni. I onda reći da ovo nije velik iskorak i da ovo nije značajno poboljšanje sustava kada se zadnjih desetak godina radilo poprilično kozmetičke promjene. Ja mislim da apsolutno ne stoji. I zato mi je čudno i ove kritike za termin rasprave, ja vjerujem da se htjelo ugurati prije ljetne stanke s obzirom da je potrebna reforma ja isto tako sljedeći tjedan radimo od ponedjeljka, a termin rasprave je bio od 1 do 4 popodne što je standardno radno vrijeme. Prema tome, ne vidim gdje je tu isto neka velika panika. Koji su reformski dijelovi zakona prvenstveno prva stvar bih htio istaknuti programske ugovore. Programski ugovori, kažem raspravljamo već desetljeće o njima i više, više. Ja sam kao mladi znanstvenik, evo Vesna i ja smo bili na radionici u Dubrovniku nisu u potpunosti. I nisu u potpunosti. Bili smo mlađi, nisu u potpunosti zaživjeli. Prema tome, itekako nasušno nam je potrebno i tu nema govora o bilo kakvoj stranačkoj kontroli, ministrovoj kontroli, ministar nije faraon. Poštuje se i programski ugovori jačaju autonomiju sveučilišta na način da se ugovara trogodišnje financiranje i dogovora kontrola i output. I to je isto tako odgovornost u javnom trošenju novca koje imamo iz ove sabornice šta društvo dobiva za taj novac. Ja se sjećam, prošli rektor Šime Anđelinović je govorio da mu nije bilo ugodno dolaziti na Nacionalno vijeće pred saborski odbor je je dobivao takva pitanja. Mi ovdje dižemo ruke za milijarde kuna koje dajemo sustavu. Šta taj sustav daje društvu natrag i da li ste mogli bolje. To je prva komponenta. Druga komponenta je upravo napredovanje i odnosno spajanje radnog mjesta i zvanja i veća prohodnost kroz sustav mladim znanstvenicima. Mislim da je to ključna komponenta koju će dati želju mladim znanstvenicima da ostanu u sustavu, jer isto tako dok ne dođete do nekog, do razine barem izvanrednog profesora plaće nisu adekvatne da bi mogle one najbolje privući, a isto tako sredstva i projekti i kvaliteta znanosti naravno ovisi od grupe do grupe. Imamo i vrhunskih grupa i znanstvenika, ali u prosjeku teško ćete privući najbolje. Najbolji idu za najboljim sveučilištem. I treća komponenta je jačanje autonomije sveučilišta. Nema govora da se ovim zakonom smanjuje autonomija. Ona se jača, jer se daje upravo veća snaga. Sveučilišta mogu sama biti, sjećamo se u zakonu iz 2003. bilo je obvezna integracija, pa je onda Ustavni sud to srušio. Jel' tako? Sada u ovom zakonu sveučilišta sama odlučuju model ako su veća, ako su manja žele li se ili ne žele integrirati i u kojoj mjeri. Prema tome, od 2003. kada je u zakonu bila obveza integracije sada unutarnje ustrojstvo radi samo sveučilište. Ako to nije jačanje autonomije šta onda je uz ove programske ugovore, uz ono što sam već do sada istaknuo značajna sredstva 25 milijardi eura nam je na raspolaganju. Milijardu eura je od Nacionalnog programa otpornosti i oporavka, treba jačati kapacitete sustava da se sve iskoristi i sveukupno na osnovu ovih iznijetih činjenica i argumenata Klub zastupnika HZZ-a će poduprijeti zakon.
Hvala lijepo. Kolega Domagoj Hajduković je pronašao povredu Poslovnika. Kojeg članka?
Tako je potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Naime, kolega Pavić insinuira da je ovo kolosalna reforma koja zamislite ne ide u prime timeu nego u petak u tri popodne, to je prime time valjda, a znamo kako HDZ vješto koristi takve začkuljice i da to zaista se radi o zaista kolosalnoj reformi onda bi itekako išla u srijedu u jutro, a ne u petak popodne.
Da ja bih rekao da kolega Pavić nije time povrijedio Poslovnik i vama izričem opomenu zbog. Na kraju evo kako smo i počeli ministar Radovan Fuchs će se vratiti završno. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnice i zastupnici koliko vas ima u ovoj sabornici koji ste ostali jer vas zaista interesira ovaj zakon i zato što se upravo onaj dio problematike vezan uz obrazovanje i znanost očito razumijete. Zahvaljujem vam na svim vašim diskusijama, na konstruktivnim prijedlozima koji su bili u većini prisutni i onim koji nisu bili toliko konstruktivni. Mislim da je bilo puno dobrih nekih prijedloga. Moram reći da mi se sviđa što nije došla u pitanje upravo onaj dio onog zakonskog prijedloga koji treba dovesti do promjene u sustavu a to je način financiranja i kontrola trošenja javnog novca i autonomija sveučilišta. Na neke diskusije koje su bile se neću obazirati, ali zaista zahvaljujem na dobrim prijedlozima. Ono što smo mi možda u ovim nekim člancima koji ponovno ponavljam nisu od nekakve velike bitnosti za samu ideju zakona ugradili, ugradili smo zato što smo mislili da će možda doprinijeti nekim fleksibilnijim i bržim protocima. Smanjili smo onaj dio nekih ingerencija Nacionalnog vijeća zato što jednostavno se nisu u tom Nacionalnom vijeću dešavale. Imamo komentar Nacionalnog vijeća koje je bilo obavezno imati Savjet za financiranje visokog školstva i znanosti koji se nije sastao pet godina i nikad nije donio nikakvu odredbu. To Nacionalno vijeće iz ne znam kojih razloga je imalo u ingerenciji da daje blagoslov na izmjene i dopune ili nove statute ali samo znanstvenih instituta nakon što bi ih pregledala pravna služba ministarstva, onda bi oni otišli na Nacionalno vijeće, tako da nismo dobivali suglasnosti za statute po dvije godine otprilike. Dakle, to je sve ono što je zagušivalo sustav. Nacionalno vijeće po zakonu nema ovlasti donositi pravilnike. Prema tome, kad se kaže da će Nacionalno vijeće donijeti kriterije, a ministar će ih onda pravilnikom potpisati i upisati radi se samo o usklađenju čitave stvari. Grane, područja, polja su statistička kategorija. Nitko ih ne može sam po sebi izmisliti i dodati nekakve nove. To su samo neki od elemenata. Što se tiče izbora rektora, pa ja ću odmah reći da se slažem da to kompletno dereguliramo i damo u ingerenciju sveučilišta, da pojačamo dodatno autonomiju, nemam ništa protiv toga. Jednako tako ima još nekoliko dobrih prijedloga. Ima i nekih komentara na pojedine članke koji uz dužno uvažavanje bi trebalo možda onima koji su ih postavili pojasniti da bi oni u potpunosti razumjeli neke od tih članaka i uvjeren sam da će se složiti sa takvim zakonskim rješenjima. Dakle, autonomija sveučilišta, brža protočnost, više šanse mladim ljudima, bolji način financiranja, stimulativniji način financiranja, kontrola trošenja javnih novaca i velika šansa onima koji su dobri i najbolji da učine više od onoga što smo do sada u sustavu visokog obrazovanja i znanosti postigli. Siguran sam da ćemo implementacijom ovakvog zakona učiniti sigurno ne jedan, dva koraka naprijed. Da li bi zaslužili deset? Vjerojatno bi, ali u ovom trenutku realna procjena je da će i dva napraviti veliki pomak u sustavu znanosti i visokog obrazovanja u RH. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodine ministre. Još samo ostanite trenutak. Kolegica Glasovac ima repliku.
Ostala mi je još jedna replika, šteta da propadne.
Izvolite.
Kada ste rekli da je bilo nekih osvrta na članke koji nisu utemeljeni, ali uvjereni ste da je razlog tog neutemeljenja zato što niste dobro shvatili kad bi im se obrazložilo bi zapravo vidjeli da je to u redu. E ali kad bi vaše obrazloženja vezano uz članke bila prava obrazloženja na što je upozorila i pučka pravobraniteljica u savjetovanju, a ne samo obrazloženje mijenja se članak taj i taj, nego kad bi to obrazloženje nosilo za sobom objašnjenje što to zapravo znači zašto se mijenja u odnosu na postojeće i čime će to doprinijeti, onda bi možda dolazilo i do manje ovakvih nesporazuma. Evo samo sam to htjela.
Hvala.
Hvala lijepa. Ja to nisam shvatio kao nesporazum, ja to shvaćam kao dobronamjerni komentar. Dapače, mi ćemo preslušati kompletan fonogram ove sjednice. Sve ove dobre konstruktivne prijedloge ćemo sigurno ugraditi kako bi zakon u drugom čitanju bio dobar i razjasnio još dodatne neke nedoumice, a uz dužno poštovanje ako to zastupnici žele mi ćemo u nekim postavljenim pitanjima gdje možda nije do kraja bilo razjašnjeno poslati i objašnjenja što nije obavezno, ali voljni smo to tako napraviti.
Hvala gospodine ministre. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time završavamo ovotjedni rad. Nastavljamo u ponedjeljak točno u podne iznošenjem stajališta klubova zastupnika. Hvala i želim vam ugodan vikend. Točno u podne u ponedjeljak. SJEDNICA PREKINUTA U 17,57 SATI.