Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Je li prije svega dobro jutro! Dakle, Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o institucijama za elektronički novac, dakle ovom izmjenom predlaže se odgoda roka usklađivanja institucija za elektronički novac sa odredbama Zakona o institucijama za elektronički novac sa 30. lipnja 2009. godine na 31. prosinca 2010. Dozvolite samo kratko razloge za to. Dakle, Zakon o institucijama za elektronički novac je donesen 2008. godine čime je ispunjena preuzeta obveza Hrvatske da se u dijelu koje se odnosi na poslovanje institucija za elektronički novac hrvatsko zakonodavstvo uskladi sa pravnom stečevinom Europske unije. Važećim odredbama zakona institucije za elektronički novac definirane su kao kreditne institucije i dužne su se u roku do 30. lipnja 2009. uskladiti i dobiti odobrenje za rad Hrvatske narodne banke, osigurati propisani iznos jamstvenog kapitala, pridržavati se propisa o upravljanju rizicima, velikim izloženostima, sustavu unutarnje kontrole i drugih odredbi zakona. U međuvremenu Europska komisija je predložila izmjenu Direktive 46. iz 2000. godine o započinjanju, obavljanju i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za izdavanje elektroničkog novca na način da se ove institucije više neće definirati kao kreditne institucije, nego kao institucije za obavljanje usluga platnog prometa. Slijedom navedenog, odobrenje za rad koje bi institucije za elektronički novac dobile na temelju važećeg zakona u propisanom roku za usklađivanje, dakle još jedanput do 30. lipnja 2009. bit će nužno ponovno uskladiti sukladno ovim izmjenama spomenutim direktive Europske unije koje će Republika Hrvatska u svakom slučaju biti dužna implementirati u svoje zakonodavstvo. Ova izmjena važećeg zakona predlaže se da bi se izbjegli visoki troškovi usklađivanja postojećih institucija za elektronički novac s obzirom na izvjesnost ovih izmjena i dopuna zakona zbog daljnjeg usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije. I konačno za uvodnu riječ samo da kažem amandman koji imam, dakle od Odbora za zakonodavstvo Vladi je prihvatljiv. Prihvaća. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Htio bih na samom početku reći da danas predviđamo 14 točaka dnevnog reda završiti, pročišćenog dnevnog reda. Najmanje zaključno sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici koja je pod točkom 14. Radit ćemo dok bude trebalo. Sada će se podijeliti taj pročišćeni tekst, jer mi ne znam kako drugačije savladati ovoliki dnevni red. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? [[Upadica: Ne dobit ćete sad pročišćeni. Sad će vam se podijeliti.]] Neka se dijeli. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah da kažem na početku da klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjeni Zakona o institucijama za elektronički novac. Smatramo da je zbog tendencije ubrzanog tehnološkog informatičkog razvoja, zbog sve većeg korištenja interneta u komuniciranju i svakodnevnom poslovanju gospodarstvenih subjekata ali i građana neminovno osigurati formalno-pravne i institucionalne pretpostavke za korisnu primjenu novih tehnoloških mogućnosti. Kako se ubrano razvija primjena novih tehnologija tako i zakonska regulativa mora pratiti i prilagođavati se novim načinima poslovanja i ne smije postati kočnica i prepreka ubrzanog razvoja. Upravo Zakon o institucijama za elektronički novac i njegova predložena izmjena su na tom putu osiguranja uvjeta za uvođenje i primjenu novih suvremenih, bržih i jeftinijih načina poslovanja, a plaćanje elektroničkim novcem je svakako jedan od tih načina. Zakonom o institucijama za elektronički novac koji je Hrvatski sabor donio u rujnu prošle godine poslovanje institucija za elektronički novac usklađeno je sa direktivama Europskog parlamenta i Vijeća Europe. Zakonom su institucije za elektronički novac definirane kao specifičan oblik kreditnih institucija koje nisu depozitnog karaktera i čija je osnovna, dakle primarna djelatnost izdavanje elektroničkog novca. Člankom 80. navedenog zakona propisano je također da institucije svoje poslovanje moraju uskladiti sa odredbama zakona do 30. lipnja 2009. godine. Dakle, do kraja ovog mjeseca. Postupci usklađivanja su zahtjevni, u pojedinim segmentima specifični, a u konačnici zahtijevaju angažiranje točno propisanog temeljnog kapitala koji mora iznositi najmanje 8 milijuna kuna. Predloženim zakonom o izmjeni Zakona o institucijama za elektronički novac, dakle ovaj kojeg imamo pred sobom, dakle već sam naslov zakona govori da se radi o jednoj izmjeni zakona, a ona se odnosi na produženje roka do kada se institucije za elektronički novac moraju uskladiti, dakle svoje poslovanje s ovim zakonom. Taj rok sada 31. prosinca 2010. godine smatramo u klubu Hrvatske demokratske zajednice da je razuman i opravdan. Novim propisima Europske komisije, odnosno Europske unije ubuduće se institucije za elektronički novac neće smatrati kreditnim institucijama, već institucijama za platni promet te se stoga predlaže pomicanje roka usklađenja kako bismo i ovu promjenu mogli provesti kroz naše zakonodavstvo, a u međuvremenu ne bi opteretili ove institucije nepotrebnim usklađenjem. Ako se uzme u obzir i to da će uvjeti pod kojima će ove institucije za elektronički novac dobiti odobrenje za rad izmjenama Direktive 46 iz 2000. godine, odnosno da će biti znatno blaži u odnosu na uvjete koji su propisani važećim zakonom, onda zaista treba ovaj prijedlog zakona bezrezervno podržati. I upravo zbog toga, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade. Pa kad je u Japanu u drugoj polovici '80.-ih godina uveden elektronički novac, prvo je bila riječ o prepaid karticama koje su se plaćale telekomunikacijske željezničke usluge. No međutim, ubrzo nakon toga, desio se jedan razvoj koji je otišao u dva različita smjera. Vidjeti ćemo različiti smjer u Europi i različiti smjer onom u nekim razvijenim azijskim zemljama. U početku su nebankarske institucije se bavile izdavanjem elektroničkog novca, najčešće internetom ili … [[Govornik se ne razumije.]] Ni SAD nije znao tada što da radi sa tim oblikom plaćanja, jeste da je čekao, no međutim formiranjem Europske zajednice, europska monetarna reakcija je već dogodila se '94. godine kad je Monetarni institut uveo i preporučio da se izdavanjem elektroničkog novca bude dopušteno samo bankama. No '98. Europska komisija uvodi pojam te institucije upravo zato jer je uvidjela u tome mogućnost za ubrzavanje gospodarstva. Tek 2002. službene smjernice od strane Europske komisije koje imaju za cilj, dolaze, znači koje imaju za cilj potaknuti razvoj nebankarskih institucija u tom sektoru, a sve sa jednim ciljem, dakle ubrzanje gospodarstva i u tom dijelu. No međutim, kako su uspjeli, govore neki podaci. U eurozoni softverski elektronički novac ostvario je promet u prošloj godini na razini 10 milijuna eura. Dakle, riječ je o vrlo, znači kada se gleda softverski elektronički novac, znači ne hardverski o vrlo malom prometu. S druge strane, jedan primjer izrazite uporabe elektroničkog novca je Hong Kong i Octopus card. U Hong Kongu 95% građana od 16 do 65 godina koristi Octopus card. Njome se plaća u željeznici, u dućanima, u restoranima, njome se plaćaju usluge. U Hong Kongu postoji 17 milijuna Octopus kartica, 2 puta više od broja stanovnika, 10 milijuna transakcija dnevno i 3,7 milijardi, dobro ste čuli, dolara prometa dnevno. Slično je Singapur napravio sa uvođenjem FeliCa kartice i to su dva primjera koja dovoljno govore o tome da Europa definitivno tu nije predvodnik, odnosno Europa tu ne prednjači. Kad se i tome uzme i labavija regulativa koju su upravo zbog potrebe institucija za elektronički novac uvele i europske države, onda se može pratiti jedan povijesni podatak, odnosno jedan povijesni fakt. Pioniri u izdavanju elektroničkog novca, tvrtke, DigiCash, CyberCash i First Virtual do 2001. su nestale sa scene Europske unije, pružitelja usluga elektroničkog novca, a najviše su poticale inovacije. Dakle, ta labavija regulativa je nešto što je realnost. Europa još ni sama ne znam kako regulirati to pitanje, stoga i ne čude ove izmjene u ovom dijelu da se institucije za elektronički novac više neće biti, znači i po novoj i po izmjenama Direktive 46 neće biti u sustavu kreditnih institucija. I to je još jedan dokaz kako u Hrvatskoj treba raditi, odnosno ne treba raditi. Mi ovdje smo prošle godine usvojili 121 zakon. I to je dobro sa stanovišta približavanja Hrvatske Europskoj uniji. Ali kada gledamo i današnji paket od 3 zakona koja trebamo odgoditi upravo iz domene financijskih usluga, Zakon o tržištu kapitala, Zakon o kreditnim institucijama i ovaj zakon, onda i ne čudi odgoda. EU nam neće pobjeći, ali bi mogla pobjeći šansa da Hrvatska uđe spremna, kao što već bježi. Nije dovoljno samo pripremiti zakone i to je ono što želim naglasiti, već je puno važnije pripremiti državu, a bojim se da ćemo sa samo pripremom zakona ispustiti šansu da umjesto da uđemo jaki i snažni, u Europsku uniju ćemo ući slabi i ranjivi jer svi gospodarski pokazatelji relevantni u Hrvatskoj govore takve stvari. I možda nije na odmet naglasiti i u ovoj raspravi da je dovoljan podatak da smo mi prije pola godine poslali 25 antirecesijskih prijedloga od kojih ni jedan nije prihvaćen, neki čak nisu bili ni na raspravi, a da se pola godine čeka sa Vladinim antirecesijskim mjerama od kojih ni jedna ozbiljna antirecesijska mjera još nije bila raspravljena u ovom Saboru. Dvije su došle, jedna je rebalans, ali rebalans nije antirecesijska mjera, ona je nužda i druga je Zakon o građenju koji je de facto poticanje državnih institucija da rade svoj posao. Pola godine se čekalo, vremena nema i stoga ne čudi da je u ovom dijelu odgoda. Ono što je karakteristika za elektroničke institucije za elektronički novac kod nas upravo na tragu tog fleksibilnog i gospodarstva i europske direktive je što je maksimalan iznos 1000 kuna, 8 milijuna kuna temeljnog kapitala i regulacija HNB-a, što će se vjerujem promijeniti s obzirom da će i ova promjena direktive ići u smjeru toga da elektroničke institucije za elektronički novac ne budu više pod kreditnim institucijama, tako da možemo i očekivati vjerojatno promjenu regulatora, ali to bi nam možda bolje predstavnici ministarstva trebali reći. Mada Europska unija na način koji tretira elektronički novac tretira ga kao istog je karaktera kao i primanje depozita i smatrala je barem do sada opravdano osigurati bonitet i many institucija, odnosno osigurati i regulaciju od strane onih koji reguliraju kreditne institucije. Jedan takav zakon SDP će podržati, jer mislimo da nema smisla dva puta mijenjati i dopunjavati zakon, ali nešto na što smo već upozoravali i prije 9 mjeseci kada su paketi iz financijskog dijela zakona bili ovdje raspravljeni u Saboru je to da prebrzo ulazimo u proces donošenja zakona, da u taj proces ulazimo nespremni, da nije važno samo pripremiti zakona, nego je puno važnije pripremiti državu i na tome ostajemo i danas. Hvala vam lijepa.
Hvala. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznim osiguranjima u prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 347 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pomorstvo, prometi i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Zdravko Marić državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Dakle, ovim izmjenama se predlaže prestanak važenja odredbe u članku 10. stavak 2. i 3. važećeg zakona koji obvezuje društvo za osiguranje na dobivanje prethodne suglasnosti Hrvatske agencije za nadzor financijskih institucija na cjenike premija osiguranja. Naime, navedena odredba ugrađena u zakon jer je u trenutku njegovog donošenja postao ne razmjer u iznosima bonusa po policama obveznih osiguranja u prometu, te je bilo potrebno uspostaviti kontrolu nadzornog tijela na cjenicima premije osiguranja. S druge strane direktiva Vijeća europe dakle iz '92. godine broj 49 o usklađivanju zakona uredbi i administrativnih odredbi koja se odnosi na direktno neživotno osiguranje propisuje da države članice ne smiju usvojiti odredbe kojima se traži prethodna suglasnost ili sustavno izvješćivanje u općim i posebnim uvjetima osiguranja, stopama premija, formularima i ostalim tiskanim materijalima koje društvo namjerava koristiti u poslovanju s vlasnicima polica. Slijedom toga, predlaže se ovim izmjenama dakle izmjena važećeg zakona na način da se ove navedene odredbe zakona prestaju važiti, ali od dana prijema Republike Hrvatske u Europsku uniju. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Kao što smo već čuli iz uvodnog izlaganja pred nama je Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznim osiguranjima u prometu koji predviđa samo jednu malu izmjenu. Naime, da se briše iz članka 10. stavak 2. i 3. koji je propisivao da osiguravajuća društva za dobivanje cjenika premije osiguranja moraju prethodno dobiti suglasnost HANFA-e. U vrijeme kada je bila ta odredba i uvrštena i propisana to je bilo i logično. Prije je doista bilo došlo do nesrazmjera u bonusima premije osiguranja. Međutim, kako je Direktiva Vijeća Europe 92/49 o usklađivanju zakonodavstva sa članicama zemalja Europske unije predviđa da ne dopušta da se vrši nadzor bilo koga nad premijama osiguranja, uvjetima osiguranja, stopama, traženjima formulara i izvješća i ostalih tiskanih materijala koje društvo namjerava sklopiti u poslovanju s vlasnicima polica. Te je logično bilo usklađenje ovog zakona i da se izmjena samo vrši tako da se u članku 71. stavak 2. dodaje stavak 3. koji glasi da se iz članka 10. briše ta odredba, odnosno stavak 2. i 3. postojećeg zakona. Stoga je i logično da klub HDZ-a podržava ovu izmjenu i glasovat će za nju. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prva je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Odustaje. Gospodin Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama se nalazi dakle prijedlog zakona o dopunama Zakona o obveznim osiguranjima u prometu koji je donesen 2005. godine. A početkom 2009. godine izmijenjen je i dopunjen u sklopu procesa usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Treba reći i to kako Zakon o obveznim osiguranjima u prometu, zajedno sa Zakonom o osiguranju koji je također donesen 2005. godine predstavlja pravni okvir u kojem danas djeluju društva za osiguranje na području Republike Hrvatske. Ovim zakonom kao što sam njegov naziv govori, uređuju se obvezna osiguranja u prometu koja podrazumijevaju osiguranje putnika u javnom prometu od posljedica nesretnog slučaja, te osiguranje vlasnika, odnosno korisnika prometnog sredstva od odgovornosti za štete nanesene trećim osobama. Dakako da ovaj zakon uređuje sve oblike prijevoza. Obvezna osiguranja u prometu, osobito osiguranje vlasnika, odnosno korisnika vozila od odgovornosti za štetu nanesene trećim osobama, za koje je opće prihvaćen naziv osiguranje od auto odgovornosti, ima određene specifičnosti u odnosu na sve ostale vrste osiguranja. Spomenute specifičnosti najbolje se očituju u tome što osiguranje od auto odgovornosti predstavlja dio sustava međunarodnog osiguranja, zbog čega su nacionalna zakonodavstva pojedinih država dužna utvrditi određene pravne norme kao preduvjet sudjelovanja države u članstvu međunarodnog sustava osiguranja. Dakle, osnovna svrha obveznih osiguranja u prometu sadržana je u zaštiti određenih osoba, odnosno žrtava u prometu od eventualnog nastanka štete koje su im prouzročene bez njihove krivnje, te u zaštiti financijskog i socijalnog položaja osiguranika kao odgovornih osoba za štetu. Naravno ovaj zakon utvrđuje niz drugih detalja i pojedinosti o kojima ovom prigodom neću govoriti. Spomenut ću samo neke institute poput ovlaštenog predstavnika, informacijskog centra, garancijskog fonda, ureda za naknade koji se nalazi u sklopu Hrvatskog ureda za osiguranje, ali ću ipak nešto više morati reći o institutu nadzornog tijela. Dakle, člankom 10. stavkom 1. Zakona o obveznim osiguranjima u prometu utvrđena je obveza društvima za osiguranje izvješćivanje nadzornog tijela odnosno Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga o uvjetima osiguranja i tehničkoj podlozi koju upotrebljavaju pri izračunu cjenika premije osiguranja i to u roku od 60 dana prije njihove primjene. Nadalje, stavkom 2. i 3. istoga članka propisano je da u slučaju ako nadzorno tijelo utvrdi kako uvjeti osiguranja i tehnička podloga nisu sukladni sa zakonskim propisima, aktuarskim načelima i pravilima struke donijet će mjere kojima će naložiti društvu za osiguranje da ih uskladi sa važećim propisima. U tim slučajevima odnosno u tom slučaju društvo za osiguranje ne smije primjenjivati uvjete osiguranja i cjenike, premije osiguranja zbog kojih je ta mjera donesena. Međutim, treba reći i to da ova restriktivna mjera propisana dakle stavkom 2. i 3. članka 10. Zakona o obveznom osiguranju u prometu nije u skladu sa odredbama relevantnih direktiva Europske unije s obzirom na činjenicu da su one u međuvremenu od donošenja zakona pretrpjele nekoliko izmjena. Tim izmjenama između ostalog uređeno je kako zemlje članice neće zahtijevati prethodno odobrenje na cjenike nego samo obvezu društava za osiguranje na dostavljanje nadzornom tijelu cjenika i uvjeta osiguranja isključivo radi provjere usklađenosti sa zakonskim propisima, aktuarskim načelima i pravilima struke. Slijedom te činjenice Prijedlogom zakona o dopuni Zakona o obveznim osiguranjima u prometu dopunjuju se odredbe važećeg zakona na način da će se sporne odredbe članka 10. stavka 2. i 3. prestati primjenjivati danom ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Na kraju treba naglasiti kako se ovom dopunom u potpunosti usklađuje Zakon o obveznim osiguranjima u prometu sa pravnom stečevinom Europske unije u području osiguranja te na taj način ispunjava jedno od mjerila za zatvaranje poglavlja 9. – Financijske usluge što su ujedno dakle i osnovni razlozi zbog kojih ću osobno podržati usvajanje ovih izmjena i dopuna. Hvala lijepa.
Hvala. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasovat će se kad se steknu uvjeti. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznim osiguranjima u prometu. Hitni je postupak, P.Z.E. broj 347. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakon o obveznim osiguranjima u prometu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova. 103 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, razlozi ovog Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o kreditnim institucijama. Dakle, ovim izmjenama se predlaže odgoda roka usklađivanja kreditnih institucija sa odredbama važećeg zakona sa 30. lipnja 2009. na 30. ožujka 2010. Naime, dana 6. svibnja 2009. u Europskom parlamentu izmijenjena je i dopunjena Direktiva 48 iz 2006. godine a osnovna izmjena direktive u dijelu velikih izloženosti upravljanja rizicima i suradnje među supervizorima država. Sva usklađivanja koja bi kreditne institucije napravile temeljem važećeg zakona u roku određenom za njihovo usklađivanje bit će nužno ponovno uskladiti sa izmjenama koje će sukladno izmjenama europske direktive izmijeniti i važeći zakon. Uvjeti pod kojima kreditne institucije posluju bit će izmijenjeni u odnosu na rješenje iz važećeg zakona te bi usklađivanje kreditnih institucija po važećem zakonu stvorilo obveze za restrukturiranje i veće investicije a koje po predviđenim izmjenama važećeg zakona sukladno izmijenjenoj direktivi više neće biti. I konačno samo da kažem, ovaj amandman koji imamo odnosno dva amandmana od Odbora za zakonodavstvo su prihvatljivi i Vlada ih prihvaća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Prvi je na redu klub HDZ-a uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Prema važećem Zakonu o kreditnim institucijama bilo je predviđeno da su kreditne institucije dužne uskladiti svoje poslovanje sa postojećim zakonom najkasnije s 31. ožujka 2010. godine. Kako je u međuvremenu 9. svibnja ove godine došlo do izmjene direktive Europske unije koje nalažu izmjene u Zakonu o kreditnim institucijama posebice kad je u pitanju velika izloženost upravljanja rizicima i suradnje među supervizorima država to se nameće nužnim i dodatno mijenjati postojeći Zakon o kreditnim institucijama, a zbog tih izmjena postojećeg zakona bilo je nužno i promijeniti rok usklađenja tako da se predlaže da se umjesto 31. ožujka 2010. godine uskladi rok sa 31. ožujka 2010. godine. Ovim izmjenama predloženim sigurno će se pridonijeti da se izbjegnu visoki troškovi usklađivanja postojećih kreditnih institucija s odredbama važećeg Zakona o kreditnim institucijama s obzirom na izvjesnost daljnjeg usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije. Klub HDZ-a podržava ovakvu izmjenu Zakona o kreditnim institucijama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. U rujnu prošle godine podržali smo Zakon o kreditnim institucijama kao novi zakon koji regulira ovo područje, kao zakon na tragu usklađivanja s pravnom stečevinom EU, kao zakon koji je opsežan ali i zakon koji je bio kvalitetno pripremljen od strane Hrvatske narodne banke i kao zakon koji je uveo mnoge novine i povećao sigurnost odnosno povjerenje u sigurnost i stabilnost bankarskog sektora a s posebnim naglaskom na razradu rizika i upravljanje rizicima, na veću stopu adekvatnosti kapitala koja se pokazuje kao izuzetno bitna u vremenima nepovjerenja u financijske institucije, kao odredbu o dozvoljenoj razmjeni podataka loših dužnika, kao odredbu o superviziji i dodatnom nadzoru, kao uvođenje povjerenika HNB-a i kao promjene u definicijama prekršajnih i kaznenih sankcija. Rekao sam već uvodno da je taj zakon kvalitetno pripremljen jer je i sama Hrvatska narodna banka sudjelovala u toj izradi i dala osnovne smjernice kako taj zakon i treba izgledati. Ali ono što sam i tada rekao i sad ću ponoviti je da ne može monetarna politika pogotovo u situaciji u kojoj se nalazimo ma koliko god relevantne institucije hvalile i samog guvernera i Hrvatsku narodnu banku ne može monetarna politika rješavati probleme gospodarske politike, ne može monetarna politika rješavati probleme fiskalne politike, ne može monetarna politika rješavati probleme sve teže pogođenih hrvatskih izvoznika i ne može monetarna politika rješavati apsolutno sve probleme u ovoj zemlji. Većinu tih problema mora rješavati odgovorno upravljanje državom, odnosno sama Vlada Republike Hrvatske. Izuzetan značaj Zakona o kreditnim institucijama razvidan je iz par podataka. Još jučer smo imali Zakon o potrošačkom kreditiranju, a kada smo kod njega onda treba reći sljedeći podatak. U Hrvatskoj je udio stambenih kredita 45%, u Europskoj uniji, u razvijenijim zemljama Europske unije taj udio je na razini 80%, znači 15 do 20% svih ostalih kredita građana su potrošački krediti. Kod nas je taj udio 55%. Znači 3 puta više su hrvatski građani zaduženi za potrošnju, zaduženi za golu egzistenciju, zaduženi za život od svojih susjeda u Europskoj uniji. I to je ono što je nedopustivo i to je ono zbog čega je i osobiti naglasak na Zakonu o kreditnim institucijama. U vremenu turbulentnih događanja na europskoj i financijskoj sceni i Europska unija, sama njena tijela, službe, komisije, odbori, svi relevantni faktori koji sudjeluju u tome znaju da se kvalitetan prijedlog može pripremiti samo određenim izmjenama, inovacijama i idenjem u korak problemu a ne iza problema znači presretanjem samog problema. Tako se i direktiva 2006, znači 2648 izmijenjena je i dopunjena koja se odnosi na osnivanje i poslovanje kreditnih institucija i osnovna je razlika u dijelu velikih izloženosti, upravljanju rizicima, suradnje među supervizorima država članica što se zbog kreditnog rizika, znači prenesenog kreditnog rizika smatra izrazito bitnim te u dijelu institucija za elektronički novac koji više neće biti vrsta kreditnih institucija. Riječ je o živom tkivu, riječ je o osjetljivom tkivu o kojem ovisi sveukupno europsko gospodarstvo ali i hrvatsko gospodarstvo. I stoga će nužno biti ponovno uskladiti taj zakon i stoga ne čudi odgoda roka. No, mi smo u rujnu također podvukli dvije stvari i bili smo u pravu. Prvi puta smo bili u pravu kada smo rekli da će taj zakon doživjeti izmjene. Jer nema razloga da neke odredbe su stupile na snagu 1. 1. 2009. a neke su stupale na snagu 1. 6. 2009. znači s vremenskim odmakom od 6 mjesecu sada upravo one odredbe koje su stupile sa tim vremenskim odmakom doživljavaju i izmjene. Znači bili smo u pravu kada smo rekli da će vjerojatno i taj zakon doživjeti izmjene. No, međutim, bili smo u pravu i kada smo rekli da će taj trošak dodatne regulative koju pozdravljamo nažalost ići i na račun krajnjih korisnika, nažalost ići na povećanje kamatne stope, odnosno nažalost ići na trošak hrvatskog gospodarstva. I to je ono što je ključno i to je ono što je bitno. Tada su predstavnici Vlade rekli dvije stvari a jedna je otprilike zvučala ovako: nema razloga za povećanje kamate uslijed operativnih troškova kao i zbog mogućnosti naknade za superviziju. Dakle, nema razloga da kreditne institucije povećaju upravo troškove, odnosno da povećaju troškove operativne kamatne marže zbog tih troškova jer kao one to sigurno neće napraviti. No, međutim, već u prijedlogu ovoga zakona, već u prijedlogu ovoga zakona stoji sljedeća rečenica. Nije nebitna ni činjenica da bi ovo usklađivanje iziskivalo veće troškove za kreditne institucije i time u ovom trenutku svjetske financijske sigurnosti dodatno opteretilo gospodarstvo. Pa gospodo morate se odlučiti, da li ste tada rekli da neće biti troška za gospodarstvo a sada kažete da će biti i to je ono što nam ovdje fali, konzistentnost, ne može se jedan argument tumačiti i koristiti za pojedine dnevno što bi se reklo političke potrebe, odnosno kada nam odgovara, onda ga koristimo, kada nam ne odgovara onda ga ne koristimo. To je, to stoji u prijedlogu ovoga zakona, znači defacto ste priznali ono što smo mi tada, ono na što smo mi tada upozoravali da će ti operativni troškovi dodatno opteretiti, ići na trošak krajnjih korisnika, građana, hrvatskog gospodarstva i to je ono što je činjenica, što je fakt. Ono što je još problem i kao treći razlog kada smo bili u pravu što se tiče povećanja troškova za krajnje korisnike, za građane i za gospodarstvo je činjenica da će se i po ovom prijedlogu banke nastaviti po starom i novom izvještavanju i još 9 mjeseci što će naravno uzrokovati dodatne troškove. A izvjesno je da će se i sama regulativa, znači da vjerojatno i ovo i nije prva promjena regulative, još dodatno promijeniti, tako da će se ponovo morati mijenjati i zakon. Dakle, to je isto jedan prilog tome da uslijed troškova nove regulative se povećavaju troškovi a odnosno povećavaju se kamate. Povećavaju se kamate za građane, povećavaju se kamate za gospodarstvo. U trenutku kada je nelikvidnost države, odnosno gospodarskih subjekata unutar Hrvatske veća od 16 milijardi u trenutku kada se tvrtke, hrvatske tvrtke da bi isplatile plaće, doprinose, sve ono što država od njih potražuje moraju kratkoročno zaduživati, iznimno je bitno kakve su kamatne stope. A ja ću vas upozoriti da su i u samo prošloj godini hrvatske banke ostvarile rekordnu dobit, ona ove godine vjerojatno neće biti tako rekordna, no činjenica je da nema ni potrebe ni prostora za dizanjem kamatnih stopa za građane i za gospodarstvo. I zato smo u proceduru i uputili prijedlog u ograničavanju kamatne stope i nadam se da ćete podržati i taj naš prijedlog. I zato smo i danas i na press konferenciji uputili obvezu podmirenja svih računa od strane države i s državom povezanih javnih poduzeća u rekordnom roku, upravo kako bi oslobodili gospodarstvo od nepotrebnog pritiska nelikvidnosti koji je sve veći i veći. Jer i same banke moraju dijeliti sudbinu hrvatskog gospodarstva zato jer one još uvijek ovdje imaju veće kamatne marže nego u svojim zemljama majkama zato jer one još uvijek ovdje ostvaruju veći povrat na dionički kapital nego u svojim zemljama majkama. Ali zato i Vlada mora učiniti nešto i prihvatiti i naš prijedlog da se ta priča ograniči, odnosno da država postane prvi platitelj onaj koji neće biti problem u procesu nelikvidnosti nego upravo rješenje problema. I ja bih vas molio da prihvatite sve te naše prijedloge koje smo poslali. Ne budim tu optimizam s obzirom na to da ste 25 naših antirecesijskih prijedloga što nije došlo u raspravu, što se odbilo, ali Hrvatska definitivno više nema vremena čekati, jer pola godine je prošlo od prvih negativnih signala. U prijedlogu su ovdje bile samo tzv. dvije antirecesijske mjere, moram se na to vratiti, mislim da je bitno. To je rebalans proračuna koji ne možemo smatrati mjerom, on je nužan i Zakon o građenju koji je zapravo prilika da državna uprava radi svoj posao, znači ništa drugo. I na kraju, ove tehničke izmjene i operativne definitivno zbog zdrave logike i razuma treba podržati. No međutim, treba podržati i naše prijedloge da se zaštiti hrvatsko gospodarstvo i hrvatski građani.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče…
Ispričavam se, imamo jedan ispravak. Uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih dva netočna navoda kolege Bernardića. Prvi, koji je kazao da se monetarnom politikom ne mogu rješavati gospodarski problemi iako su mnogi teoretičari zaljubljeni u fiskalnu politiku i rješavanje gospodarskih problema, praksa je pokazala da se samim instrumentima monetarne politike može povećati proizvodnja, može povećati zaposlenost i zadržati stabilnost cijena, što je i cilj ekonomske politike. Isto tako bih ispravio netočan podatak da su dodatni regulativni troškovi zbog izmjena zakona, postojećih zakona i usklađenja zakonodavstva s Europskom unijom bili uzrok povećanja kamata. Povećanje kamata je uzrok isključivo želja banaka za što većom dobiti i primjerice od 2001. do danas aktiva banaka se povećala dva i pol puta, a dobit se povećala 5,2 puta. Na aktivu znatno manju u 2001. jedna banka je ostvarila 700 milijuna kuna dobiti, a u prošloj godini milijardu i 600 milijuna kuna dobiti.
Zahvaljujem. Krešo Filipović, izvolite.
Hvala lijepa. … [[Govornik nije uključen.]]
Uvaženi zastupniče, uštekajte se. Tak.
Hvala, potpredsjedniče. Prije nepunih 9 i pol mjeseci dakle donio Zakon o kreditnim institucijama u Republici Hrvatskoj. Prisjetimo se kako Zakon o kreditnim institucijama općenito rečeno uređuje uvjete za osnivanje, poslovanje i prestanak rada banaka i drugih kreditnih institucija u Republici Hrvatskoj te superviziju njihovog poslovanja, ali i uvjete pod kojima pravne osobe sa sjedištem izvan Republike Hrvatske mogu pružati bankarske i financijske usluge na njenu području što je jasno definirano i člankom 1. Zakona o kreditnim institucijama. Kao što je iz samog naziva razvidno uveden je novi pojam kreditne institucije koji predstavljaju pravne osobe koje su dakle od nadležnog tijela dobile odobrenje za rad, znači od Hrvatske narodne banke, a mogu se osnivati kao banke, štedne banke, stambene štedionice ili institucije za elektronički novac. Treba naglasiti i to kako su kreditne institucije, ali ako hoćete i banke, od iznimnog značaja za ukupni ekonomski i financijski sustav svake države stoga je veoma važno konstantno činiti napore na usvajanju najviših međunarodnih standarda financijskog i bankarskog poslovanja te sukladno istima imati kvalitetan zakonodavni okvir koji će sadržavati mehanizme, instrumente za efikasno sprečavanje i rješavanje eventualnih kriznih situacija u poslovanju kreditnih institucija. Upravo iz toga razloga je u 9. mjesecu prošle godine Hrvatski sabor i donio Zakon o kreditnim institucijama koji je donedavno bio u potpunosti usklađen sa relevantnim direktivama Europske unije koje se odnose na osnivanje i poslovanje kreditnih institucija te na njihovu reorganizaciju i likvidaciju te za kojih smo, ako me sjećanje dobro služi, svi zajednički konstatirali da se radi o jednom značajnom iskoraku naprijed u pravcu stabilnosti i sigurnosti i urednog poslovanja kreditnih institucija u Republici Hrvatskoj. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o kreditnim institucijama, kao što se može vidjeti iz predloženog teksta, ne pretpostavlja nikakve suštinske izmjene, već izmjene čisto tehničke naravi i kojima su u prijelaznim i završnim pomaknuti rokovi za usklađivanje kreditnih institucija sa odredbama zakona te rokovi važenja pojedinih odredbi Zakona o bankama koje će ostati na snazi do konačnog usklađivanja kreditnih institucija sa ovim zakonom. Naime, člankom 369. stavkom 4. Zakona o kreditnim institucijama propisano je da su sve kreditne institucije koje na dan njegova stupanja na snagu imaju odobrenje za rad, dužne svoje poslovanje uskladiti sa pojedinim odredbama zakona i to najkasnije do 1. srpnja 2009. godine. Te obveze odnose se, između ostalog, na propisanu adekvatnost jamstvenog kapitala, na odredbe o velikoj izloženosti, o internom kapitalu, o prokuriju, o sastavu nadzornih odbora i neke druge odredbe. Isto tako, stavkom 5. istoga Zakona propisana je obveza usklađivanja štednih banaka sa odredbama 157. članka zakona koje uređuje ograničenja vezana za ulaganje u kapital nefinancijskih institucija i materijalnu imovinu do konca ove godine, a stavkom 6. obveza usklađivanja općih akata sa odredbama iz stavka 4. članka 369. i propisima donesenim na temelju istih do 1. srpnja 2009. godine, dakle za sve kreditne institucije. Treba naglasiti kako je suština predloženih izmjena Zakona o kreditnim institucijama sadržana u odgodi utvrđenih rokova za usklađivanje kreditnih institucija sa pojedinim odredbama zakona o kojima sam prethodno govorio i propisivanju jedinstvenog roka za usklađivanje dakle 31. ožujka 2010. godine. Razlozi zbog kojih su predložene ove izmjene čisto su pragmatične naravi, uz napomenu kako se Europska komisija ne protivi ovakvom načinu izmjena ovog zakona. Naime, nas u veoma skorom vremenu očekuju opsežnije izmjene i dopune važećeg zakona s obzirom na činjenicu da je 6. svibnja 2009. godine Europski parlament izmijenio i dopunio Direktivu broj 48. iz 2006. godine koja se odnosi na osnivanje i poslovanje kreditnih institucija. Osnovne novine izmjena i dopuna spomenute direktive odnose se na veliku izloženost, upravljanje rizicima, suradnju među supervizorima država članica te na institucije za elektronički novac koje više neće biti u krugu kreditnih institucija. Na kraju, zbog izvjesnosti dakle potrebe usklađivanja daljnjeg Zakona o kreditnim institucijama sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno sa izmijenjenim i dopunjenim odredbama spomenute direktive, ali prije svega radi toga što će se na takav način izbjeći visoki troškovi usklađivanja postojećih kreditnih institucija sa odredbama važećeg zakona, te njihovo nepotrebno višestruko usklađivanje, smatram da je u potpunosti opravdano donošenje ovih izmjena i dopuna. Rekao bih samo još gospodinu Bernardiću da smo o tome pričali da će vjerojatno i ubuduće i ranije da će ubuduće bit izmjena i europskih direktiva, a sukladno tome i izmjena našeg nacionalnog zakonodavstva pa ne treba uopće čuditi što je i u ovom slučaju došlo do tih izmjena, jer smo govorili da je pravna regulativa živo tijelo. Isto bih ga tako podsjetio da je neki dan Međunarodni monetarni fond rekao da Vladine antirecesijske mjere u Republici Hrvatskoj daju rezultate a osobno se mogu složiti i s time da i banke u ovo doba financijske krize i gospodarske recesije moraju dati i trebaju dati svoj obol i svoj veći doprinos nego do sada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Samo nekoliko rečenica o predloženim izmjenama zakona, iako je svima razumljivo i potrebe zbog kojih se one donose. I naravno da će se neke stvari i aktualnom situacijom gospodarskom i u Europi i u svijetu, vjerojatno i u preporukama, odnosno direktivama Europske unije mijenjati. Činjenica je da smo mi taj zakon donijeli kao što piše u prijedlogu 1. siječnja 2008. čini mi se možda da je to krivi jer smo raspravljali prošle godine u 9 mjesecu, a rokovi su bili primjene od 1.1.2009. odnosno usklađenje za ovih većinu stvari koje smo danas ovdje spominjali od 1.7.2009. godine. Činjenica isto tako je da se kreditnim institucijama to usklađenje sada prolongira do sljedeće godine do ožujka. Radi se o puno stvari. Radi se kao što zakon govori u članku 369. o adekvatnosti jamstvenog kapitala, o velikim izloženostima, o usklađivanju pitanja recimo i nadzornih odbora itd. Više-manje sve stvari koje su banke, odnosno kreditne institucije imale rok danas 2 tjedna da zaživi. Činjenica je vrlo vjerojatno da su mnogi od njih se već i pripremile na takav način i da bi bilo moguće vjerojatno ako su ozbiljno shvatile taj posao da funkcionira od 1.7. po aktualnom zakonu. Ja razumijem da se tom tržištu i tim institucijama pokušava izaći u susret, da im se ne nabijaju nepotrebni troškovi pogotovo u ovo vrijeme kada je i problem recesije i likvidnosti tih institucija itd. Ali je činjenica isto tako da ne možemo 2 tjedna prije mijenjati zakon i reći nekome da ne treba kada je on vrlo vjerojatno već prilagodio sve te stavke kako bi mogao funkcionirati po aktualnom zakonu. Ono što je bitno reći da ti troškovi koji su vjerojatno i bili potaknuti usklađivanjem sa zakonom koji je stupio na snagu i s kojim je s 1.7. morao zaživjeti su doveli do toga da i na tržištu vrlo vjerojatno ove godine imamo i porast kamatnih stopa, odnosno da hrvatski građani moraju izdvajati više iz svojih plaća i na uštrb svog standarda plaćati troškove koje onda ne bi možda morali plaćati da takvo usklađenje nije bilo sa 1.7. S druge strane, činjenica je da banke se ne odlučuju ići na uštrb svoje dobiti, jer je u prvom polugodištu ove godine dobit će biti identična onoj koja je bila prošle godine. Radi se otprilike o 2,7 milijardi kuna samo u prvom polugodištu. Tu će se negdje kretati posto manje, posto više i činjenica je da banke ne odlučuju se da idu na uštrb svoje dobiti, nego se odlučuju na način da vide koliko to hrvatski građani i koliko to na kraju krajeva i gospodarstvo može platiti. Danas su kamatne stope na kredite za gospodarstvo 11, 12% i vrlo teško je uopće dobiti kredit. I naravno da takvo okruženje ne odgovara niti gospodarstvu jer ne može ni financirati svoje redovno poslovanje. S druge strane kada govorimo o tom tržištu vrlo bitno je reći da mi moramo razmišljati o bankarskom sektoru koji se pokazao stabilan u prošloj godini. Ali isto tako moramo uvijek imati u vidu da se radi o tržištu koje i o institucijama koje su 90,5% u stranom vlasništvu. Zbog čega to govorim? Govorim to zbog toga što na žalost ponekad tim institucijama nije primarni interes domaće gospodarstvo i domaće stanovništvo, nego je interes da zadovolje svoje stakeholdere i da donesu dobit kakvu su ti isti stakeholderi pred njih stavili. I zato kad donosimo zakone i kada raspravljamo o situaciji koja se dešava na tržištu kreditnih institucija moramo o tome voditi računa. I zato isto tako Klub zastupnika SDP-a predložio novi zakon koji će destimulirati banke da dižu kamatne stope i da se u ovoj godini kada će svaka kuna hrvatskim građanima biti od izuzetne važnosti, da se u ovoj godini odreknu dijela svoga profita. Nema razloga da hrvatske banke ove godine imaju 5 milijardi dobiti. 5 milijardi dobiti koje će naravno, plati se dio i poreza na dobit. Ostane to Hrvatskoj državi, ali veliki iznos od toga će izaći iz Hrvatske i veliki iznos, odnosno apsolutni iznos od toga su platili hrvatski građani. I kada govorimo o 300 kuna povećanju rata kredita govorimo o tome da bi bez 300 kuna hrvatske banke u ovoj godini imali dobit milijardu, možda milijardu i 200000, milijardu i 200 milijuna kuna manje dobiti. Ali hrvatskoj jednoj obitelji bi otprilike ostala jedna plaća više u ovoj godini. Zato moramo voditi računa i naravno da treba pomoći i ovakvim zakonima, prolongatima nekih stvari koje još nisu od krucijalne važnosti da zažive za 2 tjedna, da treba pomoći tom sektoru. Ali isto tako treba poslati i jasnu poruku da moramo misliti o hrvatskim građanima. I ako mi pomažemo tom sektoru da se lakše prilagodi i da na kraju krajeva imamo manje troškove da onda oni se isto tako moraju odreći dijela profita na korist svih naših građana u ovoj godini. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Maras, naravno da se banke neće odreći ne samo zadržavanja svoje dobiti, nego i stalne želje za porastom dobiti. Ali isto tako bih naglasio da se zadržati dobit može i smanjenjem prihoda uz istodobno smanjenje rashoda. I dok cijelo gospodarstvo i svi hrvatski građani stalno smanjuju svoje rashode, a smanjeni su im i prihodi zbog smanjenja plaća kao što je i nama smanjena plaća i kad govorimo o našim plaćama, onda možemo kazati da prosječna zastupnička plaća ukupno u godinu dana iznosi oko 200 do 220 tisuća kuna neto, a da samo jedan čovjek u jednoj banci neto ima prihoda 5 milijuna kuna, u drugoj 3 milijuna i 330 tisuća kuna, u trećoj 3 milijuna 110 tisuća kuna i ni jedan još nije snizio svoju plaću niti se odrekao konzultantskih skupih usluga, niti team buildinga, niti oglašavanja u gospodarstvu i u medije, gdje 50 milijuna eura su samo u prošloj godini utrošili. Dakle, ne trebamo mi očekivati da će se oni odreći svoje dobiti i oni kad govore, govore stalno da im pada porast dobiti. Ma tko još govori u današnje vrijeme o porastu dobiti? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Vi ste u pravu kolega Marić, ali to je vrlo jednostavno za objasniti. Na žalost, tržište, slobodno tržište i usluge koje se nude ne treba se očekivati da će netko svojevoljno odreći se dobiti ukoliko tu dobit može ostvariti. Pogotovo kada govorimo o tome da je 90,5% u stranom vlasništvu. Mi smo nažalost banke prodali prema van i normalno da onda one osjećaju veću odgovornost prema svojim bankama majkama i prema svojim vlasnicima, nego prema dijelu populacije, naravno neće ni jedna banka otići do te mjere da uništi i gospodarstvo i građane, ali naravno da tu treba voditi računa o tome da će imati više senzibiliteta prema tome koliko će uspješno biti poslovanje prema svojim stake holderima, nego prema tome kakva je situacija u Hrvatskoj. Mislim da je apsolutno deplasirano pričati o bilo kakvom povećanju dobiti u ovoj godini. Ja sam prije nekoliko dana razgovarao sa jednim kolegom koji se bavi tom tematikom i onda mi je čovjek argumentirao da što vi hoćete, zašto predlažete zakon po kojem bi se oporezivale kamate više od 7%. Pa ove godine će banke samo 1% imati porez dobiti, kaže on 1% porast dobiti. Pa zbog čega bi ove godine bila porast dobiti. Kada pogledate sve ostale gospodarske subjekte u Hrvatskoj koje muku muče da uopće zadrže razinu dobiti, odnosno da ta dobit ne bude puno manja nego što je to bila prošle godine, režu troškove, režu radnu snagu, puno ljudi se otpušta i opet neće uspjeti. A mi govorimo o ovom sektoru o tome da se zadrži razina dobiti. A nažalost, to opet ide od svih tih građana i puno onih koji će ostati bez posla zbog toga što se u drugom dijelu gospodarstva situacija ne odvija kako bi se trebala odvijati. I zato zahvaljujem na replici i tražim, evo i od vas i od kolega zastupnika sa druge strane iz HDZ-a da podrže i da ne idemo uvijek na neke …
Vrijeme.
Evo, samo jednu rečenicu. Premijer Sanader konstantno ima apele prema hrvatskim bankama, ovo nije u redu, ovo nije u redu. Pa mi možemo vrlo jednostavno riješiti problem.
Uvaženi zastupniče, završite.
Donesemo zakon, evo, dvije riječi, donesimo zakon kojim će se ograničiti rast kamatnih stopa da ne bude veći od 7% i riješiti ćemo problem.
Zahvaljujem. Ja vas molim, vi ste prvi koji se javljate da ne smijemo kršiti Poslovnik. I ja to prihvaćam, ali morate se ga i vi držati. Moramo se držati, hajde. Druga replika je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega, u svojoj raspravi ovoj bez odgovora na repliku, ustvrdili ste pozivanje na društvenu odgovornost, kako je prijeko potrebno od strane banaka. Zazivanje, i što ste sada apostrofirali i u svojoj replici o premijeru, poziva na apel, na njihovu svijest i savjest. Ja osobno, a evo vidim ni vi, a i kolega Marić, ne pristajemo na licemjernu nemoć države. Država ima sav instrument da takvo jedno bezočno ponašanje banaka i bankarskih institucija kada je država u nevolji, kada su ljudi u nevolji, oni se bogate. A zbog čega? Zato što im je to omogućeno i država se čudi, apelira, moli, a ima sve instrumente, kao što ima instrumente da može svakom penzioneru doći odmah ovrha kad ne plati 20 kuna. Molim, ovdje zazivanje na nekakvu etičnost, na društvenu odgovornost samo po sebi je licemjerje. Prema tome, odbijati naš prijedlog zakona za oporezivanje neopravdanog ili bilo kakvog povećanja kamata, kamata na kredite građana je zaista, kako drugačije nazvati nego licemjerje. Pa u što su se pretvorile te bankarske institucije koje nisu ništa drugo nego gulikože. Pogledajmo na što sliče njihove institucije. One odudaraju od svih drugih kuća i zgrada, bilo koje državne institucije. To su postali jednostavno hramovi novog boga novca kojeg treba detronizirati. Država ima sve mehanizme i neka ih izvoli staviti u pogon.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice Antičević. Ja ne bih bio baš toliko žestok kao što ste vi bili u vašem nastupu. Činjenica je da banke moraju pokazati razumijevanje i ja nemam čak ništa protiv, neka menadžeri u tom tržištu ako su uspješni zarađuju i 200 i 500 hiljada kuna, uopće to nije sporno. Ali je sporno to da se ponašaju kako oni misle da bi trebalo, a mi u državi u kojoj središnja vlast u kojoj državne tvrtke imaju ogromnu mogućnost da kreiraju ponašanje tih banaka prema građanima zbog toga što jednostavno drži se veliki novac. Pa pogledajte državne tvrtke, INA-u, Croatia osiguranje, pogledajte Hrvatske vode, šume. To su milijarde kuna. Pa dajte, ajmo se dogovoriti. Neka se državne tvrtke zajedno dogovore i kaže ok, u ovoj godini tko digne kamatne stope na stambene kredite, iz njegove banke selimo depozit. Pa ćemo vidjeti onda da li će onda dizat stambene kredite. To je jedan način. Drugo, hajmo donijeti zakon koji ćemo prozivati preko 7%, tako da će im se više isplatiti da bude 6,7, nego da bude 7,5. I možemo napraviti puno toga, a nismo napravili ništa i možemo se ljutiti koliko god hoćemo i zazivati da su oni faraoni, ovo, ono, ali se neće ništa desiti. Oni će istrpit kritiku i voziti će po svojem. Mi moramo hrvatskih građanima dati nadu i zaštititi ih od toga da u ovoj godini im ostane 300 kuna više svaki mjesec za njihove potrebe, a da ne moraju platiti kredit. Nego si ustežu od kruha, voća, djece da bi platili ratu kredita više i to je ono što nije dopustivo. Evo malo kraće, s obzirom da sam prošli puta bio duži. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o kreditnim institucijama. Bio je hitni postupak, P.Z.E. broj 348. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane Odbor za zakonodavstvo. ... [[Upadica se ne razumije.]] Više amandmana, dakle prihvaćeni su prema članku 169. Poslovnika o njima ne glasujemo. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o kreditnim institucijama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj zakon prihvaćen većinom glasova. 96 glasova za, 7 suzdržanih, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na 4. točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 354. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Dakle, dva su osnovna razloga s kojim idemo u Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Jedan je vezan uz usklađivanje važećeg zakona sa Direktivom broj 6 iz 2003. godine o nezakonitoj kupoprodaji dionica i manipuliranju tržišta možemo reći zlouporabi tržišta. Važeći zakon se dopunjava odredbama koje uređuju prekršaje za djela zabranjenog ponašanja, odnosno zlouporabe tržišta. Iako je Zakonom o kaznenim djelima protiv tržišta kapitala propisana kazna i kazna zatvora za ista djela zabranjenog ponašanja, te odredbe sadrže namjeru stjecanja protupravne imovinske koristi. Ukoliko se namjera stjecanja protupravne imovinske koristi ne dokaže, takva ponašanja trebaju biti prekršajno sankcionirana, a to je zapravo i predviđeno ovim izmjenama i dopunama. Između ostalog isto tako treba reći da ovim usklađivanjem važećeg zakona sa Direktivom broj 6 se ispunjava jedno od mjerila za zatvaranje pregovora u poglavlju 9. – Financijske usluge. Drugi razlog donošenja ovog zakona, odnosno izmjena i dopuna Zakona o tržištu kapitala, možemo reći je vrlo sličan i razlozima koje smo imali kod izmjena i dopuna Zakona o kreditnim institucijama i o elektroničkom novcu, a to je da je dana 6. svibnja dakle u Europskom parlamentu izmijenjena već ranije spomenuta i dopunjena Direktiva broj 48 iz 2006. koja je kroz važeći zakon zapravo implementirana u hrvatsko zakonodavstvo. Osnovna izmjena, dakle u dijelu velikih izloženosti upravljanja rizicima i suradnji među supervizorima država. A kao što je i za prethodni razlog rečeno, dakle uvjeti pod kojima investicijska društva posluju po svemu sudeći bit će znatno izmijenjeni u odnosu na rješenja važećeg zakona, pa bi zapravo ovo usklađivanje i stvorilo obveze na restrukturiranje i potencijalno veće investicije. Ako je zapravo prema izmijenjenoj Direktivi broj 48 više neće biti. Isto tako dozvolite da kaže, dakle ovaj predloženi amandman Odbora za zakonodavstvo je prihvatljiv, Vlada ga prihvaća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvo su klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Evo kao što smo čuli ovaj prijedlog izmjene i dopune Zakona o tržištu kapitala je iz dva samo razloga. Prvi je razlog usklađenje važećeg zakona s Direktivnom 2003./6 ... Zakon o kupoprodaji dionica i manipuliranju tržišta, odnosno zlouporabe tržišta i drugi razlog je usklađenje sa odgodom, odnosno usklađivanje investicijskih društava važećeg zakona sa rokom pomicanja sa 30. lipnja 2009. na 30. ožujka 2010. godine. Nesporno je da je u postojećem zakonu bilo predviđeno i da je Zakonom o kaznenim djelima protiv tržišta kapitala propisana novčana kazna, a i kazna zatvora za sva djela zabranjenog ponašanja. Ali bile su odredbe takve da sadrže namjeru ponašanja u smislu stjecanja protupravne imovinske koristi. Naravno da se u praksi vrlo često događalo da se ta namjera nije mogla dokazati. Pa imali smo takvih slučajeva i u Republici Hrvatskoj kada je bilo u pitanju prodaja dionica Hrvatskih telekomunikacija, prodaja dionica Plive itd. Ova izmjena sada predviđa da se kada se ne može dokazati namjera protupravne, stjecanja protupravno imovinske koristi, da se odgovara prekršajima. Zato važeći zakon se dopunjava odredbama koje uređuju prekršaje za djela zabranjenog ponašanja iz članaka 456., 457., 458. važećeg zakona koji uređuju zlouporabu tržišta. Kako je direktiva 6. svibnja 2009. godine u Europskom parlamentu izmijenjena i predviđa ponovno izmjene Zakona o tržištu kapitala to će se morati uskladiti sa tim direktivama, a kako je u postojećem zakonu bio predviđen rok usklađenja investicijskih društava 30. lipnja ove godine, nužno je sada taj rok pomaknuti na 30. ožujka 2010. godine, jer će doći do dodatnih promjena i izmjena, dopuna Zakona o tržištu kapitala zbog ove izmijenjene direktive 6. svinja 2009. godine. Stoga se ovaj rok čini razumnim da će se do tada moći uskladiti sve izmjene i dopune koje predviđa ta direktiva. Naravno da će klub HDZ-a podržati ovakve izmjene i dopune Zakona o tržištu kapitala. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolegice i kolege. Ovo je Zakon o tržištu kapitala koji smo usvojili u srpnju mjesecu prošle godine ima točno 600 članaka. I jedan je od najopsežnijih zakona koji smo u ovom Visokom domu koji smo usvojili u zadnje vrijeme. I to na način da smo primijenili sve direktive, apsolutno sve direktive MiFIDA u trenutku kada i pojedine zemlje Europske unije nisu primijenile sve direktive. Tada smo upozoravali da je zakon prekomplesan, preozbiljan i prevelik te će imati ogroman utjecaj na investicijsku zajednicu, ne samo na njih, nego na sve građane Republike Hrvatske da bi se donosio na brzinu, da bi se donosio u vremenima snažne krize koja je zahvatila investicijske investitore po cijelo Europi i da taj zakon definitivni nije nužno da stupi na snagu od kada bi trebao stupiti na snagu. Barem u onom dijelu svih odredbi. I sada vidi čuda dolaze nam izmjene i to iz same Europske unije za koje smo i tada upozoravali da će se vjerojatno dogoditi u direktivi a vezane za izračun adekvatnosti kapitala u dijelu velike izloženosti upravljanja rizicima i suradnje među supervizorima država. I tu spornu odredbu prolongiramo sa 1. srpnja 2009. kako je trebalo biti, znači stopu izračuna adekvatnosti kapitala na 31. ožujak 2010. to je ono što smo tada pretpostavljali očekivana prolongacija u duhu onog vremena znači svjetske gospodarske i ekonomske krize, i investicijske krize koja je zahvatila Europu i kada smo rekli da će se stvari mijenjati. No međutim, mi ovaj zakon nećemo ne podržati zbog toga nego mi ovaj zakon nećemo podržati zbog jedne puno važnije stvari na koju smo upozoravali i onda i na koju ću skrenuti pozornost i danas. Zakonom o tržištu kapitala prestala je postojati obveza o kotaciji javnih dioničkih društava koja je bila obvezna kotacija za sva društva za dionice s javnom ponudom. Ja moram reći kad je uvedena javno dionička kotacija došlo je do investicijske ekspanzije u Hrvatskoj. Zašto? Zato jer su se građani, mali investitori mogli informirati na temelju transparentnih podataka o poslovanju tvrtki koje su kotirale na javnoj dioničkoj kotaciji i taj primjer ne samo da je dobre pokazatelje dao u Hrvatskoj nego su ga slijedile i zemlje u regiji, slijedile su ga zemlje koje još uvijek razvijaju svoje financijsko tržište, koje su i na temelju tog primjera imali uspjehe. Nakon toga je kako i europski standardi ne propisuju obavezu kotiranja javno dioničkih kotacija na burzi, znači obvezu kotiranja svih tvrtki na burzi došlo do promjene u tom dijelu da se ta obveza ukida trenutkom ulaska Hrvatske u EU, tj. da se firme same mogu delistirati. Šta se događa? U trenutku sloma burze, u trenutku pada tržišnih vrijednosti dionica, u trenutku kada hrvatske tvrtke po tržišnim pokazateljima puno manje vrijede naravno da postoji interes samih vlasnika tvrtki da povuku svoje dionice odnosno da dionički pokazatelji nisu pokazatelji poslovanja tih tvrtki odnosno vrijednosti tih tvrtki. Ja vas moram podsjetiti da smo mi tada u srpnju mjesecu ovdje u ovom domu predložili amandman a vezan je za nešto što je osobito bitno i što ću osobito povući. U članku 332. po Zakonu o tržištu kapitala predvidjeli ste i propisali ste da se delistiranje može obaviti tj. povlačenje sa burze sa ¾ temeljnog kapitala zastupljenog na glavnoj skupštini pri donošenju odluke na glavnoj skupštini dioničara. Ukoliko je na skupštini prisutno 51% ili 50 plus 1 dioničar to znači da o povlačenju s burze može odlučiti svega 35% ukupnog temeljnog kapitala. Smatrali smo da je to neprihvatljivo, niste prihvatili taj amandman a ja moram reći da u Hrvatskoj postoji veliki broj tvrtki u kojima je jedan čovjek vlasnik 35% temeljenog kapitala i da će ovo de facto omogućiti jednom čovjeku da odluči da li će se tvrtke povući s burze ili će ostati na burzi jer za male dioničare skuplje je otići na skupštinu dioničara, platiti benzin, platiti troškove da tamo dođu nego sudjelovati u radu iste skupštine, nego što oni imaju koristi od istih tih dionica. I ne bi to bilo sporno da se oni povlače, no međutim tu stoji još jedna sporna odredba koja kaže da će se znači male dioničare isplatiti po fer cijeni. A što je ta fer cijena? Koja je to fer cijena? Da li je to cijena trgovanja u zadnjih tri mjeseca? To nigdje ne piše i to nigdje nije propisano, to će posebno i o tome odlučiti HANFA i imat će nad time nadzor. No, ja vam moram reći i ovo da danas u Hrvatskoj se tržište ruši 200 ili 300% pojedina dionica za jedan dan. Ako jedna tvrtka najavi da će se delistirati s burze, pa šta, neće valjda dionica te tvrtke rasti. Ne, upravo suprotno. Padat će, i ne samo to, onda će otkupljivati sama svoje dionice za puno manju cijenu. Na taj način mali dioničari kojih je u Hrvatskoj preko pola milijuna biti će direktno oštećeni jer će dobiti manje za svoje dionice. I ne samo to, na taj način ćemo u potpunosti urušiti i uništiti tržište kapitala koje u ovoj i prošloj godini na jako labavim nogama. Stoga klub SDP-a ne može podržati ovaj zakon. Mi smo dali prijedlog amandmana da to bude ¾ ukupnog temeljenog kapitala a ne ¾ glasačkih prava na skupštini gdje de facto jedan čovjek može odlučiti o povlačenju s burze i zato nećemo podržati ovaj zakon jer je taj zakon zakon protiv malih dioničara kojih je u Hrvatskoj više od pola milijuna i bili bi ludi da ga podržimo i to je zakon protiv razvijenog tržišta kapitala. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednog prijavljenog a to je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. ... [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Doprinos. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Bio je hitni postupak, P.Z.E. broj 354. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave je prihvaćen pa prema članku 169. Poslovnika o njemu ne glasujemo. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj zakon prihvaćen sa većinom glasova. 77 glasova za, 5 glasova suzdržani i protiv 28, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na 5. točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 337 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom.ž Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio zastupnik Marin Brkarić, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Herman Sušnik državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. Evo pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu sa konačnim prijedlogom zakona. Uzgoj, zaštita, lov i korištenje divljači uređene su Zakonom o lovstvu iz 2005. godine. Ocjenjeno je da je potrebno izvršiti manje izmjene i dopune zakona radi nužnih zakonskih usklađenja i uklanjanja manjih poteškoća oko njegove provedbe. U dosadašnjoj provedbi zakona postignut je napredak u lovnom gospodarenju, oživljavaju se lovački običaji, tradicija i lovačka etika. U Republici Hrvatskoj ima 1061 lovište od čega 315 državnih, 746 zajedničkih na ukupnoj površini od 5,36 milijuna hektara. Fondovi divljači osim trčke i kamenjarke pribilježili su se propisanim gospodarskim kapacitetima a kod nekih su i znatno viši divlje svinje i medvjed. Izrađene su odluke o ustanovljavanju lovišta i uzgajališta divljači sa pripadajućih kartama u mjerilu 1:25 tisuća za sva državna i zajednička lovišta. Ustanovljavaju se uzgojna područja za jelena, divokozu, divlju svinju … [[Govornik se ne razumije.]] operativno se provodi plan gospodarenja smeđim medvjedom, uspostavljen je sustav središnje lovne evidencije. Lovni turizam postaje većem broju županija važan dio cjelokupne turističke ponude, provedeni su i okončani postupci produljenja ugovora o zakupu lovišta, odobrene lovno-gospodarske osnove za oko 90% državnih i zajedničkih lovišta. No isto tako lovstvo je suočeno i sa dosta problema od subjektivnih slabosti ovlaštenika prva lova ali i objektivnih teškoća od kojih ističem miniranost terena, nepopulacija pojedinih područja, izostanak poljoprivrednih površina, požari u priobalnom području, veliki broj neuređenih odlagališta otpada, izgradnja infrastrukturnih objekata koji priječe migraciju divljači, krivolov i drugo. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom prvenstveno se odnose na usklađivanje postupaka, davanja koncesija prava lova, sa Zakonom o koncesijama. Isto tako ukida se mogućnost pretvaranja instituta zakupa prava lova, institut koncesije prava love. Izvršeno je usklađivanje sa direktivom Europske unije 92/43, to je direktiva o očuvanju prirodnih staništa divlje flore i faune, te direktive 79/409 očuvanja ptica koje slobodno žive u prirodi. Uređuju se odnosi između stručnih komisija za ustanovljavanje zajedničkih lovišta. Daje se mogućnost produljenja lovo zakupa u strogo utvrđene kriterije. Propisuje se postupanje sa divljači, njezinim dijelovima u skladu sa Zakonom o veterinarstvu i Zakonom o hrani. Daje se mogućnost propisivanja, znači mogućnosti uporabe lovačkog oružja i drugih sredstava koja su inače zabranjena za uklanjanje divljači i drugih životinjskih vrsta koji ugrožavaju zdravlje ljudi, divljači i drugih životinjskih vrsta. Isto tako propisana je odgovornost za štetu na divljači kao i za štetu nastanku na vozilu uslijed naleta na divljač. Usklađuje se sa Zakonom o Hrvatskoj komori inženjera, šumarstva i drvne tehnologije i to u onom dijelu tko može izraditi lovno gospodarsku osnovu. Nomotehnički izričajno se utvrđuje s obzirom na promjenu ustrojem ministarstva. Na kraju želim reći da se ovim izmjenama i dopunama ne mijenjaju osnovne postavke sada važećega zakona već se one nadopunjuju, detaljnije se razrađuju, dodaju se nove kao posljedica novih okolnosti čime smatram da će se dodatno unaprijediti odnosi glede uzgoja, zaštite lova, korištenja divljači sa ciljem očuvanja divljači prirodnih staništa. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Da. Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević, predsjednik odbora, izvolite.
Hvala lijepo. Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskoga sabora na svojoj 17. sjednici održanoj 17. lipnja raspravio je o ovom prijedlogu zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu sa konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 21. svibnja 2009. godine. Odbor je sukladno odredbi članka 88.a Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravu o navedenom prijedlogu zakona proveo u svojstvu matičnog radnog tijela te se nije protivio prijedlogu predlagatelja o primjeni hitnog postupka u njegovom donošenju. Uvodno je predstavnik predlagatelja istaknuo da se predloženim zakonom izvršava daljnje usklađivanje našeg zakonodavstva u području lovstva sa pravnom stečevinom Europske unije i to sa direktivom o očuvanju staništa i divlje flore i faune, direktivom vijeća o očuvanju ptica koje slobodno žive u prirodi, konvencijom o biološkoj raznolikosti, konvencijom o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa, te konvencijom međunarodne trgovine ugroženim vrstama, divlje faune i flore i konvencijom o močvarama koje su od međunarodnog značaja posebno kao prebivalište ptica močvarica. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlagatelja članovi odbora su u raspravi u kojoj je sudjelovao i predstavnik Hrvatskog lovačkog saveza podržali donošenje ovoga zakona iz razloga što će predložena rješenja unaprijediti odnose u lovstvu a sa ciljem očuvanja i zaštite divljači i njenih prirodnih staništa kao nacionalnog blaga. Međutim, u daljnjoj raspravi izneseno mišljenje da bi zbog promjene većeg broja članaka bilo bolje da je predlagatelj predložio donošenje novoga zakona. Također je ukazano kako nije logično da se produljenje ugovora o zakupu zajedničkog i državnog lovišta veže uz činjenicu podnošenja optužnih prijedloga za određene prekršaje jer to nema utjecaja ukoliko se postupci i ne dovrše kažnjavanje za prekršaj. Izneseno je mišljenje da bi odgovornost za štetu na vozilu od divljači umjesto da ju snosi vozač trebalo riješiti kroz postupke osiguranja. U daljnjoj raspravi je također izneseno da su poslovi lovnog inspektora, odnosno državnog lovnog inspektora prezahtjevni te da predloženi radni staž za njihovo obavljanje od 3 odnosno 5 godina nije dovoljan. U raspravi je nadalje izneseno mišljenje da je odredbom članka 7. potrebno nadopuniti na način da je prijedlog stručne komisije ministarstva obvezujući i za nadležno tijelo grada Zagreba budući da se radi o usklađenju teritorijalnog ustroja jedinica lokalne i područne samouprave koje je već navedeno i u drugim odredbama ovoga zakona. Također je predloženo da se zbog zakona o igralištima za golf u kojem je izgradnja igrališta za golf utvrđena kao djelatnost od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku što uključuje izdvajanje šuma i šumskog zemljišta i šumsko gospodarske osnove treba doraditi odredbu članka 10. jer naime predloženo je da u slučaju izmijenjenog stanja lovišta zbog izgradnje igrališta za golf koncesionar nema pravo tražiti naknadu, nikakvu naknadu od ministarstva. Na temelju provedene rasprave Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu uz dva amandmana koje je i prihvatio predlagač. Hvala lijepo.
Želi li još koji odbor? Ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime Kluba IDS-a, oni su podijelili i prvo će govoriti uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Upravo tako, ovu raspravu ja ću podijeliti sa strastvenim lovcem, mojim kolegom, gospodinom Marinom Brkarićem. Za mnoge izgleda da je ovaj zakon marginalan ali ja ću evo za nas … [[Govornik se ne razumije.]] , ne da je on suštinski, on je gotovo egzistencijalni, zašto, reći ću kasnije. Da, ovo što ću možda kazati i zazvučat će kao vic, kao šala, mi u Buzetu bismo rekli škerc, ali ja ću se dotaknuti kao što rekoh jednog životnog problema mnogih Istrijana, pogotovo Buzećana, a to je problem divljih svinja i tu svoju raspravu u tom kontekstu podvest ću pod članak 29. i 30. ovoga Zakona. Te divlje svinje počele su nam stvarati takve probleme da se više nikome ne isplati baviti poljoprivredom, govorim sada jasno o Buzetu. Vi imate krda, čopore, ne znam kako se to zove, po 30, 40 tih napasnika, a kada oni ili one krenu u akciju iza njih više jasno ništa ne raste. E sad, gdje je problem? Problem je u tome što noću ne smijemo ili ne smije se ubijati te životinje. To znači da one mogu normalno, nesmetano haračiti. Drugi je problem, kako da se ja izrazim, ja nisam lovac, limit kojeg možete odstrijeliti shodno nekoj lovnoj osnovi. Umjesto da se te životinje stave u pravom smislu te riječi van zakona, mi apsurdnim normama štitimo tu divljač. Dolaze do samih kuća, još malo pa će i u kuće ulazit. 200 metara od kuće vi ne smijete pucat na te životinje. Treći problem to su obeštećenja u slučaju počinjene štete koja ne zadostaje niti za satnicu oranja, a kamoli za naknadu kulture koje vam one unište. No gdje je najveći problem kada je riječ o buzeštini, a vjerujem da je tako i drugdje. Mi smo gospodo pogranična općina i normalno je da u blizini granice ne smijete niti loviti, jasno ne smijete tamo niti pucati. I što se dešava? U pravom smislu te riječi, mi smo izloženi diktaturi tih životinja i demokraturi apsurdnih propisa koje štite te životinje. Znači, zalažem se kada je riječ o divljim svinjama da sve ograde oko lova i sl. ad acta treba staviti u stranu. Jednom rječju, ovi naši zakoni više štite divlje svinje nego što štite, da se tako izrazim, poljoprivrednike, ljude. Između divljih svinja i ljudi, jasno poljoprivrednika, trebalo bi stati na stranu poljoprivrednika i ljudi. Ja sam to morao reći jer da to nisam rekao, ja ne znam kako bi se vratio sutra dole u Buzet. Ja vas doista, državni tajniče, uvjeravam da je taj problem kod nas dole više nego ozbiljan, da mi više nijednu kulturu ne možemo posaditi, a da unaprijed već ne znamo da ćemo bez nje ostati. I zato se doista zalažem da se taj lov na divlje svinje može održavati 24 sata na dan puta 365 dana u godini i da tu doista nema više nikakvih limita, jer doći će do trenutka kada ćemo morati reći ili mi ili one.
Zahvaljujem. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, nastavak rasprave. Uvaženi zastupnik Brkarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Evo ja ću isto kratko reći nešto o samim izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu. Prije svega, ja ću pohvalit Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva na kvalitetnim izmjenama. I ono što bih posebno rekao, vrijedno bi bilo da i ostala ministarstva rade na sličan način jer je o ovom zakonu odnosno o samim izmjenama i dopunama zakona provedena široka rasprava u … [[Govornik se ne razumije.]] lovačkim udrugama kao što je Hrvatski lovački savez, u lovnim savezima županija, tako i u Lovačkom savezu Istarske županije. I svakako imale su mogućnosti i sve lovne udruge da daju svoje prijedloge, inicijative, kako bi se postojeći Zakon o lovstvu i poboljšao u određenim dijelovima koji su u ovom zakonu i prezentirani. Svakako, ovo što je rečeno jeste da je to, ove izmjene i dopune zakona, pretežno se odnose na usklađivanje sa direktivama Europske unije i sa konvencijama. U drugom dijelu usklađivanje sa Zakonom o koncesijama koji je donesen prošle godine, ali isto tako određena rješenja koja su u ovom zakonu dana jesu rješenja koja idu na daljnji razvoj i unapređenje lovstva u Republici Hrvatskoj. Ja bih rekao da smo zadovoljni i sa razine Istarske županije što je kvalitetno ili dobro riješena odgovornost i naknada šteta od divljači i u poljoprivredi i u prometu i naknada štete na divljači, da je isto tako kvalitetno riješeno i osiguranje od odgovornosti. Ono što mislimo, i ne mislimo da su ove izmjene i dopune zakona savršene, jer smo dali četiri amandmana što je potrebno ja bih rekao detaljnije regulirati, to je lovni turizam, smanjiti neka birokratska rješenja koja upravo u nekom dijelu i priječe taj lovni turizam. Tako da mislim da bi bilo dobro da kroz amandmane, ja sam ih dao četiri, ali neću ih posebno obrazlagat, da kroz amandmane ovaj tekst zakona ili izmjena i dopuna zakona poboljšamo, da se prihvate oni amandmani koji mogu koristiti daljnjem razvoju i unapređenju lovstva i kao gospodarske grane s obzirom da je lovni turizam isto, ja bih rekao, u segmentu ukupnog turizma značajan, važan i bit će sve značajniji. Evo ja bih rekao podržat ćemo izmjene i dopune zakona. Vjerujem da će predlagač prihvatiti amandmane koji su predloženi. Amandmani su predloženi i sa strane kao prijedlozi Lovačkog saveza Istarske županije, a tekst amandmana vam je podijeljen. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo poslije ove diktature divljih svinja, ja ću nešto drugačije. U razdoblju od '94. godine, u skladu sa odredbama Zakona o lovu, ustanovljeno je na teritoriju Republike Hrvatske više od tisuću lovišta, znači 320 državnih i 730 zajedničkih. Za ta lovišta putem javnih natječaja određeni su lovozakupnici ili koncesionari te sklopljeni ugovori o zakupu ili koncesiji. Za sva lovišta izrađene su i odobrene lovno gospodarske osnove i u skladu sa njima ovlaštenici prava lova gospodare lovištima. Dakle, najveći dio posla u provedbi zakona iz '94. godine je završen ustanovljena su lovišta i odrađeni ovlaštenici prava lova i lovištima se gospodari na temelju tih planskih dokumenata. Tijekom 2004. godine izvršena je detaljna analiza proteklog razdoblja od 10 godina na provedbi Zakona o lovu, te se utvrdilo da je lovstvo još uvijek suočeno sa dosta problema. Nizak stupanj akumulacije sredstava u lovnom gospodarenju, slaba financijska sposobnost većine lovo ovlaštenika, prisutna je velika neujednačenost o uspješnosti gospodarenja kako među ovlaštenicima prava lova tako i među pojedinim regijama, nekonkurentnost na inozemnom tržištu lova itd. Oni su većim dijelom rezultat subjektivnih slabosti ovlaštenika prava lova, ali ima i objektivnih poteškoća od kojih se ističu: sporo obnavljanje matičnih fondova određenih vrsta divljači, poremećena struktura populacije divljači, sustavno povećavanje broja strogo zaštićenih životinjskih vrsta i područja, restrikcije i zabrane u obavljanju lova, šteta od divljači i nedivljači, epidemijsko širenje bolesti divljači, sve veće potrebe za financijskim ulaganjima u lovno gospodarenje, izostanak financijskih potpora za proizvodnju pernate divljači i odstrel lisica, nizak stupanj lovnog turizma, malen broj agencija za lovni turizam, miniranost, krivolov, depopulacija čitavih područja i slijedom toga izostanak obrade poljoprivrednih površina, njihovo zapuštanje i obrastanje šumom, požar na obalnom i priobalnom području, veliki broj divljih i neuređenih odlagališta otpada i smanjivanje lovno produktivnih površina usred širenja građevinskog područja. Ocijenilo se da se neriješeni i nagomilani problemi u lovstvu moraju u cijelosti riješiti i to prije ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju ukoliko želimo da naše posebnosti, znači prirodna staništa, raznolikost ponude itd. budu konkurentne na europskom tržištu i ako želimo da lovni turizam opet postane u većem broju županija važan dio cjelokupne turističke ponude i kao takav verificiran u njihovim razvojnim programima. Stoga je Uprava za lovstvo izradila prijedlog novog Zakona o lovstvu kojeg je Sabor Republike Hrvatske donio u prosincu 2005. godine, a kojim su uređena brojna pitanja koja su sputavala brži razvoj lovstva. Zakonom je prije svega dana potpora lovo ovlaštenicima koji dobro gospodare na način da im se omogućava dugoročno gospodarenje, red na tržištu, strog nadzor i potpora u gospodarenju lovištem. Zakon usvaja sva europska načela počevši od Međunarodnog savjeta za lov, uzgoj i zaštitu divljači, potvrđene međunarodne konvencije i svjetske standarde u zaštiti prirode, zaštiti i očuvanju divljači, njezinih staništa i očuvanju biološke ravnoteže. Zakonom se uklanjaju svi prijepori i poteškoće koji su otežavali razvoj i unapređenje lovstva do sada. Ovim novim zakonskim rješenjem uvelo se više reda u lovstvu počevši od gospodarenja lovištima pri uzgoju, zaštiti, lovu i prometovanju sa divljači i njezinim dijelovima i upotrebi lovačkog oružja. Potaknut je i lovni turizam. Oživljavaju se lovački običaji, tradicija, lovačka etika, a lovce i njihova udruženja djelotvornije se uključuje u razvoj i unapređenje lovstva kao važne privredne grane naše zemlje. Analizom stanja lovne problematike tijekom protekle tri godine provedbe zakona ocijenjeno je da je potrebno izvršiti manje izmjene i dopune zakona radi nužnih zakonskih usklađenja i uklanjanja manjih poteškoća oko njegove pune provedbe. Pitanja koja se uređuju ovim zakonom prvenstveno se odnose na usklađivanje postupka davanja koncesije prava lova sa Zakonom o koncesijama, tako da se članci od prvoga do četrnaestoga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu u potpunosti usklađuju sa Zakonom o koncesijama. Ovim odredbama ukida se mogućnost pretvaranja instituta zakupa prava lova u institut koncesije prava lova. Odredbama ovoga zakona izvršeno je usklađivanje sa direktivama Europske unije u dijelu gdje pregovaračka stajališta Republike Hrvatske nisu prihvatljiva za Europsku komisiju. Tako je člancima 27., 29. ovoga zakona propisana mogućnost uklanjanja životinjskih vrsta koje nisu divljač iz lovišta, odnosno eko sustava, te se na taj način omogućuje brže i efikasnije uklanjanje invanzivnih vrsta i staništa koja remete ekološku ravnotežu. Uz to propisana je zabrana uporabe neselektivnih sredstava za hvatanje divljači što je u skladu sa člancima 15. i 16. navedene direktive. Člankom 35. ovoga Zakona izvršeno je usklađenje sa člankom 6. Direktive o pticama. Uz već navedeno Prijedlogom ovog zakona se uređuju odnosi između stručnih komisija za ustanovljavanje zajedničkih lovišta, daje se mogućnost produljenje lovo zakupa uz strogo utvrđene kriterije, daje se mogućnost da ministarstvo nadležno za poslove lovstva propiše mogućnost uporabe lovačkog oružja i drugih sredstava koja su inače zabranjena za uklanjanje divljači i drugih životinjskih vrsta koji ugrožavaju zdravlje ljudi, divljači i drugih životinjskih vrsta. Zakonom se propisuje i postupanje s divljači i njezinim dijelovima u skladu sa Zakonom o veterinarstvu i Zakonom o hrani. Ovaj zakon propisuje koje uvjete moraju ispunjavati lovački psi, pod kojim se uvjetima mogu isti koristiti u lovu. Zakonom je propisana odgovornost za štetu na divljači kao i za štetu nastalu na vozilu uslijed naleta na divljač. Zakon je usklađen sa pravnim sustavom Republike Hrvatske za pojedina upravna područja. Zakon je također u normativnom uređenju lovstva usvojio načela međunarodnog savjeta za očuvanje divljači i lova potvrđenih međunarodnih konvencija i svjetskih standarda u zaštiti prirode, zaštiti i očuvanju divljači i njezinih staništa, te očuvanju biološke ravnoteže ili potrebe njezine uspostave tamo gdje je poremećeno. Ovim se zakonom također uređuje pitanje gospodarenja lovišta, te odgovornost stručne službe za provedbu lovno gospodarske osnove, programa uzgoja divljači i programa zaštite divljači koje do sada nije bilo. Zbog svega navedenoga klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovog zakona. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvaženi suradnici. Pa evo, već su prijašnji govornici rekli koji su razlozi za izmjene na dopune, a odnose se prvenstveno na razlog usklađenja sa važećeg Zakona o koncesiji, te usklađivanje sa Direktivom Vijeća Europe, odnosno Direktivom o staništima i Direktivom Vijeća Europe o pticama. Normalno da je razvojem društva da se razvijalo i lovstvo, pa od same prve početne brige za opstanak čovjeka, znači kroz lov i lovljenje divljači do današnje brige prema toj istoj lovnoj divljači. Razvojem znanosti i struke došlo se je do spoznaje koliki broj divljači može obitavati na nekom području sukladno mogućnostima staništa, odnosno lovišta, dovesti to u red i gospodariti lovištem na način da se sačuva bioraznolikost, a da štete od divljači budu što manje sigurno su i kvalitetni Zakoni o lovstvu. Zakonom iz 1994. godine promijenjen je cjelokupni sistem lovnog gospodarenja i ovlaštenja lovo zakupnika. Uvedena su vlastita lovišta, odnosno državna lovišta i zajedničko lovište na području županija. Ovo je u poslijeratnim godinama bilo upravo potrebno da se spriječi sva ona šteta na divljači zbog velikog broja oružja, poslijeratnih događanja, nekontroliranog ranjavanja i ubijanja divljači, a tim zakonom su stvorene pretpostavke za pravilno gospodarenje Fondom divljači, ali i njihovu zaštitu do broja mogućnosti staništa. Zakonom iz 2005. godine usklađeno je lovno gospodarenje i sa drugim zakonskim aktima, ali i sa direktivom Vijeća Europe. Zakonom su regulirani odnosi u lovnom gospodarenju s kojima su se trebali uskladiti dotadašnji prijepori od poteškoće koje su otežavali razvoj i unapređenje lovstvu. Samim tim stvorene su pretpostavke za uvođenje reda u lovstvu, uzgoju, zaštiti, lovu i prometovanju s divljači i njenim dijelovima i upotrebi lovačkog oružja. Ali i do uređenja odnosa između lovoovlaštenika i davatelja prava lova. Također su se stvorile pretpostavke za razvoj lovnog turizma, oživljavanje lovačkih običaja i tradicije, osnaženje lovačke etike te djelovanje i uključivanje lovaca u razvoj i unapređenje lovstva kao značajne gospodarske grane, pa i turističke grane Republike Hrvatske. Najveći dio ovih pretpostavki je ostvaren jer prema podacima Središnje lovne evidencije, brojnost divljači približava se propisanim gospodarskim kapacitetima. Ovdje se izuzimaju trčke i kamenjarke, znači koje nisu dostigle još taj broj, ali je također i medvjed i divlja svinja, pogotovo evo, čuli smo i ovdje, koje su znatno više od mogućnosti staništa, što za posljedicu ima širenje na nova staništa, znači na priobalje i otoke te sve veće štete na poljoprivrednim kulturama, ali moram spomenuti također i na šumskim vrstama jer također i to smanjuje mogućnosti lakšeg pomlađivanja … [[Govornik se ne razumije.]] Temeljem toga je razvoj lovnog turizma bilježi značajan porast. Lovstvo je još uvijek suočeno s dosta problema, prije svega opasnostima od mina. Znamo da je još dosta veliki dio Hrvatske, postoji opasnost od mina, zatim iseljavanje stanovništva iz ruralnih područja, zapuštanje tih poljoprivrednih površina, što se izravno očituje u porastu broja divljači, opasnost od poljoprivrednih monokultura, što smanjuje bioraznolikost divljači, izgradnja autocesta, što priječi prirodnu migraciju divljači, slabo ekonomsko stanje većine stanovništva, što onemogućava kupnju mesa divljačine, odnosno stvaranje brenda na temelju prerade mesa divljači jer u donekle i slabi poticaju za preradu pa se divljačina prodaje ili dijeli u okviru lovačkih društava, udruga bez ikakve naknade. Subjektivno su prvenstveno u lovu zakupcima i njihovim željama i prohtjevima, pa i nerazumijevanju lovne etike i zakonskoj regulativi. Zbog toga je bilo potrebno … [[Govornik se ne razumije.]] mijenjanju Zakona o lovstvu, ali nažalost moram konstatirati ponovo, ne kao izmjene i dopune, nego osobno smatram, a i u ime kluba da je trebalo ići kao cjelovitu izmjenu Zakona o lovstvu jer ovaj Zakon o lovstvu ima 103 članka, a samo ovaj ima 48 članaka, prema tome, sama primjena na terenu mislim da će biti malo ovako uvijek dvostruko tumačena. Činjenica je da svi ovi članci imaju prije svega stručnu kvalifikaciju usklađenja s navedenim zakonima i direktivama Vijeća Europe, no ima i par članaka na koje se mora reagirati i upozoriti na njihove posljedice. Prvenstveno se to odnosi na članke 17. i 19., odnosno na produženje ugovora o zakupu zajedničkog, odnosno državnog lovišta koji u stavku 4., odnosno 2. govori da se može produžiti ugovor o zakupu ako u proteklom razdoblju nisu podneseni optužni prijedlozi za prekršaj iz članka 96. i 98. Što ako se optužni, ako je lovozakupnik 116 mjeseci, odnosno 112 mjeseci radio uredno, nema ni jedan optužni prijedlog, uz to 16., odnosno 117. mu netko postavi optužni prijedlog, s time gubi pravo na produženje ugovora i stoga smatram da to treba izmijeniti i da treba staviti prema pravomoćnoj presudi za prekršaj. Na taj način ćemo riješiti mogućnosti oko eventualnih malverzacija i problematike oko produženja ugovora. U članku 37. stavak 3. gdje se govori o odgovornosti vozača ukoliko nije, ako nastane šteta na divljači, odnosno ako mu divljač izleti na cestu, onda je vozač kriv jer ako se utvrdi da nije prilagodio brzinu uvjetima na cesti. Što to pretpostavlja? Pretpostavlja da su vremenski uvjeti normalni, da Hrvatske ceste moraju obilježiti znakom da je mogućnost pojave divljači na cesti, opasnost. No međutim, što ako je vozač i postupio tako? Da li će Hrvatske ceste, županijske ceste ili jedinice lokalne samouprave nadoknaditi tu štetu? Vjerojatno neće zato što će stalno izmišljati razloge i tražiti od policije da se utvrdi krivnja vozača. Jedino je iznimka ako je šteta uvjetovno vršenje skupnog lova, onda štetu plaća lovozakupnik. No međutim, što ako je divljač bježala od pucanja u lovu na grabežljivce vabljenjem ili s očekivanjem i izletjela je na cestu? Kako ćemo to dokazati, odnosno na koji način je, na taj način je isto tako od posljedica lova divljač istrčala na cestu i desila se prometna nezgoda? Smatramo da ovaj dio je potrebno riješiti kroz obavezno osiguranje od automobilske odgovornosti. U članku 38. kada se govori o lovnim inspektorima, nije nam jasno zašto se smanjuje godina staža za lovnog inspektora sa 5 na 3, odnosno za državnog lovnog inspektora sa 10 na 5? Samim time što je prema Statutu Hrvatske komore šumarskih inženjera definirano da tek poslije 3 godine može ići na stručni ispit, prema tome tek onda stiče određene kvalifikacije za samostalni rad, da tako kažem, i u šumarstvu, a samim time mislim da je prekratko, pogotovo u problematici lovstva, poznavanja zakona i svega drugoga da, a i lovozakupnika kako se i oni nekad ponašaju, da ćemo dobiti kvalitetnu inspekciju. Na kraju mogu reći da će SDP podržati ove izmjene i dopune zakona jer smatramo da su one u boljitku i za boljitak lovstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu s Konačnim prijedlogom zakona, prije svega iz razloga jer se zakon usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije, posebno direktivama koje nam daju u tom području jednu i garanciju i mogućnost održivog razvoja. Pridružujemo se primjedbama kolega, a to je smatramo da bi bilo daleko kvalitetnije zbog svih nas i zbog struke i zbog same materije da se išlo sa novim prijedlogom zakona s obzirom na veliki broj izmjena kao što je to napravljeno recimo sa ovim zakonom o kojem ćemo raspravljati u sljedećoj točci dnevnog reda, a to je Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu. Činjenice da Zakonom o lovstvu kojega smo donijeli u ovom Domu 2005. godine puno toga na ovom području posloženo i složeno na način kao što to zahtijeva i prilike i struka i pažnja dobrog gospodara. Činjenice da su stvorene pretpostavke i za razvoj lovnog turizma. No međutim, na žalost normativno uređeno lovstvo je samo jedan dio pretpostavke koje su nam izuzetno nužne, a da bismo tu gospodarsku granu razvili za koju u svakom slučaju imamo čitav niz pretpostavki, a koja nam je posebno interesantna jer je vezana upravo na krajeve, nerazvijene područja krajevi koji itekako trebaju bilo kakvu pomoć, a sigurno da bi i ovakva vrsta pomoći bi dobro došla. Sam zakon ponavljamo je dobar. Imamo nekoliko primjedbi i iznijeli smo ih na odboru i nadam se da će predlagač prihvatiti amandmane odbora. Jedna primjedba čisto načelne naravi, mislim da ju treba spomenuti i da je nužna i potrebna koja možda nije predmet ovog zakona, ali u svakom slučaju pravilnika je. A to je vezano na članak 13. koji govori o da se kod raskida ugovora, da je koncesionar obavezan ... [[Govornik se ne razumije.]] negativne razlike divljači, lovnoteničkih i lovnogospodarskih objekata prema cjeniku. I tu ništa ne bi bilo sporno kada bi se znala metodologija brojenja krupne divljači. Naime, argumentacija da postoji cjenik kao podzakonski akt je djelomično se može prihvatiti. I taj cjenik nije sporan. Međutim sam način je sporan. Kako utvrditi kolika je negativna razlika u lovištu, bez obzira o kojoj divljači govorimo? Za to postoje razne metode, znanstvene, uobičajene i ključno je da se i taj podatak koji kasnije u eventualnom sudskom sporu nije oboriv, da se za taj podatak propiše metodologija. I zato vjerujem da će predlagač i sa podzakonskim aktom i to riješiti, jer pitanje, prvo se postavlja pitanje koliko uopće do sada penala je i naplaćeno u slučaju odstupanja, u slučaju nekakvih negativnosti? A istovremeno ukoliko se i utvrde negativnosti, manjak broja divljači, jedan lopatar, divlja svinja, bez obzira o kojoj divljači govorimo, koncesionar takvu odluku pobija na sudu, jer nema propisane metodologije stanja fonda i prije izračuna, metodologije izračuna fonda i prije i nakon ugovora koncesije. Prema tome, u svakom slučaju smatramo mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo da bi i tu metodologiju trebalo propisati upravo zbog jasnoće, upravo zbog kontrole, a i sve one devijacije koje su sasvim sigurno prisutne posebno u velikim komercijalnim lovištima, ali želim posjetiti da i velika komercijalna lovišta su u pravilu koncesionari. Nisu društva, nego su pravne ili privatne osobe. I smatramo da u tom području bi trebalo jednoznačno definirati kako i na koji način se utvrđuje nešto što je koncesijom dobiveno i nešto što se nakon isteka koncesije vraća natrag državi. Klub Hrvatske narodne stranke stava je kako su izmjene u suštini dobre. Doprinose napretku lovstva Republici Hrvatskoj i nadamo se da će usvajanjem amandmana i daljnjim podzakonskim aktima kojima bi se to područje potpuno i u cijelosti pokušalo urediti. Smatramo da je to zakon koji daje vrlo jasan sustav ponašanja i za lovačke udruge, a posebno za koncesionare koji u tom području rade, koji imaju i s jedne strane znatan trošak, a s druge strane relativno pristojan prihod. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Na redu je klub HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege. Mi u klubu Hrvatske seljačke stranke također ocjenjujemo da je potrebno izvršiti određene izmjene i dopune ovog postojećeg zakona. Ali smatram da treba iskoristiti priliku i trebamo u postojeći zakon još ugraditi određene pravne stečevine Europske unije. Ali ono što smatramo da je potrebno izvršiti izmjene i dopune radi naših lovaca, naših lovačkih udruga kojima je ovaj zakon ustvari temeljni zakon za njihovo uspješno djelovanje i rad. Ja ću ukazati za nekoliko detalja za koje smatramo da ih je potrebno izmijeniti i doraditi. Kao prvo ističem problem prirodne migracije divljači. Mi s područja Bjelovarsko-bilogorske županije ne odnosi se to samo na područje Bjelovarsko-bilogorske već šire ukazujemo na problem članka 10. postojećeg zakona koji smatramo da treba izmijeniti ili doraditi, odnosno tim člankom se omogućuje potpuno ograđivanje čitavih lovišta. To imamo u nekoliko slučaja, smatramo da to nije dobro. A zašto mislimo da nije dobro? Jer i sam predlagač zakona kaže u uvodnom obrazloženju. Lovstvo je još uvijek suočeno s dosta problema. Oni su većim djelom rezultat subjektivnih slabosti ovlaštenika prava lova ali ima i objektivnih poteškoća od kojih se ističu miniranost područja, depopulacija čitavih područja, veliki kompleksi poljoprivrednih površina, požari u obalnom području, veliki broj divljih i neuređenih odlagališta otpada i između ostalog izgradnja objekata infrastrukture pogotovo auto-cesta. I sada se tu spominje s ogradama koje priječe migraciju divljači. Mi smatramo da trebamo ovaj problem na neki način riješiti. Zašto? Zato što ovim obrazloženjem konstatiramo i utvrđujemo problem sa ogradama koje priječe prirodnu migraciju. Smatramo da svaka ograda sprječava migraciju divljači pa tako i ograda koja ograđuje lovište. Što bi se desilo da svaki lovoovlaštenik ogradi svoje lovište? Koje bi i kakove migracije divljači, prirodne migracije bilo? Ne bi je bilo. Uzgajalište unutar lovišta da što ovaj zakon uzgajalište divljači omogućuje ali potpuno ograđivanje lovišta sigurno ne jer ograda jednostavno je ograda i ne možemo imati dvostruka mjerila za ogradu unutar određenog lovišta odnosno u prostoru. Također, ukazujemo na članak 13. gdje bi bilo možda dobro da u točki 5. gdje se govori da ministarstvo može i prije isteka roka na koje je koncesija dana jednostavno raskinuti koncesionaru ugovor o koncesiju u skladu sa zakonom koji se uređuje koncesija i u slijedećim slučajevima. Znači, u točki 5. ako se površina lovišta smanji za više od 20% što je normalno ali bi bilo možda dobro i to ograđivanje lovišta na neki način riješiti i u ovoj točki. Znači, ne samo da se smanji lovište nego tom jednostavno ogradom i ograđivanjem lovišta smanjuje se određeni prostor u potpunosti. Stoga smatramo da u postojećem članku 10. bi trebalo na neki način odrediti u određenom postotku ili određenu mogućnost dati da se ograde vrše, da se ograđuju uzgajališta divljači ali da se lovište jednostavno u potpunosti ne može ograditi. Također smatramo da u članku 10. kad se govori "Uzgajalište divljači ustanovljava se na površini vlastitog zemljišta.". Postojeći zakon regulira to da je to od 100 do 200 hektara. Naš prijedlog kluba HSS-a je da to smanjimo i da taj prijedlog ide od 20 hektara do 2 tisuće hektara jer imamo situaciju kad govorimo o lovnom turizmu i nekim potrebama i interesima naših pojedinaca koji se želi baviti ili uzgajati divljač da i nemaju više od 20 hektara. 20 hektara je vjerojatno dovoljna površina da se ogradi i da se krene u uzgoj divljači. Također ukazujemo i na članak 47. u Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu gdje se predlaže da licence za izrađivanje lovno gospodarskih osnova izdaje Hrvatska komora inženjera šumarstva i drvne tehnologije što po nama nije u redu jer postoji mogućnost izdavanja licenci samo firmama iz šumarske struke. U članku 57. Zakona o lovstvu poslove stručne službe za provedbu lovno gospodarske osnove može obavljati osoba koja je tijekom srednjeg ili visokoškolskog obrazovanja završila odgovarajući nastavni program iz lovstva što je u redu, ali u članku 72. stavak 2. Zakona o lovstvu u srednjoj stručnoj spremi Hrvatski lovački savez ne priznaje lovački ispit što je u koliziji sa člankom 57. I u članku 86. stavka 3. dobro je obrađena po nama odgovornost za nastalu štetu na vozilima, no problem je utvrđivanje brzine kretanja vozila što smo već čuli iz ranije rasprave tako da u praksi najčešće tu štetu snosi lovoovlaštenik. Da bi se to izbjeglo treba pokušati riješiti problem obaveznog osiguranja vozila od naleta na divljač. Smatramo da u ovom čitanju kroz ove neke naše primjedbe i prijedloge da će predlagač ih uvažiti i razmotriti i dakako da ćemo mi u klubu HSS-a vjerujemo uz ove naše primjedbe koje će biti prihvaćene i podržati prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče. Na samom početku izlaganja želim reći da zbog prigovora savjesti neću podržati ovaj Prijedlog zakona o lovstvu. Lov smatram iznimno okrutnom ljudskom praksom, praksom koja na najgori mogući način manifestira instrumentalizaciju divljih životinja od strane ljudskih bića. Iz lovačke strasti, strasti prema sportskom ubijanju, ubijanju iz razonoda i zabave drugih živih bića s kojima dijelimo planetu Zemlju na najgori mogući način se manifestira ljudsko patrijarhalno uvjerenje da smo mi ljudi mjerilo svih stvari, apsolutni gospodari neba i zemlje te da cjelokupna priroda a divlje životinje su iznimno važan dio prirode ne služe ničemu drugome no da budu na raspolaganju, iskorištavanju, izrabljivanju i ubijanju od strane ljudskog roda. U tom smislu u koliko god lijepi celofan zamatali lovstvo kao praksu, s koliko god europskim odredbama natapali ovaj zakon činjenica ostaje ista. Ovaj zakon legalizira ubijanje divljih životinja od strane ljudi i to u cilju razonode, sporta, razbibrige ili zabave a ne zbog hrane ili održavanja ravnoteže eko sustava. S obzirom na to da smatram da trebamo zabraniti lov divljih životinja a ta je praksa podsjećam definirana u članku 26. zakona kao traženje, dočekivanje, motrenje u cilju odstrela ili hvatanja žive divljači, vabljenje, praćenje, odstrel i hvatanje žive divljači, puštanje ptica grabljivica, skupljanje uginule divljači i njezinih dijelova rogovlja, koža i drugo i skupljanje jaja pernate divljači nipošto ne mogu podržati ovaj prijedlog zakona. Duboko sam uvjerena da je današnja kriza okoliša direktna posljedica patrijarhalnog načina razmišljanja koji već tisućljećima obilježava civilizaciju u kojoj živimo. Taj se patrijarhalni model razmišljanja svodi na binarni odnos ja drugi gdje sam ja ono što je povlašteno, ono koje upravlja i gospodari svime onime što je drugo a to su ne samo cijeli prirodni svijet uključujući biljke i životinje već i mnoge skupine drugih iz svijeta ljudi, žene, nebjelačke rase, siromašnije klase, nacionalne, seksualne dobne i druge manjine, osobe s invaliditetom. Taj mentalitet gospodara kojem je dopušteno ili čak prirođeno da beskrupulozno i bezgranično iskorištava druge upravo je doveo do današnje žalosne situacije ugroženog okoliša i devastirane prirode. U današnje je vrijeme lovstvo praksa čija je jedina intencija zabava i sportski užitak. I stoga predstavlja sami vrhunac tog partrijahalnog, binarnog, hijerarhijskog odnosa na svijet koji se svodi na isključivo dva modusa egzistencije, dominaciju i opresiju. Dominaciju nas ljudi odnosno lovaca i opresiju lovine, odnosno životinje. I to ponavljam ne zbog hrane i preživljavanja ili održavanja ekološke ravnoteže a to su bili glavni razlozi lova onih kultura koje mi zapadnjaci u maniri začepljenog nosa volimo nazivati primitivnima. Peter Singer utemeljitelj modernog animalističkog pokreta i u svojoj knjizi "Oslobođenje životinja", pokret za zaštitu prava životinja nazvao posljednjim pokretom protiv diskriminacije drugi one najveće skupine drugih a to su neljudska živa bića. Iako je teško očekivati da diskriminacija života od strane ljudi može prestati preko noći, jedan od prvih koraka u tom pravcu mogao bi biti zabrana lova u sportske i druge ekološki neutemeljene svrhe. S obzirom na to da je ovaj prijedlog zakona suprotan tom temeljnom načelu ne mogu podržati ovaj dokument koliko god on svoj sadržaj, a to je lovstvo zaogrta u kvazi modernu europsku praksu. Jer kada se maknu sve europske fasade moderni lov ostaje ono što jest, jedna iznimna okrutna, bešćutna i krvava ljudska praksa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na radu uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite da kažem da konstatacije koje su u ovom uvodnom dijelu rečene a vezane su za zakon koji je sigurno, o lovstvu govorim, doveo i uveo i određena gospodarenja i uzgoj i zaštitu i prometanje na jednu višu razinu, sigurno da je to rezultiralo i brojnosti divljači i povećanim lovnim turizmom. Normalno da u ovome dijelu postoje i određeni problemi što se isto ovdje spominje a ja bih samo rekao vezano oko depopulacije čitavih područja, odnosno onoga što se dešava i u poljoprivredi i šumarstvu gdje zapuštamo ta područja i normalno da na takovim dijelovima se zapušta i lovstvo. Ovdje nije spomenuti još jedan dio a to je pitanje problema pernate divljači, posebno u dijelovima vezanim za močvarna područja, a još više za ribnjake koji su svojim propadanjem, odnosno smanjivanjem rada na tim ribnjacima izostankom ribe dovode se i u situacija da i ta populacija pernate divljači koja je tamo egzistirala da ona više nije kao takva se tamo nalazi. Međutim, ove izmjene ovoga zakona a ovdje je već bilo govora o tome na onih 101 članak imamo sada 48 članaka izmjena mislim da je to, to nije dobro rješenje, nije rješenje dobro zbog toga i trebalo se ići na novi zakon jer ipak je i zakon star četiri godine, nije dobro jer i sami lovci, odnosno lovačka društva inače smatraju da je u lovstvu suviše birokratizacije, da je masa papirologije a da je edukacija slaba u tome dijelu. Prema tome, mislim da je ovdje već i bilo govora, vjerojatno će i ovaj dio donijeti i veće probleme u samo provođenje onoga dijela što trebaju ti ljudi u tim lovačkim društvima i onima gdje uzgajaju tu divljač raditi. Isto tako se spominje loša statistika proizvodnje divljači, odnosno pernate divljači i u sklopu toga je i teško provođenje planova gospodarenja i kontrolu koju i inspekcijskog nadzora pa se tu dolazi do većih problema vezano za taj dio. Međutim, još dvije stvari koje smatram da bih trebao svakako spomenuti, to je, evo kolegica Mirela je nešto govorila oko ovome lovstvu, odnosno ubijanju divljači, mislim da sam, u uvodnom i rečeno da je po Ustavu divljač od osobitog interesa Republike Hrvatske i ima zaštitu, posebnim zakonom određuje se način na koji se ona može koristiti i kojim se ograničava to korištenje. Međutim, druga je stvar što kroz tu zaštitu ne radimo onako kako bi trebali raditi. Spomenuo sam pitanje ribnjaka, pitanje ptica i zaštitu svih tih ptica močvarica kako i održati njihovu zaštitu ako nedovoljno konkretno radimo na održavanju tih njihovih staništa. I upravo u tome dijelu ono što je i Ustavom obveza vidimo da se to ne radi i mislim da bi se zakonskim odredbama trebalo onima koji to ne provode na drugačiji način sankcionirati to njihovo neprovođenje. Još veća stvar je pitanje divljači. Divljač je i ovdje vidimo u ovome dijelu kada se govori o divljači vezano za ovu klasifikaciju da je krupna divljač, jelen obični, jelen lopatar, jelen aksis, srna obična, divokoza, muflon svinja, divlja svinja i smeđi medvjed. Međutim, pitanje baš tih jelena mislim da je jedno od značajnih pitanja u kojima bi trebala ta posebno zdravstvena zaštita biti izraženija i prvo u prvom redu od strane države. Država u zadnjih 10 godina prema onim saznanjima koja ja imam nije uložila u suzbijanje metiljavosti nikakva sredstva. U suzbijanje metiljavosti na tome rade ne znam, Hrvatske šume, ali recimo isto što znademo sigurno to je Osječko-baranjska županija koja godišnje ulaze 100 tisuća kuna u liječenje jelena od metiljavosti. Zašto to govorim? Pa upravo zbog toga što je taj jelen bogatstvo divljači Hrvatske. Najveće i najvažnije što možemo imati i što imamo. I što on kroz tu neadekvatnu zaštitu dovodimo do toga da se smanjuje trofejna vrijednost toga jelena, da normalno kroz to imamo i manji priljev novca jer odstrel takvih jelena što je veća trofejna vrijednost normalno da je i veća njegova vrijednost i financijski isplativo to. A ono što je najvažnije mislim da smo mi poznati u svijetu po trofejnosti tih jelena i da mnogi elitni lovci izvana dolaze na područje Hrvatske i upravo, ne znam Slavonije itd., tamo gdje ima te visoke divljači i da kroz to se stvara upravo ono što se i ovdje govori, pitanje lovnog turizma, pitanje razvoja određenih područja. I zbog toga u tome dijelu smatram da bi se trebala i država drugačije i kvalitetnije obvezati pa posebno na ovome problemu metiljavosti kod jelena jer bi, ako to se nastavi, ako se adekvatna zaštita ne izvrši, mi na neki način radimo i kontra Ustava gdje se govori da je divljač od osobitog interesa za Republiku Hrvatsku. I upravo zbog toga mislim da izmjene trebaju slijediti, posebno govori se ovdje u ovome dijelu da su izmjene vezane za uređenje vezano i za pregovaračka stajališta, vezano za ovaj dio oko ptica. Prema tome, to je sve dobro, ali bi trebali sa više da ne kažem entuzijazma, odnosno više toga prići i edukaciji tih koji provode taj dio i koji bi trebali u krajnosti i realizirati ovakav jedan razvoj lovstva na osnovama i ovih zakonskih izmjena o kojima smo ovdje govorili. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I još imamo jedan prijavljeni. Uvaženi zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine državni tajniče. Ja bih samo pripomenuo četiri stvari koje se u praksi događaju, npr. granice lovišta. Granice dvaju lovišta koje utvrdi županijski upravni odjel za poljoprivredu zajedno sa udrugama koje se dotiču dva lovišta i sa županijskim lovačkim savezom. Pošto ta odluka ne zadovoljava jednu od strana koje se smatraju da su oštećeni tom granicom, a znamo granice lovišta koje su, da su to kanal, cesta, ako je autocesta da je to žica autoceste, da se tu posreduje i da se točno utvrdi granica između dvaju lovišta kako ne bi bilo problema na terenu, a ima ih. Gdje su ljudi, ljudi nose lovačko i drugo oružje i dođe do svađa kako bi granicu između dvaju lovišta utvrdili ili posredovali pri utvrđivanju. Prebrojavanje divljači također je problem na terenu. Oni kojima odgovaraju prebroje više komada jelena, srna, košuta, zečeva i sl., a oni kojima to ne odgovara prebroje manje komada bih rekao štetočina u lovištu koji je veliki problem u posavskim selima, štetočine u lovištu a to je čagalj. Čagalj opusti lovište, lovi mladunčad srna, košuta, zečeva i došao je, kako kažu naši lovci iz Bosne i Hercegovine, iz Bosne preplivao Savu i vrši pustoš po našim lovištima. Bez obzira tko je koncesionar na tom lovištu, trebalo bi organiziranim akcijama vršiti … [[Govornik se ne razumije.]] takove štetočine u našim lovištima. Divlje svinje. Također u lovištu npr. od Jasenovca prema Staroj Gradišci gdje su tisuće hektara šuma, gdje su strugovi, gdje je pogodno područje za svinje, gdje je sa juga Sava, a okolo sve strugovi, znači i voda i hrana, izlazak te divljači na plodne parcele, uništavanje kukuruza i ostalih uvjeta brzom intervencijom bi bilo potrebito utvrditi štetu, utvrditi nadoknadu poljoprivrednim proizvođačima kako bi on u toj vegetacijskoj godini mogao odmah i brzo posaditi neku drugu kulturu koja je pogodno za to godišnje doba. I četvrta ili peta stvar koju sam primjetio u našim lovištima, a to je baratanje sa oružjem, odlazak u lovište i povratak iz lovišta na određeno i dogovoreno mjesto koje vodi vođa lova ili lovnik u određenoj grupi ili određenoj skupini lovaca. Inače, dobro sam proučio izmjene i dopune ovog zakona. Ja ga osobno podržavam i uvjeravam vas, kolegice i kolege, da je on u odnosu na prethodni zakon izuzetno dobro i kvalitetno sačinjen. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u ime predlagatelja Vlade Republike Hrvatske, državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva, uvaženi Herman Sušnik. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih se zahvalio na ovim diskusijama koje smo danas čuli, one su bile dosta obimne i po samim diskusijama vidimo da je ovo zahtjevna problematika. Divljač je živo biće, divljač se kreće, a mi kroz ove zakonske i podzakonske akte želimo da se ta divljač očuva, a isto tako i njena prirodna staništa, a to po mome ili našem mišljenju, znači struke lovne i šumarske, se može jedino dobrim i kvalitetnim gospodarenjem. Ja ne bih pojedinačno sad ulazio, bilo je dosta diskusija. Mi ćemo ih svih malo i razmotrit i vidjet primjedbe. Ja bih samo rekao oko ovog metilja da je država kroz Hrvatske šume praktički spasila populaciju baranjskoga jelena. To ćemo činiti i dalje. Uložena su znatna sredstva i ta populacija se bliži prema onome broju koji je bio prijeratno stanje brojno i govorim, nastavit ćemo i dalje na tome raditi, mislim da tu neće bit nekih problema. Dobili smo određene amandmane i od klubova i to ćemo ih razmotriti i očitovat ćemo se sutra prilikom glasovanja. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu. Bio je hitni postupak, P.Z.E. broj 37. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Na klupama vam je dostavljen amandmana. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika gospodina Hermana Sušnika, da se očituje o amandmanima. Prvo Odbora za zakonodavstvo na članak 6.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 2. Odbora za zakonodavstvo na članak 7.
Prihvaća se.
Postaje sastavi dio prijedloga. 3. Odbora za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo na članak 7.
Prihvaća se.
Postaje sastavni prijedloga. 4. Odbora za zakonodavstvo članak 10. Prihvaća se. Postaje sastavni dio prijedloga. 5. Odbora za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo u članku 10.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 6. Odbora za zakonodavstvo na članak 14.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 7. zastupnika Vlatka Podnara na članak 17.
Ne prihvaća se. Pod dizanjem optužnog prijedloga utvrđuje se da ovlaštenik nije provodio mjere radnje propisane Zakonom o lovstvu i samim time podliježe kaznenim odredbama. Navedeni amandman bi znatno otežao rad Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva, uprave za lovstvo, budući da sudski sporovi traju dugo, a iz optužnog prijedloga je evidentno kršenje zakona pod koncesija, pod zakup, ... [[Govornik se ne razumije.]] ne provođenje lovno gospodarske osnove, ... ili lovočuvarske službe, lov divljači zabranjen je načinima i sredstvima, te izvršenja naredbe ili rješenja, te niz drugih prekršaja koji podliježu kaznenim odredbama.
Gospodin zastupnik Vlatko Podnar.
Povlačim objašnjenje.
Povlačite. Ovaj je amandman povučen. 8. istog zastupnika gospodina Vlatka Podnara na članak 19.
Ne prihvaća se. Jer obrazloženje kao i za prethodni amandman.
Izvolite.
Ista stvar.
Povučen je i ovaj amandman. Hvala. 10. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 41.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Deseti, Odbora za zakonodavstvo na članak 47.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio. 11. amandman istog odbora na članak 48.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 12. zastupnik Marina Brkarića na članak 68.
Ne prihvaća se. Pisani poziv uputio se onom stranom lovcu koji u Republiku Hrvatsku unosi lovačko oružje sa ciljem lova divljači. Lovačka iskaznica stranim osobama omogućuje lov u svim lovištima Republike Hrvatske, dok pisani poziv omogućuje unos lovačkoga oružja u Republiku Hrvatsku i to je pravilo u zemljama Europske unije.
Gospodin Marin Brkarić. Izvolite.
Evo gospodine predsjedniče, ja ću reći da nisam zadovoljan sa obrazloženjem. Intencija ovog amandmana bila je upravo da se potakne lovni turizam i da se smanje birokratske formalne zapreke kao što je poziv. S obzirom da je lovac ili strani lovac koji dolazi u Republiku Hrvatsku ima iskaznicu lovačke udruge, odnosno Hrvatskog lovačkog saveza. Mislim da bi ovo bilo samo poticanje lovnog turizma i dolazaka gostiju u našu državu.
Tko je za ovaj amandman na članak 68. koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 13. istog zastupnika na članak 83.
Ne prihvaća se. Obzirom da divljač slobodno živi u prirodi nije moguće predvidjeti njenu migraciju. Znanstvena je činjenica da smeđi medvjed i divlja svinja mogu dnevno migrirati od 20 do 50 kilometara, a samim time nije moguće tvrditi da štetu pravi samo divljač koja stalno živi u lovištu. Ovakvim prijedlogom zakonske odredbe omogućila bi se manipulacija sa štetama koju čini divljač.
Gospodin Marin Brkarić. Izvolite.
Ja neću inzistirati da se glasa o ovom amandmanu ali teško je nadoknađivati štetu od nečega što nema u lovno gospodarskoj osnovi. Ja bih zamolio ministarstvo da kroz slijedeće izmjene zakona ima to u vidu. ... [[Govornik se ne razumije.]] štetu za nešto što ne postoji u lovištu, u lovno gospodarskoj osnovi doista je neprihvatljivo ili neutemeljeno bolje rečeno.
Povlačite? Hvala. Povučen amandman. 14. istog zastupnika na članak 83. stavak 5.
Ne prihvaća se. Kako nije prihvaćen prethodni amandman ne prihvaća se niti ovaj koji je direktno vezan za prethodni. Također je neprihvatljivo jer se nepotrebno opterećuje državni proračun.
Gospodin Marin Brkarić. Izvolite.
Evo ja bih morao dati isto obrazloženje. Ja bih zamolio ministarstvo da ima to u vidu kod iduće izmjene zakona. Ne tražim glasovanje.
Povlačite? Ovaj amandman je povučen. 15. amandman istog zastupnika na članak 85.
Ne prihvaća se jer je ... [[Govornik se ne razumije.]] lovačkih udruga propisana je Zakonom o udrugama i nije predmet ovoga zakona.
Gospodin Marin Brkarić. Izvolite.
Pa ja bih rekao obrazloženje isto kao kod onog prvog amandmana. Doista trebamo u Republici Hrvatskoj potaknuti lovni turizam ja bih rekao da Republika Hrvatska nije prepoznata upravo kao jedna destinacija koja može u tom dijelu selektivnog turizma dati značajan prihod. Samo u Istarskoj županiji prihod od lovnog turizma iznosi 20 milijuna kuna. Mislim da predlagač ovog zakona ili samo ministarstvo treba naznačiti u Zakonu o lovstvu da je lovni turizam jedan segment kojim se mogu baviti lovačke udruge. Hvala. Ne tražim glasanje.
Znači, amandman je povučen. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lovstvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova sa 92 glasa za, 9 suzdržanih i 4 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Odbor za zakonodavstvo predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključke koji glasi: "Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskoga sabora da obavi redakciju teksta ovog zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama"." Tko je za ovaj prijedlog molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Nema. Suzdržanih? Nema. Jednoglasno sa 110 glasova za.
Prelazimo na 6. točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 339 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za zaštitu okoliša te Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Uvaženi Herman Sušnik, državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe zastupnice i zastupnici. Evo pred nama je Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu. Ono što mogu reći da je proizvodnja šumskog reprodukcijskog materijala u Republici Hrvatskoj značajna gospodarska djelatnost koju godinama nije pratila zakonska regulativa usklađena sa zahtjevima europskog tržišta. 2005. donijet je Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu koji je pozitivno djelovao na hrvatsko šumarstvo i obnovu naših šuma kao i na pravno reguliranje proizvodnje i prometa božićnih drvaca. On je bio samo djelomično usklađen sa Direktivom Vijeće 1999/105, te je bilo potrebno uskladiti je sa uredbama i odlukama Europske komisije koje su usvojene kasnije. Republika Hrvatska raspolaže značajnim šumskim bogatstvom. Šume i šumska zemljišta zauzimaju 2,69 milijuna hektara, a što čini 47,5% ukupne kopnene površine Republike Hrvatske. Biološku raznolikost čini preko 4500 biljnih svojti, 260 autohtonih svojti šumskog drveća i više od 1000 biljnih zajednica. U Republici Hrvatskoj je registrirano 163 šumska sjemenska objekta autohtonih svojti, šumskog drveća od gospodarskog značaja na 5128 ha. Godišnje se skupi oko 1100 tona šumskog sjemena, a u šumskim rasadnicima se proizvede oko 15 milijuna šumskih sadnica i to u 47 rasadnika na površini od 476 ha. 23 dobavljača bave se uvozom šumskog reprodukcijskog materijala, a registrirano je preko 1250 dobavljača božićnih drvaca. Krajem 2008. godine Republika Hrvatska je pristupila organizaciji za ekonomsku suradnju i razvoj čime su stvoreni preduvjeti da se šumski reprodukcijski materijal može neometano staviti pod jednakim kriterijima koji vrijede za dobavljače sa tih tržišta na zahtjevima tržišta Europske unije, Sjeverne Amerike, Novog Zelanda i drugo. Cilj zakona je osigurati proizvodnju, stavljanje na tržište kvalitetnog šumskog materijala, te uređenje odnosa između sudionika koji sudjeluju u proizvodnji, doradu, stavljanju na tržište, uvozu i korištenju šumskog reprodukcijskog materijala. Također ovim zakonom definirano je jedinstveno službeno tijelo za provedbu specifičnih poslova vezanih uz reprodukcijski materijal. To je Šumarski institut Jastrebarsko. Klasificiran je šumski reprodukcijski materijal u četiri osnovne kategorije. Definira se upisnik dobavljača šumskog reprodukcijskog materijala, propisuje izdavanje glavne svjedodžbe prije stavljanja sjemenskog materijala na tržište, definira se registar šumskih sjemenskih objekata, propisuje se izdavanje deklaracije koja potvrđuje izvornost šumskog reprodukcijskog materijala, razrađuje se postupak pri uvozu šumskog reprodukcijskog materijala. Također, uvodi se obaveza ustrojavanja sjemenske štedionice, genetske banke i sjemenske banke. Omogućit će se znači ovim zakonom izrada preostalih potrebnih podzakonskih akata usklađenih sa zakonodavstvom Europske unije. I ono što mogu reći na kraju da donošenje ovoga zakona stvorit će se jasan i pojednostavljeni okvir proizvodnje i stavljanje na tržištu šumskog reprodukcijskog materijala što će omogućiti otvaranje novih radnih mjesta u ovome sektoru. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskog sabora na svojoj 17. sjednici održanoj 17. lipnja raspravio je Prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu s Konačnim prijedlogom zakona kojemu je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 21. svibnja 2009. godine. Odbor je sukladno odredbi članka 88. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravilo o navedenom prijedlogu zakona, provelo u svojstvu matičnog radnog tijela, te se nije protivio prijedlogu predlagatelja o primjeni hitnog postupka u njegovom donošenju. Uvodno je predstavnik predlagatelja istaknuo da se predloženim zakonom izvršava daljnje usklađivanje našeg zakonodavstva u području šumarstva s pravnom stečevinom Europske unije i to s Direktivom Vijeća Europe broj da ga sad ne čitam, ostavlja na tržište šumskog reprodukcijskog materijala, te s uredbama i odlukama Europske komisije koje su usvojene kasnije. Dakle, predstavnik predlagatelja je istaknuo da se to daljnje usklađenje posebice odnosi na stvaranje preduvjeta za dodatno reguliranje uvoza i proizvodnju šumskog reprodukcijskog materijala podrijetlom iz zemlja Europske unije i OECD-a. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlaganja članovi odbora su podržali donošenje ovog zakona iz razloga što će isti omogućiti da prirodna obnova i očuvanje genetskog bogatstva naših šumskih eko sustava budu pod strogim nadzorom i zakonski propisanim radnjama. U daljnjoj raspravi je istaknuto da je dobro što je predlagatelj za ovo značajno područje koje je potrebno jasno i cjelovito regulirati predložio donošenje novog zakona umjesto izmjena i dopuna zakona iz 2005. godine. U raspravi je nadalje iznesena bojazan glede stavljanja na tržište šumskog reprodukcijskog materijala, šumskih svojti i križanaca koji je nastao iz genetski modificiranog biološkog materijala s obzirom na stavove i ograde koje imamo prema uporabi genetski modificiranih organizama i svim oblicima i segmentima. Također je skrenuta pozornost da bi bilo dobro uz proizvodnju i stavljanje na tržište božićnih drvaca provedbenim propisom regulirati i proizvodnju i stavljanje na tržište grana smreka i slično za uporabu u cvjećarstvu. U raspravi je istaknuto i to da je proizvodnja šumskog reprodukcijskog materijala u Republici Hrvatskoj značajna gospodarska djelatnost koja će ostvariti još snažnije rezultate ukoliko se naše zakonodavstvo bude do kraja uskladilo sa EU standardima. Na temelju provedene rasprave Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu.
Hvala. Odbor za zaštitu okoliša? Europske integracije? Zakonodavstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. Republika Hrvatska raspolaže značajnim šumskim bogatstvom. Šume prekrivaju nešto manje od 2,7 milijuna hektara, odnosno gotovo polovicu ukupne kopnene površine naše zemlje što predstavlja izuzetan potencijal koji zahtijeva dužnu pozornost i brigu. Šume Republike Hrvatske gotovo u cijelosti su prirodnog ili poluprirodnog postanka i zadovoljavajućeg zdravstvenog stanja što je rezultat dugogodišnje tradicije gospodarenja na principa bliskim prirodi. Okružen sve većih socijalno-ekonomskih pritisaka na šumske eko sustave, a pod okriljem sve prisutnih klimatskih promjena, prekograničnih onečišćenja i požara raslinja dolazi do degradacija i sušenja šuma čime je direktno ugroženo njihovo postojanje i očuvanje biološke raznolikosti. Radi na taj način izmijenjenih staničnih prilika za većinu naših šumskih svojti od gospodarskog značaja posljednjih se godina pojavljuje problem prirodne obnove matičnih sastojina iz razloga što periodicitet plodonošenja u našim sastojinama nije pravilan, a vremenski se period do obilnijeg ili punog uroda sjemena postupno produžuje. Iako je u gospodarenju Hrvatskim šumama predviđena prirodna obnova ona se ne može uvijek u potpunosti i sprovoditi. Najčešći razlog je pomanjkanje uroda u onim šumskim sastojinama koje se trebaju prirodnim putem pomladiti. Stoga je obnovu šuma često puta potrebno provoditi umjetnim putem uz korištenje unaprijed prikupljenog sjemenskog materijala ili sadnog materijala proizvedenog iz tako prikupljenog sjemenskog materijala. Od presudne je važnosti da porijeklo šumskog reprodukcijskog materijala kojim se provodi obnova šumskih sastojina bude poznato jer uporabom genetski lošeg šumskog reprodukcijskog materijala ili njegovom uporabom na neodgovarajućim staništima nastaju nenadoknadive štete pri obnovi šuma. Ove se štete ne vide odmah, nego nakon izvjesnog vremena, a u nekim slučajevima i nakon 50 i više godina. Takva pogreška ostavlja trag na staništu kroz različite nepovoljne utjecaje na eko sustav i okoliš te je postupak njezine sanacije skup i dugotrajan. Proizvodnja šumskog reprodukcijskog materijala u Republici Hrvatskoj značajna je gospodarska djelatnost koju do prije nekoliko godina nije pratila zakonska regulativa usklađena sa zahtjevima stranih tržišta, čime je bilo otežano plasiranje domaćih proizvoda na ta tržišta. Posljednjih godina ova gospodarska djelatnost polako oživljava, poglavito u privatnom sektoru i u nemilosrdnoj tržišnoj ekonomiji Europske unije pokušava zauzeti svoju poziciju. Na tome je putu uz mjere gospodarske politike pomaže joj sama kvaliteta šumskog reprodukcijskog materijala proizišlog iz hrvatskih šuma koja je prepoznata diljem Europe, a za kojim postoji izuzetna potražnja, posebice za našim nadaleko poznatim slavonskim hrastom. Donošenjem i primjenom odredbi Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu iz 2005. godine pozitivno se djelovalo na hrvatsko šumarstvo u smislu reguliranja proizvodnje šumskog reprodukcijskog materijala. I do tada već relativno dobro organizirani sustav donošenjem zakonske osnove 2005. godine dobio je temelje za ujednačavanjem sa temeljnim kriterijima stranih tržišta, prije svega Europske unije, čime je započet novi sustav odobravanja šumskoga reprodukcijskog materijala te isti bio korak bliže stranim tržištima. U međuvremenu u Europskoj uniji usvojeni su novi propisi koji reguliraju ovo područje, dodatno postrožuju nadzor nad proizvodnjom i stavljanje na tržište pojedinih kategorija šumskog reprodukcijskog materijala, ali koji otvaraju mogućnost plasmana šumskog reprodukcijskog materijala na tržištu Europske unije. Ne smijemo također zaboraviti da je krajem 2008. godine Republika Hrvatska pristupila Organizaciji za ekonomsku suradnju i razvoj, čime je nastao novi moment u ovom segmentu, a to je da su stvoreni preduvjeti da se šumski reprodukcijski materijal podrijetlom iz Republike Hrvatske uz ispunjavanje određenih preduvjeta može nesmetano i pod jednakim kriterijima koji vrijede za dobavljače s tih tržišta stavljati na zahtjevna tržišta Europske unije i Sjeverne Amerike. U novonastalim okolnostima, ovaj prijedlog zakona uređuje poslove i odnose između sudionika koji sudjeluju u proizvodnji, stavljanju na tržište, uvozu i korištenju šumskog reprodukcijskog materijala te stvara potrebne preduvjete za nesmetanu trgovinu šumskim reprodukcijskim materijalom na tržištu Europske unije. Posebice valja istaknuti da se prijedlogom ovog zakona štiti autohtoni genofond naših šuma koji predstavlja temelj za bogatstvo biološke raznolikosti kojom se možemo pohvaliti. Zakon glavi naglasak stavlja na dodatno jačanje postupaka nadzora i sljedljivosti šumskog reprodukcijskog materijala u procesima proizvodnje, stavljanja na tržište, uvozu te u konačnici korištenje. Jedinstveno službeno tijelo odgovorno za provedbu specifičnih poslova vezanih uz kontrolu proizvodnje, stavljanja na tržište i kakvoće šumskog reprodukcijskog materijala, nedvosmisleno osigurava stručni nadzor nad šumskim materijalom tijekom čitavoga procesa od sakupljanja do dostave krajnjem korisniku. Izdavanjem glavne svjedodžbe i deklaracije o određenoj boji, jamči se kupcu izvornost i kvaliteta, odnosno odlike takvog materijala, čime ga se u konačnici štiti od svih negativnih posljedica koje mogu proizaći od upotrebe lošeg šumskog reprodukcijskog materijala. Posebice valjda istaknuti i pozdraviti ustrojavanje sjemenske štedionice i genetske banke svojti šumskog drveća, čime se želi negativne utjecaje izazvane bilo antropogenim ili prirodnim činiteljima svesti na najmanju moguću razinu te omogućiti najveću moguću kvalitetu obnove šumskih sastojina i očuvanje bogatstva biološke raznolikosti. Ovim zakonom unaprijedit će se važna djelatnost iz područja šumarstva te omogućiti dobavljačima da šumski reprodukcijski materijal uz odgovarajući postupak utvrđivanja kakvoće i pripadajuće dokumentacije plasiraju na strana tržišta te će se stvoriti jasan i pojednostavljen okvir proizvodnje i stavljanja na tržište šumskog reprodukcijskog materijala, što će pružiti mogućnost za otvaranje novih radnih mjesta u ovome sektoru, a time i povećanje doprinosa cjelokupnome gospodarstvu. Na kraju, prihvaćanjem ovog zakona omogućiti ćemo proizvodnju kvalitetnog i staništu prilagođenog šumskog reprodukcijskog materijala koji omogućava održivo i optimalno gospodarenje šumskim eko sustavima i njihovo obnavljanje u skladu s načelima zaštite šumskih genetskih izvora, a to je upravo ono na čemu možemo biti zahvalni našim šumarima da imamo ovako bogate šume kao tko rijetko na svijetu. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovog zakona. Zahvaljujem se.
Hvala. Klub SDP-a, gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Pa evo, da ne čitamo obrazloženje zakona, ja ću početi s jednom pričom, a radi se o tome da prije 20 godina kada sam zajedno sa uvaženim akademikom Mirkom Vidakovićem, uvaženim šumarskim stručnjakom i genetikom i oplemenjivačem šumskog drveća počeo raditi na podizanju sjemenske plantaže hrasta lužnjaka. Onda nam je na jednoj ovako, da kažem, intimnijoj atmosferi pričao upravo o problemima koje danas ovaj zakon i ovim se zakonom to rješava. Iz tog razloga, klub SDP-a će podržati ovaj zakon, iz razloga drugoga što je oko 2,7 milijuna hektara šuma i šumskog zemljišta na području Republike Hrvatske, odnosno 47%, preko 4,5 tisuće biljnih svojti i oko 100 biljnih zajednica. Zato što uređuje ovu problematiku u šumarskom sjemenarstvu i rasadničarstvu i težnji saznanja hrvatskog šumarstva da sjeme i sadnica ne smije putovati iz jednog dijela u drugi dio zemlje, bez obzira na istu vrstu jer time nasilno utječu na genetsku konstituciju vrste koja je rasla na određenom lokalitetu. Problem klimatskih promjena, prekograničnih onečišćenja i požara sve više utječe na šume i nažalost dolazi do degeneracije i sušenja šuma, a pogotovo kod nas hrasta lužnjaka i obične jele. Prirodna obnova i očuvanje genetskog bogatstva naših šumskih eko sustava moguća su samo strogim nadzorom i zakonskim propisanim radnjama. Ova radnja sastoji se od korištenja sjemenskog materijala i sadnog materijala koji se sakuplja, sjemenski materijal koji se sakuplja u registriranim sjemenskim objektima te njegova … [[Govornik se ne razumije.]] u šumske sastojine, odnosno sadnjom proizvedenih sadnica s ciljem popunjavanja šumskih sastojina i tamo gdje nije moguće sastojine obnoviti prirodnim putem. Usklađivanje ovog zakona s direktivama Vijeća Europske unije 1999/105 EZ i pristup organizaciji za ekonomsku suradnju i razvoj OECD dodatno se regulira uvoz i izvoz šumskog reprodukcijskog materijala što i Hrvatskoj omogućava da poveća svoj izvozni potencijal. Upravo ovih 4,5 tisuće biljnih svojti koje sam spomenuo i 260 biljnih autohtonih vrsta daju ogroman izvozni potencijal, samo moramo na temelju ovog zakona poraditi na izvozu toga. Na koji način Hrvatske šume odnosno i bivšim zakonima, a i pravilnicima su uspjele kroz 95% prirodne šume osnovati 163 sjemenska objekta autohtonih svojti s ukupnom površinom od 5 tisuća 100 hektara. Zatim u podignutim klaonskim plantažama hrasta Lužnjaka čijom se uspostavom stvoreni uvjeti za kontinuiranu proizvodnju najkvalitetnijeg sjemena ove vrste. Sada momentalno ima negdje oko 80 hektara klaonskih sjemenskih plantaža, što po onda klasifikaciji šumskog sjemena izlazi kao kvalificirano, odnosno u skoroj budućnosti već i testirano. Prosječno se godišnje sakupi oko tisuću 100 šumskog sjemena, a u šumskim rasadnicima kod 4 proizvođača proizvede se oko 15 milijuna sadnica na površini od oko 480 hektara. Raspoloživi kapaciteti višestruko su veći od trenutačno korištenih. Prema tome, tu je upravo taj razlog, odnosno mogućnost povećane proizvodnje i onda povećanog izvoza prema Europskoj uniji, odnosno zemljama OECD. Ovim zakonom regulira se proizvodnja i prodaja božićnih drvaca koja postaje također sve značajnija djelatnost u šumarstvu ima registriranih tisuću 250 dobavljača. Što se postiže ovim zakonom? Cilj je ovim zakonom osigurati proizvodnju i stavljanje na tržište i uvoz kvalitetnog i staništu prilagođenog šumskog reprodukcijskog materijala kojim mu omogućava održivo i optimalno gospodarenje šumskim eko sustavima i njihovo obnavljanje u skladu sa načelima šumskih genskih izvora. Zakon omogućava dodatno jačanje postupka nadzora i sljedivosti šumskog reprodukcijskog materijala u procesima proizvodnje od sakupljanja sjemena, rasadničarske proizvodnje i ponovnog stavljanja na tržište, odnosno sadnja u šumskim sastavima. Time je definirano jedinstveno službeno tijelo kao Šumarski institut u Jastrebarskom odgovorno za provedbu poslova vezanih šumskog reprodukcijskog materijala. Ovim zakonom i usklađenje sa Europskom unijom šumski reprodukcijski materijal dijeli se na 4 osnovne kategorije poznatog porijekla, znači za poznatih stabala, zatim selekcioniran sa odabranim šumskim sjemenskim sastojna, kvalificiran iz klaonskih sjemenskih plantaža, klaonskih ili generativnih sjemenskih plantaža i testiran, odnosno uzgojen iz klaonskih i sjemenskih plantaža. Ovim zakonom definira se i dobavljač koji mora biti upisan u upisnik šumskog reprodukcijskog materijala ali također definira se i upisnik dobavljača za božićna drvca. Uvodi se glavna svjedodžba, deklaracija i u određenoj boji da se odmah zna, znači prema klasifikaciji šumskog sjemena, odnosno sadnog materijala zna se iz kojeg je sjemenskog objekta taj sadni materijal porijeklom. Način uvoza kada i zašto, zatim fitosanitarni pregled, ali i ovdje također moram spomenuti i ono što smo razgovarali prije par mjeseci oko genetski modificiranog sjemena. Dozvoljava se uvjet, ali se ja nadam da će to pravilnikom biti određeno samo u smislu znanstveno istraživačkog rada, ali za one vrste koje ne utječu na domaće vrste. Jer današnjim istraživanjem utvrđeno je da recimo euroameričke topole su utjecale dijelom na genetsku konstituciju sadašnjih, odnosno domaćih crnih topola u porječju rijeke Drave i Save. Sjemenska štedionica. Gledajući današnje klimatske promjene i sve ovo što se događa sa klimom, ta sjemenska štedionica će nam sve više i više biti potrebna. I o njoj mora voditi brigu službeno tijelo. No međutim, koliko sam ja shvatio iz zakona mislim da ono ne mora imati svoje prostore, nego može biti i u iznajmljenim prostorima, bilo Hrvatskih šuma bilo privatnih dobavljača šumskog reprodukcijskog materijala. Također se uvodi i genetska banka radi očuvanja autohtonih vrsta u Republici Hrvatskoj i uvodi se Povjerenstvo za šumski reprodukcijski materijal koja je stručna pomoć u razvoju u području šumskog reprodukcijskog materijala, ali i daljnje usklađenje s novim direktivama Europske unije, ali također i utjecanje na njih, jer šumarska znanost u našim područjima velikih su znanja i sigurno može utjecati i na šumarstvo Europe. Ovim zakonom vjerojatno će se desiti i nešto drugo, a to je da će se promijeniti u načinu razmišljanja i u načinu uzgajanja šuma, jer ovakvim načinom i kvalifikacijom i šumskog sjemena i šumskog sadnog materijala mora doći i do promjena u načinu uzgajanja šuma. A samim time i Hrvatskih šuma, znači državnog poduzeća, a isto tako i privatnih šumoposjednika. I to je možda zakon koji će pomoći u razmišljanju o restrukturiranju Hrvatskih šuma. Kod božićnih drvaca, moram to reći, na žalost se uvodi samo upisnik ovim zakonom, dok je sam uzgoj odnosno porijeklo tih božićnih drvaca, sjemena i sadnog materijala nije ovim zakonom definirano što mislim da je ipak trebalo i što sam i na odboru spomenuo, a to je ovim zakonom se definira i prodaja od 1. prosinca do 7. siječnja božićnih drvaca. No međutim, ovdje se radi i o korištenju dijelova biljaka crnogorice, grana i većinu grana za cvjetne aranžmane pogotovo oko 1. studenoga Dana mrtvih, ali i tijekom cijele godine. Pa se nadam da će to predlagač bilo podzakonskim aktima još malo doraditi i taj dio također bude čist. Ponavljam klub SDP-a će podržati ovaj zakon, jer mislim da je jedan od kvalitetnijih ali moram i pohvaliti što nije išlo na izmjene i dopune nego kompletan u izvor. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče. S obzirom na to da se ovim prijedlogom zakona omogućava i poboljšava održivo gospodarenje i upravljanje šumskim eko sustavima a da hrvatske šume predstavljaju pravu riznicu biološke raznolikosti podržat ću donošenje ovog prijedloga zakona. Vrlo je pohvalno što je predlagatelj a to je Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva ovim prijedlogom zakona nastoji zaštititi iznimno bogatstvo biološke raznolikosti koje leži u našim šumama a to je navodi i sam predlagatelj u ocjeni stanja citiram preko 4,5 tisuće biljnih svojti, 260 autohtonih svojti šumskog drveća i više od 100 šumskih biljnih zajednica. Hrvatska je zemlja bogata šumskim fondom. Ukupni šumski fond Hrvatske proteže se na oko 2,5 milijuna hektara prostora. Osim što takvo bogatstvo šumskog fonda predstavlja ogromno bogatstvo Hrvatske koje obvezuje i to zbog kakvoće zraka koji udišemo posebice zbog absorbcijske sposobnosti šuma negativnih čimbenika iz zraka često se zaboravlja na to da su šume vrijedna i bogata staništa danas globalno ugroženih biljnih i životinjskih vrsta. U našim šumama žive brojne vrste od kojih mnoge spadaju u zaštićene svojte, zatim ugrožene svojte, osjetljive, ranjive svojte ili pak rijetke svojte a to su one biljne vrste koje su prirodno zastupljene vrlo malom populacijom ograničenom na posebnom staništu. U hrvatskim šumama rastu vučje stope, divlje šparoge, mirisne ciklame, zimska preslica, obična kockavica, tamnocrveni kukurijek, božikovina, hrvatska perunika, zvjezdasti ljiljan, planinski i obični božur, tisa, mali zimzelen i još mnogo zaštićenih i rijetkih vrsta. No, čitajući ovaj hvale vrijedan prijedlog zakona nisam mogla ne usporediti ga skromnim sektorskim Zakonom o šumama odnosno izmjenama tog zakona iz 2006. i 2008. godina a kojima je omogućena manipulacija prostornim planovima u cilju stjecanja vlasništva nad šumama koje se sada nalaze u državnom vlasništvu te kojima je omogućena prenamjena šumskog u građevinsko zemljište. Podsjećam da je tim izmjenama omogućeno da Vlada Republike Hrvatske odnosno tijelo koje ona ovlasti pojedine šume ili šumska zemljišta u vlasništvu Republike Hrvatske izdvoji iz šumskog gospodarskog područja i prenese pravo vlasništva na drugu pravnu ili fizičku osobu ili osnuje pravo građenja a te su odredbe suprotne javnom interesu upravo dijametralno suprotne od namjera prijedloga zakona o kojem danas raspravljamo. Drugim riječima, zakon o kojem danas raspravljamo stremi očuvanju i obnovi genetskog bogatstva naših šumskih eko sustava dok je izmjenama krovnog Zakona o šumama ozakonjeno sustavno smanjenje postojećeg šumskog fonda koje predstavlja iznimno vrijedan genetski resurs a sve u cilju omogućavanja nemoralnog stjecanja prava vlasništva nad državnim šumama od strane beskrupuloznih pojedinaca i skupina. Postavljam stoga pitanje kako je moguće da isti predlagatelj s jedne strane izradi krovni zakon koji omogućava devastaciju šumskog fonda u cilju bogaćenja pojedinaca s dobrim vezama u lokalnoj i državnoj upravi i to na način da im se daje zeleno svjetlo za realizaciju komercijalnih projekata poput primjerice izgradnje poduzetničkih zona dok s druge strane taj isti predlagatelj nudi zakon iz istog područja ali nižeg ranga kojim se dijametralno suprotno štiti naš šumski fond i njegovo genetsko bogatstvo. Postavljam također pitanje kako to da se predlagatelj prije izrade ovog zakona nije odlučio promijeniti sporne odredbe krovnog zakona koje su omogućile manipulaciju prostornim planovima te na taj način širom otvorile put prema smanjenju šumskog područja i to prenamjenom u građevinska područja i tzv. poduzetničke zone. Ne bi li bilo logično da ako smo se već odlučili zaštititi genetski šumski materijal da ujedno zaštitimo i ukupan šumski fond odnosno naša vrijedna šumska staništa. Smatram da je pravo licemjerje predlagatelja da s jedne strane brine o zaštiti reproduktivnog šumskog materijala te njegovom očuvanja u bankama šumskih gena dok s druge strane podilazi interesima kapitala na uštrb devastacije šumskog fonda omogućava oštećenje javnog interesa time što krovnim zakonom ozakonjuje licenciranje sa šumama koje su jedno od najvećih prirodnih bogatstava Hrvatske, zdrava pluća države i kao takva neprocjenjivi strateški resurs u nesigurnim vremenima globalnih klimatskih promjena koje nam predstoje. Zbog toga pozivam predlagatelje i Vladu Republike Hrvatske da prionu izradi novog krovnog Zakona o šumama koji neće kao postojeći imati negativne konotacije po okoliš ali zaštitu socijalnih prava lokalnog stanovništva koji će istinski predstavljati primjer provedbe politike održivog razvoja na koju se hrvatska Vlada često voli pozivati i koji će biti u suglasju i ravnoteži s prijedlogom zakona o kojem danas raspravljamo. Na kraju podsjećam i da zametak ideje danas globalno raširene predodžbe održivog razvoja potiče još iz razdoblja prosvjetiteljstva i to upravo kada je uočeno da prekomjerna sječa šuma dovodi do smanjenja prirasta i uništenja šuma. Nadam se da je ovaj prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo pokazatelj da je u 2009. godini koalicijska Vlada predvođena HDZ-om ipak naučila gledati dalje od svog malog kratkoročnog partikularnog interesa te napokon shvatila ono što su mnogi zapadni ekonomisti zapazili i počeli primjenjivati još u 17. stoljeću te da nećemo dopustiti realizaciju scenarija "I šume ubijaju, zar ne?".
Hvala. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege. Veliko bogatstvo biološke raznolikosti o kojem smo i do sad čuli čini znači 4,5 tisuće biljnih svojti, 260 autohtonih svojti šumskog drveća i više od 100 šumskih biljnih zajednica i sve to gotovo u cijelosti prirodnog ili poluprirodnog postanka i zadovoljavajućeg zdravstvenog stanja. To treba zahvaliti a to je djelom i rezultat 250-godišnje tradicije održivog i kvalitetnog gospodarenja šumama u Republici Hrvatskoj. Znamo da prirodna obnova i čuvanje genetskog bogatstva, da je moguća samo strogim nadzorom i zakonom propisanim radnjama ali čuli smo da je i zakon iz 2005. dao dobre rezultate zato što je poboljšalo još ovo stanje. Želim ovdje posebno naglasiti potrebu odnosno važnost da porijeklo šumskog reprodukcijskog materijala kojim se provodi obnova šumskih sastojina bude poznato. Nadalje, da se kontinuirano na znanstvenoj osnovi radi na unapređenju šumskog sjemenarstva. Kapaciteti koje danas posjeduje Republika Hrvatska a to je evo vidjeli smo i ovdje do sada čuli da je to 163 šumska sjemenska objekta autohtonih svojti šumskog drveća od gospodarskog značaja za sakupljanje sjemenskog materijala koji se rasprostire na površini od preko 5 tisuća kvadrata, ovdje 5 tisuća hektara. Ovdje posebno mislim i na klonske sjemenske plantaže hrasta lužnjaka i upravo ovi kapaciteti garantiraju kontinuiranu proizvodnju najkvalitetnijeg sjemena za potrebe domaćeg šumarstva ali otvara i mogućnost veće proizvodnje izvoza jer je kao što nam je poznato krajem 2008. godine pristupanjem Republike Hrvatske OECD-u stvoreni uvjeti za nesmetano stavljanje ovog reprodukcijskog materijala na tržište Europske unije, Sjeverne Amerike ali i Novog Zelanda. Zato je i potreban ovaj Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu kako bi ovoj djelatnosti dao jedan jasan okvir ali i definirao pravila kojima se u okružju negativnih utjecaja na šume omogućava najveća moguća kvaliteta obnove šumskih sastojina koju osigurava evo i dobro zakonski regulirana i sjemenska štedionica koja čuva sjemenske genetske izvore ali i genetska sjemenska banka svojti šumskog drveća. Ali omogućava i unapređenje ove važne djelatnosti znači iz područja šumarstva kako bi dakle zasnovano i na tradiciji i na znanosti postala i značajna gospodarska grana kroz izvozne proizvode. Kvalitetno osiguranje provedbi ovog zakonskog prijedlog za koji držim da je dobar rezultati ne bi smjeli izostati a to su kao što smo već ovdje i čuli znači nova jedna gospodarska dimenzija ovog sektora, nova radna mjesta ali i ono što držim jako značajnim da evo Republika Hrvatska ostane, odnosno naše šume da ostanu najprirodnije, najproduktivnije nastale na prirodnom pomlađivanju i autohtonim biljnim vrstama što svakako ovaj prijedlog zakona osigurava. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite. Nema ga, gubi pravo na riječ. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na slijedeću točku. Konačni prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, hitni postupak, P.Z. br. 339, predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim gospodin Sušnik da se očituje na članak 4. amandman 1.
Gospodine predsjedniče, prihvaćamo sve amandmane od 1. do 11.
Hvala. Svi su amandmani od 1. do 11. prihvaćeni kao što ste čuli. Pa prema tome, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon prihvaćen je većinom glasova sa 102 glasa za, 2 suzdržana i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku: - Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 343 Predlagatelj zakona je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, Europske integracije, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je podnijela amandmane i oni sukladno članku 169. Poslovnika postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Predstavnik predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova Ivica Buconjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, štovane dame i gospodo. Pred nama je Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana s konačnim prijedlogom zakona. Naime, Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj dana 12. prosinca 2008. godine donijela je zaključak kojim je prihvatila prijedlog projekta uvođenja biometrijskih putovnica za hrvatske državljane. Za provedbu projekta zadužuje Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo vanjskih poslova i Europskih integracija radi provedbe projekta osim ostvarenja tehničkih preduvjeta potrebno je izmijeniti važeći Zakon o putnim ispravama Hrvatskih državljana. Prijedlogom zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana uvodi se biometrijska E putovnica za hrvatske državljane koja će biti u skladu sa preporukama međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva i uredbom vijeća Europske unije broj 2252/2004. o standardima zaštite i biometriji u putovnicama i putnim dokumentima iznimne strane država članica Europske unije. Prema prijedlogu zakona hrvatska putovnica sadržavat će elektronički nosač podataka na koji se uz ostale osobne podatke pohranjuju i biometrijske karakteristike nositelja putovnice, biometrija lica i otisci prstiju kažiprst lijeve i desne ruke. Propisan je i način uzimanja otisaka prstiju, postupak kada je privremeno ili trajno nemoguće uzeti otiske prstiju te da se otisci prstiju ne izuzimaju od djece mlađe od 12 godina. Novina je da će se uz obrazac putne isprave upisivati podatak o osobnom identifikacijskom broju. Dodane su i nove odredbe kojima su propisane kategorije državnih dužnosnika i službenika kojima se izdaju ili se mogu izdati diplomatske i službene putovnice. Ova pitanja su sada regulirana pravilnikom o diplomatskim i službenim putovnicama kojega je donio ministar unutarnjih poslova i europskih integracija no s obzirom na sadržaj odredbi ured za zakonodavstvo Vlade RH je dao primjedbu da se ta pitanja ne mogu regulirati pravilnikom nego isključivo zakonom. Izmjene zakona olakšati će ishođenje putne isprave za građane jer će moći podnijeti zahtjev za izdavanje putne isprave u bilo kojoj policijskoj upravi ili policijskoj postaji bez obzira na mjesto prebivališta dok su to do sada mogli činiti samo u policijskoj upravi ili postaji u kojoj su imali prijavljeno prebivalište. Također je dobna granica od koje se putovnice izdaju sa rokom važenja od 10 godina sa 27 spušteno na 21 godinu. Obzirom da je u dosadašnjoj praksi uočeno da pojedine osobe prijavljuju nestanak putovnice dva i više puta a često se radi o kratkom razdoblju od izdavanja putovnice do njenog gubitka imajući u vidu mogućnost zlouporabe, predlaže se da se osobi koja u razdoblju od pet godina … [[Govornik se ne razumije.]] dvije ili više putovnica nova putovnica izdaje sa rokom važenja od godinu dana. Prijedlogom ovoga zakona briše se zajednička putovnica kao vrsta putne isprave hrvatskih državljana koja se izdaje grupi od najmanje 5 a najviše 50 građana za jedno putovanje u određene zemlje. Naime veliki broj država ne prihvaća ovu vrstu putne isprave te se stoga ono ovim prijedlogom zakona ukida. Amandmanima koje je Vlada RH uputila Hrvatskom saboru predlaže se stupanje na snagu zakona 29. lipnja ove godine te prijelazni rok od godinu dana kojim bi u onim policijskim upravama i postajama te diplomatsko-konzularnim predstavništvima koja nisu opremljena potrebnom opremom izdavale putovnice sukladno važećem zakonu. Da zaključim, ovim zakonom se stvara pretpostavka da Hrvatska počinje sa 1. srpnjem izdavati biometrijske E putovnice i time će biti jedna od malog broja europskih i svjetskih zemalja koja će ispunjavati najviše standarde što se tiče sigurnosti putovnice kao putnog dokumenta i to će biti isto još jedan od koraka kojima će se i hrvatski državljani odnosno Republika Hrvatska približiti tome da budu izuzeti od izdavanja viza za ulazak u Sjedinjene Američke Države. Tako da će ovo biti zaista jedan veliki korak i što se tiče i same sigurnosti dokumenata građana putne isprave kao dokumenti građana Republike Hrvatske ali i ispunjavanja najviših sigurnosnih standarda i uvjeta koji vrijede u zemljama Europske unije i Sjedinjenim Američkim Državama. I nadamo se da ćemo ovim napraviti veliki rekao bih gotovo završni korak i što se tiče izuzimanja od obveze traženja viza za ulazak u Sjedinjene Američke Države. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, predsjednik Odbora gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 57. sjednici održanoj 2. lipnja 2009. godine raspravljao o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Međutim, na tekst konačnog prijedloga odbor daje sljedeće primjedbe. Prvo na članak 5., dakle potrebno je preispitati krug osoba kojima se izdaje diplomatska putovnica jer iz dodatnog članka 9.b na način da se odredba dopuni pojedinim osobama kao što su potpredsjednici Hrvatskoga sabora, a u odnosu na članak 9.c rektori sveučilišta i sl. Nadalje, u dodatnom članku 9.e predlaže se preispitati mogućnost da se diplomatska putovnica može izdati i drugim osobama kako je navedeno, ali i uz suglasnost predsjednika Hrvatskoga sabora. I na članak 30., nužno je izmijeniti odredbu na način da najprije stupi na snagu ovaj zakon sa odgodom stupanja na snagu pojedinih njegovih odredaba. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za europske integracije? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana. Naime, cijeli zakonski projekt uvođenja biometrijskih e-putovnica hrvatskih državljana sukladan je preporukama i Uredbi Europske unije o standardima zaštite i biometriji u putovnicama i putnim dokumentima izdanim od strane zemalja članica. Shodno tom projektu, ovim zakonom u prvom redu putovnice, dakle diplomatska putovnica i službena putovnica definiraju se kao javne isprave sa elektroničkim nosačem podataka čime se propisuje da će putne isprave koje će se hrvatskim državljanima izdavati na temelju odredaba ovog zakona, u prvom redu biti opremljene beskontaktnim čipom. I drugo, na njega, dakle na taj čip se uz osobne podatke koji su ispisani u vizualnoj i strojno čitljivoj zoni putovnice dakle unositi i biometrija lica i otisaka prstiju nositelja putovnice. Isto tako, predmetnim zakonom propisana je obveza ovlaštene pravne osobe koja obavlja tehničku izradu putovnica da upis osobnih podataka u obrazac putovnice i unos u električni nosač podataka obavlja u sigurnosnom ili sigurnom okruženju uz poduzimanje tehničkih, kadrovskih, organizacijskih mjera zaštite osobnih podataka. Nadalje, vrlo je važna odredba da nakon upisa i elektroničkog unosa podataka u putovnicu ovlaštena pravna osoba mora osobne podatke izbrisati iz svoje evidencije. U smislu odredbi ovoga zakona vrlo je važno ili vrlo je bitno napomenuti i to da radi usklađivanja s odredbama Zakona o zaštiti osobnih podataka ovim prijedlogom zakona izvršene su izmjene odredaba koje propisuje uvjete pod kojima se osobni podaci iz evidencije putnih isprava, koje vodi Ministarstvo unutarnjih poslova, mogu dati i drugim državnim tijelima. Shodno svemu izloženom, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Klub gubi pravo na riječ. Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a podupire donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana. Međutim, odmah moram napomenuti, govoreći u ime kluba SDP-a, kako je ovdje predlagatelj naveo da će troškovi provedbe ovog zakona iznositi negdje oko 81 milijun 468 tisuća kuna. Sad se odmah postavlja pitanje, naravno da sve dobre stvari koštaju, postavlja se pitanje koliko će izdavanje nove putovnice koštati građane. To je nešto što oni traže odgovor u ovom trenutku i mislim, reda radi, da takav odgovor moramo dobiti odmah danas. Naime, ako se malo vratimo u prošlost, nekoliko izmjena su hrvatske putovnice doživjele od osnivanja Hrvatske države da su se one tijekom vremena modernizirale i da je ova jedna od najvećih sada novina koju iziskuje usklađenje i naših putovnica, a iziskuje unos novih podataka, prije svega biometrijskih podataka, biometrija lica, koji se pohranjuju u elektronički nosač podataka. I normalno da sigurno je to skopčano s ovim velikim iznosom koji je potrebno osigurati u proračunu kako bi se mogao ovaj zakon provesti. Ovdje predlagač u nekoliko navrata govori da je potrebno osigurati sigurnost ovih podataka, kako od svih mogućih zlouporaba, a tako prije svega radi zaštite upravo odnosno onemogućavanja krivotvorina putnih isprava, čega smo se nauživali u prošlosti. I to je svakako za pozdraviti. Međutim, ono s čime se susrela Republika Hrvatska to je nešto za što nitko nije do dana današnjega odgovarao, a radi se o tome da su putne isprave dobivali oni koji su danas na međunarodnim tjeralicama, koji su danas pod optužnicama ili se vode postupci pred mnogim sudovima diljem Europe. Da ne govorimo o onima koji praktički su državljani svoje matične zemlje, gdje i prebivaju u susjednim zemljama. Kao da je vladalo nekakvo nepisano pravilo da sve zemlje, mnoge zemlje, neću reći sve, iz bivše Jugoslavije su eto tako jedna drugoj u pogledu određenih osoba izlazile u susret. I to čak ne bi bio problem da te osobe, kao što se vidi iz napisa medija, na kraju krajeva i iz pokrenutih procesa i postupaka u pojedinim tim zemljama, da su često bili i suradnici u organiziranom međunarodnom kriminalitetu. Kako su ti ljudi dobili hrvatsko državljanstvo? Prošlo je dosta vremena od toga, međutim to pitanje je danas možda aktualnije nego onda kada se razgranao međunarodni i pogranični kriminalitet. To je opasnije od krivotvorenje dokumenta, jer ovaj posao se vrši očito zlouporabom državnih službi. Naravno da je pitanje i koruptivnih radnji. Te osobe su dobile svoju putovnicu ne od strane jednog kolegijalnog tijela pa bi se mogle sakriti nekakvom odlukom nego postaje potpis osoba na tim putovnicama koje su dobile takve putovnice. Da ne govorimo o putovnicama koje su izdavale određene osobe u našim diplomatskim predstavništvima. Kako su to mogli raditi i tko je odgovarao ikada za to? Evo i sad smo dobili, evo mediji su obavijestili da je i Kutle sada u očekivanju presude zaustavljen na granici. Dakle, ovo su pitanja koja se postavljaju u svezi ovog kojega mi prigovora na ovaj zakon nemamo. Ali u vezi ove problematike o tome bi trebalo ozbiljno razmisliti da se takve stvari ni u pojedinačnom slučaju ono što je nekada gotovo bila masovna pojava suzbiju. Klub SDP-a ponavljam podržava donošenje ovog zakona i molimo objašnjenje i precizan odgovor koliko će izdavanje nove putne isprave koštati građanina. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je jedan zakon koji svjedoči potrebu usklađivanja ne samo zakona nego i prakse u iznimno važnome i osjetljivome području kao što je raspolaganje sa putnim ispravama za putovanje u inozemstvo građana Republike Hrvatske. Ove izmjene i dopune koje nam je predstavio državni tajnik vrlo su važan element pa rekao bih i instrument približavanja naše stečevine, odnosno prakse već razrađenim i uhodanim mehanizmima ovoga područja djelovanja i rada države u europskim zemljama i to na tragu suvremenih potreba, pa rekao bih sigurnosnih izazova koji se nameću pred sve zemlje suvremenog svijeta osobito u svjetlu potrebe borbe suzbijanja ili sprječavanja terorizma, organiziranoga kriminala, ali napose i onih elemenata koje je spomenula kolegica Antičević Marinović kao što su trgovina oružjem, drogom, ljudima. U procesu pridruživanja i učlanjenja Hrvatske u Europsku uniju jedan od elemenata svakako je i anticipacija buduće pozicije Republike Hrvatske unutar Europske unije, odnosno ponašanja Republike Hrvatske kao dijela budućeg Shengenskog sustava, odnosno brisanje granica prema unutarnjim dijelovima Europske unije. Ta mobilnost ljudi sa sobom nosi i određene rizike, odnosno sloboda kretanja i svakako je iznimno važno u tome smislu uskladiti sve pravne propise, odnosno obveze Republike Hrvatske u propisivanju, oblikovanju, korištenju putnih isprava. Ovo je više, daleko više važno za nas i naše potrebe nego za potrebe same Europske unije. Jer naše negativno iskustvo o kojemu je već bilo nešto rečeno, a koje je proisteklo iz nečega što bismo uvjetno mogli nazvati diskrecijskim pravom pojedinih dužnosnika u sustavu odobravanja državljanstva i korištenja putnih isprava nerijetko je dovodilo Hrvatsku na stup srama. Sjećamo se, vrlo su friške memorije oko toga da se u pojedinim aferama otkrivalo da se na posve neočekivan način, a u mnogim slučajevima i krajnje nerazumljiv način baratalo dokumentacijom potrebnom za izdavanje putnih isprava, pa i dodjelom državljanstava i u onim slučajevima koji su završavali kao međunarodni skandali, afere sa sudskim epilogom kao jedan od oblika podzemnih djelovanja, sprege dijela javnoga našeg državnog aparata sa pojedinim kriminalnim skupinama osobito devedesetih godina. Tu praksu koju smo nekoliko puta gorko iskusili svakako treba ne samo zaustaviti, nego i spriječiti njeno ponovno pojavljivanje i u tome smislu iznimno je važno da država znade da odgovorne institucije države znaju na koji način i tko sve može odobravati i državljanstvo i izdavanje onda putnih isprava kako se ne bi dogodilo da one služe za pokriće pojedinih kriminalnih radnji i da se ispostavi kako osoba koja je u centru pozornosti u pojedinoj aferi međunarodnog kriminalnog sadržaja ima po nekoliko putovnica i da se na koncu ispostavi da ima i Hrvatsku i to uredno izdanu na legalan način. Ovi elementi koji se uvode kao novost su elektronički nosač podataka, popularno rečeno čip koji definira nove elemente kao što su biometrija lica i otisak prsta. Nose sa sobom i određene rizike od moguće zlouporabe. Zato je dobro da ovaj zakon u sebi ima i normu koja definira kripto zaštitu, odnosno zaštitu osobnih podataka, odnosno koja usklađuje ovaj zakon sa Zakonom o pravu na zaštitu osobnih podataka. Ukidanje skupnih putovnica također je po našemu sudu dobar potez, jer to je relikt jednoga vremena kada je kolektivizam pa i u turizmu bio puno jači nego što je danas i smatramo da u svakome slučaju i ta mjera može doprinijeti unifikaciji naše prakse sa praksom zemalja koje su mnogo naprednije i iskusnije na ovome području. Jer ne zaboravimo Hrvati, hrvatski državljani putovnice imaju tek 19 godina. Međutim, Vlada nam je uputila i amandman, odnosno amandmane na ovaj zakon koje bi htio prokomentirati. Kao što je vidljivo iz 1. amandmana, osobama kojima se praktički omogućuje izdavanje diplomatske putovnice i to trajno, a to su predsjednik Republike Hrvatske, predsjednik Hrvatskog sabora i predsjednik Vlade Republike Hrvatske, pridružuju se i potpredsjednici Hrvatskoga sabora i članovi njihove uže obitelji. Obzirom da znademo da je protokolarna obveza potpredsjednika Hrvatskoga sabora relativno skučena i da je samo isključivo u funkciji međuparlamentarne suradnje, odnosno predstavljanja Hrvatskoga sabora u inozemstvu, u sličnim institucijama i organizacijama koje okupljaju i povezuju parlamente, ostaje mi nejasno zašto se to pravo proteže i na članove njihovih užih obitelji jer na službena putovanja potpredsjednika Sabora ne idu članovi uže obitelji. Nadalje, člankom 5. koji unosi u ovaj zakon nekoliko novih članaka nakon postojećega članka 9., u članku 9.c definira se tko može sve dobiti, odnosno kome se sve može izdati diplomatska putovnica. I članak 9.d i članak 9.e govore o nekim drugim osobama koje mogu ostvariti to pravo, međutim nigdje se ne spominju zastupnici Republike Hrvatske u Europskom parlamentu. Donosimo zakon kojega pretpostavljam nećemo mijenjati svaku godinu. Izbori za zastupnike u Europskom parlamentu se bliže, daj Bože da budu što prije jer će to biti znak da smo postali punopravna članica, ali u svakome slučaju, žao mi je što zbog brzine odrađivanja dnevnog reda Klub zastupnika HNS-a u tom smislu nije stigao dati amandman, ali molim predstavnika Vlade da to razmotri da se explicite unesu i zastupnici u Europskom parlamentu jer oni će obavljati iznimno važnu, ako hoćete i diplomatsku ulogu, iako nisu klasični diplomati. Jednako tako, daj Bože da se vrlo skoro dogodi, imati ćemo i svoje ljude koji će imati status dužnosnika Europske unije, odnosno biti će zaposlenici, visoko rangirani zaposlenici Europske komisije. Ne bi bilo loše razmisliti i o njima kad već u članku 9.c tako pomno nabrajamo sve one u Republici Hrvatskoj od kojih neki za čitavo trajanje svoga mandata ni jedan jedini put ne odu u inozemstvo jer takav im nije uopće posao. Ono što bi valjalo doznati, što nismo dobili niti u obrazloženju ovih izmjena i dopuna zakona, a nismo dobili niti u uvodnome slovu državnoga tajnika je statistika da vidimo zapravo koliko uopće se državljana Republike Hrvatske koristi putovnicom Republike Hrvatske, koliko je ukupno izdanih diplomatskih putovnica i koliko je ukupno izdanih službenih putovnica. To nisu i ne bi smjeli biti tajni podaci, već bi svjedočili i o mobilnosti naših građana, s jedne strane, a s druge strane bi svjedočili o tome koliko se građana uopće koristeći dosadašnje zakonske propise koristilo diplomatskom putovnicom i službenom putovnicom. Mi znademo vrlo dobro iz prakse da odredba ovoga zakona koja kaže da se diplomatska putovnica koristi samo za službena putovanja se redovito krši. Nije svako putovanje osoba koje nose diplomatsku putovnicu službeno. Znademo vrlo dobro da se koristi i u privatne svrhe. U tome smislu, valjalo bi znati tko je sve dobio diplomatsku putovnicu, odnosno barem koliko ljudi je koristi. Klub zastupnika HNS-a podržati će ove izmjene i dopune zakona i još jednom ponavljam, molimo predlagatelja ako je moguće da razmotri i ovo pitanje uvrštavanja zastupnika u Europskom parlamentu na popis osoba obuhvaćenih člankom 9.c, odnosno člankom 5. predloženih izmjena i dopuna. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Želim prvo pohvaliti i reći da je dobro da u prijedlogu zakona je predviđena odredba po kojoj stare putovnice vrijede do isteka i da se s time skine dilema da li će sad svi građani nakon stupanja na snagu ovog zakona trebati vaditi nove putovnice. Dakle, to je dobro. Drugo, pridružujem se kolegi Beusu koji je upozorio na dvije, a ja ću dodati i treću stvar koja po meni nije dovoljno dobro uređena, a to je doista pitanje diplomatskih putovnica članovima obitelji koje se proširuje na one gdje protokolarno doista članovi obitelji ne putuju, a mislim da jedino kod predsjednika Republike, predsjednika Vlade i predsjednika Sabora protokolarno se može smatrati službeno putovanje. I kod drugih doista ne. Članovi Europskog parlamenta dakle nisu obuhvaćeni pravom na diplomatsku putovnicu. Nadam se da će se to popraviti, ali ono što sam ja također primijetio, želim pitati da li delegacija, članovi delegacije Republike Hrvatske pri Europskoj komisiji jesu predmet ovog Zakona diplomatske putovnice ili ne? Ja ih nisam našao. Možda neki statuse državnog tajnika ili ne znam, nečeg drugog, ali kao kategorija dužnosnika koja će uslijediti kao i ovi članovi Europskog parlamenta trebali bi biti sad ugrađeni zakon, ne čekajući prijem Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Imam jednu nejasnoću, nerazumijevanje ove odredbe članka 19. izmjena i dopuna zakona koja se odnosi na članak 47., dakle što sadržava putovnica. Pa između ostalog, pod rednim brojem 9. piše MBG. A pod rednim brojem 10. OIB. MBG, pretpostavljam da se odnosi na jedinstveni matični broj građana. S obzirom da je taj broj ustanovljen posebnim zakonom i on se zove jedinstveni matični broj građana, a ne matični broj građana, milim da bi i u ovom zakonu trebali koristiti termine koji su zakoniti. I u dosadašnjem zakonu je pisalo jedinstveni matični broj građana. Dakle promijenili ste ime identifikacijskom broju mimo postojećeg zakona. Ali ono što mi je čudno. Ako smo uveli osobni identifikacijski broj nedavno prema posebnom zakonu i u obrazloženju uvođenja osobnog identifikacijskog broja bilo je rečeno, kako će on riješiti problem o jedinstvenom matičnom broju građana i da je on skriven, da se ne smije unositi primjerice u osobnu iskaznicu. Pa smo imali cijele drame oko toga i morali građani Hrvatske mijenjati osobne iskaznice, izmisliti nove da bi iz njega izbrisali jedinstveni matični broj građana. A svi državljani Republike Hrvatske već su dobili od Ministarstva financija svoj osobni identifikacijski broj, pitam čemu potreba da u putne isprave unosimo jedinstveni matični broj građana, odnosno zašto oba broja i jedinstveni matični broj i osobni identifikacijski broj. I na posljetku nije li suprotno zakonu o JMBG-o sama činjenica da se unosi u putnu ispravu ako ostajemo kod stava da se radi o tajnom zaštićenom podatku građanina. Znamo koliko smo troškova građanima stvarali kada smo ga proglasili tajnim, jer za svaku ozbiljniju transakciju čak u bankama su morali iz policije donositi potvrde o JMBG-o. Ili ovo upućuje na to da ministarstvo priprema i novi zakon o osobnoj iskaznici, pa će se JMBG vratiti na osobnu iskaznicu. Dakle, to je to je dilema, ali je činjenica da u putovnicu unosimo JMBG, a morali smo mijenjati osobne iskaznice da ga iz njega izostavimo. I zaista bi molio odgovor da li se priprema novi zakon ili izmjena Zakona o osobnoj iskaznici i da li će i na osobnu iskaznicu ići OIB? Čime bi dosita građanima olakšali rješavanje svih poslova, jer tako dugo dok se taj OIB ne unese u neku od osobnih isprava, jedino dokazivanje broja OIB-a je da sa sobom nosim onu pisanu potvrdu koju smo dobili od Porezne uprave. Mislim da bi bilo korisnije i pametnije da OIB kao jedinstveni broj evidencije s kojim raspolažu sva tijela državne vlasti, bude i na putovnici i osobnoj iskaznici. A jedinstveni matični broj građana ne znam kome će više nakon ovoga i služiti. Dakle, to je dilema za koju smatram da Vlada ima dovoljno vremena da to raščisti, ali promjena naziva bi zaista trebalo uskladiti sa zakonom. Vjerujem da mi državni tajnik mi može pomoći u svojim odgovorima u ovim mojim dilemama. I završno doista u ovom zakonu, dakle u izmjenama ni u matičnom zakonu, pa čak ni Zakonu o državljanstvu nisam uspio pronać nijednu odredbu koja bi mi odgovorila koja bi mi odgovorila kako to da više od 50% kriminalaca istočnije i sjevernije od nas ima hrvatske putovnice. Koga god uhapse u Beogradu ustanovilo se da ima hrvatsku putovnicu. Svako hapšenje u Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori, Bugarskoj, Rusiji, Ukrajini imaju hrvatske putovnice. Što se to dešavalo i što je poduzeto da pola kriminalnog ubuduće ne bi imalo hrvatske putovnice? Kako su do njih dolazili? Zašto? Čiji su to propusti? Sjećamo se i toga da iz jednog diplomatskog konzularnog predstavništva nestalo, navodno ukradeno ako se ne varam 70 putovnica. Pa se kasnije uspostavilo da je većina njih završila u rukama članovima organiziranog kriminala. Građani Republike Hrvatske koji živi u Hrvatskoj, radi u Hrvatskoj savjesno mora donijeti hrpu dokumenata, predati zahtjev, čekati da se izradi putovnica, ići po nju. A ovi su dolazili do putovnice tako da su im čak nisu morali ni fotografije dostavljati policiji, nego su im kuriri dostavljali gotovo izrađene putovnice koje su oni koristili zavisno o potrebi. Mislim da ti skandali ruše ugled Republike Hrvatske ili ukazuju na propuste unutar sustava u policiji. I završno pitanje. Postoji li mogućnost da prilikom izdavanja putovnica po ovim novim propisima i pitanje je OIB-a i pitanje je JMBG-a ako ćete inzistirati da ostane u putovnici, se ne traži od građana da donašaju potvrde i papire, nego predaju zahtjeva da ga policija po službenoj dužnosti prikupi te brojke koje mora unijeti unutra. Jer podsjećam na odredbu jednog drugog zakona, nijedno tijelo državne vlasti od građanina ne smije tražiti podatak ili ispravu s kojom raspolaže drugo tijelo državne vlasti. 'Ajmo probati pojednostaviti građanima da ne skupljaju papire, predaju zahtjev za putovnicu, fotografiju, daju otisak prsta, a ove podatke koje policija može prikupiti, odnosno oni koji izdaju putovnice po službenoj dužnosti da to uvuku putem kompjutera u svoju bazu podataka da bi izdali putovnicu. Štedimo vrijeme, novac i dokazujemo da e-Hrvatska nije bila samo propaganda nego činjenica koja je profunkcionirala. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pridružujem se svima onima koji drže da je ovo dobar prijedlog zakona i koji će ga podržati. Ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. U Zakonu o putnim ispravama hrvatskih državljana iz 1991. godine pretrpio je nekoliko izmjena i dopuna, jer tadašnja hrvatska putovnica nije bila u skladu s međunarodnim standardima zbog podataka koje je sadržavala, nije bila strojno čitljiva, a i lako se mogla krivotvoriti. Da bi se smanjila mogućnost krivotvorenja putnih isprava Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva izradila je smjernice za biometrijsku zaštitu putnih isprava. Usvojivši te smjernice Vijeće Europske unije donijelo je uredbe o standardima zaštite biometrije putovnica i putnih dokumenata s kojim je obavezala članice da najkasnije do 2006. godine započnu s izdavanjem E putovnica s podacima iz brojno čitljive zone dok je za integriranje otisaka prstiju na čip ostavljen rok do 2009. godine. Da bismo na vrijeme mogli privesti projekt uvođenja biometrijskih putovnica potrebno je prije naznačenog roka izmijeniti i dopuniti važeći zakon. Predloženim zakonom mijenjaju se odredbe važećeg članka 31. kako bi se propisala obveza ovlaštene pravne osobe koja tehnički izrađuje putne isprave da upis i elektronički unos osobnih podataka koji je dostavljen od policijske uprave obavlja u sigurnom okruženju uz poduzimanje tehničkih, kadrovskih i drugih mjera zaštite osobnih podataka od slučajnog gubitka ili uništenja. Promjene i objavljivanje, izmjenom ovoga članka propisana je također obveza pravne osobe da osobne podatke koristi samo u svrhu upisa i unosa u putne isprave te da ih nakon tehničke izrade u roku od 30 dana briše iz svojih evidencija. Tu je pitanje samo koje se ne precizira tko će to i kontrolirati. Također, ovaj prijedlog zakona usklađen je s odredbama Zakona o zaštiti osobnih podataka, mijenja se odredba koja propisuje uvjete pod kojim osobni podaci iz evidencije putnih isprava koje vodi MUP mogu se dati i drugim državnim tijelima. U ovom zakonu izvršene su izmjene kaznenih odredbe važećeg zakona zbog usklađivanja s odredbama Prekršajnog zakona. Propisane su strože kazne po kojima će se moći sankcionirati osobe koje krivotvore osobne podatke koji su upisani u obrazac putne isprave i elektronički unos uneseno u elektronički nosač podataka koji sadrži putna isprava. Još se radi o nekim da se dakle i dobna granica snizi za one isprave kojima je rok važenja 10 godina snizi sa 27 na 21 godinu ali uglavnom a i s obzirom da se radi o usklađivanju s propisima zakona sa stečevinom Europske unije i aktima Vijeća Europe u svakom slučaju mislim da ovo je dobar prijedlog i da ga treba podržati. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče. S obzirom na činjenicu da danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana htjela bih progovoriti o jednom specifičnom problemu s kojim se susreće određeni broj hrvatskih državljana i državljanki i to mahom poslovnih ljudi a koji nažalost nije reguliran pa čak ni dotaknut ovim prijedlogom zakona. Čini se da ovaj put nismo odlučili slijediti europsku praksu iako mnoge europske države svjesne ovog specifičnog problema u tim slučajevima pomažu svojim građanima i građankama izdavanjem dvojnih putovnica. O čemu se to tu konkretno radi? Nedavno mi se obratio poslovni čovjek koji često putuje u inozemstvo i to u zemlje poput Izraela i Irana a koji je nedavno bio neugodno iznenađen činjenicom da hrvatski državljani s opravdanim razlozima ne mogu posjedovati dvije hrvatske putovnice istovremeno. Naime, gospodin nekoliko puta godišnje putuje u Izrael te kada mu je najavljeno da će ove godine morati poslovno putovati u Iran ali i neke druge islamske zemlje shvatio je da u te zemlje neće moći ući s putovnicom u kojoj se nalaze pečati izraelske granične kontrole. Naravno, i kasnije ulazak u Izrael s pečatom iranske granične kontrole jednako tako nije jednostavan odnosno moguće su veoma neugodne komplikacije. Kao hrvatskom državljaninu otvorena mu je opcija izdavanja nove putovnice, no nažalost s obzirom na to da gospodin u putovnici ima i nekoliko viza stranih zemalja poput Rusije, Indije i slično morao bi sve te vize prenijeti u novu putovnicu. Osim toga, ukoliko s tom putovnicom otputuje u Izrael prije ponovnog odlaska u Iran, Siriju, Libanon te neke druge zemlje morao bi ponovo mijenjati putne isprave, prenositi vize i slično. Smatram stoga da je ovaj trenutak trenutak kada raspravljamo o izmjenama Zakona o putovnicama pravo vrijeme da se razmisli na koji se način zakonski može regulirati ovo pitanje, bolje rečeno problem, koji uzrokuje velike poteškoće nekim hrvatskim državljanima i državljankama te da se razmotre slučajevi u kojima bi država osim diplomatima omogućila izdavanje duplih putovnica i takvim mahom posebnim ljudima. Tim više naglašavam što to ne bi bila izolirana hrvatska praksa jer mnoge strane države svjesne ovog problema svojim građanima dopuštaju izdavanje duplih putovnica u takvim slučajevima. Hvala vam lijepa.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja ću probati samo dati eventualno odgovore na ova postavljena pitanja. Prije svega ću odgovoriti zastupnici Antičević-Marinović. Biti će nova cijena putovnice. Ona još nije određena, bit će u svakom slučaju viša. Mi imamo kalkulativnu proizvođačku cijenu tvrtke koja će proizvoditi putovnice, međutim konačnu odluku o visini cijene putovnice će donijeti ministar svojim pravilnikom. Da li će postojati mogućnost eventualnog subvencioniranja dijela cijene putovnice to ćemo još vidjeti, zbog toga sad ne bi izlazio u javnost sa konačnim podacima o cijeni putovnice zbog toga što mogu reći samo o kalkulativnoj proizvodnoj cijeni, a kažem konačna cijena će se utvrditi uzimajući u obzir i mogućnost eventualnog subvencioniranja odnosno možda određivanja cijene niže nego što je proizvodna cijena a to će se vrlo brzo riješiti budući da sa 1. srpnjem će se ove nove putovnice morati izdavati. Međutim, mislim da je tu vrlo važno istaći da građani i to posebno čitava javnost, da građani neće morati mijenjati svoje postojeće putovnice nakon donošenja ovoga zakona, čak štoviše moći će još u roku od godine dana vaditi stare putovnice ukoliko na mjestu gdje žele izvaditi putovnicu u svojoj policijskoj postaji ili upravi ne mogu podnijeti zahtjev za izdavanje nove biometrijske putovnice, moći će još uvijek tražiti odnosno dobiti i staru putovnicu po staroj cijeni, tako da ja evo mislim da ovo neće biti udar na standard građana, da će prije svega ove putovnice biometrijske tražiti građani koji moraju putovati često, koji moraju putovati često zrakoplovima budući su ove biometrijske putovnice prije svega standard sigurnosti u zračnom prometu i u pojedinim državama. Ljudi koji puno ne putuju jednostavno neće imati potrebe mijenjati putovnicu. Ono što je pitao gospodin Lesar, ovaj se obrazac odnosi iz članka 19. odnosno članka 47. postojećeg zakona, on sadrži podatke koje sadrži evidencijske liste i stare i sadašnje. Stare evidencije liste, … [[Govornik se ne razumije.]] puno evidencijskih kartona koji sadrže i JMBG. Po novome će to biti OIB. Da bi bili pokriveni jedni i drugi podaci u svim evidencijskim kartonima koji postoje u putovnicama zbog toga se išlo na takvo rješenje. I ovo što je pitala zastupnica Holy to zaista moram provjerili jer zaista jedan sigurnosni standard da nitko ne može imati dvije putovnice. Mi smo zbog toga išli i na ovo rješenje da oni koji često gube putovnice da ih se na neki način sankcionira upravo zbog toga da te putovnice ne bi završile na crnom tržištu, da se ne bi zloupotrjebljavale, da ne bi završile u krivim rukama. Tako da ćemo tu praksu provjeriti da li postoji u nekim drugim državama i ukoliko postoji ja mislim da nema razloga da se u eventualnoj budućoj promjeni zakona već sada ako bude mogućnosti i takva mogućnost predvidi. I još zaključno, smatram da će donošenje ovoga zakona a naročito izdavanje putovnica po tom zakonu znači tih novih putovnica biometrijskih E putovnica uvrstiti Hrvatsku u jedan uzak krug zemalja koje imaju visoko zaštićene dokumente, to će znatno olakšati i ubrzati putovanje hrvatskim građanima diljem svijeta, naročito poslovnim ljudima, diplomatima, političarima, znači i onih svih čija je struka i profesija vezana uz često putovanje. I posebno moram istaći da će Hrvatska početi izdavati putovnice druge generacije. Neke zapadnoeuropske zemlje koje izdaju putovnice izdaju putovnice prve generacija, ovo će biti putovnica druge generacije najvišeg sigurnosnog standarda. I kažem mislim da će ovaj zakon zaista biti osnova za rekao bih jednu novu euru u izdavanju putnih isprava po kojima će Hrvatska biti sigurno prepoznata u Europi i svijetu kao država koja izdaje putne isprave najviših sigurnosnih standarda koji će hrvatskim građanima omogućiti jednostavnije i sigurnije putovanje po Europi i svijetu. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati sa Konačnim prijedlogom zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu, pa onda o Izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu, pa Izmjeni i dopuni zakona o kaznenom postupku i Zakona o javnom bilježništvu i radu, izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom. Dakle, set tih pravosudnih zakona.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, hitni postupak, P.Z.E. br. 343, predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Vlada je podnijela amandmane koji su u skladu sa člankom 169. Poslovnika postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 102 glasa za i 1 suzdržan, ništa protiv.
Kolegice i kolege nastavljamo s poslijepodnevnim radom sjednice. Počinjemo sa 8. točkom. - Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 351 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa Poslovnikom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospođa Marina Dujmović Vuković, državna tajnica Ministarstvu pravosuđa.
Hvala. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. U srpnju 2008. godine donesen je Zakon o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu koji je stupio na snagu u siječnju ove godine. Ovim zakonom uređeni su uvjeti za prijam vježbenika u sudove i državna odvjetništva, trajanje vježbeničke prakse, ulazak u vježbenički stručni program vježbeništva, kao i način provođenja vježbeničke prakse. Također ovaj zakon obuhvatio je i stručnu praksu za odvjetničke i javnobilježničke vježbenike. Radi otklanjanja dvojbe tko može biti primljen za vježbenika, odnosno koje su zapreke za prijem u pravosudna tijela, predlaže se članak 5. stavak 3. ovog zakona uskladiti s propisima o državnim službenicima, budući su vježbenici u pravosudnim tijelima državni službenici. Člankom 6. stavka 4. ovog zakona propisano je da povjerenstvo za izbor vježbenika ima tri član. Zbog opsega posla u postupcima izbora zbog potrebe učinkovitijeg rada, te kvalitetnijeg provođenja natječajnog postupka, predlaže se povećanje broja zamjenika, članova povjerenstva za izbor vježbenika od jednog na tri zamjenika. Sadašnja odredba članka 8. stavka 3. zakona propisuje da kandidat koji nije izabran za vježbenika ima pravo u roku od 15 dana po primitku rješenja podnijeti prigovor ministru nadležnom za poslove pravosuđa. S obzirom da je rješenje o izboru vježbenika upravni akt kojeg u prvom stupnju donosi ministar, predloženom izmjenom ovog članka propisuje se da kandidat ima pravo na sudsku zaštitu pokretanjem upravnog spora. U članku 9. u Zakonu o vježbenicima, određuje se da vježbenička praksa se obavlja u sudovima i državnim odvjetništvima. Ovim izmjenama predlaže se precizno određenje sudova i državnih odvjetništava u kojima se provodi vježbenička praksa i to na način da se praksa može obavljati na prekršajnim, općinskim, županijskim, trgovačkim sudovima, te općinskim i županijskim državnim odvjetništvima. Određivanja obavljanja dijela vježbeničke prakse u drugom državnom tijelu izvan sudova i državnih odvjetništava daje se u nadležnost ... [[Govornica se ne razumije.]] tijela u kojoj je vježbenik raspoređen i čelnika tijela u koje se upućuje radi obavljanja prakse. Na taj način postići će se veća učinkovitost u postupku upućivanja vježbenika te u konačnici omogućuje se bolje praćenja rada. Izmjenom odredbe članka 19. Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima preciznije se određuje vrijeme i način obavljanja stručne prakse u sudu za diplomirane pravnike zaposlene na drugim pravnim poslovima koji namjeravaju pristupiti polaganju pravosudnog ispita. Raspoređivanje ovih diplomiranih pravnika na stručnu praksu u sud također je dano u nadležnost predsjednika suda, jer je dosadašnja praksa pokazala da sadašnje zakonsko rješenje uzrokuje dugotrajnost postupka upućivanja. Strateška studija za izradu jedinstvenih, objektivnih i transparentnih kriterija za ulazak u sudačku i državno odvjetničku profesiju i osnivanje državne škole za pravosudne dužnosnike posebno je utvrdila da će uspjeh na pravosudnom ispitu vrednovati u postupku odabira kandidata za polaznike državne škole. Stoga se predlaže da se u članku 28. zakona doda novi stavak 4. kojim se propisuje da će se ostvareni uspjeh na pravosudnom ispitu vrednovati u postupku odabira kandidata. Odredbom članka 32. a propisuje se mogućnost da se vježbenici u pravosudnim tijelima koji su na pravosudnom ispitu ostvarili najmanje 70 bodova rasporede na slobodna mjesta sudskih odnosno državno odvjetničkih savjetnika bez provođenja posebnog postupka prijama u državnu službu. S obzirom da su već prošli natječaj za prijam u državnu službu, te se kroz vježbeničku praksu u potpunosti za obavljanje ovih poslova. U novom članku 32. b propisuje se produžetak vježbeničke prakse vježbenika u pravosudnim tijelima koji iz posebnih razloga nisu položili pravosudni ispit u vremenu predviđeno za trajanje vježbeničke prakse. Hvala.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Imamo dvije prijave za klubove. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Josip Leko.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Naime, ne bi bilo korektno ne primijetiti dvije stvari kod prijedloga ovog malog zakona. Prva je da je zakon donesen prošle godine, a da je stupio na snagu 1. 1. ove godine. Sada je 18. 06. ove godine, dakle zakon kada je stupio na snagu prošlo je tek 5,5, mjeseci i mi ga mijenjamo. To je praksa Hrvatskog sabora, ali još više predlagatelja zakona Vlade Republike Hrvatske. To govori o odgovornosti predlagatelja za zakone koje predlaže hrvatskom Parlamentu. Da li je bio promišljen u času predlaganja? Druga je da odmah nakon kritike pohvalim. Brzina reakcije za pohvalu. Ako je i ovim prijedlogom zakona sve osmišljeno, ako nije osmišljeno, a ja mislim da nije mogao bi se pojaviti isti zakon još ove godine kao izmjena i dopuna ovog zakona. A da se radi o ozbiljnim stvarima radi se o praktičnoj obuci, edukaciji ljudi koji bi u vrlo skoroj budućnosti trebali zauzeti ključne pozicije, znate gdje? U Ministarstvu pravosuđa, pravosuđu u cjelini, dakle sudovima, državnoj upravi, pravosuđu kao državnom tijelu i ne samo u tim tijelima i organima nego njih pripremamo da preuzmu odgovornost za cijelu državu, barem djelomično. Ako se prema tom problemu ne odnosimo osmišljeno, potpuno osmišljeno i da znamo ciljeve koje želimo postići kako možemo očekivati dobre rezultate. Teško. A ja mislim da je vrlo važno osposobiti kroz praktičnu edukaciju i ljude za odgovornost koja ih čeka u društvu. Ako tome dodamo da se nastavlja čak kod pripravnika vrlo velika ovisnost pripravnika, djelatnika o rukovoditelju državne uprave onda to nije dobar saveznik za nezavisnost barem državne uprave, misli se na političku nezavisnost. Stvara se ustvari ovisnost kroz rješavanje prigovora o prijemu pripravnika u službu rukovoditeljem tijela u koje se prima. Drugo želim reći da je po meni izostalo ujednačiti praksu kroz koju moraju proći vježbenici, bilo da se radi o vježbenicima za državnu upravu, za sud, za odvjetništvo ili odvjetnike. Naprosto mislim da ih treba već u toj ranoj fazi osposobiti da stvari gledaju što je više u cjelini a ne parcijalno ili po specijalizaciji. Još samo dvije napomene. Mislim da je rješenje u članku 8. da će se tajniku ispitnog povjerenstva i zamjenicima u obavljanju stručnih i administrativnih poslova za potrebe ispitnog povjerenstva kao odrediti naknada po ministru. Pa to se podrazumijeva ako su ljudi zaposleni u ministarstvu bilo kojem. Zašto bismo sada samo taj dio administrativnog osoblja pa i stručnog osoblja izdvojili iz sustava koji vrijedi za državno tijelo. I treće što želim reći to je vjerujem nenamjerno ostalo u dopunjenom članku 32. dodaju se članci 30a. i 32b. pa se utvrđuje da vježbenicima koji su dobili 70 bodova nakon prakse i imaju vrlo dobru ocjenu u praktičnom dijelu vježbeničke prakse čelnik tijela može zaposliti bez javnog natječaja, internog oglasa itd. Zašto ne bismo odredili već zakonom da takav vježbenik se raspoređuje u tijelo ili gdje je vršio praksu bez natječaja, bez internog ili eksternog natječaja ako naravno postoji slobodno radno mjesto za takvog vježbenika. Nadam se da će to predlagatelj sam ispraviti jer smisao vježbeništva i učenja, educiranja jeste da se stimulira da se unaprijed kaže ako pokažete znanje, odgovornost, sposobnost pa još i želju i ambiciju a to ste potkrijepili svojim znanjem a ima slobodno radno mjesto, zašto bismo već sada dali da tako kažem opomenu ja ću još razmišljati hoću li te zaposliti, a potreba postoji, evidentirano je. Unatoč svega ovoga smatramo da treba izjednačiti uvjete educiranja za vježbenike. Postoji već akademija o kojoj je govoreno bilo na Odboru za pravosuđe i drugim odborima, radnim tijelima. Kad već postoji da pamet, sposobnost, vrijeme i novac ne rasipamo, bilo bi dobro je koristiti za sve vježbenike bilo u pravosuđu, bilo u odvjetništvu, bilo u sudovima, u cjelini u pravosuđu. Uz ove sugestije i napomene klub SDP-a će glasovati za donošenje ovog zakona. Mislimo da će biti uvažen barem članak da se u članku 32. doda "raspoređuje se" umjesto "može". Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika HDZ-a zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice sa suradnicima. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu i to iz razloga jer se ovim zakonom ispravljaju, dopunjuju ili rješavaju neke nedoumice ili nejasnoće koje su se pokazale upravo u primjeni ovog zakona od 1.1. ove godine. Naime, kako je to predviđeno bilo i jest predviđeno akcijskim planom reforme pravosuđa koji je bio predan kao prijedlog mjerila za otvaranje pregovora u poglavlju 23. sa ciljem mjera koji osiguravaju neovisnost pravosuđa predviđa se među inim i mjere u cilju kvalitete selekcije kako sudačkoga kadra tako i drugog pravosudnog kadra, odnosno svih onih koji profesionalno sudjeluju u postupku pred sudovima i drugim pravosudnim postupcima. Dakle, daljnje osiguravanje, jačanje transparentnosti, objektivizacija kriterija za ulazak u pravosudnu profesiju, dakle vježbeništvo, potom savjetništvo a onda na kraju i pravosudne dužnosti. Sukladno tome ovaj Hrvatski sabor prošle je godine donio novi Zakon o vježbenicima koji regulira uvjete za prijem u vježbeništvo u sudstvo, državno odvjetništvo te obvezni program provođenja praktičnog i teoretskog dijela obuke za vrijeme vježbeništva. I upravo je intencija zakona bila da se na neki način to vježbeništvo i ta priprema ujednači i u vježbenicima u sudu, u državnom odvjetništvu, u odvjetničkim uredima, u javnobilježničkim uredima kao i za one diplomirane pravnike koji rade u gospodarstvu ili rade u državnoj upravi ili u lokalnoj samoupravi a žele pristupiti pravosudnom ispitu. Stoga ovaj zakon zapravo daljnje razrađuje institute koji su zapravo prvi puta u ovom osnovnom temeljnom zakonu utvrđeni a to je vrednovanje kandidata za ulazak u vježbeništvo u sudove i državna odvjetništva, transparentno i objektivizirano … [[Govornik se ne razumije.]] njihov uspjeh tijelom studija, zatim vrednujući njihov uspjeh na pismenom ispitivanju prilikom provođenja prijama u vježbeništvo i strukturiranim intervjuom sa točno razrađenim postocima koje koji kandidat iz kojeg od tih provjeravanja može postići. Također kako smo čuli danas, strateška studija koja je bila izrađena kako bi se utvrdili jedinstveni objektivizirani kriteriji za ulazak u sudačku i državno-odvjetničku profesiju i kasnije za stjecanje uvjeta za prijam u državnu školu za pravosudne dužnosnike, predviđa, ta strateška studija potrebu da se uspjeh na pravosudnom ispitu vrednuje pa je i to utvrđeno ovim zakonom. Stoga sve ove institute koji su tu, koji su izmijenjeni, koji su nabrojeni, ja smatram da trebaju biti, da su dobri, počeviši od toga da je dobra odredba kojom se ispravlja članak 5. stavak 3. na način da se on usklađuje sa propisima o državnim službenicima jer vježbenici i sudski savjetnici jesu do postanka, do ulaska u pravosudnu dužnost, jesu državni službenici, do toga da se povećava broj zamjenika članova povjerenstva, dakle, da li kao zamjenika ili punopravnih članova povjerenstva svejedno, ali obzirom na kompliciraniji i zahtjevniji sustav propitivanja prigodom ulaska u vježbeništvo onda je svakako i potreba da broj ljudi koji će obavljati te poslove bude veći. Dobro je određenje sudske zaštite pred upravnim sudom u odnosu na rješenje ministra o prijemu. Neke detalje tehničke koje nije sada potrebno ponavljati, jer smo ih već sve čuli od predstavnika predlagatelja. Također je dobro da se preciznije odredi vrijeme dakle, u nekakvom apsolutnom trajanju vremena koje pred sudom moraju provesti oni, vježbenici, odnosno kandidati za polaganje pravosudnog ispita iz gospodarstva, odnosno iz državne uprave i lokalne, diplomirani pravnici i iz lokalne samouprave. Također člankom 32. i 32.a i 32.b novim člancima propisuje se onda i ova mogućnost o kojoj je zastupnik Leko govorio da se vježbenici u pravosudnim tijelima koji su postigli ispit rasporede na slobodna radna mjesta sudskih odnosno državno-odvjetničkih savjetnika. Odbor za pravosuđe je o tome raspravljao i također je dao jednu naznaku predlagatelju da razmisli o tome da se to uvede kao obveza a ne kao mogućnost. I jednako tako iščitavajući ova dva članka prelaznih odredaba zapravo je uočeno da nije riješeno pitanje nastavka rada u savjetničkoj dužnosti onih vježbenika koji su položili pravosudni ispit do 31 kolovoza 2009. godine po tzv. starom sustavu. Pa evo tu će biti i podnijet amandman u smislu da se doda novi stavak koji bi regulirao status tih vježbenika na način da oni se mogu također na isti način rasporediti kao savjetnici ukoliko su u obnašanju pripravničkog staža, vježbeničkog staža bili ocjenjeni ocjenom izvanredan. Evo, iz svih tih razloga naravno podržavajući daljnji rad i ove ja bih rekla gotovo tehničke izmjene koje su se pokazale kao nedoumica u primjeni, Klub Hrvatske Demokratske Zajednice podržava donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Idemo sa pojedinačnom raspravom. Prvi je na redu zastupnik Ivo Grbić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovane predstavnice predlagatelja, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Novim zakonom o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu koji se primjenjuje od 1. siječnja ove godine uređuju se uvjeti za prijam vježbenika u sudove i državna odvjetništva, trajanje vježbeničke prakse, ulazak u vježbenički i stručni program, način provođenja vježbeničke prakse, te stručnu praksu za odvjetničke i javnobilježničke vježbenike, za pravnike sa završenim sveučilišnim studijem prava u tijelima državne uprave, lokalne i područne (regionalne) samouprave i drugim pravnim osobama i osobama zaposlenim u znanstvenim, nastavnim, suradničkim znanjima koji namjeravaju pristupiti polaganju pravosudnog ispita, kao i sam način polaganja pravosudnog ispita. Međutim, tijekom primjene citiranog zakona uočeni su određeni nedostaci i dvojbe poglavito u dijelu koji se odnosi na prijem vježbenika u pravosudna tijela i provođenje vježbeničke prakse a što je uvjetovalo različita tumačenja zbog čega je bilo nužno pristupiti izmjenama i dopunama zakona. Kako bi se izbjegla dvojba tko može biti primljena osoba za vježbenika u pravosudnim tijelima a obzirom da se propisi o državnim službenicima primjenjuju i na službenike u pravosudnim tijelima predlaže se da za vježbenika ne može biti primljena osoba kod koje postoji zapreka za prijam u državnu službu prema propisima o državnim službenicima. Zatim, povećava se broj zamjenika članova povjerenstva za izbor vježbenika u pravosudnim tijelima od jednog na tri zamjenika, kandidatu koji nije izabran za vježbenika osim prigovora omogućuje se i sudska zaštita, pokretanje upravnog spora, popunjava se praznina gdje se sve može obavljati vježbenička praksa, te se taksativno navode općinski, županijski, trgovački i prekršajni sudovi kao i općinska i županijska državna odvjetništva. Isto tako predlaže se izuzimanje iz nadležnosti ministra pravosuđa kod obavljanja dijela vježbeničke prakse u drugima državama u tijelu izvan sudova i državnih odvjetništava i stavljanje u nadležnost čelnika pravosudnog tijela u koje je vježbenik raspoređen i čelnika tijela u koje se upućuje radi obavljanja prakse. Preciznije se određuje vrijeme i način obavljanja stručne prakse u sudu za diplomirane pravnike, zaposlene na drugim pravnim poslovima koji namjeravaju pristupiti polaganju pravosudnog ispita te se raspoređivanje istih na stručnu praksu na sud izuzima iz djelokruga ministra pravosuđa i stavlja u nadležnost predsjednika suda. Dosadašnjom primjenom odredbe članka 21. stavak 4. zakona kojim je propisano da kandidat koji je stekao uvjete za polaganje pravosudnog ispita propuštanjem roka od 30 dana u potpunosti gubi pravo na polaganje pravosudnog ispita, onemogućeno istom realizirati njegova stečena prava zbog čega se predlaže brisanje ove odredbe. Nadalje, predloženim izmjenama i dopunama zakona uspjeh na pravosudnom ispitu vrednuje se postupku odabira kandidata za polaznike državne škole za pravosudne dužnosnike. Također, propisuje se mogućnost da se vježbenici u pravosudnim tijelima koji su na pravosudnom ispitu ostvarili najmanje 70 bodova rasporede na slobodna mjesta sudskih odnosno državno-odvjetničkih savjetnika bez provođenja posebnog postupka prijama u državnu službu, kao i mogućnost produžetka vježbeničke prakse vježbeniku u pravosudnim tijelima nakon proteka propisanog roka za trajanje vježbeničke prakse, ukoliko za to postoje opravdani razlozi, ali najduže 6 mjesece. O pribavljenom mišljenju čelnika pravosudnog tijela rješenje o produženju pripravničke prakse donosi ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa. Obzirom na sve gore navedeno, a uvažavajući potrebu usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe, podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća za raspravu na redu, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa, poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu ispravljaju se očite greške predlagatelja, jer ovaj zakon koji je donesen, kao što to ovdje u ocjeni stanja i stoji, 2008. godine, stupio na snagu 1. siječnja 2009. godine, a još se u potpunosti ne primjenjuje. O čemu mi onda govorimo? Govorimo o jednom šlamperaju koji iziskuje novce i trošak zbog previda i zbog pogreške. Ali tomu nije kraj. Pa i ovdje u ovom prijedlogu stoji doduše samo u ocjeni stanja, ali ipak nedopustivo, na stranici 2 kaže: u ovom članku 32.b propisuje se produžetak vježbeničke prakse vježbenika u pravosudnim tijelima koji iz pravosudnih razloga nisu položili pravosudni ispit. Jel tomu treba komentar? Dakle, Ministarstvo pravosuđa moralo bi biti ogledni primjer kako se podnose prijedlozi i ovako … [[Govornik se ne razumije.]] sa ovim tehničkim pogreškama koje mi ovdje sada trošimo novac poreznih obveznika raspravljajući o ovom prijedlogu zakona. Sve ovo o čemu se ovdje radi, odnosno kakve izmjene nastupaju nisu nikakve neke nove okolnosti u društvu se dogodile koje nisu bile poznate onda. I sada se to radi bez imalo zazora kao nešto sasvim normalno, dapače još se eto time hvalimo. To nije jedan ozbiljan posao i to ne stvara jedan dobar dojam. A Vlada odbija prijedlog kluba SDP-a za promjenom Kaznenog zakona koji tražimo neisplatu plaće kao kazneno djelo, jer kaže česte promjene zakona prouzročile bi pravnu nesigurnost. Za koga pravnu nesigurnost? Za prevarante i lopove, da uživaju u tom plijenu? A s druge strane bez imalo kažem stida i zazora dolazi se ovdje pred plenarnu sjednicu sa ovakvim prijedlogom zakona, odnosno prijedlozima zakona o kojima ćemo i sada raspravljati. Eto toliko nekoliko napomena koje su važnije od onoga što ću sada reći. Naime, kako se ulazi u pravosudna tijela, pravosudne institucije tj. u sudove i u državna odvjetništva prije nekoliko godina skandal je izazvao prijem vježbenika sa dovoljnim ocjenama na uštrb onih koji su prošli s vrlo dobrim ili čak sa odlikom. Nakon tog skandala 2005. godine, o čemu su naširoko pisali naši mediji i detaljno, zavladao je muk pa više kandidati nisu imali uvid u dokumente drugih kandidata, niti je bilo razvidno bodovanje na vlastito po ocjenama. Tako da u zadnje vrijeme i ne znamo na koji način su primani vježbenici, odnosno to uopće nije bilo poznato javnosti. Možda je bilo sve u redu, ali transparentno u tom smislu da je bilo naočigled i na uvid javnosti, to nije se dogodilo. A sve je to bilo u pripremama donošenja ovog Zakona o vježbenicima koji s punim pravom nosi oznaku P.Z.E. da se uskladimo sa europskim standardima, odnosno kako je to uvodno bilo rečeno da se što više objektiviziraju ti kriteriji. Ako se uđe na način, odnosno ako vježbenikom postane osoba sa dovoljnim uspjehom, a bilo je kandidata sa boljim uspjehom, ta osoba može sutra postati sudac. Takve osobe su i postajale suci. Bi li od nas itko volio da mu sudi takav sudac? Ne bi, sigurno ne bi. Jer način na koji je ušao obvezuje ga prema onima koji su ga na takav način imenovali da bude pokoran i da ne sudi po svojoj savjesti, po Ustavu i zakonu, nego po očekivanjima da se nekom najblaže rečeno svidi. I to je ono što je javnosti poznato. Kad se takve stvari i ne događaju ja vjerujem da dobrim dijelom se i nisu događale ali stvaraju jednu ozbiljnu sumnju već u samom startu. Bilo je kandidata koji nisu mogli imati uvid u ocjene drugih kandidata. 2005. godine bio je slučaj da su ti kandidati koji su znali svojim privatnim saznanjima jer su bili kolege na fakultetu i kad bi se tužili dobili bi odgovor ako budete izjavili žalbu ili koristili se svojim pravima nećete nikada postati vježbenici. Dakle, ovaj zakon je toliko zaista potreban i zaista je prava šteta što nije donesen na onakav potreban način sa puno savjesti, puno odgovornosti. Jer ako sve on sam donosi šlampavo, a toliko precizno su određeni kriteriji za odabir vježbenika onda sam predlagatelj unatoč tome stječe se dojam da je sve to nešto iznuđeno ne iz jedne vlastite želje. Jer i takvo ponašanje onda ako slijedi ovakav zakon mora biti već anticipirano i ponašanje u susret ovakvim dobrim zakonskim rješenjem. Hvala.
I zadnji prijavljen za raspravu zastupnik Damir Sesvečan.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Dakle, evo pred nama se nalazi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu koji se predlaže donijeti po hitnom postupku s obzirom da se radi o zakonu kojim se između ostalog domaće zakonodavstvo usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Iako je zakon stupio na snagu 1. siječnja ove godine zbog otklanjanja određenih dvojbi i nejasnoća koje se odnose na prijem vježbenika u pravosudna tijela i provođenje vježbeničke prakse predlaže se dakle pristupiti njegovim izmjenama i dopunama. Sam zakon donijet u okviru reforme pravosudnog sustava iz razloga što do tada važeći zakon više nije odgovarao potrebama hrvatskog pravosuđa pogotovo vezano uz stručnu obuku pravosudnih dužnosnika, osposobljavanje diplomiranih pravnika kao vježbenika u pravosudnim tijelima. Dakle, sudovima i državnim odvjetništvima, a trebalo je i modernizirati i urediti pitanje stjecanja uvjeta za polaganje pravosudnog ispita i način njegova polaganja. Dakle, jedan od ciljeva zakona bio je omogućiti kvalitetno i cjelovito obrazovanje pravosudnih vježbenika kroz valorizaciju objektivnih standarda obuke koja će omogućiti budućim sucima i državnim odvjetnicima dobivanje potrebnih stručnih znanja i vještina za obavljanje svakodnevnih poslova i zadaća. Pa se tako ovaj zakon usklađuje u članku 1. dakle usklađuje sa propisima o državnim službenicima, tako da uređuje tko ne može biti primljen za vježbenika. Isto tako, predlaže se radi bolje efikasnosti povećati broj zamjenika članova Povjerenstva za izbor vježbenika sa jednog na tri. Kandidatu koji nije izabran za vježbenika protiv rješenja ministra omogućava se sudska zaštita pokretanjem upravnog spora. Nadalje se precizira u kojim sudovima i državnim odvjetništvima se može obavljati vježbenička praksa. Izuzima se iz nadležnosti ministra pravosuđa donošenje odluke o obavljanju dijela vježbeničke prakse u drugom državnom tijelu izvan sudova i državnih odvjetništava i stavlja u nadležnost čelnika pravosudnog tijela. Brišu se odredbe kojima je propisan krajnji rok za podnošenje prijave za polaganje pravosudnog ispita nakon što je kandidat stekao uvjete. Također se propisuje da ostvareni uspjeh na pravosudnom ispitu će se vrednovati u postupku odabira kandidata za polaznike državne škole za pravosudne dužnosnike. Dakle, s obzirom da se ovim izmjenama i dopunama zakona poboljšava izričaj važećeg zakona u pojedinim njegovim odredbama svakako ću podržati njegovo donošenje. Dakle, donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu.
Hvala lijepo. Pošto nema više prijavljenih za raspravu riječ je zatražila i predstavnica predlagatelja državna tajnica Dujmović Vuković.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospođe i gospodo zastupnici, novi Zakon o vježbenicima u 2008. donesen je nakon dugih 30 godina i uistinu ovim zakonom su uvedena značajna poboljšanja i veliki napredak učinjen je upravo u objektivnom transparentnom načinu prijama, također i u polaganju pravosudnih ispita. Zahvaljujem na raspravi i u odnosu na amandmane Odbora za zakonodavstvo prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo na članak 2. i članak 8. Također, amandman gospođe zastupnice Lovrin na članak 15.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu, hitni postupak, P.Z.E. br. 351, predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Ana Lovrin i zastupnik Josip Leko. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora i zastupnice Ane Lovrin i o njima se ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona a molim gospođu Marinu Dujmović Vuković da se očituje o amandmanu zastupnika gospodina Josipa Leke na članak 15.
Prihvaća se amandman.
Hvala. Ovaj amandman je prihvaćen. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj prijedlog zakona prihvaćen sa 104 glasa za, 1 suzdržanim i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Na redu je sljedeća točka - Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 352 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, a prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe dok ste izvješća primili na sjednici. I na ovaj konačni prijedlog zakona amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Pretpostavljam da predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti prijedlog. Još jedanput državna tajnica Dujmović Vuković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dakle, Zakon o odvjetništvu u članku 63. stavak 1. propisuje da su Hrvatska odvjetnička komora, odvjetnici, odvjetnička društva u čijim uredima vježbenici rade dužni brinuti za stručnu i praktičnu obuku vježbenika kao i za usvajanje pravila kodeksa odvjetničke etike. U stavku 2. ovog članka propisano je da komora utvrđuje obvezatni program obuke vježbenika za vrijeme prakse u odvjetničkom uredu. Odredbom članka 17. Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu propisano je da odvjetnički vježbenici u tijeku vježbeničke prakse moraju provesti teoretski dio stručnog obrazovanja u trajanju od najmanje 150 sati prema programu koji donosi Hrvatska odvjetnička komora i koji mora biti usklađen s programom Pravosudne akademije. Ovo je jedan od uvjeta za polaganje pravosudnog ispita. Također, ovim člankom određuje se da program obrazovanja odvjetničkih vježbenika i trajanje vježbeničke prakse uređuje Zakon o odvjetništvu. S obzirom na navedeno, predlaže se izmjena članka 63. tako da se propiše obveza Hrvatske odvjetničke komore na donošenje obvezatnog programa stručnog obrazovanja odvjetničkih vježbenika radi polaganja pravosudnog ispita, a koji mora biti usklađen s programom Pravosudne akademije Ministarstva pravosuđa te trajanje vježbeničke prakse za stjecanje uvjeta za polaganje pravosudnog ispita. Hvala.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a, zastupnica Danica Hursa.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo, kratko smo čuli u izvješću državne tajnice što donosi promjena i dopuna ovog Zakona o odvjetništvu uz amandmane koje su predložili odbori. Klub HNS-a će podržati dopunu i izmjenu Zakona o odvjetništvu. Ne bih ponavljala. Ovo su vrlo kratke stavke koje je iznijela gospođa državna tajnica, pa eto kratko, klub HNS-a će podržati ovu dopunu i izmjenu zakona.
U ime Kluba zastupnika SDP-a, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Nema sumnje da i klub SDP-a podržava izmjene Zakona o odvjetništvu. Ali također treba reći kao što sam u svojoj raspravi rekla i kod ovog prethodnog zakona. Moramo obavijestiti javnost o čemu mi ovdje govorimo. Da se mijenja Zakon o odvjetništvu koji se, zadnja izmjena je bila nedavno. Ove godine. I da ga sad ponovno mijenjamo jer se nešto propustilo tu napraviti. Ponašamo se kao pijani milijarderi u vremenima recesije, umjesto da štedimo na svaki mogući način. Nema veze, nešto smo zaboravili pa ćemo sutra promijeniti. Pa tko to tako radi? I sada sljedeći zakon je jednako tako. Tamo se mijenja čak 100 članaka. Treba stupiti zakon u primjenu i onda se sjetimo, a nismo dobro ga napravili. I bez imalo … [[Govornica se ne razumije.]] mi ga sad mijenjamo, niti o tome ne obavještavamo javnosti. Bar pristojnosti radi treba reći, to je propušteno učiniti. Evo vidite, a to iz obrazloženja na neki način slijedi o čemu se radi. Dakle, Zakon o vježbenicima u svom članku 17. izrijekom je propisao, je li, i obvezu obrazovanja odvjetničkih vježbenika koje mora odrediti i koja mora provesti odvjetnička komora. To je doneseno 2008. godine, sasvim u redu. Nakon toga se mijenjao i Zakon o odvjetništvu da bi se uskladio Zakon o odvjetništvu sa Zakonom o vježbeništvu. Dakle, 2008. i 2009. smo mijenjali taj zakon. Prema tome nije točno da mi sad ovaj mijenjamo zakon zato da bi ga uskladili sa Zakonom o vježbeništvu u pravosudnim tijelima jer nakon toga je uslijedio Zakon o odvjetništvu koje im je to moralo se učiniti. Mi ovim zakonom mijenjamo ono što je Vlada propustila učiniti prije nekoliko mjeseci. I upozoravali smo na čitav niz stvari. Dakle, i kod ovog zakona kada se donosio Zakon o odvjetništvu da bi trebalo propisati, da bi trebalo precizirati upravo da to radi Odvjetnička komora, iako dobrim tumačenjem se to moglo i ovako istumačiti. Naravno da je bolje ovako urediti kao što se sad ovim izmjenama to i čini. Prema tome, evo i ovo je jedna prilika da se iskaže javno da se ovakve stvari više ne bi smjele događati. Naravno da ni jedan zakon nije sveto pismo i da sve ono što je loše treba popraviti po onom starom latinskom "Erata corige." Međutim, da se to radi zbog toga što je život pokazao, praksa pokazala da neke stvari nisu dobro bile riješene, da nisu precizirane. Nije još stupio ni na snagu, mi ga mijenjamo zato što taj posao nije od početka bio napravljen onako kako je trebalo. Hvala.
Hvala lijepo. I u ime Kluba zastupnika HDZ-a, zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvažena državna tajnice sa suradnicima. Evo uvodno, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj prijedlog zakona. Naime, predmetnim izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu propisuju se 3 vrlo bitna elementa vezana za program obrazovanja odvjetničkih vježbenika s jedne strane, i s druge strane trajanje vježbeničke prakse. Prvi od tih elemenata odnosi se na propisivanje obveze Hrvatskoj odvjetničkoj komori da donese obvezni program stručnog obrazovanja, odvjetničkih vježbenika, a sve u smislu mogućnosti polaganja pravosudnog ispita. Drugi bitni element, dakle da se taj obvezni program mora uskladiti ili mora biti usklađen sa programom Pravosudne akademije Ministarstva pravosuđa. I treće ili treći element, trajanje odvjetničke prakse za stjecanje uvjeta za polaganje pravosudnog ispita sukladan je ili identičan sa odredbama dakle Zakona o vježbenicima u pravosudnom tijelu i pravosudnim ispitima. Dakle, to su rješenja koja apsolutno treba podržati, dakle i sam Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu. Međutim, tu nam se javljaju i dva pitanja koja evo tijekom ove rasprave vjerujem da će biti otklonjena ili razriješena. Naime, komora utvrđuje obvezatni program obrazovanja odvjetničkih vježbenika radi polaganja pravosudnog ispita sukladno programu pravosuđa Akademije ministarstva pravosuđa. Postavlja se pitanje što ako on nije sukladan? Tko u tim situacija arbitrira? I možda bi trebalo razmisliti o nekom drugom izričaju, zakonskom izrazu da se eventualno ta nepreciznost otkloni. I drugo pitanje koje nam se javlja, a vezano za stavak 5. dakle koja propisuje da će komora posebnim pravilnikom odrediti način financiranja stručnog obrazovanja vježbenika. Nesumnjivo iščitavajući ovaj zakon bilo bi dobro propisati i rok. Dakle, u kom roku će komora donesti taj poseban pravilnik. Shodno svemu izloženom da se ne ponavljamo uistinu je kratak zakon. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo i dvije prijave za pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu zastupnik Ivo Grbić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Zakon o vježbenicima i pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu u odredbi članka 17. propisano da odvjetnici u tijeku vježbeničke prakse provedu teoretski dio ključnoga obrazovanja u trajanju od najmanje 150 sati prema programu kojeg donosi Hrvatska odvjetnička komora i koji mora biti usklađen s programom pravosudne Akademije ministarstva pravosuđa kako bi odvjetnički vježbenici ispunili jedan od uvjeta za polaganje pravosudnog ispita. Obzirom da u postojećem Zakonu o odvjetništvu to nije taksativno navedeno, a da je odredbom članka 63. stavak 1. propisano da su Hrvatska odvjetnička komora, odvjetnici i odvjetnička društva u čijim uredima vježbenici rade dužni brinuti za stručnu i praktičnu obuku vježbenika kao i za usvajanje pravila kodeksa odvjetničke etike, predlaže se izmjena i dopuna Zakona o odvjetništvu na način da se u stavku 2. članka 63. propiše obveza Hrvatske odvjetničke komore, da donese obvezatni program stručnog obrazovanja odvjetničkih vježbenika radi polaganja pravosudnog ispita koji mora biti usklađen s programom pravosudne akademije kao i trajanje odvjetničke prakse za stjecanje uvjeta za polaganje pravosudnog ispita sukladno Zakonu o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu. Radi navedenog, a imajući u vidu da se ovim zakonskim prijedlogom usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije, podržavam donošenje zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu, kao podnijete amandmane Odbora za pravosuđe i Odbora za zakonodavstvo. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo i prijavu zastupnice Ane Lovrin. Da li je ovdje? Tu je. Imate riječ kolegice Lovrin. Hvala lijepo. Kolegica je odustala. Predlagatelj, predstavnik predlagatelja zakona, državna tajnica Dujmović Vuković, dat će završnu riječ.
Zahvaljujem na raspravi. I prihvaćaju se amandmani Odbora za zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe. Odbor za zakonodavstvo na članak 1., a Odbora za zakonodavstvo također na članak 1. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu, hitni postupak, P.Z.E. br. 352, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i zastupnica Ana Lovrin. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora i o njima se ne glasuje jer oni postaju sastavni dio prema članku 169. Poslovnika. Molim gospođu Marinu Dujmović Vuković da se izjasni o amandmanu gospođe Ane Lovrin na članak 1.
Prihvaća se ali na način da u 2. stavku dosadašnji članci glase: "Dosadašnji stavci 3., 4. i 5. postaju stavci 4., 5. i 6."
Gospođa Lovrin.
U redu je. Lapsus calami je bio.
Hvala lijepa. Prihvaćen je. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odvjetništvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 102 glasa za, ništa suzdržanih i 1 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada smo na 10. točci. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 350 Predlagatelj zakona je Vlada. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. A izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Želi. Državna tajnica Tatjana Vučetić, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani zastupnice i zastupnici. Zakon o kaznenom postupku počinje se u cijelosti primjenjivati u predmetima iz članka 21. Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala od 1. srpnja 2009. godine. Nova pravila Kaznenog postupka su usmjerena djelotvornijem i bržem odvijanju postupka uz osiguranja prava okrivljenika i drugih osoba u skladu sa međunarodnim standardima zaštite ljudskih prava i odredbama Ustava. Izmjene i dopune zakona smjeraju postizanju tih ciljeva u radu na konkretnim predmetima, a predlažu se jer su odredbe zakona praktično provjerene u sustavno organiziranim i provedenim edukacijskim procesima i radionicama na kojima su prvi puta zajedno sudjelovali državni odvjetnici, suci i policija, te su kroz simuliranje vođena kaznenog postupka prema novom Zakonu o kaznenom postupku utvrđene moguće prepreke djelotvornijem odvijanju kaznenog postupka i naznačeni smjerovi mogućih poboljšanja pravila kaznenog postupa. Jer je uočena potreba otklanjanja neprikladnih rješenja i drugačijeg uređenja postojećih odredbi zakona, a na neke od tih pitanja su ukazale i primjedbe i prijedlozi izneseni nakon donošenja zakona. Jer se dalje razvija koncepcija suvremenog kaznenog postupka, posebno kroz praksu Europskog suda za ljudska prava, ali i novim pravilima u europskim nacionalnim sustavima prema kojima kazneni postupak s jedne strane mora biti usklađen s osnovnim zajedničkim standardima uređenja posebno međunarodnim standardima ljudskih prava. I s druge strane mora biti takav da omogućuje komunikaciju i kooperaciju s drugim sustavima. Jer je u tijeku proces proširenja kazneno pravne suradnje među europskim državama, posebno među državama članicama Europske unije, pa tako i osnovni izvor pravila kaznenog postupka mora biti uređen tako da omogućuje djelotvorniju suradnju. Jer valja optimalno uskladiti zakon s tekstovima doticajnih zakona. Važne sadržajne izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku odnose se na sljedeće članke. Članak 6. Zakona o kaznenom postupku promijenjen je na način da dokaz koji je pribavljen primjenom medicinskih intervencija ili davanjem sredstava kojima se utječe na volju osobe pri davanju iskaza uporabom sile, prijetnje ili drugih sredstava prisile ne može biti upotrijebljen u kaznenom postupku. Uvijek se dakle radi o nevaljanom dokazu. Takav dokaz ne može se upotrijebiti u postupku niti prema odredbi članka 10. stavka 3. točka 2. Zakona o kaznenom postupku a prema kojem se ne smatraju nezakonitim dokazi pribavljeni povredom prava i sloboda u postupku za teške oblike kaznenih djela za koje se provodi redoviti postupak a kod kojih je povreda prava s obzirom na jakost i narav bitno manje u odnosu na težinu kaznenog djela. Međutim, s tako pribavljenim dokazom nije izjednačena obmana jer je pribavljanje iskaza obmanom pitanje konkretnog slučaja koje ima cijeniti sud. Sukladno toj izreci obmana je izostavljena. Nadalje, promijenjena je odredba članka 17. Zakona o kaznenom postupku koja se odnosi na početak kaznenog postupka za sva kaznena djela time da je jasno definirano da se početak kaznenog postupka vezuje uz potvrđivanje optužnice ili druge radnje suda. Dakle, jedna iznimka po kojoj postupak nije započinjao odlukom suda već državnog odvjetnika brisana je. Uz početak kaznenog postupka vezan je nastup određenih posljedica prema stavku 2. članka 17. pa je s obzirom na to uređenje tog pitanja utoliko važnije s aspekta prava okrivljenika. Člankom 38. precizirao se i dopunio katalog prava i dužnosti državnog odvjetnika tako da se na jednom mjestu u zakonu cjelovito i sustavno uvode sva prava i dužnosti državnog odvjetnika. Treba podsjetiti da državni odvjetnik vodi prethodni postupak. Člankom 64. dopunjen je katalog prava okrivljenika u kaznenom postupku na način da je kao pravo okrivljenika uvedeno da u zakonom propisanim slučajevima njegovom ispitivanju prisustvuje branitelj. Treba istaknuti da je katalog prava okrivljenika po prvi uveden u hrvatsko zakonodavstvo pa stoga ima posebnu važnost i obuhvaća sva prava okrivljenika u kaznenom postupku. Nadalje, dopunom članka 64. te 74. okrivljeniku i branitelju je pored dosadašnjeg prava na razgledavanje spisa dano pravo na preslikavanje i snimanje spisa i predmeta koji služe kao dokaz u kaznenom postupku što je važno sredstvo za ostvarivanje dobre obrane. Isto tako, promijenjen je članak 109. ZKP-a kojim je reguliran način postupanja s uhićenikom po upućivanju ... [[Govornica se ne razumije zbog tehničke smetnje.]] u kojem mora biti doveden pritvorskom nadzorniku. Prva novina jeste da okrivljenika pritvorskom nadzorniku ne mora nužno dovesti ista osoba koja ga je uhitila već policajac, dakle bilo koji policajac. Međutim, ono što je osobito bitno uvedena je obveza državnog odvjetnika da ispita uhićenika u roku od najkasnije 10 sati nakon predaje pritvorskom nadzorniku. Isto tako, precizirani su slučajevi kada pritvorski nadzornik mora uhićenika pustiti na slobodu. Ono što je novo uvođenje razloga da se uhićenika pusti na slobodu ukoliko isti nije u roku od 10 sati od predaje pritvorskom nadzorniku ispitan po državnom odvjetniku. Termin kućnog zatvora zamijenjen je terminom istražnog zatvora u domu te je člankom 121. Zakona o kaznenom postupku promijenjena odredba o nadležnosti za nadzor nad izvršavanjem istražnog zatvora u domu na način da taj nadzor vrši policija i ministarstvo nadležno za pravosuđe. Očekivano je da će se po stupanju na snagu Zakona o probaciji taj nadzor ostvarivati preko regionalnih ureda za probaciju. Dopunjena je osnova određivanja istražnog zatvora u članku 123. stavku 1. točka 4. na način da je određeno da se istražni zatvor može odrediti ako je nužan radi neometanog obavljanja postupka zbog posebno teških okolnosti počinjenja kaznenog djela za koje je propisana kazna dugotrajnog zatvora. Isto tako, definirano je da se isti može odrediti ili produljiti ako je već isteklo najdulje vrijeme trajanja istražnog zatvora. Nadalje, izmijenjena je odredba članka 125. ZKP-a prema kojem se sada prije ukidanja istražnog zatvora koji je bio određen zbog opasnosti od ponavljanja, dovršetka pokušajnog kaznenog djela ili počinjenja kaznenog djela kojim se prijeti o tome mora obavijestiti putem policije žrtva kaznenog djela. Nadalje, člankom 141. stavkom 5. ZKP-a izmijenjeno je u skladu sa presudom Ustavnog suda, uvedeno je pravo lišene slobode koja smatra da joj se nezakonito prikraćuje ili ograničava njezino pravo da se obrati predsjedniku suda koji će prema potrebi obići zatvorenike i bez prisutnosti pravosudnog policajca ispitati kako se zatvorenik hrani, zadovoljava ostale potrebe i kako se sa njim postupa, te poduzeti potrebne mjere da se otklone nepravilnosti pri tome uočene. Promijenjen je i članak 231. na način da je umjesto dosadašnje odredbe o tajnosti istrage uvedeno da postupanje prije potvrđivanja optužnice nije javno. Sve osobe koje saznaju sadržaj dokazne radnje prije potvrđivanja optužnice dužni su čuvati kao tajnu činjenice ili podatke koju su tom prilikom saznale. Tijelo koje poduzima dokaznu radnju upozorit će osobe koje sudjeluju u dokaznoj radnji da je odavanje tajne kazneno djelo. Člankom 285. koji regulira oslobađanje od obveze svjedočenja izmijenjen je na način da je u skladu sa Zakonom o medijima propisano da su novinari i urednici oslobođeni obveze svjedočenja o izvorima obavijesti i podataka koje su saznali u obavljanju svog zanimanja i koji su upotrijebili prilikom uređivanja sredstava javnog priopćavanja osim u postupcima zbog kaznenih djela protiv časti i ugleda počinjenih putem sredstava javnog priopćavanja i u slučajevima propisanim posebnim zakonom pri čemu se misli na zakon o medijima. Nadalje, značajna promjena jeste u članku 404. gdje je novom odredbom stavka 3. dana mogućnost da se rasprava provede u odsutnosti optuženika ako se postupak vodi za kazneno djelo za koje je propisana kazna zatvora do 12 godina a optuženik koji je uredno pozvan nije pristupio ili mu se poziv nije mogao uručiti jer je promijenio adresu a o tome nije obavijestio sud ili očigledno izbjegava poziv. Međutim, mogućnost provođenja rasprave u odsutnosti optuženika postoji samo ukoliko je on na tu mogućnost prethodno bio upozoren i ako se očitovao o optužnici u prisutnosti branitelja. Konačno, značajno je promijenjen i članak 419. preciziranjem dosega inkvizicijske maksime, pravo suda da po službenoj dužnosti izvodi dokaze na taj način da je dodano da sud na temelju vlastite odluke izvodi dokaze samo ako smatra da ti dokazi upućuju na postojanje razloga isključenja protupravnosti ili krivnje ili na činjenicu o kojoj ovisi odluka o kazneno-pravnim sankcijama. Ostale činjenice utvrđuju se samo na inicijativu stranke imajući u vidu da prethodni postupak vodi državni odvjetnik, dakle stranke, ograničavanje inkvizicijske maksime je opravdano. Zahvaljujem.
Hvala lijepa državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospođa Lovrin, Odbor za pravosuđe.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora na 30. sjednici održanoj 17. lipnja 2009. razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. lipnja 2009. godine uz prijedlog da se donese po hitnom postupku. Odbor je prijedlog zakona raspravio u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da se novi Zakon o kaznenom postupku počinje u cijelosti primjenjivati u predmetima iz članka 21. Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala. Nova pravila kaznenog postupka usmjerena su na djelotvorno i brzo odvijanje postupka uz osiguravanje prava okrivljenika i drugih osoba. Izmjene se predlažu jer se sustavnim provođenjem edukacije i radionica utvrdilo da postoje prepreke djelotvornog odvijanja postupka, da postoji potreba otklanjanja prikladnih rješenja da kazneni postupak mora biti usklađen sa međunarodnim standardima, da je potrebno usklađivanje sa doticajnim zakonima. Članovi odbora jednoglasno su podržali donošenje novoga zakona istaknuvši da se ovim izmjenama i dopunama zadire u veliki broj članaka te da nije dobro da se izmjene predlažu u tolikom opsegu netom što je zakon usvojen. Na Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku iznijete su sljedeće primjedbe, prijedlozi i mišljenja. Podržavajući intenciju predlagatelja da se prava i dužnosti državnog odvjetnika potpuno i precizno urede, predlaže se preispitivanje točke 3. u dijelu gdje se te dužnosti određuju. Predlaže se u članku 10. stavak 1. preispitivanje prijedloga kojim se briše riječ "gluho-slijep" jer se radi o posebnoj kategoriji građana koji imaju kombinirana oštećenja. U članku 49. Prijedloga predlaže se uskladiti izričaj "nije javno i tajno" koji je u suprotnosti sa opisom kaznenog dijela povrede tajnosti podataka iz članka 305. Kaznenog zakona. Mišljenje je da bi u predloženoj odredbi valjalo brisati riječi koje su tom prilikom saznale kako bi se na jasan način dalo do znanja da se obveza odnosi na sve osobe koje na bilo koji način imaju saznanja ili dođu do saznanja a ne samo na osobe koje su sudjelovale u postupku. Predlaže se u članku 117. prijedloga preispitati izričaj istražni zatvor u domu kako bi se isti uskladio sa terminologijom Zakona o probaciji. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku sa sljedećim amandmanima. Amandman na članak 43. u članku 202. stavku 20. koji postaje stavak 23. riječ: "pravde" briše se. Obrazloženje: riječ "pravde" se briše radi ujednačavanja teksta sa odredbom članka 4. prijedloga zakona gdje se govori o Europskom sudu, pa da bude izričaj jednoznačan u cijelom tekstu zakona jer je u postojećem tekstu negdje izraz Europski sud pravde, negdje Europski sud. Amandman 2. na članak 73. u članku 345. na kraju stavka dodaje se rečenica koja glasi: "Ako okrivljenik ima branitelja optužnica se dostavlja i branitelju", riječ "optuženik" zamjenjuje se riječku: "okrivljenik", jer se radi o osobi koja još nije optuženik. Amandman 3. na članak 105. Članak 105. briše se. Obrazloženje: briše se članak 105. prijedloga koji se odnosi na članak 504. Zakona o kaznenom postupku dodavanjem točke 4. stavka 1., članka 504. proširila bi se višestruka mogućnost obnove postupka u odsutnosti okrivljenika. Amandman 4. na članak 118. Predlaže se brisanje članka 118. uz obrazloženje jer pročišćeni, dakle, tim se člankom predlaže da Odbor za zakonodavstvo izradi pročišćeni tekst, predlaže se to brisanje jer pročišćeni tekst ne utječe na sadržaj važenja zakona a po pravnoj naravi nije zakon kako je to rekla jedna rješidba Ustavnoga suda. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Slušajući riječi gospođe državne tajnice koja je obrazlagala ove izmjene slušali smo u biti sebe što smo govorili toj istoj tajnici, odnosno predstavnicima Vlade prije svega nekoliko mjeseci, sve ovo ste čuli od nas, od Kluba SDP-a, i u pojedinačnim raspravama. Ništa od toga nije bilo uvaženo i sada dolazimo 13 dana prije stupanja na snagu ovoga Zakona sa izmjenama od 119. članaka. Još 2002. godine, evo ja kao ministrica tada formirala sam radnu skupinu za izmjenu i donošenje ovoga zakona koji ne bi sadržavao ispravku. Prošlo je dakle od tada punih 7 godina, trebao je biti vakacio legis jer se radi o značajnim izmjenama, o sasvim drugom konceptu nego što smo mi bili ovdje desetljećima naviknuti na koncept kaznenog postupka i sada dakle od 2002. godine doveli smo se u tu situaciju da 13 dana nakon stupanja na snagu vi mijenjate 119. članaka. To je nešto što je nedopustivo. Nadalje, nedopustivo je prešućivati istinu i služiti se neistinama kojim vrvi ovo obrazloženje, odnosno ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom i skačete sami sebi u usta. Vlada je sama rekla da je provela edukaciju kada se donosio zakon, 15. 12. je donesen sa državnim odvjetnicima i sucima da bi sada vi ovdje u ocjeni stanja i u obrazloženju zakona, prijedloga zakona ustvrdili kako su se neka pitanja ukazala otvorenim nakon provedene edukacije sa sucima i državnim odvjetnicima. Dakle, istina je to da prije toga edukacija nikakva nije bila provedena i da naravno ljudi, suci, državni odvjetnici koji će sutra morati primjenjivati ovaj zakon stali su i pitaju za neke stvari. Prije svega pitaju za ono što smo mi ovdje govorili, podnijeli amandman smo podnijeli da su nedopustivi dokazi, nezakoniti dokazi koji su pribavljeni na nezakoniti način silom, prijetnjom, iznudom, mućenjem, vi ste rekli ne, to je u redu. Sada obrazlažete to svim mogućim europskim konvencijama o zabrani torture i mućenja, na nju smo vas upozoravali, oglušili ste se. I sada vi nas uvjeravate kako je to potrebno promijeniti. Pa predložili ste takav jedan nezakoniti i protuustavan, protuustavnu normu, mi smo vas na to upozoravali, dobili ste amandman, šutili ste. Sada nam dolazite sa tim izmjenama, 10-ak dana prije nego što taj zakon treba stupiti na snagu u ovom jednom svom najvažnijem dijelu. I nikome ništa. Prešućujete činjenicu da se ovaj zakon nalazi na Ustavnom sudu, na ocjeni ustavnosti upravo zbog te norme. Takav pristup nije dobar pristup. Upozoravali smo, govoreći u ime kluba SDP-a, a i pojedinačno, da je stvoren debalans između obrane i optužbe. Govorili ste da nije tomu tako, a sada vidimo da čitav niz odredbi ste uvažili što je rekla Odvjetnička komora. Mediji su vas upozoravali da je nedopustivo da oni odgovaraju za povredu tajne kad to dođe od učesnika. Zašto bi oni otkrili izvor? Odbili ste to tada. O tome smo ovdje raspravljali i govorili. Mediji su svaki dan pisali povodom toga, šutili ste. I sada govorite da se to naknadno pokazalo, da naknadno negdje čuli ste. Pa nemojte se služiti neistinom, to ne priliči državnim tijelima ni njihovim predstavnicima. Može se pogriješiti, pa naravno tko griješi to je ljudski. Ali iz jedne nevolje izaći, sami ste upali u nevolju, iz te nevolje lažima izlaziti nije dobar pristup i nije dopustiv pristup. Govorili smo o pitanjima kako će početi postupak upisnikom optužnice. Kako će to državni odvjetnik pokrenut postupak? Oficijelni postupak pokreće se potvrđivanjem optužnice, na to smo vas također upozoravali. I sada vi u obrazloženju tvrdite kako zaista je to potrebno da jednoobraznost svih postupaka bez obzira što im je prethodilo počinju na takav način. Dakle, čitav niz, sve gotovo, nema što se nije ovdje napomenulo da niste bili upozoreni dok sada evo nekoliko mjeseci, kažem, nakon toga dolazite sa ovim opsežnim, obimnim promjenama koje su svakako dobrodošle jer one preciziraju stvari. Naime, radi se o najozbiljnijem zakonu jedne zemlje. Uz Ustav, civilni zakon odnosno Zakon o građanskom postupku i Kazneni zakon i Zakon o kaznenom postupku to su temeljni zakoni jedne zemlje. Ovo je zakon, organski zakon i normalno je da ima jedan veliki vacatio legis koji mu je već zbog ondašnjeg kašnjenja kada je donesen 15.12., dakle upravo prije ustavne stanke, dakle i taj vacatio legis je sad skraćen bio, a sada svega 13 dana. To je nešto što zaista govori o tome da se svi nad ovim trebamo zamisliti. Sedam godina se donosi i priprema ovaj zakon. Sedam godina. Znači da se godinama nije na njemu ništa radilo, a stalno se govorilo da se nešto radi. Promijenili su se i ljudi u radnoj skupini. Tamo više nije smio biti ni čuveni profesor kaznenog postupka Davor Krapac, a zamislite obrazloženje da je on postao sudac Ustavnog suda pa onda više ne može, ne treba biti u radnoj skupini za izradu ovog zakona. Dakle, godinama se na njemu ništa nije radilo i dovedeni smo sada u ovakav škripac. 13 dana prije stupanja na snagu mi imamo 112 članaka se mijenja. A gdje je tu sigurnost tog čovjeka? Okrivljenika, koji može biti i nevin? To govori o tome što Vlada, što vladajući misle o položaju čovjeka i njegovih temeljnih prava u društvu.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, s konačnim prijedlogom zakona. Točno je ono što smo maloprije čuli da se radilo na donošenju novoga Zakona o kaznenom postupku koji je zaista jedan od najvažnijih, rekla bih, zakona u svakoj državi, organski zakon. Točno je da je gotovo sedam godina, pa su tu protekli mandati različitih vlada, da se pripremao taj zakon, ali da do 2007. nije baš bilo puno učinjeno, a tek u ožujku 2007. Vlada Republike Hrvatske usvojila je načela gdje su bile utvrđene smjernice za izradu novoga zakona. Točno je da su i promijenjeni ljudi. Ne zato iz nekih posebnih razloga, jednostavno iz razloga što se upravo tražilo ubrzanje rada na tome zakonu jer je bilo krajnje vrijeme da se donese. Neki u radnoj skupini nisu bili spremni na to ubrzanje smatrajući da treba još vremena. Vjerojatno će sad netko reći pa naravno da je trebalo još vremena jer onda bi tekst toga zakona da ga sad ne bismo trebali mijenjati. No, ja tvrdim da se još tri godine radilo na tom zakonu da bi situacija bila vrlo slična. No, kako god, u prosincu 2008. donijet je Zakon o kaznenom postupku, jedan od temeljnih zakona i za nas u Hrvatskoj najznačajnija novina u sustavu kaznenoga zakonodavstva. Taj je zakon trebao i osigurava i jamči ravnotežu između djelotvorne zaštite društva od najopasnijih napada na način da osigurava da počinitelji kaznenih djela budu otkriveni, procesuirani i temeljem zakona kažnjeni i istovremeno da zajamči poštivanje dosegnutih i općeprihvaćenih načela zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda građana prilikom vođenja kaznenoga postupka. Donošenjem ovog zakona Hrvatska je također ispunjavala dio uvjeta pregovaračkih mjerila u procesu i to u smislu ubrzavanja postupaka i smanjenja broja neriješenih starih predmeta. Novi kazneni procesni zakon počiva na reformi kaznenog postupka u pravcu preobrazbe iz mješovitog tipa kaznenog postupka u kazneni postupak akuzatornog tipa. Ta preobrazba dovela je do koncepcijskih izmjena mnogih procesnih instituta. Bili smo i tada svjesni da će upravo buduće izostavljanje inkvizitorne maksime biti najteže prihvatiti praktičarima sucima zbog dugogodišnje drugačije prakse. I točno je da je tada upozoravano na nešto i točno je da je tada došlo do amandmanske intervencije u taj tekst zakona. Znamo da svaka ad hoc i amandmanska intervencija onda donosi posljedicu moguće neusklađenosti, međusobne neusklađenosti odredaba jednog zakonskog teksta. Dakle, tom amandmanskom intervencijom relativizirana je ta, to akuzatorno načelo vodeći se načelom jednakosti snaga, stranaka u postupku. No, ono što je prvo i osnovno taj zakon je trebao dovesti do bržeg i učinkovitijeg procesuiranja svih počinitelja kaznenih djela. Tijekom izrade nacrta ovog i prijedloga prvoga zakona sudjelovala je široka stručna javnost, sudjelovali su praktičari, suci, državni odvjetnici. Provedena su načela, mnoga istraživanja, ali evo pred nama su danas ja bih također rekla sa malo prigovora brojne izmjene ovoga zakonskog prijedloga kojeg smo donijeli u prosincu prošle godine, ali bolje je i tako da s danom primjene prvog, odnosno prvog segmenta toga zakona za tzv. uskočka kaznena djela imamo što bolje pripremljeni zakonski tekst upravo radi pravne sigurnosti građana da bi samim početkom primjene bili imali tekst i zakon koji je kvalitetniji ukoliko se on na taj način mogao i popraviti. Dakle, da ne obrazlažem sada naširoko jer je predsjednica predlagatelja sustavno objasnila koji su razlozi i zašto se pojedine odredbe mijenjaju. Smatram da je posebno važno da je naravno osim što ovaj zakon treba uskladiti sa tekstovima doticajnih zakona, a tu poglavito mislim Zakona o policijskim poslovima koji je nedavno donesen u ovom Domu, pa onda i sa evo Prijedlogom zakona o državnom odvjetništvu itd. Ono što smatram da je dobro i što je trebalo donijeti, a to je u članku 6. da je promijenjen izričaj te norme na način da se jasno izražava i određuje da se radi o nevaljanom dokazu, odnosno da se on ne može upotrijebiti kao dokaz onaj koji je dobiven uporabom sile, prijetnje ili drugih sredstava prisile. Dakle, da taj izričaj bude stroži od dosadašnjeg izričaja koji je rekao da se to ne smije, ali nije jasno propisivao i posljedicu što se događa ako se to ipak dogodi. Također je dobro da se odredi točan i jednoznačan definicija početka kaznenoga postupka za sva kaznena djela. Dakle, to je potvrđivanje optužnice. No evo, ja bih ovdje možda problematizirala stavak 2. toga članka pa sugeriram predlagatelju ako tu što može učiniti, jer govori se ukoliko je predviđena pravna posljedica koja proizlazi iz činjenice pokretanja kaznenoga postupka, pa je onda rečeno za sva kaznena djela za koja je propisana novčana kazna ili kazna zatvora do pet godina. Imamo dosta ozbiljnijih kaznenih djela za koje je zapriječena kazna zatvora do pet godina, da praktički pravna posljedica pokretanja postupaka, tako zakon kaže nastaje osuđujućom presudom. Kad piše osuđujuća presuda, znači pravomoćna osuđujuća presuda onda je kazneni postupak završio a nije počeo. Dobro je također određenje glede prava uhićenika. Rok u kojem se određuje da ga mora ispitati državni odvjetnik od 10 sati. Također je dobro da je dopunjena osnova za određivanje istražnog zatvora na način da je određeno da istražni zatvor se može odrediti ako je nužan radi neometanog odvijanja postupka što je izuzetno važno, a da se o tome i obavještava žrtva kaznenoga djela. U kontekstu nadalje, u kontekstu čestih prigovora, pritužbi na postupke tijekom uhićenja u zatvoru dobra je i odredba kojom je u skladu s presudom Ustavnog suda u članku 141. stavku 5. određeno, odnosno uvedeno pravo osobe lišene slobode koja smatra da je nezakonito se prikraćuju ili ograničavaju njezina prava da se obrati predsjedniku suda i da se može onda bez prisutnosti pravosudnog policajca ispitati o stanju zatvorenika i njegovim pravima za vrijeme lišenja slobode. Što se tiče članka 231 koji je stipuliran na način da odredbu kako je to u sadašnjem tekstu zakona koja određuje da je, koja određuje da postupanje prije potvrđivanja optužnice nije javno u prijedlogu, a da do sada je bilo stipulirano da je tajno upozoravamo predlagatelja da razmisli o kompatibilnosti, odnosno o izričaju koji ima članak 305. Kaznenoga zakona koji utvrđuje zaštitu tajnosti podataka iz postupaka, pa prema tome da vidi kako će se onda, kako će na ovaj način zaštitit se tajnost postupanja u istrazi. I na kraju, također značajna rasprava kojom je dana mogućnost i to smatram izuzetno važnim institutom u sprječavanju zlouporabe procesnih ovlasti stranaka u postupku, a gdje se odredbom stavka 3. članka 404. je dana mogućnost da se rasprava provede u odsutnosti optuženika ako se postupak vodi za kazneno djelo za koje je propisana kazna do 12 godina, a taj optuženik uredno je pozvan, nije pristupio ili mu se poziv zbog njegove krivnje jer je promijenio adresu nije obavijestio sud ili očigledno izbjegava poziv nije mogao uručiti. Naravno, na tu mogućnost da se održi rasprava u njegovoj odsutnosti, on mora biti prethodno u pozivu upozoren i mora biti u prisustvu njegova branitelja. Evo, iz razloga što smatramo da je izuzetno važno da se da alat u ruke i Državnom odvjetništvu i sudovima da bi se učinkovitije progonili, procesuirali i sudili počinitelji kaznenih djela, budući da je 1. srpnja 2009. predviđen rok za stupanje na snagu odredaba novog Zakona o kaznenom postupku u odnosu na tzv. uskočka kaznena djela. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ove prijedloge izmjena smatrajući da oni doprinose novoj i boljoj kvaliteti ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Ovo su bila izlaganja u ime 2 kluba. Čuli smo 2 pravna autoriteta, pravosudna autoriteta, dvije bivše ministrice. A sad je za pojedinačnu raspravu prijavljen još jedan pravni autoritet, kolega potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, državni tajnici, gospođe i gospodo zastupnici. Ja bih obrazložio prijedloge 2 amandmana na Zakon o kaznenom postupku i to je jedan na članak 231. i drugi amandman koji se odnosi na članak 573. U pogledu ovoga prethodnoga amandmana na članak 231. radi se o tome da je u članku 231. Zakona o kaznenom postupku predviđeno da su istrage tajne ili precizno postupanje tijekom istrage je tajno, sve osobe koje imaju sadržaj i postupovne radnje tijekom istrage dužni su kao tajnu čuvati činjenice ili podatke koje su tom prilikom saznale, a tijelo koje poduzima radnju upozoriti će osobe iz stavka 1. ovog članka da je odavanje tajne kazneno djelo. U prijedlogu zakona u članku 231. predlagatelj je predvidio drugačiju formulaciju. Predvidio je sljedeće. Postupanje prije potvrđivanja optužnice nije javno. Sve osobe koje imaju sadržaj dokazne radnje prije potvrđivanja optužnice dužne su kao tajnu čuvati činjenice ili podatke koje su tom prilikom saznale i tijelo će i dalje upozoriti da je odavanje tajne kazneno djelo. Ovaj prijedlog u izmjene članka 231. Zakona o kaznenom postupku je prema obrazloženju predlagatelja izmijenjen uvažavanjem primjedbi Hrvatskog novinarskog društva. Međutim, u točci 55. mjera iz Akcijskog plana, Strategije provedbe reforme pravosuđa je Hrvatska u tom akcijskom planu prema Europskoj komisiji i Bruxellesu najavila kao jednu od mjera da će prilikom donošenja Zakona o kaznenom postupku postupanje u istrazi biti tajno. U skladu dakle sa tom mjerom broj 155. iz akcijskog plana temeljeno na Strategiji reforme pravosuđa, ja predlažem amandman na članak 46. kojim se mijenja članak 231. tako da glasi: "Postupanje pri potvrđivanju optužnice je tajno, sve osobe koje neposredno ili posredno saznaju sadržaj dokazne radnje i prije potvrđivanja optužnice dužni su kao tajnu čuvati činjenice i podatke koje su saznali. Tijelo koje poduzima radnju upozoriti će osobe koje sudjeluju u dokaznoj radnji iz stavka 1. ovog članka da je odavanje tajne kazneno djelo." Drugo se odnosi na amandman na članak 573. Zakona o kaznenom postupku. Naime, u Zakonu o kaznenom postupku koji je prestao važiti 1. siječnja 2009. godine u članku 400. '90. godine bilo je propisano osobe koje su sudovi bivše Jugoslavije osudili za vrijeme komunističke vladavine za politički kaznena djela, politički motivirana kaznena djela ili druga kaznena djela, ako je do osuđujuće presude došlo zlouporabom političke moći mogu revizijom zatražiti poništenje osuđujuće odluke ili njoj drugog odgovarajućeg pravnoga akta. Pod zlouporabom političke moći smatrat će se slučaj u kojima je došlo do osude koja je u svojoj izreci ili u postupku je prethodio krši međunarodno pravno priznata načela pravne države, demokratskog društva ili proturječi javnom poretku Republike Hrvatske i ako je osoba iz stavka 1. ovog članka umrla, reviziju mogu izjaviti njezini nasljednici po zakonskom redu. I konačno, u stavku 4. revizija se može izjaviti u roku od 2 godine od stupanja na snagu ovoga zakona. Novi Zakon o kaznenom postupku potpuno je izostavio odredbu članka 490. i sve ostale koje su se odnosile na postupak revizije o navedenim slučajevima, ali je ostavio mogućnost izvanrednih pravnih lijekova protiv odluka vojnih sudova u bivšoj Jugoslaviji, članci 570. i 571. ZKP-a. Dakle, osim neopravdanog relativnog kratkog prekluzivnog roka od 2 godine za reviziju po ranijem ZKP-u sada je novim ZKP-om počinjena po mom stajalištu nova nepravednost i diskriminacija budući da su i dalje omogućeni izvanredni pravni lijekovi protiv presuda vojnih sudova bivše Jugoslavije, ali ne i drugih jugoslavenskih krivičnih sudova koji su masovno donosili osuđujuće presude upravo na način kako je opisano u ranijem članku 490. stavak 1. i 2., dakle zlouporabom političke moći. Stoga je prijedlog ovog amandmana da se skine taj prekluzivni rok od 2 godine, posebno stoga što je taj kratki prekluzivni rok u suprotnosti sa intencijama i sadržajem deklaracije … [[Govornik se ne razumije.]] zločina počinjenih tijekom totalitarnog komunističkog poretka u Republici Hrvatskoj 45. do '90. godine koji potvrđujući i osnažujući smisao i sadržaj Rezolucije 1481 o međunarodnoj osveti i zločinu osvojila parlamentarna skupština Vijeća europe 25. siječnja 2006. godine, a donio Hrvatski sabor 30. lipnja 2006. godine, a također je u skladu i sa odgovarajućom odlukom Europskog parlamenta. Stoga je intencija i prijedlog ovog amandmana da se revizija omogući ne samo protiv odluke vojnih sudova bivše Jugoslavije, nego i protiv drugih vojnih sudova. Od revizije su izuzeti oni koji su osuđeni za kaznena djela ratnog zločina, ubojstva, teških tjelesnih ozljeda, protupravnog stjecanja imovine. Dakle, oni koji su za ta vrsta najteža kaznena djela osuđeni, ali se omogućuje da nasljednici ili udruge za ljudska prava pokrenu reviziju koja bi se odvijala bez sudskih rasprava, da se ponište presude i postupci koji su protiv temeljnih načela pravde, pravnog poretka i europskog prava i hrvatskog prava i općeg osjećaja pravde i da se dakle ukine taj rok, od dvije godine To je sadržaj sada ovog drugog amandman koji ja predlažem da Vlada prihvati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku. Zastupnica Ingrid Anitčević-Marinović.
Pošto je kolega Šeks rekao obrazlažući svoj drugi amandman smatram da je apsolutno prihvatljivo i ja vjerujem da je to i Vladi prihvatljivo. Ovo je samo zapravo na tragu one pravde kako bi se ispravile stare nepravde. I kada je kolega Šeks govorio ovako stručno, a i slobodno, jer ovo imamo nije često i dobro je da se to događa da od strane vladajućih dolaze amandmani, dolaze primjedbe pa čak i amandmani. I kada je počeo tako hementno obrazlagati promjenu članka 49. očekivala sam i veće promjene u smislu zaštite medija i novinara, ali mislim da je ona dobro postignuta na ovakav način kako je to sada. I kada je rekao, kako je obrazložio svoj amandman da postupanje prije potvrđivanja optužnice nije javno, njegov prijedlog je da bude tajno, ja mislim da je to također već veliki napredak. Hvala lijepo i to također podržavam.
Hvala lijepo. Na redu je zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo uz ove vrhunske pravne stručnjake ja zapravo neću govoriti o pravnoj tematici. Ja ću govoriti kao političar i to kao odgovorni političar. Jer upravo ovo što smo sada vidjeli kako je kolegica iz oporbe podržala amandmane kolege sa vladajuće strane ove sabornice pokazuje da je to nešto što ovom Saboru fali, jer bi danas izbjegli sve ovo o čemu raspravljamo, da se slušao ono o čemu je oporba govorila kada je ovaj zakon bio u prethodnom čitanju i usvajanju. Prema tome, vidi se da za dobar zakon koji ovaj Sabor treba donijeti nije dovoljno imati veći broj ruku u ovoj sabornici, nego je ponekada potrebno poslušati i oporbu koja nudi kvalitetna rješenja u cilju boljeg donošenja zakona. A posebno kada se radi o ovako važnim zakonima kao što je ovaj. Pa se nadam da će se ubuduće malo više slušati što oporba govori u ovoj sabornici u interesu građana koji žive u ovoj državi. Hvala.
Hvala lijepo. Nema više prijavljenih. Predstavnica predlagatelja ne želi uzeti riječ. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona i predloženim amandmanima glasat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, hitni postupak, P.Z. br. 373., predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika SDP-a koji glasi: Prvo, o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, s konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 373., provest će se temeljem članka 158. stavka 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora, treće čitanje. I drugo, zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 30 dana pripremi i uputi Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, s konačnim prijedlogom zakona, s amandmanima podnesenim i prihvaćenim u drugom čitanju. Želi li predstavnik predlagatelje se očitovati o ovom prijedlogu? Izvolite, gospođa Tatjana Vučetić.
Hvala, gospodine predsjedniče. Zaključak Kluba zastupnika SDP-a se ne prihvaća. Broj amandmana na tekst konačnog prijedloga zakona nije toliki da bi zahtijevao treće čitanje. Naime, radi se o ukupno 8 amandmana od kojih je 6 tehničke i nomotehničke prirode, a tek 2 su sadržajne prirode, a za koja predlagatelj smatra da ne traže dodatnu raspravu pa stoga ne prihvaća zaključak.
Hvala. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a kojeg Vlada ne prihvaća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zaključak nije prihvaćen, jer za njega je glasalo 27, ništa suzdržanih i 77 protiv. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, zastupnik Vladimir Šeks, zastupnik Damir Sesvečan i zastupnica Ana Lovrin. Molim predstavnika gospođu Vučetić, tu je, u redu, da se očituje o predloženim amandmanima. Prvo Odbora za pravosuđe, amandman broj jedan na članak 43.
Prihvaćaju se svi amandmani Odbora za pravosuđe, a isto tako i svi amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Dobro. Hvala. Dakle, amandman jedan, dva, tri i četiri prihvaćeni. Postaju sastavni dio prijedloga. I Odbora za zakonodavstvo na članak 117. broj jedan i na članak 119. broj dva amandman. Dakle, ovi su amandmani postali sastavni dio prijedloga. Imamo amandman gospodina zastupnika Damira Sesvečana na članak 46.
Amandman se ne prihvaća zato što će biti konzumiran prihvaćanjem amandmana zastupnika gospodina Vladimira Šeksa.
Hvala. Znači ovaj amandman povučen. Povučen je. Imamo amandman gospođe Ane Lovrin na članak 46.
Isto se ne prihvaća uz isto obrazloženje.
Ne prihvaća se?
Ne. Ne prihvaća se.
Povučen je amandman gospođe Lovrin. Hvala. Imamo amandman od zastupnika i potpredsjednika Vladimira Šeksa na članak 46.
Amandman se prihvaća, ali na način kako je to i sam predlagatelj amandmana, potpredsjednik Sabora gospodin Vladimir Šeks, sugerirao predlagatelju zakona a sa svrhom zaštite prava na informaciju kao i zaštite slobode medija uz preciznije i jasnije pokazivanje koje radnje i u kojoj fazi postupka su tajne, te koje tijelo i pod kojim uvjetima može odlučiti da određena dokazna radnja ili dio dokazne radnje nisu tajne. Tako da amandman na članak 46. glasi. Mijenja se članak 231. Postupanje tijekom istrage je tajno. Tijelo koje poduzima radnju upozorit će osobe koje sudjeluju u dokaznoj radnji da je odavanje tajne kazneno djelo kada za to postoji interes javnosti ili drugi opravdani razlozi, a nije u suprotnosti sa interesima istrage niti drugim odredbama ovog zakona tijelo koje vodi istragu može odlučiti da određena dokazna radnja ili dio dokazne radnje nisu tajne.
Hvala. Gospodin predlagač amandmana, gospodin Vladimir Šeks.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja sam podnio amandman u izvornom obliku koji je predan i zastupnicima radi toga da ne dođe Hrvatska u situaciju da bude osumnjičena da krši dogovorena pravila sa Europom. Naime, u akcijskom planu vezane za strategiju reforme pravosuđa u mjeri broj 155. bilo je predano Bruxellesu gdje se Hrvatska obvezala da će kod novele kaznenog, Zakona o kaznenom postupku u svom zakonodavstvu utvrditi da su istrage tajne. Nakon što je taj akcijski plan i ta mjera predana Europskoj komisiji došlo je do Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku gdje je predlagatelj zakona Vlada, odnosno ministarstvo predložilo da postupanje prije potvrđivanja optužnice nije javno. Daklem, isključeno je ono što se je Hrvatska obvezala da će biti postupanje tijekom istrage tajno i zbog tih razloga sam ja i podnio taj amandman. Ali sam odmah uporedo s time zatražio od našeg pregovaračkog tima da se komparativno utvrdi, utvrdi komparativni pregled zakonodavstva ne da bi se uzela jedna apsolutna zabrana tajnosti istrage, nego da se iz opravdanih razloga radi interesa javnosti omogući da i određene postupovne radnje budu javne, da se nađe ravnoteža između interesa istrage i zaštite presumpcije nevinosti i opravdanih zahtjeva javnosti za informiranjem. Ta ravnoteža i tu sam ravnotežu sugerirao i ministarstvu. Ministarstvo to prihvaća i zato ja prihvaćam i ovaj amandman ovako u promijenjenom obliku kako ga je iznijela gospođa državna tajnica, jer će se na taj način omogućiti i zaštita tajnosti istrage, opravdani interes javnosti i zaštita svih interesa sudionika u postupku.
Hvala. Dakle, predlagatelj je prihvatio amandman u izričaju kako ga je ovdje pročitala gospođa državna tajnica. Hvala lijepa. Imamo amandman na članak 116. gospodina Vladimira Šeksa također.
Amandman se prihvaća ali na način. Naslov iznad članka 570. mijenja se i glasi. Revizija te izvanredni pravni lijek protiv odluke sudova bivše SFRJ. Članak 570. mijenja se i glasi. Osobe koje su sudovi bivše Jugoslavije osudili za vrijeme komunističke vladavine za politička kaznena djela, politički motivirana kaznena djela ili druga kaznena djela ako je do odgovarajuće odluke došlo zlouporabom političke moći mogu revizijom zatražiti poništenje osuđujuće odluke ili njoj drugog odgovarajućeg pravnog akta. Pod zlouporabom političke moći smatrat će se slučajevi u kojima je došlo do osude koja u svojoj izreci, pardon, ili u postupku koji joj je prethodio krši međunarodno pravno priznata načela pravne države i demokratskog društva ili proturječi javnom poretku Republike Hrvatske. Ako je osoba iz stavka 1. ovog članka umrla reviziju mogu izjaviti njezini nasljednici po zakonskom redu. Ako su nasljednici nepoznati reviziju mogu izjaviti i udruge zaštite ljudskih prava sa sjedištem u Republici Hrvatskoj. Ako reviziju izjavljuju udruge sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, ona mora sadržavati i izvadak iz registra udruge iz kojeg je vidljivo da je područje njezine djelatnosti zaštita ljudskih prava. Iza članka 570. dodaju se novi članci, 570.a, 570.b, 570.c, 570.d i 570.e koji glase: "Članak 570.a. Revizija sadrži osobne osuđenikove podatke, podatke o presudi koja se pobija, podatke o činjenicama i dokazima na kojima se temelji, obrazloženje i potpis podnositelja te ako je podnositelj nasljednik, dokaz da je osuđenik umro ili da je on njegov zakonski nasljednik. Revizija se izjavljuje županijskom sudu na čijem je području imao sjedište sud koji je donio prvostupanjsku odluku. Ako je revizija izjavljena nenadležnom sudu ili ako je prvostupanjski sud imao sjedište izvan Republike Hrvatske, primjenjivat će se odredbe članka 24. ovog Zakona. Članak 570.b. O reviziji odlučuje vijeće županijskog suda od 3 suca na sjednici. Nepotpunu ili nedopuštenu reviziju odbacit će rješenjem predsjednik vijeća. Protiv tog rješenja može se izjaviti žalba u roku od 15 dana. Na sjednicu vijeća pozivaju se podnositelji revizije, njegov opunomoćenik i državni odvjetnik. Sjednica se može održati, premda uredno pozvane osobe ne dođu na sjednicu. Članak 570.c. Vijeće može zatražiti da nadležna državna tijela prikupe i dostave podatke važne za odluku povodom revizije. Podnositelj revizije, njegov opunomoćenik i državni odvjetnik mogu na sjednici davati izjave radi razjašnjenja pojedinih pitanja u vezi s revizijom. Članak 570.d. O reviziji vijeće odlučuje presudom ili rješenjem. Nepotpunu ili nedopuštenu reviziju odbaciti će vijeće rješenjem ako to nije učinio predsjednik vijeća. Presudom će vijeće odbiti reviziju kao neosnovanu ako utvrdi da je podnesena protiv odluke kojom je podnositelj osuđen za ratni zločin ili drugo kazneno djelo za koje je Republika Hrvatska dužna progoniti po pravilima međunarodnog prava, kazneno djelo čijim je počinjenjem došlo do gubitka života neke osobe, teške tjelesne ozljede … " … [[Upadica se ne čuje.]] Nema problema. Hoćete ispočetka ili gdje sam stala? Hoćete ispočetka? Nema problema. Predsjedniče, kako ću? … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, Članak 570.d. "O reviziji vijeće odlučuje presudom ili rješenjem. Nepotpunu ili nedopuštenu reviziju odbaciti će vijeće rješenjem ako to nije učinio predsjednik vijeća. Presudom će vijeće odbiti reviziju kao neosnovanu ako utvrdi da je podnesena protiv odluke kojom je podnositelj osuđen za ratni zločin ili drugo kazneno djelo za koje je Republika Hrvatska dužna progoniti po pravilima međunarodnog prava, kazneno djelo čijim je počinjenjem došlo do gubitka života neke osobe, teške tjelesne ozljede ili ako je osuđenik za sebe ili drugog stekao protupravnu imovinsku korist ili ako se radi o djelu suprotnome javnom poretku Republike Hrvatske. Sud će odbiti reviziju i ako utvrdi da ne postoje razlozi zbog kojih je ona izjavljena. Ako utvrdi da je revizija osnovana, vijeće će presudom poništiti u cijelosti ili djelomice pobijanu odluku u izreci o kaznenoj odgovornosti. Članak 570.e. Protiv odluke vijeća županijskog suda, podnositelj revizije i državni odvjetnik mogu podnijeti žalbu u roku od 15 dana. O žalbi odlučuje Vrhovni sud u vijeću od 5 sudaca. Vrhovni sud svojom odlukom može potvrditi, preinačiti ili ukinuti odluku županijskog suda o reviziji. Ako u članku 570. do 574. ovog Zakona nije drugačije određeno, na postupak o reviziji i na postupak o žalbi protiv odluke županijskog suda o reviziji primjenjivat će se odredbe ovog Zakona koje se odnose na odlučivanje vijeća u sjednici povodom žalbe na presudu. O troškovima revizijskog postupka sud će odlučiti sukladno odredbi članka 151. ovog Zakona. U članku 573., alineja 1. riječi: 30. kolovoza 2011. zamjenjuju se riječima: 31. kolovoza 2011."
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, to je članak Poslovnika 168., valjda ili 169. koji govori o amandmanima. Ovo nije amandman zastupnika. Ovo je amandman Vlade. Amandman zastupnika posve drugačije glasi. Tu je na amandman zastupnika dodana još jedna cijela hrpa teksta, umetanje novih članaka. Ovo je amandman Vlade o kojem treba provesti raspravu. I cijela ova stvar se vodi prilično neozbiljno. Ovo je Zakon o kaznenom postupku, njime se uređuju ljudska prava i slobode. I sad se to, finalna verzija se radi tako da tu na kraju zastupnik da amandman, Vlada kaže da, prihvaćamo amandman, ali u drugačijem obliku, izdiktira hrpu, gomilu nekakvog drugog teksta, zastupnik kaže da, da, ja se s time slažem. O tom se ni ne raspravlja, niti se o tome glasa. To postaje sastavni dio zakona. To je postupak protiv kojega najoštrije prosvjedujemo i mislimo da se vodi cijeli ovaj postupak neposlovnički. Radi se o amandmanu Vlade.
Hvala. Gospodin potpredsjednik Vladimir Šeks najprije.
Ne radi se kolega Stazić o drugačijem amandmanu, nego se radi samo o nomotehničkim tehnikalijama, drugačijim numeracijama. To je sadržaj ovoga prijedloga Vlade. Ne radi se dakle sadržajno suštinski o nikakvoj drugoj intonaciji, nego ova koja je sadržana u mome amandmanu. O čemu se zapravo radi? Ja ovim amandmanom želim vratiti u život prijašnju jednu odredbu, nešto izmijenjenu Zakona o kaznenom postupku, odredbu, ja govorim ne raspravu, kolega oprostite, ja se imam pravo očitovati o ovom amandmanu koji sam iznio i to i činim. Nemojte mi dobacivati. Dakle, radi se o tome da se vraća u život ranija odredba Zakona o kaznenom postupku u nešto izmijenjenom obliku koja traži radi interesa pravde, radi poštivanja Deklaracije Hrvatskoga sabora o osudi zločina počinjenih za vrijeme komunističkoga poretka, što je u skladu i sa odgovarajućom rezolucijom Vijeća Europe da se omogući da se privedu pravdi one osobe za koje su sudovi bivše Jugoslavije osudili za vrijeme komunističke vladavine za politički kaznena djela, politički motivirana kaznena djela, a do koje osude je došlo zlouporabom političke moći. To znači da se mogu revizijom revidirati i poništiti osude tih sudova, ne samo vojnih, nego i svih sudova od '45. godine pa nadalje, da se u jednom postupku revizije bez rasprava sudskih na temelju spisa ponište i presude i postupci. Primjerice onaj koji je vođen, ona presuda koja je vođena i postupak protiv kardinala Stepinca ili postupak da se poništi u tom revidiranom postupku u kojem je ubijen i Andrija Hebrang sin ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, to su ti postupci koji se trebaju kroz revizije omogućiti da li će zainteresirane osobe to razriješiti i pokrenuti te postupke revizije, to je druga stvar. Ali ovdje je stvar u tome da se radi zahtijeva pravičnosti i pravde, da nijedan od tih juridičkih zločina ne ostane nekažnjen, da bude pokriven, da je bio legalan i zakonit postupak tih sudova koji su nevine ljude sudili, osuđivali, pogubili i osuđivali na teške zatvorske kazne. Hvala.
Imamo još jednu povredu Poslovnika. Gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine predsjedniče zahvaljujem. Dakle, članak 168. stavak 3. kaže da se na očitovanje predlagatelja može osvrnuti podnositelj amandmana. Ja se čudim da tako iskusna osoba kao gospodin Šeks se ne osvrće na ono što je predlagatelj rekao nego na ono što je rekao gospodin Stazić. Pa ga molim kada sljedeći puta uoči tako nešto nas ne upozorava sa predsjedateljskog stola. Zahvaljujem.
Mislim doista nemam riječi. Gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče u ime kluba SDSS-a tražim stanku od 15 minuta kako bismo mogli sagledati ono što sada ne možemo sagledati. Za sada nam nedostaju svi potrebni elementi da bismo se mogli izjašnjavati o ovom amandmanu, te vas molim da nam omogućite barem 15 minuta konzultiramo, da pogledamo amandman i da pored osnovne intencije koju razumijemo i podržavamo, vidimo i koji su sve mogući opsezi i posljedice te intenzije.
Hvala. Htio bih također pitati gospodine potpredsjednika, da li se on očitovao o prihvaćanju izričaja amandmana državne tajnice ili što?
Ja sam se očitovao da prihvaćam taj izričaj amandmana koji sam podnio, ali promijenjen u skladu sa prijedlogom državne tajnice.
Gospođa Opačić. Izvolite.
Ja vas isto gospodine predsjedniče molim još jednu stanku za klub SDP-a budući da mi nismo dobili ništa u pisanoj formi. Mi smo ovdje slušali gotovo punih 10 minuta gospođu iz ministarstva koja nam je izlagala neke argumente koji mijenjaju bitno sadržaj ovoga zakona. Pa bismo molili dodatnu konzultaciju u klubu.
I 12,15 minuta znači 10 minuta pauze za ovo i nastavljamo točno u 12,15 minuta. Izvolite. Molim nemojmo se udaljavati treba još jedan zakon donijeti. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom. U ime kluba SDSS-a gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Klub SDSS-a predlaže da se odgodi glasanje o ovome prijedlogu zakona i to iz dva razloga. Prvo zato što postoji proceduralan razlog a to je što članka 490. u postojećem prijedlogu nema. A to što je iznuđen jedan drugi članak kako bi se mogao ovaj amandman predložiti to naravno može biti predmet rasprave ali mi molimo da tu raspravu povedemo jer o tome nismo raspravljali. Drugo, što se sadržaja tiče sadržaj je složen, iznimno složen. Ja razumijem i mi iz kluba SDSS-a ne samo da razumijemo nego i podržavamo osnovnu intenciju ali bismo htjeli biti sigurni koji su to mehanizmi, koji su to subjekti i koje su to moguće posljedice ovako formuliranoga a na uho samo primljenoga a ne prostudiranoga amandmana koji je pročitala gospođa državna tajnica. Mi jesmo za to da se stvore pretpostavke za reviziju. Neki od slučajeva su ovdje spomenuti i ne bih ulazio u legitim stvari ali barem jedan od tih slučajeva ima nakon što je dobio političku rehabilitaciju vjerojatno zavrjeđuje i pravnu rehabilitaciju, ali s obzirom na sve moguće posljedice koje ovakav mogući sadržaj prijedloga amandmana može proizvesti u političkom životu Republike Hrvatske, u međusobnim političkim odnosima mi smatramo da je neophodno da to još jedanput razmotrimo. Ja i ostali zastupnici kluba SDSS-a imamo iskustva sa sličnim elementima zakonodavstva u kojem je posljedica promjena ili prijedloga bilo ne univerzalno pravno rješenje nego parcijalno pravo rješenje. Ne da svi kojih se to tiče, koji su bili žrtve ondašnjega režima u svojoj pravdi budu zadovoljeni nego samo neki. Navest ću samo jedan primjer. U zakonu koji je već dosta dugo na snazi kada je u pitanju povratak imovine koji je bio u vlasništvu bivše države i bivše vlasti ondašnje institucije manjinskih zajednica i drugih kulturnih institucija kojima je imovina oduzeta silom političke volje a aktivnost bila zabranjena Matica hrvatska i srpsko kulturno društvo Prosvjeta rečeno je Prosvjeta vi ne možete dobiti imovinu natrag. Zašto? Istim aktom, istom voljom, istom greškom. Ja bih htio da se to ne dogodi i u ovom slučaju, i da svi oni bez obzira o kojim je bilo riječ, da li onima koji su stradali prije Golog otoka ili onima koji su stradali nakon Golog otoka ili u to vrijeme također vodimo računa o toj činjenici. Ovako se može steći dojam da mi idemo u reformu a da zapravo nemamo u vidu neophodnost univerzalnoga principa revizije i da će to onda zbog manjka tog univerzalnoga principa otvoriti sukobe koji se ionako već počinju otvarati. Mi nismo za to da se ti sukobi na taj način vode, mi nismo za to da se oni još jedanput otvaraju kao osnovni element našeg političkog života i zato se vraćam na početak onoga što sam rekao. Klub SDSS-a predlaže da se odgodi glasanje o ovom amandmanu a time i o ovom prijedlogu zakona i da onda usuglasimo ono što je moguće usuglasiti i nakon toga pristupimo glasanju. U protivnom mi nećemo moći podržati ovaj prijedlog.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem da klub SDP-a ne sumnja u dobru namjeru i u intenciju predlagatelja ovog amandmana. Klub SDP-a smatra da je potrebno uvesti institut mogućnost revizije političkih procesa ali mislimo da je to jedna materija koja je toliko složena i u kojoj postoji i mogućnost zloupotrebe, pravne zloupotrebe i da se ona ne može rješavati na način kojim smo krenuli a to je da zastupnik podnese amandman, da Vlada bitno izmijeni taj amandman i proširi ga, da se zastupnik kao što smo čuli složi s takvim tekstom i da onda bez bilo kakvog glasanja i bez bilo kakve rasprave to postane sastavni dio zakona. Pitanje revizije političkih procesa u bivšoj državi treba ući u zakonodavstvo ali samo taj članak zahtijeva raspravu u dva čitanja jer je to preozbiljno pitanje da bismo na neozbiljan način ovako mijenjali zakon. Zbog toga klub SDP-a predlaže da se primijeni članak 167. našeg Poslovnika. Taj članak glasi ovako i to stavak 1.: "Ako su podneseni amandmani takve naravi da bitno mijenjaju ili odstupaju od konačnog prijedloga zakona Sabor može odlučiti da se rasprava odgodi kako bi se zastupnicima ostavilo dovoljno vremena za pripremu prije odlučivanja. Ovo je klasičan slučaj. Klasičan slučaj. Amandmanom se bitno mijenja tekst zakona. Unosi se čitav jedan problem i rješenje nekakvog problema, a zastupnici to nisu dobili ni u pisanom obliku i nisu mogli, dakako kroz ovo čitanje u potpunosti pratiti kako taj amandman izgleda. Prema tome gospodine predsjedniče, mi vas molimo primijenite članak 167. odgodite glasovanje.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Vladimir Šeks i potpredsjednik.
Gospođe i gospodo zastupnici. Ovaj amandman sadrži svega dvije izmjene u odnosu na postojeću odredbu Zakona o kaznenom postupku. Prema postojećoj pozitivnoj odredbi Zakona o kaznenom postupku samo je dopušteno da se protiv presuda vojnih sudova bivše Jugoslavije ulaže revizija kao izvanredni pravni lijek i traži poništenje tih presuda. Prije ovoga zakona bilo je dopušteno protiv svih presuda. Dakle, ovdje se samo traži da se omogući i protiv presuda opće nadležnosti sudova, opće nadležnosti ne samo vojnih sudova. I druga je izmjena što je rok od dvije godine za izjavljivanje revizije istekao. I nitko nije podnio od osoba osobnih ili nasljednika zahtjev za takovu reviziju. Ova izmjena smjera da se ukine rok jer se tu radi i o kaznenim djelima koja ne zastarijevaju. I treća izmjena je da su aktivno legitimirani ako nema, ako je osoba umrla ili ako nema njenih nasljednika, da su osobe, pravne osobe za ljudska prava registrirane u Republici Hrvatskoj ovlaštene pokrenuti postupak revizije. Dakle, to su dame i gospodo zastupnici sve te tri male izmjene. To nikakva nije izmjena. A gospođo Antičević, vi ste govorili, citiram, kada sam ja govorio u prvom čitanju neki dan o ovom prijedlogu zakona, ocijenili ste da je ovo izvrstan prijedlog, da ga snažno podržavate i sada se čudim razlozima zašto se sada to ide osporavati. Ponavljam, ništa se novoga ne mijenja osim ove tri stvari. Nema roka, uključuju se i presude sudova opće nadležnosti i povlaštene su legitimirane udruge za ljudska prava registrirane u Hrvatskoj da pokreću, traže ove revizije ako nema nasljednika i ako su osobe umrle. To je gospodo sve. Ja molim zastupnice i zastupnike i klubove koje su iznijele ove primjedbe, posebno vas kolega Pupovac da uvažite ove razloge i da mi taj zakon trebamo donijeti, Zakon o kaznenom postupku jer primjena ovih drugih odredbi treba stupiti na snagu 1. srpnja, dakle, za sudove uskočke sudove za postupak za organizirani kriminal i korupciju. I nemojmo sada cijeli taj postupak i taj cijeli mehanizam koji je izglasan, ova tri malo prije tri prethodna zakona, sada ga dovoditi u pitanje da postoji jedan zastoj i da se ne može radi samo ove odredbe, ovoga Zakona o kaznenom postupku donijeti cijeli Zakon o kaznenom postupku. … [[Upadica se ne čuje.]] Jer gledajte, ovo što je državna tajnica iznijela, ona je samo tehnički supsumirala sve one odredbe koje su već na snazi, samo ih je stavila u jednu nomotehničku cjelinu. Dakle, oni koji su zainteresirani, pa ja vas lijepo dragi zastupnice i zastupnici molim da uvidite o čemu se radi, da se ne radi o nikakvim, o nikakvim novim amandmanima, to što je bilo, što su čitane cijele odredbe zakona koje se odnose kada vijeće donosi, kada donosi, u kojim rokovima, koji su postupci, to je u postojećem zakonu, samo je sada u ovom amandmanu stavljeno jednostavno na, nomotehnički na jedno mjesto. Evo kolegice i kolege koji su pravnici to izvrsno i dobro znaju, imajte povjerenja jer ne znam da li treba preuzeti rizik da se zbog ove zakonske odredbe prolongira cijeli ovaj postupak koji je vezan za donošenje Zakona o USKOK-u, državnim sudovima. Ako netko želi snositi taj rizik onda neka to kaže. Zašto bi to, koji je razlog, koji bi bio razlog, ozbiljni razlog da se, kolega Pupovac, ja vas molim, razmotrite ovo, vidite da. Nemojmo stopirati, nemojmo stopirati ove odredbe, cijeli Zakon o kaznenom postupku, vjerujte da o čemu se radi. Da se sve druge konotacije su isključene jer ostaju pozitivne zakonske odredbe Zakona o kaznenom postupku vezane za reviziju, za koga reviziju, u pogledu koga, kako su i sada u postojećem zakonu.
Gospodin Pupovac se ponovno javio ali ja bih samo dvije rečenice. Dakle, iz ove procedure podnošenja amandmana i obrazloženje koje je dala gospođa državna tajnica u pogledu izmijenjenog prihvaćanja toga amandmana postoji, može se shvatiti da je to neki novi amandman, u tome je stvar. Bilo bi daleko bolje da je izričaj koji je državna tajnica ovdje izgovorila bio podijeljen zastupnicima, bilo bi daleko bolje. I onda bi se vidjelo da tu ovo što potpredsjednik govori da tu nisu došle do bitnih, nego su se posložile, zapravo i nomotehnički uredile na temelju podnijetog amandmana, ali to treba vidjeti, to trebaju zastupnici imati. Ne znam kako iz ovog izići. Mi taj paket zakona, fali još ovaj amandman da usvojimo i zakon. A da bi stupio na snagu sutra, kako se može to prevladati. Recimo, moguće je prevladati tako da se umnoži obrazloženje uz onaj što imate podneseni amandman gospodina Šeksa, imate jel tako, da se umnoži obrazloženje i izmijenjeni prihvaćeni amandman u izmijenjenom tekstu, obliku od strane državne tajnice, da zastupnici to dobiju na klupe i da mi za jedno pola sata glasujemo o tom zakonu. Kako sad, mislim ne možemo mi sad odgađat deset dana oko toga itd. Moramo bit racionalni ako hoćete. Dakle, moj prijedlog bi bio da državna tajnica da na umnažanje svoje obrazloženje pa komparacijom između onog što je podnio gospodin Vladimir Šeks, svog amandmana i onog koji je državna tajnica u vrlo jednom dugačkom elaboriranju koje je stvorilo zabunu, da se tu doista radi o promjenama, da se to vidi. Jer nisam sklon lomljenju oko toga da sad mi se nadglasavamo itd. Ako je to samo taj problem onda ga izvolimo proučiti barem. Nije to neki tekst koji se sad treba pet dana raspravljat, nego da se umnoži, da se da zastupnicima na klupe i da mi onda glasujemo negdje oko 1 sat o tome i da završimo ovu stvar. S time da vas molimo da ne napuštate Sabor, jer onda nećemo imati kvorum. Ako se slažete s time. Evo, gospodin Pupovac je tražio također. Ja molim da mi uvažite da nećemo sad gledat u svaku poslovničku odredbu u pogledu ove procedure, jer nam je važnija svrha, da dođemo do rješenja nego da netko dobije riječ, a nije trebao itd. Zato ja smatram premda ste iskoristili pet minuta da gospodin Pupovac dobije riječ i da pokuša i on dati svoj doprinos tome. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Ja predlažem sljedeće. Neka predlagatelj amandmana povuče amandman da možemo izglasati Prijedlog zakona o kaznenom postupku. Mi ćemo to uraditi, a kad usuglasimo taj amandman, odnosno kad se usuglasimo oko njega, predlažem da odmah nakon toga taj amandman dođe na dnevni red Sabora u obliku prijedloga izmjena i dopuna zakona koji bismo danas mogli izglasati. Mi ne znamo do koje mjere taj amandman može proizvesti univerzalne ili parcijalne posljedice, pravne, one koje se mogu smatrati žrtvama toga režima bilo u političkom ili pravnom smislu te riječi. Mi ne znamo i predlagatelj ne kaže koliko će to koštati. Mi ne znamo niti možemo znati do koje mjere će to opteretiti ionako opterećene sudove. I mi u konačnici ne znamo do koje mjere će to otvoriti političke podjele ovako nepripremljeno i neusuglašeno. Ja zato predlažem, gospodine potpredsjedniče, u najboljoj volji, dakle u vjeri da vjerujemo u istu stvar koja je vas motivirala i koju ja želim s vama usuglasiti i dovesti do toga da je zajedno možemo prihvatiti, da vi povučete amandman i da ga usuglasimo, a da u međuvremenu usvojimo ovaj prijedlog zakona.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin Vladimir Šeks. Evo izvolite.
Apelirao sam, molio sam da prihvatite ove razloge, da prihvatite ovu argumentaciju i da se radi svega o tri izmjene, da se radi o izmjeni da su aktivno legitimirane udruge za ljudska prava registrirane u Hrvatskoj za podnošenje revizije, da se skida rok za podnošenje revizije i da se proširuje, vraća na situaciju da ne mogu se izjavljivati revizije samo protiv presuda vojnih sudova, nego protiv svih sudova opće nadležnosti. Ja ne držim da bih trebao povlačiti ovaj amandman i predlažem da obavimo glasovanje.
Situacija je ovakva. Gospodin Vladimir Šeks u ime kluba predlaže da se ovo ne prihvati, ovaj amandman u izmijenjenom obliku kako je pročitala gospođa državna tajnica. Formalno pravno gledajući taj amandman, kao što smo i druge amandmane, prihvaćen je u izmijenjenom obliku. Obrazložio sam i zapravo došlo je do toga da zastupnici su stekli uvjerenje da tu postoje neke razlike. Međutim, iz ovog obrazloženja vidljivo je da tih razlika nema. Mi možemo sada prihvatiti ovaj amandman u obliku kako je rekla državna tajnica i onda skupa sa prihvaćenim amandmanima glasovati o donošenju ovog zakona. Da ne bi ponovo otvarali raspravu, povlačili amandmane, otvorili raspravu o amandmanima, to iziskiva i vrijeme, ali kao što se vidjelo nema bitnih razlika. Ne postoje bitne razlike, postoji samo nomotehničko usuglašavanje i izričaj koji pojašnjava te amandmane. Ja mislim da su to uglavnom, nitko nekih bitnih primjedbi nije ovdje ni iznio, osim što je malo proceduralno bilo da li je prihvaćanje ovog izmijenjenog teksta amandmana prihvatljivo. Ja vas zato molim da mi glasujemo o ovome. Amandman je prihvaćen od strane predlagatelja u obliku kako je iznijela državna tajnica. Pa sukladno tome dajem na glasovanje Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku. Molim uključimo se i glasujmo o zakonu, skupa s ovim amandmanima naravno. Potrebno je 77 glasova za donošenje ovog zakona. Molim glasujmo tko nije glasovao ili tko je zaboravio ili koji nema ključa pa neka se javi da nema ključa i slično. Molim vas. Predlagač izgleda amandmana da nije. Evo vidite da sam bio u pravu, da nije bilo nekih koji misle da su glasovali, ali nisu. Molim vas rezultat. Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za i 28 protiv, ništa suzdržanih zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Na redu je 11. točka dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 350 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Dok se sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe. A izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Riječ ima Dražen Bošnjaković, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođe i gospodo pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu. Vrlo kratko obrazloženje, jer doista opseg izmjena nije veliki. Naime, ovo je de facto posljedica i ovo je usklađivanje sa Zakonom o vježbeništvu i pravosudnom ispitu. Kao što znate Zakon o vježbeništvu i pravosudnom ispitu jedan novi zakon koji smo ustrojili jedan potpuno drugačiji ulaz u vježbeništvo, jedan potpuno drugačiji način tretmana vježbenika na našim sudovima i jedan drugačiji način polaganja pravosudnog ispita. Kako bi sustav u cijelosti funkcionirao on se naravno dotiče i onih vježbenika u javnom bilježništvu i stoga ovim izmjenama Zakona o javnom bilježništvu mijenjamo određene odredbe gdje govorimo da je Komora javnih bilježnika dužna uskladiti svoj program edukacije, znači one teoretske edukacije svojih javnih bilježnika sa programom koji će imati naša pravosudna akademija. Obzirom da smo u postupku izmjena kao da smo htjeli još ukloniti određene nepreciznosti koje predstavljaju problem mali u praksi, a to se odnosilo prvenstveno na članak 13. Zakona o javnom bilježništvu koji je propisivao koji su uvjeti da bi netko postao bilježnik je li. Pa u okviru toga članka smo imali u stavku 2. jednu odredbu, da javni bilježnik ne može biti onaj protiv koga je otvorena istraga. Danas kažemo da to ne može biti onaj protiv koga je pokrenut kazneni postupak, jer bi se zapravo moglo dogoditi da je netko da je otvorena istraga. Nakon toga je pokrenut kazneni postupak i sa gramatičkim tumačenjem ovakvog članka bismo bili u problemu. Jednaka takva situacija je i kada imamo vezano stegovnim postupcima udaljenje ili zapravo ono privremeno onemogućavanje mjera gdje bilježnici do završetka kaznenog postupka koji se vodi protiv njih ne bi mogli obnašati dužnost bilježnika. Također to je do sada bilo regulirano na način da samo za vrijeme istrage, da sad istraga primjerice završi, nakon toga počne kazneni postupak i po sadašnjoj regulativi gramatički tumačeći zakon mi bismo zapravo morali tolerirati da oni nastave dalje sa svojim radom. Stoga predlažemo i ove dvije manje izmjene i smatramo da je ovaj zakon jedno provođenje Zakona o vježbeništvu koje nam je nužno jer ovakav sustav vježbeništva i polaganja pravosudnog ispita zaista omogućava jednu vrlo široku edukaciju kandidata za pravosudni ispit i smatramo da će bitno pridonijeti znači kvaliteti kadrova koje ćemo imati u cijelom sustavu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Gospođa zastupnica Lovrin.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodo državni tajnici. Odbor za pravosuđe razmotrio je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu s konačnim prijedlogom zakona kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je sve suštinu predloženih izmjena i dopuna. Članovi odbora jednoglasno su podržali donošenje ovoga zakona. Mišljenje odbora da način na koji je regulirana vježbenička praksa javnobilježničkog vježbenika koja može trajati najduže četiri godine i to dvije godine radi stjecanja uvjeta za polaganje pravosudnoga ispita i daljnje dvije godine za stjecanje uvjeta za polaganje javnobilježničkog ispita nije dobro, odredba nije dobra jer se istim postavljaju teži uvjeti za javnog bilježnika od uvjeta koji se postavljaju za suce što je nedopustivo obzirom na prirodu i složenost poslova sudaca u odnosu na javne bilježnike. Predloženo je da se na jasan način propiše obveza o usklađenosti programa stručnog obrazovanja javnobilježničkih vježbenika i programa obrazovanja, dakle onog teoretskog dijela u javnobilježničkoj komori i u pravosudnoj akademiji jednako kako je to i u odvjetničkoj komori. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je podržao da se donese i predložio da se donese Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu sa slijedećim amandmanom. Na članak 4. U članku 127. stavak 1. mijenja se i glasi: "Program stručnog obrazovanja javnobilježničkih vježbenika iz članka 123. stavka 6. ovoga zakona koji donosi komora mora biti usklađen s programom Pravosudne akademije Ministarstva pravosuđa." Stavak 5. istoga članka mijenja se i glasi: "Komora će posebnim pravilnikom odrediti način financiranja stručnog obrazovanja u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovoga zakona." Obrazloženje. Na jasan i nedvosmislen način propisuje se obveza sukladnosti programa obrazovanja javnobilježničkih vježbenika komore i Pravosudne akademije Ministarstva pravosuđa. Propisuje se i rok za donošenje Pravilnika o načinu financiranja stručnog obrazovanja javnobilježničkih vježbenika. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prva je na redu u ime kluba SDP-a zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Klub SDP-a podržava izmjene Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu. Naime, ovim izmjenama želi se odrediti, precizirati neke dvojbe koje su se pojavile kod imenovanja bilježnika, kod privremenog udaljenja bilježnika. I treće, upravo govori se i o edukaciji vježbenika kod javnog bilježnika a shodno i izmjenama odnosno ovog zakona koji smo netom raspravili u pravosudnim tijelima i jednako tako i u odvjetništvu kod jednoobrazne edukacije svih tih vježbenika u pravosuđu a i u pravosuđu u širem smislu kao što je to javno bilježništvo odnosno notarijat. Međutim, obrazloženja ovdje koja se navode za preciziranje kada je javnog bilježnika potrebno udaljiti iz službe jednostavno ne stoji ova dvojba kada počinje kazneni postupak, istragom ili potvrđivanjem optužnice, kada po izmijenjenom Zakonu o kaznenom postupku kojeg smo također netom raspravili sada više oficijelni postupak i ne počinje istragom kao što je to počinjao sada donošenjem rješenja o istrazi, odnosno evo strogo teoretski do tada kada rješenje o provođenju istrage postane pravomoćno. Tako je to bilo do sada. Ali od sada kazneni postupak počinje potvrđivanjem optužnice. Meni je sasvim jasno zašto bi ova uprava koja je pripremala u ministarstvu ovaj prijedlog zakona morala možda znati sve detalje što radi uprava za ... [[Govornica se ne razumije.]] a to bi sigurno trebao znati resorni ministar i Vlada kad predlaže ovakav zakon. Dakle, sad smo imali obrazloženje kad počinje kazneni postupak i još preciziranje da bi sad ostao ovaj zakon koji apsolutno nije prijedlog zakona koji uopće ne korespondira sa izmjenama Zakona o kaznenom postupku. Eto, to su stvari koje se ne bi trebale događati u tom resoru a za to je odgovoran ministar resorni odnosno u cijelosti Vlada. Naravno da se ove izmjene podržavaju jer bilo je dosta dvojbi i kod dosadašnjem Zakona o kaznenom postupku koji je definirao na drugačiji način kažem način počinjenja kaznenog postupka jer on je i na različite načine počinjao ovisno o težini kaznenog djela. Što se tiče ovog vježbeničkog stava i vježbeničke prakse u ovakvom jednom vremenu ja mislim da je to potrebno s obzirom i na učestale primjedbe znate i u zadnje vrijeme koje doduše ne isplivavaju tako često u javnosti takva edukacija to su velike ovlasti koje ima javni bilježnik, njega jednostavno su veće ovlasti nego koje ima i odvjetnik koji može korigirati državno odvjetništvo odnosno sam sud kao jednog od učesnika u postupku, ali javni bilježnik dakle koji ima posebno velika ovlaštenja može nanijeti ogromnu svojim nepreciznim ili nestručnim radom veliku, veliku štetu koja može biti nepopravljiva pogotovo kada se radi o nekim ugovorima, do smrtnom ugovoru ili ugovoru o doživotnom uzdržavanju ili onda recimo kada nasljednici više ne mogu ispraviti grešku. I zato ja mislim da ovakvo vrijeme koje je ovdje određeno nije bez ikakve veze određeno tek toliko da se poigravamo je li to godina i pol, dvije ili tri, nego sigurno da je proistekla iz proznavanja problematike javnog bilježnika i mi u Klubu SDP-a, u cijelosti podržavamo ovakav prijedlog zakona.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, zastupnik Ivo Grbić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku rasprave istaknuo bih da će Klub zastupnika Hrvatske Demokratske Zajednice podržati Konačni prijedlog zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu kojim zakonskom prijedlogom se i usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. Predloženim izmjenama i dopunama zakona rekao bih preciznije se i na nedvojben način propisuje da osoba koja je podnijela zahtjev za imenovanje za javnog bilježnika ne ispunjava uvjete za imenovanje ako je protiv te osobe pokrenut kazneni postupak što predstavlja širu i obuhvatniju formulaciju zapreke za imenovanje za javnog bilježnika. Naime, dosadašnjom odredbom zakona propisano je da osoba koja je podnijela zahtjev za imenovanje za javnog bilježnika ne ispunjava uvjete za imenovanje ako je protiv nje otvorena istraga. Isto tako preciznije se određuje slučaj kada se javni bilježnik privremeno udaljuje iz službe po sili zakona ako je protiv njega pokrenut kazneni postupak za kazneno djelo za koje je predviđena kazna zatvora od pet godina ili teža kazna ili za djelo koje je po svojoj prirodi takvo da ga čini nedostojnim za obavljanje javnobilježničke službe sve do pravomoćnog okončanja kaznenog postupka a ne kao što je to sada propisano samo zbog pokrenute istrage čime je takvoj osobi omogućeno da po završetku istrage i prestanka suspenzije nastavi obnašati javnobilježničku službu iako se protiv iste i dalje vodi kazneni postupak. Obzirom da Zakon o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu određuje da se program obrazovanja javnobilježničkih vježbenika i trajanja vježbeničke prakse uređuje Zakonom o javnom bilježništvu, predlaže se propisati da je javnobilježnički vježbenik u javnobilježničkom uredu obavlja praksu radi polaganja pravosudnog ispita i stjecanja uvjeta za polaganje javnobilježničkog ispita prema programu obrazovanja javnobilježničkih vježbenika. Te da vježbenička praksa može trajati najduže do četiri godine i to dvije godine radi stjecanja uvjeta za polaganje pravosudnog ispita i daljnje dvije godine za stjecanje uvjeta za polaganje javnobilježničkog ispita. Nadalje, predlaže se da Hrvatska javnobilježnička komora dužna donijeti obvezatni program stručnog obrazovanja javnobilježničkih vježbenika, dok teoretski dio stručnog obrazovanja i javnobilježničkih vježbenika mora biti usklađen sa programom pravosudne akademije a praktični dio vježbeničke prakse provodi se sukladno Zakonu o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu. Također, predloženim izmjenama i dopunama propisuje se da javnobilježnički vježbenici nakon 18 mjeseci javnobilježničke prakse imaju pravo pristupiti polaganju pravosudnog ispita ako su obavili praktični i teoretski dio stručnog obrazovanja. Radi svega navedenog Klub zastupnika Hrvatske Demokratske Zajednice podržava donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu kao i podnijeti amandman Odbora za pravosuđe. Hvala.
Klub HNS-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Predloženim Izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu dolazi do usklađenja sa odredbama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i pravosudnom ispitu na način da komora utvrđuje obvezatni program obrazovanja, javnobilježničkih vježbenika radi polaganja pravosudnog ispita, propisuju se rokovi u kojima vježbenici imaju pravo pristupiti polaganju pravosudnog ispita. Preciznije se reguliraju uvjeti za javne bilježnike, preciznije se regulira privremeno udaljenje iz službe po sili zakona. Dakle, puno toga smo već čuli o članku 13. i članku 18., ja to neću ovdje ponavljati. I na kraju ću reći da će Klub Hrvatske Narodne Stranke podržati ove promjene i izmjene zakona.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo radi se o jednom vrlo kratkom Prijedlogu zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu. Dosta je već rečeno, ja bih naglasila posebno da me raduje ovaj prijedlog izmjene kada se iz službe udaljava po sili zakona javni bilježnik u slučaju kada je pokrenut kazneni postupak za određeno kazneno djelo iz razloga što smo danas do sada imali jednu odredbu zakonsku koja je dovodila onda do apsurdnih situacija da je javni bilježnik bio udaljen od službe za vrijeme dok je trajala istraga a kada je temeljem te istrage pokrenut kazneni postupak onda nije bilo zakonskog temelja za udaljenje pa se ministarstvo, odnosno ministar morao dovijati tome na koji način bi tražilo od komore da pokrene stegovni postupak jer je to bio temelj za stegovni postupak ali nije bilo za ex lege udaljenje iz službe. Stoga se ta apsurdna situacija ovim izmjenama popravlja i to je dobro. Također je dobro da se ovaj zapravo zakon usklađuje sa odredbama Zakona o vježbenicima, da se ujednačava vježbenička praksa u tom teoretskom i praktičnom dijelu. No, ono što smo evo čuli da je dobro o tome možemo raspravljati da li je dobro ili nije dobro, što tko o tome misli o ovoj vježbeničkoj praksi kod javnih bilježnika u trajanju od četiri godine, ali jednostavno bi kada bismo prihvatili u ovakvom obliku izmjene i dopune članka 123. došlo do situacije da bi bili u kontradikciji stavovi istoga članka. Naime, u postojećem zakonu njegovim posljednjim izmjenama i dopunama prije ove predložene dopunjen je članak 123. na način da su uvedeni u javno bilježništvo javnobilježnički savjetnici o kojima se vodi registar u Javnobilježničkoj komori i taj članak kaže u svome stavku 7. ako vježbenik nakon položenog pravosudnog ispita nastavi s radom ili zasnuje radni odnos u javnobilježničkom uredu, smatrat će se javnobilježničkim savjetnikom. Dakle, javnobilježnički vježbenik koji je dvije godine vježbenik, nakon položenoga pravosudnog ispita ne može i dalje biti vježbenik javnobilježnički još dvije godine stjecajući praksu i iskustvo za polaganje javnobilježničkog ispita, već on prema odredbi jednog stavka u tom istom članku sadašnjeg zakona on se smatra javnobilježničkim savjetnikom. Jednako tako taj zakon, osnovni tekst ovog zakona propisuje onda da u javnobilježničkom uredu može biti zaposlen samo jedan javnobilježnički savjetnik. Dakle, on ex lege ako je položio pravosudni ispit postaje javnobilježnički savjetnik sve dok ne položi ispit za javnog bilježnika nakon čega može postati javnobilježnički prisjednik, koji onda također zakon određuje da bi limitirao veličinu ureda jer se smatra da država prenosi ovlast na javnog bilježnika, a ne na njegovu moguću posadu u kancelariji kojih će onda biti daleko više pa je ograničen zadnjim izmjenama i broj javnobilježničkih prisjednika i broj javnobilježničkih savjetnika. Pa ću evo ja uložiti amandman u tome smislu da bi se uredio ovaj članak 123. zakona, a potom ću podržati naravno ove izmjene i dopune. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Želim samo reći da predlagatelj prihvaća ovaj amandman Odbora za pravosuđe. Doista je izričaj Odbora za pravosuđe puno precizniji nego što je naš u prijedlogu. Hvala Odboru za pravosuđe. A ovdje mogu reći samo na primjedbu da je trebalo precizirati ovaj sami tajming ili vrijeme pokretanja kaznenog postupka, mislim da nomotehnički ovo to pokriva jer kada bismo pisali sve ono što piše u Zakonu o kaznenom postupku onda bismo morali precizno napisati šta je sa trenutkom pokretanja kaznenog postupka kad imamo kazneni nalog ili kad imamo privatnu tužbu. Zato nam je ovo puno prikladnije da kažemo da je to kada je pokrenut kazneni postupak. A lex specialis Zakon o kaznenom postupku on precizira znači sve ove situacije koje su različite kada je kazneni postupak pokrenut. Nomotehnički je moguće i ovako, kao što je to rekla kolegica Antičević, ali mislim da je nama bilo puno primjerenije ići na ovakvu jednu nomotehničku metodu gdje znači prepuštamo lex specialis da on odredi pokretanje kaznenog postupka, koji je to precizno trenutak. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
15. Konačni prijedlog zakona o Izmjeni i dopuni zakona o javnom bilježništvu. Bio je hitni postupak P.Z.E br. 350 predlagatelj zakona Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za pravosuđe i zastupnica Ana Lovrin. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora i o njima se na glasuje. Postaje sastavni dio prijedloga zakona a gospođa Marina Dujmović-Vuković molim da se izjasni o amandmanu gospođe Ane Lovrin na članak 3.
Na članak 3. prihvaćamo ali na način da drugi stavak amandmana glasi: "Stavak 7. mijenja se i glasi: vježbenička praksa javnobilježničkog vježbenika može trajati dvije godine radi stjecanja uvjeta za polaganje pravosudnog ispita.".
Gospođa Lovrin?
Slažem se.
Prihvaćen u tekstu kako je državna tajnica to pročitala. Amandman 2. na članak 127 [[Upadica: Na članak 4.]] A ono je bio na članak 3.? [[Upadica: Da, da, ovo je na članak 4.]] [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Je, je, dobro. Dakle, prihvaća se ali na način da stavak 2. ovog amandmana glasi: "Dosadašnji stavci 3., 4. i 5. postaju stavci 4., 5. i 6.".
Ako je prihvaćeno … [[Govornik se ne razumije.]] Dobro, hvala vam lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnom bilježništvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj zakon je prihvaćen sa 100 glasova za, 1 suzdržan, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom u prekršajnom postupku, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 353 Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli odbori za zakonodavstvo, europske integracije i pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tko će u ime predlagatelja obrazložiti? Državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, Zoran Pičuljan. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Prekršajni zakon propisao je prekršajno-pravne sankcije i među njima i rad za opće dobro na slobodi i uvjetnu osudu sa zaštitnim nadzorom. Propisao je i da izvršavanje ovih prekršajno-pravnih sankcija mora biti uređeno posebnim zakonom. Takvog zakona nema i takav zakon je sada pred vama. U njemu se predlaže da nadležnost za izvršavanje rada za opće dobro na slobodi preuzimaju prekršajni sudovi i time se povezuje ovaj institut sa lokalnom zajednicom, dok kod uvjetne osude ostaje ona ostaje u izvršavanju vezano uz Ministarstvo pravosuđa, povjerenike Ministarstva pravosuđa. Znači stvar je ovoga zakona da popuni pravnu prazninu, ima određeni antikorupcijski efekt, a i određenu vrlo snažnu poveznicu prema sustavu probacije koji će u ovom Visokom domu biti prezentiran kroz zakonski tekst tijekom sljedećeg ili sljedeća dva tjedna. Zahvaljujem vam.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Europske integracije? Pravosuđe? Otvaram raspravu. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava donošenje Prijedloga zakona o izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom u prekršajnom postupku, naime iz dva razloga najmanje. Prije svega, dobro je to za i smatramo da je to najbolji odgojni utjecaj za te počinitelje, to je s jedne strane. A s druge strane, da naš penalni sustav rasteretimo ovakvim, ja bih rekla čak i slučajnim delikventima. To je nešto što je jako potrebno. Međutim, čini mi se ovdje da ipak će biti potrebno osigurati određena sredstva za provođenje ovog zakona, iako ovdje stoji da za provedbu ovog zakona ne treba osigurati dodatna financijska sredstva. Ovo je jedno od dobrih rješenja, a sva dobra rješenja koštaju, bar u startu. I da više ne duljim, htjela bih nešto reći jer ova prilika iziskuje da se o tome govori, a mislim da je to jako važno. Treba ukinuti supletorni zatvor. Bit će sve više ljudi koji neće moći platiti ili i ako mogu, to im je nekakva zadnja stavka. Idem u zatvor, i na takav način, zato što nije platio neku prekršajnu prometnu kaznu za krivi parking, pogrešno parkiranje, on će radije otići u zatvor jer je potrošio ta sredstva. To je jedna stvar. Drugi razlog, možda i nema tih sredstava i toga će nažalost biti sve češće. I treća stvar, to je bila opća pošast da se na takav način izruguju sustavu. Znaju da nema mjesta, pa onda pretplate se, čekaju red i to je sprdačina onda od sustava koju provode upravo oni koji su prekršili zakon. To jedna ozbiljna država ne bi smjela sebi dozvoliti da joj se oni koji lome zakon, koji krše zakon, smiju. Trebalo bi jednostavno inzistirati na izvršenju novčane kazne. Država ne može izvršiti novčanu kaznu. Kako to banke mogu izvršiti? Kako može banka sa svojim fiducijem lijepo za neisplaćenu zadnju ratu odnijeti čitavu kuću. To smo im mi omogućili sa zakonima. Mi se stalno tome protivimo pogotovo u ovom vremenu recesije. Ovo samo napominjem bit će vremena i o tome govoriti, ali ovo samo napominjem ovdje da su brojne situacije kad postoji imovina, ali se državi jednostavno ne da zezati sa manjim iznosima i naplaćivati novčanu kaznu ako ona nije elegantno sa nekog računa, bilo da taj ima stalne prihode, pa se onda to na takav način. Ali pljenidbom i ovim to se država, naravno jer joj je to onda skupo, neadekvatno. Ali ona to mora učiniti, ne zato što joj je to ekonomski isplativo ili ne, jer takav postupak u konačnici je daleko, daleko skuplji, kompliciraniji od same te počesto i beznačajne novčane kazne, ali to je potrebno raditi da bi slala time država poruku. Ona time odgojno utječe da će učiniti sve, da će uložiti sva sredstva da se pravda zadovolji. Jedino tako građani poštuju državu i shvaćaju je ozbiljno. A što mi radimo? Imamo taj institut supletornog zatvora. Nije se moglo u prvom trenutku i onda punimo kaznionice, zatvore koji su puni i prepuni i izlažemo takvu jednu osobu kriminalnoj infekciji. A vidimo bome je sada u zadnje vrijeme ne samo kriminalnoj infekciji, nego i infekciji od drugih zaraznih pravih boleština. Prema tome, situacija je ozbiljna u našem zatvorskom sustavu. Trebamo naći sve moguće načine i iznaći načine da ga rasteretimo a da na ovakav način favoriziramo nešto što je toliko provjereno, što i ti ljudi kad obave tu jednu zadaću itekako cijene i to ima neslućene odgojne utjecaje na takve osobe, da im je društvo dalo povjerenje u slobodi, ali da ipak nešto učine za opću korist. Nije bilo, imamo, poznati su podaci i slučajevi iz Europe, pa i iz Amerike od kojih već dugi niz godina i desetljeća i desetljeća upotrebljavaju ovaj institut, da te osobe koje i nisu baš bile osuđene za nekakve zanemarive prekršaje, kada su bile izložene ovakvom radu za opće dobro ne samo što su preokrenule s dubokom svoj život, nego su postali veliki zagovornici humanitarnog rada jer veseli, jer je dobro činiti dobro i to veseli svaku osobu. Samo im treba pružiti šansu. Hvala lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Ja moram reći da pozdravljam donošenje ovog zakona, ali smatram potrebnim i upozorit na probleme koje očekujem u primjeni ovog zakona. Naime, rad za opće dobro kao zamjena za zatvorsku kaznu, kao zamjena za neplaćenu kaznu je mjera koju ja apsolutno podržavam. No međutim, naravno ne samo kao mjeru za smanjenje prenapučenosti u zatvorskom sustavu. Međutim, tekst zakona ne smije biti samo popis dobrih želja nego se njegovo provođenje mora potvrditi i u praksi, a tu postoji opasnost diskreditacije i ovog samog zakona i cijele ideje kao što je to bilo u slučaju civilnog služenja vojnog roka gdje se zapravo jednim neprimjerenim, rekao bih provođenjem samog zakona sve skupa provodilo, pretvorilo u jednu pa gotovo bih rekao burlesku. Zbog toga ću biti iznimno važan i poseban pravilnik o određivanju ustanova i drugih pravnih osoba u kojima će se obavljati taj rad za opće dobro, a koji će sukladno ovom zakonu donijeti nadležni ministar. Ne smije se po mom mišljenju pritom dogoditi da se radom za opće dobro smatra primjerice vratarski posao u uredima državne uprave ili dostavljački poslovi i tome slično što smo imali upravo kod civilnog služenja vojnog roka i što je zapravo diskreditiralo cijeli taj sustav. Mene osobno posebno zabrinjava i odredba da će se vrijeme i dnevno trajanje obavljanja rada prilagoditi potrebama osuđenika. Osuđenici su ipak osobe koje trebaju nešto učiniti za sustav, a ne treba se sustav u toj mjeri prilagođavati njima da im prilagođava praktično i radno vrijeme. To je jedna odredba koju smatram neprihvatljivom. Osim toga, smatram posebno značajnim utvrditi uz popis ustanova i pravnih osoba u kojima će se obavljati rad i sustav kontrole tih ustanova što samim tekstom zakona nije predviđeno, ali i uvođenje kontrole cijelog sustava u cijelosti. Moram napomenuti da svrhu donošenja ovog zakona vidim posebice i u kažnjavanju vandala što mi imamo kao država, kao društvo u cjelini itekako velikih problema. Posebno želim naglasiti činjenicu da mi praktično imamo gotovo takvu situaciju da se našim građanima više isplati istresanje primjerice smeća na ulice jer je manji trošak plaćanja kazne od legalnog i primjerenog postupka naručivanja primjerice kontenjera za odvoženje takvog otpada. Možda jedan primjer iz zemalja Europske unije. Prije nekoliko godina bili smo svi šokirani kada je prilikom odlaska na maturalno putovanje jedan naš srednjoškolac šarajući grafit po jednoj zgradi u Njemačkoj bio uhićen, te mu je bila određena kazna od 50000 eura zbog šaranja po zidovima. To je nešto što kod nas je problem kojim se praktično ne bavi nitko. Policiju uopće ne zanima šaranje po zidovima, ali to je jedan od prekršaja kojima se s jedne stran ipak bi morala baviti policija, a s druge strane kroz ovaj zakon možemo na neki način borit se protiv vandalizma koji je kod nas premašio svaku mjeru. Na kraju želim reći podržavam ovaj zakon, raduje me njegovo donošenje, ali želim i uspjeh u njegovom provođenju. Hvala lijepa na pozornosti.
Hvala. Gospodin zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, ovim zakonom koji je pred nama uređuje se izvršavanje prekršajno-pravnih sankcija, rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom izrečenih punoljetnim osuđenicima u prekršajnom postupku što je regulirano člankom 1. Naime, novi Prekršajni zakon koji je na snazi od 1. siječnja 2008. godine propisuje da će se posebnim zakonom urediti izvršavanje ovih prekršajno-pravnih sankcija, dakle rada za opće dobro na slobodi kao i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom koje se u praksi često nazivaju i alternativnim sankcijama. Obilježja, odnosno prednosti tih alternativnih sankcija, pogotovo u kaznenom, ali i prekršajnom postupku su prije svega da se one izriču umjesto oduzimanja slobode, tj. osuđena osoba se ne upućuje na izdržavanje kazne zatvora, da nakon izdržavanja kazne zatvora nije potrebno kroz različite institucije osuđenika uključivati u redoviti život zajednice te da su alternativni programi uspješniji u odnosu na recidivizam ili su barem jednako uspješni kao i zatvorski. Što se tiče instituta rada za opće dobro na slobodi, on je uveden i postoji u našem kazneno-pravnom sustavu od 1. siječnja 1998. godine kada je stupio na snagu novi Kazneni zakon. Taj institut nije posebna vrsta kazneno-pravne sankcije, već je uspostavljen kao zamjena za izrečenu kratkotrajnu kaznu zatvora od maksimalno 6 mjeseci. Za razliku od rada za opće dobro na slobodi, uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom u našem kaznenom zakonodavstvu postoji još od 1978. godine kada je Krivičnim zakonom uz uvjetnu osudu reguliran i zaštitni nadzor. Novi Prekršajni zakon uveo je rad za opće dobro na slobodi na način da se za 300 kuna novčane kazne, da se dakle 300 kuna novčane kazne zamjenjuje sa jednim danom rada za opće dobro na slobodi uz ograničenje da se tako određen rad za opće dobro na slobodi ne može odrediti u trajanju kraćem od 3 ni duljem od 60 dana. Isto tako, Prekršajni zakon propisuje mogućnost izricanja uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom uz rok kušnje od 3 mjeseca do jedne godine uz mogućnost primjene propisanih posebnih obveza. Dakle, uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom primjenjuje se u slučaju kada su ostvareni uvjeti za uvjetnu osudu, ali s obzirom na osobu i okolnosti u kojima počinitelj prekršaja živi, sud može ocijeniti da mu je potrebna pomoć, zaštita i nadzor kako radi ostvarenja obveze u roku provjeravanja kako ne bi počinio novi prekršaj. Da bi se moglo izvršiti ove dvije navedene prekršajno-pravne sankcije, potrebno je dakle donijeti ovaj Zakon o izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom u prekršajnom postupku. Vezano uz provođenje ovog zakona važno je naglasiti da se izvršavanje rada za opće dobro na slobodi stavlja u nadležnost prekršajnog suda prema mjestu prebivališta počinitelja s obzirom da taj rad treba izvršavati u lokalnoj zajednici počinitelja prekršaja i to u ustanovama s kojima će prekršajni sudovi sklopiti ugovor. A što se tiče izvršavanja uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom i posebnim obveza u zaštitni nadzor izrečene u prekršajnom postupku, propisuje se njihovo izvršavanje sukladno odredbama zakona koji uređuje izvršavanje uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom izrečene u kaznenom postupku, tj. prema Zakonu o izvršavanju zaštitnog nadzora i rada za opće dobro na slobodi. Dakle, iz navedenih razloga te razloga što se ovim zakonom usklađuje domaće zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije, u odnosu na izvršavanje prekršajno-pravnih sankcija koje se izvršavaju na slobodi, podržati ću njegovo donošenje. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da ovaj prijedlog zakona nema članak 13. u sebi, rekao bih da je idealan. Članak 13. je onaj koji govori da će ministar u roku od 3 mjeseca donijeti Pravilnik o određivanju ustanova i drugih pravnih osoba gdje će se rad za opće dobro izvršavati. Naime, razgovarajući sa sucima koji su do sada željeli već primjenjivati izricanje kazne rada za opće dobro, pitao sam ih zašto to ne rade češće. Ali su me upitali, gospodine zastupniče, je li vi znate kamo da ih šaljemo na rad za opće dobro? Koje ustanove i pravne osobe u Hrvatskoj u ovom trenutku jesu određene, koliko ih je, kamo bi ih mi mogli slati? Ja sam rekao da ne znam. Vidite, kad bi tek svakog desetog presudili na rad za opće dobro 3 dana, da bi došli na red i odradili 3 dana jer minimalno je 3 dana, svaki od njih bi otprilike čekao 5 godina da dođe na red. Kakav je smisao svega toga? Naime, doista ima dio građana koji ne da želi izbjegavati plaćanje novčane kazne, jednostavno nećete nikad od njih moći naplatiti, pa ni uz pomoć banaka jer nemaju ni tekuće ni žiro račune i nemaju novaca. Imaju oni koji izbjegavaju, namjerno izbjegavaju plaćanje kazne. Ova mjera omogućila bi i smanjenje pritiska na zatvore, omogućila bi provedbu sankcija nad onima koji bi trebali biti novčano kažnjeni, a suci izbjegavaju izricanje takvih kazni jer znaju da nikad kazna neće biti plaćena, a radije predmete ostavljaju da završe u zastari ili je to jednostavnije, nego imati evidentirane neplaćene kazne. Posebice u dijelu populacije koja je dobro poznata, naročito kod nas u Međimurju. I vele, što da radimo, kamo da ih šaljemo? Za koji prekršaj sudac može izreći rad za opće dobro? Za prekršaj za koji je predviđena kazna do 500 kuna, je li? Do 500 kuna ili je to povećano možda? Nije, ne vjerujem. Do 500, je li tako? Za koliko prekršaja je predviđena kazna 500 kuna? Za koje i koliko? Ovaj zakon bi trebao pratiti izmjene Prekršajnog zakona gdje je pitanje sankcija s tih 500 povećana na 5 tisuća. Onda bi imalo smisla. Jer dakle samim tim je već ograničeno na mali broj mogućih građana na koje će se ovo moći primjenjivati. I sad vraćam se na ovaj članak 13. Da li je dobro da pravilnikom ministar to određuje? Zašto nema zainteresiranih za to? Što će pravilnik učiniti da bi bilo više mjesta za rad za opće dobro? Što će ministarstvo ili ministar ili vi koji sjedite ovdje u ime tog ministarstva poduzeti da nakon izricanja mjere rada za opće dobro na slobodi od 3 do 60 dana, kako zakon predviđa od 3 do 60 dana, može biti izvršiv na način da se zna kamo se to šalje? Recimo u svakoj županiji bude otprilike 5, 6, 10 pravnih osoba i institucija sa kapacitetom ne manjim od 150 ljudi koji će moći izvršavati ovu prekršajnu kaznu. Zato sam zakon, koliko god dobar po normi bio sa ovim pravilnikom i nejasnoćama što će se to promijeniti u praksi, kako ćemo povećati zainteresiranost pravnih osoba da prihvate ljude na takav rad neće biti nikakvog napretka, ostati će po starom, imati ćemo novi zakon bez mogućnosti … [[Govornik se ne razumije.]] I na kraju pitam, a zašto ne i kod fizičkih osoba? Znači samo kod pravnih osoba? A fizičke osobe se bave održavanjem zelenih površina primjerice. To je legalna djelatnost, oni su dobili posao na natječaju kada je grad raspisao. Zašto samo pravne osobe? OPG, obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, to je fizička osoba, ne pravna. Dakle, definicijom ustanova i pravnih osoba, ustanova i pravnih osoba praktički … [[Govornik se ne razumije.]] mogući krug mogućih kandidata gdje bi se to provodilo. I zbog toga izražavam sumnju da će biti bitnijeg napretka u svemu tome a to će se vidjeti recimo ili moći vidjeti za godinu dana nakon usvajanja ovoga zakona da li će doći do bitnijeg pomaka u izricanju takvih mjera jer vas podsjećam da u obrazloženje jednog drugog zakona vidljivo da je unatrag šest godina u cijeloj godini izrečeno ako se ne varam 630 takvih presuda, ako. U 6 godina. I ti koji su izrečeni u takvoj presudi pola od toga nisu građani. Zato, a u obrazloženju ni riječi o tome a ministra nažalost nema tu, ovaj dobar zakon biti će blokiran pravilnikom jer će to samo opet biti očito novi administrativni akt, ako doista uprava za izvršavanje ili kako se zove to u ministarstvu ne shvati da je to jeftinije od gradnje novih zatvorskih kapaciteta i nešto napraviti da se proširi i na mogućnost na fizičke osobe i da netko nekoga zainteresira da u to bude uključen. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Zoran Pičuljan. Izvolite
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, zahvaljujem gospodi zastupnicima na ovoj uistinu iscrpnoj raspravi o zakonu koji naizgled nije tako važan i u svakom slučaju nije tako sadržajno i opsegom velik. No, ono što nam se čini da, mi mislimo da je suprotno od kolege Lesara zakon sigurno nije idealan ali u svakom slučaju on je dobar. I treba imati povjerenja da ćemo pravilnikom koji će ministar propisati definirati ustanove kod kojih će se ustanove i pravne osobe, kod kojih će se izvršavati ova, doći do izvršenja i realizacije ovoga instituta. To što je ovaj institut relativno malo korišten znači da ga treba poticati i da sudove treba poticati da ga što više prihvaćaju i to će biti zadaća ovoga ministarstva i u sljedećih nekoliko mjeseci i sljedeće godine. U svakom slučaju čini nam se da su sve ove primjedbe dobre ali da ustvari nisu suprotne od intencije predlagatelja da uredi ovo područje koje ustvari do sada nije u dovoljnoj mjeri bilo uređeno i da ga promovira da na kvalitetan način odgovori u pravosudnom sustavu i na ovu ne dilemu ali ovu potrebu, modernu potrebu vremena. Ono što nam se činilo dobrim jest da se prihvati i prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo jer u pravno tehničkom smislu ustvari bolje uređuju i definiraju institute koje smo uredili. Eto toliko i čini nam se da će donošenjem pravilnika vrlo dobro zaživjeti izvršavanje ove kazne. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
16. Konačni prijedlog zakona o izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom u prekršajnom postupku. Bio je hitni postupak P.Z.E. br. 353. Predlagatelj zakona Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predlagatelj je u tijeku rasprave prihvatio amandman Odbora za zakonodavstvo i o njemu se ne glasuje prema članku 169. Poslovnika dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izvršavanju rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom u prekršajnom postupku. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom zakona 101 glas za, 2 suzdržana, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku: - Konačni prijedlog zakona o Izmjenama zakona o predmetima opće uporabe, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 349; Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dražen Jurković će dodatno obrazložiti prijedlog izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici, ovo je Zakon o izmjenama zakona o predmetima opće uporabe. Naime Nacionalnim programom Vlade Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji predviđeno je i donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predmetima opće uporabe u cilju usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije u poglavlju I. "Sloboda kretanja roba". Navedeni prijedlog ima za cilj brisati odredbe o kozmetici sa posebnom namjenom koja kategorija nije uređena pravnom stečevinom Europske unije a ujedno predstavlja i zapreke u slobodnom kretanju roba i predmeta opće uporabe. Napominjem da navedene odredbe stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i čime će biti potpuno uklonjene zapreke u slobodnom kretanju predmeta opće uporabe. Zahvaljujem.
Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, predsjednik odbora gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb na svojoj 25. sjednici raspravio je o Prijedlogu zakona o Izmjenama zakona o predmetima opće uporabe sa Konačnim prijedlogom zakona. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je da je važeći zakon o predmetima opće uporabe uređuje pojam predmeta opće uporabe a osigurava u tom zakonu visoku razinu zaštite ljudskoga zdravlja. Predložene izmjene koje su pred nama dio su procesa usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije i usklađivanje sa odredbama Zakona o hrani. U raspravi članovi odbora podržali su predložene izmjene. Brisanjem odredbi o kozmetici sa posebnom namjenom koja nije uređena pravnom stečevinom Europske unije provodi se usklađenje s ugovorom o osnivanju Europske zajednice i uklanjaju se zapreke u slobodnom kretanju roba i predmeta opće uporabe istaknute na odboru. Odredbe predloženog zakona u dijelu koji se odnosi na kozmetiku sa posebnom namjenu stupiti će na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji čime se omogućava fleksibilna prilagodba nacionalnog zakonodavstva, zakonodavstva Europske unije, mišljenje članova odbora. Nakon rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjenama zakona o predmetima opće uporabe u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o predmetima opće uporabe govori o činjenici da je Hrvatski sabor 2006. godine donio Zakon o predmetima opće uporabe kojim se uređuje pojam predmeta opće uporabe, uvjeti koji glede zdravstvene ispravnosti moraju ispunjavati, opći uvjeti za proizvodnju i stavljanja na tržište, sustavno laboratorijsko ispitivanje, prava, dužnosti i ovlasti nadležnih tijela u vezi s predmetima opće uporabe proizvedeni u Republici Hrvatskoj ili uvezenim i stavljanjem na tržište Republike Hrvatske. Odredbe ovog zakona odnose se i na sirovine i na aditive za proizvodnju predmeta opće uporabe. Radi potpunog usklađivanja s člancima 28., 29. i 30. ugovora o Europskoj zajednici predviđeno je donošenje zakona o izmjenama Zakona o predmetima opće uporabe u cilju usklađivanja nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije u poglavlju 1. koje govori o slobodi kretanja roba. Navedeni prijedlog o izmjeni zakona ima za cilj brisati odredbe o kozmetici s posebnom namjenom koja kategorija nije uređena s pravnom stečevinom Europske unije, a ujedno predstavlja i zapreke u slobodnom kretanju predmeta opće uporabe. U nastavku bi samo spomenula članke koji se mijenjaju u odnosu na važeći zakon. Tako članak 2. eto definira pojmove o zakonu i njihova značenja. Članak 14. definira što je sve potrebno za obavljanje djelatnosti, proizvodnje i stavljanje predmeta na tržište. Članak 16. govori o osobama u proizvodnji kozmetičkih proizvoda i kozmetike s posebnom namjenom. Članak 17. govori o obvezama subjekta u poslovanju s predmetima opće uporabe. Članak 18. definira laboratorijska ispitivanja zdravstvene ispravnosti predmeta opće uporabe. Članak 20. govori o uzorcima. Članak 21. govori o nadležnosti inspektorata inspektora. Dakle, ovom izmjenom i dopunom zakona određuju se i termini primjene istog. Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke će podržati promjene i izmjene ovoga zakona.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon, a predmeti opće uporabe jesu materijali i predmeti koji dolaze u neposredan dodir s hranom i predmeti široke potrošnje. Materijali i predmeti koji dolaze u neposredan dodir s hranom jesu materijali od koji su izrađeni predmeti od opće uporabe koji dolaze u neposredan dodir s hranom. A predmeti koji dolaze u neposredan dodir s hranom jesu posuđe, pribor, oprema, uređaji, ambalaža koja se radi u poslovanju sa hranom. Predmeti široke potrošnje jesu posuđe, pribor, oprema, uređaji za proizvodnju kozmetičkih proizvoda, ambalaža za predmete opće uporabe, ambalaža u koju se pakiraju predmeti opće uporabe navedeno u ovom članku. Dječje igračke uključujući proizvode namijenjene dojenčadi i djeci mlađe od tri godine za olakšavanje hranjenja, sisanja, umirivanja i spavanja, te proizvodu za zabavu odraslih. Kozmetički proizvodi, kozmetika s posebnom namjenom, sredstva za odražavanje čistoće u kućanstvu i industriji uključujući i ona koja se koriste u proizvodnji i stavljanju hrane na tržište, dezinfekcijska sredstva te ... [[Govornik se ne razumije.]] za kućnu uporabu, duhan, čak evo i duhanski proizvodi, pribor koji pri pušenju dolazi u dodir sa ustima i usnom šupljinom, lula, cigaretnik itd. nije mi ovo drago spominjati ali stoji i to u tome. Određeni predmeti i sredstva koja pri uporabi dolaze u neposredan dodir s kožom ili sluznicom. Dakle, iz navedenog je potpuno razvidno koliko puno kategorija pokrivaju ovi predmeti opće upotrebe i koliko je široko i vrlo važno isto područje. I zato ga naravno potrebito imati pod nadzorom i to je ovaj spomenuti Zakon o predmetima opće uporabe iz 2006. godine. A taj zakon kaže dakle u cilju zaštite zdravlja pučanstva se uređuje pojam predmeta opće upotrebe, uvjeti koji glede zdravstvene ispravnosti moraju ispunjavati, predmeti opće upotrebe opći uvjeti za proizvodnju i stavljanja na tržište predmeta, sustav kontrole predmeta, sustavno laboratorijsko ispitivanje radi praćenja zdravstvene ispravnosti, predmeta opće uporabe, prava dužnosti i ovlasti nadležnih tijela u vezi s predmeta opće uporabe proizvedeni u Republici Hrvatskoj ili uvezenim stavljenim na tržište Republike Hrvatske. Dakle, može se reći da pokriva naravno sve i navedeni zakon je u cijelosti prihvatio nove zahvate u pogledu standarda kvalitete, sigurnosti predmeta opće uporabe kako bi se osigurala visoka razina zaštitite ljudskog zdravlja. Evo o zaštiti zdravlja u ovom Visokom domu je uistinu bilo dosta govora, o troškovima liječenja isto tako i potrebitim sredstvima. Naravno bilo je i glede pušenja i nepušenja, zaštite nepušača isto tako. Tako da je potrebito i to spomenuti i zasigurno je to vrlo važno i bitno pokriveno ovim zakonom. Postoji i onaj drugi dio naravno koji su prethodnici spomenuli to je naše usklađivanje zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije, ispunjavanje mjerila. Dakle i u tom pogledu slijede nam ove izmjene koje su sada pred nama. Dakle, stoga radi potpunog usklađivanja sa člancima 28. i 30. ugovora o Europskoj zajednici nacionalni program Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji predviđeno je donošenjem zakona ovoga o predmetima opće upotrebe u cilju usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije u poglavlju 1. – sloboda kretanja roba. Dakle sve je to rečeno, a ovdje se radi o jednoj maloj izmjeni to je o kozmetici sa posebnom namjenom. Ne radi se o velikom zahvatu. A kozmetika sa posebnom namjenom to su pripravci koji se primjenjuju na koži ili dolaze u dodir sa sluznicom i drugim dijelovima tijela, a imaju sustavno djelovanje. I sada ovih dana kada čujemo o kozmetici osim ovoj sa sustavnim djelovanjem, dosta u medijima se o tome govori da kozmetika ima dosta i kortikosteorida u sebi itd. E odmah dolazi do panike u javnosti. I zasigurno je u tom dijelu je potrebno i to objasniti. Ali ovdje se radi uistinu o usklađivanju, jer ove kategorije nema u pravnoj stečevini Europske unije. I tu se radi evo ja bih isto tako slobodno se izrazio da se radi o jednoj kozmetičkoj promjeni na neki način u tri članka. Članku 14. i 16. i 17. da se brišu, jednostavno se brišu. Dakle kozmetika sa posebnom namjenom i s time bi bilo to riješeno. I ono što je bitno reći dakle kad se to izvrši prvo da taj zakon stupa danom pristupanja Hrvatske Europskoj uniji, to je prvo osim u člancima 5. i 6. koji govore o inspekcijskom nadzoru i članak 6. koji govori o laboratorijskom nadzoru gdje se oni referalni laboratoriji navode kao referentni laboratoriji. Drugi momenat koji je važno još naglasiti ovdje da danom pristupanja Hrvatske Europskoj uniji poslova nadzorom nad uvozom predmeta opće uporabe iz država članica Europske unije prenose se u unutarnji promet čiji nadzor obavlja Sanitarna inspekcija ministarstva nadležnost za zdravstvo. Treće, danom stupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji zahtjev za obavljanje djelatnosti proizvodnje i stavljanja na tržište predmeta opće uporabe na području Republike Hrvatske može podnijeti pravna ili fizička osoba sa sjedištem u bilo kojoj državi članici Europske unije. Četvrto, danom pristupanja Republike Hrvatske djelatnost proizvodnje i stavljanja na tržište predmeta opće uporabe mogu obavljati pravne i fizičke osobe sa sjedištem u bilo kojoj državi članici Europske unije ako ispunjavaju uvjete propisane ovim zakonom i propisima donesenim na temelju ovog zakona. Peto, danom pristupanja Republike Hrvatske pravne i fizičke osobe sa sjedištem u bilo kojoj državi Europske unije podnesu zahtjev za obavljanje djelatnosti proizvodnje i stavljanja na tržište predmeta opće uporabe priznaju se kao jednako vrijedni dokazi u pogledu stručne spreme, radnog iskustva, stečenih znanja, potvrda o sposobnosti i stručnosti, uvjerenja odnosno druge isprave, certifikati, potvrde koje izdaju nadležna tijela tih država članica Europske unije ili druge pravne osobe obavljaju poslove na temelju javnih ovlasti. O tome je bilo govora prilikom onih zakona o zdravstvenim djelatnicima itd. tako da je možda nepotrebno isto ponavljati ali iz svega je u potpunosti razvidno da će se ovim zakonom isto tako doći do unapređenja ovog vrlo važnoga područja, da će se isto tako osigurati ono što smo rekli na početku visoka razina zdravstvene zaštite i stoga ga valja podržati. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je znači Prijedlog zakona o predmetima opće uporabe s konačnim prijedlogom zakona pod oznakom P.Z.E. 349. Postavlja se pitanje zašto se predlaže ovaj zakon po hitnom postupku a predlaže se radi potpuno usklađivanja s člancima 28. do 30. Ugovora o Europskoj zajednici. Naime, Nacionalnom programom Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji predviđeno je donošenje Zakona o izmjenama Zakona o predmetima opće uporabe u cilju usklađivanja nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije u poglavlju 1. – Sloboda kretanja roba. Ovaj prijedlog ima za cilj brisati odredbe o kozmetici s posebnom namjenom koja kategorija nije uređena s pravnom stečevinom Europske unije pa ujedno predstavlja i zapreke u slobodnom kretanju predmeta opće uporabe. Ovdje su prisutna tri momenta. Prvi momenat je potpuno usklađivanje zakonodavstva u ovom dijelu, utvrđeno je kao preduvjet za privremeno zatvaranje pregovora sa Europskom unijom u poglavlju 1. pod naslovom Sloboda kretanja roba. Drugi momenat je da nadalje odredbe zakonskog prijedloga potrebno je izričito uskladiti s odredbom Zakona o hrani "Narodne novine" 46/07. i 155/08. u dijelu u kojem se isti odnosi na djelatnost referentnih laboratorija. I treći momenat, predloženi Zakon o izmjenama Zakona o predmetima opće uporabe uvažava posebnog vremena i procesa pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji te omogućava fleksibilnu prilagodbu nacionalnog zakonodavstva zakonodavstvu Europske unije. O članku 2. je kolega Milinković iscrpno objašnjavao pojmove. Ja ću samo istaknuti jedan moment a to je što se tiče poslovanja s predmetima opće uporabe je u stvari poslovni postupak bez obzira na to je li poduzet zbog ostvarivanja dobiti ili ne javni ili privatni u sklopu kojeg se izvršavaju poslovi vezani uz bilo koju fazu proizvodnje, prerade, skladištenja, prijevoza ili distribucije predmeta opće uporabe. Također ću naglasiti članak 14. koji govori da pravilnik o posebnim uvjetima za proizvodnju i stavljanje na tržište predmeta opće uporabe donosi ministar nadležan za zdravstvo. I ono što možda nisam primijetio da su kolege rekli ispred mene. Članak 18. da laboratorijska ispitivanja zdravstvene ispravnosti predmeta opće uporabe mogu obavljati pod 1. ispitni laboratoriji, pod 2. referalni laboratoriji. Laboratorijska ispitivanja iz stavka 1. ovog članka mogu obavljati zdravstvene ustanove ili druge pravne osobe. Ministar nadležan za zdravstvo na prijedlog referalnog laboratorija donosi minimalan godišnji program uzimanja uzoraka radi sustavnog praćenja zdravstvene ispravnosti predmeta opće uporabe. Što se tiče nadzora nadzor nad provedbom ovog zakona obavlja ministarstvo nadležno za zdravstvo. Inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona u obavljanju nadzora nad proizvodnjom i stavljanjem na tržište predmeta opće uporabe obavljaju nadležni sanitarni inspektori i granični sanitarni inspektori. Inspekcijski nadzor nad deklariranjem i kakvoćom predmeta opće uporabe na tržištu obavljaju gospodarski inspektori Državnog inspektorata. Hrvatska demokratska zajednica će podržati predloženi zakon.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Dražen Jurković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem uvaženi zastupnici na prihvaćanju izmjena i dopuna ovoga zakona. Vlada Republike Hrvatske prihvaća amandmane Odbora za zakonodavstvo Sabora Republike Hrvatske na članak 6. i članak 12. ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o Izmjenama zakona o predmetima opće uporabe. Hitni postupak je bio P.Z.E. broj 349, predlagatelj zakona Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo koji je prihvaćen u tijeku rasprave pa se o njemu ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o predmetima opće uporabe molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 102 glasa zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sad bi imali tri točke koje su u organskoj svezi pa bi predložio da provedemo objedinjenu raspravu. Radi se o Prijedlogu godišnjeg provedbenog, rješenju o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2007. sa Prijedlogom godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti za 2009. i Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici. To bi bilo uputno da se provede objedinjena rasprava, prvo da se počne sa Izvješćem o izvršenju provedbenog plana za 2007., pa onda o prijedlogu programa za 2009. i onda sa Prijedlogom o izmjenama i dopunama zakona. To izgleda kao suglasnost. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 341 - Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2007. godine - Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2009. godine Molim državnog tajnika Dražena Vikića Topića da obrazloži i ovaj prijedlog zakona i ova dva programa i plana.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Kao što je gospodin potpredsjednik Sabora rekao ja ću ukratko nastojati te tri točke obrazložiti koje su vrlo usko povezane jedna s drugom. Znači, Godišnjim provedbenim planom 2007. godine predviđena je provedba 282 statistička istraživanja i 63 ostale statističke aktivnosti u 16 ovlaštenih tijela. Znači, radi se o onom prilično opsežnom poslu. Ostale statističke aktivnosti se odnose na stručno metodološke radove i projekte razvoja kojima je cilj usklađivanja, znači harmonizacije hrvatske statistike sa statistikom Europske unije. To je ključno što radimo i ovim novim prijedlogom zakona. Projekti se provode u višegodišnjem razdoblju, neki naravno, i nije moguće ih zbirno uvijek prikazati. Najveći dio statističkih aktivnosti provodi Državni zavod za statistiku, to je 164 statistička istraživanja i 53 projekta. Da vas ne opterećujem više sa ovim brojevima, naglasio bih na kraju još da sva planirana redovita istraživanja prema programu strukturnih ekonomskih i proizvodnih statistika poljoprivrede, šumarstva i ribarstva u 2007. godini su provedena prema planu. Usporedno s redovitim istraživanjima, odvijali su se poslovi na projektima iz područja statistike biljne proizvodnje, stočarstva, malih jedinica i registra poljoprivrednih gospodarstava te agromonetarne statistike. Naravno, na to je onda vezan i Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističke aktivnosti Republike Hrvatske za 2009. godinu. Tu se rad predviđa u nekoliko podgrupa i ja ću pročitat vrlo kratko nazive. Znači, radi se o klasifikacijama, to je u sklopu PHARE programa 2006. godine, planira se izgradnja baze za klasifikaciju u kojoj će biti pohranjene sve statističke međunarodne nacionalne klasifikacije koje bi koristile zavodu prilikom prikupljanja podataka. Znači onda imamo poslovne registre. Imamo u 2009. godini predviđeno i proširenje obuhvata statističkog poslovnog registra dodavanjem nove statističke jedinice, grupe poduzeća. Zatim imamo analize stanovništva. Nove aktivnosti koje će se provodit u području statistike stanovništva u 2009. godini vezani su za pripreme popisa stanovništva, kućanstva i stanova 2011. godine. Zatim tržište rada. Tijekom 2008. godine obavljen je metodološki razvoj i izračun indeksa troška rada. Tijekom 2009. … [[Govornik se ne razumije.]] redovito tromjesečno izračunavanje indeksa troška rada prema regulativama EU. Znači daljnja harmonizacija našeg sustava statističkog sa europskim sustavom. Osobna potrošnja i potrošnja kućanstava. Imamo zdravstvo i sigurnost, pravosuđe i uprava, nacionalni računi, strukturno poslovne statistike, kratkoročne poslovne statistike, novac i financije, statistike poljoprivrede, zaštita okoliša, znanost i tehnologija. Tu bi još dovršio ovaj kratki pregled jer to će bit sve elementi koji će se obuhvatit u tom planu 2009. Znači, tijekom 2008. godine započelo se s pripremama instrumentarija za provedbu statističkog istraživanja u proračunskim izdvajanjima za istraživanje i razvoj, borda tzv., i provedbu istraživanja planirane u 2009. godini sad kad se sve pripremilo informacijski i za operacionalizaciju. To je naravno isto bilo u okviru nacionalnog programa PHARE koji je omogućio značajan razvoj statistike za znanost i tehnologiju u RH o istraživanjima o ljudskim resursima u znanosti i tehnologiji istraživanjima patenata, istraživanjima o visokim tehnološkim proizvodnim granama te tehnološkoj bilanci kao i uvođenjem regionalne komponente u sva ova istraživanja iz područja znanosti i tehnologije. Evo, gospodine potpredsjedniče to bi bilo ukratko ova dvije prve točke. … [[Govornik se ne razumije.]]
Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, poštovane dame i gospodo. Kao što sam rekao, zakon je zapravo ništa drugo nego nadopuna postojećeg i harmonizacija našeg statističkog sustava sa statističkim sustavom Europske zajednice, pa ću samo ukratko navesti četiri točke koje su ključne za Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o službenoj statistici, s konačnim prijedlogom zakona. Znači, ovim prijedlogom se predlaže sljedeće: promjena pravnog položaja ureda državne uprave u županijama u dijelu koji se odnosi na poslove službene statistike tako da taj posao preuzima Državni zavod za statistiku. Sa danom 1. siječnja 2010. godine preuzimaju se službenici i namještenici ureda državnih uprava u županijama koje obavljaju te poslove. Drugo, povećava se broj članova statističkog savjeta sa 13 na 15 tako da članovi statističkog savjeta postaju predstavnici Hrvatske obrtničke komore i Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva.Na taj način izvršava se preporuka posebne jedinice za HITROREZ koja je bila od strane Vlade Republike Hrvatske dana. Treće, utvrđuje se nedvosmisleno da radi obavljanja poslova službene statistike Državni zavod za statistiku ima pravo korištenja svih administrativnih izvora podataka i podataka prikupljanja metodama praćenja naknade da su te posljedice administrativni izvori podataka i podataka za zahtjevom službenih nositelja statistike bez naknade, ja se ispričavam. Četvrto, da Državni zavod za statistiku i drugi nositelji službene statistike pod uvjetima određenim zakonom mogu prenosit individualne statističke podatke bez identifikatora na koji se odnose odredbe Zakona o povjerljivosti i zaštiti statističkih podataka. Zaključio bih na kraju, u skladu sa zaključkom donesenim na 65. sjednici stručne radne skupine koordinacije za gospodarstvo koja je održana 18. svibnja 2009. godine, u Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici, s konačnim prijedlogom zakona, izmjenjuje se točka 4. koja se odnosi na razloge za donošenje zakona po hitnom postupku. Još bi, poštovane gospođe zastupnice i poštovana gospodo zastupnici, dovršio da mi prihvaćamo sve ove amandmane koji su dani i gospodine potpredsjedniče prihvaćamo sve amandmane koji su dani na Zakon o statistici. … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] Evo, najljepša hvala. Malo sam odužio.
Ne, ne, ništa, dapače. Hvala lijepa. A odbori? Zakonodavstvo? Europske integracije? Financije i državni proračun? Ravnopravnost spolova? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo kratko ću se referirati na ovaj zakon, vidim da smo svi skupa već umorni, ali još samo malo strpljenja. Dakle, osnovna pitanja koja su uređena Zakonom o službenoj statistici temeljna su načela službene statistike, organizacija, položaj, poslovi i koordinacija sustava službene statistike. Na temelju članka 7. Zakona o službenoj statistici uredi državne uprave u županijama i Upravno tijelo Grada Zagreba nadležni su za poslove službene statistike. Na temelju članka 13. Zakona o službenoj statistici uredi državne uprave u županijama i Upravno tijelo Grada Zagreba nadležni su za poslove službene statistike na temelju u sadržaju i rokovima određenim programom i Godišnjim provedbenim planom, odgovorni su za prikupljanje, proizvodnju, obradu i diseminaciju statističkih podataka, te za obradu administrativnih podataka i podataka prikupljenih metodom promatranja i praćenja za područja pripadajućih županija odnosno Grada Zagreba u skladu sa odredbama ovoga zakona. Navedena tijela nisu sastavni dio Državnog zavoda za statistiku, ali daju važan doprinos. Procjena poslova službene statistike u Uredima državne uprave u županijama i jedinicama upravnog tijela Grada Zagreba nadležnoga za poslove službene statistike koja je provedena pokazala je da trenutačna situacija u odnosu na zadaće i razvojne ciljeve koje statistički sustav u sljedećem razdoblju mora ostvariti nije zadovoljavajuća. Učinkovitija alokacija ljudskih resursa i informatičke opreme unutar statističkog sustava u nastojanju da se poboljša kvaliteta službene statistike može se osigurati samo ako se uključe državna i županijska razina. Trenutačna podjela nadležnosti nije dobra podloga za unapređenje statističkog sustava. Radi prilagodbe hrvatske statistike europskim standardima i razvoja statističkog sustava Republike Hrvatske potrebna je među ostalim nova organizacija Državnog zavoda za statistiku i promjena položaja i uloge statističara u uredima državne uprave u županijama nadležnima za poslove službene statistike. Nova organizacija statističkog sustava Republike Hrvatske na način kako se predlaže ovim prijedlogom zakona pravna je pretpostavka za realizaciju daljnjih zadataka. Sam postupak integriranja i restrukturiranja ureda državne uprave u županijama nadležnih za poslove službene statistike mogao bi trajati sljedećih nekoliko godina uzimajući u obzir kompleksnost samog procesa kao i ulogu ureda državne uprave u županijama nadležnih za poslove službene statistike pri provođenju popisa stanovništva koji se planira za 2011. Prihvaćanjem ovog prijedloga zakona osigurat će se bolja organizacija i daljnji razvoj statističkog sustava Republike Hrvatske kao iznimno važnog segmenta europskih integracija usklađenog sa propisima Europske unije i prilagođenog nacionalnim potrebama. I na kraju bih samo spomenula da za provođenje ovog prijedloga zakona nisu potrebna sredstva, osim sredstva za informatizaciju koja će se planirati u uredima državne uprave u županijama, odnosno na razdjelu Središnji državni ured za upravu planirati za razdjelni Državni zavod za statistiku. Dakle, Klub zastupnika HNS-a će podržati ovakav prijedlog promjene i izmjene Zakona o službenoj statistici.
Hvala. Klub HDZ-a, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Evo kratko ću se najprije osvrnuti na Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2007. godinu. Važna odrednica ovoga Izvješća sadržana je upravo u činjenici da je provedbeni plan statističkih aktivnosti koje je proveo Državni zavod za statistiku u suradnji s drugim nositeljima službene statistike nastavak usklađivanja sa standardima Europske unije. Godišnjim provedbenim planom statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2007. godine predviđena je provedba 282. redovita statistička istraživanja i 63 ostale statističke aktivnosti koje se odnose na stručne metodološke radove i projekte razvoja kojima je cilj usklađivanje hrvatske statistike sa statistikom Europske unije. Nadalje, u 2007. godini Državni zavod za statistiku je u skladu sa europskim standardima pokrenuo različite aktivnosti kako na domaćem tako i na inozemnom planu, pa se u tom smislu radilo na prilagodbi postojećih i razvoju novih istraživanja iz područja statistike stanovništva, tržišta rada, obrazovanja, kulture istraživanja i razvoja, osobne potrošnje i pravosuđa i uprave. Posebna poboljšanja u 2007. godini postignuta su glede pouzdanosti podataka i njihove dostupnosti na Internet stranicama. Tijekom 2007. godine obavljene su aktivnosti koje su osigurale neke od najtraženijih podataka kao što su godišnji i tromjesečni bruto domaći proizvod sa svim sastavnicama, regionalni bruto domaći proizvod na razini županija, indeksi cijena na malo. Neki od važnih makro ekonomskih agregata kao što su štednja, investicije, raspoloživi dohodak i drugo. Navest ću samo dvije važne novine koje su se u okviru ovih aktivnosti provele u 2007. godini gdje je evidentno da se kvaliteta i obim statističkih podataka iz godine u godinu povećava. Primjerice anketa o radnoj snazi koja se provodi u skladu sa metodološkim pravilima i načelima Međunarodne organizacije rada i Eurostata. '96. i 97. godine provodila se samo jedanput na godinu, a od '98. godine do 2006. godine provodila se kontinuirano mjesečno. Od 2007. godine anketa o radnoj snazi provodi se kontinuirano, tjedno tijekom cijele godine. Rezultati istraživanja provođeni ovom anketom publiciraju se tromjesečno, a prikupljenim podacima dobivaju se demografske i obrazovne karakteristike članova kućanstva, karakteristike glavnog i dodatnog posla koji je osoba obavljala u prošlosti, radno vrijeme, djelatnost i drugo. U 2007. godini pripremljena je baza podataka o trošku rada i dostavljena u Eurostat. U program MB Phar 2005. koji je započeo u siječnju 2007. godine uključen je i izračun indeksa troška rada. Potrebne varijable za izračun su određene, a podaci za izračun preuzet će se iz postojećih istraživanja Državnog zavoda za statistiku i Porezne uprave. Nadalje, kada govorimo dakle o godišnjem, o Prijedlogu godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2009. godine naravno važno je istaknuti da se predviđa provedba 277 redovitih statističkih istraživanja i 78 ostalih statističkih aktivnosti koje se odnose na stručno metodološke radove i projekte razvoja kojima je cilj usklađivanje hrvatske statistike sa statistikom Europske unije. Ukupna sredstva koja su predviđena, dakle i potrebna za provedbu ovogodišnjeg provedbenog plana za 2009. godinu osigurat će se naravno iz državnog proračuna, a iznose nešto više od 108 milijuna kuna. Naravno, klub Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2009. godinu i Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2007. godinu. Sada ću se vrlo kratko, nadam se kratko osvrnuti i na Zakon o službenoj statistici, odnosno na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici. Zakon o službenoj statistici u potpunosti je usklađen sa zahtjevima pravne stečevine Europske unije i temeljnim načelima službene statistike Ujedinjenih naroda i Europske unije. Službena statistika pruža nepristrano i u skladu s temeljnim načelima službene statistike državi, gospodarstvu i javnosti pouzdane statističke podatke o gospodarskom, demografskom, socijalnom, zdravstvenom i ekološkom stanju te osigurava ispunjavanje međunarodnih obveza Republike Hrvatske koje se odnose na proizvodnju i diseminaciju službene statistike. U važećem Zakonu o službenoj statistici koji je u primjeni od 2003. godine za poslove službene statistike praćenja područja pripadajućih županija, odnosno Grada Zagreba nadležni su uredi državne uprave u županijama i upravno tijelo Grada Zagreba. Važno je naglasiti da ova tijela nisu sastavni dio Državnog zavoda za statistiku, ali daju važan doprinos, a u njima je trenutno zaposleno 199 statističara u uredima državne uprave i 34 statističara u upravnom tijelu Grada Zagreba. Pokazalo se da sadašnja situacija u odnosu na zadaće i razvojne ciljeve koje statistički sustav u sljedećem nadolazećem razdoblju treba ostvariti nije zadovoljavajuća. Povećanje kvalitete službene statistike može se osigurati samo ako se uključe državna i županijska razina, što znači da trenutna podjela nadležnosti nije dobra podloga za unapređenje statističkog sustava. Upravo zbog daljnje prilagodbe hrvatske statistike europskim standardima i zbog unapređenje cjelokupnog sustava statistike, nužna je nova organizacija Državnog zavoda za statistiku te promjena položaja i same uloge statističara u uredima državne uprave, u županijama koje su nadležne za poslove službene statistike. Glavni problemi ureda državne uprave u županijama po pitanju poslova službene statistike proizlaze iz nejasnog institucionalnog statusa prema kojem formalno-pravno djelatnici koji obavljaju ove poslove pripadaju uredu državne uprave u županiji, a poslovi koje obavljaju su u nadležnosti Državnog zavoda za statistiku. Takav status ima za posljedicu manjak obostrane stručne, kadrovske, edukacijske, materijalne i druge potpore. Nakon provedene analize stanja i prikupljenih podataka u uredima državne uprave u županijama nadležnim za poslove službene statistike, utvrđene su mogućnosti za unapređenje učinkovitosti i ekonomičnosti u prikupljanju i obradi statističkih podataka. Upravo zato ovim se prijedlogom zakona određuje da poslove ureda državne uprave u županijama u dijelu koji se odnosi na poslove službene statistike preuzima Državni zavod za statistiku i to sa danom 1. siječnja 2010. godine. Isto tako, preuzimaju se službenici i namještenici ureda državne uprave koji obavljaju poslove službene statistike. Nadalje, preuzima se i pravo korištenja poslovnih prostorija kojima su se do 1. siječnja 2010. godine koristili službenici i namještenici na poslovima službene statistike te sva oprema, pismohrana i druga dokumentacija. Još jedna novina koja se predlaže ovim zakonom jest i to da će statistički savjet prema preporuci posebne jedinice za HITROREZ Vlade Republike Hrvatske imati ukupno 15 članova. Naime, to sve iz razloga budući da su obrtnici važan dio gospodarstva predlaže se da Hrvatska obrtnička komora isto tako ima svog predstavnika u savjetu. Osim toga, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva prikuplja podatke za potrebe analize i praćenja učinaka mjera poticaja malog gospodarstva i gospodarstva općenito te zbog vrlo velikog i važnog utjecaja gospodarstva predlaže se i imenovanje jednog člana ministarstva u statistički savjet. Prihvaćanjem ovoga prijedloga zakona osigurati će se puno bolja organizacija, ali i daljnji razvoj statističkog sustava, zbog čega Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, nesumnjivo je statistika bitna za planiranje, za analize, za donošenje strateških odluka i mnogi ljudi koji imaju prilike upravljati koriste izvješća i priopćenja Zavoda za statistiku kako bi svoje odluke donijeli i uz pomoć onoga što napravi naš Zavod za statistiku. Poznati britanski državnik Winston Churchill rekao je da postoje laži, velike laži i statistika aludirajući time na činjenicu da mnogi ljudi govoreći o statističkim podacima na različite načine ih interpretiraju. Imali smo takvih slučajeva i u našoj političkoj praksi, primjerice za vrijeme koalicijske Vlade, na različite načine su vladajući i oporbeni prezentirali visinu vanjskog duga. Pa su iz istih podataka jedni iščitavali kako je stanje dobro, a drugi kako je stanje katastrofalno. Onda su se uloge promijenile, pa su onda oni koji su iščitavali da je stanje katastrofalno odjednom našli razloga da kažu da je stanje dobro, a ovi drugi su pak upozoravali da je stanje jednako, ako ne i gore nego što je bilo prije. No međutim, imamo slučaj, najnoviji slučaj dakle te tzv. kreativne političke statistike iz ove godine, a riječ je o načinu kako je Državni zavod za statistiku prošli tjedan i uz blagoslov Vlade izračunao iznos minimalne plaće. Naime, za vrijeme donošenja zakona prema onome kako su iz Vlade objašnjavali saborskim zastupnicima i to da se radi o nedvojbenom, iznos minimalne plaće trebao je biti 3013,07 kuna, a prema izračunu Državnog zavoda za statistiku on je 2814 kuna. Dakle, radi se o razlici od 199 kuna i nešto lipa, a kako takvih korisnika ima oko 70 tisuća, jasno je da su takvim kreativno političkim izračunom poslodavci uštedi 14 kuna mjesečno na uštrb onih socijalno najugroženijih Hrvata. Da ne bi bilo da se to u saborskoj raspravi nije primijetilo, treba istaknuti našeg kolegu Lesara koji je dao amandman na tu činjenicu 29. svibnja 2008. godine i predstavnik Vlade mu je izrijekom rekao da izračun po kojem bi plaća trebala biti 3 tisuće i 13 kuna, a ne 2 tisuće 814 kuna, dakle da je izračun upravo takav i da nema nikakve dileme. No, kada je došlo do primjene toga zakona, odjednom se zakon počeo primjenjivati onako kako paše poslodavcima. Primjerice, 2008. godine govorilo se, jasno je da se rast minimalne plaće, dakle riječ je o udjelu rastu udjela minimalne plaće, rastu udjela minimalne plaće u prosječnoj plaći i jasno da je riječ o koeficijentu koji se dobije u odnosu na kojem se povećava onda iznos minimalne plaće. No međutim, godinu dana kasnije Vlada se trudi dokazati kako je sada u pravu i da je sada zakon dvojben. Dakle, osim što su nam dali na izglasavanje zakon koji je dvojben, pa onda nakon što su odbili amandman uz obrazloženje da je nedvojben, sada se na račun socijalno najugroženijih radnika, a za račun poslodavaca uštedjelo iz njihovih džepova 14 milijuna kuna. I sada se govori o tome da treba pregovarati. U samom ovom primjeru vidjeli smo kako je statistika upravo ono što ce Churchill rekao, a što i mnogi drugi kažu. Neki kažu da je to točan zbroj netočnih podataka, točnije bi bilo da je netočan zbroj ponekad netočan zbroj točnih podataka. U nadu da će u programu statističkih istraživanja za 2009. godinu prevladavati stručna, a ne politička statistika, klub SDP-a podržat će program za 2009., izvještaj za 2007. i Prijedlog Zakona o službenoj statistici kojim se ovi ljudi iz županija prebacuju u Državni zavod za statistiku. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želite li? Ne više. Hvala. Zaključujem raspravu. I ove tri točke dnevnog reda. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznici, Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o žičarama za prijevoz osoba. I možda ako te tri točke budu apsolvirane sa točkom 37. zašto imamo već uvjeta 'jel, Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava. I vjerojatno oko 13,00 sati glasovanje sutra o raspravljenim točkama dnevnog reda. I nastavak onda nakon praznika u utorak u 9,30.
19. Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2007. godine, Vlada je podnositelj. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2007. godine. Molim uključimo se i glasujmo o ovom prijedlogu zaključka. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen većinom glasova 91 glas za, 4 suzdržana, ništa protiv. Dobro jutro, dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo s radom u izrazito slabo sudjelovanje zastupnica i zastupnika jutros. ... [[Upadica se ne razumije.]] S nadom da će se stvar u tijeku dana popraviti, jer bi možda zakazali glasovanje negdje, da klubovi pozovu zastupnike negdje pola jedan pa do jedan. Prelazimo na točku dnevnog reda koja je najavljena kao prva danas, a to je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za regulaciju tržište željezničkih usluga s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 357 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Branimir Jerneić državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.