[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,30 SATI]] Evo kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Vidim jednu uzdignutu ruku, uvaženi zastupnik Bunjac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od deset minuta kako bi progovorio o teškom položaju umirovljenika.
Dobro. … ne može odmah. Mi se držimo uvijek Poslovnika, prema tome vidjet ćemo se za deset minuta dakle u 12,40. STANKA U 12,31 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,40 SATI]] Evo kolegice i kolege, sada je 12,40 pa ću zamoliti uvažanog zastupnika Bunjca da kaže u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Htio bih ponovno upozoriti na teško stanje umirovljenika koji su dovedeni do toga da moraju prosvjedovati na ulicama hrvatskih gradova. Danas je u Hrvatskoj svaka treća osoba starija od 65 godina siromašna. Čak 50% umirovljenika ima niže mirovine od službene statistike siromaštva, a 57% umirovljenika ima manja primanja od prosječne mirovine koja iznosi 2.269 kuna. Vlada je poreznom reformom povisila samo visoke mirovine dok istovremeno 100 tisuća umirovljenika ima mirovinu manju od 500 kuna ili je uopće nema. Ovih dana najavljuje se smanjenje mirovina za 27% za umirovljenike koji će primati mirovinu iz drugoga stupa. Nesrazmjer u paritetu plaća i mirovina se povećava iz godine u godinu, a trenutno udjel prosječne mirovine u prosječnoj plaći iznosi samo 37,7% dok je europski prosjek 65%. Ako pogledamo samo zemlje bivše Jugoslavije čak i BiH ima paritet od 43%, Kosovo 47%, Srbija 50%, Crna Gora 56, Slovenija 60 i Makedonija čak 62%, znači mi smo uvjerljivo najgori. Istovremeno te iste zemlje imaju značajno jeftinije cijene hrane nego Hrvatska. Mnogi umirovljenici ne mogu preživljavati od svoje mirovine pa pokušavaju nešto dodatno zaraditi, ali zakonom im to nije dozvoljeno. Iz toga razloga oni su prisiljeni raditi na crno, a najčešće sve više moraju sakupljati otpad pa ih vidimo da kopaju po kantama za smeće. Žalosna je činjenica da broj umirovljenika beskućnika svakog dana sve više raste i da se u zadnjih nekoliko godina njihov broj povećao za više od 50%. Mjesta u staračkim domovima nema, mnogi umirovljenici nemaju miran san zbog maltretiranja kojekakvih lihvara poput Agencija za naplatu potraživanja, muče ih ovrhe i blokade ponajviše zbog HRT pretplate, nemaju pravnu pomoć pri različitom obliku prijevara. Nevjerojatno zvuči, ali u Hrvatskoj samo 64% osoba starijih od 65 godina prima mirovinu. Mnogi ljudi uopće nemaju mirovinu niti jednu kunu, dok je u Europi praksa da je ta kategorija kućanstva pokrivena 100% mirovinama. To je moguće zato što Hrvatska nema propisanu minimalnu mirovinu kao druge zemlje niti ima nacionalnu mirovinu za ljude koji nisu stekli to pravo. Evo recimo u Hrvatskoj se može dogoditi slučaj da je neko radio 14 godina, uplaćivao je uredno doprinose, ali on nema pravo na nikakvu mirovinu čak niti na deset kuna, što znači da je sva ona sredstva koja je on uplatio u doprinose država de facto uzurpirala. Kada već govorimo o susjedima naveo bih između ostaloga da je Slovenski parlament 25. travnja 2017. godine jednoglasno prihvatio izmjene Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju prema kojim će umirovljenici s punim uvjetima za starosnu mirovinu imati minimalnu mirovinu od 500 eura. Tako je kod susjeda. U cilju poboljšanja položaja umirovljenika najavljujem da će Živi zid u proceduru uputiti zakon o zajamčenoj minimalnoj mirovini i nacionalnoj mirovini kao jedan od stupova borbe protiv siromaštva u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego što pređemo na sljedeći klub zastupnika, vidim da se javlja uvaženi kolega.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući. Tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba Mosta, po temu graničnog prijelazom sa BIH Bijeli brijeg. Hvala lijepa.
Dobro, onda ćemo se opet vidjeti u 17,18 [[STANKA U 17,08 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,18 SATI]] Kolegice i kolege, evo vrijeme stanke je isteklo, pa dajem riječ uvaženom zastupniku Miri Bulju, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala lijepa predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Inače evo opet se radi o području cetinskom kraja ali je vrlo bitno da se radi o graničnome prijelazu Bili brig sa BiH-om. Nažalost već evo dugi niz godina zbog Schengena se sporimo sa tom granicom, ljudi koji žive naši na tom području, jednostavno ne mogu doći do svojih zemalja jer je ta granica pomaknuta duboko iznad gdje su oni vlasnici. Ali ne samo da je to sad problem što je naš granični prijelaz nisko nego sad su graničnici iz BiH-a, došle njihove službe i ljudi mi javljaju s terena da su ucrtali da će raditi granični prijelaz 900 metara u teritoriju RH, granični prijelaz BiH. Naravno da mi moramo skrbiti o svakome našem kamenu, o svakoj našoj hridi, o svemu što se tiče granice jer za tu državu je pala krv. O ovome ću informirati i ministra policije i bivšega sam upoznao i prethodnika koji su bili prije i da se ovaj problem riješi. Nažalost, bojim se da smo mi tu inertni i po pitanju županije Splitsko-dalmatinske i geodetske uprave koja je vjerojatno radila tu svoju skicu u Klisu na janjetini pa su greškom ucrtali na krivom mjestu apsolutno granični prijelaz tako da su zemlje koji su vlasnici naši ljudi, sa našega područja, sa ove naše granice, jednostavno neće biti u mogućnosti da dođu na taj prostor osim što je bivši ministar Vlaho Orepić tada dao rješenje da 24 sata se može proći graničnim prijelazom međutim do tada ni to nisu mogli a poglavito ljudi koji se bave pčelarstvom i tako, a njihove s uto čestice. Odavde pozivam ministra unutrašnjih poslova da izađe na teren zadužene službe, da aktivira geodetsku upravu da još jednom svi koji su u ovome procesu da se granica BiH-a tj. granični prijelaz, ne bude u teritoriju RH i da mi naše granice zaštitimo onako kako i pripada a zna se gdje su granični prijelazi. Još jednom apeliram na sve institucije, od gradskih, županijskih, državnih, geodetske uprave, MUP-a da svi zaustave prodor u RH jer naša granica je ovdje ugrožena, to je naš teritorij, to je dio suvereniteta i ovdje se radi o ozbiljnim stvarima. Ne može biti granični prijelaz, gradit se na teritoriju BiH-a, njihov granični prijelaz, njihova postaja granična biti na našem teritoriju. A oni su to danas ucrtali ovih dana i namjeravaju tu graditi. Zbog toga još jednom, s ove govornice pozivam ministra unutarnjih poslova da hitno zaustavi to, da krene u razgovore sa BiH-om jer dolje ljudi u Cetinskoj krajini će prosvjedovati i organizirat će se kao šta su i do sada. Smatram ovo ozbiljnim problemom, ovo nije problem među politički, međustranački, ovo je svih nas, mi moramo svi zajedno štititi teritorij RH i ne dozvoliti bilo kojoj državi u ovome slučaju BiH-u, da granični prijelaz na Bilo brigu bude unutar teritorija RH. Zbog tih ljudi čije je vlasništvo to zemljište, a prije svega, što je to naša zemlja koja se stoljećima branila i zbog toga još je dnom, najozbiljnije i najodgovornije osobe pozivam da se uključe u ovaj problem i da se ovaj problem riješi na zadovoljstvo prije svega naših građana koji dolje žive, imaju svoje čestice, svoja imanja a poglavito da štitimo suverenitet, Ustav RH a to je suverenitet hrvatske države na svakom metru kopna i mora. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada idemo na prvu točku onda: - Prijedlog Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, prvo čitanje, P.Z. broj 200. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun te Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Dakle pred nama je Prijedlog Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave. Možemo reći da je to u biti nastavak porezne reforme donešene i započete krajem 2016. godine. Tada nam je bilo rečeno da će kako bi se u potpunosti uskladio porezni sustav pa između ostaloga i financiranje jedinica lokalne samouprave da će u roku od šest mjeseci biti izrađen i predložen novi Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave dakle on je pred vama, prijedlog u prvom čitanju. Mislimo da smo izradili dosta dobar zakon u suradnji sa svim relevantnim dionicima na koje se ovaj zakon odnosi, tako da vjerujem da će dobiti podršku ovdje u saboru s jedne strane, s druge strane jednako tako sigurni smo da će i rasprava rezultirati njegovim dodatnim poboljšanjem. Dakle, otkad je prvi zakon donesen 1993. godine, mijenjan je čak 13 puta, dakle imamo 13 izmjena i dopuna važećeg zakona. Donošenje novog zakona dio je dakle, kao što sam rekao, cjelovite i sveobuhvatne porezne reforme i ovim zakonom namjerava se na jednostavniji, razumljivi i pravedniji način definirati sustav raspodjele prihoda od poreza na dohodak, sustav fiskalnog izravnanja jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave te sustav financiranja decentraliziranih funkcija. Također se namjerava definirati sustav koji će svim jedinicama lokalne i područne odnosno regionalne samouprave osigurati potencijal za pružanje usporedive razine javnih usluga dok će se u okviru drugih zakonskih propisa poticati regionalni razvoj, demografska obnova i drugi specifični ciljevi. Zakonom se prvenstveno uređuje raspodjela prihoda od poreza na dohodak, fiskalno izravnanje jedinica lokalne i područne samouprave te financiranje decentraliziranih funkcija. Raspodjela poreza na dohodak po važećim odredbama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave, propisana je u četiri različite kategorije. Dakle, na čestiti različita načina ovisno o području na kojim se grad odnosno općina ili županija nalazi, različito se raspodjeljuju prihoda od poreza na dohodak. Osnovna raspodjela poreza na dohodak primjenjuje se trenutno samo na 207 jedinica lokalne samouprave od ukupno njih 556. Na ostalih 349 jedinica lokalne samouprave primjenjuje se posebna raspodjela poreza na dohodak od čega 264 jedinice imaju status potpomognutog područja, 35 jedinica imaju status brdsko-planinskog područja čiji je indeks razvijenosti između 75 i 125% prosjeka RH, a 50 jedinica lokalne samouprave je na području otoka. Nijedna od navedenih 349 jedinica lokalne samouprave na koje se primjenjuje posebna raspodjela poreza na dohodak ne izdvaja u fond za pomoći izravnanja za decentralizirane funkcije. Pored navedenog, županijama s područja 299 jedinica lokalne samouprave pripada samo 12% udjela u porezu na dohodak. Od 20 županija samo Istarska županija i Primorsko-goranska županija nemaju na svom području jedinice lokalne samouprave sa statusom potpomognutog područja ali imaju jedinice lokalne samouprave sa statusom brdsko-planinskog područja na koje se primjenjuju odnosno primjenjuje posebna raspodjela poreza na dohodak. To znači da niti jedna županija nema udio u porezu na dohodak od 16,5% to je dakle, ona stopa koja je propisan kao prihod odnosno udio u porezu na dohodak za županije. Ovo isključuje grad Zagreb koji ovaj udio ostvaruje. Dakle, odredbama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave propisana su dva izvorna prihoda za pokriće rashoda za decentralizirane funkcije i to prihode ostvarene iz dodatnog udjela u porezu na dohodak po stopi od 6% iz pozicija pomoći izravnanja za decentralizirane funkcije i to stopi od 16%. Iz pozicije pomoći izravnanja financira se razlika između prihoda ostvarenih iz dodatnog udjela u porezu na dohodak i tzv. bilančnih prava utvrđenih odlukama Vlade RH o minimalnim financijskim standardima. Pozicija pomoći izravnanja za decentralizirane funkcije do 2017. godine bila je planirana u državnom proračunu na pozicijama Ministarstva financija a od ove godine po prvi put je planirana izravno na razdjelima resornih ministarstava, dakle Ministarstva znanosti i obrazovanja, Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku, Ministarstvo zdravstva i MUP. Uz porez na dohodak, jedan od značajnijih izvora financiranja za veći broj jedinica lokalne i područne samouprave su i pomoći koje se ostvaruju temeljem kriterija utvrđenih zakonima o izvršavanju državnog proračuna za pojedinu proračunsku godinu. Velik broj vrsta pomoći i kriteriji dodjele pomoći koji se često mijenjaju u dovoljnoj mjeri ne rješavaju probleme vezane uz ublažavanje fiskalne nejednakosti jedinica lokalne i područne samouprave. Temeljem odredaba Zakona o izvršavanju državnog proračuna RH za 2017. godinu, jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave su postale korisnice pomoći s osnove izvršenog povrata poreza na dohodak, prihoda od poreza na dobit sa svoga područja, izravne pomoći iz državnog proračuna osim onih jedinica koje su u 2014. bile korisnice pomoći iz državnog proračuna, dodatne pomoći, dakle sa svih 264 jedinica lokalne samouprave i 12 područne odnosno regionalne samouprave koje imaju status potpomognutog područja i pomoći u prijelaznom razdoblju samo za one jedinica lokalne samouprave koje nemaju status potpomognutog područja. Dakle, jedan vrlo složen i kompliciran mnogima teško razumljiv sustav pomoći koje stižu iz državnog proračuna a koje otežavaju planiranje proračuna i nekakvu stabilnost i dugoročno planiranje jedinica lokalne i područne samouprave. Zbog toga mogu reći da su ciljevi koji se namjeravaju postići donošenjem ovog zakona su na jednostavniji, razumljivi i pravedniji način definirati sustav raspodjele prihoda od poreza na dohodak, sustav fiskalnog izravnanja jedinica lokalne i područne samouprave te sustav financiranja decentraliziranih funkcija. I drugi je definirati sustav koji će svim jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave osigurati potencijal za pružanje usporedive razine javnih usluga dok će se u okviru drugih zakonskih propisa kao što sam rekao već, poticati regionalni razvoj, demografska obnova i neki drugi ciljevi. Dakle, ključne izmjene koje donosi ovaj zakon su to da prihod od poreza na dohodak u cijelosti se prepušta jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Prihoda od poreza na dohodak, po osnovi kamata na štednju, postoje također prihod jedinica lokalne i područne samouprave, a u 2016. godini, to je iznosilo 368,8 milijuna kuna. Dakle, ovim zakonom ispravljeno je na neki način i tu anomaliju, jer to je bio jedini izvor poreza na dohodak, poreza na dohodak od kamata, koji je bio isključivi prihod državnog proračuna. Sad ga isto tako u potpunosti preusmjeravamo jedinicama lokalne samouprave. Ne radi se o zanemarivom iznosu, dakle u 2016. to je iznosilo gotovo 370 milijuna kuna. Treća je da 165 udjela u poreza na dohodak, koji je do sada namjenski korišten za financiranje decentraliziranih funkcija, kroz sredstva pomoći, što je u 2016. iznosilo oko 1,6 milijardi kuna. Prepušta se također jedinicama lokalne i područne samouprave, dakle, radi se o tome, da to postoje prihod jedinica lokalne samouprave, što ne znači da Vlada neće i dalje definirati minimalne financijske standarde za financiranje decentraliziranih funkcija, dakle, školska, zdravstva i drugih decentraliziranih funkcija. Ali, će razliku između minimalnog standarda i ostvarenih prihoda, država nadoknađivati izravno iz državnog proračuna. Nadalje, ukidaju se pomoći temeljem Zakona o izvršavanju državnog proračuna, koje su u 2017. iznosile 694,8 milijuna kuna, a uspostavlja se novi model fiskalnog izravnanja koje se financira iz 17% udjela u porezu na dohodak. Ovim zakonom se dakle, namjerava postići uspostava jednostavnijeg, razumljivijeg i pravednijeg sustava raspodijele prihoda od poreza na dohodak, modela fiskalnog izravnanja i sustava financiranja decentraliziranih funkcija i provođenjem ovog zakona, sav prihod od poreza na dohodak prepušta se jedinicama lokalne i područne samouprave. Sama raspodjela prihoda od poreza na dohodak je pojednostavljena u odnosu na postojeću s obzirom da se prijedlogom zakonom predlaže jedinstvena raspodjela za sve jedinice lokalne i područne samouprave. Slijedom navedenog, raspodjela prihoda poreza na dohodak, preložena je sljedeći način. Dakle, udio općine odnosno, grada, 60%, udio županije 17%, udio za decentralizirane funkcije 6% i udio za fiskalno izravnanje 17%. Također temeljem članka 45. stavka 3 Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave, prihod od poreza na dohodak kako sam rekao, postoji i kamata na štednju, prihod je od državnog proračuna, te je u 2016. iznosio 368 milijuna kuna. Ovim se zakonom taj prihod po osnovi kamata na štednju u cijelosti prepušta jedinicama lokalne i područne samouprave. Udio za decentralizirane funkcije koje jedinice lokalne i područne samouprave mogu preuzeti iznosi najviše 6%, sredstva od udjela za decentralizirane funkcije, koju jedinice lokalne i područne samouprave nisu preuzele, a imaju zakonsku mogućnost, raspodjeljuje se u jednakim dijelovima, na ostale preuzete decentralizirane funkcije. Primjerice 3 županije, Zagrebačka, Krapinsko zagorska i Virovitičko podravska, nisu preuzele decentralizirane funkcije socijalne skrbi, dakle, domova za starije i nemoćne osobe, pa će iznos sredstava u visini od 0,65 prikupljenih na području tih županija, a namijenjen za financiranja domova za starije i nemoćne osobe, raspodijeliti se na one decentralizirane funkcije koje su te županije preuzele, a to su, recimo … [[Govornik se ne razumije.]] socijalna skrb, centri za socijalnu skrb i zdravstvo itd. Sve navodno će pozitivno utjecati na fiskalni kapacitet jedinica lokalne i područne samouprave koje su preuzele decentralizirane funkcije. Ovim je zakonom predviđeno da se od ukupno ostvarenih prihoda od poreza na dohodak, 17% izdvaja za fiskalno izravnanje. Cilj fiskalnog izravnanja je ujednačavanje fiskalnih kapaciteta jedinica lokalne i područne samouprave, s ciljem omogućavanja pružanja, usporedive razine javnih usluga, u svrhu postizanja navedenog, postojeći sustav dodjele pomoći temeljem indeksa razvijenosti, propisivan zakonima o izvršavanju državnog proračuna za pojedinu godinu, prestaje se primjenjivati i isplaćivati s pozicija Ministarstva financija, odnosno, nadležnih resornih ministarstava. Odredbama ovog zakona propisuje se novi model fiskalnog izravnanja u svrhu ublažavanja nejednakosti između fiskalnih kapaciteta jedinica lokalne i područne samouprave. Cilj fiskalnog izravnanja nije usmjeravanje kapitalnih ulaganja i poticanje regionalnog razvoja, već će se u okviru drugih zakona i zakonskih propisa povesti računa o dodatnim resursima poticanja regionalnog razvoja, te demografske obnove jedinica lokalne samouprave. Za potrebe izračuna i raspodijele sredstava fiskalnog izravnanja, važna su 2 parametra. To je kapacitet ostvarenih poreznih prihoda i referenta vrijednost kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda. Zakon posebno definira kapacitet ostvarenih poreznih prihoda za gradove i općine, a posebno za županije. Zakonom su također posebno definirane referentna vrijednost kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda za gradove, za općine i za županije. Dakle, kapacitet ostvarenih poreznih prihoda općine, odnosno, grada, definiran je kao petogodišnji prosjek prihoda od poreza na dohodak, ostvarenih na području pojedine općine odnosno, grada i prihoda ostvarenih od najviše zakonom propsane stope prireza po stanovniku te jedinice. Kapacitet ostvarenih poreznih prihoda županije, definiran je kao petogodišnji prosjek prihoda od poreza na dohodak, ostvarenih na području pojedine županije po njenom stanovniku. Pri tome se petogodišnji prosjek prihoda od poreza na dohodak množi s udjelom od 0,17 koji županijama pripada temeljem raspodjele prihoda od poreza na dohodak propisane ovim zakonom. Navedeno proizlazi iz činjenice, što županije ostvaruju prihod od poreza na dohodak koji ostvaruju stanovnici općina i gradova koji se nalazi na području županija. Referentna vrijednost kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda za gradove utvrđuje se kao petogodišnji prosjek prihoda od poreza na dohodak, ostvarenih na području svih gradova i prihoda ostvarenih od najviše zakonom propisanoj stopi prireza po stanovniku za gradove ukupno. Referentna vrijednost kapaciteta ostvarenih prihoda, poreznih prihoda za općine utvrđuje se kao petogodišnji prosjek prihoda od poreza na dohodak ostvarenih na području svih općina i prihoda ostvarenih od najviše zakonom propisane stope prireza po stanovniku za općine ukupno. I tako dobivena referentna vrijednost uvećava se za 50% svoje vrijednosti kako bi se s jedne strane smanjila iznimno velika razlika između referentne vrijednosti za općine i referentne vrijednosti za gradove uzimajući u obzir zakonom propisane obveze općina i gradova te javne usluge koje pružaju s jedne strane. Ipak kroz različite referentne vrijednosti prepoznale su se posebnosti općina, odnosno gradova. Referentna vrijednost kapaciteta ostvarenih poreznim prihodima za županiju utvrđuju se kao petogodišnji prosjek ostvarenih prihoda od poreza na dohodak u propisanom udjelu za županije, po stanovniku za sve županije ukupno. Iz izračuna referentnih vrijednosti i kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda za gradove i za županije izuzet je grad Zagreb koji bi zbog svoje veličine fiskalnog kapaciteta narušio stvarnu sliku prosječne vrijednosti fiskalnog kapaciteta gradova i županija odnosno jer bi njegovo isključivanje zbog veličine fiskalnog kapaciteta, jer bi njegovo uključivanje zbog veličine fiskalnog kapaciteta u odnosu na sve ostale jedinice lokalne i područne samouprave prouzročilo nerealnost izračuna za te jedinice. Razlika kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda općine, grada i županije i referentne vrijednosti kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda za općine, za grad i za županije, pomnožena sa ukupnim brojem stanovnika pojedine jedinice čini iznos sredstava potreban za fiskalno izravnanje do pune referentne vrijednosti za svaku općinu, grad i županiju. Sredstva fiskalnog izravnanja koja će se na dnevnoj bazi raspodjeljivati općini, gradu i županiji ovise o ukupno raspoloživim sredstvima prikupljenim iz udjela za fiskalno izravnanje, dakle onih 17% i o udjelu potrebnih sredstava općine, grada i županije u ukupnim potrebnim sredstvima fiskalnog izravnanja u punom iznosu za sve jedinice lokalne i područne samouprave. Udio općine, grada i županije u sredstvima fiskalnog izravnanja u punom iznosu za sve općine, gradove i županije kao i kapacitet ostvarenih poreznih prihoda i referentna vrijednost kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda utvrđuje se za svaku proračunsku godinu. Ovakva raspodjela sredstava prihoda od poreza na dohodak smanjiti će nejednakosti fiskalnog kapaciteta jedinica lokalne i područne samouprave što će omogućiti ravnomjerno osiguravanje prihoda za obavljanje njihovih zakonom propisanih poslova. Na to ukazuje i Ginijev koeficijent koji se mjeri, koji je mjera koja se koristi za prikaz fiskalne nejednakosti. U prilog realnom očekivanju smanjenja fiskalne nejednakosti među jedinicama lokalne i područne samouprave govori i usporedba rezultata odnosa između maksimalnih i minimalnih iznosa raspodijeljenih prihoda od poreza na dohodak i tekućih pomoći po stanovniku na temelju postojećeg sustava financiranja i na temelju predloženog sustava financiranja posebno na razini općina, na razini gradova i na razini županija. Dakle odnos maksimalnih i minimalnih raspodijeljenih prihoda od poreza na dohodak i tekućih pomoći po stanovniku na temelju postojećeg sustava financiranja među općinama iznosi 28,8, među gradovima iznosi 5,6 a među županijama 3,6. Prema predloženom sustavu financiranja odnos između maksimalnih i minimalnih prihoda od poreza na dohodak i fiskalnog izravnanja po stanovniku među općinama iznosi 3,2, gradovima 2,4 a među županijama 1,98. Budući da je odnos maksimalnih i minimalnih prihoda od poreza na dohodak i fiskalnog izravnanja po stanovniku prema predloženom sustavu financiranja među općinama, gradovima i županijama manji od istog odnosa prema sadašnjoj raspodjeli, može se zaključiti da predloženi sustav u usporedbi sa postojećim bolje ublažava razlike u raspoloživim prihodima od poreza na dohodak i fiskalnog izravnanja po stanovniku među općinama, gradovima i županijama. Model fiskalnog izravnanja temelji se dakle na izračunu fiskalnog kapaciteta jedinica pri čemu se u obzir uzimaju prihodi od poreza na dohodak ostvareni na području jedinice i prihodi ostvarivi od najviše zakonom propisne stope prireza po stanovniku jedinice. Navedeni prihodi promatraju se za posljednje razdoblje od 5 godina za koje su podaci poznati. Za potrebe fiskalnog izravnanja u 2018. primjerice koristiti će se podaci za razdoblje od 2012. do 2016. godine. Ovisno o odstupanju fiskalnog kapaciteta jedinice od utvrđene referentne vrijednosti i sredstvima prikupljenim iz 17% udjela za fiskalno izravnanje ovisiti će i visina sredstava za fiskalno izravnanje koje će pripasti pojedinoj jedinici. S obzirom na specifičnosti pojedine samouprave zakonom su utvrđene tri referentne vrijednosti koje sam objašnjavao kako se izračunavaju. Dakle referentna vrijednost za općinu za 2018. iznosi 1925 kuna, referentna vrijednost za gradove utvrđena je u iznosu od 2583 kune i referentna vrijednost za županije utvrđena je u iznosu od 319 kuna. Provedbom modela fiskalnog izravnanja postiže se kako smo rekli ujednačeniji fiskalni kapacitet jedinica lokalne i područne samouprave. Međutim dio jedinica lokalne samouprave ostvariti će u 2018. godini manje prihode u odnosu na ranije godine i to ponajviše one jedinice koje su ostvarivale veći udio u porezu na dohodak, dakle onih 88, odnosno 70,5% od osnovnog, od ovih 60% i ili sredstava pomoći s pozicije Ministarstva financija. A imaju porezne prihoda po glavi stanovnika veće od prosjeka, odnosno referentne vrijednosti za gradove, odnosno općine što znači da imaju jak fiskalni kapacitet već sada. Dakle imajući na umu osiguranje uvjeta za realno planiranje proračuna jedinica i izvršavanje ranije ugovorenih obveza u prijelaznom razdoblju, a to je definirano u prijelaznim i završnim odredbama predviđene su kompenzacijske mjere navedenim jedinicama za 2018. i 2019. godinu koje će se planirati u državnom proračunu na razdjelu Ministarstva financija. Dakle onim jedinicama lokalne samouprave, prije svega gradovima i općinama koje ovom novom raspodjelom budu ostvarili ukupno manje prihode u odnosu na ono što je bio slučaj prije primjene zakona. Iz državnog će se proračuna osigurat sredstva koja će im pokrit tu razliku, dakle nitko od njih neće završiti sa manjim prihodima. Dakle, ukupan iznos sredstava koji se državni proračun odriče, a u kosti općina, gradova i županija za 2018. procijenjen je na oko 1,4 milijarde kuna. Dakle ovo je pod pretpostavkom ostvarenja prihoda od poreza na dohodak u 2018. godini. Dakle u 2016. prihod je bio negdje na razini od 2 milijarde i 800. U 2017. će biti nešto niži s obzirom na poreznu reformu i na to da se dohodak stanovništva rastereti na način da su oporezivi iznosi dohotka prije svega i smanjene porezne stope. Međutim, očekujemo da će u 2018. godini ukupni prihod od poreza na dohodak bit negdje na razini od 2016. godine. I u takvoj situaciji, dakle ukupan prihod općina i gradova u odnosu na 2016. bit će za oko 1,4 milijarde kuna više nego u 2016. Dakle, možemo s pravom govoriti o fiskalnoj, o jednom koraku prema fiskalnoj decentralizaciji, jačanju fiskalnog kapaciteta općina, gradova i županija, ravnomjernijoj i pravednijoj raspodjeli prihoda od poreza na dohodak među jedinicama lokalne i regionalne samouprave, povećanju njihovih vlastitih prihoda što će naravno olakšati njihovu poziciju u području planiranja proračuna, zaduživanja itd. Dakle, mi im ovim postupkom, ovom izmjenom zakona povećavamo nazivnik u formuli putem koje izračunavaju moguću masu sredstava za plaće, moguće zaduživanje itd. Dakle iz te pozicije im se bitno poboljšava financijska situacija. Slijedom sveg rečenog usuđujem se reći da se radi o dobrom prijedlogu zakona. Svakako se radi o dobroj namjeri predlagatelja, te očekujemo konstruktivnu raspravu i očekujemo naravno da ćemo kroz dva čitanja u konačnoj verziji doći do i još bolje verzije samog zakona u odnosu na ono što je i sam prijedlog. Evo hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo cijeli niz replika, pa krenimo redom. Prvi je uvaženi zastupnik Željko Jovanović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvaženi državni tajniče. Dobro kažete prvo čitanje i nadajmo se da će do drugog čitanja uvažit sve primjedbe koje dolaze sa terena i da ćemo dobiti zaista dobar Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave. Meni se i drago mi je da sam se odmah na početku uspio javiti, javio veći broj načelnika, gradonačelnika sa otoka koji nisu zadovoljni ovim vašim prijedlogom budući da se u ključnim izmjenama koje se odnose na raspored prihoda od poreza na dohodak kao glavnog izvora prihoda jedinica lokalne samouprave najviše udara upravo na naše otočne općine i gradove. Naime, njima se ukida 16% udjela poreza na dohodak kojeg su dobivale posljednjih 16 godina i kojeg su mogli namjenski koristiti za unapređenje cesta, infrastruktura i na taj način značajno povećati kvalitetu života na otocima. Obzirom da je u svim strateškim dokumentima Vlade jedan od prioriteta povećanje kvalitete života na otocima, zadržavanje otočkog stanovništva zanima me zašto ste išli sa ovakvim prijedlogom i da li možete osigurati na neki način kompenzaciju onoga što se gubi ili odustati od ove izmjene.
Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle, kako sam više puta u obrazloženju prijedloga zakona i rekao cilj zakona je ujednačit fiskalni kapacitet gradova i općina. Dakle, definirati jedinstvenu raspodjelu prihoda od poreza na dohodak kako bi se što bolje ujednačio fiskalni kapacitet svih gradova i općina u RH, odnosno što bolje ujednačila kvaliteta i razina javne usluge koju gradovi i općine na području RH mogu pružati. Činjenica jest da po ovom prijedlogu zakona otočne općine i gradovi ostaju bez tih 16% koji su do sada imali pravo koristiti za kapitalne projekte. Međutim, kako sam isto tako u obrazloženju zakona rekao cilj ovog zakona jest fiskalna, jačanje fiskalnih kapaciteta i njihovo izjednačavanje, a manje nekakve kapitalne potpore za projekte, kapitalne projekte pojedinih gradova i općina. Međutim, činjenica je isto tako da nisu sve općine i gradovi sa područja otoka ovim zakonom zakinuti. Dapače, značajan broj jedinica lokalne samouprave, odnosno gradova i općina na otocima ovim prijedlogom zakona ostvarit će veće prihode u odnosu na sadašnje stanje čak i sa tih 16% koje sada imaju za financiranje kapitalnih projekata.
Hvala vam lijepa. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Tomislava Žagara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle, pročitat ću dvije tvrdnje koje ste vi u ovom obrazlaganju zakona izrekli. Kažete cilj fiskalnog izravnavanja je ujednačavanje fiskalnih kapaciteta jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave sa ciljem omogućavanja pružanja usporedive razine javnih usluga. I druga tvrdnja, ovakva raspodjela sredstava prihoda od poreza na dohodak smanjit će na jednakost fiskalnog kapaciteta jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Za područne mogu to i vjerovati da će to bit tako. I onda kad govorimo o slavonskim županijama, siromašnim županijama, siromašnim općinama, manjim općinama sa manjim brojem stanovnika ovo sigurno neće biti točno. Županija će dobiti 5% više prihoda, ali manje općine neće dobiti te prihode. Čak štoviše bilo bi možda i pošteno s obzirom da imamo u RH 428 općina, a vi ste isto tako u obrazloženju rekli da cilj ovog izravnavanja nije usmjeravanje kapitalnih ulaganja i poticanje regionalnog razvoja. S tim ste se ogradili, ali možda je poštenije da kažemo tim malim općinama neka stave ključ u bravu pa neka idu kući. Sa dva milijuna prihoda oni neće moći preživjeti. Vi ste rekli da je ovo složen izračun pomoći koji se do sad dao, ali u točki 5. tog složenog proračuna je stajalo ovako: „Jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave sa statusno potpomognutog područja isplaćivat će se dodatna pomoć obrnuto proporcionalno njihovom indeksu razvijenosti.“ Ovdje kolega Grčić koji je bio ministar koji je donio takva pravila 100 općina u Slavoniji su tada ušli u program potpomognutih područja, dobili su više sredstava. 2018. će dobiti još pomoć, 2019. 50%, a nakon toga će biti velikih problema jer stanovništva nema. Vi možete računati tu matematiku ako hoćete, broja stanovnika nema da dobiju veću fiskalni kapacitet. Morat će po pojedinačnom … [[Govornik se ne razumije.]] to narasti, ali ukupno će prohodi općina pasti.
Hvala. Odgovor uvaženi državni tajnik.
Hvala lijepo. Dakle, upravo će slabije razvijene općine i gradovi, upravo one sa vrlo niskim fiskalnim kapacitetom danas sa većom razinom nezaposlenosti i niskom razinom dohotka temeljem ovako postavljenog sustava, ostvarit puno veće prihode i to ovaj put izravne put izravne prihode od poreza na dohodak a ne pomoći kao što je do sada bio slučaj. Tako da upravo će negdje oko 350 općina dobiti više sredstava u odnosu nego je to sada slučaj što izravno i 60% što kroz fond izravnanja od ovih 17%. I zaboravio sam samo gospodinu Jovanoviću, ispričavam se, dakle i ove općine sa otoka koje ostvare manje prihoda po ovom modelu će dobiti kompenzacijske mjere iz sredstava državnog proračuna tako da nitko, niti jedan grad ili općina neće završiti sa ukupno manjim prihodima nego je to danas slučaj. A brojni, brojni veliki broj općina i gradova i županija će ostvariti značajno povećanje svojih prihoda, poreznih prihoda i mislim da nema nitko razloga za brigu i nema razloga za nezadovoljstvo. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, mislim da 3 stvari treba naglasiti kad se govori o ovom zakonu. Prije svega, po prvi put u jednom zakonskom prijedlogu se reguliraju prihodi jedinica lokalne samouprave, prije to bilo u Zakonu o izvršenju državnog proračuna i Zakonu o otocima, Zakonu o području od posebne državne skrbi, dakle to je jedna stvar. Druga stvar je po prvi puta se računa fiskalni kapacitet po broju stanovnika i praktički dovest ćemo do toga da sve jedinice lokalne samouprave što se tiče poreza na dohodak će imati isti prihod jer jedinice imaju i drugi niz prihoda. Međutim, ono što želim ovdje istaknuti je da je člankom 6. praktički je preuzete obveze iz nekadašnji odredbi Zakona o izvršenju državnog proračuna što se tiče povrata poreza i svega skupa. I ono što želim reći i posebno naglasiti i mislim da to treba reći a to je odredba članka 9. stavka 4. a to je da Vlada početkom godine donosi uvijek minimalne standarde osnovnom i srednjem školstvu i temeljem toga se određuje pomoć jedinicama lokalne samouprave koje za osnovno i srednje školstvo dobivaju manja sredstava, to je prije bilo iz onoga fonda za decentralizaciju. Međutim ovdje pomalo se to povuklo ispod zida i dovoljno se ne naglašava da će u slijedećoj godini, dakle 2018. kad ovaj zakon stupi na snagu, to biti osigurano u resornim ministarstvima. I jasno ćemo prilikom donošenja proračuna vidjeti koliko je Ministarstvo prosvjete za dostizanje ovog minimalnog standarda u srednjem i osnovnom školstvu osigurano sredstava iz državnog proračuna kad tome dodamo da će se u Ministarstvu zdravstva i Ministarstvu socijalne skrbi vidjeti druga sredstva i ono što je vrlo bitno, a želim ovdje naglasiti, svi smo kad je Hrvatska ljetos gorila govorili o vatrogascima a ovdje isto tako treba reći da će se ovim zakonom povećati i sredstva za jedinice lokalne samouprave. Pogledajte kolega Demetlika, članak 9. stavak 4. pa ćete vidjeti.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca. Izvolite.
Evo kolega, rekli ste na početku da je ovaj zakon pisan u dobroj namjeri pa evo, ja se nadam da to doista tako je, pa i ja ću neke svoje zamjerke reći u najboljoj namjeri. Prije svega evo, na početku ste rekli da je ovaj zakon mijenjan 13 puta do sada. Ja moram reći da je definitivno puta mijenjan i da nadam se da bude ovaj 14. puta stvarno taj zakon duže trajao, ali rekli ste u tome da ste kontaktirali sve relevantne institucije u hrvatskoj državi. Vjerujem da ste kontaktirali udrugu gradova i udrugu općina. Ne znam točno podatke, vjerujem da jeste. Ali možda je najbolje pitanje koliko ste uvažavali primjedbe udruge gradova i udruga općina? To je ono što bi vam postavio konkretno pitanje. Dalje imam pitanje. Govorili ste o kompenzacijskim mjerama. Mi znamo da sa novim obračunom poreza na dohodak općine i gradovi su dobili manje prihoda, imali su manje prihode. Dobro, država je u 2017. godini izravnala tu nejednakost između 2016., 2017. godine sa kompenzacijskim mjerama. Rekli ste da u 2018. godini kompenzacijske mjere idu dalje, ali u 2019. godini kompenzacijske mjere se smanjuju za 50%. A što će se dogoditi u 2020. godini? Ako više jedinica lokalne samouprave ne budu imale nikakve kompenzacijske mjere od države? Može se dogoditi a vjerujem da će to biti tako, da će u 2020. godini neke jedinice lokalne samouprave imati manje prihode od 2016. godine. To je konkretno pitanje. I još jedno pitanje, zbog čega niste izjednačili referentnu stopu općina i referentnu stopu gradova? Zašto nismo u istom položaju? Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Dakle, čitav model fiskalnog izravnanja upravo je preuzet od udruge gradova, dakle to je prijedlog koji su udruge gradova izradile još 2010. godine iz projekta koji su oni tada bili naručili. Tijekom izrade zakona napravljene su zaista brojne, brojne, brojne simulacije, postoci itd., i na kraju se nadošlo na ovo kao nekakav optimum koji na najbolji mogući način po našem a i mišljenju stručnjaka koji su bili uključeni postiže svrhu i cilj zakona. Što se tiče ovog prijelaznog razdoblja u prijedlogu zakona kako ste rekli prva godina 100%, druga godina 50% rekli smo to je prijedlog, rasprava će pokazati što su vaša razmišljanja, što su vaši prijedlozi pa ćemo vidjeti kakvo će konačno rješenje zakona odnosno u konačnoj verziji to biti. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Grčića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Naime, više o ovome ću se obratiti u pojedinačnoj raspravi, ali ono što me zanima u ovom trenutku ne zvuči ovo dobro kada idete s ovim zakonom koji u principu ima dobrih strana, ali mu fali ona druga strana medalje, a to je što će biti sa regionalnom politikom. Ovaj zakon u principu poništava regionalnu politiku, miče se indeks razvijenosti iz uvećanog poreza na dohodak. Dakle od sada će u startu jedinice na PP-u dakle potpomognutim područjima imati 28% manje direktne udjele. Jedinice na brdsko planinskim 20,5% od ukupnog poreza na dohodak, a otoci ovih 16% o kojima je kolega Jovanović maloprije govorio. Tko će koliko dobiti u sustavu izravnanja, to ćemo tek vidjeti. Sami ste rekli problem je sa otočnim jedinicama jer su oni u principu nešto fiskalno jače od ostalih, posebno Slavonije, Gorskog kotara, Like itd., itd. i one definitivno dolaze u situaciju da će dobar dio tih jedinica, a ima ih ukupno 50 ostati bez ovih 16%, dakle to mora zamijeniti nekakva regionalna politika. Ta sredstva su išla u kapitalna ulaganja, sada to zamjenjujemo prihodima koji su nenamjenski. Dakle ovi prihodi od izravnanja u principu se mogu trošiti i na materijalne troškove i na novo zapošljavanje i na automobile i na ne znam što, a nema stroge namjene da to ide recimo u projekte u kapitalna ulaganja. Poslije ću vam malo nešto reći i o tome da se ovim prijedlogom potpuno ukida Fond za sufinanciranje eu projekata, što isto nije dobro itd. itd.
Hvala. Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Dakle upravo najbolji primjeri ujednačavanja fiskalnog kapaciteta ne polaze od mjerenja razvijenosti gradova i općina nego upravo od fiskalnog kapaciteta i mi ovim zakonom ujednačavamo njihov fiskalni kapacitet ne vodeći računa o razvijenosti. Rekli ste problem otoka, ha mislim nisam ga ja nazvao problemom, činjenica jest da otočne općine najčešće vrlo često imaju značajno veći fiskalni kapacitet od većine drugih gradova i općina na području RH, međutim imamo jedan podatak da je od ukupnih sredstava ostvarenih od onih 16% za kapitalne projekte na području gradova i općina od 2003. godine na ovamo, njih oko 45% koriste samo četiri otoka. Dakle događa se zaista izuzetna koncentracija tih sredstava, ovim modelom se kako smo i rekli što je i cilj zakona događa i čini puno bolje fiskalno izravnanje u odnosu na ovo stanje. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče. Prateći vaše izlaganje treba reći sljedeće, od osnutka jedinica lokalne samouprave u RH crpili su svoje prihode iz nekih desetak zakona, a obaveze iz 38 zakona. Teško se bilo snaći u svemu tome, a činjenica je također da jedinice lokalne samouprave nisu sudjelovale u tim obavezama ili barem u manjoj mjeri. Ovim zakonom što je sada predložen treba reći da se i na jednostavniji i razumljiviji i pravedniji način definira sustav raspodjele prihoda i poreza na dohodak, to je definitivno istina. Također iz rasprava danas i replika naših kolega dalo se naslutiti da neke od općina, pogotovo u brdsko planinskom području, a i na otocima, možda neće u toj mjeri dobiti ona sredstva koja su oni očekivali. Međutim teško je imati čarobni štapić i napraviti jedan potpuno pravedan model koji bi sve zadovoljio i mi smo toga svjesni, vjerujem i kolege načelnici ili oni bivši i sadašnji koji ovdje sjede da nije moguće napraviti onaj najpravedniji način kako bismo svi bili zadovoljni. Zato mi je drago recimo da s ovim ključnim izmjenama najveći dio financiranja decentraliziranih funkcija preuzima država, to je iznimno bitno. Zatim prihode od poreza na dohodak po osnovi kamata nisam čuo da li ste o tome govorili, na štednju u cijelosti se prepušta jedinicama lokalne samouprave odnosno područne i regionalne samouprave što je vrlo bitno. I udio pozicija za pomoć i za projekte sufinanciranja iz sredstava EU-a onih 1,5% neće se izdvajati iz poreza na dohodak, što je nama značajno i to će osjetiti sve općine i gradovi i županije u RH. Naravno, voljeli bismo da je taj model još savršeniji, ali evo do drugog čitanja ako postoje neke stvari moguće ih je promijeniti, a mislim da će ih biti jako malo. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replike je uvažene zastupnice Dragice Roščić.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Ono što bi htjela naglasiti vi ste spomenuli da u 2018. godini će prihodi narasti za 1,4 milijarde kuna, ono što smo mi razgovarali na Odboru za financije odnosno pojavila se bojazan određenih zastupnika da će se rasterećivanjem poreza na rad koji se naplaćuje da će ovi prihodi jedinica lokalne samouprave biti već manji, pa bi naglasila je u šestomjesečnom izvještaju onaj stvarni prihod od poreza na dohodak je veći od onoga planiranoga zbog povoljnih kretanja na tržištu rada te u sljedećim godinama naravno da svi moramo puhati u isto jedro a ovaj zakon će motivirati jedinice lokalne samouprave da što više stvaraju radnih mjesta na svojim općinama te tako će i sami povećati svoje prihode. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala. Uvaženi tajniče. Pa evo ja samo želim dodati na vašu ovu raspravu koja je bila jako dobra, prvu činjenicu. Prvi puta Vlada u potpunosti pušta porez na dohodak lokalnoj samoupravi. Sve Vlade do sada su unutar prostora od 60 do 100 pokušavale raznim stopama nešto prepustiti pa nešto oduzeti, pa nešto rezervirati itd.. Druga stvar, od 19 stopa koje sada imamo kroz porez na dohodak i taj zakon idemo na 4 jednostavne 60, 17, 17, 6. Znači jednostavniji obračun. FINA će na svakoj plaći to odraditi vrlo jednostavno. Treća stvar, kada govorimo o otocima, mi jesmo do sada imali 16% više. Ali nisu to jedine razine pomoći koje su lokalne samouprave na otocima dobivale. Imali smo dva projekta CEP4 EIB3, imali smo EIB2. Imali smo znači zajmove s kojima smo pomagali lokalnu samoupravu. I sada očekujemo da nam se u onom drugom dijelu kada prođe ova fiskalna, ajmo je to tako nazvati decentralizacija omogući i projektna i funkcijska decentralizacija. Znači i sada otoci u proračunu imaju preko 120 milijuna kuna određenih pomoći, na kapitalnim pomoćima 20-ak milijuna kuna. U ovom prijedlogu zakona stoji da ćemo do godine znači, u 2018. godini imati 100 milijuna kuna na kojima ćemo nadoknaditi ovih 16% koje ćemo u prvoj godini sada moći izgubiti, tj. maknuti od onog dijela koji je točno. Znači i na taj način smatram da nećemo biti zakinuti. I nemojmo onda malo, mislim da nekako, govorimo možda malo i krivo, nismo dobro pročitali sve i imamo pravo kažem da s obzirom i na neku razinu koja se postigla sada, računamo i dalje na pomoć države ali kroz neke druge projekte. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ivana Šipića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ovaj prijedlog zakona je životan i prevažan za funkcioniranje svih lokalnih samouprava. Zato državni tajniče i gospođo Jakir za svaku pohvalu je današnje prvo čitanje ovog prijedloga zakona gdje se konačno vidi rad i koordinacija ne samo Ministarstva financija nego i posebno Ministarstva regionalnog razvoja. Svi nikada nećemo moći biti zadovoljni. Pa tako vjerujem da će se i za otoke ili za neke od općina koje su novim načinom izračuna u fiskalnom smislu ostale da tako kažem kraće za prihodovnu stranu ili pomoći države naći način kako smo već i čuli da im se pomogne kroz fond izravnanja. Poznavajući kapacitete mnogih gradova i općina, ovaj prijedlog zakona ide na ruku mnogima ali ovaj put pravednije. Treba reći da svi mi koji dolazimo upravo iz gradova i općina koje nisu fiskalno jake trebale bi znatnije osjetiti ovaj zakon što nam omogućuje planiranje proračuna optimističnije. Konkretno ovaj prijedlog zakona iako je prvo čitanje kako čujemo vjerujem da će i u mom cetinskom kraju i u mnogim brdsko-planinskim područjima i drugima gradovima i općinama imati konkretan zaokret u politici centralne države prema lokalnoj politici. Evo čuli smo 1,4 milijarde kuna izravnim rasterećenjem ili pomoći prema lokalnoj samoupravi je put ka ostanku i opstanku kako gradova i općina tako i ljudi. Jer ovim novim sredstvima se otvaraju mogućnosti koje do sada nismo imali za poboljšanje uvjeta života i novih projekata. Tako da ostaje nam mogućnost da možemo dati prijedloge na ovaj zakon i za drugo čitanje ali generalno kada vidimo brojeve konačne vjerujem da ćemo svi skupa biti zadovoljni. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Imamo prijavljene sve klubove zastupnika i još imamo jedno 14 pojedinačnih rasprava pa će to biti vrlo iscrpno. Dakle prvo ćemo u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a čuti uvaženog zastupnika Branka Hrga. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa nije ni čudno da su se svi klubovi prijavili za raspravu o financiranju lokalne samouprave jer je to tema koja uvijek u Hrvatskom saboru izaziva veliku pozornost. Ja moram reći danas ovdje otvarajući ovu raspravu da će klub HDS, HSLS-a I HDSSB-a naravno podržati prijedlog ovog zakona jer smatramo da je ovo konačno jedan zakon koji ide u pravcu stvaranja uvjeta za nekakav normalan život hrvatskih građana. Mi moramo razlučiti o ovom dijelu da li su nam cilj građani i zadovoljavanje minimalnih potreba građana na mjestima i u mjestima gdje žive ili nam je cilj lokalna samouprava kao neki teritorijalni ustroj. Ako gledamo ovaj prijedlog zakona u smislu da su nam cilj građani onda je on apsolutno na dobrom putu da ostvari neka elementarna prava ljudi u svim dijelovima Hrvatske, onaj jedan minimum standarda koji im je potreban. Ako bi pak gledali samo sa aspekta očuvanja lokalnih samouprava takve kakve jesu onda sigurno da tu bi moglo biti određenih malih problema i da će se u nekim lokalnim samoupravama događati neke stvari kroz vrijeme koje je pred nama. Ovdje vrlo jasno na početku želim naglasiti da bi svakako trebalo negdje definirati da li zakonom to regulirati, definirati ili na neki način pratiti. Ali u svakom slučaju praćenje učinaka i efekata ovog zakona na lokalne samouprave. Jer, ako se u nekom vremenu od nekakva 2 ciklusa, da li će taj ciklus biti 3 ili 5 godina u lokalnim samoupravama, koja će po ovom zakonu ostvariti značajno veće prihode nego što su sada imala, ne dogodi nikakav pomak, ne dogodi nikakav razvoj, ne poveća se standard. Onda moramo postaviti pitanje, opće smisla takove lokalne samouprave. Danas, tu moramo vrlo jasno i otvoreno o tome govoriti, ili možda tu lokalnu samoupravu pripajati nekoj uspješnijoj lokalnoj samoupravi, na taj način poslagivati ili jednostavno rješavati to na neki drugi način, ali ja ga baš i ne vidim. U svakom slučaju, prošao sam Hrvatsku, uz duž i poprijeko, sve dijelove, uvijek razgovarao sa čelnicima lokalne samouprave, problemima s kojima se susreću. I sam sam imao prilika dugo godina voditi lokalnu samoupravu i moram reći, da čak možda od '93. godine kako su održani prvi izbori po sadašnjem teritorijalnom ustroju, da je ovo po meni prvi puta zakon koji nudi neka rješenja nekakvog ravnomjernijeg razmišljanja prema svim hrvatskim građanima. Hrvatski građani se odlučuju gdje će živjeti. Odabiru mjesta svog življenja i nije normalno, da danas u jednoj maloj Hrvatskoj imamo strašan nesrazmjer. Imate jedinica lokalne samouprave, gdje se građani mogu zadovoljiti sve svoje potrebe, gdje imaju mogućnosti proračunske abnormalno velike. Imate s druge strane jedinice lokalne samouprave, gdje se ne može zadovoljiti ni ona minimalna potreba građana. Ovim prijedlogom zakona, ja ga tako doživljavam i naš klub, se upravo ide u tom pravcu da se napravi neko poravnanje do minimuma. Ja ne gledam ovaj zakon kao zakon u kojem će netko nešto izgubiti. Po meni, ovim zakonom se dobiva i poravnava. Oni koji imaju više, koji će uspjeti iz drugih izvora ostvarivati više, njima to nitko neće uzimati. Možda su neki, sada nekim zakonskim prijedlozima dobivali značajno veća sredstva nego neki drugi. Sigurno jesu. Ne možda, sigurno jesu. Malo sam radio analize na području Koprivničko-križevačke županije, probao sam malo napraviti simulaciju. Dakle, sve jedinice lokalne samouprave u Koprivničkoj križevačkoj županiji, a osuđujem se reći da bi se to isto moglo primijeniti i na Bjelovarsko bilogorsku i na istočni dio Zagrebačke županije, to je sve vrlo slične, sve jedinice lokalne samouprave po našim izračunima ovim zakonom dobivaju povećanje prihoda. Sve. Čak i gradove, grad Kržievce, grad Križevci oko 12 milijuna kuna, simulacijom dobiva povećanje prihoda. 12 milijuna kuna, ogroman novac, općina Sveti Petar Orehovec, veliki 5000 stanovnika, Sveti Ivan Žabno, oko 2,5 milijuna kuna plus. Govorim o općinama gdje imate prihod po glavi stanovnika budžetski negdje oko u općini Sveti Petar Orehovec možda nekakvih 500 kn godišnje. Zamislite si neke druge jedinice lokalne samouprave, koje imaju i po 3000 kn i više. Oni si ne mogu ništa osigurati. Oni ne mogu započeti ni izgradnju dvorane, oni ne mogu sufinancirati ni neke europske projekte, ne mogu ništa, ovim zakonom, primjenom ovog zakona, stavljaju se u poziciju da im se otvaraju mogućnosti za sve ovo što se radi. I da Žabno izgradi dječji vrtić i da općina Sveti Petar izgradi sportsku dvoranu i mnoge druge općine. Govorim samo o onima kojima se dakle, kojima se detaljno ne želeći ulaziti u nečije drugo područje. Županijama negdje oko 300 milijuna više, gradovima oko 800 milijuna više, općinama čini mi se oko 300 milijuna isto bi trebalo biti više povećanja. To su brojke koje sve govore. Preraspodjela će biti malo drugačija. Ali, će biti poštenije. Po prvi puta poštenije. Bilo je govora i danas na odboru, evo tamo sjedi gospodin predsjednik odbora, oko ovog dijela da se za gradove predviđa malo veći iznos, da tako kažem, taj budžetski nego za općine. Rekao sam na odboru, što ću sada ponoviti. Gradovi imaju veću društvenu nadogradnju. Oni više koštaju i praktički tu društvenu nadogradnju koriste uvijek i pripadajuće gravitirajuće općine. Jer su svi vezani na određene centre. Bez obzira bili oni središte županija ili ne. I logično je da se ta društvena nadogradnja gleda na taj način i da ima malo veći iznos po glavi stanovnika. Ali, s druge strane, mnogi od tih gradova, nisu mogli koristiti sredstva kroz sve ove godine, koje su koristile određene općine i manji gradovi. Sjetimo se iz programa regionalnog razvoja. Gradovi preko 10000 stanovnika, nisu mogli uopće aplicirati ni na jedan program, ni za jednu cestu, ni za vodovod, ni za ništa. Manje općine, manje lokalne samouprave su to koristile. Danas, imate situacije da male općine, koje su bile spretne, koje su imala dobra vodstva, su uspjele sebi modernizirati izasfaltirati sve ceste. Imaju izgrađene vodovode. Istovremeno imate situaciju u gradovima, koji imaju veliki broj sela u svom prstenu, da ta sela dan danas nemaju asfalta, da ta sela nemaju vodovoda, da nemaju riješene elementarne stvari. Ovim zakonom se upravo i tu stvari poravnavanju. Sada kad gledamo malo detaljnije ovaj zakon ima nekih po meni nejasnoća i nelogičnosti u članku 5. U obrazloženju članka 5. stoji i da kod vatrogastva konkretno za javne vatrogasne postrojbe jedinice lokalne samouprave koje imaju javne vatrogasne postrojbe dobit će naravno onda decentralizirana sredstva što je odlično da se ta decentralizirana sredstva i sredstva izravnanja u stvari za nadomjestak decentraliziranih sredstava popunjavaju iz drugih izvora državnog proračuna. Tamo imamo situaciju da se predlaže da bi se sredstva za decentralizirane funkcije usmjeravala prema jedinicama lokalne samouprave. Ukoliko nemaju tu decentraliziranu funkciju ustrojenu ravnomjerno za ostale decentralizirane funkcije koje imaju. U članku 5. u obrazloženju baš se navodi primjer javnih vatrogasnih postrojbi i mislim da tu trebamo malo dublje sagledati problem i malo ga bolje definirati. Dakle, ako bi mi usmjeravali decentralizirana sredstva prema gradovima koji nemaju ustrojenu javnu vatrogasnu postrojbu na način da ta sredstva troše ravnomjerno za ostale decentralizirane funkcije opet bi radili određene razlike i jedan nesrazmjer. Ali shvatimo stvar da svi imaju vatrogasne zajednice, da svi imaju ustrojen sustav vatrogastva ako nemaju JVP da imaju vatrogasnu zajednicu i da imaju u stvari preko vatrogasne zajednice protupožarnu zaštitu riješenu. Znači, da bi ta sredstva trebalo u stvari usmjerit konkretno u ovom slučaju u tom pravcu. Ako netko nema JVP usmjerimo sredstva za vatrogasnu zajednicu za istu tu namjenu. Evo ja molim predlagača da imate to u vidu, a s druge strane ne vidim nikakav argument da bi se ta sredstva ako neka jedinica lokalne samouprave nema JVP usmjerila prema županiji. Tako piše u obrazloženju. Stvarno ne vidim nikakvog smisla da se to napravi. Ovo je usmjereno prema lokalnoj samoupravi ili postoji druga mogućnost recimo još za općine alternativno, za općine koje nemaju javnu vatrogasnu postrojbu, a u njihovoj blizini u nekakvom središtu postoji javna vatrogasna postrojba da im se ostavi mogućnost da taj dio sredstava koji njima pripada za tu funkciju oni mogu udružiti sa lokalnom samoupravom koja ima JVP i na taj način osigurati vatrogasnu protupožarnu zaštitu za čitavo svoje područje. Mislim da je to nešto što se može bez ikakvih problema također predvidjeti da riješimo i taj problem malo više. Po mojem sudu i po sudu kluba mislim da će ove izmjene zakona, tj. ovaj novi Zakon o financiranju lokalne samouprave imati ipak i onu jednu demografsku priču. Po mojem mišljenju neće više biti argumenata za bilo koju lokalnu samoupravu da ne može nabaviti recimo besplatne udžbenike. Kako god gledali i u razgovoru sa stručnim službama u udruzi gradova pitao sam ih baš kakva je situacija. Svega 20-tak gradova ima neki da velim smanjenje prihoda, pa svi drugi imaju povećanje. Kod općina posebno u ovom kontinentalnom dijelu slična situacija, otoci su nešto drugo. I dobro je da se u zakonu predviđa, znači poravnanje za 2018. godinu i onih 50% za 2019. godinu. Za to vrijeme će se već sve to polako da tako kažem stabilizirati, posložiti, zakon će profunkcionirati i on će kao takav sigurno donijeti određeni napredak, određeno nezadovoljstvo i lokalnih čelnika koji će moći planirati svoje proračune unaprijed, raditi projekcije unaprijed i znati i u principu dugoročno planirati u ovom vremenu kada se priprema velik broj i projekata EU. Apsolutno vrlo bitan detalj jer si ljudi moraju unaprijed raditi sve svoje izračune i znati za što će se točno javljati. Ovaj zakon, ove izmjene zakona koje su važile za ovu prijelaznu godinu je bila isto dobra stvar da se 2017. godina odredila kao prijelazna godina koja se promatra da slijede učinci. I stvarno moram reći da onako u razgovoru i sa čelnicima lokalnih samouprava i sa stručnim službama koje tamo rade, da nitko nije imao zamjerke na to. Dapače, pozdravili taj model funkcioniranja gdje je ministarstvo praktički do petnaestog u mjesecu prebacivalo onu razliku poravnanja koja je bila i da nikad nije bilo grča u želucu. Ovdje će biti dnevno praćenje, dnevno prebacivanje što je u svakom slučaju još više i bolje. I zbog svega toga apsolutna podrška ovom prijedlogu zakona uz ove stvari koje sam spomenuo da se još malo vidi kako to posložiti. Hvala vam.
Hvala lijepa. Opet imamo cijeli niz replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hrg, naravno da ne sumnjam da ste vi izuzetno kompetentna osoba za razgovor o ovim temama. Ali dozvolite mi da i dalje strahujem, doslovno ću reći strahujem da se općine na području i moje županije i cijele Slavonije i Baranje. Jer vi ste rekli da trebalo bi ispitat učinke ovog efekta ovoga financiranja izmjena financiranja jedinica lokalnih samouprava ovog zakona. I vjerojatno kad ste rekli da će se povećati, kad ste tu svoj primjer za vašu županiju vjerojatno ste mislili na 2018. godinu. Ali proći će 2018., doći će 2019. U 2019. u prijelaznim odredbama piše da će jedinicama lokalne i područne samouprave će se tijekom 2019. godine iz državnog proračuna isplaćivati pomoć u visini 50% pomoći isplaćene temeljem stavka 1. ovog članka. U 2020. više te pomoći nema. A šta je ta pomoć činila? To su pomoći koje su navedene bile u samom onom i u ovome objašnjenju ovoga zakona koje su činile i od povrata poreza na dohodak, prihoda od poreza na dobit sa svoga područja i dodatne pomoći koje su dobivale 264 jedinice lokalne samouprave koje imaju status potpomognutog područja. Tu je recimo bila i moja općina. Pazite, to su prihodi od 2 milijuna kuna. Prihodi od poreza na dohodak su 300 tisuća kuna. Pa taman da se 100% povećaju nikada oni neće doći, doseći 2 milijuna kuna pomoći koje je sada općina dobivala. Ja se slažem, možda je netko trebao reći pa tu općinu zatvoriti a onda je trebalo otvoreno reći a ne 2020. da ljudi pitaju a šta ćemo sada. To je moja bojazan i to nisam, nisam ni od državnog tajnika dobio odgovor. Ako možete i to prokomentirati. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Poštovani kolega strah je jako emocija i dobro je uvijek strah imati. Ali ono što je bitno i o čemu sam govorio raspravljajući o ovom prijedlogu zakona jest da je ovo do sada po meni najpošteniji Prijedlog zakona o financiranju lokalne samouprave sa vrlo jasnim pokazateljima. Sigurno je da će biti određenih problema, u sredinama, u jedinicama lokalne samouprave koje su dobivale velike pomoći. Postavljam pitanje ili kontra pitanje, što su te jedinice lokalne samouprave učinile sa tim pomoćima u tom periodu iza njih. Da li su podigli standard, da li su pojačali gospodarstvo, da li se povećao broj zaposlenih, što se je događalo? I ovdje kada vi govorite o 2018. i 2019. godini a o tome sam rekao i u raspravi opet vraćam stvar natrag. I zato sam to naglasio. Moramo pratiti učinke što će se događati. Nama treba biti cilj čovjek a ne neka općina ili neki grad, kao institucija. Ne, čovjek. Naći načina da svaki čovjek može zadovoljavati svoje minimalne životne potrebe, budžetske da tako kažem u sredini u mjestu u kojem želi živjeti. I vjerujte mi, tako će mu biti svejedno da li se neka općina ili grad zove ovako ili onako, da li on pripada tome ili ovome, važno mu je da ima riješen onaj svoj dio standarda života koji mu mora država pružiti preko financiranja odnosno Zakona o financiranju lokalne samouprave. I zato treba pratiti i kontrolirati učinke koji će se događati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Hrg rekli ste u svom izlaganju da će se vidjeti smisao postojanja jedinice lokalnih samouprava ako se ne pokaže rezultat na kraju ovakvog zakona. Ja suprotno mislim da je ovaj zakon i zato ću ga svesrdno podržati jedan u nizu zakona koji bi trebalo nastaviti se na njega i voditi onom konačnom cilju decentralizacije. Najveće bogatstvo ovoga zakona je u pojednostavljenju sustava. Ako znamo da je prije bilo 19 stopa po kojima se razrezivalo, sada su 4 stope. Onda tu onaj dio o kome svi pričamo pravednosti i solidarnosti i po prvi puta ide porez jedinicama lokalne samouprave ili jedinicama regionalne samouprave o kojima ja imam posebno mišljenje i ne znam kolika je njihova uopće svrha ali da o tome ne govorim. Vi ste rekli da će Križevci dobiti nekih 12 milijuna kuna više. Pleternica koliko su mi rekli dobiti će nekih 9 milijuna kuna više. Županja 20-ak milijuna kuna. Moj grad neće dobiti ništa jer imamo, prelazimo onu referentnu vrijednost kao vjerojatno Rovinj ili drugi gradovi. Ali sam sretan ili zadovoljan ako će općina Vinodolska dobiti 2, 3 milijuna kuna više, ako će Gorski kotar i općine i gradovi u Gorskom kotaru dobiti ta sredstva da mogu polučiti razvoj. Ono što svi zaboravljamo a čitavo vrijeme pada na teret jedinicama lokalne samouprave a nikada ne spominjemo da su svi proračuni gradova i općina na području čitave RH u startu manji za 25%. 25% svaka investicija grada i općine se uplaćuje. 25% na papir koji se troši u gradskoj upravi, 25% na vodovode, kanalizacije i ceste ukoliko ih financiraju jedinice lokalne samouprave, ne komunalno društvo. I to su pitanja koja moramo potaknuti a ovo je kako ga ja vidim samo jedan mali kotačić u tom velikom poslu koji treba odraditi i koji se zove decentralizacija a tu gledam i što će nam donijeti i ovaj Zakon o državnoj imovini. I zaista ga čekam da konačno ga vidim u cjelovitom obliku da pročitam što o njemu piše, da možemo raspravljati o njemu. Mislim da je ključ razvoja RH su gradovi i općine koliko god državna instanca bila visoka, život se odvija dolje kod nas i u tom smislu ukoliko se sredstva usmjere na ovaj način građanima a građanima putem njihovih jedinica lokalne samouprave možemo govoriti o nekakvom razvoju.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Hrga.
Kolega Klarić mi se dobro razumijemo. Ja bih volio da moji Križevci ne dobivaju ni jedne lipe iz Fonda izravnanja. Vjerojatno bi to volio svaki gradonačelnik i svaki načelnik općine. To bi značilo da imamo dobar standard, da smo razvijeni, da se stvari dobro odvijaju. I zato tako i treba gledati ovaj zakon. Znači ono što sam rekao, nikome se ovdje ništa ne uzima nego se po prvi puta nešto ravnomjerno i poštenije raspoređuje. Naravno da oni koji imaju visok standard i koji dakle zadovoljavaju potrebe svojih građana koji imaju velik prihod po grani stanovnika budžetski da neće dobivati pomoći iz državnog proračuna jer to je dio za solidarnost, to je normalna stvar. A zato sam i rekao da treba pratiti što će se događati i cilj mora biti da se standard građana podiže iz godine u godinu a ovaj zakon je upravo kao što ste i sami rekli temelj, jedan mali kotačić. I nije u redu, slažem se apsolutno, nije u redu da u nekim drugim zakonima se definitivno lokalna samouprava promatra spram države kao da nisu isto tijelo a jesu isto tijelo. To su ruke i noge države, oči, uši, sve u krajnjem slučaju. I stvarno je taj dio još pred nama. Ali i kao što ste rekli i sami, apsolutno to podržavam, neka ovo bude taj prvi kamenčić u stvaranju jedne druge klime prema lokalnoj samoupravi i jednog boljeg odnosa prema lokalnoj samoupravi jer stvarno tamo ljudi žive, tamo se život događa.
Hvala lijepa. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Hrg, mi problematiku znamo dobro, i zato ću evo, krenuti sa stvarima koje smatram da ste dobro govorili ovdje u vašem izlaganju. Prije svega, rekli ste da javne vatrogasne postrojbe koje od države dobivaju 320 milijuna kuna, vjerojatno to znate, ne znam jel' svi znaju, 320 milijuna kuna ali samo javne vatrogasne postrojbe. Slažem ste kad ste dali tamo prijedlog državnom tajniku, a evo to je i moj prijedlog, u svakom slučaju ću to podržati, da se taj novac od 320 milijuna kuna raspodjeli i na one općine i gradove koji imaju vatrogasnu zajednicu jer prije svega, nije pošteno da država nekome bude majka a nekome maćeha. Da gradovima koji su uglavnom i bogatiji, financiraju javne vatrogasne postrojbe a općine koje su siromašnije uglavnom, ne dobivaju ni jednu jedinu kunu za vatrogastvo. I tu se slažem s vama, molim vas ako je moguće, državni tajniče na prijedlog gospodina Hrga koji ćemo i mi podržati da se upravo ta stavka razmotri i da se svima daje jednako. E sad ono što se ne slažem. Vi ste rekli da li su nam cilj građani ili nam je cilj ustroj. Ne govorimo sad o ustroju, nije važan ustroj, da li ćemo imati 550 jedinica lokalne samouprave ili manje, mislim da je dobro da ih imamo više jer onda ide ka decentralizaciji ali stvar je u tome da idemo prema građanima. Ali ja vam kažem, najvažnija stvar a ističe mi vrijeme, što moram istaknuti ovdje, nije pošteno da se gleda referentna stopa samo poreza na dohodak. Zašto? Jer mnogi gradovi imaju mali porez na dohodak i na osnovu toga će biti u nižem razredu a imaju izuzetno velike ostale prihode i tu će doći do nepravedne raspodjele ovih državnih sredstava koje ići za izravnavanje. Siguran sam u to jer sam napravio izračune a u svojem izlaganju ću to konkretno dokumentirati. Ovo će biti izuzetno nepravedno.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Pa evo, u dijelu se slažem u dijelu baš i ne, što je normalno da tako i bude, svatko na neki svoj način iščitava i doživljava, ima neka iskustva iz svakodnevice u krajnjem slučaju. Ono kad sam rekao za vatrogastvo, ponukalo me to obrazloženje u članku 5. gdje stoji da će se sredstva tamo gdje nema JVP-a prebaciti praktički na županije, to po meni nema smisla. S druge strane, javne vatrogasne postrojbe i sada obavljaju usluge u lokalnim samoupravama oko gradova gdje postoje. Kako ne? Kako ne, evo kod mene je ta situacija, znači 4 gravitirajuće općine prema gradu Križevcima, javna vatrogasna postrojba ide na intervenciju u svaku od tih općina jer u krajnjem slučaju ona se financira iz državnog proračuna. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ne, ne, radimo to, ali zašto ne bi te lokalne samouprave, te općine imale ta sredstva, imaju pravo na njih jer tamo su ti ljudi i sad da li oni žele dogovoriti i napraviti sporazum sa jedinicom lokalne samouprave koja ima javnu vatrogasnu postrojbu pa na taj način pojačati i opremiti bolje javnu vatrogasnu postrojbu ili žele opremati svoju vatrogasnu zajednicu i operativu koja će tamo biti, to je sad stvar lokalne samouprave, tu su sredstva koja su za to namijenjena i ne bi trebalo nikome uzimati. Mislim da ne bi bilo dobro kad bi se samo preraspodjeljivalo ovih 320 milijuna, mislim da treba to malo pojačati jer onda bi mnogi stradali koji sad to imaju, pa opet ne bi postigli neki učinak. A što se ovog drugog djela tiče, pa ja ne mislim tako, ja i dalje tvrdim, doživljavam ovaj zakon kao nešto što je stvarno dobro, imao sam prilike biti i na nekoliko i prezentacija i u pripremama ovog zakona i po mojem sudu, uz naravno neke stvari, nitko ne može biti baš 100% zadovoljan, bit će onih koji će biti malo nezadovoljniji možda, ali puno će više biti zadovoljnih i apsolutno je ovaj zakon, ponavljam, usmjeren prema čovjeku. A takvi zakoni bi trebali biti svi.
Hvala. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Damir Mateljan.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, vi ste danas ovdje raspravljali ne kao zastupnik nacionalnog Doma već kao zastupnik Županijskog doma kojeg više nema, ali ne samo vi, većina ovdje danas koji su raspravljali zapravo vrlo smo sebični u tom raspravljanju, u tim temama koje smo danas ovdje pokrenuli. Rekli ste doslovce kako ovaj zakon ide ka tome da će većina građana RH ovim zakonom biti ravnopravnija. Sasvim suprotno, ovaj zakonski prijedlog ozakonjuje i izračunava da su stanovnici općina za 600 kuna manje vrijede od stanovnika gradova. Vaš argument da gradovi nude veće, obilnije usluge nego što to nude općine ne stoji jer danas u Hrvatskoj postoji veliki broj općina koje ne samo svojom kritičnom masom, dakle ne samo brojem stanovnika, ne samo teritorijem nego i uslugama koje daju su znatno snažnije i znatno su veće nego što su to mnogi gradovi. K tome ste još rekli da je zapravo grijeh općina, malih općina ili srednjih, velikih općina što se natječu za europske fondove što su u tome uspješne. To nije njihov grijeh, naprotiv. Dakle, ovaj zakon možda jest, vjerojatno je, transparentni, vjerojatno je jednostavniji, vjerojatno je razumljiviji, međutim on zasigurno nije pravedniji. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Kolega Mateljan, mi se nismo dobro slušali moram priznat. Kao prvo potpuno obratno od onoga što ste vi rekli, ja sam raspravljao o ovom zakonu baš kao zastupnik u Hrvatskom saboru, ne kao lokalni čelnik. Samo sam uzeo nekoliko jedinica lokalne samouprave da primjerom dokažem to što govorim. I kad govorim, ponavljam opet, da mi je za cilj čovjek a ne lokalni ustroj, onda generalno govorim o svim ljudima u RH bez obzira u kojoj općini, gradu ili županiji živjeli. I to je bit stvari. Normalna stvar da će Zakon o financiranju lokalne samouprave izazvati i lokalne rasprave, da će svatko iz svog dvorišta da tako kažem iznijeti neki primjer što je sasvim normalno i u redu. Što se tiče odnosa općina i gradova, nije dobro insinuirati sukob općina i gradova. Nije dobro. Ja sam uvijek govorio da se grad od općine razlike po društvenoj nadogradnji. Da ona košta. I činjenica jest i to mi nitko ne može reći da nije tako, da stanovnici određenih općina koje gravitiraju u nekom gradu, koriste mnoge usluge koje taj grad osigurava, što je sasvim normalno. I sigurno je da je taj trošak grada, znatno veći nego što je trošak općina. To je činjenica. I to ja mogu lako argumentirati i dokazati. I to ako želimo realno gledati, možemo svi. Ako želimo malo politizirati, onda možemo i na ovaj način, ali u svakom slučaju, svi idu gore, sve se zadovoljava u krajnjem slučaju, to je taj pozitivan efekt, pozitivan učinak, u krajnjem slučaju i predstavnici općina i predstavnici gradova i predsjednici županija sudjelovali su u izradi ovog prijedloga zakona cijelo vrijeme.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Brnaka Grčića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Branko drago mi je u to ime. Dobro ste vi rekli, dakle, ovo je korak naprijed u smislu da će jedinice lokalnih samouprava dobiti više novaca. Ali, to je isključivo zahvaljujući gospodarskom rastu, boljoj situaciji u proračunu, gdje se cirka milijardu ili nešto malo manje kuna može dodatno izdvojiti za jedinice lokalne samouprave. To je kvaka. Znači mi imamo sada više novca i dio toga novca usmjeravamo prema jedinicama lokalne samouprave. Međutim, raspodjela nije dobra i to se slažem s kolegama koji su sada rekli. Jer pazite, ako meni, 10 načelnika, otočnih općina se javi u zadnjih 7 dana i kaže mi gubimo sredstva za kapitalna ulaganja, što je sada sasvim neupitno, jer oni su u fiskalnom kapacitetu jači od ovog praga koji će biti. Znači oni gube cirka 46 milijuna kuna godišnje. Koji se akumuliraju na računu HVOR-a i do sada su služili, dakle, kad se prikupi dovoljno novca i kad se projekte priprema, ti se projekti realiziraju. Sada to više neće biti moguće na taj način. A taj novac, je otišao u jednu zajedničku klasu koja se preraspoređene onim sa slabijem fiskalnim kapacitetom, koji se uglavnom, rekao sam već, nalaze u Slavoniji, sjeveru Hrvatske, Lici, dijelu Gorskog kotara, dakle, dijelu Dalmatinske zagore, dakle, najmanje razvijenim područjima. Razumijete, ali netko to ipak mora dijelom platiti. Ali se to zamagljuje sa ovim jednim većim iznosom gdje će svatko pomalo možda dobiti više nego što je imao do sada. Tu je kvaka. Ali se gubi regionalna politika. Kolega je istkao 700 milijuna kuna su bile potpore jedinicama lokalne samouprave kojih više nema. Evo, sigurno će potvrditi to jer to piše u prijedlogu zakona.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Hrga.
Hvala lijepa. Da i meni je ovo ime ovak dosta zanimljivo. Pa regionalni razvoj, regionalni ustroj, regionalne razlike, da li je bolje kad se gleda na način, da bude više onih koji su zadovoljni, manje nezadovoljnih ili obrnuto? Otočke općine, da i mene su zvali isto i baš sam imao razgovore sa načelnikom općine Murter, neposredno prije ove rasprave. Oni isto analiziraju stvari kako će se događati. Ali, realno gledajući bili ste ministar regionalnog razvoja. Ministar regionalnog razvoja. Znači i sami ste svjesni da je otvoren niz mogućnosti za kapitalne investicije i da otoci tu imaju određenu prednost u krajnjem slučaju. Znači iz tog izvora već će moći zadovoljavati neke svoje potrebe. Ovaj dio da se prati u 2018. izravnanjem u 2019. s 50% izravnanja je također jedan pokazatelj dobre namjere predlagača u krajnjem slučaju. Da se stvarno prati stanje, kao što se je pratilo ove godine, kada se počeo mijenjati ovaj sustav. Nikako se ne smije više dogoditi, da pojedini ministar, ne ide to vas, proizvoljno, svojom odlukom, bez pravilnika, bez kriterija, bez ičega raspodijeli 400 milijuna kuna po stranačkom kaputu, kao što je to vaš kolega Hajdaš Dončić radio. On je udario direktno na lokalnu samoupravu, po svojem nahođenju i oštetio mnoge jedinice lokalne samouprave, kada je raspodijelio takve novce. Znači to se ne smije događati, moraju biti jasna pravila, ovaj zakon to postavlja.
Hvala. Sljedeća replika, poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani kolega, zajedno smo bili čelnici lokalnih zajednica i postavio bih vama sebi, a i svima nama i ljudima iz ministarstva, zapravo jedno retoričko pitanje. Da li je ovaj prijedlog zakona doista je korak naprijed ili možda ovaj prijedlog zakona nas gura u prosječnost. Zašto postavljam takvo pitanje. Mi premalo pričamo, da nam temeljni cilj kao male države trebaju biti snažene lokalne zajednice. Jer ako su lokalne zajednice konkurentne, to je dobro za državu. Premalo pričamo o tome da li sa zakonskim rješenjima nudimo model gdje ćemo svi skupa zajedno trčati puno brže, što nam je potrebno u odnosu na globalnu konkurentnost i da li doista stvaramo pretpostavke za izvrsnost? O učincima i efektima dakako da ćemo moći konkretno razgovarati za nekoliko godina. Ja što se tiče prosječnosti nikad ne bih koristio termin solidarnosti jer to nije jednoznačno, a solidarnost se rješava drugačijim modalitetima i drugačijim alatima. Vrlo je interesantno kad je netko u opoziciji onda jako glasno napada prijedloge zakona koji se tiču financiranja jedinica lokalne samouprave kada su na čelu jedinica lokalne samouprave onda su još žešći i jači. No međutim, temeljni postulat u politici neovisno bili u poziciji ili opoziciji trebala bi biti dosljednost i vjerodostojnost. Hajmo malo prokomentirati da li doista ovaj zakon znači korak naprijed ili nas gura u prosječnost.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Kolega Sponza ne, ovaj zakon nas ne gura u prosječnost. Ovaj zakon omogućuje građanima RH u mjestima koja su odabrali za mjesto svojeg življenja zadovoljavanje minimalnih potreba iz proračuna. Kad govorimo o onima koji gaze brže idu naprijed apsolutno sam za to. Konkurencija unutar lokalne samouprave u Hrvatskoj nema konkurencije, ne može je biti jer kao da živimo kažem stotinama tisuća kilometara jedni od drugih, a u jednom danu obiđeš čitavu državu autom. Ali je takva situacija. Sada se stvaraju po meni preduvjeti da koliko toliko poravnamo taj startni dio, a po meni bi ovdje bilo dobro primjenjivati sistem planinara. Znači ne kaže se da je grupa stigla na cilj kad je stigao prvi, nego kad je stigao onaj zadnji onda mjerimo vrijeme. Jedinice lokalne samouprave koje su snažne, moćne one će i dalje ići naprijed. Rovinj će i dalje ići naprijed, on je snažan. Ja sam uvjeren da će evo moji Križevci uz ovu pripomoć isto tako ići brže naprijed, da će uspjeti konačno asfaltirati svoja sela koje sada nema asfalta. 10000 ljudi živi u selima oko Križevaca, nema asfalta, nemaju vode. Nije se moglo, nije se imalo od kuda. Ovim će se zakonom to moći napraviti. Takvih ima jako puno. Ali ono što je važno da sam u oporbi govorio bih o ovom zakonu isto, jer o tome govorim 10 godina kontinuirano da treba na taj način biti i da u krajnjem slučaju da sam čelnik lokalne samouprave i dalje opet bih govorio isto ovako, opet bih govorio isto ovako.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Tulia Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Branko, danas smo raspravljali na odboru, pa smo rekli da smo na istoj strani. Činjenica je da ovaj zakon će jednostavnije razumljivije i možda, možda na pravedniji način definirati sustav raspodjele. Ali dugoročno ne rješava problem financiranja lokalne samouprave. Vi ste rekli da će Križevci dobiti nekih 12 milijuna, znači imali ste podatak koje ministarstvo na žalost nije pokazalo koji gradovi su ispod one referentne vrijednosti ili iznad referentne vrijednosti, da se može izračunati tko koliko gubi, tko koliko dobiva. Vi ste rekli da nitko neće izgubiti, međutim iz ministarstva nam je reklo netko će izgubit, a netko će dobit. Vi ste rekli nikome nećemo uzeti, ali to uravnoteženje financijskog kapaciteta se radi izmjena zakona upravo na onom dijelu potpomognutih područja brdsko-planinskih i otoka. Znači, Istarska županija kao i Primorsko-goranska županija kao, koje su spomenute kao županije gdje su do sada minimalne pomoći dolazile iz državnog proračuna značit će uzimat nekome kojima i do sada te pomoći su dolazile. E sad, da li su te pomoći bile pravedne ili ne ili na taj način će se pravednije dijeliti to je drugo pitanje. Mene zanima znači kako to ste vi izračunali da ćete 12 milijuna dobiti. I drugo pitanje koje sam htio reći vezano za pojednostavljenje. Država kaže da se odriče da nam pomaže i to baš ne bih mislio na ovaj dio, jer porez na dohodak i prirez su izvorni prihodi upravo jedinica lokalne samouprave. Mislim da sa ovim prijedlogom zakona samo se pretumbavaju. Masa je ostala, u stvari masa prihoda od poreza na dohodak je manja, ne bih se složio sa Grčićem, a osnovica normalno za izračunavanje je ostala ista. Znači gradovima i općinama je ostalo i dalje 60%. Pa kako onda tumačite odakle će se to povećati? Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Ja ću biti sretan i zadovoljan kada će se na lokalnu samoupravu raspoređivati 30% svih poreznih prihoda u RH. Vjerojatno i vi. To bi trebao biti naš cilj, težnja da dođemo do toga. Tada bi mogli reći da smo napravili posao. Ovo je jedan mali koračić prema tome, ali neka je napravljen prvi. Kako smo došli do ovih podataka od 12 milijuna? Izračunali smo. Uzeli smo prijedlog zakona, uzeli smo podatke iz proračuna grada, zamolio sam ekonomiste koji se time bave da to malo ubace u neke tablice i izračunali su mi taj iznos. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Poreza na dohodak. Što? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Neće nikome uzeti, nego neki koji su sada dobivali više možda neće dobivati, a neki koji do sada nisu dobivali oni će dobivati. Znači, bit će jedna poštenija, ravnomjernija i pravednija preraspodjela tih sredstava. Ja to tako doživljavam, za mene je to tako. Ali imate onaj još drugi dio, znači pomoći izravnanja koji ide, dakle izravno iz državnog proračuna i unutra jednog dijela isto također. Ali mi se slažemo i na istoj smo strani, zagovaramo isto. Ja vjerujem da i vi razmišljate o ovom dijelu da se mora, ne da vjerujem nego znam da se mora ići dalje prema lokalnoj samoupravi, da lokalnu samoupravu treba jačati, da se mora poštivati Europska povelja o lokalnoj samoupravi, da bi morali doći do onog standarda građana koji imaju razvijene europske zemlje. Nadamo se da će tako biti u budućnosti. Ali u svakom slučaju ponavljam. Ponavljam ovo je dobar prvi korak prema toj pravoj fiskalnoj decentralizaciji i poštenijoj raspodjeli poreznog novca prema čovjeku a ne toliko prema nekom ustroju i nekoj spretnosti pojedinog čelnika.
Hvala. I zadnja replika je uvažene zastupnice Branke Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Hrg spomenuli ste gradove iznad 10 tisuća stanovnika kako oni ne mogu aplicirati na europske fondove za izgradnju društvenih domova, vrtića i slično. Ne samo gradovi već i općine i gradovi ispod 10 tisuća stanovnika a iznad 5 tisuća ne mogu aplicirati na ta sredstva. U vrijeme kada se svi jako kunemo u djecu, demografiju i kada postoje gradovi kao grad Vodice koji ima slatke brige i potrebu za izgradnju novog vrtića, zaista ne možemo se aplicirati na sredstva EU. Pitam se onda na koji način i iz kojih sredstava ćemo moći graditi vrtić. Komunalni doprinos je strogo namjenski prihod bez obzira što su ta solidna sredstva u našem proračunu iz komunalnog doprinosa mogu se graditi nerazvrstane ceste, trgovi, ulice, javna rasvjeta, groblja i slično, opet ne vrtići. I upravo ovakva raspodjela bi nam mogla u mnogome doprinijeti da mi kroz neke 2 godine iz ovih prihoda koji će sada biti raspoređeni našem gradu koji glasi za jedan bogat grad može donijeti izgradnju jednog ovakvog objekta. Čudi me da kolege kada pričamo o bilo kojoj temi, jako puno govore o jedinicama lokalne samouprave koje su slabijeg financijskog kapaciteta, kunemo se svi na neujednačenost i potrebi da što više ujednačimo gradove i općine a onda danas ili nisu tu, vjerojatno da ne moraju hvaliti ovaj zakon ili nemaju šta reći ili ih to ne zanima. Ali vjerujem da zaista ovo može doprinijeti posebno razvoju onih jedinica lokalne samouprave slabijeg financijskog kapaciteta. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrga.
Pa da, na istom ste razmišljanju u krajnjem slučaju. Neki dan sam sa načelnikom tamo jedne susjedne općine Sveti Ivan Žabno razgovarao o tome kako izgraditi dječji vrtić. I kada sam mu rekao da bi po ovom novom zakonu općina trebala uprihodovati negdje oko 2,5 milijuna kuna više sredstva na godišnjoj razini, čovjek je rekao, veli pa OK, pa mi možemo onda ući u taj posao i sami možemo to riješiti možda i uz nekakva sredstava se negdje uspiju namaknuti i mi možemo taj posao obaviti. Ista stvar je sa cestama, sa infrastrukturom, sa svime drugim. Prema tome, jednostavno kritizirati ovaj zakon se mora i može, treba predlagati još neka poboljšanja u njemu. Sigurno da će ga se trebati i pratiti kroz godinu, dvije dana kakve će rezultat davati, popravljati ga u krajnjem slučaju. Ali što ste i vi primijetili i to je jedan prvi korak, dobar korak prema tom normalnijem nekakvom razvoju, prema normalnijem planiranju, svi oni koji su čelnici lokalnih samouprava i koji su bili čelnici lokalnih samouprava teško da mogu govoriti protiv ovog zakona iskreno. Teško da mogu govoriti iskreno protiv ovog zakona. Znate da je najteže planirati i realizirati prema planu. A ovim zakonom se upravo to omogućuje i zbog toga mislim da oni neće doživjeti neke velike kritike.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika. Ja moram samo skrenuti pozornost da s obzirom na broj replika, ako se tako nastavi onda ćemo, će nam samo za ovaj zakon trebati između 6 i 7 sati a nakon toga imamo još 5 zakona. Ali naravno mi smo tu da raspravljamo o svemu i svačemu. Pa sljedeći će Klub zastupnika biti onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti uvažena zastupnica Grozdana Perić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, predstavnici Ministarstva financija. Pa evo ovaj je zakon zaista život i on je doživio ono što spominjemo jako puno promjena. Mi koji smo radili u lokalnim jedinicama znamo od '93. koliko puta se on mijenjao. Pa evo, to je, pa ja mislim ne 13 nego čak 18 puta. Ali moram i reći da je nekada Zakon o financiranju objedinjavao ono što sada čini zapravo i Zakon o lokalnim porezima pa je onda to bilo u jednom paketu gdje je definiralo sve odnose i uvjete a evo i Zakon o financiranju kao i Zakon o porezu na dohodak je uvijek interesantan zato što se izravno reflektira na naš život u lokalnim jedinicama. Dakle ovaj zakon ćemo u svakom slučaju podržati i nastojati ga poboljšavati maksimalno. Od 2001. kada je uspostavljen sustav fiskalnog izravnanja tada je bilo vrlo teško utvrditi kriterije i instrumente koji su imale dodjele pomoći iz proračuna i dijeljenja tih prihoda s obzirom da su tu i tada postojala posebne područja od posebne državne skrbi, tako su bila klasificirana i brdsko-planinska područja te je na taj način se radila redistribucija financijskih sredstava. Međutim, nakon 2010. ovo što ste spominjali indeks razvijenosti je isto išao u cilju nekakvog ravnomjernijeg razvoja. Međutim i taj indeks razvijenosti nije donio zapravo to poboljšanje stvarno jer se indeks razvijenosti mjerio uglavnom po regionalnoj samoupravi i zajedno. Tako da pojedine općine u sastavu regionalne samouprave nisu mogle ostvariti određene poboljšice niti dobiti nekakva dodatna sredstva. U ovom zakonu u odnosu na prethodnika da smo već spominjali prethodni je imao strahovito puno, puno stopa kojem su onda se pojedine jedinice lokalne samouprave pronalazile u toj šumi tih stopa, da li su preuzele decentralizirane funkcije, da li nisu, da li su otoci ili slično i mislim da na ovaj način je svima puno jasnije kako će se ta sredstva dijeliti. A ono što je važno spomenuti da zaista taj cijeli porez na dohodak u cjelini pripada svim jedinicama lokalne samouprave. Ono što su decentralizirana sredstva bila iz toga izvučena prethodno tih 16% onaj nedostajući dio će se nadomjestiti iz drugih izvora prihoda koje ima državni proračun i onda će se na taj način poštivati ukupna prava bilančna prava koja se propisuju nagradno. Kod ovog zakona važno je isto tako reći da se definira izračun i raspodjela prama fiskalnom kapacitetu odnosno ovdje su korištena dva parametra i to kapacitet ostvarenih poreznih prihoda i referentna vrijednost kapacitet ostvarenih poreznih prihoda. I ono što ste spominjali različiti je taj iznos za općine, gradove i županije. Evo kod mog grada nećemo mi ostvariti neka značajnija sredstva u odnosu na postojeći prihod iz poreza na dohodak, to će biti vrlo simbolično. Županija će u ovom slučaju dobiti više, ali ja to ne gledam na takav način, mi smo svi sebični u odnosu na svoje općine, gradove ili županije i svi bi željeli imati više od drugih, ali zaista ovdje koliko god mi ne htjeli prihvatiti da je ovo na određeni način solidarnost, ali ona u konačnici jeste jer se ovim zakonom stimulira zaista i broj stanovnika. Ako je broj stanovnika veći onda su naša prava utoliko veća, dakle posredno stimuliramo da u našim općinama i gradovima bude što veći broj stanovnika da bi ostvarili što veća prava, a onda umnoškom broja stanovnika sa upravo iznosom koji je referentni iznos doprinosi većim ostvarenim prihodima. To nas na taj način mora dodatno veseliti jer time podstičemo i onu drugu komponentu, a to je ta demografska komponenta. Ovdje kod tih prosjeka uzeli su se petogodišnji prosjeci, to je jako važno da se nije nekakva kraća vremenska serija uzimala i onda je i u tom prosjeku se uzimao prihod od poreza na dohodak sa maksimalnim iznosom, naročito kod općina i grada, sa maksimalnim iznosom propisane stope prireza po glavi stanovnika, pa je za općine to 1925 kuna, a za gradove 2583 kune. Meni je to bilo interesantno s obzirom da znate i sami da neki gradovi i općine nisu propisali prireze ili su oni manji, na ovaj način su zaista postignuto da ta referentna vrijednost bude na jedan način pravednija, ali moramo voditi o tome računa da se moraju isto tako stimulirati svaki grad i svaka općina da njihovi građani doprinose što više vlastitim proračunima. Same županije su u visini od 319 kuna po glavi stanovnika i to je isto tako važno jer ja sam svjedokom da će neke male općine u našoj županiji u mojoj županiji Zadarskoj ostvariti veće prihode i pomoći će im u funkcioniranju i razvoju tih malih općina koje su vrlo blizu grada, a koje nemaju takvu komunalnu opremljenost niti mogućnosti da su mogle razvijati do razine kako je to mogao sam grad Zadar. I na ovaj način će se sredstva koja se daju i županiji omogućiti da posebno utječu i na te i takve općine da ta neujednačenost koja sada postoji da ona bude itekako kvalitetnija i da se vodi računa ako zaista želimo jednake mogućnosti za svih onda bi to trebalo biti itekako motivirajuće za nas koji to evo radimo. Ono što bi još htjela istaknuti da je država preuzela na sebe i ovaj dio 16% pomoći izravnanja koja će biti kao transfer iz državnog proračuna, a ovo sam još zaboravila spomenuti, već su kolege isticali dakle izravnanje, fiskalno izravnanje se događa na dnevnoj razini, dakle pražnjenje u vlastite prihode osnovne, izvorne prihode proračuna koje će na taj način povećavati fiskalni kapacitet svake općine i grada za bilo koju kapitalnu izgradnju, za bilo koji kredit ili bilo što slično. Također porez na kamate na štednju postaje kompletno prihod lokalnih jedinica, a to je bilo 369 milijuna kuna u 2016. godini što ovako na izgled izgleda malo ali zapravo značajno povećava prihode svih proračuna, pogotovo kada se saldiraju u odnosu na sve ostale. Na ovaj način mislim da se itekako postiže ravnomjerniji razvoj cijele Hrvatske i kažem u svakom slučaju da će na ovaj način naši lokalni proračuni jačati. Ovdje mislim da kada se čitalo neko je čitao što to znači u odnosu na pomoći u 2018. i 2019., pa mislim da tu ne smijemo biti nezadovoljni. Ovo što je ovdje rečeno da će se te pomoći smanjivati indirektno je rečeno da će se naši prihodi od poreza na dohodak ako uspijemo sve razviti kako treba povećavati, a da onda indirektne pomoći će biti utoliko sve manje i onda ne treba na taj način kažem ovaj je zakon nešto što se stalno mijenja, on je životan i kada bude i kako bude za godinu, dvije ili tri ja nisam u obvezi planirati trogodišnje razdoblje uvijek postoje mehanizmi da se nešto promijeni. Ali sa ovim projekcijama kako je napravljeno, napravljeno je način da zaista će prihod od poreza na dohodak biti veći i da će taj udio u samim pomoćima, neizravnim biti što manje. Evo dakle ja smatram da je ovaj zakon kvalitetan, a na nama je da ga poboljšavamo maksimalno što možemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvažena kolegice Perić, vi ste tu u svojem izlaganju spomenuli indeks razvijenosti. Indeks razvijenosti ono što je dobro u ovom zakonu je, a o tome smo govorili malo prije da će jedinice lokalne samouprave koje imaju indeks razvijenosti manji od 75% od prosjeka RH dobivati pomoć direktno iz državnog proračuna tj. prihoda od poreza na dobit, prihoda od povrata poreza itd. Ja se s tim slažem, to je dobro i to je pametno, ali se postavlja sada pitanje koji su kriteriji za izračun indeksa razvijenosti. Ako se prisjećamo iz vremena Milanovićeve vlade bunta goranskih općina i gradova i gradova koji su u Istri jel to Lanišće čini mi se izgubili bili status brdsko planinskog područja, upravo su ga izgubili iz tog nesretnog indeksa razvijenosti i načina njegovog izračuna. Dakle ono što je ključ, a što se mora nadovezati na ovaj zakon i ja toplo to očekujem da će ministarstvo donijet nove kriterije na osnovu kojih će se izračunavati taj indeks razvijenosti jer indeks razvijenosti kako ga je izračunavala prethodna ona vlada kada je skidala status brdsko planinskog područja, kada se proračun jedinica lokalne samouprave dijelio po glavi stanovnika pa su općine i gradovi sa par sto stanovnika imale veći indeks razvijenosti nego ne znam Crikvenica dolje na moru, Lokve sa 700 stanovnika imali su veći indeks razvijenosti i s tog osnova gubile status brdsko planinskog područja. Dakle što želim istaknuti, ovih 75% indeks razvijenosti koji bi bio ključ raspodjele sredstava ukoliko ostanu ovakvi parametri izračuna indeksa razvijenosti neće biti pošteni u onom smislu tog izravnavanja jer jednostavno te jedinice lokalne samouprave su malene, a fiskalno nemoćne da bi mogle polučiti financijski učinak kakav mi želimo. Dakle kriterij svakako mora ići i dužina nerazvrstanih cesta i zimske službe i sve ono ostalo što to jedinica lokalne samouprave moraju odrađivati da bi mogle normalno funkcionirati i isfinancirati između ostalog.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Perić.
Pa hvala. Da, točno je da indeks razvijenosti sigurno nije bio u svakom slučaju točan odnosno nije pokazivao pravo stanje, ali sa ovim onim indeks je bio ugrađen u prethodni zakon, dakle on je tada definirao i sve ove mogućnosti i stope financiranja koje su tada to nudile, međutim normalno je da očekujemo i novi indeks koji će onda pokazivati realnije stanje, a kažem on se neće izravno sada odražavati na sadašnje financiranje što je za sada dobro, a kažem uvijek je bolje da ga se preispita i donesu neki novi indeksi koji će biti pravedniji.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice Perić, vi ste u svom izlaganju govorili i cilj donošenja ovoga zakona posebice kod fiskalnog izravnanja govorili ste i o toj demografskoj komponenti ovoga zakona što je bitno naglasiti. Mi bismo zbog same demografske situacije u RH kod svakog zakona trebali gledati tu demografsku komponentu i to je u ovom zakonu posebno naglašeno pa se kaže da nije usmjeravanje tih kapitalnih ulaganja i poticanje regionalnog razvoja već se u okviru drugih zakonskih propisa povesti računa o dodatnim resursima, poticanja regionalnog razvoja te demografske obnove jedinica. Često smo puta ovdje govorili u Hrvatskom saboru, Hrvatska je jako onoliko koliko su jake njene jedinice lokalne samouprave odnosno općine i gradovi i to je jako bitno reći. Zbog toga je dobar ovaj zakon, ovo je odličan zakon ovo je jedan model čini mi se od svih onih koje smo mi predlagali koji pogoduje svim jedinicama lokalne u prave i regionalne samouprave. Dakle bitno je naglasiti i radna skupina i kod javnog savjetovanja postojali su određeni prijepori koje su se pojavili kod kritika na ovaj zakon, međutim i Ministarstvo financija i radna skupina je to obrazlagala i na način da će od sada svi prihodi koji idu od poreza na dohodak biti u jedinicama lokalne samouprave tj. općina i gradova i potrebno je ponovno naglasiti da i taj dio vezan od poreza na kamate na štednju također idu jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave. Dakle iz tog aspekta gradovi i općine dobivaju sredstva iz značajno poboljšavaju svoje fiskalne kapacitete.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Perić.
Da kolega ja sam spominjala i tu komponentu i to se ne bi smjelo nikako zaboraviti. Međutim, ono što će biti još zanimljivije pratiti, dakle u dosadašnjem zakonu je zaista bilo tih 16% za kapitalno ulaganje, međutim bit će zanimljivo pratiti nakon 2018. koliko će te i takve općine zaista izgubiti od ukupnih prihoda pod pretpostavkom da je to 16% ugrađeno u te prijenose. Dakle, to će biti zanimljivo i to će sigurno Ministarstvo financija testirati i vidjeti koliko se na ovaj način ovakvom raspodjelom donijelo više. Jer nemojte zaboraviti da te općine koje su imale pravo, to su otoci 16%. Vrlo malo ih koristilo za tu namjenu, dakle moguće da će na ovaj način veći obuhvat i više općina zaista onda upotrijebiti u neku svrhu koja je itekako potrebna svakoj pojedinoj općini bez obzira je li ona otočna ili je zagorska ili je Zagora.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući. Kolegice Perić, ja se slažem sa vama kad ste rekli u onom dijelu da je taj zakon … [[Govornik se ne razumije.]] i stvarno je. To je jedan ja bih rekao dobar korak naprijed da je on jednostavan. Imamo samo 4 stope koje možemo izračunavati i tu se apsolutno slažem. Međutim ono što ste nastavili rekli ste kapacitet poreznih prihoda. Tu ja smatram da je najveći problem i najveća nejednakost. Mi uzimamo samo porez na dohodak da bi izračunali referentnu stopu. To je nešto što nije dobro. Vi ste rekli da dolazite iz Zadarske županije, a ako malo idete uspoređivati, a ja jesam uspoređivao u Zadarskoj županiji neke općine imamo općine koji imaju u svojoj strukturi prihoda svega 5 do 10% poreznih prihoda na porez na dohodak, a 50 ili 60% imaju komunalnu naknadu, komunalni doprinos ili neke druge prihode. Te iste jedinice će dobiti velika ova sredstva iz ovih 17%, veliki iznos, a njihovi doprinosi premašuju sve ostale prihode nekih drugih jedinica lokalne samouprave. Ne znam da li me pratite. Ja imam ovdje jedan grafikon koji ću kad budem govorio u ime kluba da vam zorno pokažem da će tu biti uzrok nejednakosti. Znači, općina koja ima najveći prihod u Hrvatskoj, ona će još dobiti dodatno sredstva iz državnog proračuna. To je ono što je nepravedno. Znači ja mislim da jesmo na dobrom putu, međutim te stvari koje sam rekao, a to je najvažnije porez na dohodak ne smije biti jedini koji će određivati referentnu stopu. On će biti uzrok nejednakosti i to velike.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Perić.
Kod analize kad pogledate udjele poreza na dohotak u ukupnim prihodima gradova i općina imate šaroliko. Veliki gradovi to imaju preko 30% recimo iz poreza na dohodak dok male općine to ovo što ste rekli zaista vrlo simbolično. Međutim, na ovaj način koliko god se činilo da je to nepravedno možda ćemo na taj način stimulirati da u tim općinama malim ili manjim gradovima zaista ljudi i ostaju što je ova demografska komponenta o kojoj govorimo. Dakle, ne bih ja to gledala kao nužno loše, jer na taj način stimuliramo ostanak, a onda to može izazvati neke druge promjene koje će onda biti sigurno kvalitetnije za cijelo društvo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana gospođo Perić, pa mislim da mi ovdje bez obzira na koji način izračunavali indeks nerazvijenosti ili razvijenosti govorimo o mrvicama. I cijeli ovaj zakon govori o mrvicama koje će možda netko dobiti ili neće dobiti. Porez na dohodak, prihod jedinice lokalne samouprave. Svi smo svjesni da nam broj radnih mjesta pada, a u biti onih pravih radnih mjesta koja stvaraju novu vrijednost zaposlenici u javnom sektoru oni ne stvaraju novu vrijednost, država njima daje plaće ili jedince lokalne samouprave ili gradovi. I to nije i od toga vrlo malo dobivamo tog prihoda. Porez na dohotak pogotovo pada u siromašnijim krajevima, jedinicama lokalne samouprave iz jednog razloga što gradovi privlače više kapital nego siromašniji krajevi. S druge strane što nam iz tih siromašnijih krajeva ljudi uglavnom odlaze putem Europe. Pravi broj ne znamo, ali on se kreće sigurno preko 200 tisuća ljudi koji su već danas otišli. I mislim da tu će biti samo pad prihoda a ne porast. Stimuliranje broja stanovnika da bi imali veća prava ovo što mi dajemo danas u Hrvatskoj neki iznos za novorođeno dijete to nije stimuliranje ljudi niti da ostanu, niti da se rađaju novi ljudi i na taj način također sumnjam da će doći do povećanja prihoda. Tu su veliki problemi jedinice lokalne samouprave kao što su nerazvrstane ceste koje imaju dva troška, koje su u jako lošem stanju, obnova njihova i zimska služba što jako puno košta. A samim ovim prihodima koje te jedinice lokalne samouprave dobivaju mi ih ne možemo niti držati u voznom stanju pomalo, a kamoli da se one obnavljaju. Vrtići, sve manje ljudi, sve manje korisnika vrtića u takvim krajevima i sve veće opterećenje za jedinice lokalne samouprave da financiraju taj vid koji je tamo postoji. Znači postoji još masu toga što i nije definirano i ljudi su u izradi proračuna [[Upadica Reiner: Hvala.]] Još uvijek im nije jasno kako će to sve izgledati.
Hvala. Uvažena zastupnica Perić će odgovoriti.
Pa mislim da je ovaj prijedlog zakona zapravo najmanje misteriozan za izradu proračuna jer ga je zaista lako primijeniti a uvijek je bilo, ovo je mehanizam koji se najčešće koristi porez na dohodak i sve oko poreza na dohodak. I zaista na ovaj način ovo što sam rekla vrlo jednostavno je četiri stope zaista ne mogu predstavljati problem kod plana proračuna. To je drugo što vi imate puno drugih nepoznanica koje ne možete ugraditi počevši od tih dotacija za ceste i slično. Ali što se tiče izvornog prihoda od poreza na dohodak ovo je zaista vrlo jednostavno primijeniti i pogotovo kod malih općina koje nemaju uz to decentralizirane funkcije. Mislim da je ovo zaista najmanje problematično.
Hvala lijepa. Prelazimo na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj IDS-a, PGS-a i LRI-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče sa pomoćnicom ministra. Pred nama je evo dugo očekivani Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Vlada RH navodi kako će se ovim zakonom na jednostavniji, razumljiviji i pravedniji način definirati sustav raspodjele prihoda od poreza na dohodak, sustav fiskalnog izravnanja jedinice lokalne i područne samouprave, te sustav financiranja decentraliziranih funkcija. I to sa ovim se možemo složiti, ali praksa će pokazati koliko će to bit provedivo. Međutim, klub IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku prijedlog ovog zakona s predloženim omjerom raspodjele poreza na dohodak između gradova i općina 60%, županija 17%, decentraliziranih funkcija 6% i Fonda izravnanja 15% je neprihvatljiv. Pokušat ću kroz ovo moje izlaganje objasnit zbog čega je neprihvatljiv i pokušat dati neke prijedloge da možda ugradite kroz evo drugo, prvo i drugo čitanje u prijedlog zakona, u novi zakon. Znači, nakon provedene porezne reforme koja je stupila na snagu 1. siječnja 2017. godine izmjenom Zakona o porezu na dohodak znatno su umanjeni prihodi od poreza na dohodak i na tu umanjenu masu poreza na dohodak predlažete gradovima, općinama 60%, odnosno isto kao što je i u zakonu do sada koji je na snazi dok ste županijama povećali iznos za samo 0,5%. S druge strane 17% poreza na dohodak ostvarenog u pojedinim gradovima i općinama izdvaja se za fiskalno izravnanje. Prijedlog ovog zakona vodi nas po nama u krivom smjeru. On neće usporiti samo daljnji razvoj najrazvijenijih regija, nego i cijele Hrvatske. Moramo se napokon odlučiti želimo mi razvojne i jake europske ili nazadne ili neučinkovite regije. Novi model financiranja jedinica lokalne samouprave će pomoći ublažiti fiskalne nejednakosti između gradova i općina, jer će ispod prosječno razvijene jedinice dobiti određena sredstva fiskalnog poravnanja. Međutim, fiskalna pozicija prosječnih i iznad prosječnih gradova će se pogoršati zbog ukidanja kompenzacijskih pomoći iz 2017. godine. Što se tiče jedinica regionalne samouprave trend dugoročnog smanjenja najvećeg nenamjenskog prihoda za županije je nepravedan, jer se ne osiguravaju potrebna proračunska sredstva za koja su županije već preuzele dugoročne obveze. Treba napomenuti da je ovaj prihod osnovica za izračunavanje masa plaća lokalne jedinice 20% i osnovica za izračunavanje mase zaduživanje isto tako 20% i njegovo smanjenje dugoročno dovodi razvijene županije u nepovoljan položaj. Smatramo kako bi omjer financiranja županija trebalo podignuti na 20%, a o tome je bilo puno govora na udruzi županija, a sredstva za fond izravnavanja nadoknaditi iz državnog proračuna. Već 10 godina smo svjedoci smanjivanja izvornih prihoda županija uslijed poreznih reformi kojima se smanjivala baza naplate prihoda. Ukoliko bi udio poreza na dohodak ostao na istoj razini to bi dovelo do smanjivanja kako investicija, tako i redovnih financiranja po osnovi javnih potreba u zdravstvu, socijali, kulturi, sportu, poticanju gospodarstva, poljoprivrede i turističkih projekata. Budući da su u svim dosadašnjim raspravama i premijer i ministar isticali kako novom raspodjelom nitko neće biti oštećen smatramo da bi bilo korektno da se povećanjem stope osigura isto i županijama koje ovom raspodjelom ostaju bez dijela prihoda, a to su najrazvijenije hrvatske županije. Traženom stopom od 20% županije bi mogle preuzeti veću odgovornost u planiranju i provođenju regionalnih politika, te daljnjih ulaganja u regionalne razvojne projekte i programe, te bi se konačno u praksi započelo s toliko potrebnom decentralizacijom. U navedenom slučaju bi i potreba fiskalnog izravnanja za županije bila manja, te bi se udio Fonda za fiskalno izravnanje mogao smanjiti na primjer na 14%, a ostatak kako sam rekao nadoknaditi iz državnog proračuna. U Istri smo već dokazali na temelju odličnih rezultata kako županija može u okviru svojih ovlasti dati zamah gospodarskom i društvenom razvoju, te osigurati kvalitetne usluge svojim građanima. Država mora uspostaviti pravedniji način dodjele sredstava i prestati kažnjavati one koji su najuspješniji. Takve županije nositelji su regionalnog ali i državnog razvoja. Kako bi malo nadoknadili gubitak poreznih prihoda prepustili ste jedinicama lokalne samouprave porez na dohodak od kamate na štednju i to kad je on pao na 50% u odnosu na 2016. godinu. Međutim, zaboravili ste iznijeti koliko posto je smanjen porez na dohodak u 2017. u odnosu na 2016. godinu. To naravno nigdje se ne spominje. Osim toga rast BDP-a bi trebao pratiti i rast poreza na dohodak, međutim to nije slučaj. U nekim je gradovima, ja ću reći za primjer grada Labina iz kojeg dolazim u Istri visina sredstava poreza i prireza na dohodak u 2016. godini pala ispod razine od 2009. godine. To nije ni poticajna, ni razvojna porezna politika koju provodi centralna vlast. Jer u tim godinama je i pala nezaposlenost, povećala se gospodarska aktivnost, povećao se GDP a nama prihod od poreza na dohodak jednostavno je niži. Ovo je zakon posebno nepovoljan za one jedinice lokalne samouprave koje su imale status brdsko-planinskog područja, otoke i status područja od posebne državne skrbi. Općine i gradovi koji kao potpomognuta područja, otoci ili brdsko-planinska područja danas imaju 75% odnosno 88% udjela u porezu na dohodak. A u buduće će poput ostalih prema ovom prijedlogu zakona dobivati 60% udjela u porezu na dohodak. Zakon predviđa nadoknadu za taj gubitak u cijelosti u 2018. godini i u 2019. samo polovično, a od 2020. više se takvim općinama i gradovima neće ništa kompenzirati. Predlažemo da se u ovom trenutku prevenira šteta koja bi nastala i zbog koje bi se trebalo nadoknađivati gubitak u 2018. i 2019. godini. Uredite upravo sada raspodjelu poreza na dugoročnoj i svrsishodnoj namjeni i ulozi koju jedinice lokalne i regionalne samouprave trebaju imati. Vlada opravdava donošenje ovakvog zakona jednostavnim, razumljivim, pravednijim sustavom raspodjeli, a iza toga se skriva uprosječivanje svih jedinica lokalne samouprave. Najgore je to što se to čini na štetu najuspješnijih i najrazvijenijih gradova i općina gdje se ostvaruju veći porezni prihodi. Ako se ovaj zakon usvoji dovesti će do još veće financijske centralizacije što znači da će se novac od poreza umjesto na realne i najnužnije potrebe građana trošiti u druge svrhe. Kao što je klub IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku nebrojeno puta već s ove govornice upozoravao jedinice lokalne samouprave znaju koje su potrebe njihovih građana i zajednice i za što je najpotrebnije utrošiti sredstva bilo da se radi o komunalnom uređenju ili infrastrukturi, predškolskom odgoju i obrazovanju ili nečemu drugome što je u nadležnosti općine i gradova. Ovim je zakonom predviđen fond izravnanja za one jedinice lokalne samouprave koji imaju porezni prihod po glavi stanovnika manji od prosjeka koji za gradove iznosi 2583 kune, za općine 1925 kuna. To dakle znači da će sve uspješne jedinice lokalne samouprave koji su svih ovih godina radili na razvoju svojih potencijala biti kažnjene zbog toga što su bile uspješne i dobro odrađivale posao koji im je povjeren. Klub IDS-a, PGS-a i LRI apsolutno podržava načelo pravedne solidarnosti. Ali ovaj prijedlog zakona se ne može nazvati baš solidarnim. Pravednim još može proći, ali solidarnim nikako. Zakon kažnjava one najbolje koji su doprinijeli ne samo svojem razvoju, nego i razvoju cijele zemlje. To je potpuno nazadna upravljačka logika koja polazi od pretpostavke da zakočiti najbolje znači pogurati one slabije. To nije ni pravedan, ni progresivan način razmišljanja. Opet ste uspjeli napraviti zakon koji ne gleda u budućnost. Zajedno sa zakonima koje ste donijeli u sklopu porezne reforme sraz i nejednakost između različitih dijelova Hrvatske samo se povećava. Umjesto da radimo na tome da nerazvijena i slabo razvijena područja dostižu one razvijene, a već razvijena područja da još više napreduju prema europskim standardima razvijenosti ovaj prijedlog zakona još snažnije centralizira Hrvatsku. Razlika prihoda između središnje i lokalne države iznosila je 1999. godina 40 milijardi kuna, a sada ona iznosi 90 milijardi kuna. Ove brojke pokazuju razmjere koje je dostigla fiskalna centralizacija u Hrvatskoj što dovodi do sve veće regionalne nejednakosti i urušava sposobnost lokalnih vlasti da snažnije potpomažu gospodarski rast i pružaju adekvatne usluge građanima. Mi u IDS-u uvijek smo se zalagali i tražili kako financijsku decentralizaciju, tako i funkcionalnu, pa stoga nikako ne možemo podržati smjerove koji vode prema daljnjoj centralizaciji. Mi nismo protiv izjednačavanja fiskalnog kapaciteta jedinica lokalne samouprave, ali zbog provedene porezne reforme i stalnog smanjenja poreza na dohodak tražimo da se županijama, gradovima, općinama poveća učešće u porezu na dohodak, županijama na 20%, a općinama i gradovima na 65%. To su naposljetku sredstva koja su i realizirana na njihovom području, a sredstva koja nedostaju za fiskalno izravnanje nadoknadite iz državnog proračuna. Napravljena je jedna zanimljiva usporedba između Hrvatske i EU u oporezivanju potrošnje i dohotka. Usporedba je napravljena prema podacima iz 2014. godine, ali obzirom na dva smanjenja poreza na dohodak situacija je vjerojatno danas još nepovoljnija po oporezivanje dohotka. Naime, udio poreza na dohodak u BDP-u u zemljama EU je 8,1% dok je u RH taj udio 3,1%. S druge strane udio PDV-a u zemlja EU je 8%, a u RH je 12,2%. Iz ovih podataka je vidljivo da Hrvatska oporezuje dohodak što je lokalni prihod dvostruko slabije od EU, a potrošnju tj. PDV koji je prihod države 50% više nego ostale države u EU. To je dokaz da svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave treba prepustiti da upravljaju ukupnim iznosom od poreza na dohodak, a fiskalno izravnavanje financirati iz državnog proračuna u koji se slijeva ukupna masa prihoda od PDV-a. Naposljetku upravo se najveći prihodi od poreza na potrošnju ostvaruju u prosječnim i iznad prosječnim općinama, gradovima i županijama kojima se ovim prijedlogom zakona uskraćuju sredstva za vlastito financiranje. I na kraju se još moram osvrnuti na način na koji se ovaj zakon donosi. Stvarno je žalosno da danas 11. listopada nepunih 3 mjeseca prije predviđanja stupanja na snagu ovog zakona tek provodimo raspravu u prvom čitanju. Još bi gore bilo da je ovaj zakon donesen po hitnom postupku u samo jednom čitanju kako očekujemo da jedinice lokalne i regionalne samouprave funkcioniraju i na koji način da se postave prema izradi proračuna za 2018. godinu kada još sredinom listopada ne znaju kakav će zakon stupiti na snagu i s kojim će financijskim iznosima raspolagati iduće godine. Nadalje, kakvu poruku Vlada ovakvim postupanjem šalje prema investitorima i kako će se na ovakav način poticati ulaganje u razvoj lokalnih zajednica. Konstantno se jedinicama lokalne i regionalne samouprave savjetuje da nedostatak prihoda nadoknade stavljanjem imovine u funkciju, a s druge strane država se stalno uknjižuje na tu imovinu koja je bila uknjižena na gradove i općine. Sve to onemogućava razvoj jedinica lokalne samouprave i kao korištenje sredstava EU fondova s obzirom da jedinice lokalne samouprave znatna sredstva moraju izdvajati iz vlastitih sredstava koja su već i sada nedostatna. A ako se ovaj zakon usvoji sredstva koja će jedinici lokalne samouprave biti na raspolaganju biti će još i manja. Dok još nije prekasno apeliram da se naša traženja uzmu u obzir prilikom izrade Konačnog prijedloga Zakona o financiranju jedinca lokalne i regionalne, odnosno područne samouprave i dajte Hrvatskoj priliku da se razvija. To možete učiniti na način da omogućite onima koji su stavili svoje kapacitete u funkciju razvoja da i dalje ulažu sredstva u nove i već dogovorene projekte. Nemojte kočiti lokomotive jer ćete tako usporiti cijeli vlak. Hvala lijepa.
Hvala. I na vaše izlaganje ima nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Ante Babića, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Demetlika i ako sam naglasio krivo Demetlika valjda. Vi ste u prvoj rečenici zapravo govorili da ovaj prijedlog zakona, da je njegov cilj da bude jasan, da bude transparentan i da bude pravedan i da se vi na kraju, da se vi s time ne slažete. Kažete i govorite općinama koje imaju veliku indeksaciju, a zaboravljate recimo da je i intencija Vlade što ravnomjerniji razvoj vezano uz ove kompenzacijske mjere i stoji vam u prijelaznim i završnim odredbama u članku 14. jer svi, znači jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave tijekom 2018. godine iz državnog proračuna isplaćivat će pomoć u visini razlike između broja prihoda od poreza na dohodak i prireza ostvarenih 2017. godine i prihoda od pomoći koji su u 2017. ostvareni u skladu sa odredbama Zakona o izvršavanju državnog proračuna. Dakle, to jasno stoji. Kad ste govorili o netransparentnosti kod donošenja prijedloga ovoga zakona srećom da ne ide po hitnom postupku već kad ste govorili o tome, onda u tom javnom savjetovanju koliko znam Primorsko-goranska županija se javila samo vezano za raspodjelu poreza na dohodak. I koliko vidim Ministarstvo financija je zapravo odgovorilo da djelomično to prihvaća, znači djelomično ono što ste vi govorili da bi trebalo sa 17 na 20% povećanja udjela za fiskalno izravnanje i to vam je Ministarstvo financija odgovorilo zbog čega to zapravo nije moguće. Treba reći da je ovo po prvi put da se računaju fiskalni kapaciteti po glavi stanovnika. I sami znate da smo u ovom Saboru donosili desetke zakona vezano za same prihode od općina, bilo ih je možda 7, 8 ili 10. Ali obaveze koje su proizašle za jedinice lokalne samouprave bilo je negdje oko 38 do 40. Znači to nije bilo pravedno. I na kraju ja ne razumijem u vašem izlaganju vi se kao oporba zalažete protiv poreza, a vi u svom izlaganju govorite o uvođenju novih poreza. Hvala.
Hvala i vama gospodine Babiću. Odgovor na repliku gospodin Demetlika.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Babić. Mislim da ili me niste razumjeli ja uopće o transparentnosti nisam rekao ni riječi. Ne, ne. Ja sam podržao sve ove ciljeve koje je Vlada napisala, a samo sam pitao jedno pitanje kako će je sprovesti. Moj govor je bio usmjeren upravo ka tome da sa ovim prijedlogom zakona masa poreza na dohodak je manja nego što je bila prošle godine. Sa mjerama koje Vlada predlaže sada kompenzacije kroz sedamnaestu i osamnaestu za pokrivanje minusa od poreza na dohodak to je samo za dvije godine. Ova druga potpomognuta područja koja gube, zato sam naglasio posebno brdsko-planinska, otoke, koji su imali do sada 70 ili 88% oni će se potpomagati 2018. i 2019. sa 50%. Šta će bit poslije vidjet ćemo. To znači da ono što sam rekao, da ovaj zakon je samo jedan prijelazni. Ono što su prije rekli zastupnici da mi mijenjamo često zakone, da je to već trinaesti put, ovo je četrnaesti, ja samo tražim od Vlade, tj. od Ministarstva financija da napokon donese jedan zakon koji će bit dugoročan, koji će davati jedinicama lokalne i regionalne samouprave takvu stabilnost da može planirati. Jer kad mi netko kaže da će se kompenzirati za dvije godine, a županije, gradovi i općine su preuzeli obaveze kroz kredite za određene projekte u infrastrukturi za sljedećih 10 ili 15 godina ja postavljam pitanje gdje je ta stabilnost. Svaka Vlada koja je došla da li je bila SDP-ova, da li je bila HDZ-ova uzmete je natrag kroz izmjene zakona uvijek lupaju po jedinicama lokalne samouprave i upravo na porezima na dohodak smanjujete nam prihode. Mislim ja sam bio dovoljno jasan. Ovo što sad piše to samo je pitanje raspodjele. Ako već država se odriče kao što je državni tajnik rekao, evo ja predlažem da se odriče od onih 17% za poravnanje, da usmjeri prema jedinicama lokalne samouprave 5% [[Upadica Radin: Hvala gospodine Demetlika. Hvala.]] 3% prema županijama, ostalo iz državnog proračuna. Hvala.
Gospodin Žagar, replika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Demetlika, dakle jedno je sasvim od ključnih pitanja kojim se Vlada nije posvetila do sad, ni jedna Vlada doduše ni prije, a to je regionalni preustroj RH. Vi s pravom spominjete županije, regije. Meni još istina nije jasan taj odnos i što bi zapravo, na koji način bi to trebalo regulirati. Ali ono što smatram osobno da bi bilo dobro da se uvedu regije u RH u tom smislu da županije i nestanu. Govorite o 17% sredstava koje će se uzeti od jedinica lokalne samouprave za fiskalno izravnavanje. Tu se sa vama slažem. Možda ako se već uzima tih 17% od samih, od poreza na dohodak onda bi možda bilo dobro rješenje da i premijer Plenković i Ministarstvo financija ispune predizborno obećanje pa skine PDV za 1%-tni poen. To je možda bio taj iznos sredstava. I na kraju ono što želim naglasiti. Kada govorimo o porezu na dohodak i raspodjeli, ovdje i objašnjenju koje je Ministarstvo dalo stoji ovako, uz porez na dohodak, uz. Jedan od značajnih izvora financiranja za veći broj jedinica lokalne i područne samouprave su i pomoći koje se ostvaraju temeljem kriterija utvrđenih Zakonima o izvršavanju državnog proračuna za pojedinu proračunsku godinu. Biti će u 2018., 2019. 50% i više ih neće biti. Znači uz ovo to nestaje. I onda se ne može reći da se nešto povećava, bar za dobar dio jedinica. Kod vas će se vjerojatno to, neće jer vi niste ni dobivali vjerojatno u Istri tolika, ali u Slavoniji smo dobivali znatna sredstva u siromašnim općinama. I to je ono što se treba naglasiti. Znači nešto čega više neće biti to onda ne može se govoriti da će biti povećanje prihoda jedinica lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Demetlika.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Tu gdje se ne slažemo sigurno je da mi nismo iz IDS-a za ukidanje županija, nego mi smo za čak jačanje ne županija nego regija. I to je naša politika jer smatramo da upravo na tom županijskom ili regionalnom nivou se mogu stvari brže i efikasnije rješavati nego na državnom nivou. Jer i jedinice lokalne samouprave, da li gradovi i općine i županije su puno bliže građanima svojima kojima svaki dan rješavaju svoje probleme nego jedna centralna država. Činjenica je da mi 25 godina guramo uvijek isti model koji su razvijene demografske europske zemlje već odavno odbacile. Znači centralizam su isključile i uvele decentralizaciju. Od ovoga zakona mi smo očekivali upravo to, decentralizaciju. Tako ću ponoviti, ne sumnjamo u pravedniju raspodjelu, transparentnost, ovo što nisam odgovorio kolegi Babiću da sigurno u ovih godinu dana otkada se zakon radi da se je to provele rasprave i sa Udrugom gradova i općina i županija. Međutim, nešto se prihvatilo, nešto nije ali opet tvrdim ono što govori IDS već 20 godina decentralizirajmo državu, to nam je bio prvi korak.
Hvala lijepa. Posljednja replika gospodin Željko Lenart.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Tulio, pa evo ja se slažem u velikom dijelu sa vašom raspravom i na nekakvom ste dobrom putu prema toj nekakvoj decentralizaciji koja će i valjda jednog dana doživjeti se i u ovoj RH. Jedna rečenica koju ću citirati vašu, ovaj prijedlog zakona vodi nas u krivom smjeru. Nažalost zadnjih 26 godina nas Prijedlozi zakona o financiranju jedinica lokalnih samouprava i regionalnih vode u krivom smjeru a dokaz tome je da smo danas u takvoj situaciji u kakvoj jesmo. Svrha današnjih županija, raspodjela decentraliziranih sredstava, plaća zaposlenicima, razvojnim agencijama i nešto vrlo malo što se može u županiji napraviti. Koja je svrha tu, županije trebaju postojati ali treba napraviti pravu decentralizaciju, treba im odrediti veće prihode jer kao što ste i sami rekli na nivou županija jedinice lokalne samouprave stvari se daleko brže rješavaju. Zašto mi ne bismo rekli da 1% od cijene goriva ide za nerazvrstane ceste? To bi bila decentralizacija. Zašto ne bi išao 1% od PDV-a jedinicama lokalne samouprave? To bi bila decentralizacija. No međutim, središnja vlast priča o decentralizaciji a decentralizacije nema, izvorna sredstva, izvorni proračuni padaju u svim gradovima i općinama. Ja dolazim iz Kutine koji je industrijski grad, pa je znatno pao izvorni proračun samoga grada gdje grad kako su neki rekli ne može slikovito, ne može farbati ono što se u prošloj državi napravilo. Na ovaj način će sve, sve će to propasti, doći će i takvo stanje da i ukoliko se povećaju ti prihodi jedinice lokalne i regionalne samouprave toliko će se toga uništiti da mi nećemo stići to sanirati. Koliko imamo objekata napuštenih koje te jedinice lokalne i regionalne samouprave ne mogu ni održavati, one propadaju i na taj način gubimo ono što smo veći imali.
Hvala, hvala lijepa. Odgovor? Ne. Bez odgovora. Ispred Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista gospodin Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani državni tajniče, pomoćnice ministra. Evo imali smo danas i saborski odbor. Ja bih zapravo rekao da jedna do ključnih tema nekako prolazi u jednoj atmosferi koja sigurno nije primjerena ovome zakonu. Imali smo burno prijepodne, naravno da interesi ovdje neki su čak i emocionalno nabijeni jer svatko tko je bio čelnik lokalne samouprave ili regionalne samouprave gleda to kroz jedne oči. Dok naravno naši stanovnici, oni traže samo da imaju bolji život. Jedna javna komunikacija ovoga zakona je da se država odriče u korist lokalne zajednice. I zapravo danas na odboru je i postavljena jedna kvalitetna tema, to je zapravo vertikalna suradnja. Suradnja između županije, gradova, općina kada to nije opterećeno političkim razlozima onda bih ja rekao 100% se spušta prema dolje. Međutim kada tu postoje politički prijepori onda je jako bitna i tablica koja zapravo govori o izmjenama. Naravno da 60% što je jedan standard otvara brojna pitanja. Pitanja kod onih koji su do sada imali 88%, koji su bili na potpomognutim područjima, na brdsko-planinskim područjima koji su imali dodatne da kažemo svoje pozicije za financiranje kapitalnih projekata. Isto tako i na otocima. I jako je teško evo meni kao predstavniku kluba sada ovdje reći mi podržavamo ili ne podržavamo. Ako gledam kroz svoj lokalni dio, onda ću reći moja općina, susjedne općine, gradovi tamo mi ćemo dobiti sredstva dodatna. Ako gledamo kroz otoke koji i brdsko planinska područja onda zapravo moramo reći da u nekom budućem vremenu imati će kratkoročnu kompenzaciju ali će izgubiti. Svi mi moramo pronaći sada u ovoj raspravi jedan model koji ćemo moći i do izrade konačnoga prijedloga na neki način komunicirati jer ja sam predstavnik kluba zastupnika, znači i oni koji dolaze ovdje i u … Most-a od Metkovića pa skroz do Vukovara i mi bismo trebali imati jednoznačno stajalište, ali izrazito teško vidimo da i na samom odboru je upravo bilo tako razlikovanje među ljudima. Ono na što bi se ja posebno referirao to je model po kome će dodatna sredstva se trošiti u lokalnim jedinicama ili regionalnom jedinicama. Odluka je prijedlog zapravo je i nakon razmišljanja Ministarstva financija da budu nenamjenska sredstva. Ja sam ovdje dolazim iz Vukovarsko-srijemske županije i svjestan svih poteškoća, ali opet moram upozoriti da je revizorsko izvješće je iskazalo da naša županija troši 2,6 milijuna kuna više sredstava na zaposlene nego što je to dozvoljeno limitom od 20%. i izgovor koji je napisan, zapravo odgovor na mišljenje revizije je bilo da čekaju 2018. godinu kada će ministarstvo donijeti izmjene modela financiranja pa da će se onda uklopiti. E to je zapravo ono štrebamo i naglasiti, da li mi ta sredstva upućujemo da budu razvojna ili samo za postojeće određene dubioze jer na odboru je bio i kolega međimurski župan gospodin Posavec i njegova revizija je pokazala da ima puno manje zaposlenih i da se uklapa u limit 20%. Naravno da su njegovi veći i tu je možda da ima moja županija te onda bi se moglo uklopiti, ali je značajno da broj djelatnika u županiji je značajno manji. Nije bilo sada ovoliko ili onoliko značajno manje obavljaju sve funkcije kao županija. S druge strane evo sam kao načelnik općine susreo sam se sa problemom gdje škole koje su u jurisdikciji županije obavijeste djecu koja dolaze početkom školske godine u određenim intervalima da trebaju skupiti novac za toaletni papir. Mislim da je to ono pravo jedno ljudsko pitanje, ako dijete dođe kući i kaže evo zamolili su za toaletni papir, mislim sada stvarno ne govorim politički ili da idem nešto nego je to stvarni događaj koji se kod nas događa. Ja sam tada intervenirao, jednostavno smo iz sredstava općine otišli i kupili ne samo toaletnog nego i sredstva za čišćenje koja su bila nedostatna i to smo riješili. I onda dođemo do toga o.k., ako će se povećati ova sredstva da li ćemo riješiti takve osnovne probleme. Jedno je razvojno tu komponentu nisam ni dotako, ali sam dotakao dvije komponente koje kod mene izazivaju i sumnju i brigu o tome što će biti sa dodatnim sredstvima, da li će se one samo potrošiti ili će postati investicija. Evo ja sam malo i u raspravi na odboru napomenuo još jednu po meni situaciju koja se promijenila, prije potpore lokalnim projektima koje smo se svi javljali, početkom godine su obično bili raspisivani ti javni pozivi i javljale se lokalne samouprave sa brojim prvenstveno komunalnim projektima, udio potpore od državnog proračuna koje smo dobi ali bio značajnije veći. Ove godine smo imali 72 milijuna kuna je izdvojeno, dobio je cijeli niz općina ako kažem da je jedno ne znam sada točno, ali nešto tu manje od 300 projekata, a mi govorimo oko otprilike 200 tisuća kuna po jednom projektu, sada znači uzmite lokalnu samoupravu koja ima svoje izvorne porezne prihode na razini milijun, milijun i pol do dva, prijavljuje jedan do dva projekta koji su vrijednosti 400, 500, 600, 700 tisuća kuna uz sve druge obaveze i dobijete potporu od Ministarstva regionalnog razvoja 100 ili 200 tisuća kuna. Znači vama, evo konkretno i kod mene, obaveza koja ostaje će narasti na razinu jedno pola milijuna kuna. Nađite mi osobu koja je na čelu lokalne samouprave želi razvoj, dobije potporu manju nego što je očekivao i da to odbije. Neće naći. Znači vrlo teško da će neko reći ipak idem u to, ali to je iscrpljivanje, znači iscrpit će se mali lokalni proračuni da bi se napravio komunalni bilo koji projekt koji je svakako potreban. Tu nastaje ta nedoumica, da li je stvarno bitno imati masovnost nečega ili je bitno imati kvalitet. Ako se isfinancira cesta jedna, dvije, tri u manjoj općini onda dolazimo do onih problema predškolskog odgoja zašto se ne može organizirati, koji su troškovi i cijeli niz takvih problema koji se pojavljuje. Ja samo pokušavam malo možda sam onako malo plastično u tim nekim primjerima pa će se možda neko naći da replicira oko toga, ali bi volio da ponašamo se strateški i sa ove državne razine da potporu koju dajemo uz sve napore koje Ministarstvo financija je poduzelo da to povećanje bude dostatno za pravi razvoj. Ono što sam ja upozorio i pomoćnicu ministra da dobit ćemo veća sredstva, međutim i ta sredstva sigurno neće biti dostatna da napravimo kvalitetan zaokret u razvoju lokalne samouprave. I ušli smo u prosječnost svih mjera koje se događaju, imamo jedan prosjek u kome lagano rastemo, ali nedovoljno, brži su od nas problemi koje naše građane muče. Tu bi se mogao referirati na ovaj petogodišnji prosjek, prije pet godina situacija je bila značajno bolja nego što je krenulo prije jedno dvije godine ili tri. Raseljavanje prije pet godina nije bilo prisutno, ali prije dvije godine je postalo simptomatično, ove godine postaje već lagano katastrofično. Kada se uzme prosjek samo jako je teško ponderirati stanje od prije pet godina sa onim što je prije godinu dana. I onda je logično ako se uzima referenta vrijednost kapaciteta lokalne samouprave da se izbaci Zagreb. Kad bi se stavio Zagreb u okviru razmišljanja onda bi tek vidjeli razliku i onaj dio koji bi trebalo nadoknaditi, jer kad se izbaci Zagreb koji značajno napreduje u okviru prihoda od poreza na dohodak onda ne bi bilo razlike te 2,2 milijarde što je sada nego bi vjerojatno poraslo mnogo više. Ali ni te 2,2 milijarde nećemo uspjeti iskompenzirati u cijelosti, pa će se fiskalno izravnavanje izvršiti u okviru raspoloživih sredstava. Još jedna tema koju sam htio ovdje otvoriti je prošle godine donošenjem proračuna kao i svaki proračun imamo burne, dugotrajne rasprave sa puno uključenih, svi se iscrpimo. Onda nakon toga dođe onaj Zakon o izvršenju proračuna i u tome zakonu je jedna stavka bila naznačena, a to je da sredstva od onih 1 i pol posto koje ste izdvajali u Fond za sufinanciranje provedbe EU projekata na regionalnoj lokalnoj razini se prenamjenjuje. Negdje se prikupljalo to oko sto pedeset milijuna prosječno po jednoj godini. Znači mi smo imali na kraju 2016. 300 milijuna. Utrošeno je cirka da kažem 50, ostalo je 250 milijuna kuna i mi zapravo donošenjem Zakona o izvršenju proračuna omogućimo da se ta sredstva prenamijene u cijeli niz dodjela. Ono što jet u bilo bilo je potpore lokalnim projektima, pa onda poboljšanje materijalnih uvjeta u školama. Pa smo imali program ulaganja u zajednici, program podrške regionalnom razvoju. Znači bio je niz, ta sredstva su utrošena. Ove godine ćemo skupiti opet jedno 150 milijuna kuna. Što s tim novcima? Da li će se oni ponovno utrošiti za cijeli niz takvih malih projekata ili će stvarno se strateški opredijeliti, njih uložiti u ono što je bitno i što može donositi kvalitetan razvoj. Ja sam upozorio da ta sredstva, da su se i tako akumulirali, da nije bilo apsorpcije, da nije bilo dovoljno projekata koji bi bili sufinancirani bila bi zahvalna startna pozicija za sufinanciranje. Svi koji su dobili projekt Europske unije znaju da prva sredstva moraju osigurati sami, tzv. predfinanciranje. U velikim projektima to postaje značajno opterećenje. Ide se na zaduživanje, plaća se kamata, proceduralno. Sa ovim je ministarstvo moglo otvoriti upravo fond kojim bi omogućilo da se predfinanciranje lakše izvrši. U onom trenutku kada se zatvara konstrukcija jednoga projekta da se ta sredstva vraćaju. Tu smo propustili priliku. Podijelili smo mnogo malih projekata. Bit će mnogo načelnika. Osobno da sam i ja načelnik i ja bi se hvalio. Evo dobili smo ne znam dvije ceste i staze i super ono i pohvalili bi me moji građani, ali malo dublje razmišljajući jer to mi je obaveza ovdje. Nije stvar kvantitete, nego moramo prijeći na kvalitet. Ja se nadam evo da i ova odluka koja je sada i imat ćemo vjerojatno i u sljedećem Zakonu o izvršenju proračuna će ipak negdje skrenuti da odemo u kvalitetnije korištenje sredstava, tako da učinkovitost bude značajno veća. Ostaje još na kraju samo razmotriti i što će biti učinak nakon ovoga, jer vidimo u zadnjim zakonima koji su došli na ove klupe, Zakon o braniteljima. Znači imat ćemo dodatno opterećenje lokalnog proračuna. Ovdje imamo jedan prihod što je većina će konzumirati određene veće prihode, ali ćemo kroz taj zakon imati i određena financijska opterećenja na lokalnim samoupravama. Onda nam dolazi, bio je Zakon o zaštiti životinja kojeg smo ovdje jednoglasno podržali ako je možda bio i jedan suzdržan koji donosi obavezu financiranja skloništa za životinje. Vidimo da i decentralizacija obaveza ide uz njega što zapravo je jedna logična politika. Treba voditi računa da ne ispadne ono što smo lokalnoj zajednici prenijeli, što smo joj dodali dodatno da to postane novo opterećenje. A ono što sam prateći ovu raspravu nisam ovdje sjedio, ali sam cijelo vrijeme bio uz monitor i gledao sami čelnici lokalnih samouprava koje neće imati više ovakva izravnavanja dobi će kompenzaciju privremenu. Oni stvarno moraju značajno se bolje pripremiti u budućem vremenu i tu treba razmišljati kako uputiti ljude koji upravljaju da pripremaju zapravo i svoje lokalne proračune, svoju potrošnju. Jer je ključno u svakom proračunu nekome reći na žalost sredstva više neće biti dostupna u onom opsegu u kojem su bila, moramo ti smanjiti. To je zapravo i politički jedno teško pitanje. I naravno bit će puno prozivki i nadam se da će iz ovih rasprava koje smo imali i ministarstvo još razmotriti neke od ovih podjela, pa možda se može razmatrati da neka županija ako dobije 0,5% možda joj neće to toliko značiti kao jednom gradu ili općini da dobije 62, 63%. Trebalo bi još malo izmjeriti učinke. Tako da ovaj zakon će još, još ćemo razmotrit ga kao klub, ali evo ide dalje u raspravu. Hvala lijepo.
Hvala i vama gospodine Panenić. Imamo čitav niz replika. Dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam replika. Prva replika pripada gospodinu Boriću.
Hvala lijepo. Kolega Panenić, ja mislim da nema potrebe da mi ovaj zakon svedemo na razinu toaletnog papira u školi, jer je ovo dobar zakon. I ja ću vas podsjetiti da smo mi do sada, čuli smo već danas imali 13 puta izmjene ovog Zakona o porezu na dohodak. Zadnje dvije izmjene, 2014. lokalne samouprave gube milijardu i gotovo 800 milijuna kuna uz obećanje kompenzacijskog fonda iz kojeg je kasnije isplaćeno tijekom 2015. možda 600, 700 milijuna kuna. Čisti gubitak gotovo milijardu i 100 kuna. Zadnje izmjene 2016. opet smo izgubili radi toga što smo htjeli povećati plaće ljudima koji rade. Ali je država u ovoj godini 2017. svakoj lokalnoj samoupravi nadoknadila u odnosu na mjesec koji je bio u prošloj godini onoliko koliko se uprihodilo … [[Govornik se ne razumije.]] znači negdje milijardu i 400 milijuna kuna. I sada prvi put država pušta 100% poreza na dohodak i mi ovdje sa lokalne samouprave kažemo nije dobro, nećemo to jer nismo mi svi dobili. Nisu svi dobili ne znam 100%. Pa svi bi mi voljeli imati 100% ali onda moramo razmišljati što će raditi županije i što će raditi gradovi i općine koji imaju decentralizirane funkcije. Ja da sam iz Slavonije, iz Sinja, dvije ruke bih dignuo za ovo. Upravo tako, ne razmišljati hoću ili neću nego bih dignuo dvije ruke za to zato jer ćete vidjeti da će vam mnoge lokalne samouprave imati dvostruko veće iznose od poreza na dohodak u odnosu na ovo što su imali sada. Mi na otocima, evo danas imamo Izvješće o Zakonu o otocima 2014. i 2015., 3 milijarde i 200 pomoći države kroz investicije, kredite, subvencije i potpore. Kada i maknemo kredite, subvencije i potpore ostane milijardu i 800 u dvije godine investicija u 50 lokalnih samouprava samo kapitalni projekti, ceste, vode i sve ostalo što ide. Pa valjda i to država nešto da. Pa ne nemojmo na taj način promišljati. Znači ovo je zaista zakon koji ide u koristi, ali ne možemo sada radi neke male sitnice reći pa sada smo opet svi nezadovoljni, jer nisu svi oni koji su imali puno, nisu dobili koliko bi trebali dobiti.
Hvala. Hvala gospodine Borić. Odgovor gospodin Panenić.
Poštovani kolega Borić, zapravo dobro je kada ste napomenuli država dala. Zapravo mi se pogrešno postavljamo, nema država da daje, mislim sve je to naši građani koji su svojim radom nešto stekli. Ali uzmimo u obzir da u mojoj sredini odakle dolazim ovom poreznom zadnjom reformom zapravo uzeto je građanima i poduzećima olakšice. I sada vraćamo u proračun. Znači nismo vratili tim građanima i poduzetnicima nego smo vratili u proračun gdje ovisi o sposobnosti, odnosno nesposobnosti lokalnih čelnika kako će ta sredstva usmjeriti. I ja bih volio da mi imamo gospodarstvenike, mislim u osobi čelnika, znači načelnika ili gradonačelnika, župana, da imamo i gospodarstvenike i da kažem nekoga tko je i socijalno osviješten i komunalno osviješten pa da traže optimum potrošnje. Ovako naši građani odlaze a mi ćemo izgraditi prekrasnu infrastrukturu. Taj sindrom, ja sam ga se nagledao i u istočnom dijelu Njemačke i u Španjolskoj jer sam bio gdje ćete prekrasne puteve, prekrasnu infrastrukturu imati i zatvorena vrata i prozore. To je ono što nas muči u Slavoniji, muči u Sinju i kod kolega Bulja. Taj problem. Zato sam ja rekao mi tražimo tamo značajan zaokret. Jer ovo je, ja pozdravljam napor Ministarstva i to je jedan dodatak koji se, međutim, to definitivno nije dovoljno. Mislim mi govorimo o 1%, 2%, znači tamo je rast zaustavljen da bi trebalo sada dodatak od 20-ak% da bi se napravila jedna injekcija koja bi u kratkom vremenu napravila značajno ubrzanje. Ja ne mogu doći iz takvoga područja i reći da će se nešto promijeniti. Građanima koji tamo žive mogu samo reći neće se promijeniti, imati ćemo možda da kažemo jedan infrastrukturni objekt ili neku infrastrukturu, zapravo više ali nećemo promijeniti bit u kojoj živimo. O tome sam htio govoriti.
Hvala. Druga replika bi trebala pripadati gospodinu Bulju. Moguće? Moguće? Je, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolega Paneniću najbitnije je znači kod financiranja ravnomjeran regionalni razvoj i lokalnih samouprava u toj cijeloj priči. Činjenica je da svi zakoni, kolega Borić je to sada kazao, spominje Zakon iz 2014. i prijašnji zakoni, uvijek su bile nekakve nepravde, uglavnom politički nekakvi indeksi razvijenosti koji su veliki broj općina i gradova, obitelji, proglasili razvijenim a u biti su bile nerazvijene zbog kriterija koji su bili u indeksu katastrofalni. Bilo kakva inicijativa za promjenom zakona koja ide u smislu, ja ovdje čujem sad različite stavove, koja ide da bude ravnomjerno razvijene područje lokalnih samouprava bez obzira na kojem području, da je sve svedeno na grad Zagreb i par jakih regionalnih financijski područja kao što je Istra. Mi imamo znači izumiranje vaše Slavonije, Dalmatinske zagore i Like. I ono je ključno pitanje da li mi sami kao zakonodavci, država, kao Vlada prebacuje veliki dio obaveza. Vi ste spomenuli branitelje, ali gdje je Crveni križ, gdje su brojne druge koje moraju lokalne samouprave, vatrogastvo, dobrovoljno vatrogastvo itd., one obaveze zakonske. Međutim mene osobno najviše zanima koji je rezultat za ravnomjerni razvoj. Koji je rezultat po vama, da li je ova zakonska izmjena ide u pozitivnom smjeru i da li je bolja od sadašnje regulative koja je nepravedna. Moramo znati da sadašnji zakon koji imamo po indeksaciji koju je napravila Vlada Jadranke Kosor ali prihvatila je Milanovićeva Vlada. Znači da li je sada nešto transparentnije, bolje i jasnije prema lokalnim samoupravama? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku gospodin Panenić.
Poštovani kolega Bulj, naravno kada govorimo o Zakonu o regionalnom razvoju, uz njega je i Fond za regionalni razvoj, koji, ja sam se naslušao godinama priča, njega nema. Znači toga fonda koji bi zapravo bio financijski instrument za izravnavanje koji bi sveobuhvatno obuhvatio sve naše probleme i pokušao naći neka adekvatna rješenja nitko nije imao snage još kreirati u ovome vremenu. Evo, kolega Borić je spomenuo zapravo taj toaletni papir koji je, ali stvarno ono ako budemo imali ovako onda ćemo imati zakon o toaletnom papiru. Jer zakon će riješiti možda taj jedan problem, ali je to premalo pa će onda reći, neće se pojaviti možda takav jedan banalan, ja ću reći banalan problem koji je više sramotan. Ali ajmo se vratiti na ovo, doći će nova indeksacija sada, Ministarstvo regionalnog razvoja na tome radi, biti će tu nekih pomaka, netko će biti malo bolje kategoriziran, nego će opet spasti u nekakvu lošiju skupinu. Otprilike, ali tu smo, ja govorim cijelo vrijeme da smo u spojenim posudama u kojima nama je voda preko glave a ovdje polako se izdižu. I ja razumijem isključivanje zapravo kad se pogleda samo isključivanje grada Zagreba, to govori koliko je grad Zagreb napredovao u odnosu na druge dijelove RH a pogotovo na ove koje su na potpomognutim područjima. I mi želimo da ima cijeli niz zakona koji doprinose tome ali onda ne možemo si dozvoliti da imamo jedan zakon koji će nam dati određenu prednost a onda dobijemo dva zakona koji nas klepe i opet klepe nas tamo gdje politika odlučuje. Ja sam uvijek za to ajmo dobiti zakone, jer je, koliko je bilo navedeno porez na olakšice za poduzetnike, negdje je vrijednosti bio 40 milijuna kuna. 40 milijuna kuna nije velik novac, ali nama je uzeto 40 milijuna kuna. I sad će nam se vratiti ali kroz lokalni proračun, kroz politički proračun neki novci. Hvala.
Hvala i vama. Treća replika pripada gospodinu Žagaru.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Panenić, dakle u ime kluba ste rekli da ćemo razmotriti još podršku ovom zakonu. Ja mogu sad reći da na temelju onoga što je ovaj uvod ovog zakona iznijelo Ministarstvo financija, kaže cilj fiskalnog izravnavanja nije usmjeravanje kapitalnog ulaganja i poticanje regionalnog razvoja. Dakle, zakon se tu ogradio. U ovom smislu zakon je dobar. Nemamo šta razmišljat, on daje ovu podjelu, vjerojatno su stručnjaci radili, 17%, 6%, 17%, 60%. meni je sad posve jasno da ovo što ste vi naglasili da neke općine više nikad neće dobiti 88%, jednostavno ne može matematički to tako biti. Ono što je meni sporno u ovome zakonu su prijelazne odredbe gdje se u članku 14. ukidaju one pomoći koje su do sad bile i to onima jedinicama lokalne samouprave kojima je pomoć najviše potrebna. I gledajte, na mojoj općini, znate prvi egzodus je bio tamo '70.-tih godina prošlog stoljeća, onda je '90.-tih godina došla privatizacija za vrijeme Domovinskog rata, uništena je Slatina kao prirodno središte. Kolega Hrg me pitao što to moja općina radi, 50 poduzeća je uništeno za vrijeme privatizacije, gdje ti ljudi rade? I nije problem sad u ovom izračunu, ok kapacitet ostvareni prihoda po čovjeku, referentna vrijednost, ali čovjeka nema više, nas je sve manje tamo i ako množimo te referentne vrijednosti mi zapravo imamo porezne prihode vrlo male. To je naš problem. Kako da ta općina opstane? To ja pitam Ministarstvo financija, pitam na kraju Vladu RH onda i sve nas. Možda je poštenije Žagar, općina u kojoj ti živiš sutra je osuđena na propast a ne da će netko poslije reći vi ste nesposobni, vi ne znate voditi svoju općinu. Pa kako da je vodimo kad nemamo ni sredstava a uništeno nam je ono sve što vrijedilo. I čak poljoprivreda i Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je ovdje donesen i on nije dobro usmjeren prema mladim OPG-ovcima. Hvala.
Hvala. Gospodin Panenić odgovor na repliku.
Kolega Žagar, zapravo mi nekako uvijek svodimo, dolazimo iz takovog kraja općine u kojima jesno, postaju sve više isključivo prave ruralne, ja bi čak rekao ne više ni ruralne nego poljoprivredne općine. Jer bi ruralno značilo imaš i druge sadržaje, ovako nama ostaje zemljište i ostaju poljoprivredni proizvođači, poljoprivredni proizvođači kad odlaze puno manji, onda oni okrupnjavaju se i takva sela u kojima će biti desetak velikih poljoprivrednih proizvođača koji će biti tržišno konkurentni i uspješni, ona neće više treba lokalnu samoupravu jer nema potrebe imati načelnika, administraciju i brinuti o nečem što oni mogu zapravo postići za bilo koja, i onda zapravo se svodi na lijepi način ćemo mi svi skupa administrativno nestajat, a to je jedan ciljeva što smo rekli, samo što smo tražili da to bude politička odluka. Znači donesimo odluku, idemo okrupniti da naši građani dobiju uslugu koja je primjerena onome što očekuju u bilo kojem drugom dijelu Hrvatske. Na ovaj način će kroz iscrpljivanje, ima osjećaj kao da će netko doći kod tebe ili kod mene i reći predajte se, ali sad je ta borba, nećemo se predat, pa idemo izdurati dokle možemo, pa nećemo dozvoliti da netko susjedno kod nas prosperira, mi nazadujemo. Ja sam se i osvrnuo i na izmjene o Zakonu o razvoju Vukovara. Navijam za grad Vukovar. To je stvarno mjesto stradalo, susjedne, da kažem, lokalna samouprava, ali što mi koji smo okolo? Mi ćemo svi nastradati. Nas će nestati jer nema niti jedan poduzetnik interesa biti nijedan metar izvan granice grada Vukovara niti zaposliti radnika koji dolazi grada radi toga što ne koristi, ne apsorbira ni jednu povlasticu koja se daje gradu Vukovaru. Ja sam i kod gradonačelnika bio i rekao mi samo želimo da budemo dio toga garada, nekad smo bili zajednička općina, sada želimo da postane sastavni dio, da uživamo u tim povlasticama jer ljudi s moje općine … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo gospodin Panenić. Gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Panenić, vi ste akcent svog izlaganja dali nekako na kvalitetno trošenje sredstava, izrazili ste svoju sumnju da u ovom zakon ne stoji točno gdje bi se trebala trošiti ta sredstava pa onda ste naveli primjere kako postoje županije koje izdvajaju više od 20% za osobne dohotke svojih djelatnika, kako ima onih koji također kvalitetno obavljaju sve svoje funkcije a daleko manje troše, pa onda kako postoje županije gdje treba čak u srednje škole nositi roditelj odnosno učenik i wc papir. U biti, u ovom zakonu zaista nije precizirano na koji način će se kazniti odnosno nagraditi one čelnike koji to rade onako kako treba. Ja bi rekla da to najbolje rade građani i to na izborima i kad netko kaže da neki gradonačelnik, općinski načelnik ili župan nekvalitetno troši i neracionalno sredstava svojih proračuna a da ponovno dobiva izbore, ja bi rekla da je to laž, to sigurno će svaki put reći oporba ali ako neki čelnik, načelnik, gradonačelnik, župan, po drugi put ili treći put osvaja izbore ona sigurno ima povjerenje građana i tu ne možemo govoriti o neradu neracionalnom ili lošem nekvalitetnom trošenju sredstava.
Hvala vam lijepa. Odgovor gospodin Panenić.
Pa uvijek je upravljanje, da kažemo glasačkim tijelom je i politika, na taj način možemo to gledati. Međutim, evo kod mene imate revizorsko izvješće u kojem stoji da je župan isplatio otpremninu veću od 90 tisuća kad je trebalo biti samo 9000, napisano je tako. Kada nije platio zapravo troškove analize vode, pa nije napravljeno, pa onda ima cijelu aferu u Komletinci koja se događa. Kada je potrošio na zapošljavanje 2,6 milijuna više nego što je zakonom predviđeno. To su kriteriji koji su vrlo pragmatični i netko tko je državna institucija je konstatirao kao takve. Negdje je zapisano. Sad mi možemo politizirati ovdje, ali ja se samo osvrćem na ono što je institucija koju ja poštujem, koja ima svoje ingerencije utvrdila i tražila da se to ispravi. Znači mi želimo, ne da bude samo ono, da ja ću obećati da ću, jer znamo, svi smo svjesni da dođe revizija, oni to utvrde, daje preporuku, dobijete uvjetno mišljenje, pojave se za par godina kasnije, ono pa kaže što ste napravili, pa kaže, eto ovo sam napravio, ovo sam kao pokrenuo i tako nema onoga stvarnoga odmaka. Ali bi bila prava politička odgovornost, kad bi takvo izvješće izašlo i da se traži dajte to žurno ispravite, imate određeni rok i da postoje sankcije. Onda bi građani zapravo osjetili benefite i prije samih lokalnih izbora na kojima bi mogle mijenjati. Znači da ne moramo se svesti se na osobnu razinu. Ja jesam opozicija i tamo u županiji i možda jesam i emotivan i ovdje kada nastupam, ali govorim o stvarnom problemu. A meni je stvarni problem kad dijete dođe iz škole i kaže dajte za wc papir. Onda mi dođe da izvadim sve što treba i dam tamo ono jer je ružno uopće biti u takvoj situaciji, da na tu razinu padnemo. Mislim mi govorimo o sitnim evo za materijalne troškove, npr. ,škola kod mene ima 4000 kn. Što je 4000 kn za cijelu školu u jednom mjestu? U gradovima je puno … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin Darko Parić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Paneniću, moram priznati da ste me potaknuli na jedno razmišljanje sa svojom raspravom. Moj dojam je da manje-više sve vlade i sadašnje i ove u prošlosti u principu sa Zakonom o financiranju lokalne uprave, samouprave, cijelo vrijeme pretaču iz šupljeg u prazno. Onda jedni uzimaju na jednoj strani da bi dali drugoj, drugi uzmu trećoj da bi daju četvrtoj. Sutra će doći neka nova Vlada pa će uzeti na petom mjestu da da šestom, ali moj osobni dojam je da se ustvari pravi razlozi uopće ne rješavaju. Mi imamo ogroman broj jedinica lokalne uprave, samouprave, koji sami kažete, su sufinanciran od države da bi uopće mogli postojati. Prosječni broj zaposlenih u jedinicama lokalne uprave i samouprave je daleko ispod 10 ljudi. Ono što ja znam da čak kad bi takvim jedinicama i dali hrpu novaca, oni nisu u stanju apsorbirati novce u nekakve velike razvojne projekte, jer mali broj ljudi ne može učiniti velike stvari. To je jednostavno tako. Mi danas živimo u svijetu kad se razvijaju neke nove usluge pristupa širokopojasnom internetu, usluge otvorenosti podataka, on line servisa za građane, onako, ovako. To danas u našim općinama uopće nije tema, zato što jednostavno ne mogu apsorbirati takve stvari. I moj kažem opet moj dojam je da ustvari već godinama pokušavamo sve vlade do sada osigurati hladni pogon svih tih jedinica lokalne uprave ili samouprave da bi postojale. Ali ako se bavimo hladnim pogonom onda razvoja tu opće nema. Razvoj je nešto što trebamo zaboraviti, a mi cijelo vrijeme pričamo o razvoju. Ako hoćemo razvoj, onda bi se uistinu trebali kompletno reorganizirati u nekom momentu. Kolega Žagar je govorio o de facto razlozima, zbog kojih općina prestaju uopće da postoji kao takva. Znači uistinu moramo se u toj priči zakonski, teritorijalno ili ljudski kako god hoćete reorganizirati, da bi mogli uopće apsorbirati novac koji možemo dobiti. Europske novce ili kakve godi. Tako da moj osobni dojam, evo s ovim završavam je, da mi ustvari trebamo reorganizaciju lokalne uprave i samouprave u pravom smislu te riječi, da bi mogli se baviti razvoje. Hvala.
Hvala. Gospodin Panenić, odgovor.
Hvala lijepo na komentaru. Pa evo puno rasprave sada o Agrokoru kao sistemski važnoj tvrtki. Zapravo ne gledam da u lokalnoj samoupravi, u cijelom sustavu u tome imamo sistemsku grešku. I onda razumljivo je da čak i čelne ljude na lokalne samouprave kad se nešto trude nemaju kvantificiran rezultat, ne mogu zaustaviti niti jednoga čovjeka da ode. Prozivaju da je politički uhljeb. Znači, sredstva su toliko mala, da u okviru njih ti ne možeš napraviti generalni pomak, da svom stanovništvu, svojom sposobnošću ili mogućnostima dokažeš da idemo nekuda. Nekad u šali kažemo ajmo mi to sve skupa prodati, što imamo, koliko god da vrijedi, pa idemo kupiti jednu zgradu u Njemačkoj pa se svi tamo uselimo. U mjestima koja su evo ko kod mene prevladavaju, to je palo ispod 300 stanovnika. Dovoljno je reći da strateški ne morate više graditi ni sustav odvodnje, jer ispod 300 stanovnika, zašto je graditi skupu infrastrukturu. I onda dolazi pitanje čak i one osnovne infrastrukture, kome treba. Ima jedna dobra reklama koja kod nas lokalno ide, znači, klesarska radnja, za nadgrobne spomenike, kaže, popust traje dok god ima živih u Slavoniji. Prema tome, čini mi se da i ove općine će trajati dokle god ima živih, ne samo u Slavoniji, nego negdje dalje, gdje nećemo shvatiti, jednom da nije više broj političkih dužnosnika koji je tamo, jer meni osobno, da ja sam načelnik i da imam2 zamjenika u općini koja ima 1500 stanovnika po popisu, a stvarno je i manje, radi toga da bi se ispoštivali neki opći kriteriji je too much. Znači oni su dužnosnici, ne moraju se ni pojaviti. Ima pravo na makar onu naknadu. On može tražiti da bude zaposlenik. Znači jedna općina nakon jednih izbora može doći u situaciju, da se 3 dužnosnika traže plaću. Imamo sustavnu grešku.
Hvala lijepa. Gospodin, repliku ima gospodin Anđelko Stričak.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Kolega Paneniću, pa evo, pažljivo sam slušao vašu raspravu koja je u pojedinim dijelovima bila onako dosta dramatična, pogotovo ovaj dio vezan za škole. Pa sad si postavljam pitanje, kako je moguće da pojedine škole su jedno smjensko nastave, neke imaju 3 smjene. Pojedine su lijepo opremljene i računalima i laptopima, pametnim pločama, pojedine nemaju ništa od toga. Pojedine škole, tj. učenici sudjeluju na brojnim natjecanjima, u programima međunarodne eko škole pa imaju osnovana školske učeničke zadruge, a pojedine ništa. Pa zar zaista za sve krivi ne znam zastupnici, ministri, centralna vlast ili tko? Također zanimljivo je, a i sam sam bio načelnik Općine Visoko od '99. do 2009. i proračun općine prvi mi je iznosi 290 tisuća kuna, zadnji 700 tisuće. Nikakav doslovno. Ali i načelnik i tadašnji članovi poglavarstva i predsjednik vijeća i vijećnici svi smo radili na nula kuna, zaposlena svega jedna jedina osoba, ali za djecu se uvijek našlo iako nismo osnivači kao općina i nikakvih obaveza prema školi nismo imali, pa smo sufinancirali i školsku kuhinju i međunarodnu eko školu i darove za svu djecu od jednog dana starosti do osmog razreda za dan Sv. Nikole i školsku kuhinju i nagrade učenicima svima koji su sudjelovali na takmičenjima i sada se postavlja pitanje kako pojedine škole i ravnatelji mogu, a drugi ne? Pa možda je malo problem među ravnateljima, možda bi vi tog svog ravnatelja trebali pitati koliko je zainteresiran za rad škole. I sada ste na kraju svoje rasprave dali jednu zanimljivo isto konstataciju da će ruralni razvoj trpiti zbog Zakona o hrvatskim braniteljima zbog 0,3%. pa zar zaista smatrate … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala gospodine Stričak, hvala, hvala lijepa. Gospodin Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Evo i kao dobrovoljac u Domovinskom ratu došao sam bez ikakvog zahtjeva za bilo koju financijsku kompenzaciju. Na kraju je država odredila da dobijemo neku plaću, mislim da je bila na razini 120 maraka je bilo u to vrijeme, ali znači došao sam upravo ko što ste i vi rekli ne tražim ništa, borim se ili radim za ono u što vjerujem. I u pravu ste oko samih škola, ravnatelji i odgovornost ravnatelja i njihova sposobnost je zapravo njihova vrlina i to se osjeti u svakoj školi i to škola živi. Ali taj ravnatelj gdje se on pojavljuje, on visi kod župana, on visi u upravnom odjelu županije, visi kod načelnika, kod ljudi, bori se, prikuplja sredstva, naravno da onda i pozicija njegova je kako ga odbiti kada ti neko cijelo vrijeme dolazi pa ima ideje, pa hoće nešto napraviti onda i ti koliko god da budeš malog proračuna ili tvrdog srca uvijek nešto izdvojiš. Ja nemam tu situaciju, znači u ono vrijeme kada sam bio načelnik, prvo nemam tu situaciju ravnatelj ne dolazi. Drugo je pošto politička opcija sam suprotna ne sudjelujem u školskom odboru nego su neki drugi ljudi tamo i onda jedino što možete tako čuti ili saznati onako indirektno i tu reagiram. Naravno da nije općina imuna niti izuzeta, opet su to djeca koja dolaze iz svake općine ili grada i čelnik čovjeka brine se o njima, ali uvijek postoji zašto ne bi to moglo i direktnije biti, zašto ne može biti uključenost. Znači ne možemo samo gledati politički nego govorimo o djeci koja nisu politički predmet naših borbi nego traži se suživot. Stvarnost je da se treba angažirat ono svi mi skupa. Ja nisam alimentirao nikoga ni od nas saborskih zastupnika pa na niže, ali učinkovitost, upravo jedan od razloga zašto sam napomenuo da ova sredstva koja će biti nenamjenska bojim se da ne budu utrošena, a da ne bude učinak želje ministarstva i Vlade.
Hvala lijepa. Sljedeća replika gospodin Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Panenić, spomenuli ste i povod moje replike je upravo vaša izjava gdje ste spomenuli iseljavanje, puste gradove i sela i sve ovo što se događa. I sada kada promislimo gdje mi to živimo, živimo u državi koja ima 4 milijuna stanovnika od čega je milijun stanovnika ovdje u Zagrebu. Živimo u državi koja ima od Dubrovnika, preko Istre, Like, Gorskog kotara i Slavonije toliko bogatstvo na tih preostalih 3 milijuna stanovnika. Živimo u državi koja je imala embargo na oružje koja se naoružala, živimo u državi koja je pobijedila u Domovinskom ratu gdje su bili gradovi evo Vukovar spaljeni do temelja, obnovljeni i napravljeni. I kada govorimo o iseljavanju i o svemu što se događa u ovoj državi, da li ikada promislimo što to mi ovdje govorimo u Saboru, kolika je krivica na nama koji smo u politici? Koliko puta smo ovdje u Saboru čuli o stotinama, desecima i ne znam koliko tisuća ljudi mladih koji odlaze ne znam kamo? I ono što me posebno povrijedilo neki dan kada sam pročitao u svim medijima izjavu pravobraniteljice za djecu koju je imenovao ovaj Sabor, koja je bila na plaći državnog proračuna. Govori učite strane jezike i bježite glavom bez obzira. Kamo to? Odakle da bježe? Kolika je odgovornost na nama? Koliko novac, bilo koja sredstva koja dajemo sada ovim zakonom ili bilo kojim zakonom, bilo kojem potpomognutom području može pomoći da napravimo ne znam kakve ceste, kakvu infrastrukturu ako takvu poruku šaljemo mladim ljudima, a ne borimo se za njih, ne stvaramo nove vrijednosti, ne stvaramo prave vrijednosti gdje će naći posao, gdje će imati sigurnu egzistenciju, a živimo u takvoj zemlji koju nam je Bog dao koju niko nema ovdje u Europi. Evo turistička sezona, pazite nas ima 4 milijuna, jedan srednji grad veličine u Europi i mi pričamo ovako, bježite glavom bez obzira. I to pričaju ljudi koji su na državnom proračunu koji ti isti građani plaćaju, a mi šutimo i slušamo i gledamo to u medijima i čitamo u novinama i niko ništa ne govori nego ponavljamo tu mantru ovdje u Saboru. Kolika je krivica na nama da se to događa? I onda se pitamo zašto su nam sela i gradovi prazni, zašto se ne otvaraju radna mjesta.
Hvala. Gospodin Klarić glasao sam protiv ne prihvaćanja onog izvješća, ali moram vam reći da imate pravo. Odgovor gospodin Panenić.
Uvaženi kolega Klarić. Svakako je da bi mi morali odavde slati snažne poruke da dajemo potporu jel trenutak je težak. Nije to krivica ni ove Vlade, čak možda ni onih prije nego vidimo se to akumulira kroz vrijeme i dolazi i taj problem postaje veći nego što je. Mi koji smo tamo u teškoj poziciji, mi tražimo žestok rez. Znači jedan rez gdje će država biti investitor, gdje država napreže se izvan mogućnosti koje ima da bi usmjerila pažnju prema područjima koja će inače nestati. Pratio sam jučer komentar bilo je oko restorana pa je voditelj restorana negdje na moru, nisam zapazio, rekao je da ali mi osoblje sada odlazi u Austriju. Znači tu polako sezona završava i već su se pokupili, on praktično staje sa radom radi toga što odlaze u zimovališta raditi. Ali uzmite onda u obzir kako je nama tamo kad imamo ljude koji su preko ljetne sezone su na morskim destinacija, u jesen idu, ne znam u Istri su u berbi grožđa ili negdje dalje i onda dođe naš poljoprivredni proizvođač, poduzetnik mali, nema ljudi za branje plodova, nema za ni jednu aktivnost. Još imamo socijalni sustav koji omogućava da hrpa ljudi sjedi ispred trgovine i da jednostavno joj se ni neda. Ono nije stvar koliko će platiti, ono, nego spreman sam platiti, dođi raditi. Jer to su greške koje mi moramo ispraviti. Naravno da bi svi mi promovirali poduzetnički duh i razvoj, međutim mi sada imamo situaciju, da će nam nestajati, ne radi tržišnih uvjeta, nego radi tržišna radne snage, nestajati će nam poduzetništvo. Ja ne znam, evo govorimo o Vukovaru i o investiciji koji će tamo doći, koja do 500 radnih mjesta bi trebala stvoriti, ja vas pitam gdje ćemo mi naći, 100, 200 radnika koji će tamo raditi za određenu plaću, koja nažalost nije prevelika, jer je takva kakva je. Nema više ni za takav potencijal.
Hvala lijepa. Čini mi se da sam vidio, ali nisam siguran čini mi se da sam vidio gospodina Babića, jel istina? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro.
Dakle, trebali ste me vidjeti, hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Trebali ste me vidjeti, odmah nakon Josipa Borića, jer ja sam pristojno čekao sve replike. Ali, nema veze zbog toga. Kolega Paneniću … [[Upadica se ne čuje.]] Neću, kolega Paneniću, ja mislim, da ste vi svjesni koliko je dobar prijedlog ovoga zakona i … [[Govornik se ne razumije.]] što pokušavati kritizirati i davati određene stvari i sugestije na ovaj zakon, a i sami znate da je zakon odličan. Kada govorite znate ne treba nam kvantiteta, već nam treba kvaliteta i u drugoj rečenici ste rekli, znate čelnici to gledaju kako lokalnih i područnih samouprava s jednima očima na ovaj zakon, jer im dobro dođe zbog sredstva koji će dobiti, dok građani očekuju bolji život. Pa sad, ima tu dosta kontradikcija, ako vi sa prijedlog ovoga zakona, odnosno čelnici jedinica lokalne samouprave znaju i to im se prvi put događa u RH, jedno izravnanje, vezano za referentne stope za općine 1950 kn za gradove 2583 kn, dakle, oni mogu uredno planirati u svome mandatu, što znači, da ono što do danas ili sada nisu imali, zapravo mogu svojim građanima ponuditi da daleko bolje, jer će imati više sredstava. Premalo je vremena da vam govorim, a i to ste slušali u ovom Saboru, ali je odlično to naglasio kolega Klarić, potpisujem do riječi, zapravo, sve ono što se događa u našem društvu, ta letargija, empatija, destrukcija, koja se širi kroz ovaj Hrvatski sabor, utječe na dio ljudi koji odlaze iz RH. To definitivno nije dobro i dobro je da je spomenuo pravobraniteljicu za djecu. No, što se tiče tog toaletnog papira i tih sanitarnih potrepština, ni o tome sada ne trebaju brinuti kod vas, jer sve decentralizirane funkcije, preuzima država na sebe. Dakle, sve doslovno sve, decentralizirane funkcije, tako da će ostati još više novaca u općinama i gradovima.
Hvala vam lijepo. Odgovor Panenić. Izvolite.
Hvala kolega Babić, mi se puno toga razumijemo, samo ja bi rekao, smjer, ono možemo reći ide u tom smjeru, ali brzina je nedostatna. Treba shvatiti da brzina kojom idu drugi krajevi Hrvatske, je tolika mala da jednostavno nećemo uspjeti ići ispred potreba stanovništva, nego ćemo nazadovati. I onda naravno da ljudi uspoređuju s drugim krajevima i kažu zašto bih ja trošio svoj život ovdje. Nije problem mene, ja sam se snašao, i moj život, odredio sam gdje, ali što ću ja svoj djeci reći, da li je to kraj u kojem živimo prosperitetan, ostanite tu, imati ćete svoju budućnost. Mislim da o tome mi govorimo. Znači ako ne stvorimo uvjete da ti mladi mogu vidjeti, iz naše komunikacije, jer ja trebam i svojom riječi kao i vi kod vas, di se zastupnik reći, pitaju ono kako će biti, jel će biti bolje. Ne znam, ne mogu reći neće biti bolje, ne znam. Radi toga što ovo sve što ima presporo je. Jednostavno je presporo i ne donosi nadu. Kako biste se vi osjećali da ste čelnik lokalne samouprave koja ima poslovnu zonu i da tamo godinama ni jedna investicija se nije dogodila, znači jednostavno sve ste dali. Dajete za ono 0 kuna, mislim uz sve one, da ne bude 0, nego je 1 kn, omogućujete ni jedna investicija se ne događa. Ni jedan investitor nije dobio na mjera 4 1 nego je dobio samo 4 2 pa neće investiciju druge imaju jedan problem. Svatko ima neki problem i onda vremenom se urušava. Shvatite da ogroman trud kao čelnik lokalne samouprave ste uložili u dokumentaciju, u borbu na tim natječajima, u izgradnju i na kraju svojim stanovnicima što da kažete? Evo sad su u susjednim općinama koje su pod zakonom o području grada Vukovara događaja, njih će izbacit. Izbaciti će … [[Govornik se ne razumije.]] , Tovarnik ono moja općina nije tamo, njih će izbaciti i neće više imati ni tu povlasticu što su imali po tom zakonu, što onda reći? Vraćamo se još korak nazad. Evo, brzina, brzina.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa klubovima. Gospodin Branimir Bunjac, ispred Kluba zastupnika Živoga zida i SNAG-e.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, mi imamo danas, pred nama Zakon o financiranju lokalne samouprave. Kao što smo čuli već je bilo 13 izmjena i evo, ja nisam prorok, ali najavljujem i 14 izmjenu vrlo brzo, to nije teško za pogoditi, iz jednostavnog razloga, što se ovakvim zakonima ništa ne rješava. I to mislim kratko obrazložiti u svojem izlaganju u provom dijelu, da kažu što mi to uopće financiramo, a u drugom dijelu, kako mi to financiramo. Dakle, samo kratki podsjetnik, da je Hrvatska 1991. imala više stanovnika nego danas imala je 102 općine i 70 gradova, a danas ih ima za jedno pola milijuna stanovnika manje realno, 430 općina i 128 gradova. Mnoge od tih općina nemaju vrtiće, nemaju škole, neke nemaju čak niti općinske zgrade ali imaju svoje načelnike, imaju njegove zamjenike, imaju vijećnike, imaju tajnice, računovođe, komunalne redare itd. Samo na plaće ljudi koji rade u lokalnoj upravi trošimo 600 milijuna kuna godišnje i na njihove materijalne troškove 1 milijardu i 100 milijuna. Pritom je zanimljiv podatak da si načelnici općine sami određuju svoju plaću koja eventualno može biti korigirana na sjednici vijeća. Uz načelnike i zamjenika načelnika koji dobivaju plaće i to poprilično velike plaće, u administraciji je zaposleno 3 tisuće ljudi minimalno i 9 tisuća vijećnika. Pazite, 9 tisuća vijećnika koji svi primaju naknade. Evo, Hrvatska ima sa 4 milijuna stanovnika 9 tisuća vijećnika, New York sa 8 milijuna stanovnika ima 49 vijećnika. Znači duplo više stanovnika i 200 puta manje vijećnika. To je stvarnost u hrvatskoj lokalnoj upravi. Imamo naravno tu i druga tijela lokalne samouprave kao neke posrednike, kao što su županije, evo svaka županija isto naravno ima župana, dožupana, vijećnike, radna tijela, pročelnike. Plaće župana se kreću od 12 700 kuna neto do 22 600 kuna mjesečno, u takvom su rasponu otprilike i plaće gradonačelnika koje su poštovani saborski zastupnici i ministri, puno veće nego vaše. A posao je naravno manje odgovoran. Evo npr. imamo ovdje sjedi s nama jedna gradonačelnica koja je imala 17 400 kuna, sad je došla u Sabor, znači ima malo manju plaću, otprilike u rangu gradonačelnika Zagreba, znači i ona sebi odredila plaću. Kad bismo izdvojili samo plaće 20 najvećih hrvatskih gradova, mjesečno se za njih izdvaja 300 tisuća kuna, a ako uračunamo poreze i doprinose, pola milijuna kuna. Uz njih plaću dobivaju vijećnici, evo neki dobivaju 1 400 kuna mjesečno, bez obzira da li je sjednica bila ili nije bila. Ako je slučajno bila, onda još 1 400 kuna po sjednici. Dobivaju se te naknade čak i onda ako se na sjednice ne dolazi, evo mi smo sebi uveli kaznu 150 kuna za nedolazak na sjednicu, ali na lokalnoj razini takvih kazna nema. Naravno, uz časne iznimke. Časne iznimke koje možemo nabrojati na prste jedne ruke. Osim što dobivaju vijećnici naknade, također imamo radna tijela, dakle pročelnike, kojekakve odbore, ne znam, županija ima dvadesetak odbora. U svim tim odborima se dobivaju naknade, putni troškovi, dnevnice, administracija. Pa evo imamo čak i u Zagrebu plaće za gradske četvrti i za mjesne odbore, kako kaže gradonačelnik Zagreba, to je crkavica. Evo da čujemo o kakvoj se crkavici radi. Predsjednik vijeća gradske četvrti 7 750 kuna naknade, potpredsjednik 4 200, članovi vijeća 2 600. predsjednik mjesnog odbora 3 800, članovi vijeća 1 100 itd. Nedavno smo imali lokalne izbore u Šibensko-kninskoj županiji gdje pobijedio HDZ. Prvi posao, tri puta povećati naknade. Čujemo sada biser koji su oni to obrazložili. Naime prije stanja u gospodarstvu nije bilo dobro pa se te naknade nisu mogle povećavati a sad je stanje u gospodarstvu dobro pa se moglo. Stanje u gospodarstvu je jako dobro pa prema tome poručujem i drugim načelnicima, vijećnicima da si slobodno tri puta povećaju naknade jer u Hrvatskoj jako dobro živimo i to je dakle prvi posao koji se treba obaviti. Splitsko-dalmatinska županija dakle samo za jednu sjednicu troši 140 tisuća kuna, sjednicu koja traje sat, dva, evo toliko to košta porezne obveze. Osim toga što formalno ta lokalna uprava košta tako puno, vrlo su česte zlouporabe jer to nitko živ ne može kontrolirati šta se radi po tim silnim općinama, mjesnim odborima i kvartovima pa evo npr. HDZ-ov načelnik u Općini Čeminac u Baranji, naplaćuje porez na traktore i prikolice, treba platiti 2 tisuće kuna općini zato što netko ima prikolice za traktor i to u nijednoj općini ne postoji, ali u toj općini postoji. Onda recimo načelnik Općine Proložac, slučajno HDZ-ov uopće tamo ne živi, stanuje u daleko udaljenom Splitu, ali svaki dan putuje na posao. Njemu treba platiti 40 tisuća kuna da on svaki dan putuje na posao ali nije jedini, ima još takvih načelnika koliko hoćete. Evo recimo Općina Zagvozd, Općina Lokvičić, načelnik ne živi u svojoj općini ali uredno naplaćuje putne troškove. Naravno, mogli bi sada ovdje spominjati Općinu Lopar, to je općina iz koje dolazi zastupnik koji upravo sad telefonira, to mi je jako žao, ali evo tamo je recimo 370 tisuća kuna pronevjereno, pa čak je došlo do smjene načelnika, nevjerojatno. Zatim imamo jednu od najsiromašnijih općina u Hrvatskoj, Škabrnja, gdje su sa bankomata načelnik općine i njegova zamjenica uspjeli dići u dvije godine 790 tisuća kuna. I tih 790 tisuća kuna, sada slušajte opravdanje zašto su se oni digli s bankomata. Kaže načelnik općine, pribjegao sam malo improvizaciji, bio sam svjestan da su to nekakve nepravilnosti, pa ja se ne držim zakona slijepo, pa to su rekle ne povijesne osobe. Eto vidite, šta ćete se slijepo držati zakona, 790 tisuća kuna se digne na bankomatu i to sad ministar hoće da mi platimo, da još damo. Nek si svako digne 790 tisuća kuna. Da ne spominjem kakva se sve rade pogodovanja, kakva se sve rade zapošljavanja, kakvi se sve rade javni natječaji, kako se odnosi ta lokalna uprava prema novinarima kada treba dati neku informaciju … psuje se, tuče se, glavom se u zid udara novinar. To mi sve plaćamo s ovim i ovakvim financiranjem. Automobili, recimo u gradu Obrovcu u kojemu je nezaposlenost 33% na reprezentaciju se troši 365 tisuća kuna, naručuju se auti vrijedni pola milijuna kuna, mora biti metalik boja, mora biti Audi 6, BMW, Pasati za to se troši novac namijenjen ovim zakonom. Evo recimo siromašni Perušić si mora kupiti Mercedes E250 Blue 4Matic, 3 tisuće stanovnika pola milijuna kuna. S druge strane u tim istim općinama ti ljudi koji troše te silne novce imaju takve ogromne plaće, mnogi od njih nemaju skoro pa nikakvo obrazovanje, nisu sposobni povući sredstva iz EU, 85% općina ne povlači niti jednu kunu europskih sredstava. I čini se da je glavna svrha lokalne samouprave kakvu imamo u Hrvatskoj uhljebljivanje. Koga? Prije svega HDZ-ovih kadrova. To je cilj ovakvog teritorijalnog ustroja i zakona koji se donosi. Međutim kada bismo čak kojim slučajem imali na čelu općina stručne ljude koji bi doista, kao što je rekao gospodin Panenić se trudili, da učine nešto za svoj kraj i dalje ta lokalna samouprava ne bi mogla ispunjavati svoju funkciju iz jednostavnog razloga što se njima stalno nameću nove obaveze. Računa se da u zadnjih desetak godina za 30 do 40% su povećane obaveze lokalne uprave, a ne daje im se dovoljno novca. One nemaju dovoljno novca na raspolaganju i one životare i ovise o državnoj pomoći. Ako ne dobiju državnu pomoć one ne mogu ispunjavati čak niti svoju osnovnu funkciju. Evo ne želim sada spominjati ovo pitanje otoka, vjerujem da su neki drugi kolege o tomu govorili, ali upravo smo sada čuli i zadnjih dana u medijima da recimo otoci ovakvim prijedlogom financiranja će jednostavno biti u minusu i da bilo kakve kompenzacije tu o kojima se govori i nekakva nadoknada sredstava u biti su bacanje prašine u oči i da toga u stvarnosti neće biti. Bez državnih intervencija ili bez državnih potpora samo četiri županije u Hrvatskoj su održive, četiri županije, reći ću vam koje su to Grad Zagreb, Istarska županija, Primorsko-goranska i Zagrebačka županija. 17 županija u Hrvatskoj je neodrživo financijski, neodrživo, 70% općina neodrživo. I što će ovaj zakon promijeniti? Tko tu priča da je dobar taj zakon? Mislite da će one postati održive nakon ovog zakona, mislite da neće morati klečati na koljenima po ministarstvima ti načelnici i donačelnici nakon što bude donesen ovakav zakon da bi dobili novac za nekakvu osnovnu potrebu? Da ne spominjem koliko su te općine, gradovi i sva druga tijela lokalne samouprave zaduženi, oni su dužni četiri milijarde kuna. Tko će to vratiti? Hoće se to ovim zakonom pokriti? Oni su zaduženi 120% i 150% svojih prihoda, znači govorim banalno ako neka općina ima milijun kuna njezini dugovi su milijun i pol kuna, na koji način se to misli platiti, kada će se to platiti, hoće li to biti za godinu dana, za pet godina, za sto ili nikad? Prema tome, želim reći u zaključku da se ovim zakonom osnovna pitanja lokalna samouprave koja postoje već desetljećima neće riješiti. Rješenje bi moglo biti sljedeće, 1 ili dati novac toj lokalnoj samoupravi da ispunjava svoju funkciju onako kako je to zamišljeno ili krenuti u radikalni preustroj teritorijalne samouprave. Recimo u Austriji općine ispod 4,5 tisuća kuna nemaju pravo na plaćenu administraciju ili što bi bilo najbolje od svega krenuti na teritorijalni preustroj, o tome je govorio Most, o tome je govorio HDZ dva puta na zadnjim parlamentarnim izborima. Smanjiti broj općina maksimalno ali maksimalno na 100, smanjiti ovih devet tisuća vijećnika na maksimalno tisuću da se isfiltriraju oni ljudi koji su zaista kvalitetni, stručni, obrazovani, sposobni i da onda na dobrobit svih građana kojima je na vrh glave lokalne samouprave i nemaju povjerenja u nju što god vi rekli, zgražaju se konačno da bi ti građani dobili ono što već jako dugo vremena očekuju. Možda ne znam evo u kontekstu svega ovoga, možda bi mogla Vlada odustati od dva aviona, lovca F16 koja misli kupiti za obranu od ne znam koga pa dati toj lokalnoj samoupravi, možda bi onda stvari u konačnici bile bolje. Hvala lijepo.
Hvala. Jeste sigurni da niko ne želi više se prijaviti za repliku jer ima tridesetak zastupnika i 15 replika. Počnimo, gospodin Šipić. Izvolite.
Hvala lipa gospodine potpredsjedniče. Drago mi je da sam prvi onda to znači da ću se naslušati ovih 15 sljedećih ko zna čega, a odgovora još više. Ovim zakonom kažete gospodine Bunjac ništa ne rješavamo. Zašto i odakle tolika dalekovidnost? Da li znate kako se financiraju plaće i prava gradonačelnika i načelnika? Ne govorite istinu to treba jasno reći i javno. Kandidirajte i budite načelnik ili gradonačelnik pa ćete vidjeti da li uopće govorite ovo o čemu ste i da li ćete na takav način govoriti o čelnicima lokalnih samouprava samo jedan dan kada budete odgovorni za vođenje grada, općine i ljudi. Za plaće načelnika i gradonačelnika se izdvaja iz lokalnih proračuna, ne iz državnog proračuna. To je osnovni postulat koji ja znam kao čelnik već deset godina, to je prvo. Ovo izlaganje je više tema za moguću raspravu o lokalnim jedinicama, a na način na koji ste vi to sada izlagali je zaista motivirajuće i za bavljenje politikom osobito mladih ljudi. Drago mi je isključeno … govoriti. Vi ste promašili temu gospodine Bunjac, problem je u tome što vi pa i Živi zid imate uokvireno mišljenje kada se dignete i kada bilo koji čelnik ili HDZ-a i onaj tko zastupa i predstavlja sadašnju vlast vi već imate uokvireno mišljenje o svima nama čim se dignete i to se jednostavno zove isključivost i uvredljivost na način na koji vi nastupate. Zaboravljate da te lokalne šerife kako vi kažete je birao narod i neke po više puta. Jel znate koliko ste uopće ljudi uvrijedili na ovakav način? Nemojte se ljutiti totalno kriv pristup. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … nijednom riječju o današnjem zakonu niste progovorili, tek na kraju ste nešto namirisali ono bi sličilo na nešto na rasprave, a ovo do sada je sve bilo uvredljivo.
Hvala. Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine Šipić, vi naravno imate pravo na svoje mišljenje, vi ste vjerojatno obavljali neku funkciju pa zadivljeni ste sami sa svojom slikom, ali vaše izlaganje ustvari pokazuje ono što je vrlo važno, a to je da vi kao i vjerujem većina zastupnika iz vaše vladajuće koalicije nemate sliku o stvarnomu svijetu. Vi se uopće ne krećete među građanima i uopće ne slušate što građani govore. Ja vas uvjeravam i to je moje vlastito mišljenje, da građani nisu zadovoljni lokalnom samoupravom, nisu zadovoljni. Garantiram vam da sada pošaljemo neovisno organiziramo neko neovisno istraživanje na ulicama bilo koje jedinice lokalne samouprave da će vam 80% građana reći da nisu zadovoljni i da bi to trebalo pod hitno reformirati, niti su zadovoljni brojem općina, niti su zadovoljni brojem gradova, a niti su zadovoljni brojem zaposlenih. A kada im spomenete broj vijećnika onda vam garantiram da će 99% građana biti protiv. 99% hrvatskih građana sam siguran sam je protiv toga da Hrvatska ima devet tisuća vijećnika. A vi kada govorite da neke općine same sebe financiraju, a dajte mi recite od kuda toliki dugovi, kako može biti općina biti zadužena 150% proračuna i onda reći da sama sebi isplaćuje plaću? Koja je to logika? Od čega si isplaćuje plaću od novog zaduživanja?
Morat ćete mi vjerovati na riječ ali isteklo je vrijeme. Ne vidi se, ali ja vidim ovdje, ne vidi se jel je tehnika narodu otišla. Imamo povredu Poslovnika izvolite gospodine Šipić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. gdje se na jedan način, ne na jedan način nego vrijeđa zastupnika. Gospodin Bunjac u jednom trenutku je rekao da tko zna kojem ja svijetu pripadam. I ja ću morati reći sljedeće, ja bi pitao njega da li on zna kada se kandidirao za župana kojem je svijetu htio pripadat i da li zna kada mu žena je gospođa njegova vijećnica u Međimurskoj županiji da li zna da li mu gospođa kojem svijetu pripada. Prema tome, zagovarati nebavljenje politikom, a sam se baviti politikom je nešto što sam sebi daje nekakav odgovor.
Hvala lijepo. Idemo dalje. Gospodin Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, samo da ispravim ovu netočnu stvar koju ste izgovorili tj. misao ili vašu izreku, znači da će otoci izgubiti, znači ukupan minus svih otoka izračunat s obzirom da gube onih 16% koji su do sada imali na HBOR-u iznosi 20 milijuna kuna. Ali piše u zakonu ako ste čitali u obrazloženju da postoji kompenzacijski fond u iznosu 102,5 milijuna kuna koji treba nadoknaditi lokalnim samoupravama na otocima taj iznos koji će imati manje u 2018. godini i bilo bi korektno reći onda da nisu izgubili ništa nego imaju ono što su imali i do sada. A druga stvar, i vi ste bili kandidat za župana vjerojatno ste htjeli biti župan, a ne mislim da ste otišli u kandidaturu da izgubite, 5% znači da vas ljudi jednostavno nisu ili shvatili ili vas nisu prepoznali s obzirom da ste vi stalno među njima i da jednostavno nisu shvatili što ste im htjeli ponuditi kao kandidat za župana. Evo, samo toliko.
Hvala lijepa. Odgovor, da, izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kolege iz HDZ-a kada ne znaju šta bi rekli onda krenu na neku osobnu razinu, onda spominju obitelj, onda su oni jako uvrijeđeni. Gospodine Šipiću, mene briga za vašu obitelj, ja se bavim temom, [[Upadica Radin: Ali morate, morate,…]] Pa sada je opet dobacivao.
Ali ne, ali, dobro što je dobacivao to je za, dobro, … … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Bunjac: Dobacujete.]] dobro, to je za osudu. A prekinimo, dati ćemo vam više vremena malo, odgovorite gospodinu Boriću, molim vas.
Dobro. Znači u biti bavimo se temom. Vi znate da su o problemu otoka govorili ljudi sa otoka i načelnici općina na otocima. I nije jedan to govorio nego je govorilo više njih. Vi znate da taj problem nisam izmislio ni ja, niti Živi zid, nego da je on realan jer se zadnjih dana spominje po medijima. I meni je jako žao što me niste slušali dok sam govorio da recimo je vaš prethodnik u općini Lopar zamračio 370 hiljada kuna pa ste ga morali smijeniti. Evo to je recimo problem o kojemu ste možda mogli govoriti kada ste govorili o otocima i o lokalnoj samoupravi. Naravno vi ste sada post ovo htjeli poentirati sa nekakvom zajedljivom opaskom ali u biti tema je takva da se trebamo baviti lokalnom samoupravom a u ovo konkretnom slučaju i stanjem na otocima. Hvala lijepa.
Hvala vam. Hvala vam gospodine Bunjac. Gospodin Prelec.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bunjac, vi ste fenomen. Vi ste uspjeli u ovo kratko vrijeme što ste govorili ujediniti lijeve, desne, gornje, donje, žute, zelene, plave. A znate čime? Ovoliku hrpu gluposti koju ste vi izgovorili ovdje za govornicom ja stvarno već dugo nisam čuo, gluposti, neistina, poluinformacija i loših kvalifikacija da je to gotovo nevjerojatno. Vi očito nikada niste kročili ni u jednu jedinicu lokalne samouprave, sigurno niste iako ste trebali tamo biti župan, je li? Trebali ste biti župan pa bi trebali znati što znači jedinica lokalne samouprave. Da idete kvalificirati sve načelnike, gradonačelnike i župane kao lopove, kriminalce i neradnike, sram vas bilo, sram vas bilo. Prije svega da ima loših primjera ima. Mislim da se mi svi moramo ograditi od loših primjera, župana, gradonačelnika, načelnika koji su kriminalci, ima ih, ima ih a oni trebaju završiti u zatvorima, treba ih procesuirati. Ali sve nas poistovjećivati sa lopovlukom, sa kriminalom i neradništvom gospodine Bunjac mi smo direktno izabrani od naših građana. Generalizirati, to je sramotno. Kao da mi idemo generalizirati da su svi svećenici pedofili. Imamo jednog svećenika, svi smo pročitali u novinama, pa nikome nije palo na pamet da napravimo zakon protiv svećenika pedofila. A vi ste ovoliko kvalifikacija izrekli za čelnike jedinica lokalne samouprave. Stvarno bi trebali paziti što pričate, ali doslovno, stvarno pazite što pričate. To nije prijetnja nego moj dobronamjerni savjet.
Hvala vam lijepa. Gospodin Bunjac odgovor na repliku.
Hvala vam zastupniče Prelec, cijenim vaše mišljenje ali više držim do svojega. Naime, vi ste izgovorili cijelu hrpetinu besmislica i koještarija. Hvala Bogu postoji fonogram ove sjednice u kojem se jasno vidi da ja nikad nisam govorio da su svi čelnici lokalne uprave kriminalci nego sam naveo u općine imena ljudi koji su počinili neke stvari a koje mi eto moramo financirati. I rekao sam da su građani nezadovoljni teritorijalnim ustrojem i brojem zaposlenih i brojem vijećnika u RH. A vi, što vi sada govorite da sam ja vas ujedinio sa HDZ-om, pa šta ja vas imam ujedinjavati, pa vi ste s njima ujedinjeni već 25 godina. Pa kako ste danas glasali gospodine moj Prelec? Kako ste glasali za EU? Kako ste glasali za NATO? Kako ste glasali za GMO? Cijelo vrijeme glasate isto kao i HDZ. Vi se razlikujete od HDZ-a isto kao i ne znam Pepsi cola od Coca cole, nikakve razlike nema među vama. Pa vi ste ista, vi ste ista sorta. I zato je Živi zid ovdje i koliko god vi pokušavate nas minorizirati još ćemo narasti. Pogledajte si rejting, pa to je spust velike brzine kako se zove u ponor. A za to vam sigurno nisam ja kriv. Vama velikoj veličini koja je dobila glasove ne znam pa je ušla u Sabor po tko zna kojem ključu, o tome su vam vaši sami zastupnici rekli kako ste vi u Sabor došli. Hvala lijepa.
Hvala. Pogledajte, ako nastavimo s jedne strane reći sramite se, sramite se a s druge strane vi govorite besmislice a nikakav, ništa konkretno se ne kaže nego na kraju se završava na bezalkoholnim pićima i razlikama između Pepsi cole i Coca cole, nećemo daleko dogurati. Ja bih vas molio da budete konkretni, ne radi nas koji više-manje i znamo o čemu se priča, nego radi onih, doduše malobrojnih koji nas sada gledaju. I sada, gospodin Stričak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bunjac, vi ste u svojoj raspravi naveli niz netočnih podataka. Smatram ili da niste dobro informirani ili da je to dio vašeg folklora, odnosno populizma. Naime, naveli ste da u našoj Domovini postoji na tisuće vijećnika koji su plaćeni na naknadama što nije točno, da su svi načelnici i gradonačelnici i profesionalci također nije točno. Ja ću vam sada reći samo primjer iz Varaždinske županije, npr. općina Donja Voća, načelnik je volonter, za 0 kuna. Sveti Ilija, Visoko, Beretinec, Mali Bukovica, Martijanec, to su sve načelnici koji su volonteri ili za 0 koji su volonteri ili za 0 kuna ili za tamo tisuću, dvije, obnašaju časno i pošteno svoje dužnosti. Zato bi bilo dobro da ubuduće se od resornom ministarstva zatraže podaci, točno da se vidi u kojoj općini i gradu su profesionalci, gdje su volonteri, primaju li naknade i koliko ili ne, da budemo točno informirani s obzirom da ste vi otvorili tu temu, bilo bi dobro da ju nastavite. Svi pričamo, tj., ne svi nego pojedini da je puno općina. Ajmo malo o rezultatima tih općina. Npr. Općina Visoko namjerno ju ističem jer sam tamo bio načelnik da netko se ne uvrijedi, nikad ne bi imala sportu dvoranu da nije imala status općine. To vam je pod kalnički dio gdje je do '90.-tih jedina asfaltirana cesta bila od Breznice prema Križevcima. Sad svako domaćinstvo ima prilaz doslovno do kuće asfalt. Nakon svakog nevremena, električna mreža je bila po dva, tri dana van stroja. Sada ne samo da je rekonstruirana, uvedena je ulična i da ne nabrajam dalje. Znači, sve te općine su opravdale svoje postojanje a o načelnicima ovisi kakvi će biti. Hvala.
Hvala, hvala. Gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Postoje naravno načelnici i gradonačelnici koji ne primaju plaću ali to su recimo oni koji imaju plaću negdje druge, evo saborski zastupnici, koliko je meni poznato, uzimaju saborsku plaću pa ne uzimaju onda u svojoj jedinici lokalne uprave jer jednostavno po zakonu ne mogu uzimati. Naravno da postoji nekoliko svijetlih primjera ali oni su u manjini koji rade volonterski i koji doista štede svaku kunu, koji ne znam, imaju 5, 6% proračuna da troše za plaće i administraciju a po zakonu bi mogli uzimati više. Ali evo, ja sam recimo spomenuo slučaj u Austriji gdje općina ispod 4 i pol tisuće stanovnika ne može dobiti plaću nitko. Znači mora se zakonski volontirati. I to bi ono što bi mi morali urediti ako doista želimo maksimalno pomagati građanima, da zakonski suzbijemo mogućnost da netko troši novce. Vi ste spomenuli svoju općinu, evo ja vam čestitam ali ne želite spomenuti grad Obrovac, jedan od najsiromašnijih gradova u RH koji daje 350 tisuća za reprezentaciju. To vas ne smeta. A zašto? Zato što je HDZ. Ja sam siguran da je Živi zid tamo na vlasti da biste poslali sve moguće inspekcije ovoga svijeta da utvrde odgovornost ali vaša je cesta jednosmjerna. Vi vidite samo druge ali ne vidite ono što sami radite. Hvala lijepa.
Hvala i vama, gospodine Bunjac. Gospodin Hrg, izvolite.
Ispričavam se, malo su me uljuljkali. Kolega Bunjac, kažete da se ovim zakonom ništa ne događa, da se ništa neće promijeniti. I to je jednostavno nešto što nikako ne stoji. Posebno ne stoji u dijelovima Hrvatske s kojeg i vi dolazite, iz sjeverozapadnog djela. Iz Međimurja, ja ne vjerujem da jedinice lokalne samouprave u Međimurju i načelnici općine i dužnosnici pa i ljudi neće osjetiti izmjene ovog zakona i to u pozitivnim smislu. Kazali ste da nemaju jedinice lokalne samouprave vrtiće, nemaju infrastrukturu, nemaju drugo, pa upravo ovaj zakon ide u tom pravcu da se osiguraju sredstva da bi mogli zadovoljiti te potrebe građana koje su itekako nužne i bitne. Rekli ste i generalno ocijenili, evo o tome je već sad bilo dosta govoreno, spomenuli ste 9 tisuća vijećnika i njihove plaće. Nemojmo generalizirati, stvarno, ponovit ću to makar je već rečeno. Nemojmo generalizirati, ima slučaja u Hrvatskoj da vijećnici u pojedinim lokalnim samouprava definitivno imaju navodno nekakve naknade malti ne kao plaće. I to nije u redu, ali ja sam uvjeren da velika većina lokalnih samouprava ima vijećnika koji možda imaju neku dnevnicu od nekakvih 150, 200 kuna za dolazak na sjednicu. I ako ne dođe, nema pravo na nju. I to je većina. I to moramo reći tako. Nemojmo bacati blato baš na sve. Ja znam da se obraćate svom biračkom tijelu i da ono upravo to pozdravlja ali to nije točno. To je jednostavno laž i tako se ne treba govoriti, da ne treba možda biti toliko profesionalaca, zamjenika, gradonačelnika, načelnika, to da, ali ljudi koji rade taj posao, trebaju biti plaćeni za taj posao, nije on lagan.
Hvala vam gospodine Hrg. Izvolite gospodine Bunjac.
Hvala lijepo. Zastupniče Hrg, vi govorite da će ovim zakonom navodno se po Hrvatskoj sagraditi škole, vrtići, da će lokalna samouprava ispuniti svoju funkciju, pa evo ja se nadam da će tome doista biti tako, da više neće ovdje dolaziti načelnici i gradonačelnici kad bude proračun i podnositi amandmane da se u njihovoj sredini nešto mora dograditi, sagraditi jer vi isto tako dobro znate da u Međimurju ili u vašoj županiji svejedno mnoge općine nemaju školu, mnoge općine nemaju dovoljno mjesta u vrtićima, mnoge se muče sa nekim osnovnim financiranjem. Reći ću vam, iako neki govore da nikad nisam upoznao, usudio bi se reći stotine načelnika i da u Hrvatskoj i da doista mnogi od njih muku muče kako da si isplate plaću. Kako da si isplate plaću, oni doslovce okolo nazivaju ljude, tvrtke, moljakaju da se uplati komunalna naknada ili ne znam što i to unaprijed, evo ja znam za slučaj su molili da se plati unaprijed komunalna naknada da bi si mogli isplatiti golu plaću. Pa jel' funkcija te lokalne uprave da se isplaćuje plaća načelniku i naknade liječnicima. Ako je ovo 13.-ta izmjena zakona ili 14.-ta ne znam točno koja, to vam dovoljno samo po sebi govori da pitanje financiranje lokalne samouprave nije riješeno i to vrlo dobro znaju svi oni koji se bave, koji sudjeluju, participiraju to lokalne vlasti. Da nije tako, ne biste imali tolike regionalne stranke i u Hrvatskoj koje se bore za svoja prava. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada ima pravo na repliku, gospodin Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac, nisam čuo cijelu vašu raspravu, ali nisam shvatio da ste generalizirali i optužili sve jedinice lokalne samouprave i sve gradonačelnike i načelnike, možda je to bilo uvodnom dijelu rasprave koji ja nisam čuo. Ali, ono što je činjenica je da postoje općine u Hrvatskoj koje su neodržive, koje su sama sebi svrha, da postoje općine koje služe samo da načelnici primaju plaću i još par ljudi uz njih, da te općine ne mogu iskoristiti svoje potencijale pune koje imaju. Jer niti imaju dovoljno ljudstva, niti imaju novca da krenu u realizaciju nekakvih projekata. Ja osobno znam neke općine u blizini mog rodnog grada koji su apsolutno neodržive i to je činjenice. A isto tako činjenica je da postoje situacije, gdje gradonačelnici, načelnici, vijećnici, ili u županijama ili u gradovima primaju preveliki naknade. Ali, isto tako ima i pozitivnih primjera. Možda bi trebalo u raspravi, uvijek govorimo o negativnostima, možda bi trebalo nekada govoriti o pozitivnim stvarima kojih ima, a evo, govorio kolega iz HDZ-a o nekim pozitivnim primjerima. Postoje gradovi u kojima nema naknade, nikakve za sudjelovanje u gradskom vijeću, za predsjednike gradskom vijeća potpredsjednike. Evo, npr. u gradu odakle ja dolazim, nema nikakve naknade, nema naknade za članove nadzornih odbora, upravnih vijeća, zamjenici gradonačelnika su se odricali sad će vjerojatno i ova nova garnitura tako, jer smo postali takav standard, odricale naknade na koju imaju pravo. To su bili ogromni iznosi. Npr. zamjenica gradonačelnik se odrekla iznosa od 300000 kn u korist gradske blagajne. To nisu beznačajni iznosi. Tako da ima pozitivnih promjera. A ima i mladi gradonačelnik Vrgorca, nezavisni Ante Pramiš koji mnogi pokazuju kao pozitivnog gradonačelnika koji je pokrenuo mnoštvo inicijativa, čovjek radi za 4000 kn ima plaću i mnoge stvari u Vrgorcu je pokrenuo. Tako, da mislim da o tim stvarima treba govoriti o pozitivnim primjerima, onda će i naši građani možda više očekivati od tih svojih načelnika, gradonačelnika, koji biraju na izborima i tražiti od njih nekako da se racionalnije odnose prema gradskoj upravi.
Hvala. Gospodine Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Grmoja. Pa još jednom mogu ponoviti ono što sam rekao i prije, znači nikakvog generaliziranja tu nije bilo, nego se jednostavno spomenulo to da većina građana nije zadovoljna, ni teritorijalnim ustajem, ni brojem zaposlenih, odnosno, brojem vijećnika u tijelima lokalne uprave. Na koncu konca vi sami ste s time bili nezadovoljni i u 2 izbora ste ulazili s takvim programom i vjerujem da ste baš iz toga razloga inzistirali da dobijete Ministarstvo uprave, koje ste imali godinu i pol dana, ali nažalost, nije došlo do nikakvih bitnijih pomaka. Sad je ta prilika propuštena, vidimo da su vaši bivši koalicijski partneri u potpunosti odustali, a sad sigurno bi se na tome području mogle ostvariti značajne uštede, mogla bi se povećati efikasnost, i moglo bi se okrepljivanjem jedinica lokalne samouprave postići veća povučenost sredstava iz EU. Znamo između ostaloga da mnoge od tih općina jednostavno, ne da samo nisu sposobne nego nemaju niti formalno pravne uvjete da bi sudjelovale u natječajima za ta sredstva. A sigurno da bi se jednim novim preustrojem moglo paziti i na to, pa bi i to bio jedan od načina kako bi lokalna samouprava mogla dobiti više novca. Ponavljam, ključna je stvar u tome, hoćemo li decentralizirati državu, centralizirati ju, hoćemo li jedinica lokalne samouprave učiniti efikasnima i servisom građana ili ćemo i dalje slušati prigovore, često opravdane da se radi o tome da je potrebno zadovoljiti određene stranačke strukture i ono što je najgore od svega obiteljske finekure.
Hvala. Gospodin Panenić, morao je izašli. Dobro. Gubi pravo. Gospođa Mrak-Tritaš.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Kolega Bunjac, vi ste u vašem izlaganju zaista došli i do Mercedesa i do aviona, ali ste došli i do Grada Zagreba. I u Gradu Zagrebu ima 17 gradskih četvrti i 218 mjesnih odbora. I tu ste spomenuli naknadu koju vijećnici dobivaju. Grad Zagreb, je recimo jedna je od tih 17 gradskih četvrti, kad usporedite teritorij koji ona ima i broj stanovnika, recimo, kad spomenemo Sesvete, Sesvete ima 90000 stanovnika i kad bi bio odvojeni grad, onda bi bio 4 ili 5 grad po veličini u Hrvatskoj. I apsolutno metodologija, odnosno, način po kojem postoje gradske četvrti i pod kojim postoji mjesni odbor su izuzetno dobri, jer tu ljudi mogu zadovoljiti svoje interese. I vi ste tu spomenuli i iznose koji oni dobivaju. Ja moram priznati da je moda malo manji problem, ili koji je problem u iznosima, nego je problem u ingerenciji ono što oni mogu raditi i problem je u tome što oni zaista rade. I problem kad je u Gradu Zagrebu i kad imate recimo poklopac na cesti koji lupa i onda kad netko, dakle, gospođa koja pod prozorom lupa onda ona ode u mjesni odbor, onda mjesni odbor nije nadležan, onda iz mjesnih odbra ode u vijeće gradskih četvrti pa oni kažu da nisu nadležni, nego da idu recimo u Hrvatske ceste. Onda Hrvatske ceste kažu da oni nisu nadležni nego da odu u nekakvo drugo tijelo, onda to tijelo kaže, znate što, najbolje odite do gradonačelnika. Jer grad Zagreb inače funkcionira na način da zaista gradonačelnik odlučuje o svemu. Dakle tu imamo dvije teme. Jedna tema je zapravo način na koji funkcionira za zašto se mi trebamo zalagati da funkcionira da svatko odgovara za ono što radi na način na koji radi. A druga tema koju ste vi ovdje spomenuli naknade. Te naknade za rad ne bi bile sporne ili bi bile sporne kada bi zaista se odlučivalo i radilo ono za što ih građani i biraju. Hvala.
Hvala lijepa. Evo, gospodin Bunjac, ja se, gospodin Bunjac, ja se slažem da odgovorite, ali međutim dignite palicu sada nadalje. Može?
Dobro, ispričavam se. Uvažena zastupnice Taritaš, pa evo ovako iskreno rečeno, ja ne sumnjam da su vaše namjere dobre. Vjerujem da biste, da ste kojim slučajem uspjeli postati gradonačelnica Zagreba neke stvari poboljšali. Ali ono što sumnjam, sumnjam da, dakle u Zagrebu imamo 17 vijeća gradske četvrti i ako se ne varam, a mislim da se ne varam otprilike 300 mjesnih odbora, [[Upadica: 218.]] dobro 218, hvala na ispravku. Da li vi doista mislite da grad Zagreb ima toliki kapacitet da tolike tisuće vijećnika izabere? Da li toliko ima tih stručnih osoba koje mogu ne znam upravljati javnim financijama, ići … [[Govornik se ne razumije.]] ne znam 9 tisuća vijećnika općinskih, pa onda evo vidimo u Zagrebu ja ne znam koliko ih ima, sigurno ih ima u mjesnim odborima, gradskim četvrtima još oko 2, 3 tisuće, da li, kako uopće to kontrolirati, kako te ljude efikasno organizirati, dakle jednostavno mislim da je toga previše. Mislim da bi trebale biti ili gradske četvrti ili mjesni odbori a ne i drugo. I onda vi kako na kraju kažete opet da o svemu odlučuje jedna osoba, eventualno gradska skupština koju imamo. Naveo sam primjer da grad New York ima gradonačelnika, 5 zamjenika gradonačelnika i 49 vijećnika. Pazite, to je grad od 8 milijuna stanovnika a po svemu može biti uzor gradu Zagrebu. Kako to tamo uspijeva a ovdje kod nas ne uspijeva? Na koncu konca, mogli bismo pitati kako je moguće da jedan gradonačelnik upravlja gradom Zagrebom od pola milijuna stanovnika a onda je potrebno da isto tako jedan načelnik upravlja općinom od 2 tisuće ljudi? Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Parić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac vi se ovdje provodite kao bos po trnju jer mi se čini da ste pogrešno procijenili ciljanu publiku danas u Saboru jer u principu ciljana i zainteresirana publika u Saboru danas su većinom gradonačelnici, načelnici i ostali. Ja sam pokušao u svemu onome što ste vi govorili u principu shvatiti na što točno ciljate. I ako sam dobro shvatio ja se slažem s vama u velikom dijelu svega toga. Činjenica je da smo mi država koja ima ogroman broj jedinica lokalne uprave i samouprave, činjenica je da smo totalno razmrvljeni i da smo kao takvi neefikasni, šta god mi sami sebi htjeli priznati ili ne. To vam je kao da imate poduzeće koje ima 125 menadžera, rukovoditelja, voditelja i ostalih i ima 10 radnika ili djelatnika. Da su ovi najbolji menadžeri na svijetu, da su ovi najbolji radnici na svijetu, teško je da će se netko kruha najesti u tom poduzeću. Nažalost, činjenično to izgleda tako. Ono što ste pogriješili, trebali ste navesti i neke dobre primjere u svemu tome tako da nemamo uzburkane duhove jer definitivno postoji jako puno ljudi načelnika i gradonačelnika koji rade odlične stvari u ovoj državi. Ono što sam kolega Panenić je u jednom momentu rekao da postanete načelnik i ne možete napraviti ništa jer nemate ljude, nemate sredstva, da je to na neki način katastrofa, to je problem. Kolega iz HDZ-a opravdava postojanje općine time što smo uspjeli dovesti cestu svima pred kuće. To je odlično ali '68., danas je 2017. Ono što želim reći, ljudi mi hitno trebamo reorganizaciju sustava lokalne uprave i samouprave, mi hitno trebamo se okrupniti ili ne znam ni ja što napraviti, moramo postati efikasni i moramo postati sposobni da apsorbiramo nove stvari i da doprinosimo razvoju a ne da budemo ovakvi, sve ovo ostalo je prelijevanje šupljeg u prazno. A sada ću i ja pobjeći da ne bi po meni. Zahvaljujem u svakom slučaju.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj. Gospodin BUnjac. Gospodin Bulj, izvolite [[Upadica Bulj: Ja?]] Da.
Hvala lijepa. Pa kolega Bunjac, vi ste govorili u biti načelno o onome što znaju i kolege iz HDZ-a, imamo više općina i gradova nego SAD. To je relevantna činjenica, ovako mala država sa 4 milijuna stanovnika, koja je u padu, u rapidnom, ima prevelik broj lokalnih samouprave. I naravno vi nigdje se niste protivili decentralizaciji, dapače. Vi ste se protivili kao npr. ja ću navesti, evo primjer bivša općina Sinj, to je Cetinska krajina koja ima sada 6 lokalnih samouprava, žao mi je što nije kolega Šipić, proizašlo je 6 lokalnih samouprava. U općini Sinj je radilo negdje oko 30-ak ljudi. Nije bilo računala, nije bilo informatičke opreme a sada samo u gradskim upravama u Sinju, gradu, ima oko 40-ak, u Trilju 20-ak, ukupno jedno stotinjak ljudi i ništa bolje nisu usluge građanima nego što su bile. I ja se slažem s vama da postoje i brojne tvrtke unutar lokalnih samouprava koje su isključivo za uhljebljivanje. Ja to govorim na primjeru odakle dolazim. I zaista mi je žao što kolega Šipić, može, povredu Poslovnika tražio je jer vi niste niti jednu lošu namjeru. Ja sam osobno prije 10 godina, od tada sam i predsjednik mjesnog odbora i krenuo iz svoga mjesnoga odbora i sada sam predsjednik mjesnoga odbora, isto bez naknade 10 godina ali i to je lijepo, ali mjesni odbori su zaboravljeni u manjim lokalnim sredinama i od lokalnog gradonačelnika i od župana, od svih. Ti su ljudi stvarno ljudi koji se bore na terenu, koji nemaju naknadu i te ljude treba u nekakvoj reorganizaciji lokalne samouprave vrednovati. Ali slažem se s vama da ima više brate gradonačelnika, nažalost i načelnika zaposlenih, koliko imaju vozila, tajnica, svega ne, da je ogroman dio sredstava mogli usmjeriti u razvoj toga. …/Govornik se ne razumije.
Hvala. Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Zastupniče Bulj, pa vidite to je jedan fenomen. Ne treba biti preveliki mudrac dovoljno je uzeti neke karte prijašnjih teritorijalnih uprava i pogledati različite države su bile na našem prostoru možda unatrag zadnjih dvjestotinjak godina i vidjeti da je nekada ta javna uprava vrlo dobro funkcionirala sa daleko manjim brojem općina. Nekada su recimo hrvatske županije imale, svaka je imala četiri podžupanije i sve su vrlo dobro funkcionirale, dakle županija, četiri podžupanije općine nisu bile niti potrebne nego se ta stvar rješavala dalje na mjesnim odborima koje ste vi između ostalog spomenuli da su zapostavljene. A kada se ta lokalna uprava krenula formirati, a formirala se devedesetih godina provjerite, imala je tri do četiri puta manje djelatnika nego što ih ima danas. Znači mi imamo tendenciju, kontinuiranu tendenciju da se broj zaposlenika i vijećnika povećava. Međimurska županija iz koje dolazim kada je osnovana devedeset i ne znam točno koje godine je bilo, je imala 12 djelatnika ja bilo zaposleno. Vjerujem da je tako bilo i u drugim županijama. Danas imate 50, a vidim da ima županija gdje ih ima 100 zaposlenih i oni i dalje traže načina da zaposle i da nema ovih nekih klauzula koje zabranjuju trošenje prevelikog novca iz proračuna ja vjerujem da bi one još zapošljavale. I vi vrlo dobro znate kako se zapošljavaju ti neki pročelnici, kako se zapošljavaju ti neki stručnjaci navodni u županijama, oni se zapošljavaju isključivo iz stranačkih redova, a ne jednom smo imali primjere da su zaposlene supruge, da su zaposlena braća, kumovi, zetovi, sve bez natječaja, često puta bez natječaja. Volio bih da mogu govoriti više o pozitivnim primjerima, ali bojim se da ih ponavljam još jednom nema jako puno.
Hvala. Gospodin Žagar ima pravo na repliku.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bunjac. Dakle vi ste u svojoj raspravi otvorili niz tema koje su daleko šire i prelaze okvire ovog zakonskog rješenja. Javna nabava naravno tu se možemo složiti, trebalo bi je kontrolirati bolje. Podatak da 25 milijardi kuna samo grad Zagreb godišnje u toliko iznosu se provede javne nabave, sve ostale općine i gradovi u RH deset milijardi. Plaće načelnika, vi ste spominjali tu negativne primjere načelnika, neki ih zovu šerifom, ja bih zvao prije kaubojima, ali postoji daleko više pozitivnih primjera načelnika. Ono što nije dobro rješenje po mom mišljenju da predstavnička tijela odlučuju o plaćama načelnika, pa tako moj kolega, vaš kolega po struci zapravo profesor povijesti koji je načelnik jedne općine ima naknadu kao volonter, istina to zove volonter ima naknadu dvije i pol tisuće kuna, a njegov kolega sa SSS načelnik općine iste veličine ima 12 tisuća kuna neto plaću. Te stvari treba urediti, tu se s vama slažem nisu dobre. Međutim ono što se s vama ne slažem, teritorijalni preustroj to je ozbiljna tema. Govoriti sada o nekakvih maksimalno 100 općina o veličini ne znam mislim u Austriji ste spomenuli 4,5 tisuće ljudi, pa znate za hrvatske prilike je to nešto posve drugačije. Vi kažete da građani govore protiv jedinica lokalne samouprave, nađite mi jednu općinu u RH nađite deset građana, deset stanovnika općine koji će reći ja sam za gašenje moje općine, nađite ih i ja ću vam onda vjerovati. Dakle ne ide to tako. Neke zemlje su zapadne europske zemlje su napravile to na drugi način da su motivirale zapravo jedinice lokalne samouprave da se udružuju da bi lakše povlačili sredstva, da bi se lakše razvijali. Možda je to put, ali na silu se neće ništa postići.
Hvala lijepa. Gospođa Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac kada ste govorili o naknadama rekli ste da u Šibensko-kninskoj županiji su naknade povećane tri puta pod izgovorom gospodarskog oporavka. Zaista je došlo do gospodarskog oporavka u Šibensko-kninskoj županiji ali naknade su smanjenje za 30% 2015. godine i od onda nisu povećane. S obzirom da dolazim iz Šibensko-kninske županije volila bih čuti o kojim je naknadama riječ, da li je došlo do nekakve greške kada ste izgovarali ili nešto drugo, s obzirom da bi bilo dobro da to znaju i kolega zastupnici, a i naši građani koji nas gledaju. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice, ja ću vam rado pokazati te podatke temeljem kojih sam iznio ove tvrdnje, oni su normalno javno dostupni i nisu plod moje mašte. Ono što sam također spomenuo je da ste vi kao gradonačelnica Vodica imali plaću u visini gradonačelnika Zagreba, tako barem pišu službena izvješća pa evo možda kada budemo razmjenjivali informacije ja ću vama pokazati podatke temeljem kojih sam iznio svoje tvrdnje, a vi ćete mi reći kako je moguće da grad koji je daleko, daleko manji od Zagreba ima iste plaće kao i on. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Davor Lončar.
Kolega Bunjac, ovolike mržnje prema ljudima koji vode lokalnu upravu ja u svojoj dugogodišnjoj praksi čuo nikad nisam. Tragedija i žalost da u Hrvatskom saboru od svog kolege saborskog zastupnika ja osobno doživim kao dugogodišnji načelnik općine, takvu mržnju da ne znam što bi zapravo kazao. Pridruživam se svom kolegu Alenu koji kaže, nevjerojatno je da nas se na takav način stavlja da smo mi kriminalci, da ljudi koji ne znaju, a ja odgovorno tvrdim nema jedinice lokalne uprave u Hrvatskoj koja koliko toliko nije opravdala svoje postojanje. A ima niz jedinica lokalne uprave koji su za ovu državu doprinijele jako, jako puno. I stvarno molim svog kolegu Bunjca da jednom ukoliko želi, a zadnji puta sam te molio da dođeš u posjet mojoj općini da se uvjeriš u činjenično stanje ne samo kod mene, jer primjera poput … [[Govornik se ne razumije.]] ima u Hrvatskoj jako, jako puno. Hvala, gospodine Bunjac.
Hvala. Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepo zastupniče Lončar na ljubaznome pozivu, nadam se da ću biti u prilici i odgovoriti na njega, rado bih upoznao vašu općinu, vidio kako vi to vodite. Međutim ne znam o kakvoj mržnji vi to pričate, kritika nije mržnja, kritika je konstruktivni doprinos. Oporba mora postojati gospodine Lončar, ja znam da vam gospodin Prelec nije oporba, ali evo ja sam onda umjesto njega. I htio bih vam reći da kada pričate o mržnji da odete kod svojega gospodina župana Tomaševića koji kada smo mi imali štand Živog zida uredno prijavljen je došao na štand, srušio ga, srušio ga, nazvao nas jugoslavenčinama, debilima i dripcima i malo je falilo da nas ne istuče iako su tamo bile i djevojke. Imali ste prilike prije 2 godine reagirati na takvo primitivno ponašanje jednog župana, pazite i ništa. Ali vidite sve dođe na svoje. Istina dođe na svoje. Može vrčić na vodu je li, dok se ne razbije. I sve s vremenom izađe na vidjelo. I mržnja i borba za svoj narod. Pa tako vjerujem da će i ove naše riječi, vrijeme najbolje ocijeniti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice božice Makar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bunjac, digla sam se za repliku u posljednjoj minuti vašeg izlaganja. Naime, slušala sam vaše izlaganje koje je bilo osebujno i vama svojstven način kao i uvijek. S nekim stvarima se slažem, s mnogima se ne slažem. Ali ono što me ponukalo na repliku, bila je vaša konstatacija da je ljudima dosta jedinica lokalne samouprave. Tu se stvarno ne slažem s tom tvrdnjom jer to znam iz razgovora sa građanima. Kada ih se pita što su oni dobili i što oni dobivaju u svojim općinama. Mnogi će reći, e vidiš ono je napravljeno da nismo imali općinu, toga ne bi bilo, ona trava ne bi bila pokošena, ona cesta ne bi bila za vožena. Sve je to zbog toga jer imamo općinu. Predlažem vam da pitate ljude recimo u Selnici, Orehovici, Podturnu, Sv. Juriju na Bregu, Vratišincu, pitajte ih da li želite da više nemate općinu i ne plaćate svojeg načelnika i svoje vijećnike. Svi će reći ma ne, mi hoćemo općinu, ma kakvi, mi ne damo našu, pitajte onu drugu pored, ona neka se ukine, naša sigurno ne. Da postoji mogućnost efikasnije uprave o tome treba razmišljati, o spajanju nekih funkcija. Neke općine imaju zajedničke komunalne redare, zajedničke poljoprivredne redare, to su uveli si već i u tom smjeru trebamo razmišljati a ne u ukidanju općina. Jer svi građani smatraju da su na dobitku kada su ostvarili pravo na svoju općinu i ono što ostvaruju u svojim općinama. Hvala.
Hvala. Odgovor kolege Bunjca, izvolite.
Hvala vam lijepa zastupnice Makar na konstruktivnom doprinosu mojoj raspravi. Nažalost ne mogu se složiti sa ovim dijelom da su općine garancija razvoja nekoga kraja. Jer ako bi to bila istina, onda bi ustvari trebalo osnovati još barem 5 tisuća općina u Hrvatskoj. Jer dakle niti jedno selo neće imati pokošenu travu, niti jedno selo neće imati dječje igralište, ni jedno selo neće imati ne znam trotoar osim ako nije centar neke općine. Znači mislim da to jednostavno ne stoji. Kao što sam rekao prije, u mnogim prijašnjim razdobljima, evo recimo u Međimurju su bile dvije općine Čakovec i Prelog, je li sve funkcioniralo? Jesu ljudi dobili struju? Jesu ljudi dobili cestu? Jesu dobili kanalizaciju? Jesu dobili telefone? Sve su dobili. I dakle nije stvar u tome koliko ima jedinica lokalne samouprave nego je stvar u efikasnosti i dakle u dobrom upravljanju. A mi upravo na razini te lokalne samouprave, imamo krizu upravljanja, krizu upravljanja i to na svim razinama. Ta kriza upravljanja nažalost osjeća se i u Vladi. Imamo sposobne ljude, ali nažalost ti sposobni ljudi ne mogu doći do izražaja, potpuno su loši kriteriji, loše izborno zakonodavstvo, natječaji su farsa i onda na koncu konca imate to što imate, da su jedinice lokalne samouprave zadužene više nego što imaju prihode. A ja vas sada pitam da li je ikada ijedan čelnik lokalne uprave za to kazneno odgovarao? A po meni trebao je. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvaženog zastupnika Sladoljeva. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo mora replika će biti na tragu poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš pošto isto dolazim iz Zagreba. Dakle spominjali ste i vijećničke naknade u gradu Zagrebu, 218 mjesnih odbora, ja sam u više navrata govorio da tih 26 milijuna kuna koliko se godišnje izdvaja za vijećnike mjesnih odbora, da bi moglo biti i bolje utrošeno pošto u Zagrebu imamo škole koje prokišnjavaju, vrtiće u kojima se ne poštuje pedagoški standard. Ali složio bih se sa gospođom Mrak-Taritaš da je tu problem i odlučivanja. Ja ću vam reći jedan benigni primjer, ja živim u naselju Špansko, to vam je naselje, najzapadniji dio grada Zagreba i sada se tamo uvodi naplata parkiranja, … [[Govornik se ne razumije.]] vremena od centra grada Zagreba i mjesni odbor, dakle vijećnici koji žive u toj zgradi ne odlučuju o jednom običnom parkirnom satu koji gradonačelnik Bandić zapravo uvodi. Dakle, radi se o eklatantnom primjeru, da ti ljudi koji su dobro plaćeni za te naknade, ne odlučuju o ničemu i tu je problem odlučivanja. Još je jedna specifičnost Grada Zagreba, je da vijećnici u gradskim četvrtima koji su u školskim odborima, također dobivaju naknadu u Gradu Zagrebu po sastanku. Dakle, oni su zapravo plaćeni trostruko. Većina njih je zaposleno u Holdingu ili nekim državnim poduzećima, zatim dobivaju naknadu u vijećima gradske četvrti i još dobivaju naknadu jer su u upravnim vijećima, vrtića i školskim odmorima. I onda normalno građanin koji u naseljima nadgleda, koji jedva sklapa kraj s krajem, da ima averziju prema politici, i prema političarima i prema izborima kad vidiš što se sve to događa. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Sladoljev. Vi ste doista eto, ta jedna časna iznimka koja je imala u svome programu ideju da se te naknade ukinu, da se usmjere na korist građane i sa te strane vam svake čast. Nadam se da ćete u nekom sljedećem izbornom ciklusu postići bolji rezultat ako ostane na tragu tih ideja. A što se tiče tih vijećnika kojih imamo 9000, pa evo pogledajte sliku ovoga Sabora, pogledajte koliko košta ova sjednica i pogledajte koliko je sad ovdje ljudi. I ista takva slika vam je u tim mjesnim odborima i u tim općinskim vijećima i ovoga, mnogi ljudi ne dolaze na te sjednice, mnogi ljudi kad dolaze onda pričaju na telefon, ili tjeraju neke svoje privatne interese. Vrlo je malo ljudi koji iskreno žele raditi za dobrobit građana, a tu su uzroci vrlo duboki i ne može ih riješiti niti jedan zakon ovakvog tipa kakvog smo sad dobili u Saboru. Ponavljam još jednom, kriza je upravljena svim razinama, kreće od izbornog zakonodavstva, pa onda dalje preko te lokalne samouprave, izbora, za lokalne izbore, pa onda dalje preko natječaja koje kakvih i normalno da na kraju dobijmo vrlo slabe rezultate. Kad bi se uveo kriterij izvrsnosti, ja vjerujem da bi se razina upravljanja u Hrvatskoj podigla za minimalno 30%, a samim time bi došlo i do rasta BDP-a i do rasta prihoda i do porasta optimista među hrvatskim građanima. Ovakvim pristupom, ovakvom letargijom kakvu vidimo kod većine zastupnika, bojim se da se ovo stanje neće promijeniti još barem 10 godina. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sad ćemo nastaviti o točci o kojoj smo raspravljali pa će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvažena zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Moram ispred kluba HNS-a izraziti zadovoljstvo što konačno raspravljamo o Prijedlogu Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave. Naime HNS je već upućivao u saborsku proceduru dva Prijedloga Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave. Nisu možda biti baš ovako razrađeni, ali bili su prema nama dobri i s ciljem da se nešto promijeni jer očito je, kako je bilo 13 izmjena ovog zakona da njime nismo zadovoljni. Bilo je raznih pokušaja popravaka tog zakona, pokušaja da budu u ravnopravnije položaju sve jedinice lokalne samouprave ali nismo uspjeli doći do nekog zadovoljavajućeg rezultata. Tu u ovom Saboru svi stalno ponavljamo da se zalažemo za ravnomjeran razvoj. Da li je ovo dovoljno, sigurno nije, ali je korak ka tome, da taj razvoj naše Hrvatske bude ravnomjeran, a to je upravo ono o čemu svi pričamo i što želimo. Prema sadašnjem zakonu, imamo situaciju, da se porez od dohotka, o kojem upravo i najviše u ovom zakonu i govorimo, iako on nije jedini prihod jedinica lokalne samouprave, raspoređuje tako da sudjeluju općine sa 60%, županije 16,5, udio za centralizirane funkcije 6%, izravnanja 16% i pomoći za EU projekte 1,5%. Međutim, od 556 jedinica lokalne samouprave na ovaj način raspoređuje se ovaj prihod od poreza i prireza na dohodak samo u 207 jedinica. 264 raspoređuje se na drugi način, jer se radi od potpomognutim područjima, u 34 opet na drugi način, jer se radi o brdsko planinskim područjima i imamo 50 jedinica koje spadaju u jedinice lokalne samouprave na otocima. Problem koji je tu prisutan, je da svi nikada nećemo biti zadovoljni, ali da trebamo krenuti rješavati, trebamo. Imamo područja gdje stvarno živi veliki broj stanovnika, ali je porez i prirez od dohotka jako mali. Mali je zbog toga jer se radi o radno intenzivnoj industriji, gdje su plaće niske i gdje se prihodima od poreza i prireza ne mogu zadovoljavati osnovne funkcije koje trebaju osigurati jedinice lokalne samouprave. A jedinice lokalne samouprave upravo i postoje iz tog razloga, da osiguraju osnovni i javne funkcije svojim građanima. Dakle, treba se nešto promijeniti. Tu imamo veliki broj stanovnika, koji iziskuju i velike troškove, a ovdje situacija da su prihodi mali i da se tu ne mogu jedinice lokalne samouprave pomoći. Nezadovoljni smo bili i kriterijima prema kojima se utvrđivao indeks razvijenosti. Sada, evo Ministarstvo regionalnog razvoja izrađuje novi prijedlog indeksacije, nisam još imala prilike ga vidjeti, ali vjerojatno ćemo uskoro i o njemu moći raspravljati. I što smatramo veoma bitnim u ovom zakonu? Smatramo bitnim da nitko ništa neće izgubiti. Svi dobivaju. Ali, kao što sam rekla, netko više, netko manje, netko će ostati na istome. Ali, opet napominjem, biti će pravednija raspodjela i mogućnost ujednačenog razvitka. Sad imamo ogromne razlike. Imamo razlike, da imamo općine ispod 500 kn prihoda, a imamo i stvarno nerazvijene, smatra da nitko nije protiv razvijenih. Dapače, trebali bi svi težiti da budemo tome, ali zbog objektivnih okolnosti, kao što sam to i prije navela, neki put to nije moguće. Tako da sada imamo općine gdje je razlika skoro 29%, od 5,6, gradova, županije 3,6. Nove razlike, ne bi smjele biti veće po općinama 3,2 2,4 i 1,9. Naime, kod utvrđivanja ovih kriterija i ovih parametra imamo kapacitet ostvarenja poreznih prihoda koji je uziman i gdje bi sada po novome općine trebale imati 1925 kn po stanovnik, gradovi 2583 kune, odnosno županije 319 kn. Tu možda ne bi bilo loše razmotriti i što bi se dobilo da se stimulira spajanje jedinica lokalne samouprave, odnosno u njihovu korist još dodatno onda određeni postotak koji bi se tu uvećavao. To smo inače mi i predlagali u jednom našem prijedlogu zakona, ali to je sve za razmotriti i vidjeti, jer ovo je zakon u prvom čitanju. Imamo ono što je već bilo tu i govoreno na koji način će se tu izračun taj raditi, da se uzima prosjek u 2012.-2016. dakle, za 5 godina imamo prihoda od poreza i prireza na dohodak, s time da znamo da pojedine jedinice lokalne samouprave nisu imale uvedeni prirez, pa se onda uzima kao da su mogle uvesti do maksimalne stope i taj izračun i oduzima se od razlike referentne vrijednosti kapaciteta, to je isto petogodišnji prosjek, razlike od svih općina koje su ili gradova koji su u tom dijelu. Odnosno, ovih 1925 kn je izračunano, kad je i 50% još uvećan taj prosjek kod općina. Prema novoj podjeli, predlaže se jednostavnije, razumljivije i ono što stalno naglašavam pravednije podjela, a to je udio jedinica lokalne samouprave, od 60%, županije 17, decentralizirane funkcije 6 i fiskalno izravnanje 17. Dakle, procjena je tu da će cirka 1,4 milijarde kuna ići u korist jedinica lokalne i regionalne samouprave. Nadalje, imamo da se 1,6 milijardi kuna prepušta jedinicama lokalne i regionalne samouprave za decentralizirane funkcije, a to je ono na što smo se često tu osvrtali i to do minimalnog standarda. Dakle, da svi u Hrvatskoj imamo taj osiguran minimalni standard. Čuli smo da se čak i ovaj dio kamata koji isto nije beznačajan, 370000 kn, od poreza i prireza ide u taj fond, odnosno, dodjeljuje jedinicama lokalne samouprave. I kao što sam već rekla idealne situacije nema. Uvijek će biti zadovoljni i manje zadovoljni. Svi problemi sa ovim zakonom neće riješiti. Sigurno da treba pomoći i vidjeti da taj razvoj bude ujedno način u čitavoj Hrvatskoj. Treba sagledati i druge mjere, treba vidjeti što su to fondovi, međutim i u ovom zakonu radi se o prvom čitanju. Bilo je raznih diskusija, bilo je prijedloga, bilo je prijedloga koji su i u javnom savjetovanju bili, neki su prihvaćeni, dosta toga je odbijeno. Međutim možda bi trebalo vidjeti na što se mnogo ukazivalo, a to je utvrđivanje prosjeka fiskalnog kapaciteta za pet godina kod jedinica koje su bile u brdsko planinskim područjima. Naime, tu imamo jako, jako velike oscilacije i jako je bitno koji se prosjek uzima odnosno koje godine ulaze u taj prosjek. Pa možda da se naprave još neke simulacije i vidi da se u tom dijelu možda još nešto napravi kako bi ovaj izračun bio što pravedniji. Ispred kluba HNS-a moram još jednom reći da ćemo svakako podražiti ovaj zakon u prvom čitanju, ali dobro bi bilo da vidimo još ove neke stvari. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Giovannia Sponza.
Evo poštovana kolegice Makar, pri kraju svog izlaganja rekli ste da ste sami svjesni da će biti onih koji će biti više zadovoljni i onih koji će biti manje zadovoljni. No ja bih se referirao da držim da bi temeljno pitanje na koje bi mi trebali dobiti odgovor, a prilikom svakoga prijedloga zakona nikad na takav način ne raspravljamo kakvi će efekti i kakvi će učinci primjene zakona biti za deset godina. Mi nemamo konkretne pokazatelje, svakih godinu do dvije dana mijenjaju se zakoni. U jedinicama lokalne samouprave kada razmišljaju o kapitalnim i važnim strateškim projektima, za to potrebna značajna financijska sredstva, a mi nemamo jednostavno stabilnost i sigurnost kakvi će biti ukupni prihodi. Mene osim efekata i učinaka za narednih deset godina isključivo interesiraju cjelovita i sveobuhvatna dugoročna rješenja. Naime, spomeniti ću, što mi je žao da se ne najavljuje što bi paralelno s ovim prijedlogom zakona trebao biti Prijedlog zakona o upravljanju državnom imovinom. Svi spominjemo da će netko dobiti, netko izgubiti, a što će biti rezultat Prijedloga zakona o upravljanju državnom imovinom? Hoće li on pridonijeti stabilnosti proračuna jedinica lokalne samouprave? Hoće li on osnažiti proračune odnosno pomoći onima koji će ovim izmjenama zakona izgubiti ili će ih dodatno oslabiti? To su temeljna pitanja. Mi navedene zakone moramo gledati poput spojenih posuda, a to prevedeno znači da nemamo niti sveobuhvatna niti cjelovita, niti dugoročna rješenja.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene zastupnice. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Pa uvaženi kolega, ja bi isto rado željela vidjeti koje su to projekcije i što je to deset godina. Međutim naše jedinice lokalne samouprave su u takvoj situaciji da je u pitanju preživljavanje ove godine odnosno iduće godine. I sami ste svjesni smanjenja prihoda koji su rezultat porezne reforme ono što smo imali ranije pa ovog sada što je bilo sa 1.1.2017. vjerujem da je ovo početak rješavanja i da je ovo samo nešto što dovodi do toga da se mogu krenuti realizirati i rješavati druge stvari. A sigurna sam da Prijedlog zakona o upravljanju državnom imovinom će se naći veoma brzo ispred nas u raspravi u ovom Saboru i da ćemo onda isto moći sagledati i druge aspekte koji su veoma važni za planiranje i razvoj jedinica lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče. Kolegice i kolege iako nas ima malo. Vidim da je ovo tema stvarno jako interesantna i za razliku od onog prvog dijela dana kada smo politizirali i kada smo govorili o nekim temama koje nisu ovako aktualne, nisu živuće evo veseli me ova rasprava iako je bilo povremeno možda malo više sentimenta u svemu tome skupa. Činjenica je jedna da možemo govoriti o tome da, da li nam treba toliko jedinica lokalne samouprave. Možemo reći ima neko jasno za, neko protiv, sigurno se nikada nećemo složiti da nas ima previše ili ima premalo. Činjenica treba da pokrenuti reformu jedinica lokalne samouprave u kom bi to smjeru išlo, evo to bi trebalo biti jedna tema o kojoj ćemo razgovarati dugo, dugo vrijeme. Ja ću pročitati jedno osnovno načelo koje to je Europska povelja o lokalnoj samoupravi čisto da se zna ustvari zbog čega postoji jedinice lokalne samouprave. Europska povelja o lokalnoj samoupravi i načelo supsidijarnosti govore o tome da su „jedinice lokalne samouprave prvo mjesto gdje stanovnici ostvaruju vlastite potrebe i zbog čega one moraju građanima osigurati kvalitetan život. Do sada je politika financiranja lokalne samouprave išla u smjeru depopulacije i odlaska ruralnog stanovništva kao i centralizacija države. Novim zakonom mora se decentralizirati država na način koji je to učinjen u zapadnoeuropskim zemljama te time potaknuti razvoj ruralnih sredina odnosno spriječiti pritisak doseljavanja stanovnika u velike gradove“. E sada govorimo o decentralizaciji i trebaju li nam jedinice lokalne samouprave ili ne. Za vas koji ste ovdje vjerojatno je većini jasno koliko nam treba i da li nam treba, ali za one koji nas još možda gledaju već sada kasnijim satima nije zgore reći. A ja ću krenuti sa sljedećim stvarima, usporedit ću prihode centralne države i lokalnih jedinica. Državni proračun ima prihode od 116 milijardi kuna a sve skupa, jedinice lokalne samouprave, znači županije, gradovi, općine imaju 22 milijarde kuna. Znači to je 16% od ukupnih prihoda centralne države. 16%. Što dalje? Ono što sam napravio jednom i ovako analizu i žao mi je što ne mogu napraviti prezentaciju da svi vide ustvari o čemu se radi, država od ovih 116 milijardi kuna za plaće izdvaja 22%. Ili 25 milijardi a jedinice lokalne samouprave izdvajaju od 22 milijarde, 2, 1 milijardu za svoje plaće. To je odgovor kad kažemo da su jedinice lokalne samouprave skupe, znači govorimo o 10% ukupnih prihoda jedinice lokalne samouprave koji se izdvajaju za plaće. Kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave, o gradovima, općinama, moramo znati da u tom proračunu od 22 milijarde kuna je proračun grada Zagreba sa 6,8 milijardi kuna, znači 1/3 ukupnog proračuna jedinica lokalne samouprave otpada isključivo na grad Zagreb. To je nešto što ne trebamo smetnuti s uma, a kad govorimo o razvijenim europskim država onda možemo reći koliko razvijene europske države troše za lokalne proračune. Evo imam ovdje podatak, Danska je 2001. godine trošila 57% ukupnih državnih sredstava na lokalnoj razini a 2010. su povećali na 66% sredstava. 66% ukupnih sredstava u državi idu za lokalne jedinice. Jel' možemo govoriti da je Danska siromašna zemlja? Mislim da nije. Takvih primjera imamo dosta. Belgija 38%, Švedska 48% svih sredstava u državi ide jedinicama lokalne samouprave. Ja mislim da rješenje ako Hrvatska želi biti bolja, kvalitetnija država, da nam stanovnici bolje žive, da upravo to, trebamo povećati sredstva jedinicama lokalne samouprave. Da li će ovaj to zakon tako regulirati, to ćemo vidjeti, dobra namjera je u svakom slučaju i mislim da ova rasprava ide upravo u tom smjeru, svi imamo dobre namjere i želimo da nam građani žive bolje. A kad govorimo o tome da jedinice lokalne samouprave imaju 16% sredstava u Hrvatskoj, a koji dio bolje života tako da nazovemo, rješavaju jedinice lokalne samouprave? Vrtiće, škole, infrastrukturu znači, voda, plin, kanalizacija. Nogostupe, ceste. Dijelom i socijalu, vatrogastvo. Parkove, uređenje, prijevoz, briga o klubovima, KUD-ovima. Ja sad govorim onima koji ustvari o tome puno znaju. Znači govorimo o tome ako želimo da ljudi žive kvalitetnije, moramo decentralizirati državu, prenijeti po meni i nadležnosti jedinicama lokalne samouprave ali i sredstva. Ne može u Hrvatskoj 16% ukupnog proračuna, državnog proračuna koristiti jedinice lokalne samouprave a ostatak država. Rekao sam vam primjer europskih zemalja koje izdvajaju do 68% sredstava za jedinice lokalne samouprave. Govorimo i o ujednačenosti razvoja cijele Hrvatske. Ja ću vam reći samo par podataka. Veli ovako, od prvih 20 općina s najvećim prihodom po stanovniku, to 19 tisuća kuna, Vir, do 8 239 kuna, Rogoznica, sve osim jedne, Plitvičkih jezera, nalaze se uz more. A od 10 najsiromašnijih općina s prihodom po stanovniku nižim od tisuću kuna, nalaze se oni koji nisu uz more. Od prvih 20 gradova s najvećim prohodom po stanovniku, njih većina se nalazi uz more osim Vrlike, Lipika, Pazina i Zagreba. Njih 20. A od 10 najsiromašnijih gradova, s prihodom po stanovniku nižim od 2 tisuće kuna, svi se nalaze na kopnu. Razlika u ukupnim prohodima općine su vrlo, vrlo velike. Jednako tako i gradova. Znači, ako želimo ravnomjerni razvoj Hrvatske, o tome moramo voditi brigu. Otoci su poseban primjer. Govorimo o tome da ovim novim zakonom otoci će izgubiti jako jedan veliki dio prihoda. Prijedlogom novog zakona, općinama i gradovima na otocima ukida se 16% poreza na dohodak čime su se godinama financirali kapitalni i razvoji projekt na otocima. Ovakva je situacija za većinu jedinica lokalnih samouprava na otocima, kompenzacijske mjere koje su predviđene novim zakonom, bit će manje od sredstava koje smo imali do sada na raspolaganje ili uopće ih neće biti. Naravno da je potrebno osigurati sredstva za ravnomjerni razvoj ali ona bi trebala ići na teret centralne države a ne da se isplaćuje iz izvornih prihoda lokalne samouprave. Ja ću reći još jednu stvar zašto ovaj zakon nije dobar. Ustvari neću reći nije dobar, njega treba popraviti. Ima tu dobrih stvari, rekao sam i na početku, on je vrlo jednostavan, imamo samo 4 stavke koje treba izračunati, ali on nije pravedan. Raspodjela jedinice lokalne samouprave 60%, županije 17%, udio za decentralizirane funkcije 6% i u dio za fiskalno izravnavanje 17%. E sad ovako. Tko će dobiti ta sredstva od 17%? Dobit će oni koji su ispod referentnih vrijednosti. imamo referentnih vrijednosti za općine i gradove. Ja smatram da općine ne bi trebale imati toliko nižu referentnu vrijednost od gradova jer općine imaju 1 924 a gradovi 2 583. ne može biti to tako velika razlika. Ja znam da kolega Hrg koji sad više nije tu, govorio o tome da gradovi imaju nekakve druge nadležnosti, imaju društveni život koji koriste općine. Moje mišljenje da je to jedna prevelika razlika. Drugo što stvara jako veliku razliku, jer to je kapacitet ostvarenih prihoda. Mi smo pod referentnom vrijednost kapaciteta ostvarenih prohoda uzeli samo porez na dohodak. E sad, dati ću vam jedan primjer, radi se o 2 općine u Hrvatskoj. To su 2 općine na moru u kojim, jednu sam nazvao općinu Žuto, a drugu općina bijelo. Općina Žuto ima prihod od 86 milijuna kuna i porez na dohodak od 3,9 milijuna kuna. Komunalni doprinosi i naknade su 45 milijuna kuna. I na temelju tog izračuna, oni će dobiti, dodatnih 1,82 milijuna kuna. Imamo općinu Bijelo, nazvao sam bijelo, to su stvarne općine, ali da se ne zna, da ne kartamo imenima. Ta općina ima prihod od 12 milijuna kuna, porez na dohodak od 2,5 milijuna kuna i komunalni doprinos od 4,8 milijuna kuna i ona će dobiti dodatna sredstva iz državnog proračuna za samo u 771000 kuna. To je ono što govorim o nepravednosti. Morali bi uključiti i stvarne prihode, konkretne prihode, ne samo porez na dohodak, nego i komunalna naknada, koja je konstantna bila. Možda i boravišnu taksu, možda … [[Upadica se ne čuje.]] super ako će tako biti. Možda i komunalni doprinos. Znači da imamo pravu referentnu vrijednost. Jer, evo, u primjeru ovih dviju općina, znači jedna koja ima 86 milijuna ukupnih prihoda, dobiti će 1,82 milijuna kuna, a ono koja ima 12 milijuna kuna, dobiti će samo 770000 kn. Ako želimo ujednačiti Hrvatsku, o tome moramo voditi brigu i moj je prijedlog da jednostavno za taj referentni iznos moramo uključiti i ostale prihode koje imaju jedinica lokalne samouprave, konstantne prihode. I komunalne naknadu i porez na vikendice, što je izuzetno veliki prihod nekih jedinica lokalne samouprave. Dalje, kompenzacijske mjere, govorimo o tome da su kompenzacijske mjere jedan dobar potez Vlade koja u ovoj godini, smo u potpunosti dobili isti prihode kao i 2016. godine. Nije dobro što će u 2019. godini, te kompenzacijske mjere biti svega 50% onih prihoda koje smo izgubili. A u 2020. godini, više neće biti kompenzacijskih mjera … [[Govornik se ne razumije.]] niti jednu kunu. Mislim da će neke općine u 2020. g. imati manji prihod nego u 2016. g. Daj Bože da se varam, a to nije tako, ali evo neki pokazatelji upravo idu u tom smjeru. Dalje, mi se vežemo u ovom zakonu samo na porez, na prihode od porez na dohodak. Tendencija je u Europi, a i vidim kod nas da se smanjuje porezno opterećenje pogotovo na rad. I to će automatski donijeti tome da će jedinica lokalne samouprave s vremenom imati i još manje porezne prihode. Još manje porezne prihode. Da li ćemo onda stalno mijenjati zakone i pokušati nadoknaditi jedinicama lokalne samouprave ono što će izgubiti s vremenom. Pa evo još jedna možda digresija u svemu tome skupa, bilo bi mi drago da se aktivnije u ovo uključi udruga gradova, udruga općina, da se možda oduže imali raspravu, dobro ovo je prvo čitanje, ja se nadam da ćemo i ovom drugom čitanju uvažiti neke prijedloge koje su bili ovdje konkretno. Kolega Hrg je isto rekao za vatrogastvo, razmotrimo ovu situaciju, veznu uz možda ne samo da izračunavamo referentnu vrijednost na porez na dohodak. I da ćemo donije ti jedan zakon koji će ići u smjeru boljitka svih jedinica lokalne samouprave. Dao sam primjer koliko jedinica lokalne samouprave u Europi imaju prihode, koliko je to postotak ukupnih prihoda države i onda ćemo imati jedan dobar zakon. U ovom trenutku, mislim da on nije toliko dobar, da treba raditi na njemu, da treba saslušati i udruge gradova i udrugu općina i sve nas koji ovdje nešto znamo o jedinicama lokalne samouprave i da će onda taj zakon biti po mjeri naših građana. A ja mislim da o jedinicama lokalne samouprave upravo puno ovisi bolji život u Hrvatskoj. Jedinice lokalne, ne postoji ni jedan hrvatski građanin koji nije u nekoj od jedinica lokalne samouprave, ni jedan. Svi smo mi dio jedinica lokalne samouprave. A više puta građani i oni koji ne znaju kako to sve funkcionira, znaju paušalno govoriti, ma nama ne trebaju općine, nama ne trebaju gradovi, mi ćemo to sve sami. Ja to nisam čuo, ja to nisam čuo. U Francuskoj, ne znam, da li znate, postoji 36000 jedinica lokalne samouprave. Vjerojatno kod nas ne treba baš 36000, ali možemo govoriti dal nam je dovoljno 550, više ili manje. Ali, jasno to je diko jedne druge rasprave i mislim da ćemo konstruktivnim svojim prijedlozima ići u tom smjeru, da li nam treba više, manje, jedinica lokalne samouprave, dal treba napraviti reformu jedinica lokalne samouprave. To je tema za neko drugu raspravu. Hvala.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje ima cijeli niz replika, krenimo redom. Prva je uvaženog zastupnika Giovannia Sponze. Izvolite.
Gospodin Prelec javio sam se za repliku ne da bih vam replicirao, nego da bi vam kazao da ste imali odličnu raspravu i da ste pogodili samu bit i sadržaj ovog prijedloga zakona i to na jedan plastičan i sadržajan primjer iznijeli. Učinili ste u vašem uvodnom dijelu izlaganja usporedbu između jedinica lokalne samouprave i države što se tiče proračuna, što se tiče plaća, ne bi bilo s goreg da ubacimo svi zajedno i podatak ukupne zaduženosti, što jedinica lokalne samouprave, što državne razine, ali i ukupnog broja zaposlenih. Pa bi tada mogli korektno ali i konkretno raspravljati i o broju općina i o broju gradova, a i o potrebi reforme države uprave. Spomenuli ste riječ decentralizaciju. Za početak, meni će osobno biti dovoljno da jedan i drugi priznamo da smo u proteklom sastavu Vlade propustili šansu u 4 godine učiniti nešto konkretno na polju doista suštinske, sadržajne, funkcionalne i financijske decentralizacije. Na tome ću stati i iskazati ću samo bit zašto je to važno. Mi premalo novaca unatoč snažnom PR-u i premalo novaca privlačimo iz eu fondova, propuštamo prilike. Sveli smo se na to da smo podmirujemo svoju obavezu, financijske uplate a jednostavno sa decentralizacijom, sa jačim financijskim dotacijama jedinicama lokalne samouprave, stvorili bi kapacitet pripreme kvalitetnih projekata i povlačenja važnih novaca a kad pričamo što su i neki prije pričali o jedinicama lokalne samouprave, nisu to ljudi Mercedesi, lijepo ste vi to rekli, to su građani RH. Faktor neuspjeha je čovjek, ključ uspjeha je čovjek. Hvala.
Hvala. Kolega Prelec. Izvolite.
Hvala. Kolega Sponza, pa evo pokušao sam u raspravi ugraditi što manje emocija nego reći ono što je faktički. To je ona fama koja govori lokalci previše troše. Ja sam pokazao u konkretnom primjeru koliko jedinice lokalne samouprave troše, 16% proračuna. Od tih 16%, ne znam dal' su me svi čuli, 16,9 milijardi ili gotovo trećina je grad Zagreb. Znači ajmo sagledati situaciju u jedinicama lokalne samouprave i napraviti stvarno nekakav dobar prijedlog ubuduće jer to će nas isto čekati, reforme. U toj reformi ne moramo govoriti niti o više niti o manje, ajmo pogledati svaku jedinicu lokalne samouprave i da znamo što radimo. Ja znam da je brojka od 550 jedinica lokalne samouprave i 550 načelnika i gradonačelnika jedna jako velika brojka, međutim ajmo ući u dubinu, dal' nam je to potrebno ili ne. Pitajte onu bakicu koja živi negdje tamo u Lici, koja mora proći 10 kilometara da bi svog načelnika upitala zašto neku možda i banalnu stvar, zašto ta ulica nije asfaltirana ili zašto ta graba nije očišćena. Prolazi 10 kilometara. Ako ćemo u … [[Govornik se ne razumije.]] imati 10 odnosno 100 jedinica lokalne samouprave onda nikad neće doći do svog načelnika, to je bit. Znači ako govorimo o decentralizaciji, onda ne možemo reći hoćemo decentralizirati Hrvatsku, ali ćemo ukinuti 200 jedinica lokalne samouprave. To jednostavno ne ide jedno s drugim. I ovo što ste vi rekli, propustili smo šansu, možda u onih 4 godine, ja to priznam. Evo vi ste ovdje sjedili, ja sam sjedio, bila je naša Vlada, a meni je sasvim svejedno koja je Vlada, tko je premijer i tko je ministar. Dal' ovaj ovdje ako je dobar, ja ću reći da je dobar, ako je onaj prije bio loš, ja ću reći da je bio loš. Ajmo pustiti politikanstvo, ovo su životno važne stvari. Životno važne i mislim da ćemo se tu svi složiti, i načelnici i gradonačelnici oko jedinstvenog stava. I nema tu ono, ja sam se približio HDZ-u, … [[Govornik se ne razumije.]] poštovani kolega Bunjac, ja kritiziram ono što nije dobro, a ono što je dobro, dobro je za sve nas.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je uvaženog kolege Ivana Pernara.
Uvažene dame i gospodo, često puta se ovdje raspravlja o raspodjeli novca odnosno to je ona pojavna razina, porezi i kome će novac od poreza ići. Međutim, bez obzira što imamo najveće poreze u zemlji, država i dalje je u enormnim gubicima, ima enormne manjkove, u dugovima su ne samo sama država već i lokalne jedinice samouprave i postavlja se pitanje je li rješenje na razini raspodjele sredstava prebacivanje iz šupljeg u prazno, dodatnog povećanja poreza itd. ili je možda rješenje odnosno ajmo reći uzrok besparice i svih tih dugova, u promašenoj monetarnoj politici? Ja tvrdim da je uzrok svih problema vezanih uz besparicu, pogrešna uloga centralne banke koja je trenutno mjenjačnica i da taj problem ne može biti riješen nikakvim izmjenama Poreznog zakona ili ne znam, o lokalnoj upravi itd. jer besparica u ovom sustavu nije rezultat promašene porezne politike nego promašene monetarne politike. Nažalost, u ovom Saboru ne postoji volja da se postavi pitanje ispravnosti naše monetarne politike, umjesto toga nama Plenković i ekipa oko njega na čelu sa gospođicom Dalić koja nam je došla tu iz MMF-a, planiraju uvođenje eura i zapravo, cilj im je zacementirati trenutno stanje a ne ga promijeniti. Nažalost, o tome se ne raspravlja, odluku je donio vrh HDZ-a, tko je nas ovdje što pitao, nitko nikoga, i jednostavno sam ogorčen i zgrožen takvom situacijom. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Preleca.
Kolega Pernar, ja neću govoriti o državi zbog toga jer ovo je tema isključivo jedinice lokalne samouprave. Ali vi ste napravili jednu komparaciju države jedinice lokalne samouprave. Pa ja vjerujem da vi neke stvari ne znate o jedinicama lokalne samouprave pa ću vam ja reći. Država možda živi na dug jer ministar financija ako ima prohode od 100 milijardi, može potrošiti 105 milijardi. To se događalo. Ali u jedinicama lokalne samouprave ni jedan načelnik ni gradonačelnik ne može imati prohod od 100 milijuna a potrošiti 101 milijun jer će završiti u Remetincu, a to morate znati. Znači to je razlika. Mi svi načelnici, gradonačelnici, imamo fiskalnu odgovornost i ne možemo potrošiti više nego što smo prihodovali. To je osnovna razlika i velim, i to mi je bila dužnost da vam kažem i da znate da je to nešto sasvim drugo kad kažete mi živimo na dug. Jedinice lokalne samouprave možda imamu nekakva kreditna opterećenja, jasno zavisi kako koja, za nekakve kapitalne projekte, to je uglavnom to, ali ne možemo govoriti da žive na dug i da troše više nego što prihoduju, ne troše.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Darka Parića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Prelec, zanimljivo ste usporedili funkcioniranje decentralizirane države za razliku od nas koja smo apsolutno centralizirana država. U decentraliziranoj državi većina sredstava, novaca i svega završi u jedinicama lokalne uprave i samouprave. I u principu razvoj te države nose jedinice lokalne uprave i samouprave. Ono što mi imamo kao problem da imamo, htjeli mi to sebi priznati ili ne određen broj jedinica lokalne samouprave i uprave koji bez pomoći države ne bi mogli opstati. I onda mi pretačemo, kao što sam već rekao iz šupljeg u prazno, uzimamo onim koji se razvijaju i koji mogu ići naprijed, uzimamo njima i defacto im oduzimamo šansu da mogu dalje ići naprijed, da bi pomogli dalje onima koji nemaju šanse. I cijelo vrijeme pokušavamo održati sustav koji ustvari dugoročno nema šanse da opstane. I ja osobno mislim da je samo pitanje vremena kada će se konačno jedna politika i jedan sastav Sabora konsenzusom složiti da po tom pitanju nešto moramo učiniti. I da kažemo da postoji, sada karikiram 350 jedinica lokalne uprave i samouprave koji po nekim kriterijima zbilja trebaju postojati ali da ih postoji 200 o kojima se moramo na neki način pozabaviti i nešto učiniti s tim. I na taj način početi rješavati probleme. Jer ja sam duboko uvjeren da ako bi sada nekim teoretskim zahvatom decentralizirali Hrvatsku da to uopće ne bi uspjelo u Hrvatskoj. Zato da bi se država decentralizirala onda bi krenuli od dna, dolje morate imati ljude koji mogu sve to apsorbirati i novac i projekte i sve ostalo. Mi to danas nemamo, zato dirigiramo sve iz vrha što je isto tako promašaj. Jer po meni je promašaj da Vlada odlučuje o tome da li negdje treba biti nadograđeno neka škola i ne treba biti nadograđena neka škola. Mislim da tu zbilja treba ići dovoljno nisko u jedinice lokalne uprave i samouprave. I mislim da koliko god mi šutjeli o tome prije ili poslije će jedna politika, jedan Sabor odlučiti da ovaj sustav mora početi mijenjati. Evo, hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovani kolega Prelec, vi ste spominjali zbog čega se ne računa kapacitet ukupnih poreznih prihoda. Pa evo ovdje je samo porez na dohodak gdje se moglo izračunati koliki je to maksimalni iznos poreza na dohodak s obzirom na stope i na stope prireza. Moglo se u računicu uzeti i porez od kuće za odmor jer je porez pa se zna da je to 15 kuna po kvadratu. Ali kada spominjete zašto se ne uzimaju komunalna naknada i doprinos, prvo, to nisu porez, to su naknade koje su i namjenski su i jedan i drugi, bar komunalna naknada u većem dijelu. Prema tome, znamo isto tako da maksimalne vrijednosti komunalnih naknada i doprinosa nemamo jer određuju ih gradska odnosno općinska vijeća. Dakle komunalni bod je onaj koji određuje isto tako lokalno tijelo, predstavničko, a onda to množi sa koeficijentom prostora, koeficijentom mjesnog odbora itd.. Prema tome, tu je vrlo teško kada bi se i išlo u izračunavanje takvih referentnih vrijednosti onda bi morali imati parametre od do maksimalne koje bi se onda mogle izračunati na takav način ali mi ih tako nemamo, nemamo Zakonom donesene. Prema tome, na taj način se niti ne mogu onda kapaciteti mjeriti po tim vrijednostima osim kažem sa ovim poreznim. Tu svi porezi se onda mogu izračunati a ovi se i ne mogu.
Odgovor poštovanog zastupnika Prelca.
Kolegice mi donosimo zakone pa možemo prilagođavati zakone za koje mislimo da su dobri. Znači ja sam govorio o tome da porezni prihodi ne bi trebali biti referentne stope. Jer mislim da ukupni prihodi jedinica lokalne samouprave čine i porezi na dohodak ali i neki konstantni prihodi, to su komunalne naknade, porez na vikendice i boravišne pristojbe. I sada imate vi općine koje imaju izuzetno velike prihode osim poreza na dohodak a mali prihodi su od poreza na dohodak, 5 do 10%. Evo moja jedinica lokalne samouprave ima 50% ili više od 50% upravo prihoda od poreza na dohodak. I velika većina jedinica lokalne samouprave ima upravo gro prihoda od poreza na dohodak. A neke jedinice imaju porez, odnosno komunalnu naknadu izuzetno veliku i ona se ne uračunava kao referentna stopa. A dobiti će veliki iznos od države za izravnavanje. Nisam dao repliku kolegi Bačiću a evo kasno sam se javio. Reći ću samo da u Europi ide razvoj odozdo prema gore i to je ono što sam govorio, koliko jedinica lokalne samouprave ima, ne znam Francuska. A sada ću vam reći da znamo, evo Austrija ima 2357 općina, Mađarska ima 3177 općina, Francuska, to sam rekao 36 tisuća općina. Ali ne samo da imaju takav veliki broj općina nego imaju i veliki postotak koji se izdvaja za jedinice lokalne samouprave. Evo najveći postotak ima Danska 66%, Švedska, 48%. A znate tko ima najmanji postotak? Grčka, 6,6%. Hoćemo biti Grčka ili ćemo biti Švedska ili Danska? Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Prelec, opet ću na primjeru svoje općine, najbolje, znate kod nas je najveći prihod od zakupa poljoprivrednog zemljišta. To je najveći prihod, veći je skupa zajedno od komunalne naknade i od poreza na dohodak. Vi ste dobro sad rekli u svojoj raspravi, ovaj porez ako gledamo sam za sebe, uostalom kako se ministarstvo ogradilo kada je reklo da ovaj zakon nema tendenciju poticaja regionalnog razvoja te demografske obnove, onda je on dobar zakon. Međutim u kontekstu ovog što ste vi rekli, ako uzmemo sve prihode jedinice lokalne samouprave onda ne stoji ovo što piše u obrazloženju, ovakva raspodjela sredstava prihoda od poreza na dohodak smanjiti će nejednakost fiskalnog kapaciteta jedinica lokalne i područne samouprave što će omogućiti ravnomjerno osiguravanje prihoda za obavljanje njihovih zakonom propisanih … [[Govornik se ne razumije.]] To onda ne stoji ako promatramo u ovom dijelu kako ste vi rekli. I to je možda najveća mana ovoga zakona. I s vama se slažem, sva je politika na kraju krajeva lokalna. Ljudi idu u škole u svoje mjesto, idu u dom zdravlja u svoje mjesto, općinu i grad, idu u županijsku bolnicu, sve se odvija tamo. Država se ne bi trebala bojati da kažem ovako regionalizacije i lokalizacije jer kaže dobar menadžer je onaj koji zna svoje funkcije, svoje obaveze spusti na nižu razinu, tako bi i država trebala, pa neka grad financira svog policajca ako treba. Bolji će biti, uspješniji će biti taj policajac, neće kažnjavati čovjeka koji nikad nije pio pa ga je jedanput popio pa ga je slučajno uhvatio. Država se ne treba toga bojati pustiti što više ovlasti na jedinice lokalne samouprave, općine i gradove pa naravno onda treba … onih 116 milijardi treba spustiti nešto dolje.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Preleca.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar, nisam baš mislio svi prihodi, ja govorim o onim konstantnim prihodima koji su iz godine u godinu isti, znači tu čak ne bi uračunao ni komunalni doprinos jel sada smo imali legalizaciju pa smo imali izuzetno velike komunalne doprinose pa oni se budu sada smanjivali, a pogotovo ne vjerojatno prihod od koncesija. Ja bi volio kada bi mi ovdje razgovarali o tome da stvarno ne gledamo svaki svoju općinu i svaki svoj grad jel to bi bilo onda korektno. Ja evo neću dobiti ništa ali ja se ne borim za svoju općinu doslovno, evo odmah bi pristao da moja općina ne dobije ništa ali da neke jedinice lokalne samouprave koje su stvarno u izuzetno lošoj situaciji jel što može čelnik sa milijun ili dva milijuna kuna? Taj čelnik ne može ništa napraviti za bolji život u svojoj jedinici lokalne samouprave, ništa. Jel može izgraditi vrtić, školu bilo kaj, jel može uopće konkurirati prema europskim fondovima? Ljudi ne može ni to, nema ni kapaciteta odnosno nema kvalitetnih ljudi, ali nema ni onaj 10% ili ne znam 20% koji treba dati da bi dobio europska sredstva. Znači moramo govoriti o tome da ako želimo decentraliziranu Hrvatsku jednostavni i ravnomjerni razvoj Hrvatske da moramo pomoći onima malima, onima koji imaju male mogućnosti da jednostavno to bude jedna Hrvatska po mjeri čovjeka. A onda ćemo dobiti to da neće svi dolaziti u Zagreb nego će biti dobro živjeti i u Lici i u Slavoniji i u Zagorju i na otocima, to ćemo dobiti, a ne da svake godine se povećava broj stanovnika u Zagrebu, što ja nemam ništa protiv ali neka bude to zbog nataliteta, ali ne zbog iseljavanja ljudi iz krajeva gdje nemaju škole i vrtiće. Znači treba nam decentralizacija, ali i fiskalna decentralizacija kako bi načelnici i gradonačelnici mogli osigurati bolji život građanima.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Prelec, evo ja da sam načelnik Općine Brdovec ja bi podržao ovaj zakon jer on blagonaklono gleda na tu općinu i pozitivan je sigurno. Drugo, kada smo kod otoka, još jedanput ponavljamo nitko ništa na otocima ne gubi, ne gubi zato jer postoji kompenzacijski fond koji će nadomiriti ovih 20 milijuna kuna koje su umanjene s obzirom na onih 16% kojih se više ne računaju. Znači imamo na otocima 30 općina koje po izračunima bi trebale izgubiti tih 20-ak milijuna, a ima ih i 20 koji će dobiti više, a sve zajedno nitko neće izgubiti jer nemaju više onaj posebni račun koji se ukinuo pa je otišao u riznicu sa onih 16% za kapitalne projekte nastavit će dobivati u svoj proračun. Znači imaju najmanje istu količinu novca kao i 2017. godine i nemojmo govoriti neistine, evo stvarno molim da ne govorimo neistine. Drugo što želim reć, ovdje se dosta vodila rasprava i o drugim porezima i naknadama. Znamo što ide u lokalne poreze, prirez porezu na dohodak, porez na kuće za odmor, porez na potrošnju i porez na javne površine tu su lokalni porezi koje moderiraju načelnici sa svojim predstavničkim tijelima. Ali što rade? Žele biti i oni pametniji, znači ne žele donijeti odluku kojom će uvesti recimo prirez porezu na dohodak jer bi to bilo moglo biti negativno za njega kao gradonačelnika, ali ima mnogo lokalnih samouprava koje su napravili. I onda kažu država nam je kriva jer mi to ne želimo napraviti kao i ne znam porez na kuće za odmor pa možemo rastegnuti maksimume i minimume ili sve ostalo i onda mi to ubacimo i kažemo država kriva. Nije u tom slučaju nije. Ali da nam država prepušta cijeli porez na dohodak, to treba pozdraviti, to je prvi puta od kada imamo ovu državu. Ja ne znam zašto bi trebali biti protiv toga. A kako će se raspodijeliti, opet oni koji su bili i imali puno i dalje će imati ono što su imali do sada.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Preleca.
Kolega Borić, ja se slažem da ovaj porez na dohodak koji ide kompletan jedinicama lokalne samouprave dobra je stvar, ali se ne slažem sa tom raspodjelom onih 16% koji je za izravnanje, s tim se ne slažem jer mislim da oni nije pravedan i što se tiče odnosa grada i općine jel nemamo istu referentnu stopu i što se tiče upravo onoga što govorim puno puta sam danas rekao ne možemo samo uzeti za referentnu stopu porez na dohodak jer on nije realan. Postoje jedinica lokalne samouprave koje imaju daleko veću komunalnu naknadu od poreza na dohodak. I kada govorimo o otocima, vi imate svoju teoriju, ja mislim da će ti otoci izgubiti. Vrijeme će pokazati da li će dobiti ili neće dobiti, ali dobivam puno mailova i telefonskih razgovora obavljam sa načelnicima koji su na otocima i oni tvrde da će izgubiti. Evo ja nisam otočan nego čisto govorim o načelnicima koji o tome govore i ja sam samo nastojao prenijeti te njihove vapaje da im se omogući da imaju barem isti status onakav kakav su nekad imali jer su mogli sa tim sredstvima koji su dobivali graditi vrtiće, škole i sve ono što je bilo potrebno za otočane, a da ne bi ljudi odlazili sa otoka, a to nam se događa.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvažena zastupnica Anka Mrak-TAritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolega Prelec, uoči svakih izbora se napravi dosta velika rasprava da li načelnici ili gradonačelnici trebaju biti saborski zastupnici. Pa ima puno njih koji misle da ne trebaju biti, da ne trebaju jedno i drugo, ja bez obzira što nisam nikad bila u toj funkciji mislim da trebaju i vi ste danas svojim izlaganjem pokazali zašto je tome tako. Dakle ima niz zakonskih prijedloga koji zaista netko tko je načelnik u izvršnoj vlasti ili gradonačelnik, razumije, razumije iz razloga jer ga primjenjuje na svoj prostor, na svoju općinu, na svoj grad i u kontekstu toga mislim da je izuzetno važno ono što ste rekli, a to je nekako prošlo ispod radara. Svi u Europi a i u Hrvatskoj želimo pojeftiniti rad. Da bi pojeftinili rad logično je da želimo i da se smanje određeni porezi. Ja do tih poreza i tu ovoj sabornici sam ja i nekoliko puta govorila i svi drugi da trebamo imati sustavne mjere, smanjenje poreza, smanjenje poreza na dohodak, što znači smanjenje sredstava koji će dobiti jedinice lokalne samouprave. I s tim moramo voditi računa. Što zapravo hoću reći? Mi imamo sad prijedlog jednog zakona koji je relativno jednostavan, relativno jasan, izazvao je dosta veliku diskusiju jer je tema koju on potiče velika, no međutim, to je samo jedna kap u moru problema koji imamo. Riješit ćemo jedan problem ali sustavno nećemo riješiti onaj problem, nema nijednog zakona gdje barem netko sa govornice ne govori o decentralizaciji, o važnosti decentralizacije. Ako vi decentralizirate posao a niste decentralizirali sredstva, i stvarali i imali konstantni priljev i da zna što će biti za 5 ili 10 godina te centralizacije u Hrvatskoj, sigurna sam stvarne neće biti.
Odgovor uvaženog zastupnika Preleca.
Slažem se u potpunosti s onim drugim dijelom, poštovana kolegice Anka, a prvi dio jasno da sam subjektivan. Ja smatram da ovo što su načelnici i gradonačelnici u Saboru je dobro. Mi znamo konkretne stvari koje nas muče u jedinicama lokalne samouprave i možemo konkretno govoriti o nekom zakonu. Ionako nam mnogi zamjeraju da smo se odnarodili mi ovdje u Saboru pa evo načelnici i gradonačelnici se ne mogu odnaroditi, oni koji žive u svojim gradovima i općinama, ne mogu proći ulicom pa da ih građani ne pitaju zašto je to ovako ili je zašto je to onako. I u svakom slučaju mislim da imamo prakse i možemo pozitivnim primjerima a ima i negativnih ići ka tome da donosimo bolje zakone, da imamo onaj dodir sa našim građanima a to je ono što je bitno za Hrvatski sabor, kad donosimo zakone da ih donosimo u interesu građana. Ako ćemo sjediti samo u Saboru i ne izlaziti van, što ne mislim da vi ne izlazite van, da niste na terenu, ali velim, doslovno gradonačelnici i načelnici su direktno u doticaju sa građanima, to je ono što želimo da imamo predstavnike u Saboru koji će predstavljati ono što naši građani žele. I trebaju. A to smo mi, gradonačelnici i načelnici. Ali velim, tema da li bi tu trebali sjediti ovdje i u gradovima i općinama, jasno da to iziskuje dosta veći napor, teško je biti na jednom i drugom mjestu, ima tu isto i jasno argumenta da možda ne radimo dovoljno dobar posao i ovaj i onaj. Netko se možda malo više trudi, netko manje trudi, to je tema za raspravu, ali mislim da ovo što se tiče direktnog doticaja sa građanima, nema boljeg primjera nego kad su načelnici i gradonačelnici ti koji donose u Saboru zakon a oni razgovaraju sa svojim građanima. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo preći na Klub zastupnika GLASA-a i HSU-a u ime kojega će opet govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče iz ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o financiraju jedinica lokalne i područne samouprave i dobijete jedan prijedlog zakona ide u sva čitanja, relativno zakon vrlo jasan, ima nekoliko normi no međutim imate priliku vidjeti da mi zapravo cijeli dan negdje od podneva ili iza podneva raspravljamo o tome. I zašto je tome tako? Ja inače zaista razmišljam i kad razmišljam, razmišljam u slikama, pa onda si zamislite jednu sliku jedne velike brane koja iza toga je jedno veliko akumulacijsko jezero i ta brana ima niz pukotina i kroz tu pukotinu recimo curka voda i sad znate da tu morate nešto sanirati i sad vi sanirate tu rupu po rupu jer ako ne sanirate, ode brana i sve zajedno. E jedno od tih sanacija je i ovaj zakon. I ovaj zakon je jedan od tih sanacija, sanacija problema kojeg imamo a problem koji se ima i koji s ove govornice nekoliko govorimo, svaki put se mi svi deklarativno zalažemo za decentralizaciju ali suštinski od stvarne decentralizacije smo jako daleko. Jako daleko smo iz nekoliko razloga. Mi smo spremni decentralizirati poslove i tu nemamo nikakvu zadršku, nedavno smo imali Zakon o zaštiti životinja pa smo tamo mrtvi hladni komunalnim redarima i općinama dali obaveze koje imaju, i svaki put kad ne znamo nešto što ćemo, dajemo obavezu općinama bez toga da ne vodimo računa jer oni imaju dovoljno sredstva da to naprave. Jednako tako i kad sredstva prebacimo općinama odnosno i gradovima, onda činimo još jednu dodatnu stvar, točno im propišemo kako ta sredstva trebaju koristiti. To se inače zove protočni bojler. Puniš bojler, točno kažeš za što treba, koliko ulazi, toliko izlazi i sve si miran. I napišemo jednako tako obrazloženje ovog zakona da od 556 općina i gradova imamo ih 207 koji su financijski spremni se boriti sa svim svojim obavezama a svi ovi ostali od 556, nisu spremni. I volimo jednako tako govoriti i o nekakvim situacijama kako kome, u kojem trenutku odgovara. Ja inače volim govoriti o Danskoj. Danska je jedna zemlja koja je recimo, po broju stanovnika tu blizu Hrvatskoj, po broju općina i gradova blizu Hrvatskoj, ali kolega Prelec je govorio o sredstvima koja su decentralizirana u danskoj pa mislim da je negdje oko 60% sredstava. Evo točno 66. I onda kad imate sredstva s kojima možete upravljati jer većina naših općina i gradova sa sredstvima koje imaju, u maloj mjeri mogu upravljati. Oni imaju zadano što i kako i zadano što raditi s njima. Jednako tako, kad u ovom zakonu pročitate ciljeve onda kaže da je u okviru drugih zakonskih propisa poticati regionalni razvoj i demografsku obnovu. Kad, ja ću se vratiti malo u planersku struku koja je maja bazična struka, nema niti jednog strateškog dokumenta, nema niti jednog prostornog plana jedne veće razine koja ne govori trebamo razvijati policentričnost, trebamo razvijati i sustave gdje se iz velikih gradova širi dalje a u Hrvatskoj ima jedan otok koji je najveći otok a to je grad Zagreb. Grad Zagreb je najveći otok u onom smislu da otok ne funkcionira sa svojom okolinom nego ima oko sebe more pa onda mora na drugačiji način jer zapravo grad Zagreb se previše ni ne uzbuđuje koja će raspodjela biti ovih sredstava, grad Zagreb se previše ne uzbuđuje ni o tome što će biti sa fondovima Europske unije jer grad Zagreb funkcionira sam za sebe. U smislu policentričnog razvoja grad Zagreb jednako tako ne funkcionira sa svojim zaleđem u smislu poticanja razvoja grad Zagreb ne funkcionira. I što zapravo reći? Imate u raspravi jedan zakon koji je, koji rješava jedan mali problem no međutim mi ovdje zaista kroz raspravu govorimo o jednom suštinskom problemu. Svoje interese naši građani ispunjavaju u svojoj općini. On će doći u svojoj općini, ispunjavati će i svoje socijalne potrebe, ispunjavati će i onaj problem kada imaju da im treba asfaltirati cestu i problem koji imaju kada javna rasprava ne funkcionira i sve ostale probleme koje imaju i općine i mjesto gdje to ispunjava i gdje to može riješiti. A od ovih 556 općina, ja ću govoriti sada o 555, izuzeti ću grad Zagreb je 555 različitih. I kada govorimo o održivimo razvoju i kada govorimo razvoju Hrvatske, ono što se centralna vlast, država treba pobrinuti da barem koliko toliko iste uvjete imaju djeca u svih 555 općina i gradova a oni to nemaju. I još će puno vode proći ispod Savskog mosta prije nego što će imati. Nemaju iz niz razloga. Oni imaju jednu stvar istu, imaju iste mobitele, bez obzira u kojoj općini žive. No međutim imaju djeca koja još uvijek idu pješice do svoje škole i gdje je školi problem uopće grijanje do djece koja kažu da im je uopće škola normalna stvar. Ta djeca žive u državi koja ima 4,5 milijuna stanovnika kada se malo slažemo jer nas ima negdje 4 milijuna i 300, svi idu u osnovnu školu, imaju otprilike iste udžbenike, iste uopće programe ali nemaju iste uvjete. I dok iste uvjete će biti teško postići trebati će još uvijek puno vremena da se postignu ali se, sam sigurna da je i ovo mjesto gdje mi svojim znanjem, iskustvom, djelovanjem trebamo utjecati na to da naša djeca imaju barem približno iste uvjete u vrtićima, u osnovnim školama a dalje visoko školsko obrazovanje je sigurno jedna druga tema. Zbog toga ja i ovaj zakon i raspravu o ovom zakonu čitam na način da smo svi nekako na tragu da nešto sa uopće temom lokalne, regionalne samouprave trebamo napraviti, da smo svi na određeni način bez obzira da li je netko načelnik ili je gradonačelnik ili sa strane to gleda postoji jedno određeno nezadovoljstvo. Jednako tako ne davno i s ove govornice i dalje govorili smo o reformama pa su nam svima bile puna usta reforme, od tih reformi nismo napravili ni R. Ali sigurna sam da nešto što trebamo voditi računa, trebamo voditi računa kako omogućiti održivi razvoj RH. Taj održivi razvoj se može napraviti jednako ako uvjeti u kojima ljudi žive i rade budu približno isti. Ne znam netko je u replici ili uopće u govorenju rekao, mi ćemo otvoriti gospodarsku zonu, doći će netko tamo i napraviti će recimo tvornicu a nećemo imati koga zaposliti. Nećemo imati koga zaposliti jer nemamo ljude koji rade i nemamo ljude koji su obrazovani za taj posao. Dakle imamo u raspravi jedan relativno jednostavan zakon. Sa zakonom možemo biti zadovoljni više ili manje ali zakon koji otvara niz tema. Jedna od bazičnih tema je zaista održivi razvoj Hrvatske. Održivi razvoj se može vidjeti samo kroz općine i gradove. Ja nekoliko puta i ne volim onu usta moja hvalite me, to nikada ne završi dobro. No međutim, u ovoj zemlji je bila jedna reforma, mogu je sada zaista zvati reforma bez obzira, ona će na kraju i kada malo posustane završiti dobro a to vam je bila tema legalizacije. I onda u toj legalizaciji je bila i tema prihoda koji su se dobili. I onda je bila raspodjela da mi je sadašnja pamet, možda bi raspodjela bila nešto drugačija ali dobro i raspodjela je bila na način da je dio tih sredstava išlo, bila su decentralizirana, dio sredstava, dio sredstava je išla isključivo za rad ureda. To znači ljude koji su se u uredima zaposlili na legalizaciji njih ste plaćali iz tih sredstava a dio sredstava je išlo jedinicama lokalne samouprave za komunalno opremanje, za naknadu štete koja je nastala u prostoru. Mi možemo raspravljati o tome da li je to dobro ili je to loše. Jednako tako ja vam moram reći da o toj legalizaciji su općine i gradovi imali različiti stav sve do trenutka do kada se nismo odlučili javno pokazati koliko koja općina i grad radi. I kada smo imali javno prikazivanje koliko koji ured radi onda je zapravo svaki gradonačelnik koji ima ured, odnosno svaki župan je točno znao na kojem je mjestu i koliko je tko što napravio. I to je jedan od načina da kada decentraliziramo posao da za decentralizacijom posla trebamo i osigurati novce tko će raditi taj decentralizirani posao i to je jedini način da se radi. Pogledajte samo u posljednje vrijeme koliko smo samo od 15. rujna dali obaveze općinama i gradovima, od teme zaštite životinja, pa malo pogledajte Zakon o braniteljima koji je bio u prvom čitanju, pa koji je odmah rekao koji postotak općine i gradovi moraju izdvajati za određene udruge. I ako tako definiramo sve što općine i gradovi trebaju, onda je veliko pitanje, da li nam takvi općine i gradovi zaista trebaju. Čim ti načelnici i gradonačelnici, što oni mogu razvijati, koju specifičnost moraju razvijati, prema tome tu je niz pitanja. Jednako tako, osvrnite se malo, mi smo imali, do formiranja županija i općina i gradova u Hrvatskoj vam je bila 101 općina i Grad Zagreb ih je imao 14, pa je onda to sve ukupno bilo 115. I narasli smo na broj koji smo narasli. I imamo tu puno više dobrih primjera nego loših primjera. Ja mogu reći primjer jedne općine koja je bila uz more, koja se je odvojila od bivše općine je stvoreno nekoliko, tamo gdje moja obitelj ima vikendicu od '67. godine, isti čas se vidjela promjena, vidjelo se napredak. Iz jednostavnog razloga što neusporedivo bolje funkcionirate na teritoriju koji je saglediv i jednostavno jer onda znate da sredstva ostaju tu, imate interese. Možete zaista sagledavati sve interese. Što ja hoću reći. Ja se neću nikada zalagati za neku reformu jedinica lokalne samouprave po ključu financijskom, po ključnu broja ljudi koja žive, jer je to apsolutno loši ključ. Ključ ljudi koji žive, doći će do toga da ćete u Sloveniji imati ili, neću Slavoniju, Slavonija nam je svima, Ličko-senjska županija koliko bi uopće imala općina. Ličko-senjska županija ima 50000 stanovnika. Pitanje je to su neke referentne brojke, 50000 stanovnika vam ima revimo Črnomerec koji je vijeće gradskih četvrti jednih od manjih u Gradu Zagrebu. Pa samo da usporedimo što to je i koliko bi tamo općina bilo. Jednako tako pitanje je u tome što općina može u svojim financijskim mogućnostima, jer ako idemo u reformu onih koji su loši, pa ćemo ujediniti 5 loših i dobiti jako loše ili ćemo ujediniti jednog dobrog i 4 lošeg pa ćemo imati 1 lošeg, ali zasigurno reforma treba biti. Ali prva i bazična reforma koja treba biti. Trebamo biti da znamo što želimo, da općine i gradovi zaista rade, od kud sredstva koja će im se omogućiti da to rade, da im damo samostalnost u radu. Ja se zaista opet vraćam na prostorno planiranje. Ta policentričnost svud je. I svud je odlično na kartama izgleda u stvarnosti je to znatno drugačije. I stvarana decentralizacija i stvarni razvoj zemlje i stvarni uspjeh jedne zemlje uvijek ide odozdo prema gore. Država nije, to vam je ko vrlo vrlo jednostavni primjer. Otac odluči da sad … [[Govornik se ne razumije.]] pa ćemo doći do … [[Govornik se ne razumije.]] ima 3 sina i odluči im podijeliti imovinu i reći im da svaki upravlja i da ide dalje. Sve dok taj otac kaže svakog od tih sinova što s tim što je on dao, mora raditi, nema napretka. To znači ili daj pa ih pusti da rade i uspjeti će, a sve dok ti daš, ali pri tome točno znaš što mora trošiti, koliko mora trošiti, ovi će reći, pa kad znaš, upravljaj sam. Jednako tako vam je odnos države i općine i gradova. To znači mi moramo ući u jednu zaista reformu, ali ta reforma prvo i osnovno trebamo znati što želimo. Kako želimo razvijati Hrvatsku, kako želimo da se Hrvatska razvija? Kako želimo da nam se razvija uopće prostor Hrvatske, i pri tom moramo znati, da će dugo vremena morati biti pomoć, jer je velika razlika. Razlike su svakim danom sve veće. Tu su se spominjali različiti primjeri. Imate stvarno općine i gradove koji u svojim kad gledate u strukturi proračuna, njima je po 10% struktura od poreza na dohodak. A imate i onih kojoj je strukturi komunalna naknada, ona koja je najveći postotak je 58%. Ima općina koja u svojoj strukturi svog proračuna ima od komunalne naknade 58%, to je stalni dohodak, odnosno, stalna sredstva koja trebaju biti. Stoga ne čudim, da bez obzira što je kasno i onda kad je kasno smo svi već malo umorni i pažnja nam odlazi, da je ovaj zakon izazvao ovakvu raspravu. Rasprava iz jednostavnog razloga, što smo svjesni toga da nešto treba mijenjati. Ali, kad treba mijenjati nije reforma riječ, nego reformu, zaista treba predvidjeti i provesti. Hvala.
Hvala lijepa. I na vašu izlaganje imamo više replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš, vi ste na početku svog izlaganja pa evo i sad na kraju rekli relativno jednostavan zakon, a o njemu raspravljamo cijeli dan i zašto je tome tako, a vidimo da je i čitav niz pojedinačnih rasprava. Tome je jednostavno tako, usprkos svima onima koji su na kritički način govorili o gradovima, općinama, jedinicama lokalne samouprave, tome je tako iz jednostavnog razloga jer u tim gradovima i općinama se odvija život. Zato jer u tim gradovima i općinama svaki taj nekakvi gradonačelnik, koji ovdje neki nazivaju lokalnim šerifom, svaka ta lokalna jedinica brine se i o predškolskom odgoju, školskom odgoju, gradnji, održavanju lokalnih nerazvrstanih cesta. Malo koji načelnih u manjim općinama ili gradovima ne zana probleme svojih građana, a da ne govorim da zna i obiteljske probleme u njihovim jedinicama lokalne samouprave. I kad ste spomenuli 556 općina i gradova i reformu kao lošu priču, ja se tu u potpunosti slažem s vama. Jer govoriti o reformi, generalno svih 556 jedinica lokalne samouprave, a ne sagledavajući upravo činjenicu da je svaka od njih sama za sebe specifikum i određeni svemir je suludo. Dakle, u ovom trenutku, ono što ja sigurno mogu garantirati, a i bilo koji načelnik ili gradonačelnik, da u ovom trenutku ima najmanje 556 investicija na čitavom području RH, koje vode jedinica lokalne samouprave, gradovi i općine. Koji generiraju razvoj na svom području i opstanak stanovništva na svom području. Kritički se odnositi prema jedinicama lokalne samouprave kako smo danas tijekom rasprava čuli u ovom Saboru je u najmanju ruku nepošteno i nepravedno. A ono o čemu se možemo svi složiti da je trebalo jednom ili omogućiti ili zabraniti određene stvari koje se odvijaju. Ja sam u svome gradu omogućio i besplatne udžbenike i besplatan prijevoz i vrtiće za svu djecu, dal se postavlja pitanje da li svi gradovi i općine mogu osigurati besplatne udžbenike kao grad Zagreb ili ne. Dal se postavlja pitanje s kime to i s čim to isfinanciraju jedinica lokalne samouprave gradovi i općine i da li govorimo sada o relativno jednostavnom zakonu kojeg ćemo ja vjerujem svi prihvatiti jer je jednostavan, dobar i prvi put se svi porezni prihodi usmjeravaju tamo gdje se trebaju usmjeriti. Ali ovo je samo jedan mali kotačić u svemu onome što treba napraviti.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Nije čudno, zaista nije čudno da ovakav relativno jednostavan zakon koji svi smo svjesni rješava samo dio problema izaziva ovakvu raspravu iz jednostavnog razloga što smo svi svjesni da nešto ne štima. Da imamo bilo tko od nas čarobni štapić onda bi sigurno sve bilo uredu, dakle vi ste načelnik općine odnosno gradonačelnik grada da krivo ne kažem gdje možete svojim sugrađanima zaista dati puno više i omogućiti zbog određenih stvari puno više nego recimo neko ko je načelnik Općine Zažablje da cijelo vrijeme nismo po Slavoniji ajmo i negdje drugdje iz jednostavnog razloga što su vam iz startne pozicije znatno drugačije. Ono što sam ja apsolutno sigurna je sljedeće da imamo 207 općina i gradova koji su financijski samoodrživi na način da nema potrebe za nema potrebe za nekakvom pomoći i apsolutno sam sigurna da ono što treba biti napor, treba biti napor pomoći onima koji to ne mogu jer dijete ide u vrtić i kod vas ide u vrtić Zažblje vjerojatno nema vrtića, ali da me krivo ne shvati. A da ne kažem da u gradu Zagrebu moja djeca, jedan je završio fakultet, a drugi je na 5. godini moje dijete koje je sada 5. godina fakulteta i cijelu osnovnu školu bio u jednosmjenskoj nastavi. Iz kog razloga? Jer smo živjeli u centru grada gdje je bilo malo djece. Bez obzira na primanja imali su besplatne knjige svoje obrazovanje i to je nekakav normalna stvar. I u gradu Zagrebu da bilo tko uopće spomene da bi možda trebalo napraviti razliku pa neko i platiti te knjige, mislim da bi to bila hereza. Što hoću reći? 556 općina i gradova različitih s različitim temama, s različitom poviješću i sadašnjošću, a naš zadatak je da barem budućnost malo kompenziramo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice Mrak-Taritaš. Možda nije zgorega još jedanput naglasiti, ja duboko vjerujem da gotovo svih 556 općina i gradova su ispunili u ovoj ili onoj mjeri svoju svrhu. Uzmimo samo u obzir ako uzmete pojedine gradove i njihova prigradska naselja, znate koliko je teško ući u gradsko vijeće nekome iz prigradskog naselja? S te strane općine imaju smisla jer ljudi ulaze u predstavnička tijela, ljudi se bore za svoju sredinu. Neko je ovdje spomenuo, tamo je škola, tamo je dom zdravlja, tamo je vrtić, tamo je bolnica. Ono što mi se izuzetno svidjelo u vašoj raspravi je da treba gledati i prirodnu, povijesnu i kulturnu baštinu, nemojmo samo gledati financijska sredstva za pojedinu općinu. Moja općina nekada je imala 20 tisuća stanovnika, sada ima 1500, mislim nekad, to je bilo prije 100 godina. Ali vratimo se na ovaj zakon, sada ću možda reći nešto što nisam planirao reći kao predstavnik opozicije, dobar je ovo zakon ali sada ću ja pokušati slikovito. Zamislite da su ljudi iz ministarstva da su došli ožbukat zgradu i oni su … dobro to žbukat. Ali šta je problem, zid je grbavo uzidan. A badava oni žbukaju dobro, ostat će opet grbav zid kada oni to ožbukaju. U tom je cijela poanta priče, neće se riješiti oni bitni problemi. Naravno ne može ovaj zakon to ni rješavat, ali u budućnosti moramo ovo što ste vi rekli, moramo razmišljati o tome kako ćemo riješiti ove problem jer prije svega zbog ljudi koji žive u pojedinim općinama da im jasno možemo reći, vaša općina ima smisla, vaša općina će ostat ili neće ostat. Evo to je ono što mi moramo u budućnosti ljudima poručiti. Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ću nastaviti tamo gdje je slikovito završio kolega Žagar. Dakle imate grbavi zid i žbukate ga, e onda za njega trebate više žbuke nego ako nije grbav, a tamo gdje je jako grbav ako je previše žbuke ona će vam puknut pa morate ispod toga rabicirat. I tako je kada govorimo o ovom zakonu. Kada je zid ravan, možemo ga žbukati i vi i ja, ja se to recimo ne bih usudila jer naravno to bi došlo do sigurno do 122 problema, ali kada je grbav zid puno žbuke rabicirati ostalo. Jednako tako vezano i uz ovaj zakon. Ovaj zakon zaista je poboljšica i svaki puta kada imamo neku poboljšicu neki mali korak naprijed i moramo nekako inzistirati da bude još bolji, da bude još jednostavniji. Taj zakon je izazvao ovakvu polemiku što otvara i niz drugih stvari, otvara suštinu i svaki put ju trebamo otvoriti. Da li mi u Hrvatskoj zaista želimo decentralizaciju? To je prvo pitanje. Ako ju zaista želimo kako ju postići gdje će se tu postaviti država, jel država se tu treba postaviti kao mentor koji će dopustiti da općine i gradovi žive svoj život, ali da im se ne petlja i da im ne diktira na način što sve treba napraviti jer onda oni svoj život neće imati. Prema tome, prvi cilj da li želimo decentralizaciju, ako želimo što želimo s njom postići, što je to ravnomjerni razvoj i što je to minimum standarda koji želimo postići za cijelu Hrvatsku i kako to osigurati. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Darinka Dumbovića.
… [[Govornik naknadno uključen.]] i mislim da taj naš otok pokazuje jedan simbol nečega primjera kako otoci ne bi trebali izgledati. Vi ste ovdje spominjali da u Zagrebu fali toga jako puno, međutim kada podvučem crtu kao gradonačelnik grada Petrinje i koji poznam na kraju cijelu situaciju u tom dijelu gdje živi preko 70 tisuća ljudi, onda mogu reći da ima otoka koji imaju po četiri dvorena, a mi u zadnje 22 godine od kada smo se vratili nismo dobili nijednu dvoranu. Ima gradova i otoka koji imaju na desetke kružnih tokova, mi nemamo na jedan kružni tok. Hvala vam što ste govorili o legalizaciji i što je legalizacija jedna od ključnih stvari kako i na koji način se mi možemo i razvijati i što ono što je najvažnije šta izdvajamo iz proračuna kada je u pitanju komunalna naknada, komunalni doprinosi jer smo prvi grad koji smo oslobodili upravo komunalne doprinose i gdje smo ostali bez 10 milijuna kuna. Ali ne bi to bilo sporno, sporno je ono što je jako važno ovdje za reć, da uredbom Vlade prije tri godine smo ostali bez komunalne naknade i jedno sedam, osam milijuna kuna za vojne objekte. I kada pogledamo da smo s jedne strane 10 milijuna kuna dali građanima da bi mogli biti prvi energetski grad u Hrvatskoj, s druge strane smo ostali bez negdje bliže sedam, osam milijuna kuna. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Dumbović, zaista ja sam govorila slikovito o otocima, govorila sam iz razloga što grad Zagreb živi svoj život sam za sebe ne gledajući koji on utjecaj može imati i koji treba imati. No međutim u ovoj sabornici ja nisam sigurna da je baš jako puno kolega bilo na prostoru Banovine o kojem vi govorite. Vi znate da sam ja bila preko nekoliko puta i jednako tako možda samo da iskoristim ovu priliku kada su sve oči bile uprte u Gunju i kada se u Gunji skupljali smo i knjige i bilježnice i sve za djecu u Gunji, budući da sam ja išla tamo jako često ja sam onda ono što se u Zagrebu skupilo, skupile su jedna udruga Žena, ja sam rekla nemojte nositi to u Gunju, tamo oni već imaju i više ne znaju što ćete napraviti, odite u Dvor na Uni. Dvor na Uni je jedno prelijepo mjesto u Hrvatskoj i ja nisam sigurna koliko je od nas bilo u Dvoru na Uni, ja sam bila nekoliko puta i Dvor na Uni je isto dio Hrvatske. Ima izuzetno veliki potencijal za razvoj. Ali ja ću možda iskoristiti još ovih par sekundi koje imam i da govorim o Petrinji i gdje se ste vi kao gradonačelnik napravili jedan veliki iskorak. Vi ste prepoznali energtsku obnovu ne samo u smislu da grad ljepše izgleda nego kao veliki potencijal. Potencijal u tom smislu što je općina odnosno grad uložio i dao svojim sugrađanima sredstva za energetsku obnovu, a ja sam sigurna neusporedivo više dobio. Neusporedivo više je dobio jel su tamo bili obrtnici koji su radili koji su iz svojih poreza ponovo vraćali u proračun i to je bio jedan obrt sredstava koji svaki načelnik ili gradonačelnik treba prepoznati, da s jedne strane dajete, ali neusporedivi više dobijete i energetska obnova je jedan od klasičnih primjera na koji su to trebali drugi gradovi raditi.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvažene zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovana kolegice Taritaš, nisam se mislila javiti, ali kada ste rekli nismo svi isti osim mobitela, a želimo policentrični razvoj pa zaista je to tako. Ali ovdje u ovom zakonu je predloženo i ovdje su se kolege bunile zbog čega općine, gradovi nemaju isti iznos za fiskalno izravnanje. Pa evo ovdje je predloženo u ukupan izračun su ušli svi gradovi osim grada Zagreba baš zato da se ne bi podigla ta razlika jer onda bi to bilo puno još upitnije. Prema tome, ovdje se htjelo postići da većina gradova zaista bude na istoj razini i kada govorimo o tome ne možemo reći da se ne želi pomoći ravnomjerno svima. Ne mogu svi imati sve, to je činjenica, ali je činjenica da grad Zagreb ima 750 ili 780 tisuća stanovnika sa 18% prireza što onda daje nekakve druge standarde. A ako ćemo se vratiti u socijalizam onda ja i moji roditelji npr. nisam imala besplatne udžbenike, sada kažemo ima besplatnih udžbenika svi, dakle bez imovinskog cenzusa, bez ikakvih drugih zadrški. Dakle šta je onda pravednije ovo sada ili što je bilo nekad kada smo svi plaćali svoje udžbenike? Legalizacija, točno je da je legalizacija ali neke općine su imale maksimalne iznose za legalizirane objekte dakle bez ikakvih oslobođenja, a neki su spuštali te iznose da bi ta legalizacija bila što većeg obuhvata.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ću krenuti od legalizacije, dakle naknada za zadržavanje zgrade u prostoru je bila ista, bez obzira gdje se je zgrada nalazila, ali je tema bila ovo o čemu vi govorite komunalnog doprinosa. Pa je komunalni doprinos neke općine su se odlučile odreć komunalnog doprinosa, a neke ne. Ima općina koje su rekle odreći ćemo se komunalnog doprinosa jer na taj način će se više zgrada legalizirati i onda ćemo imati komunalnu naknadu koja je kontinuirano. Dakle to je prema politici kako je koja općina odlučila, jedan i drugi model zaista ko država nismo petljali nismo ni osuđivali ni jedan ni drugi model. Ja sam apsolutno razumjela načelnike ili gradonačelnike koji su rekli, mi ćemo reći da je komunalni doprinos jedna kuna jer na taj način će se više kuća legalizirati i trajno će plaćati komunalnu naknadu što je onda meni kontinuirani prihod da ovo mi je kratkoročno i to je apsolutno tome tako. Jednako tako ja sam svoju raspravu počela na način da sam govorila o toj jednoj brani i tim rupicama. Ja ovaj zakon zaista doživljavam kao zakon koji pokušava začepiti jednu od tih rupica koju su napravili a svi smo svjesni toga da toga ima puno. Da li se je moglo bolje? Uvijek se može bolje. Ovdje je dat jedan model, jedan način koji je korektan i tako sam u raspravi raspravljala da je korektan ali jednako tako naše rasprave i služe tome da pogotovo kad zakon ide u dva čitanja, da u drugom čitanju dobijemo još bolji prijedlog nego što je bio u prvom čitanju.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ovaj zakon uređuje vrlo važnu materiju, uređuje financiranje lokalne samouprave, zapravo uređuje financiranje kvalitete i dostupnosti usluga koje građanima pruža lokalna razina vlasti. Ono što je bitno da se ovim zakonom ne narušavaju osnovna načela na kojim lokalna samouprava u RH počiva a to je načelo autonomije i načelo supsidijarnosti, one su zaštićene i Ustavom RH i Europskom poveljom o lokalnoj samoupravi. Isto tako Europska povelja i Ustav štite i pravo jedinica na vlastiti prihod i način kako će tim prihodom upravljati. Isto tako i povelja i Ustav kažu da država mora štititi i pomagati jedinice koje su slabijeg financijskog odnosno fiskalnog kapaciteta, ali ne na način da tu pomoć uvjetuju i da se upliću u upravljanje tim sredstvima i u načinu zapravo obavljanja poslova koji su isključivo u samoupravnom djelokrugu jedinica lokalne samouprave. Dosta toga se danas govorilo o raspodjeli sredstava, koliko se kome ovim zakonom oduzima, koliko se kome daje, tko je na gubitku, tko je na dobitku. Mislim da se ovim zakonom pokušava napraviti pravedna raspodjela koja će umanjiti razlike u razvijenosti između jedinica. Treba svakako pozdraviti da osigurana sredstva za decentralizirane funkcije koje u stvarnosti jedinice nisu preuzele, da se ta sredstva mogu koristiti za one decentralizirane funkcije koje su u stvarnosti preuzete. Dobro je to što prijedlogom zakona su utvrđene tri referentne vrijednosti, posebno za općine, posebno za gradove, posebno za županije. I da se model fiskalnog izravnanja temelji na izračunu fiskalnog kapaciteta jedinica, mislim da je to dobar put i da će kroz raspravu i drugo čitanje, zakon se dodatno poboljšati, da ćemo na kraju za izglasavanje imati kvalitetan zakonski prijedlog. No ja bi htio u ovoj svoj raspravi podvući nešto drugo, ne populistički, već racionalno i argumentirano. Dakle, govoriti o temi, prvo o temi koja je zapravo već raspravljena prije u okviru rasprava mojih prethodnika, odnosi se na nedovršenu decentralizaciju. Dakle decentralizacija u RH je započeta ali nije dovršena. Zapravo mogli bi reći nije zaokružena jer decentralizacija je proces koji traje, on nikad zapravo ne prestaje. Jasno nam je svima da imamo velik broj jedinica lokalne samouprave i da i među njima su jako velike razlike i u pogledu broja stanovnika i u pogledu fiskalnog kapaciteta i u pogledu ljudskih kapaciteta dakle samih jedinica, u pogledu ljudskih resursa koji u tim jedinicama rade a poslovi koji oni obavljaju po zakonu bi trebali biti isti dakle, nema distinkcije između nadležnosti primjerice grada od 30 tisuće stanovnika i općine koja ima 2 tisuće stanovnika, tu distinkciju smo pokušali napraviti 2005. uvođenje kategorije velikih gradova, to su gradovi po zakonu iznad 35 tisuća stanovnika ali i tu su nam se uvukli gradovi, ima njih čak 8, koji zapravo nemaju 35 tisuća stanovnika i jasno je da oni te nadležnosti ne mogu obavljati. Dakle, nam je potreban jedna simultana politička decentralizacija, funkcionalna decentralizacija, i naravno decentralizacija, dakle trebali bi pratiti prihode, poslove koje bi te jedinice obavljale. Na taj način bi se ostvario proklamirani cilj svake Vlade do sad a to je približi državu građanima, da približi općinu građanima jer velikom broju naših građana je zapravo općina jednako država bez obzira išli oni u državni ured, u županiju ili u grad, sve je to zapravo većini građana jedno te isto. Kad pogledamo program ove Vlade, program Vlade koji određuje mandatno razdoblje od 2016. do 2020., u njemu stoji jedan odjeljak fiskalna decentralizacija i tamo piše Vlada će nastaviti proces fiskalne decentralizacije ali će se istovremeno uspostaviti jednostavniji i razumljivi sustav raspodjele prihoda od poreza na dohodak i sustav financiranja decentraliziranih funkcija. Uz to, izradit će se novi sustav dodjele pomoći jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave iz državnog proračuna s ciljem ravnomjernijeg razvoja RH. Ovaj prijedlog zakona definitivno ide u tom smjeru, pa sad da sad ne bi netko prigovorio, da Vlada ne ostvaruje obećano i zapisano u programu, dakle, ide u se u tom smjeru ali sad treba nastaviti. U Hrvatskoj je snažnija decentralizacija započeta 2000. kad smo imali promjene Ustava, ali kao što sam rekao, ona nikad nije provedena do kraja i do danas, dakle od 2000. do danas, sve Vlade su barem deklaratorno izražavale namjeru da se uhvate u koštac sa procesom decentralizacije, pa je tako Vlada 2004. okvirni program decentralizacije za razdoblje 2004.-2007., koji nije postigao nažalost, željene rezultate pa smo imali Vladu 2010., usvojila je smjernice i načela za funkcionalnu decentralizaciju i teritorijalni preustroj i to nije zapravo zaživjelo. Pa i program Vlade od 2011.-2015. je kao jedan od svojih temeljnih ciljeva je ugradio točku decentralizacije financijskih prihoda i povećanjem ovlasti lokalne i područne regionalne samouprave. Poslije smo još strategiju o razvoju javne uprave. Dakle, puno dokumenata, puno želja, ali ono kad pogledamo rezultat, nije rezultat puno napravljen, nije se puno toga ostvarilo, a ono što nama treba je reforma od centralizirane države prema policentričnoj decentraliziranoj zemlji. Već sam spomenuo program Vlade 20 20 koji decidirano kaže procesom decentralizacije, Vlada će smanjiti razinu centraliziranosti osnažiti načela zajedničkog višerazinskog upravljanja, te partnerstvo s jedinicama lokalne i regionalne područne samouprave. I sad što nam sad treba? Sad treba početi donositi strateške odluke. Primjerice što ćemo s uredbama državne uprave? Da li se držati uredbe državne uprave ili ne. Što ćemo sa županijama, koje se rukama i nogama bore za više novca i više poslova kako bi opravdale svoje postojanje. Ovaj prijedlog zakona je po osnovi dobar, što se tiče preraspodjele novca i njegovu izradu je uloženo sigurno puno truda, ali nama sad trebaju hrabriji reformski potezi. Okvirne pretpostavke za to imamo, imamo strategiju razvoja javne uprave, imamo akcijski plan za provedbu te strategije, imamo program ove Vlade, sad je potrebna politička odluka, potrebna je sinergija između resornih ministarstava u smjeru promjena. Druga stvar na koju sam htio ukazati u ovoj raspravi, dakle, osim decentralizacije je jedna pomalo zaboravljena reformska mjera koja je donesena prije skoro točno 2 godine, a odnosi se na spajanje jedinica lokalne i regionalne područne samouprave, odnosno, na spajanje jedinica lokalne samouprave, nije se odnosila na županije. Mi smo 2015. mijenjali zakon o područjima županija, općina i gradova, gdje smo uveli institut dobrovoljnog spajanja. Evo prošlo je 2 godine od toga, nemamo niti jedan jedini primjer dobrovoljnog spajanja, dakle općina i gradova. Čak, niti u najavi. Mislim da ono što nedostaje to i mjeri je poticaj. Jedna poticajna mjera, jedna mrkva, kako bi rekao, koja bi motivirala, ili barem dala materijala čelnicima općine i gradova da razmisle možda o dobrovoljnom spajanju, 2 jedince ili više jedinica. Ministarstvo financija bi trebalo razmotriti u suradnji sa drugim resornim ministarstvima na koji način potaknuti općine na spajanje. Da li to ugraditi u ovaj zakon, da li to ugraditi u neki drugi zakon, ali svakako bi trebalo razmisliti o tome, jer vrijeme je pokazalo da imamo trenutno jedan mrtvi institut koji se nije realizirao u stvarnosti. Imamo primjere u drugim zemljama. Skoro sve zemlje koje imaju mogućnost dobrovoljnog spajanja jedinica lokalne samouprave imaju neku vrstu poticajnih mjera, sad bi samo trebalo raspraviti koja bi to poticajna bila mjera najbolja. Da li nekakav direktni grand, da li neko posredno financiranje, jedinstvenog nekog uspješnog modela u Europi nema. Ali možemo možda učiti iz grešaka koje su radili drugi. U svakom slučaju ne bi bilo dobro da stanemo i da ne razvijemo taj model dobrovoljno spajanja. Ono što, makar sad to u ovom trenutku izgledalo kao iluzija, dakle, da se ni jedna općina neće htjeti spojiti, ali mislim da bi ipak trebali ići u tom smjeru da ih potičemo. Smatram da smo već postigli nekakav uspjeh zadnjih 10-tak godina. Evo već više od 10 godina, točnije mislim od 2006. da nije osnovano niti jedna nova općina. Dakle, zapravo zadnja općina je osnovana 2006. tako da mislim da je tu već nekakav uspjeh u neosnivanu, neformiranju novih općina. Za kraj bi rekao samo da obzirom u obrazloženju zakona stoji da će se konačno fiskalni učinak predloženog zakona razlikovati od jedinice do jedinice, možda da je ministarstvo moglo napraviti nekakvu simulaciju izračuna za neke općine čisto kao orijentir za 2018. u odnosu na 2017. i 2016. kako bi se vidjela ta razlika. Hvala.
Hvala. Imamo još izlaganje i imamo repliku. Uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Milošević, vi govorite relativno tiho, a mi svi žuborimo, tako da je vaša jedna konstatacija malo nezapaženo, ja mislim, prošla, a vi ste govorili o tome da je došlo vrijeme za političku odluku, što raditi sa uredima državne uprave, odnosno, što raditi sa uredima u županiji. Mi imamo situaciju da imamo zaista urede državne uprave i da ljudi, običan čovjek, često ne zna, da li on ide u ured državne uprave nešto rješavati, da li ide rješavati u županiju, da li ide, ali još uvijek misli da ide zapravo u općinu. I zaista je ta obveze koje imaju, odnosno poslove koji rade uredi državne uprave ili poslovi koji se rade u županijama, došlo je do toga da se donesu odluke i da se vidi gdje se što i pod kojim uvjetima rade, da ne dupliciramo poslove, da ne dijelimo umjetno urede. Ja mogu samo uvijek, ja se uvijek vraćam na Grad Zagreb. Dakle, Grad Zagreb je tamo '94.-'95. ukinuo općine i onda su postojali gradski uredi. Dakle još uvijek, to je bila '94.-'95. sad smo 2017. ja kažem kad trebam nekom reći, a pripadam Medvešćaku, onda ja kažem ideš u ured tamo u Medvešćak, ispostava ta i onda kad vidim da me ne razumiju, onda kažem odi u općinu Medvešćak. Isti čas razumije da ide u općinu Medvešćak, općina Medvešćak jedno 21, 22 godine sigurno nema. Ja sam zaista sigurna da je došlo vrijeme za jednu političku odluku da vidimo što se to radi u županijama, što se to radi u uredima državne uprave, da ne dupliciramo poslove ali jednako tako zbunjujemo građane i možda i u nekom trenutku izmišljamo neke poslove da opravdamo jednog, odnosno postojanje jednih, odnosno drugih.
Hvala, hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Miloševića.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš, evo ja sam govorio tiho i mirno, nije bilo potrebe da vičem, takva je tema ali vi ste me pozorno slušali pa ste zamijetili i taj dio mog izlaganja. Ono što sam rekao i u izlaganju dakle građanima je to većinom sve općina, građani ne razlikuju i ne čitaju desetak ploča na nekoj zgradi dakle općine nego otprilike znaju na koja vrata bi trebali pokucati. Ja bih se nadovezao na vaše izlaganje gdje ste vi upozorili na otok, a to je grad Zagreb. Činjenica je da je grad Zagreb jedan otok koji se razlikuje od svih drugih jedinica jer grad Zagreb, govorimo o gradu Zagrebu a on ima zapravo položaj Županije a ujedno obavlja i poslove Države, dakle i plaća dakle te službenike koji su zapravo službenici grada Zagreba a državi to zapravo konvenira, država ne želi to mijenjati upravo iz tog razloga što ne izdvaja novčana sredstva za plaće tih službenika. I onda imamo zapravo jednu jedinicu a to je grad Zagreb koji je i grad i županija i obavlja zapravo poslove države, zapravo i država. U kojem smjeru ići? Ja sada ne bih htio, kratko je vrijeme, ovo je odgovor za repliku, da kažem u kojem smjeru ali svakako bi trebalo otvoriti ta pitanja i trebalo bi krenuti naprijed hrabro. Nisam htio prozivati niti jednu Vladu jer kao što sam rekao, od Vlade koja je pokrenula decentralizaciju 2000. dakle od te koalicijske Vlade zapravo sve kasnije Vlade nisu puno napravile u tom smjeru. Hvala.
Hvala lijepa. S time smo završili klubove zastupnika za prvu točku. Pa idemo za prvu točku na pojedinačne rasprave. I prvi se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, uvaženi tajniče. Inače godinama je nerazvijeni krajevi su bili zaboravljeni od centralne države i ovo je jedan kamenčić, jedan kotačić vrlo bitan u ispravljanju nepravdi koje su se događale nad tim područjima. Pa npr. ja nisam ni glasao za proračun iz ovih razloga ali ovim sada zakonom se to mijenja, bez obzira što sam bio u većini, ovdje se ne radi sada o većini, nisam glasao zbog toga šta se obećanje koje je dano 2016. da će se u biti početi decentralizirati sredstva, pa tako i Dalmatinsku zagoru, poglavito onim zakonom, indeksacijom, Zakonom o regionalnom razvoju 2014. koji je primijenio SDP i ministar Grčić koji je doslovno prepolovio proračune kao što je grad Sinj, Vrgorac, Gorskom kotaru, ogromna sredstva na ovaj. Međutim novim zakonom koji se sada ovdje predlaže bez obzira šta sam u oporbi ja moram kazati da je ovo ono za što sam se borio godinama. To je u biti jedan kotačić cijele ove priče u borbi za decentralizaciju i pravičnost, ne baš, možda nije nikada najpravičniji, žao mi je ovog dijela otoka, međutim nadam se da će se posebnim zakonima pronaći rješenja za otoke. U brojnim razgovorima dok sam bio u većini i sa ministrom financija i sa ljudima iz financija, regionalnog razvoja upozoravao sam na probleme koji su se događali u prethodnim Vladama i zbog čega lokalne samouprave u biti brojne ne mogu svojim učenicima omogućiti besplatne udžbenike, zbog čega nemaju dječje vrtiće, besplatan prijevoz. I zaista, evo ja mogu reći sa ove pozicije, u svoje ime, ja ću ovaj zakon podržati, naravno, šta je se sve prihvatilo ono što sam ja tražio u prvome mandatu, šta nije prošlo pa i u drugome u kojem sam bio, kao i većina gdje smo bili. Međutim, ovim zakonom ipak te jedinice lokalne samouprave ostvariti će nekakvu pravičnost koja je bila zakinuta. Činjenica je da se ovo računa temeljem, izračun s temeljem 2016. Meni je drago šta će dobiti brojni gradovi. Evo primjera moj grad Sinj će dobiti ogromna sredstva, to je samo ispravak nepravdi koji će se biti i to je nepravda, mislim treba reći javno da je zakon onaj koji je dobar, da ga treba podržati bez obzira u kojoj si stranci, tako će biti bolje i Vrgorcu, cijeloj Dalmatinskoj zagori, vjerujem i brojnim gradovima u Slavoniji koji su zaboravljeni jer jednostavno takvi će biti pokazatelji, takvi su izračuni a vi vjerojatno imate te pokazatelje. Vjerujem da će te lokalne samouprave koje dobiju ovaj novac, mi govorimo sada o ovome zakonu premda ja imam prigovora na tisuće drugih zakona, poglavito na indeksaciju nepravednu po regionalnom razvoju. Međutim, što se tiče ovoga Zakona o financiranju jedinica lokalnih samouprava, on je maksimalno odrađen na način da se udovolji, u biti da se bar pošteno i ravnomjerno rasporede ta sredstva poglavito u nerazvijenim. Činjenica da su, ali je pitanje šta će lokalne samouprave, šta će njihovi čelnici uraditi u tim sredstvima. Mnoge lokalne samouprave moći će smanjiti ili ugasiti komunalnu naknadu, to je činjenica jer su ti krajevi siromašni, ta sredstva će moći investirati u svoje investicije i pokretati lokalne samouprave su osnovni pokretač cijelog razvoja društva. I to se očekuje. Očekuje se da će osigurati besplatne udžbenike te lokalne samouprave, da neće samo biti besplatni udžbenici u Zagrebu i još par bogatih sredina. Očekuje se da će se riješiti i slučaj vodoopskrbe kanalizacije u tim dijelovima, dakle mladi odlaze. I smatram, ja osobno sa ove pozicije sada govorim, ja ću podržati ovaj zakon. I vjerujući da će i druga ministarstva nastaviti graditi i raditi u interesu lokalnih zajednica, poglavito u nerazvijenim područijma. To je Gorski Kotar, Lika, Dalmatinska zagora, Slavonija cijela to je sve izumrlo i nadam se da će ti čelnici lokalnih samouprava nažalost, mi imamo previše lokalnih samouprava, to je činjenica ali nadam se da će u drugim reformama, tj. na drugim poljima u drugim ministarstvima još više sredstava ići prema tim ruralnim zaboravljenim krajevima, raseljenim krajevima i da će održati u biti ljudi na tome području a ovim zakonom zaista govorim sad za dalmatinsku zagoru, Liku, Gorski kotar, većinu tih krajeva, da će se stvoriti uvjeti, preduvjeti. Ja ne znam je li vama više odgovara … [[Govornik se ne razumije.]] da ne bi vaši šefovi posumnjali u vas ali zaista govorim, vidim da ste nasmijan, rijetko kad sam da govorim na ovaj način ali je činjenica za ono što sam upozoravao, govorio u brojnim sastancima i sa ministrom dok smo bili u poziciji, da nisam podržao proračun zbog tih problema kad sam bio u vladajućoj većini. Smatram da ovim zakonom će te lokalne samouprave od ovih sredstava koje će dobiti, da će ih znati rasporediti, da ti lokalni čelnici i njihova vijeća će znati upravljati i da će to biti na korist i opstanku poglavito mladih ljudi na tim područjima, ovom govorim za svoj cetinski kraj jer mi je to obaveza, odatle sam ponikao, ovo je pojedinačna rasprava i ja sad govorim u svoje ime, znači u svoje ime a vjerojatno i u ime svojih kolega iz kluba, osobno ću zakon podržati i nadam se da ovim zakonom pridonijet se puno lokalnim samouprava ali očekujem i drugih ministarstava, poglavito od regionalnog razvoja da također slijede ovaj primjer decentralizacije i ravnomjernoga razvoja RH. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Milošević je dignuo povredu Poslovnika. Aha, replika, dobro, onda moramo redom. Prvi se za repliku se javio uvaženi zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Bulj, spominjali ste decentralizaciju i da veliki dio novaca odlazi u grad Zagreb, ja bi na način htio razbiti taj mit o tim novcima koji odlaze u grad Zagreb. Grad Zagreb ima ogroman proračun od 7 i pol milijardi kuna, ali jednim primjerom ću vam pokazati di zapravo taj novac odlazi. Sesvete, gradska četvrt Sesvete ima oko 80 tisuća stanovnika i ti svi ljudi u gradu Zagrebu plaćaju 18% prireza i tih 18% ide u gradski proračun a on za taj novac, ti građani Sesveta ne dobivaju adekvatnu skrb, evo odvest ću vas jedanput u Sesvete, tamo imate jako puno svojih fanova u tom kvartu, dakle jedna semafor na koji oni čekaju ujutro otprilike 45 minuta čekaju na taj semafor. Godinama mole za denivelaciju tog raskršća, ništa se ne događa i radi se o tome da zapravo taj novac koji građani grada Zagreba uplaćuju i kroz prirez, odlazi na krive projekte i da građani grada Zagreba zapravo ne žive dobro, da je to jedan mit koji se stvara u javnosti, evo samo sam to htio pojasniti.
Odgovor uvaženog zastupnika Bulja.
Pa ovim zakonom se u biti pokušavaju ispraviti te nepravde i da u biti porezi najvećim dijelom ostanu u lokalnim samoupravama. Međutim, Zagreb je, ne znam sad točno, kako Zagreb to raspoređuje ali znam da je Zagreb jedan od najrazvijenijih dijelova i to je prirodno, on je ipak centralni grad ali nije dobro da je samo Zagreb razvijen a ostatak Hrvatske da je nerazvijen, da imamo 2/3 prazne. Ovim zakonom se u biti siromašniji će dobiti nešto više ali neće biti neki veliki gubici ovima koji imaju, to je taj ravnomjeran razvoj o kojem sam ja cijelo vrijeme govorio, u biti meni je najteže kad naši mladi ljudi iseljavaju. Ajde kad dođu Zagreb, i to nije dobro, iz tih krajeva nerazvijenih, ali kad odlaze u drugu državu zbog toga što nemaju vrtić, nemaju infrastrukturu, nemaju besplatne udžbenike, nemaju prijevoz iz svoga mjesta do škole ili su škole urušene. Lokalna samouprava ima problema i drugih. Pa ja sam osobno kupio peticiju 2014., organizator sam te peticije kad je proglasilo Sinj razvijenim gradom, Gorski kotar razvijenim … [[Govornik se ne razumije.]] 2014. je zakonom o regionalnom razvoju gdje je indeksacija bila katastrofalna. Mi moramo bez obzira u kojoj se poziciji nalazili, ono što je dobro za sve anomalije, ovo je jedan kotačić vrlo bitan, jel', ali ima još tisuće kotačića. Ovo je ono zbog čega sam i ušao sa svoje lokalne razine u politiku jer ovaj zakon je u biti nešto što je bar dijelom decentralizira tj. jednim većim dijelom decentralizira lokalnu samoupravu. Lokalna samouprava je bit života a poglavito u područjima gdje ljudi odlaze. Prema tome, Marko, znam da je u Sesvetama problem, ali to je problem koji ćete morati riješiti sa gradonačelnikom. Žalosno je što Cetinska krajina nema 150 tisuća … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Pa bilo je dirljivo slušati kolegu Bulja kako je zadovoljan sa sredstvima koja će dobiti grad Sinj ovim prijedlogom zakona ali ostali ovi nerazvijeni krajevi, ja bi isto tako trebao biti zadovoljan s onim što će dobiti moj rodni grad i mislim da je to prilika i da ste dobro primijetili da ti gradovi, znači i te jedinice lokalne samouprave, te općine izađu sada s obzirom da će dobiti taj novac od države, naravno ovo su sad samo nekakvi izračuni koji ne moraju biti takvi u konačnici, ali opet se radi o velikim sredstvima. Moći će taj novac iskoristiti kako bi olakšali život svojih građana, evo dali ste dobar prijedlog, znači moći će osloboditi svoje građane komunalne naknade, moći će, evo mi smo imali obećanje kod nas da će biti besplatan vrtić za sve, tako da će sada ovi novci dati mogućnost da se ide u tom smjeru i da ta predizborna obećanja koja nisu bila u tom trenutku realna, sada sa ovim prijedlogom zakona, postaju realna i ostvariva, što naravno i mene, kao čovjeka koji dolazi iz tog grada, iz tih nerazvijenih sredina mora veseliti. A sam prijedlog zakona vidjeti ćemo što će biti naravno i u drugom čitanju i što će sve doći od amandmana i možda i od strane Vlade, a i od strane drugih klubova, vidjeti ćemo kako će izgledati onda ću odlučiti ja osobno, a vjerujem i kolege zastupnici, hoće li podržati ovaj prijedlog. Ali, definitivno jedan dobar dio jedinica lokalne samouprave koji je nerazvijen, koji ima veći broj stanovnika, će ovim dobiti određena sredstva i ta sredstva će biti decentralizirana. Postoji dio općina i gradova koji je nezadovoljan posebno one otočne gradove i općine i tu treba vidjeti na koji način se njima može izaći u susret jer ipak su oni na jedan drugi način u jednom nepovoljnijem položaju naspram ostatka Hrvatske. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bulja.
Kolega Grmoja ja vjerujem da će lokalni čelnici, neće sada koristiti ova sredstva koja će dobiti i Sinj i Metković i ne znam koje sve druge sredine, Vrgorac, Gorski Kotar, njihove lokalne samouprave, da neće sad koristiti za nastavak uhljebljivanja i stvaranje još većih problema. Da će biti to sredstva koja će ići u ulaganja i stvaranje novih vrijednosti zapošljavanja, tj. stvaranje dobrih uvjeta za življenje, a ne, kao što je do sad bilo, bez kriterija su bili, se davali poticaje brdsko planinski ta sredstva koja su otišla, bez tih da su bila namjenski. I naravno, da su se tu koristile ugl. ili za davanje razno raznih, ne znam na koji način sredstva, ali nije se ulagalo namjenski. To je problem. Nego se gledalo jučer po populističko politički da bi se zadovoljili birači s ovim. A smatram da ovaj novac i svaki čelnik koji dobije ovaj novac, da može sada usmjeriti za opstanak tih ljudi. Jer ugl. će ovdje najviše osim otoka, a nadam se da će za otoke i drugim zakonima … [[Govornik se ne razumije.]] zakon će se naći rješenje. Smatram da je ogroman iznos jako ja po svom izračunu, po 2016. ispada da moj grad Sinj će dobiti 22 milijuna kuna više sredstava. I naravno, tako će dobiti i druge jedinice lokalne samouprave. Znači to je ogroman iznos, ako bude 2018. taj iznos to je ogroman novac. A ako će čelnici lokalnih samouprava usmjeriti gdje treba. Naravno, ako oni budu uhljebljavali, ako budu otvarali tvrtke … [[Govornik se ne razumije.]] subvencionirali tvrtke, tj. davali im novac, kao što se do sada radilo, onda iz ovoga neće biti ništa. Ali je zakon napravio ono za što bi trebalo služiti, decentralizacija, poglavito vrlo bitno zbog … [[Govornik se ne razumije.]] i ključno što ste rekli, ovo je prvo čitanje. Ja vjerujem da će se doraditi i za otoke i u dugom čitanju i drugim zakonima i propisima. Jer svima je nama u konačnici interes Hrvatska.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Borisa Miloševića. Izvolite.
Uvaženi kolega Bulj, ja u svom izlaganju, dakle, u svojoj raspravi nisam bio, ja sam pohvalio dakle, mjere iz ovog zakona, ali nisam bio toliko jasan i glasan kao što ste vi bili. Smatram da je dobro da vi kao zastupnik koji zapravo ste u opoziciji ali kad ste bili u opoziciji, niste ste libili kritizirati i napadati i Vladu i sve zakone i sve mjere, ste prepoznali dobra rješenja u ovom zakonu kojim će se osigurati više sredstva, kojim će se dakle, osigurati sredstva za siromašnu Dalmaciju, za siromašnu Dalmatinsku zagoru i za opstanak ljudi u tom kraju. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bulja.
Kolega ja sam bio u većini … [[Govornik se ne razumije.]] i znam kad se je glasalo u ovome redu ali na drugoj strani, kad se glasalo o proračunu ovo je jedan od razloga zbog kojeg nisam glasao za proračun. To je zbog politike koja je obećana tada bila, znači obećana osobno od ministra Marića, tada da će biti na onome proračunu 2017. Nažalost, to se nije dogodilo. Ali evo, bolje ikad nego nikad. I kad sam bio na vlasti nisam podržao sad iz oporbe govorim da su ovo dobre mjere. Ja mislim da takav zastupnik treba i govoriti, uza sve anomalije možda to netko može primijetiti, a da će tajnik ili ministarstvo uvažiti. Ja ne govorim, ali govorim prema izračunu što sam ja gledao po određenim gradovima, prema toj formuli, u biti Dalmatinska zagora i Lika, Gorski kotar, koji je također oštećen, Slavonija i ostala razvijena područja ovim zakonom se u biti taj ravnomjeran razvoj se implementira u biti kroz zakonske. Što će biti u 2018. da će u drugom čitanju, pardon, to ćemo vidjeti. Ovaj zakon je još jednom ponavljam i nadam se da će i ostala ministarstva težiti toj decentralizaciji. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Damira Mateljana. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, kada bi netko sa strane, recimo sa Danske promatrao naš sustav, naše društvo, a da nije direktno uključena njega mogao bi temeljem broja jedinica lokalne samouprave pretpostaviti da je Hrvatska decentralizirana država. Međutim, 556 jedinica lokalne samouprave na 4 milijuna stanovnika od 100, do preko 100000 sa jednakim obavezama i funkcijama nije zalog i svakako nije pokazatelj decentraliziranosti države već sasvim suprotno. Upravo zbog toga što je ova država visoko centralizirana, do sada je i rastao broj općina i gradova, jer da bi neka lokalna zajednica, bila ona grad, gradić, varoš, selo, seoce, uspjela doći barem do dijela financijskih sredstava, do dijela prihoda koje su ostvarili stanovnici određene zajednice kako bi uložila u svoj mikro razvoj, dakle, da bi došlo do tih sredstava, dakle, svaka ta zajednica mora imati pravni okvir ili grada ili općine, potpuno svejedno, zapravo potpuno svejedno, do ovog današnjeg prijedloga. Ispada da je sve u novcu i ukoliko pitate čelnike jedinica lokalne samouprave vjerujem da će vam reći, kako je upravo ovaj zakon, Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave ono najvažnije najpresudnije za opstanak i za razvoj određene jedinice lokalne samouprave pa tako vjerujem, a to je bilo prisutno iz današnje rasprave da su načelnici, gradonačelnici i župani iznimno zainteresirani za ovaj zakon što se međutim ne bi moglo reći recimo za Udrugu općina u RH koja baš i nije bila uključena u izradu ovoga zakona. Ono što je po meni dobro u ovom zakonskom prijedlogu je da je intencija ovoga zakona zaista da se jednim zakonom jednostavnije i razumljivije definira raspodjela prihoda od poreza na jedinice lokalne samouprave i da se pojednostavi sustav fiskalnog izravnanja te sustav financiranja decentralizirani funkcija jer do sada su zakonski okviri koji su to regulirali bili ono poput 50 nijanse sive i pri tome mislim na formu a ne na sadržaj, dakle mislim isključivo na boju. Osim pojednostavljenja sustava, drugi cilj predlagatelja a to je da sustav bude pravedniji mislim da ima više ozbiljnijih manja. Ovim prijedlogom zakona napušta se vezano sa raspodjele poreza na dohodak sa indeksom razvijenosti te sve one općine i gradove koji su bili ispod 75% indeksa razvijenosti RH ostaju bez 28% poreza na dohodak, odnosno bez 16% one koje su bile otočne jedinice lokalne samouprave odnosno brdsko-planinska područja. I to bi u konačnici značilo zapravo katastrofu za te jedinice lokalne samouprave kada ne bi 17% poreza na dohodak bilo raspodijeljeno udio za fiskalno izravnanje. Temeljem prijedloga ovoga novog zakona pravo na fiskalno izravnanje imaju one jedinice lokalne samouprave čiji kapacitet ostvarenih poreznih prihoda je manji od referentne vrijednosti kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda. Kada sam rekao da je intencija cilj, veće pravednosti ovog prijedloga zakona ima više mana, onda su te mane sadržane u članku 7. stavku 3. i stavku 4. koji uređuju kriterije za izračun referentnih vrijednosti i kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda kako za općine tako i za gradove. Što se općina tiče, dakle prijedlogom ovog Zakona referentna se vrijednost utvrđuje temeljem petogodišnjeg prosjeka ukupnih prihoda od poreza na dohodak ostvarenih na području općine te od prireza koje bi općina ostvarila uvođenjem najveće stope prireza po glavi stanovnika uvećanim u konačnici za 50%. To se isto odnosi i na gradove s time da nema onog povećanja na kraju od 50%. Ovakvo iščitavajući ispalo bi zapravo da možda su općine zbog ovog uvećanja od 50% u prednosti ali nisu jer krajnji izračun nam govori o tome dakle da je ta referentna vrijednost za općine 1900 kuna a da je ona za gradove 2500 kuna. Zakonski okviri koji reguliraju ovlasti i javne funkcije jedinica lokalne samouprave u RH ne prepoznaju nikakve razlike između općina i gradova. Ne samo da one jedinice lokalne samouprave koje nose titulu grada nemaju veće, drugačije, ozbiljnije fiskalno opterećenje i ovlasti već su mnoge općine kako po svojoj veličini, tako i po broju stanovnika mnogo veće od mnogih gradova. Stoga ja zaista ne razumijem kriterij po kojem predlagatelj predlaže ovakav diskriminacijski prijedlog koji stanovnike općina čini manje vrijednima i to, imamo i konkretan izračun, dakle stanovnik općine vrijedi 600 kuna manje po glavi stanovnika od onoga koji živi u gradu. Pa se ja pitam dakle, da li je cijena gradnje ceste u općini za 600 kuna manje, da li je cijena vrtića u općini za 600 kuna manja, da li su dakle komunalna infrastruktrua, socijalna infrastruktura jeftinije u općini nego što su to u gradu. Naravno da nisu, jedino ako predlagatelj smatra dakle da su općine prostor, ruralni prostor a da u ruralnom prostoru nisu potrebne ceste, da nisu potrebne kanalizacije, da su vrtići, domovi zdravlja i da je civilno društvo zapravo luksuz koje ruralnom prostoru ne treba. Po svim relevantnim metodama preko 80% RH je ruralno područje, dakle ova zemlja je ruralna zemlja. EU je davno prepoznala važnost razvoja ruralnoga područja pa stoga EU većinu svoga novca upravo i troši na razvoj poljoprivrede, odnosno na razvoj ruralnoga prostora. S time da razvoj poljoprivrede ne znači ujedno ulaganje isključivo u šta ja znam u traktore i u plugove, već u razvoj poljoprivrede, razvoj ruralnog područja znači razvoj malog i srednjeg poduzetništva, znači razvoj društvene infrastrukture, znači razvoj civilnog društva, zapravo znači podizanje kvalitete života u ruralnom prostoru kako bi ruralni prostor bio konkurentniji i kako taj prostor se demografski ne bi osiromašavao. Zadnji sam zastupnik koji će se vraćati u prošlost pogotovo ne u onu nakon 45 godine. Međutim, ovakva me politika podsjeća na onu politiku koja je govorila ajmo svo stanovništvo sa sela preseliti u gradove, strpati ih u nebodere, kako bi oni punili naše tvornice. To je onda možda imalo i smisla kada su stvarno tada naši gradovi imali industriju, međutim danas ti stanovnici iz ruralnog područja pune tvornice negdje u Irskoj, Švedskoj ili šta ja znam gdje. Intenciju predlagatelja da ovaj zakonski prijedlog bude pravedniji i od dosadašnjeg zakonskog okvira koji se odnosi na financiranje lokalne samouprave u mnogome narušava činjenica da je za izračun referentne vrijednosti osim prireza kao kriterij uzet isključivo porez na dohodak bez komunalne naknade, bez ekološke rente, bez poreza na kuću na odmor, bez boravišne pristojbe. Takvim izračunom one jedinice lokalne samouprave koje imaju razvijene turističke kapacitete a to su gotovo pa isključivo primorske općine i gradovi, biti će u puno povoljnijem položaju nego što su to kontinentalna općina i gradovi. Neke jedinice lokalne samouprave upravo ovim prihodima, upravo im ti prihodi čine više od 50% proračuna te će oni zbog nižih prihoda iz poreza na dohodak zapravo biti korisnici Fonda za izravnanje i time imati još dakle veći BDP po glavi stanovnika. Osim jednostavnijeg, razumljivijeg i pravednijeg načina definiranja sustava raspodjela prihoda od poreza Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave svakako bi trebao za cilj imati i dugoročnu sigurno i održivost lokalnih proračuna. Međutim, ovaj zakonski prijedlog predviđa raspodjelu isključivo jednog poreza a to je porez na dohodak. Intencija je kakva u cijeloj Europi pa tako i u Hrvatskoj, dakle da će opterećivanje rada padati pa će tako padati i lokalni proračun. Porez na dobit postaje isključivo prihod centralne države čime se u potpunosti demotivira lokalna samouprava za rast uspješnih tvrtki, a o preraspodjeli jedinog sigurnog poreza to je porez na dodanu vrijednost naša država i ne razmišlja. Na kraju ću zaključiti dakle da upravo će one općine koje su najsiromašnije i sa najnižim financijskim kapacitetima nakon 2019. godine biti još i siromašniji, a to su upravo one općine u Dalmatinskoj zagori, to su upravo one općine u Cetinskoj krajini, to su upravo one općine u Gorkom kotaru. To će tako ostati ukoliko ovakav zakonski prijedlog ostane i u drugom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo repliku, uvažene zastupnice Dragice Roščić.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Kolega Mateljan vi isto brzo pričate ko ja, ali uspjela sam vas sve pohvatati, vidi da ste načelnik općine da dolazite iz ruralnog područja kao ja i s dosta toga se slažem s vama. Na početku ste počeli spominjati decentralizaciju i moram reći da nažalost ovaj zakona, a očekujemo takve zakone današnja rasprava nam govori da ih trebamo, nije onaj zakon koji će donijeti decentralizaciju. Ono što se ovim zakonom donosi to jest da ove općine ne izgube prihode koje bi izgubile da su zakoni ostali isti uslijed smanjivanja poreznog opterećenja rada. Tako da ukoliko kretanja na tržištu budu nepovoljna svakako će općine dalje gubiti i tu ste vi potpuno u pravu. Zato vas najiskrenije kao oporbu pozivam da pratite buduće zakone koji će se ticati decentralizacije u RH. Pred nama je bio jedan dobar zakon, to je Zakon o poljoprivredi koji omogućuje tu decentralizaciju, ali imali smo dosta zakona koji su više decentralizirali obveze kao što je Zakon o zaštiti životinja pa namećemo jedinicama lokalne samouprave nove troškove, nove obveze. Onaj zakon koji će nam omogućiti doista jednu decentralizaciju kojega svi trebamo pratiti je Zakon o državnoj imovini i stavljanja u funkciju državne imovine kako u ruralnim područjima tako u urbanim područjima isto kao i Zakon o pomorskim koncesijama o pomorskom dobru i morskim lukama, doduše to nije za vaš predio iz kojeg vi dolazite nego za onaj iz kojeg ja dolazim. Ali definitivno kao oporbu najiskrenije vas pozivam da pratite te zakone koji se izravno tiču decentralizacije, također i Ministarstvo financija da prati ostale resore jer ti će zakoni kako budu dobro napisani i provedeni što se prije državna imovina stavi u funkciju će se odraziti na prihodovnoj strani državnog proračuna. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Mateljana.
Hvala. Uvažena kolega, pričo ja brzi ili pričo ja polako na kraju kada razgolitimo zakon, kada ga potpuno ogolimo ukoliko ostanu ovakvi kriteriji preraspodjele poreza na dohodak preko 50% jedinica lokalne samouprave u RH imat će manje prihode u svom proračunu i to upravo one koji su u ruralnom području, a neki imaju najniže kapacitete. Područja od posebne državne skrbi do sada su imali 88% udjela u porezu na dohodak, sada će imati 60. Nema te kompenzacije koja će im to nadoknaditi do 2019. godine tih 50% bit će premalo, nakon 2019. godine prihodi tih, smijte se vi kolegice koliko god hoćete, nakon 2019. godine prihodi tih općina smanjit će se za između 20 i 50%. Ja se bojim da će svi oni načelnici koji sada hvale ovaj zakon se nakon 2019. godine probuditi u noćnoj mori kada budu vidjeli kakve će im biti projekcije proračuna za 2019. i za 2020. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Pernara. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, vaša ekscelencija. Tijekom rasprave replicirao sam jednom gospodinu iz SDP-a, nažalost njegovo ime sam zaboravio, ali on mi je rekao da lokalne jedinice ne mogu poslovati sa gubitkom za razliku od države pa da zato niti nemaju dugova, kao tobože dižu neke kredite ali kao ne žive ne dug. Njegova suština njegove teze je bila da lokalne jedinice samouprave ne žive na dug. Međutim on nažalost kao i mnogi drugi u ovom Saboru ne shvaća da je novac dug sam po sebi odnosno da je jedini način na koji se stvara novac izdavanje kredita. Ako ja u Saboru dobijem plaću recimo 15 tisuća kuna ja osobni nisam ušao u kredit, ali je netko drugi morao ući u kredit da bi ta plaća meni bila isplaćena ili slikovito rečeno, ako pola naših umirovljenika prima mirovine koje u Mirovinskom fondu ne postoje, novac za njih u suštini postoji tako da se država za njih zadužuje. Međutim kada neki umirovljenik primi svoju mirovinu on ne shvaća da je taj novac dug, da je netko prethodno morao uzeti kredit da bi se njemu isplatila mirovina. Upravo zbog nerazumijevanja te osnovne činjenice mi se danas nalazimo u situaciji da je cijela zemlja s jedne strane u dugu, znači dužničkom ropstvu, a s druge strane bez novaca u besparici. I kako bi se riješio problem besparice ili ajmo reći poboljšalo financiranje države ili što god već, država je išla za tim da povećava poreznu presiju, da stavlja sve veće poreze međutim usprkos sve većim porezima, porezni prihodi padaju. Jedan od razloga za to je i u tome što jednom kada porezi prijeđu neku normalnu granicu tada njihovo daljnje povećanje ne vodi povećanju prihoda već naprotiv njihovom padu. Ista stvar je i sa lokalnom samoupravom, znači uvođenjem novih nameta samo se prividno mogu povećati prihodi lokalne samouprave. i logična stvar je da problem besparice svako gleda kao svoj osoban, međutim problem besparice nije osoban problem nego problem cijelog društva, što će reći da problem nedovoljnih sredstava u jedinicama lokalne samouprave je identičan i problemu u tome što država nema dovoljno novaca i što građani nemaju dovoljno novaca. Znači nitko nema dovoljno novaca i očito je da rješenje za tu trajnu kunsku besparicu koja u Hrvatskoj traje od uvođenja kune '94. na petu odnosno pretvaranja HNB-a u mjenjačnicu nitko ne shvaća da tu loži uzrok naše besparice i ovaj zakon kao ni svaki drugi zakon koji će se baviti izmjenama poreza odnosno poreznih stopa uvođenjem ili ukidanjem nekih poreza neće riješiti problem besparice u zemlji. Neće, znači, da uzmete Opći porezni zakon, preokrenete ga naopačke i sutra će opet biti besparice. Bio PDV 20% ili 25% , i dalje će biti besparice. Jednostavno se problemi na razini raspodjele više ne mogu riješiti, međutim, oni se na taj način pokušavaju rješavati ali mi vidimo da se ne mogu riješiti ali oni se na taj način bezuspješno rješavaju već 20 godina. I sada što se događa? Postoje dvije mogućnosti. Jedna mogućnost je da razmišljamo van kutije i da kažemo ako način na koji smo ih dosad rješavali ne nudi rješenje, hajmo promjenom načina razmišljanja predložiti drugo rješenje a to je promjena monetarne politike. To je da HNB kao i ne znam, Europska središnja banka, federalne rezerve i druge centrale banke, jednostavno prestane biti mjenjačnica i počne emitirati novac koji bi bio slobodan od duga i s kojim novcem bi se jednostavno moglo ubiti dvije muhe jednim udarcem. Moglo bi se i riješiti problem i besparice i prezaduženosti ali naravno država bi prvo trebala ukinuti valutnu klauzulu. Međutim, budući da je to jedino rješenje koje može izvući zemlju iz besparice odbačeno, znači apriori 90% saborskih zastupnika kaže ne, ne može se mijenjati uloga HNB-a, HNB mora ostati mjenjačnica i s tog razloga se vraćamo na današnju raspravu večerašnji događaj s kojim stvaramo privid da ćemo nešto riješiti. A ovaj zakon neće ništa riješiti. Jednostavno će situacija u zemlji biti sve teža i teža s vremenom i to pazite zašto. Ne zato jer će možda zakon bit loš ili jer je zakon kriv za to ovaj, o lokalnim porezima, ili čemu već, već će situacija ići na gore zbog tzv. kumulativne kamate, zbog složenog ukamaćivanja. Jer dug države raste, dug jedinica lokalnih samouprava raste i naroda, znači i njihov dug isto raste, i kako su svi zaduženi i kako kamate se na to obračunavaju, jednostavno svi tonu i sve veći dug. Znači iz tog duga nema izlaza, dame i gospodo. I kako će tonuti u sve veći dug, kako će društvo biti po sve većim teretom duga, morat će država rasprodavat svu imovinu, morat će jedinice lokalne samouprave svu imovinu, morat će građani i firme. I ovaj model koji smo mi prihvatili vodi cijelo društvo ka bankrotu. Neki kažu da sam ja lud, neki kažu da sam klaun, neki kažu da sam jednostavno čovjek koji priča istinu. Što sam od toga troje, pokazati će budućnost. Jer jednog dana sa vremenskim otklonom, 20, 30 ili 50 godina unazad, ljudi će slušati moje riječi i pitat će se je li ovaj čovjek poput onoga, kako se zvao, ja mislim da je jedan mladi dečko u bajci Carevo novo ruho koji je govorio da je car gol i ja svima vama govorim da je car gol a vi svi gledate njegovo sjajno odijelo i govorite kako je lijepo, kako su krasne boje, kako se dobar kroj itd. Ali ja vam govorim, ali ljudi, car je gol. Problem besparice i kreditne krize ovim zakonom se neće riješiti iako je namjera da se riješi problem prihodovne strane proračuna ili čega već, ali neće se time riješiti. Nažalost, bojim se da moje riječi padaju na, kako se to u narodu kaže, padaju na zatvorene uši, jednostavno moje riječi do vas ne dopiru. Ja mogu ovdje pričati do sudnjeg dana, vi ćete reći, ma samo ti Pernar pričaj, nas ti to ne zanima, ali moja je dužnost kao pripadnika državljanina ove države, kao građanina grada u kojem živim, kao pripadnika naroda hrvatskog kojem pripadam, ukazati svojim sunarodnjacima i svim ostalim ljudima koji žive u našoj zemlji da ukoliko se ova monetarna politika ne promijeni, da će bez obzira na izmjenu poreznih zakona društvo nastaviti propadati. Hoćete li vi primiti kao srcu moje riječi? Hoćete li ih odbaciti? To je samo vaš izbor i samo vaša odluka. Moja želja nije uništiti vas, moja želja nije boriti se protiv vas, moja želja je pobijediti monetarni sustav baziran na kreditu sa centralnom bankom kao mjenjačnicom skupa s vama. Ali ako vi ćete ostati lojalnom tom korumpiranom financijskom sustavu koji nam drži u dužničkom ropstvu, ja onda nemam drugog da tako kažem alata, nego govoriti protiv vas i boriti se protiv vas. Iako vas možda kao ljude osobno volim. Evo npr. gospođu iz HDZ-a koji sjedi tamo u drugom redu, meni je ona osobno jako draga, ja sam maloprije razgovarao sa njom i ja nemam apsolutno ništa protiv nje i protiv 90% ljudi koji ovdje sjede u Saboru ja nemam apsolutno ništa, znači ja nemam nikakve osobne motive protiv vas. Moja je jedina želja da hrvatski narod bude slobodan i da naša država bude slobodno društvo u kojem ljudi neće živjeti u ekonomskom ropstvu jer ono što ih drži u ekonomskom ropstvu, zapravo ih drži pod neprekidnim nasiljem, terorom ovrha, terorom besparice i na kraju krajeva, siromaštva. Jer siromaštvo je uzrok toga što su ljudi tužni i depresivni. Siromaštvo je uzrok toga što se obitelji raspadaju i što ljudi bježe iz zemlje. A sve dok je ovakav financijski sustav, mi ćemo živjeti u siromaštvu i tonuti sve dublje i dublje. Hvala vam ljudi. Živjeli.
Hvala lijepo na ovoj raspravi o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. A sada će zadnji, zadnja pojedinačna rasprava biti ona uvaženog zastupnika Arsena Bauka. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Jedna od sljedećih točaka nam je izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2014./2015. a također Zakon o otocima nalazi se u jednoj svojoj fazi, savjetodavnoj, sada ne znam kako je to obzirom na ove nove okolnosti s Obiteljskim zakonom promijenjena procedura, gdje je on sada ali biti će tu negdje na putu. Ovo izvješće koje će biti za 3 točke dnevnog reda, negdje u 2 u noći, je za 2014./2015. ali će ono za 2018. biti nešto vjerojatno drugačije i lošije. Naime, prijedlogom ovog zakona općinama i gradovima na otocima ukida se 16% poreza na dohodak čime su se godinama financirali kapitalni i razvojni projekti na otocima. Ova sredstva gradovi i općine na otocima imaju na raspolaganju od 2002. godine i uz pomoć njih su gradili komunalnu infrastrukturu i druge kapitalne i razvojne projekte. Ako ovaj zakon u ovom obliku bude usvojen, dakle općine i gradovi na otocima biti će u situaciji da više neće imati sredstva za financiranje važnih kapitalnih i razvojnih projekata a pak onim otočnim općinama i gradovima koji imaju indeks razvijenosti veći od 100%, odnosno 4.-te i 5.-ta skupina ovakvim prijedlogom zakona drastično će stanjiti prihod od poreza na dohodak a onda neće biti u mogućnosti niti konkurirati na mjeru 7 iz EU fondova. Također dakle sredstva koja su bila na raspolaganju do sada ili ih neće biti ili će biti u kompenzacijskim mjerama dosta manji. Također smatram da bi se eventualno smanjenje nejednakosti između jedinica lokalne i regionalne samouprave trebalo provoditi tako da se ovima manjima nešto da ali ne na način da se ovima koji su nešto bolji nešto uzme nego da ako želi država smanjiti tu nejednakost neka iz svojih sredstva to napravi. Dakle mjere koje sam ovdje spomenuo neće pogoditi jedinice lokalne samouprave koje se ne nalaze na otocima, stoga bih u konačnom prijedlogu zakona obzirom da po Poslovniku sabora se i predlagatelj mora očitovati o iznesenim prijedlozima zastupnika predložio da se na općinama i gradovima na otocima ostavi ovih 16% i molim da se u obrazloženju rješenja u konačnom prijedlogu zakona u onom dijelu teksta koji bude govorio o prijedlozima koji su prihvaćeni što se nadam ili oni koji nisu prihvaćeni što se ne nadam da se na to i odgovori. I također samo bih spomenuo da se izdvajanje za županije iz poreza na dohodak sa 16,5% povećava na 17%, ja bih rekao da je to ustvari 3. ili 4. krug lokalnih izbora i da se na taj način ustvari nagrađuju županije za dobar rezultat jedne od stranaka koja sudjeluje u Vladi. Zahvaljujem.
Hvala. Ako ste mislili da ćete ostati bez replike, varali ste se. Uvažena kolegica Dragica Roščić ima repliku.
Potpredsjedniče zahvaljujem. Poštovani kolega Bauk, možete li mi reći, s obzirom da ste se u dijelu svoje rasprave osvrnuli da će provođenje novog zakona odnosno donošenjem istoga otoci ostati bez mogućnosti da koriste mjeru 7, znači koja se odnosi na temeljne usluge i obnovu sela u ruralnim područjima. Zbog čega bi one ostale bez mogućnosti provedbe mjere 7?
Odgovor poštovanog zastupnika Bauka.
Možda sam napravio lapsus, dakle otoci i općine na otocima koji su razvijeni u startu su ispod crte na kada budu aplicirali za EU fondove i čak i kada bi zadovoljili neke uvjete to bi ih što su razvijeni toliko bacilo da jednostavno bi bili ispod. To je. A mislim primjerice, ispada da što je manje stanovnika pa onda ono prosjek po stanovniku to ispadne bolje. Dakle što manje bude ljudi na otocima biti ćemo statistički gledano razvijeniji. Mislim da to nije baš najbolji kriterij. Ali dobro. Ja vjerujem da će prijedlozi biti razmotreni obzirom da su načelnici koji pripadaju vašoj stranci sa otoka također izražavali određeno nezadovoljstvo da će se razmotriti i da će za drugo čitanje doći bolji prijedlog. Evo to se iskreno nadam. Hvala.
Hvala. I sada će u ime predlagatelja riječ uzeti uvaženi državni tajnik Željko Tufekčić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene saborske zastupnice i zastupnici. Tu sam bio napisao nekakvih niz bilješki, međutim, temeljem i sugestija drugih a i mene samog odustati ću od njih svih nego samo ću zahvaliti na ovoj zaista iscrpnoj i sveobuhvatnoj raspravi. Drago mi je koliko god su malo tu i noge zaboljele ali drago mi je da je potrajala i da smo čuli puno dobrih i konstruktivnih rasprava. Zahvaljujem svima a posebno su moram priznati godile ovako izravne pohvale nekih koji to rijetko čine. Čuli smo sve što ste komentirali, dobiti ćemo i stenograme i vjerujem da ćemo u drugom čitanju doći sa još boljim prijedlogom. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepo.
Prelazimo na drugu točku, to je Prijedlog Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, prvo čitanje, P.Z. br. 200, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se prijedlog zakona o financiranju jedinica lokalne i područne, regionalne, samouprave i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanju teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 84 glasa za, 14 suzdržanih i 18 glasova protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada ćemo prijeći nakon 7,5 rasprave prve točke na 2. točku. A to je: - Konačni prijedlog Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, drugo čitanje, P.Z.E br. 128; Predlagatelj je Vlada RH, na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Amandmane su podnijeli Ivan Lovrinović, klub MOST-a, klub SDP-a, klub Živog zida i SNAGA-e. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija, gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Cijenjene saborske zastupnice i zastupnici. Dakle, konačni prijedlog Zakona o sprječavanju i pranja novca i financiranju terorizma je pred nama. On je u odnosu na prvo čitanje doživio manje korekcije. Ja ću nastojati s obzirom na vrijeme u kojem se ova rasprava kreće događati tako da imate više točaka još poslije koliko znam. Probati ću biti što kraći. Dakle, na 4. sjednici Hrvatskog sabora, održanoj 30.6. ove godine, donesen je zaključak kojem se prihvaća prijedlog Zakona o sprječavanju i pranja novca i financiranju terorizma. Tijekom rasprave čule su se određene primjedbe i prijedlozi koji su razmotreni i evo, u odnosu na prvo čitanje, bitnije promijene odnose se na sljedeće. Dakle, uvažavajući primjedbe iznesene tijekom rasprave u Hrvatskom saboru, u članku 46. stavak 3, po opisu političkih izloženih osoba koji je preuzet iz Direktive 849 iz 2015. s kojom se u biti usklađujemo dodana je nova točka 10. koja glasi „Općinski načelnici, gradonačelnici i župani i njihovi zamjenici izabrani na temelju zakona kojim se uređuju lokalni izbor i u RH.“. Dakle, među političke izložene osobe, a upravo temeljem prijedloga koji smo ovdje čuli u političke izložene osobe, uvršteni su i načelnici, gradonačelnici i župani i njihovi zamjenici, kako sam rekao. Također, čl.52. izmijenjene i dopunjen je na način da su u stavku 52 dodani novi stavci, uz stavku 52 novi stavci 6, 7 i 8, kojima je uvedena mogućnost utvrđivanja i provjere identiteta stranke na daljinu na temelju vidio elektroničke identifikacije u svrhu ispostavljanja poslovnog odnosa kao što je npr. otvaranje računa. Također ministar financija donosi pravilnik kojim propisuje minimalne tehničke uvjete koje moraju ispunjavati sredstva video elektroničke identifikacije, koje će obveznici, dakle, banke i svi oni drugi koji su obveznici primjene samog zakona, koristiti u svrhu video elektroničke identifikacije stranaka. Dakle, smatram potrebnim također navesti razloge za donošenje ovog zakona, to je prije svega usklađivanje sa Direktivom 849 iz 2015., a za zaštitu financijskog sustava od pranja novca i financiranja terorizma, koji je kao pravno obvezujući akti EU. Ovaj zakon predstavlja nadogradnju već uspostavljenog sustava, sprječavanja pranja novca i financiranje terorizma u RH, i dodatno se uvode novi standardi u prevenciji pranja novca i financiranja terorizma, čim je predlagatelj želi nadograditi već postojeći sustav, a sve u cilju zaštite financijskih interesa RH. Ono što je prethodnih dana probudilo najveći interes i javnost, a kako vidim i po amandmanima i klubova, a i samih vas saborskih zastupnika, je registar stvarnih vlasnika. Dakle, konačni prijedlog zakona u člancima od 32. do 36. definira registar stvarnih vlasnika kao središnju elektroničku bazu podataka koja sadrži podatke o fizičkim osobama, stvarnim vlasnicima pravnih osoba. Dakle, registar stvarnih vlasnika osniva se u svrhu raspolaganja točnih informacija o stvarnom vlasništvu pravnih subjekata, osnovanih u RH, u cilju smanjenja mogućnosti zloupotrebe pravnih subjekata za prekrivanja identiteta stvarnih vlasnika, kao eventualnih počinitelja kaznenih dijela, pranje novca, uključujući i porezne utaje i prijevare ta za financiranje terorizma. Dakle, zakon propisuje da su podaci iz registra stvarnih vlasnika u opsegu i na način propisanim zakonom dostupnim sljedećim ovlaštenicima. Ovlaštenim službenicima u uredima za sprječavanja pranja novca, ovlaštenim osobama nadležnih državnih tijela i zakona, to su nadzorne službe Ministarstva financija, dakle financijski inspektorat, carinska uprava, porezna uprava, zatim DORH, USKOK, PEN USKONK, SOA, HANFA, HNB i drugi. Bankama i drugim obveznicima, dakle, sami obveznici primjene zakona i pravnim i fizičkim osobama koji dokažu opravdani pravni interes za dobivanje takvih informacija. Znači podaci iz registra stvarnih vlasnika nisu javni iz sljedećih razloga, naime, mišljenje imamo, mišljenje Agencije za zaštitu osobnih podataka, od 29.8.2016., u kojem je navedeno da sukladno odredbama Direktive 849 iz 2015. podaci iz registra stvarnih vlasnika nisu javni podaci te da je u prijedlogu zakona potrebno ostaviti samo odredbu, podaci dostupni osobama koji dokažu opravdani pravni interes. Nadalje, imamo mišljenje pravne službe Vijeća EU od 16.12.2016. u kojem je navedeno da veza između javnog pristupa i informacijama o stvarnom vlasništvu i o učinkovitog izvršenja borbe protiv pranja novca nije utvrđena, te vrijednosti, demokracije i vladavine prava na kojima se EU temelji isključuju mogućnost prepuštanja javnosti, da se brine o zadaćama provedbe zakona, uključujući borbu protiv pranja novca i financiranja terorizma, te poreznih prijevara i utaja. Te samo nadležna tijela mogu provoditi takve aktivnosti. Slijedom na pred navedeno zaključeno je da je pristup opće javnosti o informacijama o stvarnim vlasništvu svih poslovnih i pravnih subjekata, te trustova kao sredstva za borbu protiv pranja novca i utaje poreza očito nesrazmjerna i neprimjeren. Tako članak 35. stavak 1 Konačnog prijedloga zakona, propisuju sljedeće, opravdani pravni interes podnositelja zahtjeva, pravne fizičke osobe smatra ti će se dokazanim, ako su istovremeno ispunjeni sljedeći uvjeti. Podaci o stvarnom vlasniku pravnog subjekta osnovanog na području RH, za kojeg se podnosi zahtjev isključivo su vezani za utjecaj na pravni položaj podnositelja zahtjeva u sudskim, upravnim ili drugim na zakonom utemeljenim postupcima i podaci se traže u vezi s pranjem novca, povezanim predikatnim kaznenim dijelima i financiranju terorizma. Dakle, radi se o jednom zasebnom institutu, institutu stvarnog vlasnika koji je u biti namijenjen borbi protiv poreznih prijevara, protiv utaja i protiv financiranja terorizma. I radi se o tome da će takve podatke upotrebljavati upravo oni koji su zakonom ovim i drugim zakonima nadležni za boriti se protiv tih djela. Dakle svima onima koji su zakonom određeni podatci će biti dostupni što je i cilj i poanta same direktive pa i zakona a drugi koji to nisu svoj pravni interes morati će dokazati na način kako je prethodno rečeno. Praksa država članica EU-a vezano za pristup registru stvarnih vlasnika je raznolika. Međutim, potrebno je uzeti u obzir da su države članice EU dakle na različite načine pristupile ovoj problematici te da na razini EU za sada ne postoji jedinstveni pristup pitanju dostupnosti podataka iz registra stvarnih vlasnika. U nekim državama članicama Unije nije predviđen javni pristup podacima iz registra stvarnih vlasnika kao npr. u Njemačkoj gdje će se pored nadležnih državnih tijela i banaka i drugih obveznika pristup registru stvarnih vlasnika moći ostvarivati samo osobe koje dokažu opravdani pravni interes kao što je i predviđeno i ovim zakonom. Dakle Njemačka je prije jedno 2 mjeseca prihvatila uredbu kojom je upravo na ovakav način i uredila registar stvarnih vlasnika u Njemačkoj. Jednako tako u Francuskoj pristup podacima iz registra stvarnih vlasnika pored nadležnih državnih tijela i banaka i drugih obveznika imati će samo osobe kojima to odredi nadležni sud. U Austriji je u zakonodavnoj proceduri Prijedlog zakona o registru stvarnih vlasnika, donošenje zakona se predviđa u siječnju 2018. kojim se također predlaže da će pored nadležnih državnih tijela i banaka i drugih obveznika pristup registru stvarnih vlasnika moći ostvariti samo osobe koje dokažu opravdani pravni interes. U Češkoj jednako tako, u Irskoj jednako tako itd.. Dakle pojam stvarnog vlasništva nije uobičajen niti ima pravne posljedice izvan stručnih krugova koji se bave sprječavanjem pranja novca i financiranja terorizma te javnost ovakvog tipa registra može dovesti do nerazumijevanja i pravne nesigurnosti kod osoba koje nisu educirane u ovom smislu, koje nisu educirane, ne poznaju problematiku sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma a time povećati i rizike od prijevara i drugih zloupotreba. Stoga današnji, sadašnji konačni prijedlog zakona usklađen je sa 4.-to direktivom po pitanju dostupnosti podataka o stvarnom vlasništvu a isti ili sličan način prihvatile su i brojne druge relevantne, odnosno brojne druge države članice. Sam registar za Ministarstvo financija vodi Ured za sprečavanje pranja novca a operativno će ga voditi ustvari financijska agencija. Troškovi registra su procijenjeni na 3 milijuna i 700 tisuća kuna, itd.. Vezano za politički izložene osobe u odnosu na prvo čitanje rekao sam da su uključeni lokalni dužnosnici, dužnosnici jedinica lokalne i regionalne samouprave. Ograničenje u poslovanju sa gotovinom. Dakle iznos, maksimalni iznos plaćanja u gotovini definirani na razini od 75 tisuća kuna. Prekršajne odredbe i druge odredbe se u bitnome nisu ili ustvari nisu mijenjale u odnosu na prvo čitanje, tako da vas ne bi dalje opterećivao u uvodnom izlaganju o tome. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani tajniče, nabrojali ste neke zemlje u kojima je to uređeno na ovakav način. Vjerojatno postoji puno veći broj zemalja koji nisu išli ovako restriktivno kao znači što je išla RH, odnosno kao što je prijedlog Ministarstva financija. I mislim da bi bilo dobro razmisliti o tome da li treba ići ovako restriktivno, da li se pozivati na nekakav pravni interes ili ići sa formulacijom legitimnog interesa ili nešto slično. Znači ne moramo se pozivati na primjere zemalja koji su puno uređenije od Hrvatske, puno uređenije a vidjeli smo sada i na ovom slučaju Agrokor kako su zakazale naše institucije i zašto ne bismo onda ljudima koji iz nekog razlog se bave određenom problematikom, zašto im ne bismo ako postoji nekakav legitimni, ne samo pravni interes omogućili uvod u tu bazu. Tako da mislim da o tome treba ozbiljno razmisliti i mi ćemo sigurno dati amandman na ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na klubove zastupnika. Prije samo da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu sa klubovima zastupnika. Prvi će biti u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, uvaženi zastupnik Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege. Čuli smo uvodno obrazloženje vezano uz Konačni prijedlog zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma. Dakle još jedan od onih europskih zakona u kojima je riječ o usklađivanju hrvatskog zakonodavstva sa europskim zakonodavstvom. Konkretno u ovom slučaju riječ je o tome da se našim zakonom upravni poredak RH prenosi Direktiva EU br. 2016/849 Europskog parlamenta i Vijeća o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma. Riječ je o jednoj vrlo značajnoj Uredbi, jučer sam je pažljivo čitao i uredba koja je objavljena u službenom glasilu ima 45 gusto pisanih stranica i ovim konačnim prijedlogom zakona mi usklađujemo svoj pravni poredak sa pravnim poretkom EU. S obzirom da je riječ o Direktivi a ne uredbi to znači da RH ima određenu autonomiju da tu direktivu prenese u svoj pravni poredak i da prilagodi određene institute, naravno poštujući ključne odredbe i načela europske direktive. I ono ključno o čemu je bilo riječ i uvodnom izlaganju predstavnika Ministarstva financija, riječ je upravo o registru stvarnih vlasnika i o tome tko će imati pravo uvida i dobivanja informacija iz tog registra. U tom smislu uočili smo u klubu MOST-a nezavisnih lista da postoje određene razlike po nama vrlo značajne između teksta europske direktive i odredbe u našem konačnom prijedlogu zakona. Naime, prema našem konačnom prijedlogu zakona prema članku 34. koji regulira dostupnost podataka o stvarnome vlasništvu prema stavku 1. tog članka, ti bi podaci bili dostupni tek vrlom uskom krugu ovlaštenika kojima bi temeljem zakona bilo dopušteno da imaju dostupnost tim informacijama, a u točki 4. se navodi da bi to bile i pravne i fizičke osobe koje bi morale dokazati opravdani pravni interes. I upravo ta formulacija je vrlo specifična, o njoj je maloprije govorio i predstavnik Ministarstva financija. Naime, činjenica je da te formulacije nema u europskoj direktivi. Tamo postoji drugačija formulacija, legitimni interes. Sasvim je sigurno da nema nikakve sličnosti čak i za običnog laika koji ne mora biti pravnik, jasno je da izraz legitimni interes ni na koji način se ne bi moglo prevoditi kao opravdani pravni interes. Naravno, taj legitimni interes nije definiran ali upravo je prepušteno državama članicama da kada prenose tu direktivu u svoj pravni poredak, donoseći svoj zakon, da upravo definiraju taj legitimni interes i da definiraju krug ovlaštenika i osoba fizičkih i pravnih za koje smatraju da bi imale taj legitimni interes da imaju dostupnost registru stvarnih vlasnika. Međutim, u konačnom prijedlogu našega zakona to je definirano vrlo restriktivno. Pravne i fizičke osobe koje dokažu opravdani pravni interes i nakon toga u članku 35. se upravo definira ta dostupnost podataka na temelju opravdanog pravnog interesa. Podnositelj zahtjeva dakle, neka pravna ili fizička osoba će morati dokazivati da ima opravdani pravni interes, ispuniti određene uvjete koji su navedeni u članku 35. O tome da li postoji opravdani pravni interes će odlučivati Ured za sprečavanje pranja novca, dakle naša institucija, u slučaju odbijanja zahtjeva pravne ili fizičke osobe, o tome pitanju nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor. Smatramo da su vrlo rigorozno navedeni uvjeti da neka pravna ili fizička osoba dobije uvid u registar stvarnih vlasnika. I kao što je rekao vrlo kratko u svojoj replici moj kolega Nikola Grmoja, smatramo da je našim konačnim prijedlogom zakona to utvrđeno previše rigorozno. Smatramo da bi i u ovom pitanju a da to ne sprečava europska direktiva, mogli postupiti dakle manje restriktivno i da bismo ovo pitanje dostupnosti podataka iz registra stvarnih vlasnika mogli omogućiti i korištenjem postojećeg Zakon o pravu na pristup informacijama. A to znači da o tome da li je legitimni ili opravdani interes određene pravne i fizičke osobe, ne bi odlučivao Ured za sprečavanje pranja novca nego bi o tome odlučivao povjerenik za informiranje. Institucija koju smo uspostavili Zakonom o pravu na pristup informacijama koja odlučuje da li određena informacija je važnija da je zna javnost, dakle da preteži legitimni interes javnosti da zna određenu informaciju u odnosu na ograničenja javnosti pojedinim informacija zbog toga što su klasificirane kao tajne informacije, zbog toga što se radi o poslovnoj tajni, zbog toga što se radi o određenim osobnim podacima ili iz nekog drugog razloga koji je definiran Zakonom o pravu na pristup informacijama. Ovih dana su i pojedine nevladine udruge reagirale upravo na ovaj tekst i na ove odredbe konačnog prijedloga zakona, smatrajući da bi bilo dobro i da bi bilo bolje rješenje da se i u ovom konačnom prijedlogu zakona ugradi mogućnost ne definiranja opravdanog pravnog interesa kojeg bi definirao Ured za sprečavanje pranja novca, nego da se čitava procedura provodi u skladu sa Zakonom o pravu na pristup informacijama. Naravno, postoje broje različitosti kako su to definirale pojedine europske države članice EU-a i vjerojatno kada bismo gledali zakonodavni okvir i prevođenje ove direktive u zakonodavstvo preostalih 27 država članica, vjerojatno bismo našli vrlo različite primjere. Ali činjenica je koja je nesporna, da direktiva izričajem o legitimnom interesu to ne dovodi striktno u vezu sa dokazivanjem opravdanog pravnog interesa. Legitimni interes može biti interes javnosti koji će potaknuti svojim zahtjevom javni mediji, sredstva javnog priopćavanja, koji imaju izrazito važnu ulogu u informiranju javnosti ili će to biti neke nevladine organizacije ili neki treći subjekt. Zbog toga smo i upravo iz tog razloga mi u klubu podnijeli amandman na tekst konačnog prijedloga zakona, na način da u čl.34. drugačije definiramo dostupnost informacija iz registra stvarnih vlasnika za pravne i fizičke osobe. Dakle, ne na temelju opravdanog pravnog interesa, nego bi pravne i fizičke osobe imale pravo pristupa tih informacijama, odnosno, registru u skladu sa zakonom o pravu na pristup informacijama. To znači da bi pravne i fizičke osobe mogle podnijeti zahtjev, ukoliko bi odgovor Ureda za sprječavanje pranja novca bio negativan, u tom slučaju bi se pravna ili fizička osoba obratila povjereniku za informiranje koji bi tada na temelju testa razmjernosti i prava javnosti da zna određenu informaciju odlučivao o tom pitanju. Na kraju, činjenica je da završetak ove priče vezano uz dostupnost informacija se svodi na pokretanje upravnog spora. Dakle, i ovaj konačni prijedlog zakona, predviđa u slučaju negativnog odgovora ureda za sprječavanje novca da pravna ili fizička osoba može pokrenuti upravni spor. Dakle u konačnom upravni sud bi odlučio da li pravna ili fizička osoba ima opravdani pravni interes prema odredbama ovog konačnog prijedloga zakona. Ukoliko bismo ovdje uvrstili da se pravna ili fizička osoba može tražiti pristup informacijama u skladu sa Zakonom o pravu na pristup informacijama, u slučaju bilo koje odluke, ili pozitivne ili negativne povjerenika za informiranje, ona druga strana koja je nezadovoljna rješenjem, mogla bi također pokrenuti upravni spor. Dakle, opet bi Upravni sud odlučivao o tom pitanju. Razlika između našeg prijedloga u amandmanu i prijedloga predlagatelja zakona svodi se na sljedeće, o opravdanosti zahtjeva ne bi odlučivao Ured za sprječavanje pranja novca, nego bi o tome odlučivao povjerenik za informiranje, institucija koju smo uspostavili i ne vidimo nikakav razlog da se ta institucija ne zaobiđe u procesu odlučivanja o tome, da li pravne ili fizičke osobe trebaju imati uvid u određene podatke u registru stvarnih vlasnika. Upravo želimo postojeće institucije kojima vjerujemo koje su i dokazane, to možemo i sada već reći nakon nekoliko godina koliko funkcionira povjerenik za informiranje, možemo reći da bi to bilo bolje rješenje, manje restriktivno. I na kraju, smatramo da u našem pravnom poretku, s obzirom na niz aktualnih situacija ili sličnih situacija, nije na odmet, ovo pitanje riješiti na način, da se stvori bolji uvjeti, pravni, zakonodavni uvjeti, da javnost ima možda kvalitetnije instrumente saznati određene relevantne podatke, a da oni nisu dostupni samo isključivo vrlo uskom krugu ovlaštenih osoba. Mi se ne bojimo toga da bi moglo doći do zloupotreba informacija iz registra stvarnih vlasnika. Vjerujemo da bi svaka odluka u tom smislu i povjerenika za informiranje bila promišljena, utemeljena, ali počivajući na interesu javnosti i testu razmjernosti. I zbog toga nikako ne bismo isključili sredstva javnog priopćavanje, a pojedine nevladine udruge koje su zainteresirane za transparentnost te vrste podataka i u tom smislu smatramo da bi predlagatelj do glasovanja ovog konačnog prijedlogu zakona trebao još jednom promisliti i odustati od opravdanog pravnog interesa koji ne počiva na odredbama direktive. I da bi trebao šire sagledati mogućnosti transparentnije zakonodavne odredbe koja bi omogućila širem krugu pravnih i fizičkih osoba da lakše dođe do ovih podataka. Naravno imajući u vidu s jedne strane, opravdani interes javnosti da te podatke sazna. A s druge strane mogućnost da određeni podaci zbog važnih razloga ne budu dostupni javnosti. Ali mi imamo potpuno pouzdanje u instituciju povjerenika za informiranje, a u konačnom, kao što sam rekao, o tom pitanju odlučuje Upravni sud i prema konačnom prijedlogu zakona, a i prema Zakonu o pravu na pristup informacija. O tom smislu, naše će odlučivanje o ovom zakonu i konačna odluka biti važna s obzirom kako će predlagatelj zakona zauzeti stav o amandmanu koji smo već podnijeli. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo replike, uvažena zastupnica Ivana Ninčević Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Podolnjak, imam prvo pitanje, vi ćete mi odgovoriti da li sam dobro shvatila. Dakle, ako se ne varam, ovdje se radi o direktivi koja za pristup informacijama, dakle, nalaže da je fizičkim i pravnim osobama dovoljan legitimni interes, dok smo mi u konačnom prijedlogu zakona to formulirali da je potrebno, to kako ste rekli, dokazani i opravdani pravni interes. Da li to znači da zapravo, ali evo i više puta smo imali priliku ovdje kao državnog tajnika Ministarstva financija vidjeti, kad ase na određene članke unutar zakona, koji predlaže poziva upravo na direktivu i to na način da se one ne mogu mijenjati, jer nama to točno tako nalaže direktiva. A sada zapravo imamo slučaj koji je totalno suprotan tome. Dakle mi sada imamo direktivu koja nalaže jedno a onda mi stavljamo u konačni prijedlog zakona puno restriktivniji oblik toga što ajmo reći da zadaje direktiva. Da li to znači da zapravo državni tajnik koristi direktivu na, odnosno koristi pozivanje na direktivu sukladno onome kakvi su njihovi interesi odnosno gdje on se želi pozivati na nju a gdje ne, jer ovdje je koliko ja vidim čisti primjer da zapravo direktiva daje toj široj skupini pravo na pristup informacija, mi je zapravo zatvaramo na uži krug. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem. Jasno je i mislim da je nedvojbeno svima nama koji smo ovdje u sabornici da izraz iz Direktive, legitimni interes, nema nikakve sličnosti i dodirne točke sa opravdanim, pravnim interesom koji se definira vrlo restriktivno u našem konačnom prijedlogu zakona. U tom smislu smatramo da europska direktiva koja ostavlja široki prostor državama članicama, svim članicama da definiraju u svom pravnom poretku što je legitimni interes. U krajnjoj liniji ja osobno smatram da je legitimni interes sredstava javnog priopćavanja da mogu pribaviti određene informacije za koje smatraju da je važno da i javnost zna, bez obzira što su neki puta zaštićene poslovnom tajnom. Pa gledajte npr. imate sada niz ugovora, imate niz kredita HBOR-a koja na zahtjev određene osobe da se ti krediti javno objave smatra da je to poslovna tajna i o tome dakle ne izvještava javnost. Ali ja smatram i vjerujem da smatra i javnost da bi ti podaci trebali biti dostupni javnosti. I o otme će odlučivati i odlučivala je povjerenica za informiranje i odlučila je da su to podaci relevantni za javnost i da ih javnost mora znati. Prema tome, ako je nešto poslovna tajna, ne znači da ima prioritet i da je iznad prava javnosti da zna određene informacije. To vam je upravo primjer kako nešto što određeno tijelo smatra da javnost ne treba znati nije najviša istina. Najviša istina je da li preteže interes javnosti. U konkretnom slučaju povjerenik za informiranje je odlučio da je to interes javnosti i da te informacije treba u cijelosti objaviti i da javnost ima pravo znati.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. S obzirom da sam sudjelovao i u raspravi kod prvog čitanja, kolega Podolnjak, vi ste rekli s obzirom da je riječ o direktivi, naravno da se mogu prilagođavati određeni instituti u RH ukoliko sam vas dobro razumio i da ovaj zakon, konačni prijedlog zakona zapravo vrlo restriktivno to definira. Činjenica je da smo mi imali određene objave registara koji nisu završili tako slavno. Ali spominjete i povjerenika, odnosno povjerenicu za informiranje pa ću vam reći što ona u tom smislu kaže. Iz odredbi direktive vidljivo je da takav registar nije namijenjen javnoj objavi i pristupu javnosti već mu je svrha prikupljanje i razmjena informacija između nadležnih tijela stoga prijedlog kojeg je Vlada usvojila na svojoj sjednici 28. rujna 2017. godine formalno-pravno gledajući nije suprotan europskom pravu, nego usklađen sa direktivom a u dijelu opsega stranaka koji pokriva čak i širi nego što to traže direktive. Kada govorite o praksi u drugim europskim zemljama recimo Njemačka pored nadležnih državnih tijela i banaka i drugih obveznika pristupu registra stvarnih vlasnika mogu ostvariti samo osobe koje dokažu opravdani javni interes. U Francuskoj također samo osobe kojima to odobri nadležni sud. U Austriji je taj zakon trenutno u javnoj raspravi, donošenje bi trebalo biti u siječnju 2018. godine gdje se kaže da bi pristup registru stvarnih vlasnika mogu ostvariti samo osobe koje dokažu opet opravdani pravni interes. U Češkoj je također to tako, u Irskoj odgođena uspostava registara zbog rasprava o izmjenama 4.-te Direktive. Prema posljednjim informacijama taj pristup registru nakon što se isti uspostavi imala bi porezna tijela i nadležna državna tijela. Dakle toliko što se, naravno da je vaš zahtjev za … [[Govornik se ne razumije.]] legitiman ali toliko što se tiče informacija o europskoj praksi drugih zemalja. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnik Podolnjaka.
Vi ste u pravu kada kažete da konačni prijedlog zakona u ovim odredbama gdje se govori o opravdanom pravnom interesu nije suprotan europskoj direktivi. Ja se slažem, nije suprotan i neke druge europske države imaju sličnu formulaciju. Međutim, ja sam tvrdio u govoru u ime kluba da je znatno restriktivniji od teksta direktive a ima također država poput Slovenije na koju nam je skrenuta pozornost koja daleko liberalnije uređuje ovo pitanje. Dakle postoje države koje su to regulirale kao što ste vi nabrojali, kao što je i rekao predlagatelj zakona, ja to ne sporim. Rekao sam samo da smatram da u Hrvatskoj s obzirom na činjenicu da sve naše institucije nažalost po našem mišljenju nedovoljno dobro nadziru funkcioniranje svih subjekata, hoćete poslovnih i gospodarskih i da se stalno suočavamo sa činjenicom da taj nadzor ne funkcionira bez obzira na institucije koje smo stvorili, koje bi trebale vrlo pažljivo nadzirati da nam se ne dogode situacije koje nažalost mogu rezultirati vrlo negativnim posljedicama. I to ga smo upravo u posljednje vrijeme jako svjesni. I zbog toga smatramo da u našem slučaju nije potrebna tako restriktivna definicija i da moramo ići u skladu sa Zakonom o pravu na informiranje zato što smatramo da bi na taj način se ostvario bolji i lakši pristup određenim informacijama. Bojimo se da zatvaranje puta isključivo preko Ureda za sprečavanje pranja novca će u praksi onemogućiti svim drugim subjektima da dokažu taj opravdani pravni interes. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeće će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Dragica Roščić.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Pozdravljam gospodina Tufekčića ispred predlagatelja, poštovane kolegice i kolege, ovo je zakon o drugom čitanju, ovo što se u njemu nalazi raspravili smo na sjednici održanoj 31. lipnja 2017. godine i mislim da bi bilo dobro da kažemo što se promijenilo u odnosu na ono raspravljali. Znači, uvedene su dvije bitne razlike, ja bih istakla da smo uveli odnosno da je predlagatelj uveo točku 9. u članku 46. u kojem stoji da su osobe koje isto upadaju u definiciju politički izloženih osoba, odnosno PEP, kako skraćeno kaže, political exposed person, da su znači općinski načelnici, gradonačelnici, župani i njihovi zamjenici izabrani na temelju zakona kojim se uređuju lokalni izbori u RH. To je ono što se tražilo na prvom čitanju. Druga izmjena je da je u članku 52. izmijenjen i dopunjen na način da su dodani novi stavci, 6., 7. i 8. i tu je uvedena mogućnost utvrđivanja i provjere identiteta stranke na daljinu na temelju video-elektroničke identifikacije u svrhu uspostavljanja poslovnog odnosa npr. otvaranja računa. Također, ministar financija donosi pravilnik kojim se propisuje minimalni tehnički uvjeti koji moraju ispunjavati sredstva video-elektroničke identifikacije koji će obveznici banke i drugi koristiti u svrhu video-elektroničke identifikacije stranaka. Ono o čemu smo još raspravljali, vidim da u ovoj raspravi smo krenuli u onom smjeru da podaci trebaju biti što više dostupni. Ipak u onoj prošloj smo i raspravljali o zaštiti osobnih podataka te se raspravljalo što ukoliko kod prikupljanja ovih podataka, banke što se znalo dešavati, budu uzimale nekakve podatke radi nekakvih internih potreba, vlastitih potreba, a ne one koje su napisane ovim zakonom odnosno ne one koje nam trebaju da bi spriječili nezakonito stečen novac, odnosno da bi novac oprali i da bi se financirao terorizam, to kako nam je pojašnjeno od predlagatelja, znači svi kazneni propisi za taj dio su propisani unutar drugih zakona i o tome vodi računa Agencija za zaštitu osobnih podataka. Ono što bi htjela reći, spominjali smo na početku ove rasprave i gospodin Podolnjak, nevladine udruge koje se zalažu da ovaj registar stvarnih vlasnika bude svima dostupan. U onom amandmanu koji sam vidjela, to je od gospodina Lovrinovića, amandman od kolege iz MOST-a nismo još primili se ne obrazlaže taj amandman u cilj ovog zakona. Znači nije provedena analiza što se tiče ovog zakona da bismo otvaranje tog registra javnosti i novinama odnosno ne traži se niti se spominju nikakvi podaci niti nekakve činjenice zbog čega bi recimo otvaranjem tog registra se smanjilo financiranje terorizma, ali kažem, nisam vidjela prijedlog amandmana kolega iz MOST-a, možda će tu biti detaljno obrazloženo pa možda se to jel', na kraju i ustanovi. Ovdje smo već procijenili da i kao politički izložene osobe trebaju biti načelnici i gradonačelnici, to smo proširili na temelju nekakvih podataka koje smo dobili i slažem svakako da i svi političari, kao politički izložene osobe imaju manje pravo na zaštitu osobnih podataka i na privatnost ali ipak moramo imati jednu granicu u tome. I također bi spomenula da je Zakon o pravu na pristup informacijama jako važan ali vidjeli smo dosta zlouporaba tog zakona kada se jednostavno on iskorištava da bi se onemogućavao rad pojedinih općina, županija i slično. Traže se nekakvi jednostavno podaci i nekad to ispadne da nije s ciljem informiranja javnosti već onemogućavanja administrativnog rada u jedinicama lokalne samouprave, a što se tiče ovog javnog registra, jako je važno naglasiti da se u ni kojem slučaju ovdje nije kršila direktiva, naprotiv, ovim se direktiva unosi u naše zakonodavstvo i ne može se reći da je ovaj zakon puno restriktivniji nego direktiva. Znači ta direktiva nam daje mogućnost da mi odredimo koje su to pravne osobe koje dobivanjem određenih podataka će spriječiti pranje novca odnosno otkrit ga i smanjiti financiranje terorizma. U našoj državi je to porezna uprava, financijski inspektora, carinska uprava, policija, Sigurnosno-obavještajna agencija. Ukoliko se ovim amandmanima pokaže da je javnost, da su tu i novinari, sve u redu ali ipak moramo patiti kada dajemo amandmane da oni idu u cilju zakona koji se donosi jer se upravi uz taj cilj su provedene određene analize. Ako idemo otvarati pojedine registre u cilju nekih drugih potencijalnih zakona, onda moramo obraditi i one pozitivne strane i one negativne strane otvaranja takvih registara. Pa naravno, ovo je sad konačni prijedlog, ići će amandmani, pogledat ćemo šta u njima piše, je li doista se to može smatrati opravdanima da se unese i tako otvoreni registar i vjerujem da će se to tako usvojiti od strane i Vlade i predlagatelja i nas ovdje saborskih zastupnika. Evo i na kraju bi željela reći da će klub HDZ-a podržati ovaj zakon i hvala.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca, izvolite.
Hvala lijepa. Zastupnice Roščić, vi dakle govorite o sprečavanju pranja novca i doista postoje u Hrvatskoj takve mjere koje se uglavnom primjenjuju na one jadne umirovljenike i ne znam, ljude koji rade za minimalac. Pa kad mora u banci otvoriti tekući račun, onda mora ispuniti 20 stranica formulara da nije terorista, da nema 5 državljanstava, koji mu je bio ratni put i što su mu radili preci u 17. stoljeću. Međutim, kad treba doista nekakvog čovjeka koji ima novca dakle, spriječiti u pranju, onda u pravilu on lijepo otvorit skrbnički račun i ne možete mu ući u tragu jer u Hrvatskoj su skrbnički računi dozvoljeni. Znači računi na kojima vi ne znate tko je stvarni vlasnik. Prema neslužbenim procjenama u Hrvatskoj jedna četvrtina dionica se nalazi po skrbničkim računima ili oko 75 milijardi kuna. Ja pretpostavljam da tih 75 milijardi kuna nemaju duhovi nego da imaju stvarni ljudi. Ja ne znam, možda ste vi recimo vlasnik Tvornice Duhana Rovinj, do dan danas nismo saznali tko je to. Možda je ne znam gospodin Lalovac vlasnik Zagrebačke banke jer također tamo ne znamo tko je vlasnik. Možda je gospodin Reiner vlasnik INA-e a mi to ne možemo znati samo zato što skrbnički računi su dakle takva velika državna tajna. A vjerujem da su to stvarni ljudi. I možda se ne bi zaista začudili da i otkrijemo da je neto i među političarima, možda čak i netko iz ovog Sabora u tom računu, dakle u nekom takvom vlasništvu ali evo dakle ovaj zakon nam još uvijek ne daje mogućnost da takve stvari saznamo. I vjerujem da kada bi se doista htjelo poduzeti nešto protiv sprječavanja pranja novca da bi to bila najbolja mjera. A ovako velim samo će se gomilati birokracija, građani će imati jako puno neugodnosti a oni koji budu htjeli dakle ukrasti stotine milijuna kuna i onda se nakon toga preseliti u London i dalje će to raditi bez ikakvih većih prepreka. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor uvažene zastupnice Roščić, a pro po, rado bih bio vlasnik INA-e, ali nažalost nisam.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu, umjesto da je meni rekao možda sam ja vlasnica Tvornice Duhana u Rovinju, neka bi druga proizvodnja, ne bih baš duhana, pušenje cigare i duhan ne volim. Slažem se s vama u tom dijelu i to ne znam jeste li vi istakli u prvom čitanju ili netko od drugih kolega, spominjalo se umirovljenike koji doista radi jednog malog računa na kojemu nema godišnjeg prometa budu zaskočeni svakakvim pitanjima i doista tako nešto i to su predlagatelji se ne smije dopuštati i neće i povećati će se nadzor Agencije za zaštitu osobnih podataka. A što se tiče skrbničkih računa i odnosno, vlasnika pravnih i osoba i svega, taj registar će biti dostupan, biti će dostupan onim tijelima koja su zadužena za sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Roberta Podlonjaka.
Zahvaljujem. Ne znam zašto još niste primili naš amandman jer znam da je već prije više sati urudžbiran i zaprimljen. Ali vrlo kratko osvrt na dio izlaganja. Naime, ja pažljivo lučim u ovom zakonu u kojem prenosimo europsku direktivu da se radi o zakonu koji stvara temeljni, pravni okvir za sprječavanje pranja novca i financiranja terorizma. Ali treba odvojeno promatrati pranje novca kao kriminalnu aktivnost od financiranja terorizma. Na sreću, hvala Bogu, Hrvatska nema koliko vjerujemo i koliko nam je poznato takvih kriminalnih aktivnosti vezanih uz financiranje terorizma. Ali nije nemoguće da ima kriminalnih aktivnosti vezanih uz pranje novca i da zakon definira upravo u članku 3. što se sve smatra pranjem novca. Moguće je da bi i sredstva javnog priopćavanja i javni mediji u pojedinim situacijama na temelju određenih informacija nastojali doći do potpunijih informacija o stvarnim vlasnicima pojedinih tvrtki, … [[Govornik se ne razumije.]] itd. I da upravo kao što, na čemu počiva istraživačko novinarstvo da bi to bio temelj da upravo imaju pristup takvim informacijama, recimo vezano uz takve kriminalne aktivnosti koje se ne mogu isključiti da postoje u svakoj državi pa tako eventualno i u RH.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Roščić.
Zahvaljujem. Kolega Podolnjak evo ja doista pratim te amandmane i vaš ću isto pročitati, on je stigao poslije 19h, nije prije nekoliko sati, valjda tako tehnički treba da stigne. Ono što bih ja naglasila da se slažem s vama da definitivno ne treba zanemariti i pranje novca u RH. Ali želim nadodati da ne treba smanjiti mogućnost financiranja terorizma od strane nekih osoba koje tu imaju račune, pravne osobe. Znači nije ovaj zakon donesen bez veze i jedan i drugi dio ovog zakona treba vrlo oprezno uzeti u obzir i ja isto tako promatram sve stavke ovog zakona. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane kolege iz Ministarstva financija. Danas je pred nama drugo čitanje, znači Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma gdje hrvatski sustav sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma usklađuje sa europskom pravnom stečevinom na tom području a slijedom toga uskladiti će se i znači sa preporuka skupine zemalja za financijsku akciju iz 2012. godine i preporukama odbora Moneyvala iz rujna 2013. godine. Treći zakon u 20 godina, što je dobro, to znači da ipak, da institucije moraju manje stalno mijenjati svoje procese rada za razliku od ovoga jutrošnjeg gdje smo vidjeli da je taj dio zakona negdje 18, 19 puta, tako čini mi se u 27 godina mijenjan. Znači jedno od najvažnijih pitanje ovdje je bilo o tome rasprave, znači da se tim prijedlogom uspostava tog registra stvarnih vlasnika kao elektronička baza podataka u stranom vlasništvu, znači od članka 32. do 36. govorimo o transparentnosti podataka koji će koristiti isključivo koliko smo ovdje vidjeli institucije. Sada se raspravlja da li to dati više javnosti ili da li zapravo to prepustiti institucijama. Košta 3,7 milijuna kuna taj registar, financirati će se, čini mi se, iz sredstava EU fondova. Operativnost tog se očekuje u 2018. godini. Možda još jedno pitanje koje nismo ovdje se dotakli otvaranja tog registra, pitanje javnosti. Možda otvaranja tog registra prema poduzetnicima. Jer gledajte, negdje tamo 2012., 2013. kada je onaj vrlo veliki iznos nelikvidnosti bio u Hrvatskoj, znači ne govorimo samo o financiranju terorizma nego govorimo o gospodarskim problemima koji su bili, pa ste imali negdje oko 45 milijardi kuna nelikvidnosti, odnosno kompanija koje jednostavno su bile blokirane. I onda kada ste probali početi utvrđivati kako je moguće da tako jedan nekakav veliki iznos se nalazi i kroz razne analitičke alate se zapravo došlo do nekih desetak kompanija ili desetak nekakvih direktora, nismo znali jesu li oni zapravo vlasnici ili nisu. Vlasnici su zapravo generirali negdje da ne kažem 70 do 80% toga nekakvog duga. E sad se postavlja pitanje da li bi možda bilo dobro da onim poduzetnicima koji posluju na tržištu koji isto također ne žele da izgube novac, ne žele da, a žele raditi sa pogotovo kako smo sada na jedinstvenome europskome tržištu da im se možda omogući prilikom, jer gledajte kad radite velike transakcije, kada radite gospodarske aktivnosti postavlja se pitanje i oni žele znati ne samo tko je stvarni vlasnik firme, ne samo Porezna uprava hoće li se utajiti porez ili Ured za sprječavanje pranja novca, da se vidi da li se tu ne bave neke kriminalne djelatnosti, nego vjerujte mi mnogi poduzetnici žele znati, znači ne samo da rade sa nekim direktorom koji se tamo dođe, fino predstavi ili da određenu vizitku nego bi željeli znati i zaštiti svoja određena potraživanja, zaštiti svoju robu i žele znati s kime rade. Možda da u tom kontekstu da razmislimo da i poduzetnicima omogućimo da onima koji imaju, a ja se nadam, ne znam da li, koliko bi trajalo kad kažu oni žele napraviti, oni žele definirati da oni opravdaju svoj pravni interes u tom nekakvom kontekstu da i njima se možda omogući. Jer gledajte, oni također ne žele ostati bez tih novaca pogotovo nije čak ni problem kada radite nekakvim iz Hrvatske. Međutim, problem je kad smo sad na jedinstvenom europskom tržištu, tu dolaze brojni poduzetnici, znamo da tu dolaze iz drugih zemalja koji pokušavaju možda na jedan brzi način zaraditi neke novce pa rade neke, osnuje tvrtku za nekakve špekulativne poslove itd. Jer gledajte, danas na jedinstvenom europskom tržištu sigurno ima prevara i te prevare ne samo da bi se trebale baviti državne institucije, nego zapravo mi moramo štititi i poduzetnike da sami ti poduzetnici ne dođu pod jedan takav lup gdje zapravo nisu mogli doći do određene informacije. A ako možda u ovome kontekstu oni možda mogu i pristupiti tom registru bilo bi možda dobro u tom kontekstu i možda i omogućiti da oni dobiju tu informaciju vrlo brzo i da se tu možda tehnički omogući, normalno ako su pri sklapanju nekakvog ugovora ili žele nekakvu poslovnu suradnju da im se možda omogući vrlo brzo dobivanje takvih informacija i da onda zapravo u konačnici oni imaju određenu korist, a to u konačnici je da izgube, da znaju koji je stvarni klijent, tko je stvarni poduzetnik odnosno u konačnici i stvarni vlasnik. Ja vjerujem da ove zemlje kao što su Njemačka, Austrija, Francuska, Češka, Irska imaju mnoge, normalno da one, svaka ovo što ste i gospođa Roščić govorili, znači imaju svoje, svaka zemlja ima svoje nekakve opravdane za i protiv. Znači mora to kad govorimo slažemo se da treba biti dostupan javnosti. Međutim, sve ove zemlje Austrija pogotovo, jer znamo kada smo razgovarali o, kada smo još bili u Ministarstvu financija, kada smo raspravljali o razmjeni podataka sa Austrijom onima tko štedi na primjer u austrijskim bankama vi niste mogli dobiti taj podatak. Znači, čak ni Ministarstvo financija ne može dobiti podataka o osobama koje štede u Republici Austriji. Zašto? Zato što su oni u tom kontekstu dogovorili, odnosno štitili su. Evo tako su oni procijenili svoj bankarski sustav, jer ne možete takve podatke dobiti na primjer ni iz Švicarske, nego dobivate agregirane podatke. Znači vjerojatno i ove zemlje i Austrija i Njemačka itd. normalno da u tom kontekstu gledaju svoj interes. Treba i Republika Hrvatska gledati svakako svoj interes u tom kontekstu. I ja se nadam da su u tom kontekstu i provedene te analize kada se o ovome, kada je ovakav zakon tu i predložen. Ove druge stvari svakako pozdravljamo članak 46. Znači ono gdje su se dodali politički izložene osobe, fizičke osobe koje obavljaju djelatnost, znači javnoj dužnosti, znači općinski načelnici i gradonačelnici i župani, njihovi zamjenici jer smatram da je to svakako dobro došlo. Vezano za transakcije, vidim da se tu nije značajnije puno mijenjalo i da ste samo detaljnije obrazložili od onih transakcija i koje su ispod 200 tisuća kuna da banke moraju provoditi također ako sumnjaju da se radi o nekakvim kriminalnim radnjama da to moraju prijaviti uredu, tako da tu onda mislim da je argument o.k. da onda ne trebamo spuštati taj dio. A kažem vam još jednom vezano za ovo pitanje registra stvarnih vlasnika, da možda još u tom kontekstu razmislimo i o poduzetnicima i o njihovim koristima koje bi im možda, možda bi, ja ne znam da li bi možda Hrvatska udruga poslodavaca ili Obrtnička komora ili njima da li bi to možda u razgovorima sa njima to značilo ili ne bi značilo, a svakako da se i njima omogući na jedan način da mogu pristupiti tome kako bi zaštitili u konačnici svoje poslovanje. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Roščić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Lalovac, evo sad sam pročitala i prijedlog amandmana MOST-a. U njemu se isto radi, znači isto se predlaže da ovaj registar stvarnih vlasnika bude otvoren upravo iz razloga poduzetništva, gospodarstva, spominje se globalna inicijativa za partnerstvo, spominje se 2016. godina kada na summitu je ta ista globalna inicijativa za partnerstvo istakla potrebu da bi radi gospodarskih i poduzetničkih ulaganja bilo dobro da su ovakvi podaci otvoreni. Naravno to i vi ste naglasili, nije u sklopu ovog zakona, tako da bi htjela dati jedan komentar, da svima onima koji se zalažu za to može se napraviti nekakva komunikacija ili provedbenim aktima, se može definirati da je to opravdan interes. A vjerujem da i vi i ja stojimo na raspolaganju našim poduzetnicima kako bi se to iskomuniciralo sa resornim ministarstvima koji se bave time. Očito Ministarstvo gospodarstva, koji bi u suradnji sa Ministarstvom financija to definiralo kao opravdan interes i vjerojatno bi se trebalo i zadužiti neku osobu koja bi odlučivala je li to opravdan interes ili ne. Ali, to ne bi bila kao što je kolega Podolnjak, govorio u svojoj raspravi, osoba, povjerenica za pristup informacijama, nego neka osoba koja doista se bavi pitanjima gospodarstva i poduzetništva. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa slažem se s vama kolegice, ako ovdje o tome raspravljamo, da vidim ako je to interes poduzetnika, što ne mora biti u konačnici biti interes javnosti, je puno širi interes. To je interes medija, interes vladinih ili nevladinih udruga. Međutim, ovdje se konkretno radi, kao što sam govorio o slučaju gdje je nažalost, brojni ti projekti koji su rađeni u RH, ostale su u konačnici samo firme, ostali su kao fikus firme i na kraju nisu pronađeni. Imali su imenovane nekakve direktore, pa čak je to bilo i navedeno gdje su registrirali neke da ne kažem beskućnike na takve firme, a za stvarni vlasnici su zapravo čak im platili da im registriraju za takve firme i onda su napravili brzu kružnu prevaru. Znači o tome se radi, ako bi poduzetnicima nekima koji žele raditi s njima, ako to oni mogu opravdati da dobiju takvu brzu informaciju, mislim da bi to bio jedan korak do ovoga općeg otvaranja ovog iskaza. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačne rasprave, uvaženi zastupnike Miro Bulj. Odustajete. Dobro. Sljedeća rasprava je uvaženog zastupnika Gordana Marasa, nema ga ovdje. S time onda zaključujem raspravu, a glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Pa sada prelazimo na glasovanje. Prva točka o kojoj. Izvolite.
Predsjedniče javljam se u ovom trenutku jer nisam znao u kojem drugom. Dakle, završava ova sjednica tekuća. Međutim, ja bih bas zamolio sukladno Poslovniku člancima 140. do 144. koji se odnose na zastupnička pitanja zastupnika učinite nešto iz jednostavnog razloga što Vlada RH apsolutno ignorira nas saborske zastupnike i ne odgovara na pitanja koja postavljamo. Rok je 30 dana, ali to ne znači da treba čekati 31 dan. Dapače, na neka pitanja nismo uopće odgovorili. Stoga vas molim da sukladno članku 144. učinite ono što kao predsjednik Sabora imate pravo i opomenete Vladu da nam odgovara na vrijeme. Jer svrha našeg pitanja je da ukažemo na neki problem i da se taj problem pokuša što prije riješiti. Na ovaj način ta pitanja gube smisao.
Dobro. Ja ću upozoriti Vladu ako se kasni a imam i dobru vijest. Danas ćemo nadam se izglasati i vanjske članove Vijeća za borbu protiv korupcije. Dobro. Prelazimo sada na glasovanje. Prvo idemo utvrditi naravno kvorum, pa vas molim da se prijavite. Utvrđujem da imamo kvorum i da možemo odlučivati po pravilima kakva postoje. Dakle, prvo o čemu glasujemo je Konačni prijedlog zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, drugo čitanje, P.Z.E. br. 128. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Ivan Lovrinović, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Molim predstavnika predlagatelje da se očituje o podnesenim amandmanima. Ovdje je državni tajnik u Ministarstvu financija Željko Tufekčić, izvolite. Prvi amandman je amandman prof. Lovrinovića.
Dakle, amandman se ne prihvaća. Naime, sva četiri zaprimljena amandmana odnose se na registar stvarnih vlasnika, odnosno na dostupnost podataka iz samog registra dakle na članak 34. Konačnog prijedloga zakona. Naime, rješenje u konačnom prijedlogu zakona je da su podaci iz registra stvarnih vlasnika dostupni nadležnim institucijama i drugim ovlaštenicima propisanim zakonom, a pravnim i fizičkim osobama ako dokažu opravdani pravni interes. Naime, svrha prikupljanja i obrade osobnih podataka o stvarnim vlasnicima, pravnih subjekata osnovanih u RH je sprječavanje pranja novca i povezanih predikatnih kaznenih djela uključujući i porezne prijevare, te sprječavanje financiranja terorizma. Ove aktivnosti upravo provode nadležna tijela Republike Hrvatske kao što su Ured za sprječavanje pranja novca, Porezna uprava, DORH, MUP, SOA i druge nadležne institucije, a kojim tijelima je ovim zakonom osiguran izravan pristup podacima iz registra. Navedeni pristup u konačnom prijedlogu zakona u skladu je sa mišljenjima Agencije za zaštitu osobnih podataka kao i pravne službe Vijeća Europske unije. Naime, u mišljenju Agencije za zaštitu osobnih podataka dostavljenom tijekom provođenja savjetovanja sa zainteresiranom javnošću, AZOP je naveo da sukladno odredbama Direktive 849 iz 2015. podaci iz registra stvarnih vlasnika nisu javni podaci, te AZOP smatra da zakonom treba propisati da su podaci iz registra između ostalog dostupni i osobama koje dokažu opravdani pravni interes. Također u spomenutom mišljenju pravne službe Vijeća Europske unije broj. 15655/16 od 16. prosinca 2016. se između ostaloga navodi da veza između javnog pristupa informacijama o stvarnom vlasništvu i učinkovitog izvršenja borbe protiv pranja novca nije utvrđena.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Kolega Lovrinović, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, izražavam svoje veliko čuđenje i nezadovoljstvo što Vlada nije imala sluha prepoznati jedan od najvećih problema u hrvatskom društvu i gospodarstvu. Pa zar nama gospodo nije upravo ova praksa skrivanja osnivanja firme iza firme dovela upravo do toga da se gube tragovi, da se zamračuje novac, da postoje toliki problemi i da ne znamo što se dešava. Pa nije li to znak, nije li ovo poruka svima onima koji su upropastili mnoge dobavljače nesolidno poslovali, da se skrivaju iza novih poduzeća koje otvaraju. Tko se boji informacije da je netko osnovao jedno, dva ili pet poduzeća novih. To se samo boje oni koji imaju nečistu savjest. Ja izražavam veliko čuđenje, ovo dapače pogoduje skrivanju novca, ovo pogoduje i svim ovim radnjama koje ste vi ovdje gospodine državni tajniče, naveli u svom izlaganju. Prošli smo pretvorbu i privatizaciju, puno toga je ostalo skriveno, mi ne možemo doći do tih podataka. Evo ovo je najbolji znak kako ova Vladi radi, kako ova većina radi, ne želi da se transparentno posluje, da znamo da možemo otkriti ljude koji stoje iza firmi koje su ne solidne. Zaista ne znam što bih rekao, neka javnost sama prosudi, mi smo uložili ove amandmane sa najboljom željom, voljom, da se poveća transparentnost, da se konačno otkriju ljudi koji stvaraju nered u hrvatskom gospodarstvu, koji nesolidno posluju i druge odvode u propast, a evo vidimo koja je poruka. Žao mi je, izražavam veliko nezadovoljstvo… [[Govornik nije uključen.]]
Tražite li glasovanje?
Apsolutno tražim glasovanje o ovome.
Onda pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo sada na amandman broj dva, istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje jednako kao i u prethodnom amandmanu.
Želite li se još obratiti, kolega Lovrinović?
Mislim da nema smisla, već sam rekao, vidim u kojem smjeru to ide, da transparentnost ovdje nije cilj, pa prema tome, vidim da nema smisla dalje diskutirati.
Povlačite onda?
Tražim glasanje.
Dobro, pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo sada na amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, to je jedan amandman, a pardon, dva su amandmana isto kao i u ovom slučaju na članak 34.
Amandman se ne prihvaća iz istog razloga kao i kod prethodno obrazloženih amandmana. Hvala.
Kolega Podolnjak, izvolite.
U ime predlagatelja da se podsjetimo, kao klub zastupnika podnijeli smo amandman kojim tražimo da pravne i fizičke osobe na temelju i u skladu sa Zakonom o pravu na pristup informacijama, imaju pristup i uvid u Registar stvarnih vlasnika. Smatramo da Vladin pristup nažalost je izuzetno restriktivan, da potpuno pogrešno tumači direktivu EU-a u kojoj se spominje formulacija pristupa legitimnog interesa takvom registru. Nažalost Vlada je pretvorila u opravdani pravni interes bez ikakvog pravnog utemeljenja. Doista je žalosno usprkos inzistiranju medija ne vladinih udruga, niza klubova zastupnika, inzistirati na tako restriktivnom pristupu. Smatramo da je potpuno neopravdano, da nema uporište niti u stajalištu europskih tijela jer je činjenica da u nizu europskih država koje su implementirale također ovu direktivu, jasan je potpuni i cjeloviti pristup pravnim i fizičkim osobama u ovome registru. Ne moramo ići dalje, u susjednoj Sloveniji, taj je registar otvoren za pravne i fizičke osobe, prema tome ako je moguće u susjednoj državi, zašto bi ovdje temeljem bilo kakvog pravnog tumačenja bilo nedozvoljeno? Tražimo naravno da se glasuje o amandmanu.
Pređimo onda na gladovanje o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman broj dva istoga kluba, to je na članak 35. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje je jednako kao i u prethodnom amandmanu.
Zahvaljujem. Kolega Podolnjak.
Naravno, obrazloženje je isto, iz formalnih razloga tražimo glasovanje i o tome amandmanu.
Pristupimo onda glasovanju i o ovom amandmanu. Utvrđujem da nije ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova tako da nije prihvaćen. Idemo onda dalje, sada je Klub zastupnika SDP-a, isto tako na članak 34. i na članak 35, dakle isto sve kao što je bilo i u slučajevima prije.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje je jednako kao i kod prethodnih prijedloga amandmana.
Molio bi kolegu Grbina u ime kluba SDP-a.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Osim obrazloženja koje su prethodno dali moje kolege, ja bih vam ukazao na vaše pogrešno tumačenje prava EU-a. Konkretno, Direktiva 2015/849 govori o legitimnom interesu. Legitimnom interesu. Vi ste to dodatno u ovom zakonu ograničili. Vi govorite o opravdanom pravnom interesu, što predstavlja dodatno ograničenje i otežava svim onima koji će htjeti izvršiti uvid u ovaj registar, pristup onim podacima koji će se nalaziti unutra. Rješenje koje smo našim amandmanom predložili donekle različito od onih prethodnih amandmana, govori slijedeće. Ovaj registar ne bio objavljen na način kao što je primjerice Sudski registar, da ga svatko može slobodno pretraživati putem interneta recimo, već bi se koristile odredbe Zakona o pristup informacijama na način da nositelj registra, u konkretnom slučaju FINA, kod svakog zahtjeva odlučuje hoće li odobriti uvid ili ne, međutim, nakon toga ukoliko agencija ne odobri uvid, imamo se pravo obratiti povjerenici za informiranje koju smo namjerno odvojili Agencije za zaštitu osobnih podataka upravo da se ne bi sukobljavali interes zaštite odnosno sprečavanja uvida u podatke i interes činjenja podacima dostupnima i procjenjuje da li neki podatak treba učiniti javno dostupnim ili ne. Što je još važnije, takav postupak u sebi nosi i jamstvo sudske zaštite, prava na pristup informacijama koje podsjetiti ću pravo uređeno Ustavom RH. Naravno inzistiramo na glasovanju o našem amandmanu.
Idemo onda prvo glasovati o 1. amandmanu Kluba zastupnika SDP-a koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada vas molim glasovanje o 2. amandmanu. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada idemo na Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Isto tako su dali i dva amandmana na članak 34. i 35. U ime Kluba Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora [[Upadica predsjednik: Ma isto je objašnjenje, sve je isto, dakle isti je tekst, nema potrebe.]] Jasno mi je, uz ovo sve što su rekle kolege prije mene, mi se zalažemo za transparentnost, zalažemo se i da se otkriju svi skrbnički računi i to je jedan trend kao što je opisano u samom amandmanu koji razvijeni svijet slijedi i prati i nema razloga da Hrvatska tu radi suprotno, da se prikriju kojekakvi interesi. Tražim glasovanje.
Pristupimo onda glasovanju o 1. amandmanu Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Hvala vam. Nije dobio potreban broj glasova. I isto sada molim da pristupimo glasovanju o 2. amandmanu. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova, tako da nije prihvaćen. Pa onda prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma. Molim glasujmo. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, onda prekinimo glasovanje. Da čujemo.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. U predmetnom slučaju radi o Zakonu o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma. Predmetnim zakonom određuju se postupanja državnih tijela koja itekako zadiru u prava građana kao što su pravo na privatnost, čuvanje bankarske tajne i slično. Navedeno znači da se predmetnim zakonom ograničavaju Ustavom RH utvrđena ljudska prava i temeljne slobode što znači da se u predmetnom slučaju radi o organskom zakonu. Kako bi spriječili da zbog propusta u izglasavanju toga zakona isti padne na Ustavnom sudu, molim vas da o ovom zakonu glasamo kao o organskom zakonu. I vi i ja znamo koji je sadržaj toga i vi i ja znamo šta sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma u praksi znači. Hvala lijepa.
Da, međutim nisam dobio naznaku od strane predlagatelja da se radi o organskom zakonu. Vaš prijedlog je ovdje, međutim, mi ćemo obaviti glasovanje, ako ćete smatrati da zakon nije dobio potreban broj glasova, vi ćete se tada obratiti nadležnoj instituciji. Tako da vas molim da pristupimo glasovanju. Navedeni zakon dobio je 79 glasova, dakle većinu, 9 je bilo suzdržanih, 1 je bio protiv. Zakon je na taj način donesen. A s obzirom na broj glasova ništa neće biti sporno.
Prelazimo na sljedeći prijedlog, imamo ih naime još 4 zakona, samo vam skrećem na to pozornost, za odraditi danas to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 196 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitnim postupkom objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, prometa i infrastrukturu, te Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub HNS-a, Klub Mosta i zastupnik Ranko Ostojić. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, gospodin Žarko Kartić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam. I evo, dopustite mi da ukratko iznesem razloge za donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Prije svega, želim izreći razloge zbog kojih Vlada predlaže donošenje zakona u hitnom postupku. Naime, ovim prijedlogom zakona, u hrvatsko zakonodavstvo, prenose se 3 europske direktive, to su Direktiva o periodičkim tehničkim pregledima motornim vozilima i njihovih priključnih vozila, Direktiva o izmjeni Direktive o dokumentima za registraciju vozila i Direktiva o pregledima tehničke ispravnosti na cesti gospodarskih vozila koja prometuju u Uniji. Rok za prenošenje ovih direktiva bio je 20.5.2017. a propisi trebaju stupiti na snagu 20.5.2018. Zbog toga što navedene direktive nisu prenošene u hrvatsko nacionalno zakonodavstvo, zaprimili smo 19. srpnja ove godine 3 službene obavijesti Europske komisije zbog povrede prava i zbog toga predlažemo donošenje inkorporiranje ovih direktiva po hitnom postupku. Jednako tako zaprimljeno je službena obavijest glavnog tajništva Europske komisije 22. srpnja 2016. kojim je protiv RH pokrenut pred sudski postupak zbog povrede prava EU, naime zbog neusklađenosti hrvatskog zakonodavstva o osnivanju autoškola sa zakonodavstvom EU. O tome nešto kasnije. Zbog tih razloga Vlada RH predlaže donošenje ovog zakona u hitnom postupku, u hitnoj proceduri. Kada su u pitanju autoškole, dakle, osnivanje djelovanja autoškola, nije sukladno direktivi o uslugama unutarnjem tržištu od 2006. zbog u pogledu broja i mreže autoškola, u pogledu statusa stručnih osoba autoškola i pogledu cijene koja se utvrđuje za polaganje vozačkog ispita. Ovim zakonom usklađuje se naše zakonodavstvo sa direktivom, na način da više neće biti obveza utvrđivanje broja i mreže autoškola, već se ministru nadležnom za unutarnje poslove daje ovlast da pravilnikom propiše minimalne standarde koje autoškola mora ispunjavati. U pogledu stručnih osoba i dalje dakle autoškola mora imati voditelja škole, predavača nastavnih predmeta i instruktora vožnje ali nije propisano da te osobe moraju raditi sa punim ili sa pola radnog vremena nego sa onoliko za koliko postoji potreba i svaka od tih osoba ako ispunjava uvjete može obavljati i više od ovih poslova, dakle može biti primjerice i voditelj i predavač. U RH djeluje oko 380 autoškola i procjenjujemo da će one i dalje moći djelovati i da to može eventualno otvoriti veću konkurenciju među njima. Istakao bih još nekoliko bitnih pitanja koji se predlažu regulirati ovim zakonom to je primjerice definicija mladog vozača. Mladi vozač je osoba koja zbog svog, u svom sudjelovanju u prometu, prema našim evidencijama učestalije čini prekršaje i kaznena djela nego drugi vozači i zbog toga ostaje dakle definicija da je to vozač motornog vozila u dobi do navršene 24 godine koji posjeduje vozačku dozvolu izdanu na teritoriju RH. Dakle ostaje dobno ograničenje, ostaju i još neka ograničenja koja su postojala, primjerice da mladi vozač ne smije konzumirati alkohol i da je za njega ograničenje dakle 0,0 promila, dakle ne 0,5 kao za druge vozače. A neke dosadašnje odredbe, primjerice o snazi motora, vozila, motora s kojim bi mogao upravljati od 85 kilovata ukinuo je Ustavni sud. Dakle mladi vozač bi bio sad osoba koja je dobila vozačku dozvolu na području RH. Naime, dosadašnja definicija koja je tu uključivala i strane vozače nije se pokazala učinkovitom i nije omogućavala izricanje određenih mjera, sustav kaznenih bodova tu nije mogao funkcionirati itd.. Kada sam spomenuo negativne prekršajne bodove, uvodi se novi, jednostavniji sustav. Naime, do sada se nakon skupljanja 12 negativnih bodova izricala mjera zabrane upravljanja vozilom a tek nakon nje je bila propisana i mjera ukidanja i oduzimanja vozačke dozvole. Sada smo se opredijelili samo za mjeru ukidanja i oduzimanja vozačke dozvole koja će se oduzeti nakon skupljenih 9 negativnih bodova za mladoga vozača, dakle i tu pravimo distinkciju između mladoga vozača i ostalih vozača i nakon skupljenih 12 bodova za ostale vozače. Pri tome vozač neće moći, kome je izrečena mjera oduzimanja, ukidanje i oduzimanje vozačke dozvole neće moći upravljati motornim vozilom u razdoblju od 2 godine od izvršnosti rješenja i neće moći pristupiti polaganju novoga vozačkog ispita dakle niti stjecati pravo na samostalno upravljanje motornim vozilom. Tu bih napomenuo da se prema prijelaznim i završnim odredbama brišu, stupanjem na snagu ovoga zakona brisali bi se svi do tada skupljeni negativni bodovi, dakle svi bi startali sa, bez negativnih bodova a postupci koji su započeti po odredbama važećeg zakona dakle i dovršili bi se po odredbama toga zakona. Želeći zaštiti posebno osjetljive kategorije osoba u prometu kao što su biciklisti uvodi se obveza nošenja reflektirajućeg prsluka na svim javnim cestama u uvjetima smanjenje vidljivosti ili noću. Zatim kod podvrgavanja izvanrednom nadzornom zdravstvenom pregledu vozača uvodimo novost da i vozači koji su zatečeni sa manje od 1,5 promila alkohola u krvi, dakle od 0,5 do 1,5 će biti podvrgnuti izvanrednom nadzornom zdravstvenom pregledu ako budu unutar rehabilitacijskog roka od 3 godine 3 puta zatečeni sa tim postotkom, odnosno promilima alkohola u krvi, dakle od 0,5 do 1,5%. Naime primijetilo se da ima jedna značajan broj vozača koji učestalo se zatiču da upravljaju sa motornim vozilom sa nedopuštenom količinom alkohola u krvi i htjelo se i njih zahvatiti i takve osobe, pojačati liječničku kontrolu nad takvim osobama. Ostaje i da nadalje, dakle da osoba koja je uhvaćena, zatečena sa 1,5 promila alkohola u krvi da je dovoljan jedan takav slučaj da se osoba uputi na izvanredni zdravstveni pregled. Kod nekih novosti koje mogu biti interesantne za građane u pogledu manjih troškova izdvajam činjenicu da će se ovime zakonom ukinuti tzv. nulti tehnički pregled. Dakle na tehnički pregled će građani ići sa novim vozilom, dakle sa novim vozilom tek nakon 2 godine a sa teretnim vozilima nakon 12 mjeseci. Dakle, veći se naglasak stavlja na preglede gospodarskih vozila na cesti. Dakle i to se uvodi kroz Direktivu o tehničkim pregledima na cesti gospodarskih vozila koje sam na početku spomenuo. I slijedeće što bi olakšalo građanima jest da se registracija vozila uz dosadašnju ovlast koju stanice za tehnički pregled a to je produžavanje valjanosti prometnih dozvola da mogu sad stanice za tehnički pregled obavljati i poslove registracije vozila. Pritom procjenjujemo da će to za građane biti jeftinije za 35 kuna i da će biti lišeni šetanja između stanice za tehnički pregled i policijske uprave i postaje kad treba zamijeniti primjerice popunjenu prometnu dozvolu. Pritom za odbijanje registracije na tehničkom pregledu omogućuje se izjavljivanje žalbe ministarstvu nadležnom za unutarnje poslove kao drugostupanjskom tijelu. Evo to su najvažnije izmjene. Predlažemo da određene odredbe koje se tiče autoškola stupe na snagu 1. siječnja, a odredbe koje se tiču implementacije ovih direktiva da stupe na snagu 20. svibnja 2018. godine. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Evo i na vaše izlaganje usprkos kasnim satima imamo niz replika, prva je uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Bez obzira na kasne sate i veliki broj točaka, vidite da je elan samo kako ide veče raste. No međutim, moja replika je gospodinu, odnosno pitanje bolje rečeno, državnom tajniku Katiću je vezano uz autoškole. Dakle, rekli ste da ima 380 autoškola, rekli ste da ove promjene koje jesu će samo liberalizirati autoškole i da će omogućiti da ljudi rade na drugačiji način i rekli ste nešto što je uvijek zgodno, a to je pravilnik koji će donijeti ministar kojim će se propati uvjeti rada. Znate kad gledamo malo naše zakone ili izmjene i dopune zakona, onda tu ima brdo pravilnika pa ima neke rokove. Ti zakoni u prijelaznim i završnim odredbama govore o nekim rokovima. Mene zanima konkretno kad je riječ o tom pravilniku, jer naravno da se autoškole neće moći posložiti samo u odnosu na zakon nego i u odnosu na pravilnik, kad mislite da ministar, a ministar donosi pravilnik, kad bi taj pravilnik nakon što ovaj zakon stupi na snagu koji je rok i u kojoj je pripremi i kad je za očekivati da taj pravilnik bude jer da bi se zaista autoškole mogle posložiti, potreban je isti pravilnik. Hvala.
Slijedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi tajniče, svi smo mi za liberalizaciju međutim u nekim stvarima moramo misliti, tj. razmišljati prije svega kad govorimo o autoškolama, o standardu tih autoškola tj. kakvoga mi mladoga vozača obučavamo i da li su ti standardi u Hrvatskoj dobri i da li će se smanjiti standardi. Znači negdje moramo i razmišljati o tome, da ne smijemo dozvoliti da budu lošiji standardi obuke a ministar je dobio ovlast da on svojim pravilnik propisuje. Sve nadležnosti ima apsolutno po pitanju autoškola, znači ministar, a činjenica je da je Slovenija, to sam i na odboru rekao da je Slovenija uzela naš način autoškola, to znate, to sam tada i kazao. Vi ste rekli da niste upoznati s time, međutim činjenica je osnovna i najbitnija, ne smijemo dozvoliti da u Hrvatskoj padne standard novih vozača u autoškolama jer prevelika je to ovlast baš na ministra baš da on propisuje koja autoškola, koji su minimalni uvjeti, kako su riješeni ljudi koji će obučavati tu djecu, tj., instruktore. Znači jedan sustav koji je donekle uređen sigurno da treba paziti, ali to je osnovno paziti na standard novih vozača. To sam vas pitao onda i na odboru, kako tko garantira na standard vozača ako bude pravilnikom svatko mogao otvoriti autoškolu? Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika uvažene zastupnice Strenja-Linić.
Poštovani državni tajniče, poštovani predsjedavajući, poštovani kolege koji ste još uvijek ovdje. Željela bih ukazati i na odredbu članka 233. Zakona o sigurnosti prometa na cestama koji stvara značajne probleme u svakodnevnom radu liječnika posebice izabranih liječnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti budući da istima nalaže obvezu izvještavanja nadležnih tijela o uočenim promjenama zdravstvenog stanja vozača koja se smatraju zaprekom za sigurno upravljanje motornim vozilom posebno ako se uzme u obzir brojnost takvih stanja propisanih pravilnikom o zdravstvenim pregledima vozača i kandidate za vozače. U segmentu normativnog uređenja, predlažemo iskorak u pogledu materije izvještavanja u promjenama zdravstvenog stanja vozača na način da se više ne propisuje obveza izravnog izvještavanja nadležnog tijela od strane liječnika o svim uočenim bolestima i stanjima vozača koje utječu na sigurno upravljanje vozilom. I sami znate koliki su napadi na liječnike i na koji način pokušavamo spriječiti takve incidente a ovo će biti samo još jedan od povoda jer netko tko godinama ima vozačku dozvolu nakon što liječnik izvijesti o njegovom zdravstvenom stanju, posebno osobe koja je možda dugogodišnji uživatelj alkohola sa promjenama određenih i psihičkih posebno ponekad i smanjenih inhibicija, kontrole svojih reakcija, vi možete očekivati od takvog čovjeka napad na liječnika. Zbog toga smatramo da ubuduće treba sadržavati samo obvezu liječnika da pacijenta odnosno vozača upozori na uočenu promjenu zdravstvenog stanja te da dana upozorenja evidentira u njegovoj medicinskoj dokumentaciji a prvenstveno pacijent treba preuzeti odgovornost za svoje zdravstveno stanje, nepridržavanje preporuka te upozorenja izrečenih i evidentiranih u zdravstvenom kartonu. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti i Reformisti, Nezavisnih zastupnika uvaženi zastupnik Kažimir Varda. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima nastojat ću biti kratak. Prvo da sam opću ocjenu. Zadovoljan sam što je i moja rasprava i rasprava kolega u prvom čitanju doprinijela tome da niste u izmjene i dopune zakona unijeli onu obavezu obaveznog zdravstvenog pregleda osoba starijih od 65 godina. Dakle, ono obećanje predsjednika Vlade kojemu sam uputio direktno pitanje da će pažljivo razmotriti prijedlog zakona stvarno je održao. Međutim sve u svemu sam zadovoljan sa prijedlogom zakona, ali nisam zadovoljan što se ponavlja stara praksa da tek što nas Europska komisija ili Europski sud upozori onda idemo u hitne postupke i procedure donošenja zakona. S time nisam zadovoljan. Mislim da bi takvu praksu trebalo napustiti. Drugo u članku 23. Zakona o izmjenama i dopunama zakona propisuje se izvanredni nadzorni zdravstveni pregled na kojeg će se uputiti vozač koji je najmanje tri puta pravomoćno kažnjen zbog upravljanja vozilom s nedopuštenom količinom alkohola u krvi. I sad dolazimo do sljedeće situacije. Ovaj zakon čiji je predlagatelj de facto ministarstvo hajde da kažem policije. Mene zanima zbog čega nije nazočan i predstavnik Ministarstva zdravstva evo upravo i zbog ovog dijela replike koju je poštovana kolegica Strenja Linić iznijela. Naime, iznijela je jedno priopćenje KoHOM-a to je Udruženje liječnika obiteljska medicine koji imaju problema u situacijama kad po određenim dijagnozama kako to propisuje u krajnjoj liniji i direktiva su dužni obavijestiti nadležna tijela o određenim zdravstvenim problemima koji se odnose na minimalne standarde psihofizičke sposobnosti za upravljanje motornim vozilima. Dakle, ne govori o dobi, ne govori o godinama života vozača, nego o vrstama bolesti od kardiovaskularnih, dijabetesa, militusa, maligne hipertenzije, problemima sa vidom, duševnim smetnjama, drogama, lijekovima, neurološkim bolestima i opstruktivnim apneički sindrom i drugo. I sad dolazimo dao sljedećeg problema. KoHOM upozorava, a i razgovarao sam sa nekoliko liječnika i liječnica obiteljske medicine da imaju problema sa svojim pacijentima. Naime kad, a obvezni su po zakonu prijaviti. Oni ne znaju da li je on vozač ili ne, ali kad konstatiraju ovakvu vrstu bolesti obvezni su prijaviti u krajnjoj liniji i Ministarstvu unutrašnjih poslova. I onda dolazi do situacije da ili po vezi ili bilo kako normalno kaže, a stari oprosti, ali tvoja liječnica ili tvoj liječnik mi je to poslao i morat ćeš ići na zdravstveni pregled ili ti moramo ukinuti dozvolu. I onda imamo onaj problem između pacijenta i liječnika. Ne znam kako ćete to riješiti, nismo svi u sistemu e-građanina. Kako ćete to riješiti ne znam, ali trebate riješiti. Jer ovo što vi zapravo pišete u prijedlogu zakona to je čisti policijski posao Prometne policije. Kad utvrdi da je netko pod utjecajem alkohola zna se da ide na pregled, na vađenje krvi itd. Ali ovo ostaje kao problem sinergije između zdravstva i nadležnih tijela, u ovom slučaju Ministarstva unutrašnjih poslova. No, ostaje ona odredba koja nije promijenjena, dakle nije predmet izmjena i dopuna ovog zakona, a to je obvezan zdravstveni pregled vozača iznad 70 godina. Ja ne znam u čemu je zapravo problem, jer ja sam evo 2014. godine napunio 70 godina, išao sam na zdravstveni pregled i dobio vozačku dozvolu za narednih 10 godina, za narednih 10 godina. Ja vas pitam šta Medicina rada zna o meni kao pacijentu? Tamo sam slagao nekakve kockice, rješavao nekakve testove, izvadili su mi krv, urin, gotovo. Dakle, 10 godina, iznad 70 ja vozim bez problema a možda imam dijagnozu evo apneički kako se to zove sindrom. Dakle, to je problem. Zašto ovo govorim? Zato što direktiva važi i za sve zemlje u EU, ali njihova praksa je različita. Recimo primjer. U Danskoj se vozačka dozvola obnavlja nakon sedamdesete godine uz potvrdu obiteljskog liječnika. Tko ima bolje saznanje o pacijentu, vozaču nego obiteljski liječnik koji ga prati niz godina. U Nizozemskoj nakon 70-te godine na pet godina se produžava i to bez liječničkog pregleda. U Velikoj Britaniji obavlja se nakon 70-te godine bez liječničkog pregleda, ali svake tri godine s osobnom izjavom vozača. U Finskoj također poslije 70-te obnova ovisi o obiteljskom liječniku, dok u Njemačkoj, Francuskoj i Belgiji nema dobnog ograničenja. Dakle, nije predmet izmjena i dopuna zakona. Niste unijeli ono čega sam se ja bojao, a što niste, a što ste zapravo napravili da nije obavezan pregled nakon 65 godina, jer sam se borio protiv dobne granice. Dobna granica nije ograničavajući faktor za vožnju. Produžili smo radni vijek do 67, životni vijek se inače produžava, a mi ograničavamo, uzimamo taj kriterij dobne granice, a direktiva dolazi nešto sasvim drugo. No, kako niste došli sa prijedlogom izmjena i dopuna u smislu 65 godina obaveznog liječničkog pregleda, moj klub će prihvatiti ovaj prijedlog Zakona o sigurnosti prometa na cestama, dakle, Prijedlog izmijene i dopune Zakona o sigurnosti prometa na cestama s konačnim prijedlogom i prihvatiti ćemo amandman kojega smo jedino do sada dobili, koji je Klub zastupnika HNS liberalni demokrati dao u pogledu oznaka koji nisu nužno reflektirajući prsluci kod bicikla za određene ceste. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvažene zastupnice Strenja Linić. Izvolite.
Pa vezano uz ovo što je kolega Varda rekao, ono što sam zapravo započela govoriti, a to je da prvenstveno pacijent treba sam preuzeti odgovornost za svoje zdravstveno stanje, ne pridržavanje preporuka i upozorenja izrečenih i evidentiranih u zdravstvenom kartonu od strane liječnika, te na takav način provoditi obvezu kojemu uostalom nalaže čl.196. ovog zakona, koji zabranjuje upravljanje vozilo vozaču koji je bolestan ili je u takvom psiho fizičkom stanju, da je nesposoban za sigurno upravljanje vozilom. Dakle, nužno je bilo u zakonskom tekstu dodatno osvijestiti odgovornost vozača za svoje zdravstveno stanje i potrebu da se izvjesiti nadležno tijelo o promijeni svog zdravstvenog stanja. E sad, odgovornost je dakle, na informiranom pacijentu, da sam odluči hoće li se pridržavati danog upozorenja i suzdržavati se upravljanje motornim vozilom ili ne. Ali, apsolutno je neprihvatljiva to je i Hrvatska liječnička komora u svojim primjedba rekla, da to je da će liječnik biti kažnjen ako o tome ne izvijesti nadležne. Dakle, posebno neprimjereno smatram mogućnost kažnjavanja isključivo liječnika novčanom kaznom, za slučaj neprijavljivanja uočene promijene zdravstvenog stanja. Kolega Varda je i spomenuo, dakle, mi smo u mogućnosti da se to riješi preko e-građanina, odnosno, svaki ima svoj e-karton, medicinski karton, da se to prvenstveno riješi pravim jednim programom između Ministarstva unutrašnjih poslova i HZZO kada liječnik ukuca određenu dijagnozu, obzirom da je umrežen da se to odmah i prikazuje Ministarstvu unutarnjih poslova, odnosno, onih koji su nadležni za izdato njegovu vozačku dozvolu. I time liječnik sa sebe neće biti direktno kažnjen, neće biti direktno predmet, odnosno, meta onoga koga će napadati pacijent. Zna se kakvo je zdravstveno stanje i ukoliko su mu se ukuca određeni lijek, antiepileptik, antipsihotik, to se isto tako znači smatra nešto što onemogućava njegovo dalje, vozačku dozvolu. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Kažimira Varda.
Da kolegice Linić, liječnici kad se kažnjavaju od 3 do 15 tisuća kuna, ako ne izvrše ovu obvezu prijavljivanja. Ali, kad ta prijava dođe, ono kao što sam i rekao, kad popune to, liječnik prvo ne zna, da li je netko vozač. Oni to u evidenciji nemaju. To nemaju u evidenciju, u kartonu ne piše vozač ili nije vozač. Nego, ima popis bolesti. Koje, kad ih ustanovi mora prijaviti nadležnom tijelu. Ako, to prijavi, onda dolazimo u ovu situaciju, da imamo nasrtaje, pa čak i fizičke napade na liječnike. Jer normalno, kaže, liječnik te taj i taj prijavio. I to treba riješiti. Da li je to putem sustava e-građanin, a mi smo svi u tom sustavu. Moja recimo liječnica, također nije, liječnica obiteljske medicine. I ona nema pojma tko je vozač. Pojma nema, jer nam to nije obaveza, a niti sam ja dužan njoj to reći. Prema tome, morate naći rješenje, da to bude, da liječnici mogu, radi sigurnosti u prometu, da liječnici budu u stanju i da moraju to prijaviti, ali da budu zaštićeni, od nasrtaja i od napada takvih vozača. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti, poštovani zastupnika Ranko Ostojić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, štovani državni tajniče. Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sigurnosti prometa na cestama slažem se s onima koji smatraju da nije potrebno, da nas na neki način, bilo prijetnjama, kaznama, odnosno, povredama europskog prava, treba natjerati, da se određene izmjene dogode. Načelno ima pozitivnih stvari u samome nacrtu izmjena i dopuna. Prije svega, onih koji povećavaju sigurnost, uz naravno, male detalje, kao što je pitanje reflektirajućeg prsluka, ili druge opreme koje bi povećale sigurnost biciklista. Slažem se i s onim dijelom, koji je već predočen u amandmanu kolega iz HNS-a, ali ja sam mišljenja da se moglo napraviti i puno više. Međutim, svoju raspravu ću prije sveg usmjeriti na onaj dio koji mislim da je loš, odnosno, da niste poslušali zapravo one prijedloge koje se odnose prije svega na pitanje edukacije, odnosno, školovanja naših vozača. Samo ime autoškola, govori o tome, da je to ipak javna ustanova, ustanova koja može biti u privatnom vlasništvu, ali postoje standardi koji su bili poštovani i koji su činili mrežu u sustavu, kompletnog educiranja vozača, na način da smo mogli biti sigurni da licence instruktora jednako tako zapošljavanje određenog kadra unutar autoškola nisu bile prepreka, odnosno bile su neka vrsta garancije da ćemo biti u prilici da dobijemo kvalitetnog, obučenog vozača, bio on mlad ili u navodnike nazovi „mlad“. Naime, moram ovdje spomenuti i onaj dio koji se odnosi na vozače koje tretiramo kao mlade a to su oni koji od 19.-te do 24.-te godine polože vozački ispit a ako to napraviš iza 24.-te onda nisi mladi vozač. Mislim da nedostaje onaj dio odredbi koji bi govorio onima koji su sudionici i o njihovoj dodatno edukaciji a to su prije svega osobe koje bi trebale biti s njima u automobilu u tom razdoblju. Prema tome, trebalo je više poraditi na tome da se i taj dio sankcionira odnosno ukoliko se događa da taj mladi vozač nema, sada ću reći svoga pratitelja, odnosno onoga koji mu pomaže u njegovom educiranju. Međutim, pozdravljam one izmjene koje idu u povećanju sigurnost, čak i pitanje kaznenih bodova, pa mislim da je vrlo bitno i pozdraviti onaj segment koji govori o tome da nakon 24 mjeseca odnosno za nove automobile da nema potrebe ići na tehnički pregled, to su pozitivni segmenti. Ali da se vratim nazad na autoškole i sam proces osposobljavanja kandidata za vozače, osim zdravstvenih ustanova, trgovačkih društava koje obavljaju djelatnost medicine rada, specijalisti medicine, HAK, zdravstvene ustanove autoškole su bile jedan od važnijih segmenata unutar toga koje su imale nastavni predmet prometne, sigurnosna pravila, upravljanje vozilom. I kada idemo gledati svi oni zapravo imaju svoju cijenu, imaju svoju naknadu, uslugu i pristojbe. Na ovaj način pravdajući se liberalizacijom i navodnim tržišnim natjecanjem siguran sam da zapravo smanjujemo kvalitetu unutar situacije oko autoškola i mislim da je to pogrešno. Pitanje minimalne cijene koju čak i Republika Slovenija u ovome trenutku uvodi nakon loših iskustava kojih su imali upravo radi toga šta oni koji su se odavno uskladili sa uredbama EU i sa situacijom koja im se dogodila pored naše kompletne mreže škola koju mi imamo oni su se vratili nazad zapravo na model kojeg mi u ovom trenutku ovim izmjenama zakona ukidamo. Situacija ide u tom pravcu a to znači da autoškole koje gube zapravo onu vrstu kvalitete, minimalna cijena u kojoj je pitanje hoće li postojeće autoškole koje su morale zadovoljavati visoke kriterije samih uvjeta za edukaciju vozača, kadra koji je radio s njima, toga više neće biti. I to je razlog zašto izražavam skepsu i moje je mišljenje da to nije dobro rješenje, pogotovo ovako ubrzano a to je da zapravo već od 1. siječnja bi trebao stupiti na snagu izmjene koje bi dovele do navodne liberalizacije a po meni dovode do opasnosti da ćemo zapravo vrlo skoro morati mijenjati ovaj zakon jer ćemo se suočiti s onim što je protivno upravo nastojanjima EU a to je bijela knjiga da imamo šta manje smrtno stradalih na autocestama. Također želim istači još jednu stvar a to je da su do sada jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave bile te koje su uz prethodnu suglasnost Ministarstva nadležnog za unutarnje poslove uređivale promet na svom području. To proizlazi između ostalog iz Ustava RH, zakona i sadašnja praksa po meni je bila bolja od ponuđenog rješenja, jer ću to probati ilustrirati kroz jednu vrlo plastičnu sliku. Sada kada grad Split ili recimo županija Splitsko-dalmatinska ili bilo koja jedinica lokalne samouprave želi postaviti prometni znak ograničenja brzine kretanja daju nalog za postavljanje tog znaka, dobivaju suglasnost u neupravnom postupku i stvar je u tome da je to relativno jednostavna situacija u kojoj upravo držeći se onoga šta Ustav kaže a to je da je između ostaloga i promet i prometna infrastruktura i planiranje se nalazi upravo u jedinicama područne (regionalne) samouprave, članak 135., stavak 2. Ustava RH. Stoga se sada postavlja pitanje zašto Ministarstvo unutarnjih poslova uzima na sebe i izdavati će rješenje. Upravo navedeni primjer, znači konkretne policijske uprave Splitsko-dalmatinske, dolazimo do situacije da tamo imamo 4 službenika koji rade na tim poslovima. Od toga nije bitna njihova kadrovska struktura a to je da je samo 1 prometnoga smjera ali oni će morati izdavati rješenje o postavljanju bilo kojega znaka. To za 55 jedinica lokalne samouprave samo na području Splitsko-dalmatinske županije će izazvati ozbiljne probleme i praksu koja će zapravo onemogućiti sve one koji imaju potrebu da reguliraju sigurnost prometa na cestama dovode do toga da na to rješenje čak nema pravo ni žalbe već može ići samo na upravni spor. To je protivno Ustavu, to je protivno Zakonu o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i ja ne vidim zapravo zbog čega Ministarstvo unutarnjih poslova sebe uzima i pravi dodatni problem. Iz tog razloga još vam nije došao na stol ali u svakom slučaju dobiti ćete amandman na taj Konačni prijedlog Zakona o sigurnosti prometa na cestama, upravo na članak 4. koji mislim da nema potrebe mijenjati a to je kada se promet uređuje na dijelu javne ceste unutar administrativnih granica jedinice lokalne i područne samouprave potrebna je suglasnost pravne osobe koja upravlja javnom cestom. I to je nešto što je po meni puno bolje rješenje nego ovo što se sada u ovom trenutku nudi. Još ću spomenuti jednu stvar a to je kada smo govorili o sigurnosti prometa na cestama, naravno da nije moguće u izmjenama i dopunama pokriti sve ali istina je sljedeća a to je da osim autoškola, edukacija i svega ostaloga mora se u svakom slučaju poraditi na pitanju Nacionalnog programa sigurnosti prometa na cestama, regulirati pitanje ostalih ustanova koje rade po pitanju sa javnim ovlastima, po pitanju sigurnosti prometa na cestama. I u tom dijelu, po meni sigurno bi se više moglo napraviti da smo u tom smjeru išli. Ovako, mislim da je pokriće na neki način u direktivama koje dolaze iz EU, a na neki način je sve skupa svedeno na par izmjena koje se odnose samo na pitanje autoškola i nekoliko sad ću reći kozmetičkih detalja koji mislim da neće do kraja pomoći samo iz sigurnosti prometa na cestama već ćemo bit u situaciji da se mora pojačavat nadzor, represija i slično, a to nije napravljeno na najbolji mogući način ovim izmjenama i dopunama zakona. Eto hvala.
Hvala i vama. I tu repliku, uvažena zastupnica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Dakle, ono pitanje koje sam postavila uvaženom državnom tajniku pa on nije odgovorio sad vezano uz autoškole je i otvorio kolega Ostojić u svojoj raspravi. Dakle, kad je rađen prijedlog zakona pred neko vrijeme je u medijima dosta pažnje izazvala tema autoškole. Izazvala je po dvije osnove. Jedna osnova je bila cijena autoškola, a druga osnova je bila stručna ekipiranost. Ja inače mislim da je dobro da malo liberaliziramo tržište i da vam možda i u odnosu na cijene, ali se mogu složiti da je bio nekakav minimum standarda, možda nekakva minimalna cijena koja treba biti. Međutim, mi nismo iz ovog prijedloga zakona imali priliku vidjeti što znači stručna ekipiranost, odnosno garancija da zaista te autoškole rade stručno, nego je rečeno da će to biti definirano naknadno pravilnikom kojim će se detaljno odrediti, a Pravilnik će donijeti ministar. Pa me zapravo u tom smislu i interesira, vi ste tu pokazali i jednu bojazan, pokazali ste i jednu da tako kažem skepsu zašto je to tako. I ako sam dobro shvatila vi nekako imate stav da je ovaj prijedlog zakona korak unazad, a ne poboljšanje postojećeg, odnosno tu je i problem direktiva jer uvijek imate regulirano područje koje morate preuzeti određene direktive. Ali imate i područje gdje svaka zemlja se može prilagoditi svojoj postojećoj praksi, postojećim situacijama. Pretpostavljam da je onda tu nastao i jedan problem u želji da budemo jako idealni i prilagodimo se direktivama EU. Očito ćemo možda i napraviti korak nazad, odnosno nećemo ponuditi najbolje moguće rješenje. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Ostojića.
Štovana kolegice Mrak-Taritaš, zaista jesam skeptičan prije svega iz razloga što svaka škola, a na tome sam inzistirao u svojoj raspravi podrazumijeva da postoje određeni kriteriji šta moraju zadovoljavati oni koji educiraju u ovom konkretnom slučaju mlade vozače. Spuštanje tih kriterija ne može bit, odnosno ne može, bilo koja direktiva imat opravdanje u tome da se ti kriteriji spuštaju. Probat ću to ilustrirati na jedan vrlo jednostavan način. Probajte zamislit da u situaciji liberalizacije privatnih škola dođemo do toga da možete i tamo uzimat ljude sa student servisa ili da mogu raditi prema ugovoru o djelu. Situacija u Sloveniji koju sam ukratko pokušao predstaviti je pokazala da su upravo takve situacije dovele do fiktivnog izvođenja nastave, do situacije da su ugovori korišteni za fiktivnu edukaciju. I finale priče na kraju da su se vratili nazad na rješenje koje je osiguravalo minimum standarda, a to je da imamo kvalitetnu autoškolu. I iz tog razloga ne da dijelim zabrinutost, nego ne vidim razloga zašto bi se liberalizacijom, naravno i kako se kaže konkurencijom, ali konkurencija mora biti unutar onih kriterija, a to je da imamo kvalitetne škole. Hvala.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista vrijeme podijeliti uvaženi zastupnik Orepić i zastupnica Strenja Linić. Evo prvo poštovani zastupnik Vlaho Orepić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo kolegice i kolege. Ma odmah ću na početku reći, žalosti me to što napuštamo nešto što funkcionira u jednom segmentu pogotovo. Znači napuštamo model na koji se drugi vraćaju. Evo tu je gospodin Ostojić ukazao na taj problem i na ovaj zakon, na ostale svoje dijelove manje-više izmjene su možemo čak slobodno reći kozmetičke, pa ću se težišno svoj osvrt upravo dati što se tiče autoškola. Znači, zakon je potpuno nepotpun, potpuno nepotpun po tom pitanju. I pazite sad ne poštuje stečena prava i nisu razmotrene negativne posljedice apsolutno. Zakon je itekako ograničavajući u odnosu na postignute standarde i postojeće poduzetnike sektora dovodi u neravnopravan radno-pravni, socijalno-ekonomski i konačno porezni položaj u odnosu na pogodnosti koje mogu koristiti sad novi poduzetnici po prijedlogu, znači ovi svi koji spadaju u dobit do 300 tisuća kuna. Ne predstavlja uopće rasterećenje gospodarstva što nije u skladu sa akcijskim planom ni ove Vlade koja je na snazi i daje negativni financijski učinak ovog zakona samo u prvih, znači procjena je, znači samo u prvih 12 do 18 mjeseci nakon primjene negativan učinak će biti na razini sedamdesetak milijuna kuna. Ovaj zakon također jednim dijelom guši postojeće razvijene gospodarske odnose u djelatnosti u Republici Hrvatskoj i otvara mogućnost špekulativnog postupanja za aktivne i buduće poduzetnike korištenja viših pravnih oblika osnivanja. Neće polučiti uopće očekivani efekt realno novih autoškola, već isključivo restrukturiranje, reorganizaciju i disperziju postojećih poduzetnika ili postojećih stručnih zaposlenika. Znači dobit ćemo daljnji odlazak stručnih kadrova iz jedne u drugu djelatnost ili čak odlazak iz RH što nadam se da nam nije cilj. Ovaj zakon uistinu kad govorimo o ovom aspektu na pogledu, u odnosu na autoškole obezvređuje dosadašnji rad i licence stručnih voditelja i predavača u potpunosti. Nelogičan je i nastanak i pojačavanje sustava represije, ovlasti upravno-inspekcijskog nadzora od strane Ministarstva unutarnjih poslova. Mislim da nam zaista nije potreban zakon koji donosi mogućnost trajnog, pazite ovo, trajnog zatvaranja autoškole kao gospodarskog subjekta i primjera mikro poduzetništva odnosno obrta i to sa strane pojedinog policijskog službenika, pojedinačnog policijskog službenika i to bez prava žalbe u drugostupanjskom postupku. Odredbama postojećeg zakona koji je na snazi još od 2005. zatvarane su autoškole, oduzimane licence, dugogodišnji iskusni zaposlenici natjerani su na dodatna školovanja na visokim školama i fakultetima, dužni su i usavršavati i imati obvezne provjere znanja svake 4 godine čime su stavljeni u viši rang odgovornosti posla. Ovim zakonom ukoliko se dopusti ugovor o djelu koji ne spada u domenu radnog zakonodavstva niti ima oblik outsourcinga ministarstvo dopušta sebi te iste stručne kadrove staviti u nepovoljan položaj u odnosu na poslodavca autoškole koje je zbog toga kažnjavalo nekada ili zatvaralo pravno formalno. Umjesto liberalizacije provesti će se uistinu marginalizacija i omalovažavanje odgovornog rada koji oni obavljaju. Trebamo biti svjesni ovih činjenica, posljedica. I ne zaboravimo što je po meni najbitnije da instruktori vožnje i predavači prije svega rade sa našom djecom i to uglavnom starijima maloljetnicima i mlađim punoljetnicima, dakle osjetljivom skupinom. Napuštamo model koji funkcionira, koji dobro radi, daje dobru kvalitetu na koju se drugi vraćaju koji su ga bili napustili pa se vračaju, to naglašavam ponovo. U tom duhu biti ću konkretan s nekoliko jasnih prijedloga. Znači pod broj 1. osposobljavanje kandidata za vozače trebali bi da budu djelatnost od općeg društvenog interesa jer su društveni razlozi prevladavajući u odnosu na gospodarske razloge. Znači dopuniti članak 200, strana 1 Zakona o sigurnosti prometa na cestama NN 67/08. 2. prijedlog, stručni djelatnosti autoškole koji posjeduju licencu za rad a to su instruktori vožnje, predavači i voditelji u autoškoli da imaju regulirane radne odnose isključivo sukladno odredbama Zakona o radu. Izmijeniti članak 15. stavak 1., točka 1. Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama sa Konačnim prijedlogom Zakona. 3. prijedlog, autoškola mora imati propisane poslovni prosto u vlasništvu zakupa, vlasništvu ili zakupu, dopuniti članak 15., stavak 1., točka 2., Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Cijenu osposobljavanja, znači prijedlog 4., cijenu osposobljavanja autoškole slobodno određuje polazeći od osnovnih izračunskih elemenata koje predstavljaju najnižu ekonomsku opravdanu zaštitnu vrijednost nastavnog sata koji uredbom propisuje Vlada RH na temelju izračuna ekonomski opravdane cijene, nastavnog sata u autoškoli a koji izrađuje HGK jednom godišnje od 30. studenog tekuće godine. Također odgovarajući članak, odgovarajućeg zakona izmijeniti, znači članak 15., stavak 1. dodati kao novu točku. 5. prijedlog, autoškolama se treba omogućiti pravo na žalbu nadležnom prekršajnom sudu, pa prekršajni nalog, je li, izmijeniti članak 20. stavak 5. Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa. Prijedlog 6. nadzor nad radom autoškola treba biti u nadležnosti državne inspekcije. Prijedlog 7., mjeru zabrane rada autoškole donosi sudac a ne policijski službenik a pokretač donošenja mjera je tijelo državne uprave odnosno ministarstvo, članak 213. Da ne opterećujem više, to su temeljne promjene koje bi, odnosno prijedlozi koje bi trebalo uvažiti. Samo želim napomenuti da uistinu trebamo dobro razmisliti da li napuštati model koji funkcionira, na koji se vraćaju i koji doista daje jednu iznimnu dobru kvalitetu pa čak se možemo uspoređivati sa najnaprednijim zemljama u EU poput u ovom pitanju. I molim vas da dobro razmislimo i da uvažite ove sve prijedloge. Hvala.
Nastaviti će poštovana zastupnica Strenja-Linić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, predlagatelji zakona i poštovani kolege i kolegice koji ste u ove kasne sate tu. ja bih obrazložila prijedlog našeg amandmana na ovaj zakon a to je da ponovno razmislimo o sigurnosti na našim cestama i da članak 222. stavak 2. promijenimo i da glasi: Vozačka dozvola za upravljanje vozilima AM, A1, A2, AB i B kategorije izdaje se sa rokom važenja od 10 godina. Prilikom produljenja vozačke dozvole vozač je dužan podvrgnuti se zdravstvenom pregledu za vozača ako je obveza zdravstvenog pregleda utvrđena zdravstvenim uvjerenjem na temelju kojeg je vozačka dozvola izdana, to je realno. Te nakon navršenih 65 godina, svakih sljedećih 5 godina. Zašto? Zadnjim Izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti iz 2015. izmijenjen je taj članak 220., stavak 2. na način da je iz istog izostavljena odredba o obvezi obaveznih liječničkih pregleda za produljenje vozačkih dozvola za osobe starije od 65 godina. Ali iznijeti ću nekoliko podataka, vezano za sustavno praćenje sigurnosti stanja na cestama MUP analizira podatke, izdaje bilten o sigurnosti cestovnog prometa koji je javno dostupan i u kojem se iznose osnovni podaci i trendovi prometnih nesreća i njihovih posljedica u proteklih 50 godina. Kao najčešći uzrok prometne nesreće utvrđena je pogreška vozača u 94,8%, neočekivana pojava na cesti 1,4 a iznenadni kvar vozila čini svega 0,5%. Svake godine provjeravamo stanje našeg vozila a ne smatramo da treba pregledati onoga tko vozi. Dakle potpuno je razvidno da je ljudski faktor najznačajniji uzrok prometnih nesreća. Dakle analiza prometnih nesreća koju su skrivili vozači po dobnim strukturama od 2007. do 2016. ukazuje na porast broja nesreća u dobnoj strukturi 65 i više godina i taj trend je jasan. Pa tako ide od 2014. sa 2786, 2015. 3074 i 2016. 3127. O utjecaju godina na fizičke i psihičke sposobnosti vozača starijih od 65 godina, postoji zbilja relevantan broj sturčnih i znanstvenih radova, koji jasno objašnjavaju promijene u sposobnosti za obavljanje niza poslova starijih ljudi. Ali, isto tako i o njihovoj sposobnosti upravljanja motornim vozilima. Velika europska studija iz 2013. … [[Govornik se ne razumije.]] na preko 300 strana, ukazuje da postoje jasni dokazi o povečanju rizika prometnih nesreća kod stanja koja se javljaju u starijoj dobi i u kojoj su neka isključivo vezano uz stariju dob. I zdravstvenim laicima je potpuno jasno da kod starijih osoba dolazi do mnogobrojnih tjelesnih i duševnih promijena koje imaju za poslijedicu smanjenje sposobnosti brzine reakcije, vida, snalaženje, koordinacije. Podaci iz drugostupanjske komisije za zdravstvene preglede za vozača i kandidata za vozače, ukazuju da najviše žalbi za ocjenu, na ocjenu prvostupanjske komisije imaju vozači kojima to nije profesija, dakle, amateri, 86% i to starija populacija, dakle, vozači koji ocjenjeni nesposobni za vožnju, a koji su bili nezadovoljni, odnosno, nekritični su i oni na prvostupanjsku žalbu u 86% slučajeva daju primjedbu. Dakle, čak je Hrvatska liječnička komora i stručno društvo, hrvatsko društvo za medicinu organiziralo jedan veliki skup 30.9.2017. na temu „Zdravstvena sposobnost za upravljanje motornim vozilima i usklađivanje sa zahtjevima EU i direktiva“. I potpuno je jasno da ono što je razvidno iz ovog, potpuno je nemoguće, dakle, ako osoba sa 18 godina, dobije vozačku dozvolu, a u tom trenutku nije imala neke veće zdravstvene tegobe, ona se može produžavati svkih 10 gdoina, ali ako u startu nije imala neke zdravstvene tegobe, on nije obavezan svakih 10 godina, osim produženja ići i na nekakvu zdravstvu provjeru. I to je problem. Dakle, mi ćemo imati osobe koje će iznad 65, 70 godina imati sukcesivno produžavanje vozačke dozvole, ali neće trebati otići na ni jedan pregled. Ovo nije atak na stariju populaciju, ovo je zapravo molba onima koji to trebaju odrediti, da pojačamo sigurnost na našim cestama, jer smo to propustili napraviti 2015. godine. Napominjem da je svim članicama EU ostavljena mogućnost samostalnog uređivanja zakonodavnih okvira vezanih za primjenu zdravstvenih pregleda za osobe za starije od 65 ili 70 godina. Most nezavisnih lista ulaže ovaj amandman i predlažemo da u ovom dijelu izmijenimo tekst ovog članka zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 2 replike. Prva je uvaženog zastupnika Bože Petrova. Izvolite.
Kolegice Strenja Linić ja vam samo mogu reći da ste potpuno u pravu sa ovim. I to nema veze sa tim što, ispred našega kluba ćemo predložiti amandman, nego zaista mogu reći kao liječnik da ste u pravu. Ja znam i da je predsjedavajući također vrstan liječnik kojeg cijeni akademska zajednica. Mislim da će znati prepoznati o čemu se ovdje radi. Na stranu, što je ovakav prijedlog zakona, ovakav način na koji je to došlo u našu saborsku proceduru izigravanje demokratskih procedura, jer je kod nas došao prijedlog zakona koji nije bio na e-savjetovanju, odnosno, izmijenjen je u odnosu na e-savjetovanje, ali na stranu to. Meritum je ono što ste vi rekli. Ja bi zaista trebao upitati sve saborske zastupnike koji će ukoliko podrže ovakav prijedlog zakona, a ne usvoji se amandman, hoće li osjećati odgovornost, za sve ono i za sve one posljedica koje će se dogoditi nakon ovoga, ako nemate mogućnost, da prekontrolirate skupinu ljudi, koja zbog svojih godina postaje rizična, onda zapravo plod rizik dovodite sve druge skupine ljudi. A sad zamislite posljedice kad se radi o sigurnosti prometa na cestama. I onda više ne možemo govoriti o zakonu koji se naziva sigurnost, jer onda sigurnosti nema. Je li problem da te skupine ljudi budu oslobođene plaćanja. Ako je problem plaćanje, oslobodite ih plaćanja. Ministarstvo ima pravo donijeti drugi pravilnik, odrediti druge cijene. Pa nek države već kada dodjeljuje općinama dodatna sredstva, nek preuzmu lokalne samouprave to. Dajte mogućnost svim tim ljudima i toj starosnoj skupini da se na takav način riješi, jer dovodite u problem sigurnosti sve građane, da biste dobili populistički dio bodova. Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Strenja Linić.
Poštovani kolega Petrov, ovo što vi govorite jasno je svim liječnicima, pitanje je koliko liječnici u ovom cijenjenom Domu podliježu stranačkoj stezi ili razmišljaju o onome što je njihova sveta dužnost, a to je prvenstveno se brinuti o zdravlju onih, zašto su zapravo i pozvani i zašto su se odlučili kao svoju profesiju, a to su građani ove zemlje. Mislim da 2015. s ovim zakonom, sa ovim člankom bio napravljen ozbiljan propust, sada nam se ostavlja mogućnost da to ispravimo. U e-savjetovanju bio je ovaj članak izmijenjen kako ga ja predlažem, ali je nakon toga, nestao i praktički uopće se nije mijenjao i ostao onakav kakav je u zakonu iz 2015. I ima mogućnost ispraviti ovaj propust, možda to nije bio propust, jer je to bila odluka pod pritiskom određenih grupacija, ali ja se pitam, svakog umirovljenika koji sjeda za volan, da li bi on želio, on se dobro osjeća i dobre je zdravstvene kondicije, da li je on sigurna, da neće on biti taj koji će biti za ovakav prijedlog zakona, ako će drugi umirovljenik, koji ima neke početne smetnje sa pamćenjem, slabiju koncentraciju, slabiju orijentaciju u prostoru, slabije reakcije, s obzirom da ima više faktora u smislu tlaka, šećera, koji će onemogućavati njegovu brzu reakciju, zbog promjena koje nastupaju kao posljedica toga, na živcima i krvnim žilama, da li bi on za tog drugog umirovljenika garantirao. Ne bi, da mu pregazi, npr. njegovog unuka ili nekog njegovog. Znači mi prvenstveno trebamo razmišljati o sigurnosti, ne udobnosti umirovljenika koji ne žele ići svakih 10 godina na pregled ili ne žele izdvojiti određeni iznos. Taj novac se može riješiti drugačije i te liječničke preglede treba točno napraviti probir na koji način odrađivati. Ali mislim kada im se predoči kakva je sigurnost dovedena u pitanje sa ovakvim člankom i ti umirovljenici o kojima ovdje govorimo bi bili za takvu izmjenu.
Hvala. Sljedeća replika na važe izlaganje uvaženog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Nemam vremena ponavljati raspravu zapravo koju sam imao vezano uz direktive ali bih upozorio na Zakon o suzbijanju diskriminacije. Svako stavljanje u nepovoljan položaj bilo koje osobe na osnovi dobi, odnosno godina života predstavlja dobnu diskriminaciju. Samo toliko, hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a,
…/Upadica Linić: Ja sam imala odgovor./…
A joj, oprostite, izvolite kolegica Strenja-Linić.
Kolega Varda, vi ste prije desetak minuta da ste i vi bili na ovom pregledu 2014. i da ste dobili na 10 godina produženje vozačke dozvole, … … [[Upadica se ne čuje.]] na 10 godina. Što se sve može desiti, ne u 10, ne u 5, nego u godinu dana? Svjesni smo to gledajući oko nas čak i osobe puno mlađe. Ali se točno zna u kojoj dobnoj skupini je veći broj prometnih nesreća, u kojoj dobnoj skupini nastupaju određene bolesti češće od moždanih udara, od srčanih udara i kako to ide s godinama. To je sasvim logično i svi mi toga moramo biti svjesni ukoliko znamo što znači jedna dob. Netko može biti na neki način vitalniji, netko može izdržati raditi i do 90.-te, a netko već sa 60 nije u stanju. Ono što današnja medicina može reći to je da nakon 65 godina ide umirovljenje, smanjuje se određeni opseg nekih aktivnosti koje čovjek može obavljati i na neki način čovjek odlazi u mirovinu u kojoj svakako treba biti mobilan, svakako treba voziti automobil, što više se kretati i održavati svoju vitalnost. Ali s obzirom na ono što pokazuju današnji znanstveni podaci to je da u tim godinama polako se gubi i, znači smanjuje se i osjetilo vida, smanjuje se koncentracija, dolazi do određenih ateroskleroskih promjena većine osoba, većine osoba. Znači smanjuje se ponekad mogućnost orijentacije u prostoru, ponekad koncentracije i uvida u zapravo okolinu. Vi morate znati da takve osobe, vi nemate pojma koliko zapravo mi danas imamo osoba sa određenim kognitivnim smetanjem, blagim koje se ne ispoljavaju do onih koji imaju demenciju. Ja sam imala pacijenta koji je došao na pregled, koji je došao sa suprugom, ja sam ga pogledala i nakon toga sam rekla kako ćete kući a ona kaže on me vozi. On nju, ona ga vozi na pregled jer on ne zna pogoditi u mojoj ordinaciji koja su vrata a koja su vrata od ormara, hvata se za kvaku od ormara ali on će nju odvesti kući. Ja nisam sigurna, nema takvih pacijenata puno ali zbog čega bi bio problem napraviti pregled jednom u 5 godina? Mislim da to nije problem, nije to trošak, to je sigurnost za sve nas, za svu našu djecu i sve koji se zapravo kreću u prometu.
Kolega Varda je dignuo povredu Poslovnika. Šta je, kako je povrijeđen Poslovnik, koji članak?
Članak 238. gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegica Strenja-Linić, na neki način vrijeđa, kaže da ja nemam pojma. Ja imam itekako pojma jer sam vidio sve analize koje izdaje Zavod za javno zdravstvo o sudionicima prometa koji izazivaju prometne nesreće pa i sa smrtnim posljedicama. I nije istina, nije istina da nemam pojma jer po tom mom saznanju nisu to osobe iznad 65 godina života. Prema tome, ako već govorimo o tome, onda kažimo da kod svakog produžetka vozačke dozvole ide na liječnički pregled.
Kolega Varda, molim vas, to nije naravno bila povreda Poslovnika, nemojmo zlorabiti tu instituciju. Vi ste zapravo replicirali kolegici. Molim vas, nemojmo koristiti na krivi način određene institute koje imamo u ovom Saboru. Sljedeći klub zastupnika je Klub zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Ante Sanader, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja pozdravljam državnog tajnika sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama je sigurno interesantan zakon jer tiče se sigurnosti svih nas jer svi smo mi sudionici u prometu i svi smo mi potencijalno u opasnosti svakodnevno i prevažno nam je i kakvi su vozači i kakva su vozila i kako nam je regulirana sigurnost ukupna u našem svakodnevnom tom prometnom životu. Ali evo u ovom zakonu kako je i rečeno od mojih prethodnika, radi se prvo o usklađivanju sa pravnom stečevinom EU. I sigurno da je ovaj zakon donio dosta dobrih stvari i svaki zakon koji se bavi ovom problematikom sigurno donese niz važnih stvari u sigurnosti, tako je i ovaj. Ali evo izazvao je i interes, odnosno izazvao je reakcije onih na koje se odnosi ovaj zakon a koji bi mogli potencijalno biti oštećeni tim zakonom. Tako da evo, gledajući, raspravljajući o ovom zakonu sigurno su dobre stvari da se dobra pažnja posvećuje određenim kategorijama vozača iako bi ovdje trebalo razmišljati i to da prvo, malo ja mislim i neopravdano se ovdje ide đonom na mlade. Nisu svi mladi blesavi, nisu svi mladi divlji, nisu svi mladi pijani i drogiran. Mi imamo krasnu generaciju mladih ljudi. I posebno važno ipak moramo biti svjesni da nije isto polagati vozački ispit danas 2017. i polagati ispit prije 50 godina. Prije 50 godina, 60 auto je bilo čudo i svakome je bilo iznenađenje i to vozit auto. Bilo je stres i neka posebna i trema i doživljaj, a danas mladi ljudi kad se rode nakon godinu dana, dvi, čim progleda on je već na kompjuteru. I kad je na kompjuteru on već vozi vozilo. On već vozi, upravlja i već stječe vještine na tim video igricama, takve da je on već sa 10 godina može vozit vozilo ono što se tiče. Onaj simulator koji sam ja polagao prije 40 godina taj mladi čovik danas, taj simulator polaže sa 10 godina i on je već uspješan, već stječe rutinu u vožnji. Tako da ne bih se baš složio generalno sa ovim statističkim praćenjem mladih vozača. Jer hajmo promislit da vidim statističko praćenje biznismena koji je drugi ne voze. Poduzetnik kojemu je glava u stresu i koji vozi, tko zna di misli, razgovara na mobitel. Dobro to smo regulirali, ne smi se vozit mobitelom. Da napravimo analizu ovih prometnih nesreća kod političara. Kad pogledate naš Sabor, pa pogledate raspravu, pa vidite koje se gluposti ovdje pričaju, pa da kakvi su ti u prometu. Šta mislite da to analiziramo? Kako bi to bilo? Koliko bi bilo povećanje ovih. Drugo. Evo ovdje shvaćam liječnike koji su dnevno sa pacijentima, vide probleme pacijenata, a ja bih sad kao vatrogasac trebao reći znate u kojim se mi bombama vozimo svi. Znate koja je opasnost u svakom vozilu, da svako vozilo ima benzin, da svako vozilo ima elektriku, da svako vozilo se može zapalit. A kolika je prosječna starost naših vozila na cesti? O tome sigurno ne razmišljamo. I sigurno kad bi sad ja kao vatrogasac govorio onda bih ja trebao reći, znate pa svaki vozač bi trebao položiti protupožarni test, test zaštite od požara jer će mu se zapalit vozilo. Pogledajte koliko ima vatrogasnih aparata u vozilima, o tome nitko ne razmišlja, odnosno možda neki razmišljaju. I kad bi statistike radili iste ovdje, onda vidjeli koliko je nastradalo u požarima vozila, koliko je taj vozač bio spreman na to. Znači došli bi u istu kategoriju kao i ovi liječnički, odnosno stari, mladi. Tako da shvaćam. Svak' gleda iz svoje perspektive i sigurno u svojoj perspektivi vidi i u svom svakodnevnom profesionalnom poslu vidi opasnosti koje mi drugi neki koji se s tim ne bavimo ne vidimo. Tako da je i rasprava o ovom zakonu može se u tom smislu gledati. Ali evo svi smo mi dobili ove primjedbe Gospodarske komore, dobili smo primjedbe autoškola i ja mislim da je tvorac zakona, odnosno vi nadležno ministarstvo koje ste to radili imali razumijevanje u tome. Bilo bi loše kad bi ovaj zakon donio da se sutra zatvore neke autoškole, da ljudi ostanu bez posla, da dođemo u takve pozicije. Ali moramo bit svjesni da moramo neke stvari i liberalizirati. Na primjer u Americi ne postoje autoškole koliko ja znam, u Americi se čovjek kad je spreman za polagan on dođe nadležnoj komisiji, plati taj ispit i on ide na polaganje. Uz to što mladi ljudi su danas ovo o čemu sam govorio spremni i spretni, jer već od najranije mladosti na video igricama oni voze aute i to su oni simulatori kažem koje smo mi stari nekad prolazili i bili su nam čudo, a njima su to jednostavne stvari. Tako da bi možda trebalo razmišljati da je ovo predmet opće kulture vožnja, da bi to trebala bit svaka srednja škola bi trebala imat možda ovo poznavanje prometnih propisa i polaganje ispita, da bi to trebala bit praksa. Ne bih želio ovim da ostane nitko bez radnog mjesta, ali ne treba ni tu autoškolu predstavljati kao neki akademiju. Mi u nas sve pretvaramo u akademiju. Moji vatrogasci u Austriji, u Njemačkoj, on kad se zaposli za vatrogasca dođe u profesionalnu postrojbu i oni ga nauče. Ali u Hrvatskoj moraš završiti srednju školu. Jesmo li mi prenormirani u nekim našim djelatnostima? Jer mi od svega pravimo filozofiju, od svega pravimo veliku nauku. Kažu moji kolege vatrogasci u Austriji uopće ne idu u školu za vatrogasca, nego dođu u postrojbu, oni moraju imati tehničku školu, školu tehničkog smjera. Dođe u postrojbu i ovi ga u postrojbi osposobe, specifična znanja za to mjesto. Jel' ne bi bilo logično da mi u srednjim školama uvedemo prometnu kulturu i da se tamo polaže vozački ispit? Jer mislim vozački ispit više nije bauk ljudi moji. Pa svaki mladi, zdravi čovik sa onim svojim spretnostima koje ima u današnje vrijeme on može polagati ispit. Mi od svega inače u Hrvatskoj volimo pravit veliku filozofiju. Ne želim na ovaj način reći molim evo i apeliram na vas da prihvatite sve amandmane koji bi pomogli da ljudi ne ostanu bez posla, jer danas je bitka za svako radno mjesto. Pa ako je to i socijala da svi plaćamo da bi netko radio ili imao, ostavio radno mjesto neka bude samo da ljudi ne ostanu bez posla i hajde u tom molim vas da imate razumijevanja i da prihvatite amandmane u tom smislu koji bi pomogli da ne dođu u opasnost, jer svi smo dobili apele i upozorenje od autoškola i nitko od nas sigurno ne bi želio da se dogodi to da ljudi ostanu bez posla. Pa u tom smislu sad i svi amandmani koje su i moji prethodnici iznijeli, koje ste i vi sigurno dobili u proceduri ovoj da se to napravi kvalitetno. Dobro, niz dobrih rješenja pa evo možda o tom još reći znači da stanica za tehnički pregled sad moraju produžavat registraciju, da se ne mora ići u policijsku postaju, da se tamo ne čeka. Jer te stvarno stanice za tehnički pregled su danas ugodne. Dođete, popijete kavu tamo dok vam netko registrira vozilo. Puno jednostavnije nego ići u policiju i tamo je evo i manji broj službenika i zaposlenih i problemi i čekanje i sigurno treba građanima napravit sve da ne dođu u poziciju da moraju čekati i gubiti vrijeme. Uglavnom evo ja mogu pohvalit sve ove mjere koje ste uveli nove koje poboljšavaju i omogućuju ljudima jednostavnost i ovo 24 mjeseca registracija jer logično novo vozilo to je opet glupa izmišljotina. Novo vozilo dobiješ iz tvornice, daje ti pet godina garanciju, a ti ga moraš vodit na tehnički. Ako treba plaćat tehnički svaka čast pomozimo tamo tehničkom ili ne znam koji je to centar. Ili ovo što je gospodin Petrov lijepo primijetio. Niti jedan umirovljenik neće bit protiv toga da on ide na liječnički pregled, jer ćemo mu dat besplatno. Hajmo napravit, zašto tamo liječnik primarne zaštite ne bi poveo malo računa i neka on otiđe kod tog liječnika i uvedimo to u ovaj naš Zavod za zdravstveno osiguranje, pa neka kroz to on ide u stručnjaka Medicine rada i svi će bit zadovoljni, svaki će umirovljenik bit sritan da otiđe ča. Ali kažem ovdje ti ljudi u starijim godinama je krvne žile se sužavaju, srce, problemi, a gledajte, nema Varde, žao mi je sad, otišao je sad gospodin Varda, naš kolega, donosi odluke o državi, glasa o zakonima, znači hoćemo ga svaki put poslati na testiranje, jer koliko je rekao čovjek da ima, 70 i nešto godina. On diže ruku ovdje i odlučuje o sudbini države, a mi mu tamo stavljamo u opasnost nešto drugo. Znači, moramo ipak biti malo tolerantni prema tim našim stariji ljudima ali ovo je odlučan prijedlog i stavimo kao amandman, ne možemo kroz ovaj zakon, nego kroz neke druge zakone. I svaki će umirovljenik biti sretan da otiđe svake godine na liječnički pregled samo da mu to mi kao država platimo i to je dobro radi naše sigurnosti. Dalje, ovo 9 negativnih poena, mislim da je to ok, nek' se to postroži i nek' se vodi briga i ovo alkohol, i svi ovi koji se uhvate da su nekoliko puta pijani, to treba biti rigorozan i prema takvima sigurno treba imati najoštrije mjere tako da to je sigurno dobro za sigurnost prometa. Evo, uglavnom mislim da je kompletan ovaj prijedlog zakona dobar, da se s ovim poboljšava sigurnost i da samo uvažite ovo što je izneseno, što smo mi dobili svi zastupnici, što ste vi dobili od ovih autoškola. Još jedanputa apeliram da ne dovedemo nikoga da ostane bez radnoga mjesta.
Hvala lijepo. Iako je iza 10 sati i na vaše izlaganje ima niz replika, krenimo redom, prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Sanader, rekli ste prije 50 godina auto je bio čudi, u to vrijeme … [[Govornik se ne razumije.]] je računao ja mislim samo ono zbrajao, oduzimao, možda i množio. Tehnika je otišla toliko naprijed da se jednostavno i jeftino i povoljno može osigurati sigurnost prometa na područjima jedinica lokalne samouprave u naseljenim mjestima na vrlo jednostavan način ali bi trebalo ugraditi pojedine stvari u ovaj naš zakon. Naime, kamera koja praktički mjeri brzinu vozila koje izvlači tablice, koja daje toliko podataka samom vozilu i počinitelju prekršaja, košta nekih 450 tisuća kuna. Ja sam svjedok tome jer smo upravo u postupku nabave jednu takvu kameru. Međutim, ono što je zakon iz 2008. predvidio a bilo je ukinuto iz zakona iz 2004. kad se prvi put krenulo raspravljati o tome, omogućio odnosno ograničio jedinice lokalne samouprave u prometnom redarstvu u onom smislu prometa u mirovanju, međutim ja bi na neki način a tako sam raspravljao i na odboru, predložio da se pokuša u ovaj zakon ugraditi nešto novo što bi omogućilo jedinicama lokalne samouprave a na svakom slučaju osiguralo i sigurnost prometa u naseljenim mjestima, da se proširi na detektiranje prekršaja kojime su u najvećoj mjeri ugrožava sigurnost prometa kao što su nepropisna brzina, prolazak na znak crvenog svjetla na semaforu, oduzimanje prednosti prolaska kao i vožnja prometnih trakom namijenjenim za kretanje vozila javnog gradskog prijevoza čemu smo svi mi svjedoci. Ovo govorim iz razloga jer smo na području naše industrijske zone, imali smo nekoliko smrtnih slučajeva, upravo takvim ponašanjem vozila i to nas je prisililo na nabavku ovakve kamere, međutim nemamo zakonske mogućnosti da kažnjavamo prekršitelja i mislim da bi dobro bilo tako nešto ugraditi u ovaj zakon.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Sanadera.
Hvala. Pa evo, uvaženi kolega, ja bi se složio s ovim, o čemu sam i ja govorio i sigurno ovdje sve što ste vi rekli aktivnosti koje provodite kao gradonačelnik i sve inovacije su dobre i pomažu sigurnosti prometa. I to je pravi put i razmišljanje kako mi samo možemo unaprjeđivati tu sigurnost kroz ovih niz mjera i aktivnosti koje možemo napraviti svako u svojoj jedinici lokalne samouprave. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] E, znam, imali ste puno više.
Hvala. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega Sanader, vi ste tako kroz dosta zanimljivu raspravu u ime kluba, spomenuli mlade vozače. I onda ste na temu mladih vozača rekli kako danas zaista djeca imaju različite simulatore, imaju i one neke video igrice i da izuzetno dobro barataju. Ono što iskustvo govori da stvarno treba biti oprezno vezano uz mlade vozače i tu se ja mogu složiti i to su mladi vozači od 18 do 24 pa je veliko pitanje šta je iza i što to je mladi vozač, ali dozvolite, ja sam imala prilike negdje na Baltiku, vezano je bilo u jednu drugu temu, zaštita prirode, bio je simulator koji je pokazao kako vozite veliki brod za kontejnerski prijevoz. Na tim velikim brodovima imate 10 do 12 zaposlenih, ja sam tamo se s tim igrala i nakon jedno 2, 3 pokušaja, odlično sam ga vozila, bojim se da mi nitko ne bi dao voziti taj brod obzirom na to što je, zaista trebamo biti oprezni prema mladim vozačima i ostaviti ove prijedloge koji su u zakonu, pa eventualno vidjeti o nekakvim malim poboljšicama, ali iskustva govore zaista o tome da stradavaju pogotovo stradavaju u kasne večernje sate. Ono što su nam u velikim gradovima, ja tu govorim o gradu Zagrebu, zaista poboljšica je bila ta uvođenje taxi linija koje su financijski prihvatljive se to znatno smanjilo i svakom od njih više koristi taxi nego se vozi ali jednako tako i prijedlog zakona kojim se oni iza ponoći, u prvom prijedlogu a kasnije još i dalje, nisu mogli voziti aute je bilo dobro.
Odgovor na repliku uvaženog zastupnika Sanadera.
Uvažena kolegice, ja sam mlade apsolutno spomenuo u pozitivnom kontekstu kao i vi, ali gledajte ovi mladi ljudi, ovdje imamo ovdje ove sa 25 godina, vode državu, donose zakone, kao Varda, predstavnik stari, tako i ovdje mladih. Mislim, ne možemo mi mlade ljude sve gledati u negativnom kontekstu, oni imaju puno snage. Ali su sigurno spretniji nego ja, sposobniji nego ja, a to što ima nekih divljih, imate i starih divljih. Ili onih srednjih godina. Pijanih, kao i mladih. Ja mislim da to ne bi trebalo na mlade ići tako negativnim kontekstom. I sad smo mi napravili analizu ovdje mladih, ali kažem, da smo napravili analizu političara, znate kako bi ovdje izgledala ova tablica' Ili biznismena? Uzeli smo kategoriju mladih jer mladi su normalno, snažni, puni energije, i sad mi odmah mislimo mladi su opasnost. Ali ti mladi ljudi su prepametni danas i to su sjajne generacije mladih ljudi i nije dobro da se mladi tako stavljaju u negativan kontekst i u njih se stavlja posebno povećalo kao mladi su opasni. Ma mladi su stvorili ovu državu, nije bilo puno starih. Nego onih mladih od 19 godina, išli su i stvarali su državu, mladi nose sve segmente života i mislim da je negativno i diskriminacijski prema mladima da mi njih stavljamo u tako negativan kontekst i da kažemo evo, mladi su opasnost u vožnji, ja se s tim ne mogu složiti.
Slijedeća replika je poštovani zastupnik Božo Petrov.
Hvala. Kolega Sanader, meni je zaista drago što ste i pohvalili amandman, nadam se da neće ostati na pukim željama, riječima za razliku od gospodina Varge koji je govorio o diskriminaciji, dobnoj diskriminaciji. Danas možemo govoriti o brojnim vidovima diskriminacije, dobna spola, pozitivna, ovdje nije pitanje diskriminacije, ovdje je pitanje odgovornosti i zato mi je drago da ste podržali. S druge strane, nemojte se naljutiti ako vam kažem da sam dio onog vašeg izlaganja doživio kao relativizaciju. Iz razloga što po meni, kada se uspoređuje da osoba koja vozi automobil ili bilo koje drugo motorno vozilo, bi eto, zbog prenormiranosti trebala položiti vatrogasni ispit, to je isto kao da kažete da svaka osoba koja živi bi zapravo trebala kontrolirati svoje disanje. To nije nešto što se treba kontrolirati ili o čemu se treba misliti, to je na nesvjesnoj razini. Dakle, taj dio relativizacije ja jednostavno ne bih mogao prihvatiti. Ali pretpostavljam da ste to govorili uvidu i nekih drugih stvari koje se pojavljuju u ovom prijedlogu zakona. I zato mislim da ovo nije pitanje liberalizacije. U jednom ste trenutku spomenuli liberalizaciju, ovo bi možda trebao biti test kulture. Ne, po meni je ovo pitanje odgovornosti jer zaista mi ćemo svi biti odgovorni za ono što mi budemo na kraju izglasali u Hrvatskom saboru a ja zaista ne želim na svoja pleća i na svoj obraz doživjeti bilo što, ono što se pojavi u međuvremenu i kao posljedica toga može se pojaviti, ja se s vama slažem, u različitim dobnim skupinama, ali mi znamo koje su rizične. A uostalom, kao što ste i vi na kraju podvukli, starije dobne skupine iako su rizične, na ovaj način, mogu imati besplatan i kvalitetan pregled, pa gdje će imati bolju uslugu, to im se i na kraju i treba omogućiti, a na kraju će svima biti dobro. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Sanadera.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Petrov, ja sam samo htio reći, svi smo mi profesionalno deformirani u nekoj svoj struci. Ja kao vatrogasac sam profesionalno deformiran jer svugdje vidim opasnost od požara. Vi to ne vidite. Ili neki drugi kolege. Tako liječnici vide opasnost jer znaju s čim se susreću i tako. A da vi znate koju vi opasnost imate kad vozite auto od požari, prepali bi se, ne znam, možda vi znate ali neki od nas to ne znaju. A ja vidim te opasnosti. Vi se vozite na kanti benzina, vi se vozite u autu koje ima akumulator izvor napajanja gdje su vam nakon određenih broja godina strada izolacija na svim vodičima. Znači i mali kratki spoj u vašem vozilu izaziva požar. I mnogi nisu spremni na iznenadne incident da mu se dim, on bi se izgubio, poginut će. Znali u tom smislu sam ja rekao u kontekstu kako su razne, to je prva stvar kulture ovo o čemu ste vi rekli, ali i požarna kultura je kultura. Prva pomoć, zaštita od požara, medicinska zaštita, sve su vam to problemi ali svako u svom djelu vidi opasnost od tog problema. Ja vidim požarnu opasnost na sve strane. Ja bi vam nabrojio sad kod nas u Saboru koliko imamo problema i potencijalne požarne opasnosti. A ljudi tome ne daju važnosti i u tom kontekstu sam ja rekao da bi možda trebalo i to napraviti. Znači nije to baš nesvjesna radnja. Požar je vrlo izgledan i nije nesvjestan kao disanje. Ali ja sam vas podržao za ono što ste rekli jer mislim da je to ispravno jer ne možemo mi nametat svojim građanima neke obveze jer su oni to u stanju … [[Govornik se ne razumije.]] , da vidimo mogu li oni to. Tko će platiti taj jer problem je 500 kuna košta liječnički pregled kad vi idete na liječnički pregled za vozača a to je za umirovljenika silna lova i onda se oni jadni bore preko svojih udruga da se to ne, a mi kao društvo moramo naći snage da im to osiguramo jer to je besplatno. Evo u tom smislu sam vas podržao i to je dobro.
Hvala. I zadnja replika poštovana zastupnica Strenja-Linić.
Kolega Sanader, svake godine taj umirovljenik će odvesti na tehnički pregled automobil koji je vjerojatno već i vozio određene godine pa ga je kupio u nekim ranijim godinama kad je možda i radio, ali svake godine će ga odvesti na tehnički pregled i platiti tisuću, dvije kuna za taj tehnički pregled. Svake godine. A mi predlažemo da svakih 5 godina iznad 70 godina kada je objektivno, znanstveno i stručno potpuno jasno da određene sposobnosti ipak na neki način slabe jer je to normalan životni vijek. Netko može se osjećati bolje ili lošije, netko može biti vitalniji, kažem i do 90. godine, ali u čemu je problem svakih 5 godina izdvojiti 400 ili 500 kuna za pregled? Ali možemo urediti i da taj dio ne ide na teret njega ali nemojmo sigurnost na prometnicama uvjetovati tome da li će on svakih 5 godina potrošiti 500 kuna ako će u tih 5 godina svake godine dati 2 tisuće kuna za tehničku ispravnost. Znači razmišljamo o tehničkoj ispravnosti vozila, razmišljamo o sigurnosti prometnica, o signalizaciji, o svemu što zapravo trošimo da bi taj auto išao a onaj tko njime upravlja, tražimo samo tu jednu mogućnost, dajmo pregledajmo čovjeka koji će s tim vozilom upravljati. Govorimo o kontinuitetu, ako imate 18 godina i ako starcu sa 18 godina niste imali zdravstvenih tegoba, znači do tad neku epilepsiju ili tako nešto pa vam se pisalo, pa morate imati 2 godine bez epileptičkog napada ja da bi vam se produžavala vozačka jer i epileptičari mogu voziti, dakle niste u startu imali zdravstvenih tegoba, svakih 10 godina vam se produžava vozačka dozvola do 100. godine. Da li onaj sa 100 godina treba liječnički pregled? Da. Da li onaj sa 95 treba? Da. Onaj sa 90? Da. Otkud mi znamo koja je to granica? Znamo na osnovu današnje relevantne, znanstvene literature, koja je jasno pokazala, iznad 65 godina, najveći je broj onih koji će prouzročiti prometnu nezgodu iznad 65 godina. I to je ono danas činjenica, to piše u … [[Govornik se ne razumije.]] žao mi je što je kolega Varda ovdje. Nakon 2 godine što je član mog odbora, još uvijek nije zapamtio kako se ja zovem, nisam Slinić, nego sam Strenja Linić, ali radi se o tome da je vrlo bitno, da vrlo je bitno to kaže Bilten, kaže koliki je postotak onih iznad 65 godina. Najveći je broj prometnih nezgoda i to kaže svake godine, ono što izdaje naša država, znači Bilten koji pokazuje podacima. Hvala.
Hvala. Kolega Sanader.
Gospođa uvažena kolegice, vi mene ne trebate uvjeravati u to, ja prihvaćam to što vi govorite, ali ja se zalažem za ono što Petrov kaže. Da vi, vi ste trebali predložiti to, ajmo vidjeti hoćemo li tim našim ljudima iznad 65 godina, platiti to i da oni idu. A ne da kažemo imate obvezu vi morate za 5 godina. Pa dobro je i onome od 30 godina ići na liječnički pregled, a ne onome od 70. Međutim, dajmo im, platimo to i osigurajmo da oni mogu otići na taj liječnički pregled. I onda smo mi nešto napravili. Ali, mi nemamo pravo samo njima davati nove obveze, oni … [[Govornik se ne razumije.]] registra auto, svaku godinu. A da uzmemo prosjek koliko je stvarno to njihovo vozilo, tim umirovljenicima, onda bi vidjeli da je to vozilo 15,20 g. staro. To je posebni problem. Onda bi se trebali pobrinuti da im zabranimo da voze vozilo starije od 5 godina, ti naši umirovljenici, tako bi im pomogli. Jer kad je novi auto, ipak je manja opasnost. Ali kad je stari auto i stari čovjek to je bomba na cesti. A da ne govorimo o ovim problemima požarnim, ja bi isto sad da se uvede svako. Prosjek vozila je kod nas 20 g. auti. Ja bi volio da se iznad 10 godina požarno pregledava vozilo, ali jadni ljudi, tko će to plaćati. Zato ajmo ća napraviti da pomognemo građanima, želimo živjeti u dobroj državi, socijalnoj u kojoj žele ljudi biti.
Hvala vam lijepo. Vidim da ste svi jako raspoloženi u ove kasne sate. Ja bih time zaključio raspravu o ovoj točci. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo sada na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 196. Predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HNS-a Liberalni demokrati, Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i zastupnik Ranko Ostojić. Molimo bih predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je ovdje državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova poštovani Žarko Katić. Krećemo sa amandmanom Odbora za zakonodavstvo, ima ih 3.
Amandman Odbora za zakonodavstvo se prihvaća, on je nomotehničke naravi, ozbiljnije ne zadire u tekst nego ga samo nomotehnički uređuje, prihvaća se.
Sva tri?
Sva tri, da.
Hvala vam. Onda postaju sastavni dio zakona. Sada prelazimo na amandman koji je uputio Klub zastupnika HNS-a Liberalni demokrati. Izvolite.
Hvala lijepa. Sukladno prethodnoj suglasnosti Vlade amandman Kluba zastupnika HNS-a Liberalni demokrati se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Sada prelazimo onda na amandman 1 isto tako Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Molim obrazloženje.
Hvala. Amandman Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista se ne prihvaća. Naime, pitanje zdravstvenih pregleda vozača regulirano je važećim člancima 230. do 235. Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Primjerice po članku 231. stavak 4. na izvanredni zdravstveni pregled upućuje se vozač koji je zatečen da je upravljao vozilom sa udjelom alkohola u krvi većim od 1,5 promil. Izmjenama koje sada predlažemo i koje ako budu usvojene će postati sastavni dio zakona to se proširuje i na osobe koje su zatečene općenito sa nedozvoljenim udjelom alkohola u krvi koji iznosi preko 0,5 promila za amatere ili za profesionalne vozače, naravno bilo koja količina. Ako takva osoba bude zatečena najmanje 3 puta ona će također biti upućena na izvanredni pregled, isto kao i osobe za koje je utvrđeno da su upravljale sa vozilom pod utjecajem droga ili lijekova, zatim osoba koje se odbijaju podvrći ispitivanju na alkohol droge ili lijekove. Zahtjev za upućivanje vozača na izvanredni pregled osim policije može, dakle, vozača, može uputiti i tijelo koje vrši nadzor prometa na cesti, kao što su recimo inspekcije. Može ga uputiti državni odvjetnik, sud ili pravna ili fizička osoba kod koje vozač je zaposlen. Isto tako na kraju i liječnik koji na liječničkom pregledu ili u toku liječenja utvrdi da vozač boluje od bolesti ili da ima invalidnost, radi koje više nije sposoban sigurno upravljati vozilo, liječnik koji je obavio pregled.
Hvala vrijeme je isteklo. Ja vas molim da odgovorite u roku 2 minute [[Upadica: Dakle može uputiti, uz upozorenje.]] vrijeme je isteklo, ne možete više govoriti. Izvolite kolega Petrov.
Evo meni je iskreno žao, što niste dobro očito proučili amandman koji smo priložili, vi ste pričali o izvanrednim pregledima, ali kolega Reiner, možete se uključiti, kolega Čelič isto gore i svi ostali kolege se mogu uključiti sa vaše stranke. Pričali ste o izvanrednim pregledima. Mi smo amandman uložili na redovne preglede nakon 65 g. to je prva stvar. Druga stvar, s ovim ste rekli da struku uopće ne slušate, jer vam je struka cijelo vrijeme slala upute i molila. A osim toga bavili ste se smicalicama. Vi ste na kraju ostavili članak zakona, kao i zakona koji je danas na snazi, članak 222. u trenutku kada vam je bio u e-savjetovanju, na prijedlog struke ste to stavili, da biste bez apsolutno bilo kakvog razloga, ili bilo kakvog očitovanja stavili na vladu nepromijenjeni članak. Drugi riječima zavarali ste struku da ćete to promijeniti na njihov zahtjev, na njihov prijedlog, da biste bez ikakvog očitavanja prema njima to jednostavno maknuli, i danas napravili mogućnost da se na taj članak uopće ne može niti staviti amandman jer nije promijenjen. Prevalili ste struke. Iste smicalice koje koristite i za Istražno povjerenstvo u Agrokoru, mislim na isti način, isti šablon radite. Ali ja ću vas upitati samo jednu stvar. Je li to struka zaslužila, je li to uopće se može nazvati Zakonom o sigurnosti na cestama, samo toliko. I tražim da se glasuje o amandmanu.
Dobro pristupimo onda glasovanju o amandmanu, koje Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Pa prelazimo onda na amandman poštovanog kolege Ranka Ostojić. Izvolite očitovanje.
Amandman poštovanog zastupnika Ostojića se ne prihvaća. Naime, smatramo da je prethodna suglasnost ministarstva nadležna za unutarnje poslove koje jedinice lokalne samouprave trebaju ishoditi prije donošenje odluke o uređenju prometa na svojima području. Jest institutu koji postoji već dugo vremena u hrvatskom pravnom poretku i njegova primjena nikad do sada nije stvarala negativne posljedice, bilo po rad policije, bilo po rad i funkcioniranje jedinica lokalne samouprave. Obzirom na činjenicu da stručne službe, policije raspolažu kvalificiranim osobljem i policijskim službenicima na području regulacije i uređivanju prometa smatramo da bi njihovo izbacivanje iz ovog postupka bilo štetno i da bi moglo dovesti do lošije regulacije prometa u našim gradovima i općinama. Dakle, amandman se ne prihvaća.
Kolega Ostojić, očitavanje. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, niste u pravu. Članak 135. Ustava govori o tome da je upravo ta stvar, u rukama jedinicama lokalne samouprave, do sada je praksa bila zapravo da je policija dala suglasnost, da ono što utvrdi jedinica lokalne samouprave. Naveo sam vam primjer Splitsko dalmatinske županije. 4 policijska službenika će sada za svaki prometni znak morati davati ništa drugo nego rješenje. A kad daju rješenje na njega nema žalbe. Nema žalbe i to se više ne rješava neupravnom postupku. Dirate u ono što je regulirano Ustavom, da to treba raditi jedinica lokalne samouprave, uzimate teret na policiju, odnosno, na one koji na ovom trenutku rade inspekcijski nadzor auto škola, stanice za tehnički pregled, svega ostaloga. Prema tome, treba im dati zapravo odmiče za to, jer će to biti stvarno ono heroji. Njih 4 radi i inspekcijski nadzor i istovremeno će za sve te slučajeve morati ljudi riješiti takav problem. Ja mislim da je to potpuno krivo i da istovremeno ne možete biti inspekcija i istovremeno donositi rješenje. Kadija te tuži, kadija te sudi, prema tome potpuna greška i ne razumijem zašto ste to odbili i nametnuli novu obavezu bez novog zapošljavanja ljudima koji to jednostavno neće moći napraviti i ne radite u korist građana. Molim glasanje.
Glasujmo dakle, o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da niti ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa onda prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Molim glasujmo. Utvrđujem da je prijedlog dobio 77 glasova za, 6 suzdržanih i 39 protiv. Dakle, većinom glasova, donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, zajedno s prihvaćenim amandmanima.
A svima bi skrenuo pozornost, da mi još imamo 3 točke za danas za odraditi. Prema tome, slijedi nam: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo pitanje, P.Z. br. 197 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog za raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno čl.197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Žele li predstavnici predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi ministar pravosuđa, gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Poštivani gospodin potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona i ono što hoću vezano za obrazloženje reći, Stečajni zakon je ovaj novi već 2 godine na snazi, 2 godine u primjeni i sada smo došli do jednog referentnog razdoblja kada možemo malo i analizirati i doći do određenih spoznaja gdje ćemo iznijeti prijedloge što smatramo da u tom zakonu bi bilo potrebno promijeniti. Izmjena ovog zakona se zapravo odnose ponajviše na predstečajni postupak. Stečajni postupak je onaj postupak kada imamo već stečajnog dužnika, koji je nesposoban za plaćanje ili je prezadužen. I stečajni postupak je tada prvenstveno cilj da se vjerovnici naplate i na kocu vrlo često završava i likvidacijom. Za razliku od stečajnog, predstečajni postupak, to je postupak u kojem zapravo sami dužnik, kada smatra da će doći u poteškoće, kada su te poteškoće izgledne, može podnijeti prijedlog nadležnom sudu da se otvori predstečajni postupak u kome bi on mogao zapravo doći u poziciju da se izvuče iz te teške situacije i da očuva taj svoj pravni subjektivitet i da nakon određenog razdoblja i određenih mjera koje su poduzimaju da može zapravo izaći iz tako teške situacije. I gledajući sa aspekta potreba društva nama je itekako zanimljivije i bitno da nam ti predstečajni postupci profunkcioniraju i da se kroz te postupke što više gospodarskih subjekata sačuva, znači da ne dođe do situacije da oni uđu u stečaj. I stoga, evo, kada smo u ove 2 godine radili, nakon 2 godine analize i gledali te brojke, vidimo da je malo predstečajnih otvoreno, da je malo tih postupaka u tijeku i stoga smo ovim izmjenama željeli i one imaju za cilj da ohrabre znači gospodarske subjekte koje imaju određene poteškoće, da primjene ovakvu jednu mjeru i da otvore predstečajne postupke u kojima bi mogli uz određene mjere, uz određene okolnosti izaći iz te teške situacije, stati na noge i ne završiti sutra u stečaju. Što naravno znači i očuvanje radnih mjesta, što naravno znači i stabilnije gospodarstvo. Evo, stoga mi ovim zakonom želimo ohrabriti gospodarske subjekte na način da im olakšamo samog tog predstečajnog postupka i jedna od važnijih mjera je tu da olakšavamo postupak podnošenja prijedloga za otvaranje tog postupka, smanjenjem broja dokumenata koji su potrebni ili pojednostavljivanja tih isprava koje je dužnik obvezan dostaviti u prijedlog za otvaranje predstečajnog postupka. Također, rokovi koji su relativno kratki, mi ih ovih izmjenama zakona bitno produžavamo, dakle, produžiti ćemo rok u kojem vjerovnici su dužni prijaviti tražbine produljavamo rok u kojem povjerenik i dužnik su dužni se očitovati o prijavljenim tražbinama. Produžavamo i onaj rok kojim vjerovnici mogu, znači osporiti tražbine drugih vjerovnika. Također produljavamo rok u kojem dužnik mora izraditi konačan plan restrukturiranja. I ono što je važno produljavamo uopće i rok samog trajanja predstečajnog postupka koji je prema sadašnjem zakonu 120 dana uz mogućnost dodatka još 90 dana. Sada bi to bilo 300 dana uz znači mogućnost produljenja za daljnjih 60 dana. Dakle, također smanjujemo i broj razloga zbog kojih se obustavlja postupak. I kada sve te mjere zbrojimo vidimo da se predstečajni postupak bitno pojednostavljuje, relaksira, produžavaju se rokovi. A opet se vraćam cilj je očuvati što je više moguće gospodarskih subjekata i na ovakav način prevenirati da oni uopće ne dođu u poziciju da moraju otvoriti stečaj, jer stečaj ima drugačije ciljeve i vrlo često završava drugačije. Također jedna od važnih mjera o ovome jeste ta da omogućavamo da se u predstečajnom postupku dužnik, da znači preuzme određena financijska zaduženja za sebe. Dakle, da podigne i određeni kredit temeljem kojega bi on mogao poslovati. I u samom postupku predstečaja stat na svoje noge, izaći iz tog predstečaja bez znači ovakvih posljedica koje mogu dovesti do stečaja. Jasno za to je potrebna i kvalificirana većina i na taj način sami vjerovnici o tome u okviru Odbora vjerovnika kada odlučuju moraju bit svjesni da ulaze i u određeni rizik, jer takva potraživanja koja tada nastaju imaju prednost u eventualno otvorenom stečaju u odnosu na druga potraživanja, izuzev onih potraživanja prvog isplatnog reda. Tako da evo ja sam ukratko iznio one najvažnije razloge radi kojih smo došli sa izmjenama ovog Stečajnog zakona. Predlažemo da to bude po hitnom postupku, upravo radi toga da možemo veći i u postojećim predstečajnim postupcima intervenirati sa ovakvim mjerama posebno vezano za mogućnost financijskog preuzimanja obveza. Evo predlažemo da se nakon rasprave prihvate izmjene Stečajnog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje isto imamo cijeli niz replika. Evo svi predstavnici MOST-a su se javili, pa idemo redom. Prvo uvaženi zastupnik Tomislav Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani ministre Bošnjaković i sami ste rekli jedna od bitnih izmjena, odnosno dopuna Stečajnog zakona upravo se odnosi u dijelu gdje se dodaje članak, zapravo preuzimanje novog zaduženja u novcu radi privremenog financiranja. Znači tijekom predstečajnoga postupka da se može osigurati privremeno financiranje upravo da bi u onom pregovaračkom dijelu prije nego što se postigne nagodba osigurao kontinuitet poslovanja. Ako usporedimo sa Zakonom o privremenoj upravi koji se primjenjuje u Lex Agrokoru, znači gdje su odredbe vrlo slične tome, onda bi mogli zaključiti da one zapravo, kreditori, financijeri, vjerovnici novi koji nastanu, koji osiguraju sredstva imaju pravo prvenstva i naplate ukoliko dođe do stečajnog postupka. Ono što je zapravo ključno pitanje koje bih ja postavio ovdje s obzirom da smo Lex Agrokorom, njegovom primjenom vidjeli da se to pretvorilo u roll up, model gdje su tumačili taj isti članak, zapravo istu takvu primjenu da može biti na osigurana sredstva da i od starog zaduženja koje je bilo prije toga mogu dobiti kunu na kunu ili neki takav odnos koji je bio. Pa bih ja ovdje postavio jedno pitanje ono direktno zapravo. Da li će se i u smislu ovoga zakona novo financiranje tumačiti kao roll up ili to nije roll up? Znači da znamo odgovor da li u svim budućim stečajnim postupcima ovakvo financiranje može postati roll up, jer je jako bitno da naši vjerovnici koji će dati nova sredstva znaju da li povlače i stara sredstva ili je ovo bilo u Lex Agrokoru jedna iznimka tumačenja a da ne ostane možda i u budućem vremenu otvoreno pitanje. Mislim da je u redu sada da se odgovori da li je ovo roll up ili nije roll up. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Bože Petrova.
Ministar Bošnjaković meni je, ja sam zaista iznenađen. Ne vidim da je toliko veliki problem odgovoriti na jednostavno pitanje. Pa evo ja vas zaista molim da odgovorite kolegi Paneniću je li osiguranje privremenog financiranja u ovom prijedlogu zakona roll up model ili nije? Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća je kolegica Ninčević-Lesandrić povlači. Uvažena zastupnica Strenja-Linić.
Pa evo ja očekujem zapravo gospodina Bošnjakovića konkretno da odgovori na ovo pitanje. Dakle, da li će i svim budućim vjerovnicima biti omogućen roll up, jer vi ovaj termin znači osiguranje privremenog financiranja i taj termin zapravo prenosite iz onog što je lex Agrokor već u svom izričaju imao. Znači, sve buduće vjerovnike zanima da li će se i to isto na njih primjenjivati pa nam odgovorite. Hvala.
Hvala. Još imamo jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Domagoj Mikulić.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani ministre. Ja bih se složio sa vama. Dvije godine je prošlo od primjene ovog Stečajnog zakona. Podaci su egzaktni, 273 predstečajna postupka od kojih je 589 postupaka prihvaćen plan restrukturiranja. Jednostavno se i nameće zaključak kako su dosadašnje odredbe bile nedovoljno poticajne za pokretanje ovih postupaka. Pozdravljam nastojanja da se i izmjenama Stečajnog zakona potakne poduzetnike dužnike u ovim ranim fazama kako bi se spriječile nemogućnosti podmirenja njihovih obaveza i omogućio nastavak poslovanja. Ono što bih posebno istaknuo ta mogućnost i prijedlog mogućnosti da dužnik dođe do novih financijskih sredstava koja u velikoj većini slučajeva su nužna upravo za nastavak poslovanja i izbjegavanja likvidacija. Vjerujem da ćemo svi zajedno podržati ove novine koje imaju jedan jasan cilj, a to je upravo druga prilika poduzetnicima dužnicima. Hvala.
Hvala. Odgovorit će na postavljena pitanja uvaženi ministar pravosuđa Dražen Bošnjaković.
Zapravo pitanje je bilo uvaženi zastupnici svi troje su pitali da li je to roll up? Ja ću ovdje evo bit vrlo eksplicitan. Nije to roll up. Naime, u članku 62a. vrlo jasno piše. Ako se nad dužnikom otvori stečajni postupak tražbine vjerovnika koji su dužniku dali novčana sredstva za novo zaduženje u skladu sa odredbama ovog članka namirit će se do iznosa novog zaduženja prije ostalih stečajnih vjerovnika osim vjerovnika prvog višeg isplatnog reda. Dakle to sam i u uvodu rekao. To će bit potraživanje koje ima prednost u odnosu na sve druge, ali samo u iznosu koji je dat i samo ako je odluka o tome donijeta, dakle kvalificiranom većinom.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi se javio u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani zastupnik Tomislav Panenić, izvolite.
Poštovani ministre, moram opet, uvijek je nekako taj osjećaj kad dođemo u ovo kasno doba, raspravljamo zapravo o bitnim zakonima. Mislim vama je u ministarstvu bitan radi svih ovih okolnosti u kojima se nalazimo smatramo bitan je za cijelu Hrvatsku i stvarno u zakonu imamo intencije koje su, da kažemo vezane za praksu koju smatram da treba poboljšati. I stoga treba o tome i raspraviti a ovdje nas ovdje ima da kažemo desetak ono koji bi trebali raspravljati. Ali ja bih evo prvo napomenuo zapravo vrlo praktično s obzirom da imamo kasno i da ne idemo sada razglabati, nego da neke praktične stvari koje se nama događaju. U pripremi kad sam malo oko ovoga samoga zakona, išao sam pogledati tvrtke koje su bile onako da kažem medijski eksponirane gdje se neki postupci vodili, pa da vidim zapravo neko kolanje novca koje se dogodilo. Znate što sam pronašao? Pronašao sam cijeli niz novoosnovanih jednostavnih d.o.o., j.d.o.o. ili čak i d.o.o. koji su imali kroz jednu ili dvije godine ogromno plaćanje. Vršili su fiktivne usluge, možemo je, znači ja ne mogu dokazivati međutim vidljivo je da imate takva trgovačka društva koja vrše uslugu nekoga najma ili nešto u toj domeni. Imaju unutar jedne ili maksimalno dvije godine ogromne prihode i nakon toga ništa. Jednostavno oni nestanu. Što se događa? Onda vidite otvoren je nad njima stečajni postupak i to skraćeni stečajni postupak i oni se likvidiraju. Zapravo što se događa? Trgovački sud jel' tako imenuje stečajnog upravitelja, međutim on nikada njihove papire ni ne vidi jer se radi o skraćenom postupku i oni cak nestanu. Znači nestanu firme koje su da kažem manipulirale zapravo svojim postojanjem. Ja samo bih postavio pitanje o.k. Znamo da je to dvadesetak i nešto tisuća bilo tvrtki koje su kroz niz vremena nisu vršili svoja plaćanja pa je bilo i prioriteti koji se, postojali su oni koji su dulje od nekog vremena, jer ogroman je posao bio. Ali je frapantno kada utvrdimo da postoje tvrtke koje su umiješane, osnovana sumnja postoji da su umiješani u određena da kažem kriminalna postupanja, da onda oni vrlo elegantno izvrše osnivanje tvrtke, isporuče neku fiktivnu uslugu, naplate se i nestaju po sili zakona. Otvaraju drugu takvu tvrtku, pa otvaraju treću, četvrtu. Tko ima pristupa i može pogledati u … [[Govornik se ne razumije.]] ja vam mogu dati i podatak ono pa da pogledate malo kako pojedini vlasnici zapravo s jedne na drugu odlaze firmu. I vidite što im je poveznica? Poveznica je uvijek neki subjekt koji se bavi poslovima vezanim uz poslove koji su vezani zapravo na proračune Republike Hrvatske ili neki izdašniji prinos. Znači određeni posao im se dodjeljuje. Oni u okviru toga posla iznajmljuju strojeve, usluge, što god da je. To skupo naplate, izvuku pare iz tih firmi i onda nakon toga nestanu. I onda vam se javlja da vi vidite tvrtke kod mene. Ja sam pratio u svojoj županiji, jer ono što se kaže uzme čovjek pa na kraju postane forenzičar ono. Pa mi sad ovo kad pričam o Agrokoru zapravo svi se mi polako s tim bavimo i onda bi mogao onako napraviti niz i da kažem ovdje postoji osnovana sumnja. I zato bih rekao trebate i vi vidite iz vašega domena da ta događanja nisu slučajna, da su ona namjerna, ona su organizirana i pripadaju sigurno organiziranom kriminalu koji koristi Stečajni zakon kao takav da bi na brzinu oprao od sebe svu odgovornost. I onda je jako teško dokazivati zapravo što se je događalo, koji su to papiri. Stečajni zapravo upravitelj on to nije vidio, bio je imenovan. Nije nikada dotakao. To je sve završeno u skraćenom stečajnom postupku, pa bih tu samo upozorio na nešto što pozitivna zapravo jedna zakonska odredba koju naravno naše skupine kvalitetno koriste. Drugo na što bih upozorio to je vaša želja da se produže određeni rokovi. Međutim što je? Jel' nama u interesu da se rokovi produžavaju ili da ti rokovi budu što kraći, da budemo što efikasniji, da ti stečajni postupci ne postanu vječni. Nedavno sam tako u razgovoru oko jednog postupka u Đakovu gdje alkohol stoji 3 godine na lageru. Znači, stečajni tražitelj nije utržio alkohol. Znači alkohol ja smatram robom koja se relativno brzo rješava. Nije to neka nekretnina koja je problematična za prodaju, nego jednostavno tržišna roba koja se proda. Radi toga malo ova intencija, nadam se da imate dobre razloge, dobro objašnjenje, radi čega se ide na produljenje i što će to zaštiti vjerovnika ili neku drugu stranku u postupku, ako na kraju nećemo imati skraćenje postupka, ako nećemo biti brzi, efikasni i mene stalno nekako potiče, zapravo da razvijena ekonomije imaju vrlo brzo stečajne postupke, gdje se ako utvrdi stečajni upravitelj da nema osnovne da se nastavi proizvodnja ili neka druga djelatnost ide se na brzu likvidaciju, unovčiti, jer što god da je roba ili bilo što, dok ima još određenu vrijednost i da se pokrene novi ciklus. Mi ovako imamo stečaj koji traju godinama, beskrajno, nenaplativo. Imate sada cijeli niz problematičnih situacija, ne znam, sa mliječnim farmama, žalili smo se bili na operativne programe kako nisu uspjeli, cijene su niske, ljudi probadaju i vječno stoji. Stoje nekretnine, ne stavlja se u funkciju, ne zna se kako preuzeti, pa ni sam HBOR, ne zna što bi sa time radio. Ali, evo da se vratim na ovo pitanje, jer sam ga bio direktno postavio, ovo što ste vi naveli, zapravo ja mogu pročitati iz lex Agrokora, znači njihov članak 93. znači ako se radi o podmirenju tražbine iz uprave, a koja će imati prednost nad namirenjem pred ostalim tražbina vjerovnika izuzev tražbina, radnika i bivših radnika, znači odgovarajuće primjene odredba stečajnog zakona vezan. Znači sve to što ste vi spomenuli, da nije lex Agrokor, da nije roll up ja pročitam u lex Agrokoru, isto to. I onda je jedno tumačenje je bilo da je roll up je prema zakonu, prema lex Agrokoru prihvatljiv, ja vas pitam oko izmjene, novog sada zakona koji je … [[Govornik se ne razumije.]] vi kažete nije. Znači nešto onda ne štima, neko tumačenje nije ispravno. I mislim, ciljano smo išli na to pitanje, upravo da postavimo, da raščistimo to tko tumači zakon. Tko je taj koji će objasniti, jer ja iz vašega ministarstva nisam čuo tumačenje. Čuli smo od potpredsjednice Vlade ministrice Dalić, čuli smo od gospodina Ramljaka, da je roll up kao takav prihvatljiv, ali ja ga ovdje ne mogu pročitati. Ovdje ne piše da je takav model prihvatljiv. Da možeš naplatiti staro potraživanje radi toga što si je dao nova sredstva. Ovdje samo piše, ako si dao nova sredstva, imaš pravo prioriteta, naravno, nisi odmah u prvom prioritetnom redu, ali si jako visoko. I osnovno je zapravo ovo, ovaj razgovor je kasno navečer, ali nadam se da će ostati zabilježen, da u budućem vremenu, ne bude tumačenje nekog stečajnog upravitelja ili neke ministrice ili ministra gospodarstva, koji će reći, da ali vi ste, kad ste usvojili ovaj izmjene, dopune stečajnog zakona, omogućili ponovno roll up. Ja ne bih htio biti taj koji ću reći da svojim glasnom sam to ponovno omogućio, a pitao sam i dobio odgovor da to nije. Kako ćemo se mi zapravo u ovome konkretnije odrediti, na koji način će biti određeno postupanje, kako ćete vi kao ministarstvo dati tumačenje, da ne može se pojaviti bilo tko u ovoj državi, koji će reći, da iz vaše namjere, dobre namjere ovog zakona, proizlazi nova mogućnost, da netko putem roll up modela otkupljuje stara potraživanja. Da onda dolazi kao vjerovnik, kao neki fond rizičnog kapitala, ulazi u taj cijeli postupak, diskontno je otkupio, zaraditi će na tome, naplatio se kroz osiguranje novoga financiranja, jer je to naplati sve i onda kažemo da je to sve pravedno prema svim ostalim vjerovnicima. Ključno pitanje i naša podrška zapravo u ovom zakonu ovisi o tome, koliko ćete nas uvjeriti da se takva situacija neće više ponoviti, a ako smatrate, da se treba ponoviti, onda molimo da to ugradite kao članak, zapravo u okvir ovoga tumačenja, da bude jasno da je to mogući scenarij koji treba očekivati u bilo kojem novome postupku stečaja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je uvaženog zastupnika Bože Petrova. Izvolite.
Možda bi moje pitanje bilo najprimjerenije uputiti ministru Bošnjakoviću, ali budući da njemu ne mogu uputiti, a kolega Panenić je izlagao iste stvari i istu stvar je dotakao, ja ću pitati kolegu Panenića, kako je moguće da u Zakonu o sistemski važnim tvrtkama i ovom sad prijedlogu zakona stoje sad iste stvari, ministar Bošnjaković govori da se ne radi o roll up modelu, s druge strane potpredsjednica Vlade i svi oni koji su uključeni u ovaj problem, nakon izglasavanja, lex Agrokora, govore da je roll up po tom zakonu omogućen. Meni jednostavno nije jasno, zapravo se radi o gotovo po istim člancima, i ovo gotovo pa istim, to zapravo znači samo da ste detaljnije objasnili u ovom zakonu smisao, duh zakona istine. Pa me sad stvarno ovo, ja opet moram podcrtati i pitati vas. Neću govoriti na način tko govori istinu. Mene zanima samo što je točno obrazloženje? Je li roll up model ili nije roll up model? Ako nije ovo roll up model, onda ni ono u onom Zakonu o sistemskim važnim tvrtkama nije roll up model. Ako to nije roll up model, onda ćete morati hrvatskoj javnosti objasniti kako ste se zadužili u svim onim fondovima o kojima se priča. Molio da budete vrlo precizni. Hvala.
Evo precizno će odgovor uvaženi zastupnik Tomislav Panenić.
Poštovani i uvaženi kolega Petrov, upravo sam ministar je iščitao odrednice, znači članak novi koji je uveden u ovaj zakon. Ja ga čitam takvoga kako je ministar tumačio, znači da jednostavno staro potraživanje ne može se novim financiranjem da kažemo uvrstiti u neki prioritet kod isplate niti čak u privremenom financiranju. Znači dok vjerovnici ne postignu nagodbu može ići novo financiranje, ali ne na način da će špekulativno otkupiti stara potraživanja pa naplatiti u iznosu 1:1. Znači otkupim na 20 kuna, starih 10 kuna dugova, uložim još 100 kuna u novo financiranje i da dobijem ne 120 koliko sam uložio nego 200. E to je zapravo kad vam se pojavi takvi fond rizičnog kapitala oni se idu maksimalno naplatiti. Znači oni ne dolaze u Hrvatsku da bi uzeli ne znam 5, 7, 9%. Oni dolaze da uzmu 30%, možda i 40%. Mi sad trebamo biti dovoljno mudri da ne dozvolimo zapravo. I ovaj zakon ovako kako ide izmjena, ja ga čitam da nećemo dozvoliti. Ali ne mogu se načuditi da netko čita iz Lex Agrokora to isto i da kaže to se može dogoditi. Jer mi kad smo izglasavali ovaj zakon ja sam dignuo ruku za njega. Svi smo mi bili podržali, ali to nije pisalo. I to tumačenje netko je stvorio umjetno. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Panenić, ja se slažem sa vama zapravo da je u ovom članku 62a. izmjene i dopune Stečajnog zakona vidljiv model roll upa na isti način kako je to i u onom zakonu sistemski važnim tvrtkama, odnosno Lex Agrokoru. Pa ja bih zapravo ovim putem pozvala ministra da iskoristi ovih svojih pet minuti koje ima pravo u ime predlagatelja, pa da nam upravo ovdje na članku 62a. Zakona o stečajnom zakonu i članka iz Lex Agrokora koji ću mu evo ja osobno donijeti ako treba, pa da nam lijepo objasni koje su to razlike između ta dva članka po kojima to nije tako, obzirom da evo nama nikome nije jasno. Ili je ovo vrlo jednostavno još jedna od onih situacija kako se donose zakoni u Hrvatskoj dvosmisleno, pa ćemo iz iskoristiti sukladno situaciji u kojoj se nađemo i kako nam bude trebalo. Hvala.
Kolegice Ninčević-Lesandrić vi ste to uputili pitanje kolegi Paneniću očito, evo pa će vam on i odgovoriti.
Evo kolegice Ninčević-Lesandrić, sad zamislite samo da imamo situaciju da svatko može tumačiti i ovakav pozitivan zakon na način da može to biti roll up. Pa mi bismo bili, da kažemo jedna oaza u kome bi takvi špekulativni fondovi uživali. Kod nas bi bio raj. Jednostavno znate da u svakom stečajnom postupku možete se dogovoriti idemo otkupiti potraživanja na brzinu, dignuti tu paru i onda ono reći ali to smo mi dobili tumačenje. Ako vam je netko u Lex Agrokoru to tako protumačio, a isto je preneseno u ovome stvarno dođite na neku arbitražu će otići i reći halo ono, ali to je ista država u jednom zakonu po istom tome napisano postupa na jedan način, a u drugome zakonu to tumači da nije. Mislim tko će objasniti nekome … [[Govornik se ne razumije.]] fondu u biti da što je mogao u Lex Agrokoru iskoristiti da iz Stečajnog zakona ne može iskoristiti. Mislim oni će nas stvarno tužiti i s pravom će nas tužiti da mi omogućavamo, zapravo onemogućavamo isto postupanje po istim odredbama. Mislim da je to ključ radi čega i postavljamo ovo pitanje i tražimo odgovor, zapravo šteta što ovdje nije i ministrica Dalić pa da možda i ona pojasni kako je to bilo moguće u Lex Agrokoru protumačiti. A ovdje imamo ministra Bošnjakovića koji kaže to nije to i ja njemu vjerujem i to je sigurno, to tako piše. I vaša izjava je upravo u duhu onoga kako smo i mi tumačili, a sve ono ostalo ostaje zapravo nešto što je nametnuto i nešto što stvara bojazan i strah od toga što će se u budućem vremenu događati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći bi u ime Kluba zastupnika Živog zida trebao govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Nema ga ovdje, gubi pravo da govori. A sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre Bošnjaković sa suradnikom. Dakle, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona. Ovim zakonom je predviđeno, odnosno predlaže se potaknuti dužnike na pokretanje predstečajnih postupaka i olakšati provođenje predstečajnih postupaka propisivanjem realnih rokova. Naime, Europska komisija je još 12. ožujka 2014. donijela preporuke kojim se o novom pristupu stečaju, insolventnosti poduzetnika može pristupiti na drugi način, odnosno omogućiti da se, da poduzetnici restrukturiraju zapravo svoje poslovanje u ranoj fazi i to oni insolventni kako bi im se omogućio nastavak poslovanja. Stoga kao što je ministar rekao ovim stečajnim zakonom je propisan i uređen predstečajni postupak kao poseban postupak koji nije obvezan, ali je cilj njime urediti pravni položaj dužnika i njegove odnose prema vjerovnicima radi održavanja njegove djelatnosti, a isto tako je propisano i dodatno razrađena mogućnost provedbe stečajnog plana. Predstečajni postupak može se provesti prije nego što nastupe stečajni razlozi i samo ako je dužnik s time suglasan za razliku od stečajnog plana kada se on provodi nakon što su nastupili stečajni razlozi i ako su stečajni vjerovnici s tim suglasni. U predstečajnom postupku dužnik nastavlja voditi svoje poslove društva dok u stečajnom planu poslove vodi stečajni upravitelj. Dakle, ovdje se očito želi ubrzati cijeli postupak i ovo što je ministar napomenuo, dakle cilj je olakšati i potaknuti dužnike za pokretanje postupaka, olakšati podnošenje prijave, skraćivanje određenih rokova odnosno produljiti rokove gdje su vjerovnici dužni prijaviti tražbine da bi se ubrzao cijeli postupak. Isto tako se želi postići da se smanji broj razloga bog kojih se postupak obustavlja i produljiti rok u kojem se povjerenik i dužnik dužni očitovati o prijavljenim tražbinama te produljiti rok u kojem vjerovnici mogu osporiti tražbine drugih vjerovnika. Isto tako produljiti rok u kojem dužnik mora izraditi konačni plan restrukturiranja. Dakle, samim ovim izmjenama, vo što je već spomenuto, odobrava se i potiče davanje i preuzimanje novog zaduženja kako bi se postupak mogao nastaviti odnosno da bi se izbjegao stečaj sa likvidacijom. Ovo je dobro ukoliko će zaista se ti stečajevi zapravo provoditi što brže s obzirom da smo svjesni da neki stečajni postupci traju i do 10 i 15 godina. Ono što je meni u samom zakonu bilo interesantno a evo molila bi ministra da mi objasni, ovdje u članku 138. odnosno članak 25. izmjena, a mijenja članak 138. je navedeno da u tražbine prvog i višeg isplatnog reda ulaze osim znači tražbina radnika i prijašnjih dužnikovih radnika nastalo je do otvaranja stečajnog postupka iz radnog odnosa, ulaze i tražbine proračuna zavoda ili fondova, to je novo, u skladu sa posebnim propisima u visini pripadajućeg djela ukupnog troška plaće ili naknada plaće te otpremnine do iznosa propisanog zakonom odnosno kolektivnim ugovorom i tražbine po osnovi naknade štete pretrpljene zbog ozljeda na radu ili profesionalne bolesti, to je bilo u prethodnom članku 138. malo spojeno ali nisu bile ove tražbine zavoda, proračuna i fondova. To mi nije bilo jasno. Pa evo molila bi da se to objasni. Inače, kažem, ukoliko će cijeli postupak ubrzati da bi se moglo što prije i na što kvalitetniji način zapravo odvijati postupci, u svakom slučaju klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog izmjena Zakona o stečajnom postupku. Hvala.
Hvala vam lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo. Zatim za pojedinačnu raspravu uvaženi zastupnik Gordan Maras, nema ga, gubi pravo na raspravu. Sada će u ime predlagatelja ministra pravosuđa Dražen Bošnjaković odgovoriti na pitanja postavljena u raspravi i dati svoj komentar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo hvala svima koji ste raspravljali i postavljali pitanja, nije ih bilo puno, ali iznjedrilo se ovo kao ključno pitanje da li tu ima roll up-a ili nema roll up-a. Ja sam vrlo jasan bio jer je jasna odredba ovog zakona. Dakle, oni vjerovnici koji budu kreditirali u predstečajnom postupku, oni će imati prednost ali samo u visini onog sa čime su kreditirali. Dakle, nikako staro potraživanje ili novo ako dođe do stečaja, samo u odnosu na ovo što su u predstečajnom postupku iskreditirali. I to mislim da vrlo jasno u zakonu piše i ja oko toga nemam više ništa ni dodat ni oduzet i mislim da smo se tu razumjeli. Što se tiče ovih pitanja vezano za skraćivanje ili produljivanja postupaka, zašto ne skratimo nego produljujemo. Ovdje se radi o predstečajnom postupku. Dakle, predstečajni postupak imam potpuno drugačiji cilj nego stečajni cilj. Cilj predstečajnog postupka je da dignemo gospodarskog subjekta na noge, da on može nastaviti svoje poslovanje i da izađe iz problema u kojima je i za to relaksiramo taj postupak i širimo mu rokove. Stečajni zakon koji je na snazi, koji je novi zakon, on je što se samog stečaja tiče, on je skratio rokove. Mi danas imamo skraćene rokove za stečajni postupak u cijelosti u odnosu na ono što je bilo prije. U to mi ne diramo. Mi samo želimo ohrabriti gospodarske subjekte, koristite ovu mogućnost koju vam zakon pruža da izađete iz problema u kojima jeste. Što se tiče ovih zlouporaba o kojima ste govorili, mogu reći, vrlo vjerojatno takve stvari u praksi postoje, međutim to su stvari za neka druga tijela, koja vjerovnici koji su oštećeni, vjerovatno će prijaviti MUP-u, i Državnom odvjetništvu koji imaju određeni zakonski okvir i u Kaznenom zakonu koji predviđa kazneno djelo zlouporabe stečaja ako do toga dođe da se može reagirati. Evo hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Arsena Bauka. Izvolite.
Gospodine ministre, malo me zaintrigirala ova verbalna paljba kojoj ste bili izloženi od strane kolega iz MOST-a, jel' ovo roll up, nije roll up i njihove međusobne replike pa sam se malo informirao, kod kolega u Klubu koji su malo više upućeni u ovaj zakon, koji su mi rekli, nešto što me je integriralo, a to je da su na Odboru za pravosuđe sami vaši suradnici koji su predstavljali, ovaj zakon to nazivali roll upom. Ako su mi krivo preneseno ne morate mi odgovarati, ako nije krivo preneseno onda, malo popričajte s njima da ne stvaraju zabludu. Hvala.
Odgovor će uvaženi ministar pravosuđa, Bošnjakvić.
Nisu vas pogrešno informirali i nije to tako na Odboru za pravosuđe, ja ne znam, mislim da ne mogu biti jasniji jer čitao sam zaista ovu odredbu onako kako ona glasi i ja mislim da je jasna.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala ministre na pojašnjenju koje ste dali, evo ja se mogu složiti i nadam se da će te riječi i ostati ono koje smo evo svi slušali da nećemo doći u situaciju da se opet oko toga prelamaju teške riječi. Ja bi se samo replicirao na onaj vaš zadnji dio, da vjerovnici bi trebali pokrenuti postupke, kod tih tvrtki, zapravo jedina oštećena strana koja bude zapravo je neka državna tijela ili neka obveze koje proizlaze od tih tvrtki, vrlo mali iznosi ali koji se nikad a ne podmire. Što dolazi? Znači to su tvrtke koje okrenu par stotine tisuća kuna, koje taj novac podižu, plate uredno obaveze koje imaju kao tako gotovinsko, znači nema nikakvog tu niti kaznenog dijela, niti utaje poreza i nakon toga ostaje tvrtka koja tavori. I ono ne izvršava neke svoje obaveze, ne plaća ne znam, HGK-u svoje članarine ili tako i to se skuplja neki iznos i onda prođe 120 dana i to. I oni po sili zakona zapravo idu u stečaj. Ali nakon toga zapravo nestaje subjekt koji je zapravo nestaje dokumentacija, zapravo s njim ode, zatvori se, makne u stranu dokumentaciju koja bi zapravo bila kompromitirajuća. Jer oni su u direktnoj vezi sa onim koji je zapravo bio taj o kojem je krenula inicijativa o kome … [[Govornik se ne razumije.]] Znači ovdje praktički osim države u nekom malom iznosu, nema oštećenih, neće se pokrenuti postupak, ali vas uvjeravam, da zapravo time smo legitimirali takve tvrtke. Trebalo bi tu pronaći jedan fini mehanizam da se taj ubrzani postupak ne može zloupotrijebiti na taj način. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 197, predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da većinom glasova 103 za, 13 suzdržanih i 3 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona.
Prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2014. i 2015. godini. Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske, ne temelju članka 38. Zakon o otocima. Raspravu su proveli Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za regionalni razvoj i fonda EU. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvažena državna tajnica, u Ministarstvu regionalnog razvoja i fonda Europske unije, gospođa Nikolina Klaić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. U skladu sa odredbom članka 38. Zakona o otocima Vlada RH podnosi Hrvatskom saboru Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2014. i 2015. godini. Izvješće za 2014. i 2015. su objedinjena i podnose se zajedno, budući da je slanje izvješća za 2014. bilo zaustavljeno usred, najprije redovnih, a onda i prijevremenih parlamentarnih izvora, nakon čega se iz proceduralnih razloga morao obnoviti cjelokupni postupak. Ovo izvješće prikazuje način provedbe Zakon o otocima, te ulaganje u otoke i angažman tijela javnog sektora u razvoj otoka i poluotoka Pelješca u 2014. i 2015. g. Odnosno, ulaganja središnjih tijela države uprave, lokalne i područne odnosno, regionalne samouprave i pravnih osoba s javnih ovlastima. Izvješće u prvom dijelu obrađuje učinke provedbe Zakon o otocima, po pojedinim institucijama, njih ukupno 60, a u drugom dijelu po pojedinačnim područjima kao što su prometna povezanost, prometna i komunalna infrastruktura, zaštita okoliša, energetska učinkovitost, gospodarstvo, turizam, kultura, obrazovanje, zdravstvo, socijalna skrb, te niz dugih kategorija, odnosno, područja. Tijela javnog sektora provodila su ulaganja u otoke, iz proračunskih sredstava, vlastitih sredstava, bespovratnih sredstava iz fondova EU, te iz kredita, odnosno kreditnih linija, ponajprije … [[Govornik se ne razumije.]] i HBOR-a. U 2014. uloženo je ukupno 1,79 milijardi kn, od čega je 391,57 milijuna kuna ulaganje iz kredita, a 1,4 milijarde kuna u loženo je iz vlastitih i proračunskih sredstava te iz fondova EU. U 2015. javni je sektor u razvoju otoka uložio 1,48 milijardi kuna od čega je 23,49 milijuna kuna ulaganje iz kredita, a 1,25 milijardi kuna, uloženo je iz vlastitih, proračunskih i bespovratnih sredstava iz fondova EU. Ukupno u 2014. i 2015. u otoke je uloženo 3,27 milijardi kuna. Iz izvješća je vidljivo da su ulaganja javnog sektora prvenstveno bila orijentirana na poboljšanje prometne povezanosti otoka i kopna, te na izgrađenost prometne infrastrukture na otocima. Za tu namjenu u ove dvije izvještajne godine, uloženo je preko 1,5 milijardi kuna, što je gotovo polovica od ukupno uloženih sredstava. Iznos ulaganja javnog sektora u poboljšanju prometne povezanosti otoka i kopna iznosi 665,6 milijuna kn u 2014. te 345,2 milijuna kn u 2015. Navedeni iznos u 2014. je znatno veći nego u 2015. jer uključuje ulaganje Jadrolinije 4 nova trajekta u ukupnoj vrijednosti od 32 milijuna eura, a koji prometuje između hrvatskih otoka i obala. U izgradnju i dogradnju prometne infrastrukture na otocima u ove dvije izvještajne godine, izdvojeno je ukupno 507,1 milijun kuna, za razvoj komunalne infrastrukture, izdvojeno je 313,7 milijuna kuna a u razvoju gospodarstva u 2014. i petnaestoj godini ukupno je uloženo 293,4 milijuna kuna. Ovdje je važno napomenuti da je najviše sredstava u obje godine uložilo Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture ukupno 804,4 milijuna kuna od čega je najviše izdvojeno za područje naravno prometne povezanosti, odnosno za poticanje redovitih pomorskih putničkih i brzobrodskih linija u javnom obalnom linijskom pomorskom prometu. … [[Govornica se ne razumije.]] putem Agencije za obalni linijski pomorski promet kao regulatornog tijela Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture izdvojilo je u 2014. i 2015. godini ukupno 611,3 milijuna kuna. Druga velika stavka ulaganja Ministarstva mora, prometa i infrastrukture u otoke jest sufinanciranje mostarine za most Krk za što je u 2014. godini isplaćeno 61,9 milijuna kuna što uključuje i isplatu zaostalih potraživanja koncesionaru društva Autocesta Rijeka – Zagreb d.d. budući sredstva nisu bila isplaćivana u razdoblju od početka 2012. do kraja 2014. godine. U 2015. godini za mostarinu za most Krk isplaćeno je 22,4 milijuna kuna čime je sukladno Zakonu o otocima omogućeno da fizičke i pravne osobe koje imaju prebivalište odnosno sjedište na premoštenom otoku, odnosno na otoku koji je s premoštenim otokom povezan brodom i trajektom, te pri prijelazu mosta vlastitim vozilom svih kategorija ne plaćaju mostarinu. To se odnosi zapravo na otoke Krk, Cres, Mali Lošinj i otoke u njihovom sastavu. U 2014. godini donošenjem novog pravilnika uveden je i sustav elektroničkih otočnih iskaznica za povlašteni prijevoz otočana i njihovih vozila. 17,3 milijuna kuna izdvojeno je za mjeru subvencioniranje cijene vode na otocima. Ta mjera konkretno se odnosi na izjednačavanje cijene vode otočnim kućanstvima koja se opskrbljuju vodom, brodom vodonoscem ili cestovnim vozilom s cijenom vode koja se naplaćuje na kopnu u pripadajućoj obalno otočnoj županiji. Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU uz subvencioniranje vode provodi i mjeru naknade dijela neostvarenog prihoda prijevoznicima za obavljanje besplatnog otočnog javnog cestovnog prijevoza koji koriste određene kategorije otočnog stanovništva odnosno učenici, studenti, umirovljenici i osobe starije od 65 godina kao invalidne osobe s prebivalištem na otocima. Za ovu mjeru u ovom dvogodišnjem razdoblju ukupno je izdvojeno 69,8 milijuna kuna. Mjera kojom se nastoji utjecati na razvoj otočnog gospodarstva je i među ostalima i dodjela potpora male vrijednosti otočnim poslodavcima za očuvanje radnih mjesta za što je u izvještajnom razdoblju izdvojeno ukupno gotovo 16 milijuna kuna. Na samom kraju željela bih naglasiti kako je poboljšanje uvjeta života i poslovanja na otocima kroz jačanje prometne povezanosti gospodarstva, poljoprivrede, ribarstva, te kroz izgradnju infrastrukture jedan od strateških ciljeva Ministarstva regionalnog razvoja i Fondova EU i Vlade RH. U Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova EU nedavno je osnovana Uprava za otoke što pokazuje koliku važnost ova Vlada pridaje otocima i njihovom razvoju. U tijeku je izrada novog Zakona o otocima i pripadajućih podzakonskih akata. Jedan od prioriteta Uprave za otoke je izrada mini operativnog programa za otoke koji bi im u novoj financijskoj perspektivi omogućilo značajnije korištenje europskih sredstava za projekte koji se realiziraju na hrvatskim otocima. Hvala na pažnji.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Arsena Bauka.
Zahvaljujem poštovana državna tajnice. Prije jedno dva i pol, tri sata smo raspravljali o Zakonu o financiranju jedinice lokalne samouprave koji predviđa da se općinama i gradovima na otocima ukine 16% od poreza na dohodak kako se to podudara sa politikom ove Vlade i osnivanjem Uprave za otoke. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika, prelazimo na klubove je onaj HDZ-a uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče, uvažena državna tajnice, pomoćnice. Izvješće o provedbi Zakona o otocima za 2014. i 2015. godinu dobar je temelj da malo raspravljamo i o otocima i ako možda najbolji termin nije ovako u kasni sat s obzirom da se radi o dvije godine, da već tri godine praktički nismo raspravljali o nikakvoj politici prema otocima. A ova izvješća su uvijek dobra izvješća koja uvijek ja mislim i više-manje jednoglasno i budu podržana u Saboru jer su jedan dobar pregled svega onoga što se događalo od strane svih ministarstava, svih državnih organizacija, tijela i fondova i agencija, znači prema otocima, prema otočnom stanovništvu. Kad pogledamo ova dva izvješća vidljivo je znači da se nastavlja jedan trend da ta politika države prema otocima već više tamo negdje od 2002., treće godine ima jedan smisao, ima programe koji su stalni, koji svake godine na neki način omogućavaju otočnom stanovništvu da živi i jeftinije, ali i kvalitetnije uz mnoge druge projektne pomoći, da se ti otoci jednostavno razvijaju u dobrom smjeru. I ne možemo reći da je država tu bila škrta ili da nije napravila ono što je sam rekla ili obećala. Tako da imamo odnose koji 2002., treće godine prelaze preko milijardu kuna kad govorimo o onome što smo vidjeli u ovim tablicama. Tu su subvencije, potpore, kapitalna ulaganja. Jednostavno i potpore. Znači jednostavno se uz kreditna sredstva HBOR-a po vrlo povoljnim kamatama koje su nikad bolja, tj. negdje oko 2% kada govorimo o otočnim poduzećima ili otočnim firmama. To je nešto što garantira, znači da otočnih 50 lokalnih samouprava ima jedan poseban status koji im daje i sam Zakon o otocima. Tako je bilo i 2014. Evo čuli smo 1,7 milijardi kuna. 2015. 1,5 milijardi kuna. Iznos koji je respektabilan, iako kad vidimo ovo izvješće na preko 600 stranica što možda nije potrebno mislim da Hrvatskom saboru možda i nije potrebno da mi znamo baš svaku kunu koju je uložila i Županijska uprava za ceste, neke županije u neku malu cesticu ili itd. Od izvješća do izvješća ja mislim da možda se trebamo više okrenuti da kroz ta izvješća dobijemo jedan pregled ne samo financijskog djela koji je ovako široko objašnjen, sa puno priloga nego da vidimo konkretan utjecaj u svako područje života na otocima, od zdravstva, socijalne skrbi, obrazovanja, ulaganja u infrastrukturu, razvoja vodoopskrbe, odvodnje, itd., da vidimo što se to događa na našim otocima, kako to prolazi na premoštenim otocima, kako to na velikim i razvijenim otocima, kako to funkcionira na malim, slabije nastanjenim otocima i kakva je naša politika ukupno znači prema otočnom prostoru. Kad od ovih sredstava 3,2 milijarde izvadimo 600 milijuna kredita u 2 godine od strane HBOR-a subvencije 670 milijuna kuna uglavnom najveći dio u pomorskom djelu plus potpora negdje pedesetak milijuna kuna, govorimo o čistih 1,8 do 1,9 milijardi kuna ulaganja u kapitalne projekte, uglavnom u infrastrukturu društvene i komunalne namjene. Što je dobro, već sam vam rekao, znali da već 10 i više godina, od 2003., 2002. godine imamo programe. Program cestovnog prijevoza u kojem svi na otocima, učenici, studenti, umirovljenici imaju besplatan prijevoz po otocima i do prve stanice na kopnu pa imamo pomoć u dijelu vodoopskrbe, komunalnim poduzećima, tako da svi otočani koji nisu spojeni na vodoopskrbni sustav, koji se opskrbljuju vodom od strane vodonosaca ili cestovnih vozila uglavnom, vatrogasnih ili nekih drugih privatnih vozila koje to mogu isporučiti, plaćaju jednaku cijenu vode kao da jesu spojeni na vodoopskrbni sustav i tu nisu mali iznosi, desetak milijuna kuna godišnje se troši na to. Imamo jedan vrlo uspješan projekt hrvatski otočni proizvod koji već godinama pomaže, jedan segment malog, ajmo to nazvati tako, obrtništva ili malih OPG-a na otocima koji su počeli proizvoditi sve više i više proizvoda i linija od izvornih pravih otočnih sirovina tj. otočni proizvodi koji garantiraju svoju kvalitetu i pomalo se stvorio, možemo to reći jedan klaster otočnih proizvoda koji sve više i više okuplja ljude i svake godine jedan veći broj ljudi dobiva tu oznaku, jedan program koji nije financijski zahtjevan ali je omogućio okupljanje i jedan velik broj zaposlenih koji su sada jako dobro organizirani ali bi mogli očito i bolje s obzirom na neke namjere koje su bile a nisu se realizirale u vidu otočnih trgovina, tržnica u velikim gradovima, i na frekventnim područjima. Za vrijeme 2014., 2015. uvedena je i otočna iskaznica kao nastavak otočne vinjete oko koje je bilo podosta priče, međutim nakon nekoliko godina iskustva, možemo reći da je napravila određeni iskorak u smislu da bez obzira na malo više čekanja dok se izda karta, ipak omogućava da se više toga tj. da se vodi jedna kvalitetna evidencija putnika otočana s obzirom da se voze po povlaštenoj tarifi. Nova 4 trajekta Jadrolinije, to je nastavak programa kojeg smo imali u razdoblju 2004.-2011., i to je svakako nešto što treba pozdraviti. Ove godine izaći će jedna trajekt Rapske plovidbe, novi koji se gradi u brodogradilištu Kraljevica, imamo nove katamarane na brzo brodskim linijama i to me veseli jer to je ipak kvaliteta više za otočane. Treba nastaviti dalje sa izgradnjom luka i uvjetima da te luke mogu prihvatiti takve veće i bolje brodove. Otočne ceste se također obnavljaju od strane Hrvatskih cesta, potpore male vrijednosti hvalevrijedna, također, program koji traje već, ja mislim desetak godina gdje imate pravo kao otočni poduzetnik dobiti jednu ili pola bruto isplaćene plaće u toku godine što mnogi poduzetnici iskoriste. To je negdje oko dvadesetak milijuna kuna godišnje na raspolaganju. E sad dolazimo do toga što učiniti dalje. Znači imali smo 4 godine bez uprave za otoke, to je bio jedan krivi potez mislim, ali dobro, vratila se i mislim da sada imamo konačno upravu gdje svaki načelnik i gradonačelnik može doći i tražiti da mu se riješi određena pitanja. Imamo dobru komunikaciju sa upravom, imamo i čovjeka koji je zadužen za to sa iskustvom, tj. gospođu i drago mi je da je ona tu, ona je već dugo godina u toj upravi, od samih početaka, od '95. godine, i zasigurno osoba koja može puno učinit za razvoj hrvatskih otoka uz naravno državnu tajnicu, uz ministricu, gdje su se posložili uvjeti da to možemo učiniti, pojavili su se europski fondovi, vrijeme je da razmišljamo na koji način kroz nove izmjene Zakona o otocima sve to ukomponirati u jednu smislenu politiku za jedno buduće vrijeme desetak godina. Vrlo brzo će doći taj Zakon o otocima i na javnu raspravu. ja mislim da je u petak i dodjela ovih oznaka, u subotu Otočno vijeće koje će nešto reći o svemu tome. Mislim da ima dobrih namjera, a javna rasprava a i mi u Saboru reći ćemo konačno što taj zakon treba ponuditi u slijedećem razdoblju. A što se tiče financiranja jedinica lokalne samouprave, tj. ovog zakona kojeg smo danas, evo samo da završim, raspravili, mislim da je vrlo jasan zakon tko ga je pročitao do kraja. Još jedanput, po ne znam koji put danas ponavljam, nitko na otocima neće izgubiti ništa, ima kompenzacijski fond od 102 milijuna kuna, za one koji će otići ajmo reći, kroz obračun, samo obračun, u nekakav ajmo tako reći virtualni minus, država će nadoknaditi to iz sredstava državnog proračuna kao što je ove godine svim lokalnim samoupravama nadoknadila sve ono što izgubili zadnje izmjene u 2016. godini kad govorimo izmijenjenog Zakona o porezu na dohodak. Tako da ove izmjene treba pozdraviti. Otočne lokalne samouprave, njih 50, neće izgubiti novce, dapače, njih 20 će dobivati i više nego što su imali dosada, a za ovih 30 je osigurano 22 milijuna u tom kompenzacijskom i to će trajati sigurno jedno duže vrijeme. Znači mi ćemo i dalje moći računati na pomoć države, u svim tim segmentima, a ovih milijardu kuna jasno pokazuje da država mimo tih mjera koje je sada napravila, da je pustila cijeli porez na dohodak lokalnoj samoupravi, zasigurno i više nego što i mi sami želimo sami priznati, a to same brojke govore itekako brine, tome do lokalne samouprave na otocima imaju mogućnosti da ostvaruju svoje projekte i da se razvijaju onako kako to otočani misle, putem svojih predstavnika, načelnika, gradonačelnika i svojih predstavničkih tijela. Evo na kraju, mogu reći da ćemo podržati izvješće i za 2014. i 2015. g. Želimo što prije izvješće za 2016. Zakon o otocima, da to raspravimo, nadam se ne ovako u kasni sat i da to bude jedna opet smislena politika za jedno buduće razdoblje, za jedno posebno područje koje jest geografski malo specifično u odnosu na mnoge druge i koja jednostavno treba pomoć države da bi taj život na otocima opstao. A gledajući učinke i ove turističke sezone, možemo reći, da upravo otoci jedan veliki svoj dio novaca koji se u njih ulaže i vraća u državni proračun, računajući da samo 220000 smještenih jedinica imamo na hrvatskim otocima, zasigurno je to jedan dobar resurs u kojem država itekako može naći svoga interes, s time da komunalna i društvena infrastruktura, objekti koji nam nedostaju moraju naći potporu države, iako nekad to i nije lako, ali mislim da uz upravu sad a koju imamo, ova Vlada je pokazala da ima jako dobre namjere prema otocima. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo 2 replike, prva je uvažene zastupnice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić, meni je izuzetno drago, da ste vi kao čovjek s otoka, pohvalili ovo izvješće i pohvalili to što je kroz dugi niz godina učinjeno na otocima i kroz ovakvu jednu izvješće se zapravo vidi koliko je ulaganje kroz godinu dana. Ali, vidi se i još jedna stvar. Da problem otoka je sagledan već tamo, već formiranjem Hrvatske države i znali smo koji je problem, da se taj problem rješavao dugi niz godina, govori se o 99 kad je bio jedan zakon i kada smo iza toga znali što želimo ulagati u otoke. I da to sad ima jedan svoj kontinuitet i može se pratiti iz godinu u godinu. Međutim, mislim da je došlo vrijeme i dobro je da su ovdje predstavnice ministarstva, mi imamo jednako tako jedan dio Hrvatske, gdje godinama govorimo o tome da ljudi odlaze, dio koji je bila žitnica Hrvatske, koja je hranila Hrvatsku, a to je Slavonija. Pa bi bilo vrlo interesantno, a i Vlada je, ako se ja dobro sjećam imala i sjednicu Vlade u Vukovaru i tada je govorila zapravo o temi Slavonije, o pripremi posebnog zakona i o tome da bi zaista trebalo nešto učiniti. Dakle, ako Hrvatska država, Vlada ne učini nešto brzo za Slavoniju, u Slavoniji neće biti ljudi. Tako da mi se čini da je došlo vrijeme da je na tragu Zakona o otocima, na tragu toga da je obveza izvještavanja što se je na otocima napravilo svijesti što treba napraviti na otocima, došlo vrijeme zaista rasvijetlimo problem Slavonije i hitno probamo riješiti zakonodavno i na sve druge načine. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Borića.
Kolegice Mrak Tritaš, mislim da je ova Vlada i kroz današnji Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave pokazala da upravo na području Slavonije će biti jedan veliki iskorak u smislu fiskalnog kapaciteta tih lokalnih samouprava, jer će se gotovo svima ono što su imali do sada na neki način gotovo udvostručiti kroz porez na dohodak. S obzirom da imaju činjenicu da Slavonija ima dosta veći broj stanovnika i po općinama i po gradovima u odnosu na neke otočne lokalne samouprave ili na Dalmaciju ili Istru a imala je vrlo niske prihode. Znači jedan dio te politike ili projekt Slavonija svakako su izmjena ovog Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave. Kada bi mi na jednom mjestu mogli objediniti podatke, kao što smo objedinili za otkup, vidjeli biste koliko se u Slavoniju također ulaže. Sve te lokalne samouprave u više tih županija i nije to jedini razlog po meni, izgradnja željezničkih cesta, infrastrukture i svega što nam nedostaje, jedini razloga zbog čega nam ljudi odlaze, to zasigurno nije. Ali, ima mjera recimo iz ovog zakona, kao što su ove potpore, male vrijednosti za poduzetnike kojima se daje pola ili jedna cijela bruto mjesečna plaća po zaposlenom kao jedna pomoć da rade ili da na tim otocima zadržavaju svoj posao ili svoju djelatnost, možda bi to bilo nešto što bi mogli promijeniti tamo, ali znamo koliki su nam na neki način limiti kroz potpore male vrijednosti. Da li imamo još neke dr. mogućnosti, to će reći Vlada, ali mislim da se … [[Govornik se ne razumije.]] Slavonija se po malo ipak pomalo odvija, bez obzira što mi još nemamo osjećaj, kao ljudi koji ovdje sjedimo, da je on cjeloviti i da je cjelovit u osmišljenom smislu da svaki zakon baš pogađa upravo to područje i da ide ciljano samo na to područje. Mislim da ćemo to vidjeti nakon 2, 3 godine kada se više tih stvari dogodi, a kada iskoristivosti tih fondova bude veća možda nego što je u današnjem trenutku.
Hvala. Sljedeća replika uvažene zastupnice Branke Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić vi ste govorili o ovom izvješću a ja bi rekla, da ovo kao i sva ostala izvješća ne služe samo da iščitamo brojke, nego da i nešto naučimo, da vidimo što je to dobro što treba nastaviti u narednom periodu, a što to nije dobro ili je loše i slabo što treba popraviti. Spomenuli ste zdravstvenu zaštitu, ne mogu se ne osvrnuti da je … [[Govornik se ne razumije.]] 2014. godini svega 346000 utrošena na zdravstvenu zaštitu na otocima. Kad ste govorili o županijskim lokalnim cestama onda vidimo da je uloženo daleko više, ali opet, nažalost u Šibensko kninsku županiju, moju županiju svega 14000 kn, za razliku od Primorsko goranske, gdje je uloženo 10 milijuna kuna. Šteta što ovu raspravu imamo u ovakvo kasnim satima, da se više ne potrudimo iščitati i brojke i podatke i donijeti neke kvalitetne zaključke kako bi otočanima bilo bolje. Mada statistika kaže da je na 51 jedinicu lokalne samouprave na otocima, gdje živi nešto manje od 3% stanovništva, imamo proračun i sredstva ukupna prihoda RH, koja prelaze 5%, što bi se dalo iščitati da je to bolja situacija, nego što je u ostalom dijelu Hrvatskoj. Ja bi rekla da otočanima treba još daleko, daleko više i da evo, predlagateljicama zakona i Vladi bi savjetovala, sugerirala, da se na drugačiji način odnose prema onim otocima gdje i do osnovne zdravstvene zaštite je nemoguće doći drugačije nego brodom i to satima u odnosu na one jedinice lokalne samouprave koje također nalazimo u ovim izvješćima gdje se dolazi normalno vozilom, znači imaju most i to je sasvim jedan drugi način i uvjeti su života.
Hvala. Kolega Borić će odgovoriti.
Hvala lijepa. Slažem se kolegice Branka, ma ja sam samo htio, to sam se malo dotaknuo u svojoj raspravi, ali evo moj je savjet, nama ne treba 600 stranica nekakvih podataka, priloga itd. To uprava ima kod sebe, neka ih stavi na van, na web, da budu javno dostupni, nek' ih svi gledaju jer su dobri podaci i toga se država sigurno ne treba sramiti jer su iznosi zaista respektabilni kad govorimo o pedesetak lokalnih samouprava. Ali mislim da trebamo uzeti 10 osnovnih područja života na otocima i dati jedan kratak pregled u tim izvješćima na koji način Zakon o otocima utječe na ta područja. Jer recimo evo sad će nam se pojaviti problem zbrinjavanja krupnog otpada ili odlagališta, komunalnog otpada u kojima su otoci jednostavno u specifičnom problemu. Da bi mi to vozili ne znam, ja sa svoga Raba u Rijeku, na Marinšćinu, ili neki drugi otok u neko drugo centralno odlagalište, to nešto košta. I mi moramo omogućiti da ti otoci u svojoj cjelini imaju politiku takvu da što više svojih potreba zadovolje na svom otoku. Nedavno sam govorio o činjenici da recimo, kamenolomi su zabranjeni a da moramo voziti, ne znam, na otoke kamen sa kopna. A svaki otok je praktički od kamena načinjen, imamo ga koliko god želimo. Znači da država mora slušati pa i Upravu za otoke i vas u Ministarstvu regionalnog razvoja da se uključite u posao koji radi neko drugo ministarstvo, da im jasno kažete mi mislimo da to moramo na taj način napraviti. Da tu pomognete lokalnoj samoupravi jer inicijativa jednog čelnika lokalne samouprave nije jednako inicijativi ministarstva prema ministarstvu ako želimo napraviti nešto. Znači, evo čisto dobra sugestije da i vi razmišljate na koji način se odnositi prema otocima i pomoći im a da ne treba puno koštati državu ali da nam da određene mogućnosti.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažen državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege, evo mislim da ćemo još malo poći u drugi dan i tu vam imaju nekakve tradicije u Saboru. Vas je očito zapala tradicija kasnih noćnih sati, pa ne tako davno smo imali i strategiju koje je bila ministrica, pa je isto bila negdje oko 10, 11 navečer, evo i vi ste kasnim noćnim satima. Pa kad vas tako krene, možete očekivati da to tako bude. Jednako tako je vrlo interesantno da ja u ime kluba govorim između dva kolege, jednog iz HDZ-a, drugog iz SDP-a, oni su oba dvojica s otoka. A u Hrvatskoj imamo ni više ni manje nego 1244 otoka, otočića i hridi a od toga imamo 48 naseljenih i na otocima prema zadnjim izvješćima živi negdje oko 130 tisuća stanovnika i ja uvijek volim nešto usporediti a to kad uspoređujemo, to vam je otprilike nešto više nego što živi u gradu Rijeci. Tako da dobijemo samo sliku o čemu govorimo i kako govorimo. Jednako tako kroz cijelo izvješće i ovo izvješće za 2014. i 2015. zapravo govorimo o tome da kad pogledate ulaganje koje su na otocima mi govorimo u prosjeku godišnje oko milijardu i pol. I to ne govorimo samo za 2, 3, 4 ili 5 godina, nego govorimo uz jedan dugi niz godina. Kad je ulaganje za jedna duži niz godina, onda tu možete vidjeti i neke rezultate i možete vidjeti neke učinke. S tim rezultatima možete biti nezadovoljni, možete reći da trebaju biti bolji. No međutim, ovo izvješće kao inače izvješća koje dolaze u Sabor treba gledati sa nekoliko aspekta. Jedan aspekt je što vam to izvješće nudi, način na koji je napravljeno i tu apsolutno mi u klubu GLAS-a i HSU-a nemamo nikakav problem, čak štoviše, napravljeno po uobičajenoj metodologiji. Druga stvar je da malo vidite što zapravo jesu problemi. Jednako tako tu da odmah kažem, mi ćemo ovo izvješće podržati. Tu malo da vidite probleme, da malo vidite što se dešava i da malo vidite već i ovo izvješće kad uspoređujete 2014., 2015., vidite neke pomake i vidite neke teme koje su jače naglašene. Izvješće uvijek, i ovo izvješće dosta govori o infrastrukturi, dosta govori o prometnoj povezanosti i onda tu malo naglasak treba staviti i iz ovog iščitati za budućnost a to je problem odvodnje. Dakle, problem je i električne energije, problem i cesta koje se redovito održavaju ali to ostaje problem odvodnje, problem luka nautičkog turizma, i malo problem ribarskih luka. Evo bez obzira što ja sa kontinenta govorim između dva otočana, ja moram reći da ja nekako situaciju na otocima gledam u proteklih tridesetak godina. Dakle kao nautičar tamo '85., '86. sam počela obilaziti otoke, i sad kroz tih tridesetak godina koliko jedrim odnosno kao nautičar idem po otocima, vidite pomaci koji su se desili. Nešto što je bilo prije 30, 20 godina na otocima neuobičajeno, a to je sad normalna stvar u odnosu na nekakvu bazičnu infrastrukturu koju otoci nude. Naravno da oni koji žive tu mogu pokazivati određeno nezadovoljstvo i logično je da se pokazuje određeno nezadovoljstvo, ali vidi se napredak što ne znači da ne treba biti bolji i treba biti bolji. Jednako tako malo kad gledate i uspoređujete izvješća za 2014., 2015., mislim da su dvije teme u izvješću za 2015. znatno pojačane i što pokazuje jedan novi vid problema, odnosno problem koji se treba rješavati. Jedna tema je otpad, druga tema je energetska učinkovitost. Dakle tema otpada je svi mi koji govorimo u Saboru bez obzira da li govorimo u ime kluba ili govorimo u pojedinačnim raspravama imamo uvijek neke teme koje nas malo više intrigiraju. Ja svaku priliku koristim da govorim o održivom razvoju i da govorim o klimatskim promjenama. I apsolutno sam uvjerena i sigurna da je ovo stoljeće, stoljeće u kojima uopće ono što je čovjek stvarao, lupi ga po glavi, što imamo primjer već direktno vidjeti ovim … [[Govornik se ne razumije]] ali jednako tako gdje ćemo morati dati i odgovor i morati ćemo se ozbiljno baviti problemom otpadnih voda, problemom otpada. Taj problem otpada je na kopnu veliki ali na otocima je to izrazito veliki i tu onda gledamo taj otpad strukturiran u nekoliko grupa, dakle problem sanacije divljih odlagališta otpada. No međutim ono što nas je iskustvo naučilo je sljedeće, vi morate riješiti način zbrinjavanja otpada jer to onda ima smisla sanirati divlje odlagalište. Iskustva koja su nas naučili da smo koristili velika sredstva, sredstva iz EU, sanirali divlja odlagališta ali dok nismo riješili prava odlagališta nastala su nam nova divlja odlagališta. Zatim je tema odvajanje otpada. Za odvajanje otpada jednako tako tu je uloga jedinica lokalne samouprave, uloga je i države da se potiče na odvajanje otpada a to možete poticati i edukacijom i osiguravanjem uopće mogućnosti i naravno otpad treba gledati ne kao smeće koje je sada gledano nego kao dodanu vrijednost. I onda nalazimo u ovom izvješću za 2015. podatak da od 50 jedinica lokalne samouprave koji jesu na otocima 20 jedinica lokalne samouprave zapravo ima uvjete za odvajanje otpada. Uvjeti za odvajanje otpada su vam različiti kontejneri gdje možete doći ili odvajanje na kućnom pragu i ostale stvari koje jesu. Jednako tako je na otocima izuzetno važno imati reciklažna dvorišta i sortirnice i pretovarne stanice. To su uvjeti koji na otocima trebaju biti da uopće možemo zbrinjavati kvalitetno otpad. Dakle otpad treba se ili odvajati na kućnom pragu što na otocima je malo teže nego negdje drugdje, ali zato imate mogućnost odvajanja otpada i kontejnere ali pri tome treba zaista voditi računa da se apsolutno dodatna sredstva vežu uz reciklažna dvorišta sortirnice i pretovarne stanice i podatak koji je na stranici 392 da dvije jedinice lokalne samouprave kroz 2015. su napravile reciklažna dvorišta. I otpad je zasigurno posebna tema, koja tema je vezana i uz cijelu Hrvatsku. Ja naravno ne može biti ni jedna rasprava da ne spomenem grad Zagreb, grad Zagreb to nema riješeno. Mi možemo se izmaltretirati pod navodnicima, mislim pozitivno ne negativno, zaista i edukacijom i sve ostalo da to riješimo u cijeloj Hrvatskoj ali dok grad Zagreb to nema riješeno taj nam je postotak znatno problematičniji i znatno manji. Ali zasigurno dodatan napor, dodatna energija, dodatna sredstva koja nije samo jedinica lokalne samouprave nego naravno i centralne države a naravno i koristiti fondove EU. Dolazimo do druge teme, tema koja je vezana za pravo uz energetsku učinkovitost. I kada malo gledate izvješće iz 2014. onda je to vezano uz energetsku učinkovitost bilo sve dosta skromno. No međutim kada gledate već izvješće za 2015. vidite da je vezano uz energetsku učinkovitost naročito u zgradarstvu da su korištena sredstva, da je bilo dakle projekti energetske učinkovitosti u zgradarstvu, ne samo u zgradama javne namjene, pri tome mislim vrtići i škole koji je bio poseban program i taj program treba nastaviti i dalje i to su mogućnost zaista korištenja sredstva EU. Ta energetska učinkovitost ima nekoliko elemenata kroz koju ju moramo prepoznati. Dakle energetska učinkovitost ima prvi element da odmah vidite da je nešto obnovljene pa ljepše izgleda, ali to je samo ovako izgled. Drugi element je u smislu zaštite okoliša i CO2 i ostalo. Treći element je zapravo da ulažete određena sredstva. Četvrti element da aktivirate postojeću radnu snagu koju imate a koja sada već postaje problem, dakle u smislu operative, u smislu i proizvodnje građevinskih proizvoda, ako se ne varam sutra je u raspravi i Zakon o građevinskim proizvodima. A peti element je zapravo dosta važan jer čim se nešto radi vi i zapravo i privređujete, imate mogućnost zaposliti ljude ali imate i mogućnost na određeni način i puniti proračun jedinica lokalne samouprave jer svatko tko radi prijavljen je, plaća poreze i ostale stvari koje apsolutno na taj način se pune proračuni. I jednako tako je zgodno i vidjeti kroz to izvješće da je bilo vezano i uz energetsku učinkovitost i zgrada stambene namjene. Ja se sjećam ne tako davno kada je Hrvatska ušla u EU, kada smo imali obvezu certificiranja kuća onda je naravno nastao i dosta veliki problem kao što kod nas uvijek nastane tema certifikata, apartmana i ostalog, onda je u tom trenutku netko tko je imao dosta apartmana je rekao ja ću napraviti certifikat jer je on relativno malo koštao u odnosu na ono što iza toga su benefiti. Jer moj je interes da imam energetski učinkoviti apartman. A interes se osjeti odmah jer u sklopu klimatskih promjena o kojima sam rekla da ću govoriti i uvijek govorim vidimo da su ljeta zaista izrazito vruća a mi smo se svi naučili na jedan komoditet koji prije nije bio a to znači da volimo biti u ugodnim klimatiziranim prostorima. Da bi, i sada nam tu dolazi tema, zapravo značaj energetske učinkovitosti i na otocima. Kada imate svoj apartman koji iznajmljujete i koji u smislu energetske učinkovitosti odnosno cijela je kuća energetski obnovljena, imate nekoliko benefita. Kao prvo zaista je ugodan prostor. Kao drugo, puno manje trošite energenta odnosno struje ako je taj objekt energetski učinkovitosti i govorite zapravo o svom stavu i svom odnosu prema zaštiti okoliša jer na taj način zaista manje utječete na klimatske promjene. Ja se sjećam ne tako davno je bila priča zapravo o izgradnji vjetroelektrana na otocima o korištenju solara na otocima, dakle da se koriste i neki drugi vidovi u proizvodnji električne energije. To je u jednom trenutku zaista malo zastalo, jer tu dolazi i ona tema što su otoci. Oni su i problem je, uvijek nastaje taj problem pogotovo pučinskih i dalekih otoka prometne povezanosti, a to sve zajedno u principu u trenutku kada su nama svi otoci u energetskom sustavu i kad više nije problem da kad nestane i desi se neka havarija da nemamo električne energije na otocima, proizvodnji energetike na taj način je zaista skuplja a i uvijek je pitanje održavanja, a kad je riječ o solarima onda je to su velike površine. A ja nekako sam mišljenja hrvatski turizam, a pogotovo naši otoci zaista se mogu pohvaliti prirodom. Kad jedanput narušite prirodu narušili ste je zauvijek i onda s jedne strane priroda je element kroz koji vi zapravo razvijate turistički potencijal, a onda ako ju narušite više u tom smislu ne razvijate turistički potencijal. Da nekako zaključim i ovu raspravu privedem kraju u ovo kasno vrijeme. Izviješće kao izvješće je korektno napravljeno. Zgodno ga je uvijek, zgodno je kada imamo za 2014. i 2015. pa ga možete uspoređivati. Ja bih se tu mogla složiti sa kolegom Borićem da možda malo promijenimo metodologiju, pa da ne ponavljamo neke stvari, nego da se baziramo na neke stvari koje su, koje pokazuju izrazito promjene koje jesu. Ovo izvješće ja osim toga gledam na sljedeći način. Vi tu možete vidjeti promjene koje se dešavaju u prostoru, promjene koje se dešavaju u gospodarstvu, značaj koji je gdje zapravo se i na otocima isto bez velikih, sa dobrom idejom razvija taj otočki proizvod, zapravo ta mala proizvodnja koja može biti. I to izvješće treba gledati u tom kontekstu što se je zapravo, što je ova država napravila za otoke i tu ja moram reći da bez obzira treba pokazati ulaganje koje je. I ono što sam i u replici kolegi Boriću rekla došlo je vrijeme da se pozabavimo i nekim drugim dijelovima Hrvatske iz jednostavnog razloga treba cijelo vrijeme imati na pameti održivi razvoj. Nema ni jednog dokumenta ni iz razine Ministarstva regionalnog razvoja, dakle koji se bavi razvojem, da jedna od prvih rečenica ili prvih riječi nije održivi razvoj. A pojednostavljeno rečeno što bi bila uopće definicija održivog razvoja. Održivi razvoj znači da bez obzira gdje živite imate otprilike iste uvjete bez obzira gdje živite u Hrvatskoj, da imate otprilike iste uvjete. Mi znamo da u Hrvatskoj to nije činjenica. Ova izvješća pokazuju da se u otoke kontinuirano ulaže, da se otocima bavi, da može bolje uvijek može bolje. No međutim, došlo je vrijeme da se pozabavimo i nekim drugim dijelovima Hrvatske. To se u prostornom planiranju zove inače preskočeni dijelovi kad ne znate što da napravite s jednim dijelom grada onda ga preskočite pa ostavite za neka buduća vremena. Za neke dijelove Hrvatske ta buduća vremena su tu. Hvala.
Hvala. Imamo i na vaše izlaganje nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala. Uvažena kolegice, evo u potpunosti se slažem sa vašom raspravom. Samo sam htio dodati na jedan dio koji se tiče pričali ste o zelenim otocima, pričali ste o obnovljivim izvorima energije, spomenuli otpad. Za zelene otoke mislim da svi naši otoci imaju itekako dobre preduvjete osim onog malog segmenta građevne devastacije koji se opet nekako rješava kroz legalizaciju objekata, sve probleme kroz koje prolazimo. Mislim da su svi drugi segmenti, tj. prirodni resursi sunce, vjetar, prirodne ljepote, bogatstvo mineralnih sirovina jednostavno na raspolaganju da bi ti otoci zaista mogli biti zeleni i da bi im mnogo toga koristiti za obnovljive izvore energije. Međutim, jednostavno moramo utvrditi da naš sustav očito još uvijek nakon 27 godina nije spreman, nije spreman jer svaki investitor koji se želi baviti s tim vidom ulaganja kad dođe u Hrvatsku nailazi na nerazumijevanje i kad govori o vodenim turbinama, kad govori o ne znam spalionici smeća kroz nekakve moderne spalionice koje proizvode električnu energiju, kad govori o mini vjetroelektranama. Kad s time dođete na otok ili solarima koji bi mogli bit na javnim objektima, na svakoj kući mini solarne elektrane ne, jednostavno se susrećete ili ne možete dobiti dozvolu ili ne možete dobiti licencu ili nismo spremni u nekim segmentima ili nemamo dovoljno otpada a imamo ga i previše za nas pa to neće bit dovoljno za neku dužu proizvodnju. Znači jedan sustav koji se iz svake Vlade i na svaku Vladu mijenja. I svaka Vlada misli nešto drugo i takva je naša priča i sa otpadom, područjem recimo gdje smo na otocima najmanje napravili. Imamo otoke koji odvoze već dugo vremena smeće sa svog otoka, imamo one koji selektiraju, a imamo one koji nisu ništa napravili [[Upadica Reiner: Hvala.]] Jednostavno ćemo doći u vrijeme kada će se to sve zatvoriti, nastat će problem.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Jova…, a oprostite. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Je, je. Hvala lijepo. Dakle, kolega Borić budući da je rasprava ovako kasno uvijek morate nešto u raspravi reći malo provokativno, jer inače svi zaspati. Pa ja inače kad sam razmišljala i kad su otoci trebali biti u nekom drugom terminu ne bih sigurno toliko puno govorila i o energetskoj učinkovitosti i o energiji i otpadu kao što sam govorila sad, jer je to možda razlog da se malo svi razbudimo jer su teme koje su aktualne. Ono što moramo znati nije sve za svuda. Dakle i trebate ako imate nekakvu komparativnu prednost prema drugim zemljama EU, a mi imamo tu komparativnu prednost pogotovo kad je riječ o otocima, mi trebamo razvijati tu komparativnu prednost. Na otocima su to prirodne ljepote bez obzira koliko nekom tko živi na otocima se to ne čini da je prednost, ali je i treba biti osjetljiv prema bilo kakvoj izgradnji, devastaciji ili bilo čemu drugom, ali jednako tako treba koristiti i neke potencijale koji otoci imaju. Otoci su tu razvili jednu odličnu stvar a to je taj proizvod hrvatskih otoka koji je dobro napravljen, koji je dobro definiran i koji zapravo pokazuje o toj prednosti. I dobro je da baš svaki put ne idemo grlom u jagode, no međutim, zaista kad dođe bilo koji investitor, onda mu odmah trebamo reći napustite svaku nadu jer to dokle mi možemo i vodeći krivo investitora, a i sumnjati sve, to se rijetko vidi, ali to je valjda naša sudba.
Hvala. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Željka Jovanovića, izvolite.
Hvala. Kolegice Mrak-Taritaš, mene ste inspirirali dijelom koji ste govorili o energiji, pa da evo kažem nekoliko rečenica i da i građani malobrojni koji nas gledaju, vide da imamo korist o naših europskih zastupnika nakon Biljane Borzan koje je osigurala da imamo zdraviju hranu u budućnosti. Imamo ovdje i jedan projekt Tonina Picule, zahvaljujući kojem je osigurana iz programa Obzor 2020., 10 milijuna eura za otoke upravo za otoke, upravo za proizvodnju čiste energije. Taj natječaj će biti raspisan u studenog ove godine, prijave će trajati do siječnja 2018. i ugovori će biti potpisani do travnja 2018. i trebat će se realizirati do 2020. Tako da je to recimo jedna aktivnost koja će sigurno upravo našim otocima.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Pa upravo tako. Znate, puno jednostavnije je kad je riječ o energiji to riješiti na kopnu. Kad je riječ o otocima i tu, zato sam i namjerno u uvodnom djelu i govorila o tih 48 nastanjenih otoka od tih 1200 i nešto otoka, otočića i hridi koje imamo. Sadašnja situacija je znatno drugačije nego što je bila prije desetak ili 20 godina. Ali i dalje treba zapravo ulagati u različite vidove energije i zaista otok koji će biti i energetski neovisan, naravno da je to zelena energija će imati apsolutnu prednost. No međutim to i sve zajedno kad dajete svoju sliku bilo gdje u Europi dobro izgleda i dobro pokazuje da Hrvatska vodi računa. Ja nekako i naglašavam energetski učinkovito obnovljene kuće pokazuju da ne samo vodimo računa o svom novčaniku, što zapravo je dosta zgodno, ali da vodimo i računa o općoj dobrobiti i to je zapravo važno i važno je i da osiguravamo sredstva ali je važno da budemo spremni ta sredstva i potrošiti.
Slijedeća replika je uvažene zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Mrak-Taritaš, dosta ste govorili o potrebi izgradnje reciklažnih dvorišta, pretovarnih stanica i onda zaista žalosti kad vidimo npr. u izvješću da je kojih desetak tisuća kuna potrošeno za izradu projektne dokumentacije za izgradnju mini pretovarnih stanica i reciklažnih dvorišta. Istovremeno za prijevoz komunalnog otpada sa otoka imamo milijunske iznose jer zaista sa jednog malog otoka kao što je Prvić i male udaljenosti prema Vodicama, prijevoz se godišnje plaća par stotina tisuća kuna. Fond za zaštitu okoliša svaku godinu sufinancira ali ne financira u cijelosti i pitanje je trena kad će se ostati bez tih sredstava. I tu bi istakla ponovno potrebu da se različito tretiraju oni otoci gdje nema uopće ni trajektnog pristaništa, gdje je zabranjena vožnja i prometa automobilima u odnosu na one koji su povezani mostom. Pa evo apel svima da što više ulažemo u izradu projektne dokumentacije za reciklažna dvorišta i pretovarne stanice kako bi u dogledno vrijeme što manje sredstava trebali izdvajati za prijevoz sa otoka na kopno.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Mrak-Taritaš.
Pa upravo tako. Dakle, tema otpada je tema kojom si mi u Hrvatskoj moramo zaista pozabaviti na najozbiljniji način a otoci se nalaze u jednoj specifičnoj situaciji. I zaista, ja se s vama slažem i treba voditi računa da u budućnosti ta sredstva što manje bude za prijevoz a što više da se zapravo dio tog otpada riješi tamo i gdje je napravljen ako je to moguće. I nije svud isto moguće. Dakle, osim edukacije, osim tih zelenih otoka gdje vi rješavate razvrstavanje otpada, opća svijest o otpadu treba biti drugačija. Ja ne jedanput čujem riječ smeće. u ozbiljnoj državi, u ozbiljnim jedinicama lokalne samouprave, otpad nije smeće, nego je otpad dodana vrijednost i na tome se zarađuje. Na otocima to je u jednim drugim uvjetima. Ali ne znači da ni na otocima ne može to biti riješeno. Ja sam imala zaista prilike vidjeti kontejnere koji su već postavljeni na pojedinim otocima, imala sam prilike vidjeti iz jednog drugog konteksta jer je bilo pitanje da li za njih treba građevinska dozvola ili ne, pa smo onda se dosta potrudili da pokažemo da on može ići po pravilniku o jednostavnim radovima, da ne treba građevinska dozvola. Dakle, to je napor koji pojedini otoci rade, ali kao što inače nije svud isto, neki rade veliki napor i otišli su korak dalje, neki to rješavaju tako da voze na kopno pa bit će što će biti a neki se s tim još nisu pozabavili, ali morat će se pozabaviti svi. Kao što je otpad problem na kopnu, na otoku je još već problem i zaista se moraju svi pozabaviti svi sa tim problemom.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Evo zadnji trajekt je u 23,59, baš sam mislio da ću stići na njega. Poštovane dame i gospodo, ovo je izvješće za 2014. godinu i 2015. Najprije kolege a posebno kolega Borić je nešto rekao kod termina rasprave. Ja moram priznati da je ovo u normalnom terminu rasprave jer rasprava bi bila ujutro, a slušali bi ustvari lamentiranje Živog zida i ekipe o tome kako se živi na otocima, to mi nije nešto posebno interesantno. Jedino ako je moguće da ne bude baš u 11 nego negdje recimo oko 7 i pol, to bi već bilo pristojnije. Da. Drugo se tiče izvješća. Dakle, ovo je izvješće za 2014. godinu. Tu nas je sedam u dvorani, pa da vidimo malo aktualnost. 2014. godine bilo je Svjetsko prvenstvo u nogometu. Sjećate se s kim je Hrvatska bila u grupi. Trebalo bi malo više vremena da se sjetimo. Dakle, daleko je to od nas skoro tri godine. I vrijeme kad je bila recesija, vrijeme kad je bila dakle recesija. 2015. smo onda izašli iz recesije i izvješće koje u stvari govori o vremenu kada je zakon provodila Vlada čiji sam ja bio član i gospođa Mrak-Taritaš i gospodin Jovanović koji je u stvari sada treća Vlada nakon druga Vlada ili treća Vlada nakon nje uputila ponovo u Hrvatski sabor još dva puta. Dakle, ona prije ova Oreškovićeva, onda Plenkovićeva. Ali mislim da se sam tekst izvješća osim one procedure kojom se inače prolazi nije nešto puno i mijenjao, da bi nakon toga, ispred mene su dakle govorili predstavnici kluba HDZ-a pohvalili izvješće. Klub GLAS također. Prema tome, ja se sjećam svoje prve rasprave u Hrvatskom saboru o Izvješću o Zakonu o otocima. Tada sam bio novi i mladi zastupnik i to je bila prva tema o kojoj sam govorio u ime kluba čini mi se. Gospodin Bačić je ja mislim bio izvjestitelj kao iz Ministarstva mora. Tu je bio gospodin Borić kao tadašnji pomoćnik ili je bio državni tajnik, više se ne sjećam. I bio je, poslije je čak došao i ministar, tako da je to bila jedna tema koja je, dakle bilo je ujutro cijeli dan, petak je bio ovako nekako deseti mjesec baš se sjećam toga. A sada idemo na izvješće. Dakle, imamo jedan paradoks. Kolega Jovanović spomenuo je euro zastupnika Piculu koji je u jednom projektu osigurao 10 milijuna eura za otoke. S druge strane imamo primjedbe gradonačelnika i načelnika iz raznih stranaka sa otoka da im se ovim Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave skida 16% od poreza na dohodak. I ne bi bilo loše, dakle da Uprava za otoke koja je formirana, koja bi trebala i funkcionirati u stvari nametne to očitovanje Ministarstva regionalnog razvoja kao zainteresiranog ministarstva prema Ministarstvu financija u drugom čitanju. Ja bih volio vidjeti to mišljenje ako nije. Mislim da smo se čak mi kao Vlada potrudili da ona budu nedostupna po Zakonu o pravu na pristup informacijama, da bi ga mogli slobodno napisati da vam to ne izađe u novine. Ali opet s druge strane voljeli bi vidjeti, voljeli bi čuti vaš stav i o tome. Drugo što želim reći 2014. ili 2015. godine uvedene su i otočne iskaznice. Ja moram priznati da sam se ja tada protivio toj ideji, jer mislio sam da sve podatke koje trebamo imati na otočnoj iskaznici već imamo na osobnoj iskaznici i da nije potrebno još jedan dokument. Ali nakon što sam dobio otočnu iskaznicu ona mi je u stvari postala važnija od osobne iskaznice. Tamo mi piše i OIB, pa kad me traže onda mi je lakše to uzeti, a čak i pomoću nje se mogu identificirati. Tako da mi sad više ne treba osobna iskaznica to je tako. Pitanje prometne povezanosti baš u ovom vremenskom razdoblju nabavljena su 4 nova trajekta. Ona je u ovome trenutku ja bih mogao reći za većinu otoka na zadovoljavajućoj razini, ali ove godine iako se to svake godine u stvari vjerojatno događa primijetilo se da je zimski vozni red počeo 1.10. a da obzirom zbog dobre turističke sezone još uvijek imamo turista na našim otocima. Tako da, ako bi zima ove godine ili sljedećih mogla početi i malo kasnije da nam ne traje kao u Sibiru 8, 9 mjeseci, nego da se i to prilagodi ovome što je sada realnost. Spomenula je kolegica Mrak-Taritaš broj stanovnika. On stvarno je 120 tisuća, ali primjerice otok Krk godišnje ima još 3 milijuna i 800 tisuća noćenja. Infrastruktura i sva ulaganja koja se rade ne može se raditi na broj koji je naveden, koji je tzv. zimski broj, nego se mora voditi računa i o tome koliko ljudi koristi tu infrastrukturu kad ih je najviše na nekom otoku koji je opet jedna izolirana cjelina, da nam se ne bi dogodilo da ostanemo bez vode, bez struje ili bez nečeg takvog usred turističke sezone. Od problema sa kojima se još susrećemo, dakle izdvojio bih i pitanje konkuriranja na fondove EU zbog nerealnog izračuna koeficijenata razvijenosti koji očito ne uvažava otočne specifičnosti. No, unatoč tome u tablici za 2014. godinu kad sve skupa zaključimo vidi se da je u stvari na otocima i porastao i broj stanovnika. Dakle, dok je u ostatku države padao broj stanovnika, na otocima je nešto veći. Naravno radi se o tome da i poboljšanjem, odnosno napretkom turističke sezone otoci postaju nešto atraktivniji za ljude da tamo žive. Poboljšanjem prometne povezanosti sve je manja razlika između tog jednog hendikepa u smislu prometne povezanosti i mogućnosti slobodnijeg kretanja. Dakle, na kraju krajeva sat vremena trajektom do Splita ili sa Korčule do ovamo 20, 15 minuta se iskoristi da se popije kava ujutro i sve to skupa, tako da nije to više neki veliki problem. Ali naravno uvijek treba upozoravati na specifičnosti jer ljudi koji su sa kopna nemaju uvijek, ne svojoj krivicom, dovoljni osjećaj za ono što ipak razlikuje život na otoku od života na kopnu a zato smo mi koji smo s otoka ili nam je netko sa otoka itd., smo tu da na to upozorimo. Klub SDP-a glasat će za ovo izvješće o provedbi Zakona o otocima za 2014. i 2015. godinu. Mislim da tradicionalno već petnaestak, 20 godina, ustvari petnaestak, 20 se još ne usvaja, da se ovakva izvješća usvajaju jednoglasno ili skoro jednoglasno i nadam se da izvješće za 2018. godinu koje ćemo raspraviti u kasne noćne sate, negdje tamo 2019. godine, 10. mjesec, neće imati ovaj dio o ukidanju 16% od poreza na dohodak za potrošne općine. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, ja sam i u izlaganju rekla da svatko od nas ima tako neke teme koje su im interesantne. Moja tema je koja zaista mi je uvijek interesantna klimatske promjene, pa nisam odolila da ne dam repliku a vezano uz vašu konstataciju i voznog reda, koji je s 1. 10. bez obzira na činjenicu vremensku i promjene koje su se desile, bio drugačiji. Godinama slušamo o želju da turističku sezonu produžimo. I godinama slušamo o tome da turističku sezonu treba produžiti ne samo sa 7., 8. mjesec nego na 9. pa i na 10., i što je na južnim otocima dakle dalmatinskim otocima apsolutno moguće. Tu se u 10. mjesecu zaista može razvijati neki vid turizma, stoga je ta promjena, odnosno vraćanje na zimski red vožnje trajekta apsolutno neprimjereno pa u tom smislu zaista bi bilo jako zgodno i naši brodari vode o tome računa i budu malo fleksibilniji nego što jesu jer u kontekstu toga zaista ako želimo imati razvoj turizma i mogućnost pristupa na otocima u što većem broju, onda moramo prvo i osnovno voditi računa da vozni red ipak treba prilagođavati novim klimatskim promjenama odnosno s tim datumom, pa bez obzira kako je. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bauk.
Pa slažem se u potpunosti s vama, naravno naziv zimski vozni je uobičajen već dugi niz godina za razdoblje od 1.10. tamo negdje do 30.4. ili 31.3., pa možda bi ga se trebalo malo drugačije nazvati. Naravno, lakše bi bilo argumentirati kada bi imali podatke recimo u razlici u broju putnika u listopadu prošle godine i ove godine, radi li se o osjetnijoj razlici, pa bi onda vjerojatno i brodar mogao predvidjeti da od slijedeće godine mu zima počne 1.11. a ne 1.10., dakle 7 dana nakon završetka kalendarskoga ljeta, ali dobro.
Hvala. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je uvaženi zastupnik Gordan Maras, nema ga ovdje, gubi pravo na raspravu. I onda dolazimo do kolege Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Ja sam mislio da će rasprava ipak završiti puno ranije tako da bespredmetno je sada ulaziti u neke šire elaboracije, htio sam nešto više reći o važnosti obrazovanja i zdravstvenih usluga na našim otocima obzirom da je to sigurno jedan od razloga koji će omogućiti da ljudi ostanu na otocima ako mogu školovati svoju djecu i ako mogu imati adekvatnu zdravstvenu uslugu. Ja mislim da je kolegica Juričev-Martinčev pogriješila, da je vidjela samo jednu stavku, dakle ona je rekla da je 2014. za zdravstvo izdvojeno 346 172 kune, to je samo u jednom segmentu koji se ticao e-usavršavanju u telemedicini, dakle iznos je puno veći, također je milijunski, nije u tisućama kuna. Ono što su mnogi rekli, nama ovo izvješća trebaju poslužiti da vidimo gdje je neki problem. Već smo u 2017. kako bi te probleme uspješnije rješavali, pa jedan od problema koji ja želim ovdje istaknuti, mada je on više usmjeren prema Ministarstvu poljoprivrede. Krčki ribari i sjevernojadranski ribari su ogorčeni sa pravilnicima koji se donose na štetu krčkih i sjevernojadranskih ribara tako da praktično tamo gotovo da više i nema ribarskih brodova, tiče se naravno pravilnika o izlovu plave ribe, pa evo, apeliram i na današnju državnu tajnici da napokon pomogne organizirati sastanak ribara Krka sa ministrom poljoprivrede kako bi se riješio taj problem. Nadam se da ćemo biti uspješni u povlačenju europskih sredstava jer će nam očito ta sredstva trebati budući da prijedlog koji smo danas čuli unatoč uvjeravanju gospodina Borića, nije dobar prijedlog i ići će na štetu otočkih općina i gradova. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sad će u ime predlagatelja završno reći nešto uvažena državna tajnica gospođa Nikolina Klajić. Izvolite.
Zahvaljujem svima na konstruktivnoj raspravi i na iznesenim prijedlozima. Rekla bi samo za početak Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU-a planira kroz mini operativni program u slijedećoj financijskoj perspektivi osigurati bespovratna sredstva iz europskih fondova upravo za projekte na otocima koji se odnose ponajviše na korištenje obnovljivih izvora energije, rješavanje pitanja otpada, zaštitu okoliša i odvodnju. To je nešto o čemu ste svi vi govorili. Mi smatramo da iz hrvatskog proračuna nije moguće realizirati sve te velike projekte a osigurat ćemo da našim otocima odnosno otočanima budu na raspolaganju europska sredstva. Što se tiče prvog pitanja koje mi je bilo upućeno, znači Ministarstvo regionalnog razvoja u suradnji sa Ministarstvom financija i ostalim ministarstvima, vodi računa o ravnomjernom regionalnom razviju svih hrvatskih krajeva i smatramo da upravo fiskalno izravnavanje koje se predlaže kroz izmjene Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave i regionalne, da je to jedan od načina za postizanje ravnomjernog regionalnog razvoja i da je ovo jedan put koji mislimo da će u Hrvatskoj, da će se kroz ovakvo financijsko izravnanje postići da se izjednače uvjeti života u većini hrvatskih krajeva što danas nije slučaj. 16% od poreza na dohodak o kojem ste danas cijeli dan zapravo razgovarali, odnosno o tom zakonu, a koji prema tih 16% prema trenutnom zakonu pripada jedinicama lokalne samouprave na otocima su namjenska sredstva za kapitalne projekte. I godišnje se ostvaruju negdje u visini od 45 milijuna kuna. Ja bih željela napomenuti da raspolažem sa podatkom da zapravo 10 fiskalno najjačih općina i gradova na otocima od njih 50 koristi 51% od tog iznosa. Stoga smatram, znači željela bih reći da kroz fiskalno izravnanje koje je predloženo u novom prijedlogu zakona se osiguravaju sredstva gradovima i općinama na otocima koji su slabijeg fiskalnog kapaciteta. Također su predviđene i kompenzacijske mjere u 2018. i 2019. koje će im bit dostupne, stoga sam mišljenja da je predloženi fiskalni, model fiskalnog izravnanja zapravo povoljan za gradove i općine koje su slabijeg fiskalnog kapaciteta. Evo toliko od mene. Još jedanput vam se zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi. Hvala.
Hvala lijepa. Ali ipak imamo još dvije replike. Uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Nisam htio da ova rasprava prođe bez mene kao otočanina, pa sam samo htio reći jednu stvar gospođi državnoj tajnici, pomoćnici ministra da ovaj zakon čiju provedbu pratimo već od 2004. godine je konzumiran za nas otočane. On više ne predstavlja onaj iskorak koji je imao 1999. godine kada je donesen na temelju Nacionalnog programa otoka. Ono što je taj zakon predvidio sve je izvršeno, sve su obveze, programi, poticaji, subvencije iz tog zakona učinjene i sad treba taj korak dalje. Dobro je da Uprava za otoke priprema zajedno jasno i sa ostalim ministarstvima novi zakon koji bi trebao učiniti taj iskorak, jer ipak je vrijeme od 1997. kada je donesen Nacionalni program razvoja hrvatskih otoka i danas potpuno druga situacija. Otoci su ovaj zakon iskoristili i mi otočani smo imali značajne subvencije i kada je u pitanju prometno povezivanje i kada je pitanju vodoopskrba i kada je u pitanju poticanje gospodarstva. Ali danas kada je Hrvatska članica EU taj zakon mora biti posložen tako da valorizira na drugačiji način pristup otocima. Naime, mislim da dvije kategorije hrvatskih otoka nisu dovoljne da bi se učinila razlika između života, standarda, gospodarstva na hrvatskim otocima. I ono što je bitno mislim da je bitno da se definiraju određene gospodarske djelatnosti koje je dosita sukladno europskoj legislativi prenijeti u naše zakonodavstvo i da možemo pomoći danas onim otocima koji doista zahtijevaju takvu pomoć. Na nekim otocima možda i ne treba Zakon o otocima, ali na nekim otocima treba puno više nego što današnji zakon daje. I mislim da bi to trebala bit zadaća vašeg ministarstva. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Arsena Bauka.
Kako je rekao jedan veliki znanstvenik sve je relativno. Dakle i to izjednačavanje neujednačenosti je relativan pojam. Bilo bi naravno dobro kada bi vi one lošije približili onima boljima, tako da ove bolje ne spustite nego ove lošije samo podignete. Ali ako ćete vi izjednačavati tako da ove koji su bolji da njima nešto uzmete da bi ovima lošijima nešto malo dali, pa da ih tako izjednačavate, onda naravno da niste korektni prema ovima koji su bolji. Znači, smanjenje razlika bi trebalo ići na to da država pomogne ovima lošijima da se približe boljima, a ne da odmogne ovima boljima da se približe lošijima a kojima će opet malo pomoći približiti ih, jer će onda i ovi dobri postati lošiji. Mislim da je dovoljno verbalnog driblinga za ponoć i petnaest. Hvala.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2014. i 2015. godini, podnositelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2014. i 2015. godini, molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 103 glasa za, 16 suzdržanih, dakle većinom glasova donesen zaključak kako ga je preložio Matični saborski odbor.
Sad prelazimo na sljedeću točku. To je - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi, prvo čitanje, P.Z. br. 38. Predlagatelj je zastupnik Darinko Dumbović na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za regionalni razvoj i fondove EU. Vlada je dostavila mišljenje koje ste dobili. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi zastupnik Darinko Dumbović, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ali evo dolazim iz ponosne Sisačko-moslavačke županije i siguran sam da sve ono što trebamo zajednički donesti odluke u interesu i građana Sisačko-moslavačke županije, ali i ovog zakona da ćemo zajednički odraditi. Ono što mogu reći da na izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi potaknula me prije svega činjenica sa kojom se susrećem na području iz kojeg dolazim. To je Petrinja, to je Sisačko-moslavačka županija, ali i drugih područja RH kako bih promijenio stanje kojem su prije svega izloženi građani i građanke na tim područjima koji su stavljeni jednostavno u jedan diskriminirajući položaj. Radi se o Hrvatima doseljenim iz BiH-a, Kosova, Vojvodine i ostalih dijelova svijeta i danas žive na području od posebne državne skrbi gdje su preseljeni ne svojom voljom već je rat i osvajačka politika na to naterala. Radi se o naseljima Benkovac, Drniš, Glina, Gospić, Knin, Karin, Lipik, Novska, Obrovac, Otočac, Pakrac, Petrinja. Na ova područja naseljeni su radi ono što volimo reći, ravnomjernog razvoja svih područja RH, demografskog i gospodarskog napretka. Izmjene i dopuna zakona o područjima posebne državne skrbi iz 2011. je previdio mogućnosti darivanja kuća ili stana u državnom vlasništvu upravo na ovim područjima dok za druga područja nije bilo ograničenja u pravu na darivanje kuća što je doseljenike na navedena područja stavila u neravnopravan položaj. Danas 20 godina poslije kuće u kojima žive imaju tzv. plombe i još uvijek stoji otvoreno pitanje njihovog trajnog stambenog zbrinjavanja. Samo u Sisačko-moslavačkoj županiji preko 480 obitelji se nalazi u ovoj teškom i neravnopravnom položaju i sigurno da u tom djelu kuće u kojima žive hrvatska država je za njih ionako već otkupila i oni u njima živ, neki po 20 godina, a rečeno je da će nakon 10 godina one prijeći u njihovo vlasništvo, a to nije se dogodilo, nažalost. Ali oni nisu sada na kraju njihovo … [[Govornik se ne razumije.]] sva ova stvarna neizvjesnost, nesigurnost, zabrinutost i za sve obitelji koje žive u tim područjima i tim objektima nisu prihvatljivi. Hrvati doseljeni iz BiH-a u najvećem dijelu, ali i Kosova i Vojvodine danas su diskriminirani, žive u uvjetima nesigurnosti, nemogućnosti da dalje obnavljanju i u uređuju kuće i svoje objekte, a znamo vrlo dobro da i pričamo o energetskoj obnovi i o mnogim mogućnostima poboljšanja kvalitete života na tom području. Ovim želim sve vas, bez obzira na stranke, ideologije, ono što je najvažnije senzibilizirati, cijeli Sabor, ne vas večeras ali možda neki koji to slušaju da dolazimo iz područja gdje smo i mukotrpni i možemo učiniti ono što je najvažnije da si postavimo pitanje gdje je zapelo oko rješenja ovog problema? Ovi ljudi su molili, obilazili različite institucije ali bez rezultata, kumili, molili, dolazili iz područja koje definitivno 20 godina napušteno, danas radimo na mnogim projektima kako bi imali bolji život i mislim da u tom životu oni zaslužuju sigurnost svoje obitelji i siguran dom. Apeliram na sve vas da pomognemo jer sudbina čitavih obitelji ovisi o nama, radi se o velikim financijskim sredstvima ali rješavanje sudbine tih ljudi više nema te cijene. Ono što moram reći sigurno je što je jako bitno, a to je kroz nekoliko povijesnih podataka u ovom pitanju. Zakon o području posebne državne skrbi iz '96. godina bila je propisana mogućnost stjecanja vlasništva nad kućom ili stanom po proteklih 10 godina neprekidnog prebivanja u objektu. To znači darivanje. A upravo u to vrijeme je ova kategorija korisnika u svojstvu prognanika, izbjeglica i useljenika doselila na naša područja u razdoblju '95. i 2000. godine. Drugo, narednim zakonskim izmjenama iz 2000. godine dana je ovlast Vladi RH da samostalno uredbom uređuje uvjete stjecanja vlasništva pa je novom odredbom Vlade RH 2003. godine potpuno ukinuto pravo na darivanje objekata u proteklih 10 godina neprekidnog prebivanja u obiteljskoj kući ili stanu. Evo, treće, 2008. donosi se novi Zakon o području posebne državne skrbi koji je uveo mogućnost darivanja izuzev po nabrojenim naseljima jedinicama područne samouprave a tako zakonsko rješenje je i danas na snazi. Četvrto, sporna zakonska odredba iz 2001. godine rezultat je stajališta Vlade RH o potrebi naseljavanja prostora izvangradskih naselja na područjima posebne državne skrbi. … [[Govornik se ne razumije.]] neke posebne kriterije, ruralnog i ne ruralnog područja unutar područja posebne državne skrbi nisu definirani već su skupljena područja od posebne državne skrbi formirane temeljem drugih pretpostavki. Obzirom na sve to, građani i državljani RH koji žive na ovim područjima, koje zakonsko rješenje izuzima od načina sjecanja vlasništva darovanjem kako je to moguće korisnicima stambenog zbrinjavanja na ostalim područjima RH, smatraju da su diskriminirani na području upravo stanovanja i temeljem njihovo društvenog položaja odnosno socijalnog podrijetla. Prema stajališta udruga koje predstavljanju doseljeni Hrvati iz BiH-a ali i po mišljenjima mnogih, pojednostavljeno možemo jednostavno reći ako ste korisnik jednog državnog objekta preko 20 godina u Petrinji, ne možete dobiti darovanje, ali ako ste korisnik državnog objekta u susjednom naselju u Petrinji koji može biti fizički udaljeno i stotinu metara od granične crte katastarske općine, tada vam državni objekt može biti darovan ako ste možda u tom objektu mnogo kraće. Evo, ja mislim da kroz ovo sve što sam rekao da možemo jednu jasnu poruku da ljudi u ovom području traže definitivno izlaz. Izlaz u kojem bi mogli prije svega imati ono što je najvažnije, dobru budućnost, sigurnost i sve ono kroz ono što bi trebali dobiti kroz ovaj zakon. Ja znam da ovaj zakon koji je predložen nije najidealniji, znamo da nijedan zakon ne može zadovoljiti baš sve i smatram da Vlada RH mora upravo napraviti ono što je najvažnije a to je da pomogne i da ono što smo mi iz područja posebne državne skrbi doživjeli od jednih najvećih nepravdi, a vjerujte mi to je povratak. Povratak na područje koje je bilo ratom uništeno, područje koje tradicionalno zaostao u razvoju i područje koje jednostavno kada je obnova trebala ući i u gospodarske objekte, onda je ušla u kuće. Ljudi imaju gdje živjeti ali nemaju gdje raditi. To je jedno od najvećih grešaka što smo trebali kao RH riješiti za sve one gospodarstvenike koju spadali u onom trenutku u možemo reći, u jednom od najsamostalnijih slojeva društva da se pokrene gospodarstvo, to nas je prošlo, međutim sad kad idemo što dalje onda se postavlja pitanje što je to sad siguran dom za te iste ljude i kako ti isti ljudi mogu imati svoju budućnost? Mi to moramo znači, osigurati, moramo im skinuti plombe, moram vidjeti ono što je najvažnije, ajmo reći jednu financijsku projekciju kako bi to mogli imati u proračunu i kako bi mogli izglasati proračun u interesu svih onih koji tamo žive. Evo, smatram da sve ono što možete reći, mislim vas gospodine Mažar, da u tom dijelu ću prihvatiti i vidjeti koje možemo napraviti korekcije i da zajednički dođemo i do glasovanja i do rezultata na raspoloženje svih onih koji žive. Hvala vam.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da, uvaženi državni tajnik Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambena pitanja, gospodin Nikola Mažar.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Vlada RH ne podržava prijedlog zakona o izmjeni Zakon o područjima posebne državne skrbi koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Darinko Dumbović, zastupnik u Hrvatskom saboru ne iz razloga materije prijedloga, nego iz činjenice sa Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje priprema novi nacrt prijedloga zakona koji će na jedinstven i cjelovit način riješiti pitanje prava na stambeno zbrinjavanje na područjima posebne državne skrbi uključujući i pitanje koje se predlaže ovim prijedlogom zakona koji se odnosi na izmjenu članka 10. stavka 2. točke 4. Zakona o područjima posebne državne skrbi. Novim nacrtom prijedloga zakona ići će se prije svega in favorem korisnicima stambenog zbrinjavanja na područjima posebne državne skrbi ali prije svega ići će se u budućnost tih područja. Naime sam Zakon o područjima posebne državne skrbi do sada je 6 puta bio izmijenjen i dopunjen, izgubio je svoju svrhu, on je prije svega bio donesen radi povratka, radi obnove tih područja a ono što mi moramo gledati je ostanak ljudi na tim područjima i stoga prije svega novi nacrt zakona će ići u smjeru demografske obnove tih područja, ravnomjernog razvitka RH i svakako da i ovaj vaš prijedlog će biti razmatram i stavljen u novi nacrt prijedloga zakona koji očekujemo u slijedećih par mjeseci. Moram istaknuti da dolaskom ove Vlade smo već konkretne mjere napravili, odnosno Vlada Rh za ovu godinu je povećala proračun Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje za 35 milijuna kuna a i limit koji će biti za slijedeću godinu će također biti povećan stoga očekujem da ćemo i novim zakonom ali i proračunskim sredstvima ići upravo u ovom smjeru koji ste vi tražili. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovanog zastupnika.
Da, ma nije replika nego evo ja se zahvaljujem što ćete artikulirati veliki dio ovoga što sam rekao, i smatram da ćete odraditi posao u interesu svih onih koji će i dobiti na kraju krajeva te kuće i ako bude eventualno kakvih problema, imamo model amandmana i svega ostaloga. Hvala vam lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Prvi se javio u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e zastupnik Ivan Vilibor Sinčić, nije ovdje, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a javio se zastupnik Krešo Beljak, nije ovdje, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista javio se zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Kolega Dumbović, kolegice Roščić, kolega Bačić, i kolega Arsen, pred nama je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi, zaista je realno traženje i potreba da se riješi problem naseljenika iz BiH-a tj. njihovog stambenog zbrinjavanja. Naime, oni si stavljeni u neravnopravni položaj u odnosu na druge ukoliko se njima dodijeljene nekretnine nalaze na područjima posebne državne skrbim prve i druge skupine ali izvan urbanih područja. Stoga predlagatelj traži, moli da se u članku 10., stavak 1., točka 4. izostavi dio teksta izuzev nekretnina smještenih u naseljima Benkovac, Drniš, Glina, Gospić, Hrvatska Kostajnica, Knin, Karin Gornji, Lipik, Novska, Obrovac, Otočac, Pakrac, Slunj te u županijama Vukovarsko-srijemskoj i Osječko-baranjskoj. Kako je u pripremi zakon koji će na cjeloviti način riješiti pitanja prava nad stambenim zbrinjavanjem na područjima posebne državne skrbi uključujući i ovaj problem koji predlaže zastupnik Dumbović, Vlada je mišljenja da se ne podrži ovaj prijedlog zakona. Stoga ni klub HDZ-a ga neće podržati. Naime, i u planu normativnih aktivnosti Vlade RH pod točkom 56. planira se donošenje zakona o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima, nositelj je izrade Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Istovremeno je i ministrica regionalnog razvoja osnovala radnu skupinu za izradu Zakona o potpomognutim područjima pa evo i mi stoga nećemo podržati sad ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Javio se uvaženi kolega Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Zatim kolega Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Mi ćemo sa radom nastaviti sutra u, tj. danas 12. listopada u 9,30 sa točkom Konačni prijedlog zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 153. Želim vam laki ostatak noći! SJEDNICA PREKINUTA U 00,21 SATI.
Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi, prvo čitanje, P.Z. br.38, predlagatelj je zastupnik Darinko Dumbović. Rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 81 za, 35 suzdržanih i 3 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. No vidio sam nekoliko ruku u zraku. Prvi se javio kolega Lovrinović, izvolite.