Zahvaljujem se. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Nisam ni prvi ni zadnji u ovom Saboru koji će govoriti o korona virusu. Također već sam i ranije izlagao na tu temu, ali imam potrebu opet reći nekoliko stvari obzirom da sam i sam nedavno prebolio tu bolest. Kao prvo to nije bezazlena bolest i to ne kažem zbog simptoma koje sam imao, a koji nisu bili laki, no da je to opasna bolest jasno je i iz broja umrlih koje svakodnevno imamo u Hrvatskoj, Europi i diljem svijeta. Netko će na to lakonski odmahnuti rukom i komentirati kako umiru i onako samo stari i bolesni, no to jednostavno nije točno. Čak i da umiru samo ljudi koji su već bolesni i stari, nitko nema pravo i tim ljudima skraćivati životni vijek. Oni koji konstatiraju kako je to bezazleno za primjer često uzimaju ljude koji nemaju simptome ili imaju vrlo blage simptome, ali to ne mijenja na stvari da ima i ljudi koji se vrlo teško razbole. To je jednostavna činjenica i slobodno mogu reći da svatko tko tvrdi da to nije tako da je običan ignorant i neznalica. Uostalom pitajte naše liječnike, medicinske sestre i ostalo medicinsko osoblje kako im je. Njima ovom prilikom zahvaljujem na svim naporima koje čine i koji će još činiti. Korona je nažalost podijelila naše društvo, ne samo naše, s jedne strane imamo one koji poriču ili tvrde kako je ona bezazlena bolest, a s druge ljude koje bi sve zatvorili i sjedili kući ne vodeći računa o tome da si ne mogu svi to priuštiti. Izazov i to posebne vrste je naći balans, naći mjeru i granicu kako da se kao društvo i kao država postavimo prema pandemiji korone tako da sa jedne strane zdravstvena ugroza bude što manja i bolnice što manje opterećene, a s druge strane tako da se ne uništi egzistencija ljudi. E sada odgovor na pitanje koje su ispunjene mjere nije lako dati, pogotovo kad slušamo mišljenja različitih medicinskih stručnjaka od kojih su neka vrlo različita i to je ono što dodatno zbunjuje javnost i građane, sve te različite teze i teorije čine točno i pravodobno informacije jako teškim. Takvo stanje samo dodatno … društvo jer svatko iz tih mišljenja uzima elemente koji mu odgovaraju i onda kreira određene teze, a onaj koji se ne slaže s njima odmah postaje neprijatelj i meta za vrijeđanje. Prvo i jednostavno ću reći, tako nešto mora prestati jer život će se nastaviti i nakon pandemije korona virusa, a nastavak će biti teži uz ovako podijeljeno društvo i to nema veze sa vlastima, vladom ili stožerom već jednostavno sa svakim pojedincem, svatko se sam mora zapitati jel razumno da svakoga sa čijim se mišljenjem ne slaže naziva pogrdnim riječima samo zato što ima drugačije poglede na korona virus. Kad se gleda moja romska zajednica onda je ova pandemija napravila njen život još težim, a znamo da većina hrvatskih Roma ionako žive u uvjetima nedostojnog čovjeka. Pandemija je velikom broju njih onemogućila povremene poslove kojima se inače bave i time dodatno osiromašila njihove ionako skromne obiteljske proračune. Ne govorim to zato da bih tražio nešto dodatno za Rome. Ne, to kažem samo da bih istaknuo da korona ne nosi samo žrtve u obliku ljudskog zdravlja i ljudskih života već nosi i teške ekonomske posljedice, ali i posljedice za mentalno zdravlje, a brojne posljedice ove pandemije vidjet ćemo tek naknadno mjesecima, pa i godinama nakon njenog završetka. I stoga je važnije nego ikad da kao društvo i kao pojedinci iskažemo solidarnost jedni s drugima, da pazimo na zdravlje ostalih i držimo se propisa, a ujedno i da uvažavamo činjenicu da brojni drugi trpe i posljedice koje nisu samo medicinske prirode. Hvala.
I sada će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić na daljinu doduše, ali evo prisutna nam je tu. Izvolite. Možemo nešto napraviti da čujemo kolegicu. Vidimo ju, ali ne čujemo zvuk. Jel' se ona može lijepo hrvatski rečeno …, jer ja imam znak da nije uključena. Možemo nekako pomoći tome jer izgleda da od poštovane zastupnice internet zapravo nije onakav kakav bi trebao biti.
… [[Upadica Vlašić Iljkić: … Govornica se ne razumije.]]
Ne. I dalje vas ne čujemo. Vidimo vas, ali vas ne čujemo.
… /Upadica Vlašić Iljkić: Pa ja vas čujem i visim. Sve u redu./
Jel' se može možda na mobitel nekako povezati? Da.
Jel' sad čujete? … [[Govornica se ne razumije.]]
Evo, sad se malo bolje čuje. Nije baš idealno. Izvolite. Ne. Ništa.
… /Upadica Vlašić Iljkić: … [[Govornica se ne razumije.]]
Evo, dajte sada i vi. Ja ću sada uključiti mikrofon ovaj.
… /Upadica Vlašić Iljkić: Jel' me čujete sada?/…
Da, jako puno mikrofonije ima. Dobro, makar čak ako je i ne vidimo, važno je da je čujemo ako nema druge solucije jel'?
Jel' sad u redu?
Sad je tek stavila? Bojim se da to neće ići na žalost, jer po onome što mene informiraju problem je kod kolegice sa internetom [[Upadica: Hajde probaj.]]
Jel' može sad? [[Upadica: Može, evo.]] Dobro. 3. prosinca se obilježava Međunarodni dan osoba sa invaliditetom. Ova godina je posebno teška za osobe sa invaliditetom jer uslijed pandemije korona virusom i život osoba sa invaliditetom je dodatno promijenjen i otežan. One osobe koje su zbog svoje bolesti vezane za uski životni prostor dodatno su opterećene neizvjesnosti i strahom od bolesti COVID-19 koja bi narušila njihovo zdravlje u slučaju oboljenja te su prisiljeni ograničiti svoje kontakte i posjete. Također osobe sa invaliditetom i djeca sa poteškoćama koja su sudjelovala u druženjima, aktivnostima, udrugama ili događajima koja su organizirana od strane lokalne zajednice su sada onemogućena prisustvovati aktivnostima koje su im omogućavale socijalnu uključenost. Pandemija korona virusom je otežala i život marginalnim skupinama, povisila je troškove života radi plaćanja dodatnih usluga osoba sa invaliditetom, ali i otežano je je financiranje projekata udrugama. Na žalost većina usluga za osobe s invaliditetom je naslovljeno na projektna sredstva umjesto da je redovno financirana u sustavu. Briga o mentalnom zdravlju građana za vrijeme pandemije izostala je od strane nacionalnog stožera, civilne zaštite i ministra Beroša od samih početaka pandemije što je neshvatljivo jer se radi o liječniku i trebao bi biti osviješten o važnosti mentalnog zdravlja za općenito psihofizičko zdravlje pojedinca. Od samih početaka pandemije stručnjaci apeliraju da se u rad stožera uključe psiholozi, psihijatri kako bi se olakšalo svakodnevnicu naših građana. Ali i onih uključenih u neposrednu borbu protiv korone, a to su zdravstveni radnici. Akademska zajednica obiluje stručnjacima iz područja stresa, traume, sagorijevanja na poslu ali nitko ih nije uključio da daju svoj doprinos u pandemiju u kojoj se svi nalazimo. Položaj osoba sa invaliditetom u RH nije dosegao razinu dostojanstvenog i kvalitetnog življenja niti prije pandemije, a pogotovo sada kada se sredstva namijenjena osobama sa invaliditetom preusmjeravaju na neke druge potrebe. Kada govorimo o mjerama iz korisničke perspektive, različito je kako se nose stari i nemoćni, koji su svjesni opasnosti zaraze korona virusom. Boje se za svoj život i možda lakše prolaze odvojenost od obitelji, dok sigurno teže podnose odvojenost mentalno i intelektualno oštećene osobe, djeca sa poteškoćama u razvoju i druge osobe sa invaliditetom. Ulaganje u marginalne skupine nije trošenje novca, nego ulaganje u budućnost da osoba s invaliditetom ima jednake mogućnosti za odgoj i obrazovanje te kasnije zaposlenje ravnopravno s obzirom na svoje mogućnosti kao i svi drugi državljani RH. Naknadama namijenjenim socijalne uključenosti poput osobne invalidnine i doplatka za pomoć i njegu osobe s invaliditetom podmiruju osnovne životne potrebe što govori zapravo o njihovoj teškoj socioekonomskoj situaciji. Državni zavod za statistiku je krajem kolovoza 2020. godine objavio liniju siromaštva, koja iznosi 2 tisuće 710 kuna za samce. Prosječna invalidska mirovina u Republici Hrvatskoj u listopadu 2020. godine iznosi 2 tisuće 177 kuna što je znatno manje od linije siromaštva, a više od 700 tisuća umirovljenika ima mirovinu manju od linije siromaštva odnosno 70% mirovina je ispod linije siromaštva. Pravobraniteljica za osobe s invaliditetom je sa pravom i posebnom težinom govorila u Hrvatskom saboru o položaju osoba s invaliditetom u svom Izvješću o radu za 2019. godinu, jer iz izlaganja saborskih zastupnika nije dobila dojam da razumiju problematiku i stvarno stanje osoba u kojima se nalaze osobe s invaliditetom. U svom zalaganju i dalje ćemo u svakom zakonu gdje je to primjenjivo koje donosi Sabor sagledati korisničku perspektivu i dati svoj doprinos za prava osoba s invaliditetom. Primjer zalaganja nedavno je bilo donošenje izmjena i dopuna Ovršnog zakona kada smo dali prijedlog da se izuzmu iz predmeta ovrhe i prihodi osoba s invaliditetom osim već izuzetih naknada iz sustava socijalne skrbi što vladajući nisu prihvatili. Sa svih strana u donošenju svakodnevnih odluka svjedoci smo kako su osobe s invaliditetom višestruko diskriminirane i njihove potrebe nisu prioritet. Apeliramo na vladajuće da što ranije krenu u izradu Nacrtu zakona o osobnoj asistenciji i Zakona o inkluzivnom dodatku kako bi se svi što ranije uključili u izradu kvalitetnih zakonskih rješenja.
Hvala vam lijepo i hvala posebno kolegi Paviću da je uspio ovako improvizirano omogućiti kolegici da ipak govori. Slijedeći Klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Vilim Matula, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Koristim priliku ovog slobodnog govora da čestitam današnji dan 3. prosinca, Međunarodni dan osoba sa invaliditetom. U svakom slučaju treba naglasiti da osobe sa invaliditetom čine 11% stanovništva u RH. Imaju razloga slaviti današnji dan iako zbog uvjeta pandemije nisu u stanju izlaziti onako van kao što smo navikli da na ovaj dan izlaze van i da nas upozoravaju i na svoja postignuća koja znaju biti stvarno nepojmljiva. U ovom trenutku prvo što mi pada na pamet to je Kazalište slijepih i slabovidnih. Ko god je od vas imao priliku gledati njihove nevjerojatne predstave može vidjeti što je to, na koji način ljudi koji ne vide kada dođu prvi puta i gledaju ih kako, ne mogu vjerovat kako to slijepi ljudi mogu tako nevjerojatno izvesti i stalno su zabrinuti, koji je to stupanj vještine. Isto tako u kazalištu imamo priliku raditi i sa kvadriplegičarima, sa tetraplegičarima, sa ljudima sa mišićnom distrofijom i ostalim neuromišićnim bolestima. Međutim sada kada zbog pandemije, već smo govorili, evo cijeli dan govorimo o nevjerojatnim radnicama i radnicima koji rade u sustavu socijalne skrbi, o njegovateljicama u domovima, dakako u domovima za starije gdje ima veliki broj ljudi sa invaliditetom. Međutim, ono što tu treba isto tako istaknuti to je da je vrlo teško doprijeti do vas, vi ste puni ovdje sa pozicije vladajućih, ali puni ste istovremeno s jedne strane razumijete koliko je teška ovaj pozicija ljudi koji rade u tom sustavu, ali ne mogu se otet dojmu da tu nema i puno nekakve samohvale i samozadovoljstvo. Istovremeno, da to je vrlo proturječno, ali takav je moj doživljaj. Ja bi vas htio podsjetiti na to da smo mi iz zeleno-lijevog bloka dali 2 amandmana koja naravno nisu, kao niti velika većina odnosno samo 3 su prihvaćena. Povećanje koje smo tražili, a to je za pravobraniteljstvo za osobe sa invaliditetom, to smo tražili, naravno da je to potrebno, nismo dobili. Tražili smo i povećanje za pomoćnike u nastavi za djecu sa teškoćama u razvoju. Ne moram niti reć da nismo dobili. A sada vas želim podsjetiti na famozni inkluzivni dodatak. Zašto kažem famozni? Zato što ste ga obećali na početku prošlog svog mandata iz HDZ-a. Ovako kaže, najavili ste kako će, visina tog dodatka će se utvrditi temeljem procijene jedinstvenih sposobnosti svake osobe s invaliditetom, te će se tako vratiti dostojanstvo osoba s invaliditetom, '16.g. Onda su vas prošle godine na ovaj dan dok su mogli biti vani, dok još nije bilo virusa, podsjetili su vas na to i Andrej Plenković kaže ovaj „što hitnije donošenje Zakona o inkluzivnom dodatku, poseban pravni status udruga, osnivanje Povjerenstva za ranu intervenciju, te bolju fizičku pristupačnost državnih institucija.“. Nije se to desilo, pa je onda obećano u '20.-oj, evo '20.-ta je prošla. Ništa od toga, ali ništa. E sada želim reći ono što, razgovaro sam ovom prilikom s kolegama koji su mi rekli da ono što oni žele, žele se uključiti u svijet rada jer ako su osobe sa invaliditetom obrazovane, znači uključit se u obrazovanje, a ako su u svijetu rada i ovaj onda su, onda smo i mi kao društvo na velikom dobitku jer to je jedini znak stvarne potpune uključenosti u društvo i to je jedino puno jednako uživanje ljudskih prava. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Maja Grba-Bujević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Danas ću u ime Hrvatske demokratske zajednice reći nešto o potpori za zapošljavanje za stjecanje prvog radnog iskustva odnosno o pripravništvu i nešto o Međunarodnom danu invaliditeta. Pripravništvo predstavlja osnovu za stjecanje radnih iskustava kao i kompetencija za pravilan i stručan rad i osnovu za samostalan rad svakog radnika tj. mogućnost ulaska na tržište rada. Projekt Vlade Republike Hrvatske u suradnji sa Hrvatskim zavodom za zapošljavanje je hvale vrijedan projekt, kojim se kontinuirano nastavlja pomoć mladima u stjecanju iskustva prilikom prvog zapošljavanja. Mjera koja je namijenjena realnom sektoru to je potpora za zapošljavanje, poticanje zapošljavanja osoba sufinanciranjem troška plaće poslodavce, a u javnom sektoru poticanje zapošljavanja uz ugovor o radu osoba bez staža u javnom sektoru. Navedene potpore podrazumijevaju prvo zapošljavanje u stečenoj obrazovnoj razini, a na poslovima vezanim uz poslove stečenog zvanja. Važno je naglasiti da pripravništvo mogu koristiti i stariji od 30 godina. U odnosu na realni sektor sufinanciranje je predviđeno sa 50% godišnjeg troška bruto 2 plaće radnika, 75% za osobe sa invaliditetom iz ciljnih skupina što je važno na današnji dan naglasiti i 50% troška prijevoza. Korisnici potpora u realnom sektoru su poduzetnici i neprofitne organizacije koje obavljaju gospodarsku aktivnost i trajanje je ograničeno na 12 mjeseci. A u odnosu na javne službe iz koje ja dolazim kao što je zdravstvo i jako je važan pripravnički staž i mogućnost da se to obavi, financiranje je predviđeno u 100%-tnom iznosu prema iznosu pripravničke plaće koja iznosi 85% plaće radnog mjesta za nezaposlene osobe koje nemaju više od 6 mjeseci staža osiguranja u zvanju u obrazovnoj razini iz područja obrazovanja, zdravstva, socijalne skrbi i kulture, a moraju biti pritom prijavljeni u evidenciju nezaposlenih. Trajanje je ograničeno na 12 mjeseci. Osnovni kriteriji su da radna mjesta moraju biti sistematizirana, a broj osoba koje poslodavci primaju ne smije biti veći od broja propisanog odlukom nadležnog tijela ili ministarstva o broju pripravnika koji se može primiti u određenoj kalendarskoj i financijskoj godini. Ono što posebno želim izdvojiti je da je u 2018. godini od kad traje ta mjera je do danas provedeno pripravništvo za 2 tisuće 200 osoba, a ukupno je za to isplaćeno 114 milijuna 965 i 800 tisuća kuna. A ono što je posebno važno naglasiti da je u 2021. godini, a samo u zdravstvu su planirana sredstva 120 milijuna kuna za 2 tisuće zdravstvenih radnika kojima će se na taj način omogućiti da se stave na tržište rada. Ova mjera je važna za mlade ljude. Jednako je tako to demografska mjera, a time je onda naravno važno i za cijelu našu zemlju. I na današnji Međunarodni dan osoba sa invaliditetom, biti osoba sa invaliditetom znači biti mentor svima nama u humanosti, plemenitosti i vođenju brige o ravnopravnosti. Na nama svima koji obnašamo određene dužnosti na svim razinama je da slušamo osobe sa invaliditetom koje nas vode u bolje sutra. Osnovni je cilj poboljšanja kvalitete života osoba sa invaliditetom, njihovo maksimalno uključivanje u društvo, senzibiliziranje javnosti na probleme sa kojima se svakodnevno susreću u zajednici. I citiram: „Zajedno trebamo graditi uključivo, humano, solidarno i socijalno osjetljivo društvu kako bi više od 511 tisuća osoba sa invaliditetom u cijelosti bilo ravnopravno“ rekao je Andrej Plenković. Pozivam vas na ovaj današnji dan na kraju da na mrežnoj stranici URIH-a i Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo pogledate brošuru pod nazivom „COVID-19 negativna knjižica osoba sa invaliditetom u vrijeme korona krize“. I pozdravljam gospođu Ljubicu Lukačić, našu saborsku zastupnicu i našu kolegicu koja je u samoizolaciji pa sam umjesto nje ja ovaj dio održala. Hvala vam.
Hvala. Evo, budući da smo konsenzusom došli do toga da možemo ovaj, sada ići na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika, krenimo s time. Hvala vam. Samo bi htio najaviti, da s obzirom da se malo sve to produljilo, da će rasprava o Vrhovom sudu, Izvješću Vrhovnog suda biti u 15 sati. E sad, tko hoće čuti će čut', poslije će se čuditi ljudi kad svi govore da nisu čuli, tvrditi da ništa ne znaju, ali evo, ja sam rekao. I kao što sam najavio, prvi će u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govoriti poštovani zastupnik Danijel Spajić. Ja vas lijepo molim, koga ne zanima, što govore zastupnici u slobodnom govoru, otiđite van, otiđite na ručak, ne znam, prošetajte, a nemojte smetati i govoriti ovdje, molim vas. Izvolite, poštovani zastupniče Spajić.
Hvala. Poštovani kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući. Iz rasprava vezanih uz usvajanje proračuna za sljedeću godinu, vidjeli smo kako je Vlada u proračunu koji iznosi oko 157 milijardi kuna, uspjela izdvojiti čak 14 tisuća kuna za borbu protiv korupcije. Izdvojila je toliko iako se prema službenim izvješćima EU-a među najkorumpiranijim zemljama Unije. Ovim putem želim dati doprinos idejama kako pametno investirati tih 14 tisuća kuna. Iz dokumenta Obrazloženje financijskog plana HZZO-a za 2020. i projekcija za '21. i '22. g. razvidan je niz činjenica koje su uzrok takvoga stanja. Vidi se kako je to još uvijek javna ustanova, iako se prema direktivama EU-a HZZO već odavno trebao transformirati u osiguravajuće poduzeće i svoje poslovanje učiniti transparentnim. Također, vidi se kako su ukupni prihodi i rashodi Zavoda za svaku sljedeću od 3 godine, veći od prihoda i rashoda planiranih za prethodnu godinu, pa tako za 2022. sežu do skoro 29 milijardi. Bez obzira na silne milijarde, zdravstveni djelatnici napuštaju RH. Najveći dio ovih sredstava prikupi se od poslodavaca koji na bruto plaću uplaćuju doprinose od 16,5% i to neograničeno. Ovaj neograničeni doprinos jedan je od uzroka što smo tako nekonkurentni i neprivlačni za investitore. U zadnjih pet godina troškovi lijekova porasli su za nevjerojatnih 50% na 7,6 milijardi kuna, to je još jedan Pelješki most. Bez obzira na to projekt … lijekovi stalno se odgađa, a njime bi se trebalo uvesti sustavno upravljanje troškovima lijekova. Na osnovni inicijalne snimke potreba bolničkog sustava RH istraživanja tržište oko okvirne cijene digitalizacije proveden je prije više od dvije godine iz eu fondova odobreno je preko 300 milijuna kuna sredstava. To je trebao biti jedan od najvećih digitalnih projekata u javnoj upravi, međutim zbog klanovskih borbi unutar Ministarstva zdravstva godinama nije bilo natječaja za odabir dobavljača. Konačno ovo ljeto izdani su natječaji za izradu specifikacije i potreba, izradu natječajne dokumentacije te natječaj za ključnog eksperta koji će nadzirati projekt digitalizacija bolničkog sustava kad jednom bude pokrenut. I onda od nekud pojavljuje se Sanaderov ministar zdravstva Neven Ljubičić osniva poduzeća Aenona Consulting i kao jedini ponuđač dobiva natječaj za ključnog eksperta u iznosu od 1,1 milijun kuna što je neuobičajena cijena za usporedive projekte. Na glavni natječaj izradu specifikacije i natječajne dokumentacije koja je 3,3 milijuna kuna javlja se samo konzorcij tvrtki DiMeros i Navada. Tvrtka Navada koja se prema podacima s Interneta bavi uređenjem svadbenih salona u prošloj godini imala je promet tisuću kuna. Firma DiMeros u prošloj godini imala je manje prihode od iznosa natječaja 2,8 milijuna kuna. Na ovako značajan natječaj na obje stavke javio se samo po jedan ponuđač što jasno govori o tendencioznom pisanju natječajne dokumentacije. To je valjda taj novi HDZ koji se riješio SAnaderovih ljudi i navada poslovanja. Na isti dan 25. kolovoza ove godine tvrtka CUSPIS javlja se kao jedini ponuđač za održavanje centralnog sustava zdravstva uz iznos ponude od 6 milijuna kuna. Njen vlasnik Vinko Kojundžić bio je direktor IT-a u HZZO-u u Sanaderovo vrijeme te je otišao u Veliku Britaniju zbog interesa DORH-a za njegov rad i sad radi pod britanskom adresom. CUSPIS je udvostručio prihod u 2019. u odnosu na 2018. godinu jer je gospodinu Kojundžić vrlo blizak Ministarstvu zdravstva te samostalno i u suradnji s drugima dobiva značajne poslove koje dodjeljuje ministarstva. Zaključno, umjesto da iskoristi povijesnu priliku da o trošku EU digitaliziramo naš zdravstveni sustav zbog negativne selekcije oko ministarstva i tendencioznog pisanja natječaja na koje se redovito javlja samo jedan unaprijed odabrani ponuđač Hrvatska je u opasnosti da izgubi odobrena sredstva. Dapače, vjerojatnost da će se ovo dogoditi je prilično velika s obzirom na to kakve su tvrtke odabrane da obave ovako važan zadatak. Ako projekt i uspiju pokrenuti velika je vjerojatnost da će EU tražiti povrat sredstava kao nedavno za vodovod u Istri zbog činjenice da se na natječaj javlja samo po jedan ponuđač. Stoga molim nadležne institucije da ovih rezerviranih 14.000 kuna mudro ulože jer možda tako dođemo do digitalizacije zdravstva i uvođenja reda u troškove najneurednijeg javnog sustava u RH.
Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj MOST-a nezavisnih lista u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Također ću prvo iskoristiti priliku da čestitam Međunarodni dan osoba s invaliditetom. U tom smislu danas želim upozoriti na dvije stvari. Prvo, vježbanje je od osobite važnosti za osobe s invaliditetom. U trenutku ove pandemije kada se fizička aktivnost uskraćuje većini naših građana, a osobito i neopravdano djeci, što nije slučaj u drugim zemljama, i imajući u vidu kakva je situacija u Hrvatskoj i problem pretilosti, nešto o čemu trebamo ponovo razmisliti, da se nikada, ni u jednom trenutku terapije koje su nužne i potrebne osobama s invaliditetom ne smiju uskratiti. Druga stvar na koju želim upozoriti je jedna povijesna činjenica. Mi smo stoljećima rasli kao društvo uključivosti, zato se danas i usudimo, iako je pitanje koliko je to uvijek točno, nazvati demokratskim društvom. Demokratsko društvo je ono društvo koje stremi tome da bude otvoreno za osobe s invaliditetom i da one kao ravnopravni sudionici života sudjeluju u svim njegovim dimenzijama. No, također mi danas kada smo i dosegli taj neki barem idejni vrhunac polako idemo prema tome da promoviramo i fizičko savršenstvo, od onoga da je gensko savršenstvo preduvjet vašeg rođenja, pa imamo zemlje poput Islanda koje se hvale time da u njima više neće biti rođena niti jedna osoba s downovim sindromom, pa do isticanja onog fizičkog savršenstva kao prihvatljivog, primamljivog i presudnog za bilo kakav uspjeh u životu. U tom trenutku trebamo se zapitati u kojem smjeru i čak i najnovija istraživanja idu i gdje će nas to odvesti i na kakav način će se razvijati naš odnos prema osobama s invaliditetom da ne bismo došli do sunovrata nakon stoljeća kojim smo se borili isključivo zato da osobe s invaliditetom budu prihvaćene u društvu. Ono o čemu danas želim govoriti je siromaštvo. Siromaštvo je rastući problem, a potenciran je ovom krizom i njegove prave posljedice tek ćemo osjetiti. Peter Singer, etičar svjetskog glasa, pitanje pomoći siromaštvima postavio kao etičku dužnost, kao nešto što mi moramo, a ne možemo činiti. Ignoriranje tuđeg siromaštva prema Singeru etički je ekvivalentno odlasku u Etiopiju i strijeljanju nekoliko seljaka jer između ubijanja i dopuštanja da se umre nema intrinzične razlike. Možda na prvu ova izjava zvuči pretjerano, no u razmišljanju o siromaštvu često se preskače činjenica da ono ubija. U tom smislu, kao što je poznato, siromaštvo je katastrofa većih razmjera od najstrašnijih zločina koji su se dogodili u ovom stoljeću. U II. Svjetskom ratu stradalo je između 50 i 70 milijuna ljudi, a od njega naovamo siromaštvo je koštalo života 450 milijuna ljudi. Od pothranjenosti i bolesti koje su na bogatom zapadu iskorijenjene odnosno od posljedica siromaštva pretjerano umire trećina svjetskog stanovništva. Štoviše, osim što bolest ipak ne bira, a bira siromašne koji su u najvećoj mjeri bili zahvaćeni i ranijim epidemijama ebole i zika virusom, a sada će biti i ovom epidemijom odnosno njezinim posljedicama. Siromašne također nimalo iznenađujuće vole i elementarne nepogode jer su zbog lošeg životnog standarda prvi na udaru tsunamija, potresa i požara. Ovo ističem danas posebice zato što dok se broj ljudi kojima je primarna zdravstvena zaštita nedostupna broji u milijardama, nama je normalno da se lijek čija je materijalna proizvodnja ne košta niti dolar prodaje za stotinu tisuća puta veću vrijednost. To ističem sada jer smo na pragu toga da odlučimo koja će biti cijena novih cjepiva. Treba imati cijelo vrijeme pažljivo u vidu hoćemo li se ovdje voditi idejom profita ili ćemo paziti na to da cijena bude prihvatljiva kako bi cjepivo stiglo i do najsiromašnijih. Kako ova epidemija potencira nejednakost može nas podsjetiti nedavni primjer toga da je SAD bio otkupio cjelokupnu svjetsku zalihu tada shvaćeno kao ključnog lijeka za COVID-19 Remdesivira za sljedeća tri mjeseca, tada da ništa nije bilo ostalo niti Velikoj Britaniji, Europi ili veći ostatku svijeta. Borba protiv epidemije postala je i utrka za to da si ozdravljenje mogu priuštiti oni koji imaju sredstva. Mi ovdje trebamo paziti da se ista situacija ne dogodi s lijekovima koji trenutno dolaze jednako kao i s cjepivima. Zaključno, da bismo shvatili koliko je ozbiljan problem siromaštva i kako nas se tiče sviju, podsjetit ću na jednu izreku velikog filozofa Nikolajeva Berdjajeva „Ako sam ja gladan to je materijalni problem. Ako je netko drugi gladan to je duhovni problem.“ Hvala vam.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i HSU-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Sažeto bi se ovo što ću govoriti moglo svesti u onu pjesmu „kuda ideš svijete moj, kojim putem“. Sjećate se te pjesme? Dakle, što hoću reći? Pa jučer smo cijeli dan ovdje raspravljali, ja nažalost sam imao druge obaveze, pa nisam mogao biti, o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti. I ukazo bih vam na jedan fenomen. Naime, i prije nego što je zakon prošao vladinu proceduru već su mediji rekli „to je to i to će sigurno proći kroz parlament“. Dakle, u kom to svijetu mi živimo kad je sve predvidljivo od pisanja zakona do prolaska najveće institucije, institucije zakonodavne vlasti i institucije narodnih, izabranih narodnih predstavnika, dakle i mediji nam pomažu, ali i govore o slabosti ovog visokog doma da ne znači ništa, da ovdje, da smo mi prolazna stanica za zakone koje pišu negdje drugdje. Znate, dugo sam ovdje događalo se da je poneki zakon pao zbog neslaganja u koaliciji, sada to više nije moguće. I taj dojam mediji nisu stekli bez veze nego zbog dugogodišnje prakse. Da li je to dobro? Pa naravno da nije dobro. Parlament bi trebao biti sraz različitih stajališta i iznalaženje najboljih rješenja. Parlament bi trebao uvažiti prijedloge zastupnika koji nisu u vladajućoj većini jednako kao i ove druge, razgovarati o tim prijedlozima. Možda ja i jesam posljednji romantičar, ali ovo kakvo je danas stanje i kako nas objektivno ocjenjuju, ocjenjuju mediji da to stvarno je tako samo prolaz kroz parlament ne valja, ne valja. Imo sam privilegiju razgovarati s jednim predsjednikom Sobranja iz Makedonije koji je bio naš dragi gost ovdje, inače naš student iz Zagreba, nažalost pokojni je. On mi je reko da uživa dogovarati sa opozicijom kvalitetna rješenja za svoj narod, a živjeli su u uvjetima svojih unutarnjih problema u državi, etničkih problema, do problema nepriznavanja od nikoga, do problema negiranja njihovog imena i radili su tako. Mi koji punim plućima uživamo svoju slobodu i neovisnost se ne znamo dogovarati, ne znamo iznjedriti najbolja rješenja, pa čemu onda ovakav parlament, pa uvezimo, uvedimo kancelarski sustav, pa imamo g. Merkela ovdje koji će sve rješavati, pa će parlament stvarno biti ovakav kakav je. Ljudi moji, mi smo došli u poziciju nerazvijanjem parlamentarizma u Hrvatskoj, zapostavljanjem unutarstranačkih aktivnosti, zapostavljanjem kriterija za napredovanjem unutar, unutar stranaka, težeći ka tome da atraktivno bude ispred onoga što je suštinski, ispred onoga što je sadržajno, došli smo u slijepu, u slijepu ulicu. Došli smo u slijepu ulicu parlamentarizma i sa ovakvim ponašanjem i onih koji su u većini i nas u manjini koji stalno pružamo, pružamo ruku suradnje, al se ta ruka ne prima. Nećemo napredovati i ocjena rada ovog sabora nikada neće doći do neke trojke koja bi trebala biti prihvatljiva za ovaj visoki, visoki dom. O tome, o tome sam želio malo reći, reći ovdje pred svima jasno sa dugogodišnjim iskustvom da smo skrenuli sa pravog puta. Ako ne počnemo surađivati, ako ne prihvatimo ruku suradnje da će biti nemoguće vratiti se na pravi put istinskog parlamentarizma. Hvala vam lijepa.
Hvala. Slijedeći Klub biti će onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Nedavno je netko iz vlade ili HDZ-ovog sastava u saboru izjavio da opozicija inspiraciju za svoje govore i prijedloge dobiva iz medija jer valjda naši mediji ne prate sve moguće događaje u Hrvatskoj, a posebno one koje utječu na živote većeg broja ljudi ili valjda ako je neka tema bila predmetom medijskog članka ili priloga onda se više o njoj ne smije raspravljati. Ne sjećam se, evo kažem, tko je bio autor te sjajne umotvorine, ali možda je i bolje da se toga ne sjećam. Zato ću vam reći što sam jutros pročitala na jednom našem portalu. „Liječnici, sestre i drugo medicinsko osoblje u Hrvatskoj je na rubu snagu kako fizički, tako i psihički. Traume i stres koje proživljavaju na poslu nadilaze sve okvire normalnog, posebno kod onih koji su izravno zaduženi za covid pacijente. Muke koje oni s najtežim oblikom prolaze zajedno s velikom smrtnošću ostavljaju traga i to dugoročno.“. I dalje piše u tekstu, nadam se da smijem o tome govoriti, makar je evo izišlo u medijima „da se pripremaju programi psihološke pomoći liječnicima, sestrama i medicinskom osoblju.“. Pazite, 3. prosinac je, prošlo je skoro 10. mjeseci od prvog slučaja zaraze u Hrvatskoj, a sad se priprema prevencija, psihološka i druga pomoć za ljude koji su na prvoj liniji obrane i to opet prvenstveno zbog dobre volje i entuzijazma pojedinih ljudi, pojedinih ustanova i strukovnih organizacija. 16 zastupnica i zastupnika uputilo je interpelaciju o zdravstvu i ona je sad više od 15 dana u proceduri, što znači da ćemo manje, za manje od 15 dana dobiti odgovor vlade i baš me zanima što će u njemu pisati. Vjerojatno da vlada izvrsno upravlja krizom, da smo koronu pobijedili još prije izbora i da je uostalom i ustavni sud potvrdio da je sve okej. Kladim se da će biti nešto tome slično, posebno ovo s ustavnim sudom. To što je pred 3. mjeseca ustavni sud odbacio 5 prigovora zato što je procijenio da nisu bili dovoljno obrazloženi sada je postala kao neka vrsta bjanko dopusnice da vladi služi za opravdanje baš svega što radi ili što tek namjerava raditi. Nažalost, mi u posljednja 2-3 tjedna otkad je interpelacija upućena nismo dobili nikakve informacije koje bi upućivale na to da se je situacija popravila. Ali svakako se nije popravila zbog toga što je vlada odjednom uzela uzde u ruke i počela uspješno koordinirati borbu s epidemijom. Ako je pomaka i bilo to je zato što su se ljudi na terenu samoorganizirali ili još gore naprosto svi smo se navikli na situaciju kakva je. Samo da vas ukratko podsjetim što smo smatrali, a i dalje smatramo glavnim propustima vlade prema zdravstvenom sustavom. Opća nepripremljenost kao prvi i najveći prigovor. Iako se mjesecima zna što nas čeka sve se događa stihijski, nepripremljeno i nekoordinirano. Upravljanje je loše. Drugo pitanje je zašto je od svih bolnica iz grada na raspolaganju baš KB Dubrava kao najmodernija ili jedna od najmodernijih bolnica morala biti potpuno pretvorena u covid bolnicu? Za tu odluku do danas nismo dobili nikakvo razumno objašnjenje, niti procjenu učinaka na ljude koji ovise o toj bolnici, niti procjenu utjecaja takve odluke na samu bolnicu i njezinu budućnost. I treći prigovor je dostupnost zdravstvene zaštite svim onima koji nemaju koronu. Bez obzira na koronu život ide dalje, ljudi i dalje oboljevaju i na to smo trebali biti pripremljeni. Ali na ono šta koristim ovu govornicu je i slijedeći novi izazov, a to je distribucija cjepiva protiv korone i osiguravanje da se dovoljan broj ljudi cijepi i tu opet ne vidimo nikakve konkretne i jasne planove ili procijene kako će se to raditi. To treba učiniti odmah. Hvala lijepo.
Hvala.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Nastavljamo s radom, molio bih samo predstavnicu Vlade nam se pridruži. Raspravljat ćemo Prijedlogu zakona o dopuni Zakona o socijalnoj skrbi, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 72 Prije toga samo informacija, dakle sutra ujutro u 9,30 bit će izjašnjavanje o amandmanima, a glasovanje u 12,00 sati. Znači ujutro u 9,30 izjašnjavanje o amandmana, a u 12,00 sati je glasovanje. Danas kao što sam rekao prva točka koju sam najavio, nemamo izvješće o radu DORH-a zbog poznate situacije i radimo Izvješće predsjednica Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti za 2019. godinu. Predstavnica Vlade je blizu, samo sekundu vas molim. Dobar dan, izvolite ovdje. Zasjedanje Sabora počinje u 9,30 sati pa vas molim da drugi puta dođete na vrijeme jer vas saborski zastupnici čekaju. - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o socijalnoj skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 72. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski raspravi po hitnom postupku. Sukladno čl. 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih predstavnicu predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, s nama je poštovana državna tajnica Marija Pletikosa u Ministarstvu rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike. Izvolite državna tajnice.
Poštovani predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Dopunom Zakona o socijalnoj skrbi predlaže se urediti pitanje mobilizacije radnika kod pružatelja socijalnih usluga koja podrazumijeva privremeno upućivanje od jednog pružatelja socijalnih usluga drugome, izolaciju radnika u prostorijama pružatelja socijalne usluge i preraspodjelu radnog vremena, rekviziciju opreme i prijevoznih sredstava, privremenu uporabu poslovnih i drugih prostorija. Naime, pojavom zarazne bolesti covid-19 i s tim u vezi odlukom o proglašenju epidemije bolesti covid-19 od 11. ožujka 2020. godine otežano je provođenje i pružanje socijalnih usluga i to zbog bolesti ili izolacije radnika i korisnika i njihove samoizolacije što je dovelo do nedostatka dovoljnog broja radnika za obavljanje redovitih poslova. Odlukom Stožera civilne zaštite od 25. ožujka 2020. godine uvedena je nužna mjera posebne organizacije ustanova socijalne skrbi i drugih pružatelja socijalnih usluga kojom je omogućeno upućivati radnike na rad kod drugog pružatelja socijalnih usluga te je omogućeno raspolaganje opremom i vozilima pružatelja socijalnih usluga. Potrebno je naglasiti da je u prvom valu epidemije od veljače pa sve do lipnja 2020. godine za sustav socijalne skrbi, a u suradnji sa HZJZ donesen niz preporuka sukladno epidemiološkoj situaciji u datom trenutku, a vezano uz zabranu posjeta, ograničavanje izlazaka korisnika i organizaciju rada radnika počevši od 27. veljače kada je zabrana posjeta korisnicima na … donesena. Uputama je ovisno o situaciji mijenjana i preporuka o organizaciji rada radnika odnosno od prijedloga radne izolacije od 14 dana do radne izolacije od 4 dana, do popuštanja mjera i potpunog vraćanja na stari oblik rada i života u domu 29. svibnja 2020. godine što je trajalo do 19. lipnja kada je krenu novi val epidemije covida. Ukupan broj zaraženih korisnika u ovom razdoblju kod pružatelja usluga u sustavu socijalne skrbi bio je 199, zaraženih radnika 50 te da niti jedan korisnik u ustanovama kojima je osnivač RH, a to je 68 ustanova nije bio zaražen. Također imamo potrebu naglasiti da su zaposlenici u sustavu socijalne skrbi od početka izbijanja epidemije korona virusa svoj rad prilagođavali u svrhu zaštita zdravlja korisnika što je bio veliki izazov za cijeli sustav. Svojim maksimalnim zalaganjem i predanošću poslu uz visoku razinu profesionalne i osobne odgovornosti svi zaposlenici u domovima i udomiteljskim obiteljima prilagođavali su se i prilagođavaju se i danas kako bi korisnicima osigurali pravovremenu uslugu i adekvatnu skrb iako su pri tom i sami izloženi riziku zaraze, stoga im svima hvala na svemu što čine. Zahvaljujući svima njima postignuti su iznimno dobri rezultati o čemu govore i pokazatelji da nitko u 68 ustanova kojima je osnivač RH nije zaražen koronom iako su u njima 4.684 korisnika. Također u 2.697 udomiteljskih obitelji nije bio zaražen niti jedan korisnik iako u njima živi njih 6.438. Izmijenjenu organizaciju rada tijekom tog razdoblja odnosno organiziranje rada u radnoj izolaciji u različitim oblicima osigurala su ukupno 42 doma kojima je osnivač RH, 31 dom za starije osobe kojima je osnivač županija te 35 domova drugih osnivača i više od 100 obiteljskih domova. Ukupno je dakle radnoj izolaciji od 14 ili manje dana provelo 208 domova koji pružaju uslugu smještaja što je zasigurno pridonijelo očuvanju korisnika i radnika od zaraze virusom covid-10 odnosno obolijevanjem. Budući da je promjena organizacije rada izazvala kod nekih radnika negodovanje u suradnji sa sindikatom podizane su u nekim slučajevima i tužbe protiv poslodavaca. Kako u drugom valu ne bi dolazilo do ovakvih situacija te kako bi osigurali i pravno utemeljenje za organizaciju rada u ustanovama socijalne skrbi u izvanrednim okolnostima pristupilo se dopuni Zakona o socijalnoj skrbi s ciljem daljnje zaštite zdravstveno najugroženijih skupina Ministarstva rada mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike koje je osnovalo Povjerenstvo za sprečavanje i suzbijanje epidemija covida nad starijim osobama i osobama iz drugih ranjivih skupina kao međuresorno, savjetodavno i stručno tijelo. Rad ovog povjerenstva rezultirao je izradom novih uputa o sprečavanju i suzbijanju epidemije. Ponovnim osnivanjem mobilnih timova koji kroz inspekcijski nadzor vrše kontrolu nad preventivnim mjerama, davanjem preporuke pružateljima usluga o nužnosti osiguravanja dovoljnih količina cjepiva protiv gripe, analizom stanja broja zdravstvenih djelatnika kod pružatelja usluga u svrhu osiguravanja mogućnosti uzimanja briseva od strane zdravstvenih djelatnika za što je pripremljen i dostavljen edukativni spot za zdravstvene djelatnike pružateljima usluga smještaja. Pripremom dopune Zakona o socijalnoj skrbi u svrhu unapređenja organizacije rada u kriznim situacijama, pripremom tehničkih uvjeta i osnivanjem kol centra, pripremom izolacija odnosno karantena u suradnji sa županijskim stožerima, pripremom informativne kampanje za zaštitu starijih osoba i osoba s invaliditetom. Krovna poruka kampanje „Odgovorni ostajemo bliski“ upozorava da naši stariji članovi obitelji i sugrađani pripadaju skupini koja je najugroženija pandemijom te se zato prema njima trebamo iskazati odgovornim ponašanjem i posebnom brigom. Nju čine redovite higijenske mjere, ograničavanje kontakata te poštivanje mjera sigurnosti u domovima umirovljenika. Kampanja se sastoji od animiranog spota za TV, radijskog spota, tiskanih materijala, provodi se u suradnji sa HRT-om. Distribuirane su tiskane knjižice sa savjetima za zaštitu zdravlja. Uspostavljanje i suradnja s Centrom za mentalno zdravlje Nastavnog zavoda za javno zdravstvo dr. Andrija Štampar u svrhu pripremljenosti za davanje stručne psihosocijalne podrške te su tiskani plakati sa savjetima za očuvanje mentalnog zdravlja korisnika koji su također distribuirani pružateljima usluga u svrhu dostupnosti svim korisnicima. Izrađeni su i plakati u svrhu očuvanja mentalnog zdravlja zaposlenika dostupnim na internetskim stranicama ministarstva i proslijeđeni linkovi svim pružateljima usluga. Trenutna situacija kod pružatelja usluga smještaja svakako nas upućuje na potrebu ponovnog mijenjanja i postrožavanja mjera zaštite jer je u sustavu socijalne skrbi trenutno zaraženo 1.636 korisnika, u drugom valu ukupno 2.878 korisnika i 557 radnika, u drugom valu ukupno 1.209 radnika te je nažalost ukupno preminuli 278 korisnika, u prvom valu 46. S ciljem provođenja posebnih mjera za sprječavanje širenja zaraze transmisijom virusa neophodno je osim upućivanja radnika i raspolaganja opremom na poseban način urediti područje radnog vremena zaposlenih kod pružatelja socijalnih usluga osobito onih koji skrbe o posebno osjetljivim skupinama građana koji mogu biti ugroženi prilikom moguće zaraze. Preraspodjelom radnog vremena moći će se naložiti rad u trajanju do 12 sati tijekom razdoblja od 24 sata i navedeni rad ne može trajati neprekidno duže od 10 dana, pri tome radniku može biti naloženo da svoj pripadajući odmor koristi u radnoj izolaciji. Upućivanje radnika je moguće za sve ustanove socijalne skrbi čiji je osnivač RH, jedinica lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave ili pružatelje usluga s kojima ministarstvo ima sklopljen ugovor o pružanju usluge socijalne skrbi razmjerno broju korisnika za koje ugovor o pružanju socijalne skrbi i sklopljen. Radna izolacija i preraspodjela radnog vremena iznimno je moguća i za sve druge pružatelje socijalnih usluga, privatni pružatelji socijalnih usluga po uputi ministra. Slijedom navedenog predlaže se da HS donese Zakon o dopuni Zakona o socijalnoj skrbi. Hvala.
Možete ostati ovdje jer imamo nekoliko replika pa ćete s mjesta odgovarati. Dakle, imamo devet replika koje su ovdje iz dvorane i jednu za sada video putem. Prvi je na redu poštovani kolega Grmoja. Izvolite.
Hvala. Poštovana državna tajnice. Vi ste se gotovo pohvalili time kako virusa zapravo gotovo i nije bilo u domovina kojima upravlja država, zapravo ste poslali poruku da tamo gdje država upravlja tu je situacija dobra. Želite li time reći da su za ulazak virusa npr. u dom u Splitu odgovorne županijske vlasti koje upravljaju tim domom, ministar Beroš je rekao da je odgovoran virus, što vi mislite, evo vi se hvalite rezultatima države, državnog upravljanja, što mislite tko je odgovoran što je virus ušao u mnoge domove pod upravom županija?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče, ne bih mogla reći da je, da je odgovor, da je netko odgovoran, samo znam da je, zapravo odgovorni smo svi upravo provođenjem mjera sigurnosti odgovornošću prema korisnicima samo odgovornošću zaposlenika, dakle svi zajedno možemo jedino se i uspijevali smo se tijekom prvog vala odoljevati ovom, ovoj situaciji.
Kolegice Martinčević, izvolite.
Poštovana državna tajnice, ove dopune zakona prilika su da se progovori generalno o problematici domova za starije i nemoćne, o tome nešto više u raspravi, ali jedno vrlo konkretno pitanje. Dom za starije i nemoćne u Varaždinu, u Varaždinskoj županiji, kontinuirano je zakidan za točno 3 milijuna kuna godišnje. U proteklih 9.g. mi smo izgubili 25 milijuna kuna i dobivamo točno 40% manje sredstava po korisniku u odnosu na ostale domove u Hrvatskoj. U ovom proračunu to ponovo nije ispravljeno, imamo najavu ministra da će se to učiniti, a moje pitanje je da mi danas konkretno odgovorite kada? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala. Evo mogu reći da se provodi metodologija, analiza i metodologija izračuna cijena u sustavu socijalne skrbi. To je jedan vrlo kompleksan postupak i cilj nam je da se, da što prije izjednačimo, dakle i centralizirane domove i domove kojima je osnivač RH i, i sve domove koji pružaju usluge socijalne skrbi da se, da na jednak, na ravnomjeran način da dobivaju, dobivaju novac. A evo, poznato mi je da će dom u Varaždinu da, da će se taj problem vrlo brzo riješiti.
Kolegice Murganić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice, u ustanovama socijalne skrbi zaista nije lako raditi niti kada su normalni i redovni uvjeti. Čak u ovo vrijeme covid krize svi naši zaposlenici su itekako ponašali se odgovorno i prihvaćali su čak dobrovoljno i radnu izolaciju. U ustanovama socijalne skrbi su najstrože mjere radi zaštite naših korisnika i možemo si samo svi mi ovdje zamisliti koji koristimo sustav socijalne skrbe uvijek u negativnom smislu radi svojih politikanskih izjava kako je kada naši korisnici mjesecima ne vide svoje članove obitelji kada im je jedina veza sa svijetom zaposlenici ustanova socijalne skrbe, kada i oni više ne znaju kako bi ih utješili imajući i sami svoje radne i osobne privatne probleme. Da li poneki puta kada ih kritiziramo razmišljamo da i njima treba podrška, pohvala i psihosocijalna pomoć?
Izvolite odgovor.
Hvala, hvala poštovana zastupnice. Naravno da, da je to nešto o čemu svakodnevno promišljamo, pronalazimo načine na koji način, na koji način vrednovati te ljude koji u tišini rade, koji se ne bune, za koje se čuje samo kad se nešto loše dogodi, trebao bi, mislim da bi svako trebao ući u ustanovu socijalne skrbi da vide kako, kako ti požrtvovni ljudi rade bez obzira na ponekad i vrlo teško, ne ponekad nego zaista vrlo teške radne uvjete. Hvala.
Kolegice Jeckov izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena državna tajnice, Sindikat umirovljenika Hrvatske i Nacionalni savez Treća dob uputili su zajedničko priopćenje u kojem su istakli sustavno zanemarivanje korisnika domova za starije i nemoćne, sve se događa 2.12. Oni su upozorili na prošireno zanemarivanje starijih i nemoćnih u obiteljskim i privatnim domovima i zatražili zapravo jedan način, na neki način sustavni nadzor u svrhu osiguranja adekvatne skrbi normalnih uslova za život i komunikacije koju treba svakako da korisnici domova imaju sa svojim obiteljima. Što ste poduzeli povodom ovog priopćenja?
Hvala na pitanju. Evo mogu reći da smo poduzeli to da je osim povećanja broja inspektora koji je određen novom uredbom, a odnosi se, radi se od 30 inspektora da je ministar izdao, dao nalog odnosno donio odluku da se, da se broj inspektora poveća za još 12 tako da smo na samom početku mandata izuzetno povećali broj inspekcijskih nadzora, da su inspektori svaki dan na terenu, osim na ovim redovnim pregledima, također izlaze po prijavama i mogu reći da su zaista, da su, naišli su na puno nepravilnosti, tako da to je upravo, upravo ta kontrola je nešto zbog čega je to i organizirano i sve s ciljem poboljšanja uvjeta i zapravo poboljšanja života korisnika koji [[Upadica: Hvala vam]] se nalaze u ustanovama.
Kolegice Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovana državna tajnice, osnovna svrha ovog zakona odnosno ovih dopuna Zakona o socijalnoj skrbi je reguliranje obavljanja djelatnosti u ustanovama socijalne skrbi upravo u evo uvjetima epidemije koju imamo, a odnosi se dakle i na mobilizaciju radnika, radnu izolaciju, rekviziciju opreme i prijevoznih sredstava itd. Drago mi je da ste istaknuli da su nužne mjere posebne organizacije rada u ustanovama socijalne skrbi donesene odnosno uvedene već 25.3. i otada se cijeli sustav socijalne skrbi, dakle sukladno epidemiološkoj slici u prvom valu prilagođavao svakoj novonastaloj situaciji i to je jedan od dokaza fleksibilnosti svih zaposlenika u ustanovama socijalne skrbi, ali jednako tako, dokaz njihovog prilagođavanja i dokaz njihove požrtvovnosti zahvaljujući tome su postignuti i ovakvi rezultati u prvom valu.
Izvolite odgovor.
Ma evo, hvala na komentaru, a i sama želim istaknuti da smo još 27. veljače ove godine organizirali u samom ministarstvu povjerenstvo odnosno tzv. Covid tim koji od tog dana svakodnevno prati sve pružatelje usluge, riječ je o stručnjacima koji su bez prestanka na u komunikaciji sa svim pružateljima usluga, sa jedinicama lokalne samouprave, pomažemo pri dobivanju zaštitne opreme uglavnom, stalno smo na dispoziciji i mislim da zaista dobro radimo.
Sada je na redu kolegica Antolić Vupora. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana državna tajnice, ja bi vas pitala što razmišljate za onih 15 tisuća korisnika domova za starijih i nemoćnih, dakle bilo da su ustanove, bilo da su obiteljski domovi ili koji drugi oblik skrbi za starije i nemoćne, pa i one nemoćne, invalide i sve druge kojima je potrebna institucionalna skrb. Dakle oni su od 25.3. jednostavno pod mjerom zaštite njih samih, dakle zabranjena im je posjeta. Isto tako znate da minimalno tehničkim uvjetima je propisano da ustanova moraju imati 6 kvadrata za noćne ... [[Govornik se ne razumije.]] Da li je bilo moguće u tom vremenu od 25.3. razmisliti u tim, u tom pravilniku primijeniti i odredbu da se osigura prostorija koja bi zaštitila zdravlje kod posjete korisnika domova za starije i nemoćne i na takav način spriječiti ta [[Upadica: Hvala.]] duševna stanja.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Naravno da sve što radimo, radimo u cilju zaštite zdravlja i interesa naših korisnika. Na prvom mjestu nam je njihovo zdravlje. Naravno da smo svjesni toga da im nije lako, da im je teško kad ne vide svoje najbliže, međutim, mi smo ove odluke tijekom proteklog razdoblja puno puta mijenjali kako su, kako je broj oboljelih se smanjivao, tamo smo i mi ublažavali mjere, ali uvijek i isključivo s jedinim obzirom i prvi cilj nam je bio osiguranje zaštite odnosno sigurnosti korisnika. Bili bi najsretniji da imamo puno više prostora, međutim, ima različitih ustanova, od onih malih u kojima, u kojima je to jednostavno nemoguće osigurati do onih u kojima je moguće i gdje god je moguće, to smo i radili.
Kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Žarište u Splitu je bilo u prvome valu dom za starije i nemoćne gdje je nakon 15-tak dana što su znali da imaju temperaturu štićenici, ništa se nije poduzimalo, ravnatelj je imenovan u tu ustanovu isključivo zbog toga što je izgubio izbore u Omišu i poslije gubitka izbora u Omišu, pošto je bio kandidat HDZ-u, nisu ga imali di smistiti pa su rekli, aj ti budi ravnatelj doma za starije i nemoćne u Zenti. I dogodilo se to što se dogodilo, cijeli znači niz pada ustanova, tu iz toga žarišta je došlo do kaosa u cijelom zdravstvenom sustavu Splitsko-dalmatinske županije zbog načina zapošljavanja u domove za starije i nemoćne, u ovome slučaju Splitsko-dalmatinske županije i nitko nije odgovarao, pogotovo za umrle ljude zbog toga što se ništa nije poduzimalo u domu za starije i nemoćne. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Pa ja ovo ne bih komentirala. Hvala.
... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Bartulica, izvolite, vi ste sada.
Zahvaljujem poštovana državna tajnice. U sustavu socijalne skrbi ima 50-tak javnih domova za starije i liste čekanja kao što znate i dalje su jako duge i u međuvremenu je nastalo veliki broj privatnih domova. U Dugom Ratu u rujnu je od požara poginulo 2 ljudi, ranije ove godine u siječnju je poginulo 6-ero ljudi u Andraševcu, isto od požara. Osim što ste povećali broj inspektora, što ste naveli, što je u ministarstvo konkretno napravilo da bi se spriječilo ovakvih nemile događaje u budućnosti? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Evo kao što je poznato, u izradi je nacrt novoga Zakona o socijalnoj skrbi i upravo u novom zakonu mi predviđamo promjenu, organizacijsku promjenu ustanova za smještaj starijih i nemoćnih tako da, sve ove, sve ovo što je, što smo zatekli na terenu i čega smo svjesni da nije dobro, mi ćemo upravo kroz ovaj zakon popraviti na način da ćemo postrožiti mjere za otvaranje, za otvaranje novih ustanova, da ćemo smanjiti broj korisnika koji mogu biti unutra i postrožiti ove uvjete za smještaj i za skrb za starije osobe.
Kolegice Posavec Krivec. Izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Poštovana državna tajnice, spomenuli ste i u tome ćemo se složiti da se najugroženijom populacijskom dobnom skupinom s obzirom na posljedice zaraze Covid-19 smatraju starije osobe, posebice starije osobe i nemoćne osobe smještene u institucijama i u domovima. Već su ranije kolege rekli i vi ste to spomenuli, oko 16 tisuća je takvih osoba u RH. Mi ih na neki način smatramo institucionalnim zatočenicima zbog toga što nemaju mogućnost kretanja, što su zatvoreni, što ne mogu primati posjete. Ova Vlada je u proračunu za sljedeću godinu umanjila sredstva na određenim stavkama za 3 milijarde kuna. Zanima me kako planirate i da li uopće planirate neki akcijski plan i akcijske mjere kako bi te ljude izvukli iz situacije u kojoj se nalaze jel ono što činite je zaštita njihovog fizičkog, ali ne i psihičkog zdravlja, ljudi su u depresiji, oni su odvojeni od svojih najmilijih i treba im i drugi [[Upadica: Hvala vam]] oblik pomoći.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Evo, najprije bih spomenula naravno da smo, da želimo zaštititi njihovo zdravlje i to nam je, to nam je prvi cilj i prvi interes. Ja ne znam da li vi poznajete nekoga ko radi u ustanovama socijalne skrbi? Da li poznajete ljude koji svakodnevno, svakodnevno pružaju ne samo njegu korisnicima nego i upravo i psiho socijalnu podršku i pomoć i vjerujte da, vjerujte da cijela jedna vojska ljudi radi i ne, najčešće ne dolaze kući, ako dolaze kući gdje imaju svoje obitelji oni donose i te probleme sa sobom i sve te brige? Međutim, što se tiče RH, u programu Vlade RH je i izgradnja novih domova upravo zato što su velike liste čekanja izgradnja novih domova i mogu vas samo obavijestiti da upravo radimo na tome da dobijemo sredstva iz EU na koja imamo pravo.
Hvala. Kolegice Blažević, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana državna tajnice, vi ste spomenuli suradnju s Centrom za mentalno zdravlje. Zasigurno ova situacija ima učinka na mentalno zdravlje korisnika, ali i zaposlenika u centrima odnosno u domovima i mene zanima da li se podrška psihosocijalna pruža organizirano ili po pojedinačnim zahtjevima, te da li se odnosi ta psihosocijalna podrška samo na korisnika ili eventualno i na zaposlenike domova?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Evo, ja sam u svom izlaganju spomenula da osim psihosocijalne podrške korisnicima da se pruža i psihosocijalna podrška zaposlenicima, svjesni smo da to nije dovoljno, svjesni smo da se borimo za svaki život i da, da jednostavno nema onoliko vremena koliko bi za sve to trebalo, ali zaista na tome radimo.
Idemo sada pozdraviti kolegicu Anku Mrak-Taritaš, koja nam se javlja ponovo video vezom, čujete li nas?
Lijepi pozdrav, hvala lijepo, lijepi pozdrav, dobro jutro svima. Evo, ja imam jedno pitanje za poštovanu državnu tajnicu, kolegici ste prije toga postavili pitanje da li ona zna nekog ili kako ljudi rade u centrima i za socijalnu skrb i u domovima. Moja sestra je socijalni radnik i radi u domu za nemoćne odnosno za starije i umirovljenike i znam iz prve ruke da to nije jednostavno, da je teško. Al ja bih se referirala na primjedbe koje ste dobili u javnoj raspravi. U javnoj raspravi ste dobili 3 primjedbe ljudi koji upozoravaju da nema djelatnika koji mogu raditi, da nema ljudi, da nedostaje kadra, da je ovo jedna stvar koju vi možete napraviti, ali jednostavno neće imati ljudi, pa mene zanima da li zaista je moguće i u ovim uvjetima možda nekom, nekakvim aktivnostima, nekom vidjeti što imamo na, koje imamo nezaposlene da, da osposobite i da imamo ljude koji će pružati pomoć onima koji se zaista sad nalaze [[Upadica: Hvala vam]] u specifičnim uvjetima. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na ovom pitanju. Dakle, svakodnevno se događa i u prvom valu, a sad u drugom pogotovo da cijeli niz zaposlenika ostane ili u samoizolaciji ili zbog vlastite bolesti ostaje kod kuće. Istog, kako smo, kako je naš covid tim cijelo vrijeme u kontaktu sa svim pružateljima usluga istog trena potpisujemo i suglasnosti za zapošljavanje zamjena njihovih, zaista je u nekim područjima i to problem, ali evo mogu spomenuti da smo i korisnike upravo korisnice, korisnike zajamčene minimalne naknade i korisnike koji su prijavljeni na Zavodu za zapošljavanju da ih angažiramo i da se i oni uključuju, moram reći da to nije baš svaki put jako uspješno, ali ipak veliki broj, veliki broj smo i realizirali zapošljavanja. Hvala.
Hvala vam državna tajnice, možete sada sjesti na svoje mjesto, a mi ćemo vidjeti želi li netko od izvjestitelja odbora uzeti riječ? Ako ne onda prelazimo na raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i poštovani kolega Miro Bulj, izvolite. Hvala vam.
Hvala lijepo. Državna tajnice, kolegice i kolege. Socijalna skrb i ustanove za naše poglavito najstarije i socijalno ugrožene, a poglavito najstarije to su domovi za starije je u covid krizi tribalo zaštititi kao što su i druge države radile kao najveća moguća ugroza jel ti ljudi su najugroženiji. Međutim, sve se u Hrvatskoj, poglavito u prvome valu, državna tajnice niste htjeli odgovoriti, dogodilo obrnuto. Dom za starije i nemoćne u Splitu je u biti pokazatelj kako se bez ikakve brige prema starijima imenuju za ključne ljude isključivo kadrovi koji izgube izbore na lokalnim izborima npr. gradonačelnik Omiša je izgubio izbore, di ćemo s njim, ajmo ga stavit u dom za starije i nemoćne, bitno da je on tamo i naravno da se je dogodilo tamo da nakon 15 dana šta su stariji i nemoćni imali brojni temperaturu da se je tek tada reagiralo i da se dogodilo žarište koje je eskaliralo do toga da je bilo veliki broj smrtnosti starijih i nemoćnih. Županija Splitsko-dalmatinska je inače takva tvorevina da sve one gubitnike koji izgube lokalne izbore, njihovi članovi, kadrovi, da ih se mora negdi smistit, šta će oni od ljudi, pa je se tako dobilo, dogodilo i domu za stare i nemoćne, a vjerojatno je to i u svim drugim županijama, tako funkcionira sustav i što se dogodilo? Dogodilo se da je Vili Beroš, ministar, heroj, inače čovjek je super ne leta, ne … [[Govornik se ne razumije]] rekao nemojte dozvoliti da ga primimo 85. minuti tamo di ne smimo i baš ga mi primišmo di je on reka o 85., uša baš u 85. minutu zbog krivne koga? Ne želite odgovoriti. Zašto ne želite odgovoriti? Pa nisu ti stariji nemogućni ljudi ničiji, oni su nečiji roditelji, oni su čak članovi obitelji. Dogodio se kaos u cilom zdravstvenom sustavu u Juraj Bonačiju, medicinske sestre, tehničko osoblje je išlo onda u ispomoć u dom za starije i nemoćne tako da si ti ljudi bolesnici, ti ljudi koji su u biti slabijeg mentalnog zdravlja koji ne mogu funkcionirati ostali bez dovoljne skrbi, jedna osoba je radila na 20 takvih ljudi, punoljetnih ljudi. To vam je istina. I šutnja, zašto je šutnja? Tko je kriv za to ponašanje? Tipkate na mobitel narode moj. Narode moj evo tipka ona na mobitel, smije se. Tko je odgovoran zbog takvog ponašanja unutar sustava zdravstvene skrbi u ovome slučaju socijalne skrbi? Imal itko odgovornosti, imate li savjesti? Tko je kriv za smrt tih ljudi? Jel iko odgovarao? Ne želite odgovorit. Što kazat obiteljima tih ljudi koji su umrli zbog korona virusa, a 15 dana nitko nije prijavo da ljudi imaju temperaturu, štićenici? Marketinški trikovi pod ovim svjetlima ovdje nisu realnost, ni uvježbanost pred ogledalom vaših rečenica koje će ostaviti dojam u javnosti ili PR biti obrađen da Hrvatska skrbi kao država koja piše zakone i mijenja zakone svaki dan. U interesu koga? Socijalno ugrožene osobe su najbitnije osobe u društvu, elementarna stvar, civilizacijski doseg da skrbimo o tim ljudima, a ne i da najkvalitetniji ljude skrbe da vode te sustav, e ne oni koji izgube izbore lokalne gradonačelnici, načelnici ili ne znam ko. Kaos ste napravili u sustavu, u sustavu vam je kaos uvažena državna tajnice. Žao mi je što moram ovako govoriti. Ima odličnih ljudi koji rade unutar sustava, ali čelna mista su u kaosu. Tko će opravdati ovo imenovanje čovjeka koji nema veze sa zdravstvom, koji čak liječnici kažu da nisu mogli unutra medicinsko osoblje, unutar doma za starije i nemoćne da nisu mogli stupiti u kontakt sa epidemiolozima, svima onima koji bi trebali stupiti kada se dogodio slučaj staračkih domova tj. domova za starije u Splitu. Tko je odgovoran? Nitko. A uša nam je u 85., tamo di nije smilo bit, tamo di smo trebali štititi najviše i braniti to su domovi za starije i nemoćne. I danas kada ljudi zbog korona krize, kada se razbistrila cila i politika i van loše politike kad su izašle na vidilo u RH, mi danas imamo ljudi koji su u zreloj dobi koji gube posao i doslovno postaju beskućnici. Imamo to primjere i u Splitu i u Zagrebu i u drugim krajevima, doslovno preko noći postaju beskućnici jel su izgubili posao ne svojom krivnjom nego uzrokovano sada korona krizom. Toga ima i u javnosti i u medijima. I mi moramo povećati kapacitete za starije i nemoćne. U mome Sinju još uvijek i u manjim sredinama mi brinemo o svojim starijima, imamo mogućnost takvu, međutim čak ni u tim krajevima više je nemoguće jel neće biti mogućnosti jer djeca i mladi odlaze u svijet trbuhom za kruhom, a stariji ostaju sami, tako da kapacitete moramo proširivati. Triba razmišljati da domovi za starije i nemoćne ne budu kao npr. u Splitu u sred grada i sada su ti u biti stariji i nemoćni zarobljenici jer ne mogu izać ispred, odma je glavna prometnica, tu ljudi žive. … raditi to negdje u Zagori npr., Sinju, Drnišu, Imotskome gdje bi oni imali prostor da mogu šetati jer više vridi ona zgrada u Splitu moglo bi napraviti četiri doma za starije i nemoćne u Dalmatinskoj zagori gdje imamo dobre puteve, pristupne puteve gdje se može to napraviti i ljudima bi bilo tj. štićenicima i korisnicima puno bolje da imaju otvorene prostore nego što je slučaj npr. u velikim gradovima dom za starije i nemoćne u Splitu, jednostavno ljudi nemaju gdje i sad su ustvari oni zarobljenici trenutne situacije. Oni van ne mogu prošetat jer je vani prometno, ljudi su okolo, kuće, jednostavno gusto naseljeno područje, tako da tome tribamo težiti, čak propisati zakonom da mora biti zbog ovakvih situacija prostor gdje bi bilo u jednom … moguće da bude šetnjica ili nešto slično … taj slobodan prostor kojega nema, pogotovo evo rekao sam ovaj dom za starije i nemoćne u Splitu dok u Zaleđu ima prostora i to bi bilo puno adekvatnije za te ljude i puno bolje uvjete življenja da imaju mogućnost da malo prošetaju na ovaj način oni su sami sa sobom u sobi. Još jednom rekao bi da socijalna skrb o starijim i nemoćnima i ostalim koji su ovisni zbog raznih razloga o pomoći, moramo učiniti ne samo napisati zakon, a u covid krizi domovi za starije i nemoćne su tribali biti prva brana obrane od covida, a ne što je se dogodilo u Splitu da se 15-tak dana šutilo da ljudi imaju povišenu temperaturu tj. štićenici i došlo je do najgorega, došlo je do velikoga broja ljudi koji su umrli i nitko nije odgovarao. Al moramo povući pouke, možda sam bio čak i blag, triba sam, mislio sam prekritičan, čak i blag. Najstručniji i najkompetentniji ljudi moraju voditi te ustanove, a ljudi koji su, znači od njegovateljica, sestara, ljudi to je najteži posao i njima hvala. I davao sam amandmane za njih, niste ih prihvatili gospodo na proračun kako državni, tako i županijski, glasali su protiv dodatka za zdravstvene djelatnike il zdravstvene u borbi protiv covida koji se bore. Niste ih prihvatili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike, prva je, ne, ne, pardon, povrede Poslovnika, tako da kolega Bulj vi ste slobodni, imamo povrede Poslovnika. Kolegice Bedeković, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS smatram da je povrijeđen čl. 238. Poslovnika zbog toga što uvaženi kolega iznosi neistine, omalovažava čitav sustav, govori o kaosu u sustavu, vrijeđa, govori neistine. Raspravlja o slučaju jednog doma, a zaboravlja da se u domovima diljem Hrvatske smo imali proboj korona virusa ne samo u prvom nego nažalost i u drugom valu, iznosi neistine, nije se šutilo o situaciji, poduzimale su se mjere [[Upadica: Hvala vam]] i ne mogu dozvoliti [[Upadica: Hvala kolegice Bedeković]] da se na ovaj način vrijeđaju zaposlenici u sustavu socijalne skrbi.
Ovako, izlaganje kolege Bulja vjerojatno je mnogima neprihvatljivo, ali što se tiče HS i Poslovnika HS po meni on nije povrijeđen, tako da su to njegovi stavovi. Meni je isto to teško prihvatiti kolega Bulj jer više od polovine umrlih, gledam baš istraživanje Svjetske zdravstvene organizacije dolazi upravo iz staračkih domova, ne samo u Hrvatskoj nego iz cijeloga svijeta, tako da to je jedan fenomen, ali vi imate pravo govoriti kako ste govorili. Izvolite sada kolegice Murganić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Također je po, povrijeđen Poslovnik 238. Slažem se ja da svako od nas ima pravo na svoje razmišljanje i izlaganja, al ja ipak moram upozoriti da je u prvom dijelu svog izlaganja kolega Bulj bio toliko verbalno agresivan upirući i prozivajući jednog čovjeka za smrt 15 ljudi, mislim da su to preteške, neosnovane, neargumentirane, osnove [[Upadica: Hvala vam]] Upozorit ću da je upravo tako dovelo do [[Upadica: Hvala kolegice Murganić]] smrti ljudi u đakovačkom centru.
Hvala vam lijepa, da. Izvolite kolega Bulj, isto tako povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Kolegica tj. kolegice su povrijedile Poslovnik čl. 238. jel nećete mi vi napisati, nemaju prvo napisati što ću ja ovdje govoriti, nikoga nisam vrijeđao, iznio sam činjenice, al nitko nije odgovarao, pa ni kolegice koje su bile visokopozicionirane. A što se tiče sustava, dao sam amandman covid dodatak za zdravstvene i nezdravstvene djelatnike koji rade u sustavu, niste ga podržali [[Upadica: Hvala vam lijepo]] bili ste u potrebi ovdje u županiji [[Upadica: Hvala lijepa kolega Bulj]] i najteže je na medicinskom osoblju, ne na vama.
I kolega Škoro, izvolite vi ste tražili povredu Poslovnika.
Hvala vam lijepa g. predsjedniče HS. Naime, ovaj sporni dio sukladno čl. 236. se stalno ponavlja u HS, očito treba malo poraditi na Poslovniku. Obje kolegice, pa uključujući i kolegu Bulja su u stvari povrijedile Poslovnik, čl. 238. uopće ne govori o tome da neko izriče ili ne izriče neistine, dakle govori o vrijeđanju, govori o nekim drugim stavcima i načinima na koje se ne smije komunicirati, ali neistina i laž je nažalost ovim Poslovnikom dopuštena. Hvala vam.
Da kolega Škoro, iz tog razloga sam i rekao da po meni Poslovnik nije povrijeđen. Čule su se jako teške riječi. Mislim vrlo olako optužujemo nekoga da je kriv, što nije u redu jer za to dokaza nemamo, tim više što sam i sam kazao da je više od polovice ljudi nažalost umrlo u staračkim domovima i radi se očito o nečem što je problem ne samo hrvatski nego i drugih zemalja, tako da vas ja molim da biramo riječi, ali ja ću dozvoliti svakome da iznese svoj stav osim kada počne izravno vrijeđati druge kolegice i kolege ili neke druge ljude. Idemo sada dalje, sada je na redu Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Damir Bakić, izvolite.
Hvala vam g. predsjedniče, uvažene kolegice i uvaženi kolege, poštovana državna tajnice. Prije svega, želio bih iskazati podršku svoju osobnu i jednako tako podršku u ime svih kolegica i kolega iz Kluba zeleno-lijevog bloka, podršku svim radnicama i radnicima u sustavu socijalne skrbi, kao i svim radnicama i radnicima u zdravstvenom sustavu jer svi vidimo koliko je teško i kolikim fizičkim, psihičkim i emocionalnim naporima su oni ovih dana izloženi. U tom smislu im treba svima odati priznanje i, i pružiti im podršku. Zato je važno da i mi i vlada i sabor preuzmemo, naravno svatko u okviru svojih nadležnosti, punu odgovornost i da uložimo svaki mogući napor jer trenutak to od nas zahtjeva. U tom smislu uz ostalo potrebno je otkloniti svaku sumnju u prisustvo sukoba interesa u znanstvenom savjetu u vladi. Svi oni koji jesu u sukobu interesa trebaju s tog savjeta trenutno instantno istupiti i potrebno je da i ministar Beroš i premijer Plenković to prepoznaju i energično zauzmu takav stav. A što se predloženog Zakona o dopunama Zakona o socijalnoj skrbi tiče mi mislimo da je on u skladu s potrebama trenutka i ozbiljnošću situacije i to podržavamo. U ovom trenutku ja bih samo htio dodatno komentirati st. 4. predloženog novog čl. 123.b, st. 4. dozvolite mi da citira eksplicitno kaže: „Odlukom o preraspodjeli radnog vremena iz st. 3. ovog članka može se naložiti rad u trajanju do 12 sati tijekom razdoblje od 24 sata koji ne može trajati neprekidno duže od 10 dana pri čemu stručnom i drugom radniku može biti naloženo da svoj pripadajući odmor koristi u radnoj izolaciji.“ Dobro. Predloženi st. 7. istog članka kaže da se preraspodijeljeno radno vrijeme iz tog upravo citiranog st. 4. ovog članka ne smatra prekovremenim radom. Sada je potrebno pogledati obrazloženje koje je predlagatelj dao uz ovaj predloženi članak i u tom obrazloženju se kaže daje se ovlast odgovornim osobama da prema uputim ministra nadležnog za rad uvede preraspodjelu radnog vremena kako je opisano, najduže 10 dana neprekidno, a sljedećih 10 dana da taj radnik ne radi (ima slobodne). Mi bismo svakako željeli izbjeći, ne bismo nikako htjeli vidjeti da ova odredba o pravu na slobodne dana bude samo implicitna, da bude samo implicirana, da bude eventualno jednog dana predmet ikakvih interpretacija. U tom smislu mi se zalažemo za to da ta odredba izrijekom uđe u novo predloženi članak zakona i u tom smislu ćemo uložiti amandman kojim ćemo predložiti dopunu ovog novo predloženog članka st. 8 koji bi otprilike glasio „radniku kojem je određeno preraspodijeljeno radno vrijeme i st. 4. ovog članka u neprekidnom trajanju od N dana, sljedećih N dana određuju se kao slobodni dan“. Mislimo da je tako puno bolje, preciznije, jasnije i svakako važno u interesu svih radnika da je tako bolje da u zakonu piše. U tom smislu vas kolegice i kolege, kako vas iz vladajuće koalicije tako i vas iz opozicije pozivam da podržimo svi zajedno ovaj amandman koji ćemo predložiti. Evo to bi bilo sve hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu klub Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice. Ne znam da li čitate novine. Čitate li novine dnevno? Ne. Evo današnja dnevna novina, ne želim reklamirati, ali radi se o Slobodnoj Dalmaciji tiče se ove teme, naslov kaže „Nemoćne starce korona ostavila bez skrbi“, pa pročitajte možda možete riješiti. „Par nemoćnih staraca korona ostavila bez ikakve skrbi. Majka je potpuno godinama nepokretna, otac je teško bolestan i o njima su svakodnevno skrbile dvije kćeri i patronaža, ali sada su svi pozitivni na virus, a nemoćni starci ostali su bez ikakve njege“. Evo dat ću vam novine pa malo pogledajte. Nažalost, nažalost korona najviše udara upravo na ovakve, a sustav je zakazao. Dakle, imamo cijeli niz primjera, ovaj primjer je jako lijep gdje imamo dvije kćeri koje brinu o nepokretnim roditeljima, nažalost obje kćeri su pozitivne na korona virus i ne mogu skrbiti o nepokretnim roditeljima, a sustav nema ljude koji će pomoći njihovim roditeljima. Nazovite redakciju i pitajte o kome se radi. Evo imate tu dvije osobe isto koje su bile na čelu tog sustava. Nazovite redakciju Slobodne Dalmacije i pitajte o kome se radi, pomozite osobama. A nisu jedine, a nisu jedine. Dakle ovo je jedan veliki problem koji se mora riješiti. Ja znam da je ovo nova situacija u kojoj se nitko ne snalazi, u potpunosti nova situacija, međutim ovdje moramo naglasiti da bez obzira što je novo očiti su golemi, golemi propusti u sustavu. Riješite ih, evo krenite od tog problema koji je konkretan, nije apstraktan.
Povreda Poslovnika kolegica Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Smatram da je ponovno povrijeđen čl. 238. pri čemu uvaženi kolega iznosi neistine, ističući da sustav socijalne skrbi nema ljude koji bi vodili računa o ovo dvoje starih ljudi, to je notorna laž i potpuna neistina. Potrebno je malo bolje poznavati sustav i način na koji sustav funkcionira i znati da u ovakvim situacijama nadležni centar za socijalnu skrb kojemu se treba obratiti je dužan i sigurno će organizirati svu moguću pomoć i skrb.
Kolegice Bedeković ovoga puta dobivate opomenu, vi ste replicirali ovo nije povreda Poslovnika. Izvolite kolega Zekanović tražili ste povredu Poslovnika.
Poštovani predsjedniče HS-a. Čl. 238. samo bi kratko poručio kolegici Bedeković kada državna tajnica pročita novine slobodno i vi bacite oko.
Kolega Zekanović i vi ste dobili opomenu. Ovo nije bila nikakva povreda Poslovnika nego zlouporaba tog instituta. Idemo sada dalje na redu je poštovana kolegica Natalija Martinčević Klub zastupnika HSLS-a i Reformista.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Dopune ovog zakona prilika su da se progovori o opsežnoj problematici domova za starije i nemoćne u Hrvatskoj. Nažalost, RH još uvijek nema potpuno jasnu strategiju za dugotrajnu skrb kojom bi se odgovorilo na potrebe starijih osoba, što nažalost posebno dolazi do izražaja u situaciji u kojoj zbog pandemije izazvane Covid-19 danas imamo u Hrvatskoj. Javni rashodi Hrvatske za dugotrajnu skrb starijih osoba manji su od 1% BDP-a, neupitna je činjenica da smo država čije je stanovništvo je starije od prosjeka EU. Taj trend starenja populacije raste već 70.g., no politika ga sustavno ignorira i ovdje govorim dakle o svim vladama i to ne samo u vezi sa domovima za starije i nemoćne. No što se njih tiče tu nažalost imamo jedan relativno zapušten i zastario sustav koji teško može odgovoriti na današnje potrebe skrbi za stariju populaciju. U Hrvatskoj danas imamo 45 županijskih domova i 3 država u kojima je smješteno oko 11.000 ljudi. Postoje privatni domovi čiji broj se ne može sa sigurnošću utvrditi, barem ga ja nisam mogla, ali okvirno se računa da ih je oko 150 i da tu živi oko nekakvih 6000 starijih osoba, ali evo ne, ne tvrdim. Naravno da su potrebe za smještajem starijih osoba znatno veće, pa liste čekanja broje i preko 72.000 ljudi, a u županijskim domovima ovisno naravno o sobi i vrsti smještaja čeka se na smještaj u prosjeku 8.g. Uzimajući u obzir sve navedene podatke odnosno kapacitete državnih i županijskih domova, ali i privatnih i obiteljskih domova za starije i nemoćne dolazimo do podatka da u svim domovima zajedno ima mjesta za svega 3,7% osoba starijih od 65.g. Osim dugih listi čekanja, različitih cijena u državnim i županijskim i privatnim domovima prisutna je i nejednaka regionalna distribucija raspoloživih mjesta. Gledajući ipak sveobuhvatno, korisnici smješteni u državne i županijske domove za starije ipak su najpovlaštenija skupina hrvatskih umirovljenika jer imaju 24-satnu skrb, subvencioniranu cijenu i ipak uglavnom kvalitetnije uvjete od nekih drugih rješenja. Vlada je u 2020.g. za 48 državnih i županijskih domova izdvojila cca. 178 milijuna kuna. Prema tablici koju ovdje imam najviše novaca dobile su Splitsko-dalmatinska županija oko 23 milijuna kuna, Osječko-baranjska 17,5 milijuna kuna, Grad Zagreb 16 milijuna kuna itd., pri samom dnu ljestvice je Varaždinska županija sa 4,4 milijuna kuna. Neke županije naravno imaju više tih županijskih domova, pa je cjelokupni iznos sufinanciranja veći, no problem je da su velike razlike vidljive i u usporedbi financiranja pojedinih domova. Tako npr., o čemu sam govorila kratko i u replici, varaždinski dom za starije i nemoćne godinama je u neravnomjernom položaju u sufinanciranju od strane države, što mu naravno otežava redovno poslovanje i tjera ga nažalost u dizanje cijena korisnicima. U odnosu na broj korisnika i usporedbom kumulativnog prosjeka financiranja po korisniku u drugim županijama, Varaždinska županija odnosno Dom za starije i nemoćne u Varaždinu zakidan je za točno 3 milijuna kuna godišnje. U nešto malo više od 8.g. mi smo izgubili više od 25 milijuna kuna. Je država korisnik u Varaždinskoj županiji, u našem domu plaća točno 40% manje nego korisnicima u drugim domovima u Hrvatskoj. Ono što je nadalje važno napomenuti je činjenica da Varaždinska županija ove godine završava jednu veliku fazu ulaganja u dom, a koja obuhvaća ukupnu energetsku obnovu doma. Ta cijela investicija iznosi 33 milijuna kuna. Varaždinska županija je projekt pripremila, ona ga je aplicirala, od EU dobili smo sredstva u iznosu od 14,4 milijuna kuna, domicilna komponenta nam je osigurala dodatnih 7,3 milijuna kuna, ali za 9,3 milijuna kreditno se morao dodatno zadužiti sam dom. Dakle, svi ovi projekti, ova sredstva i kreditno zaduženje da bismo mi zapravo ulagali u vlasništvo države. Na to smo upozorili ministra i vjerujemo da će ta situacija uskoro biti riješena. Varaždinska županija kako god da bilo neće dopustiti da dom propada. Navedenim sredstvima napravljeni su veliki zahvati, obnovljeni su i uređeni i fasada i krovište i sustav hlađenja grijanja, solarni paneli, dva lifta, itd. Međutim, preostaje unutarnje uređenje, tu je važno napomenuti da je taj dom star preko 40.g. i da 40.g. upravo zbog ovakvog načina djelomično financiranja nije bio uređivan i sada je dakle uređenje unutrašnjeg interijera postalo zaista imperativ. Iz svega navedenog, prvenstveno zbog neravnopravnog statusa Doma za starije i nemoćne u Varaždinskoj županiji ključno je i hitno povećanje sredstava. O navedenom, kao što sam rekla, smo razgovarali s ministrom, najavljeno je da će ta nepravda biti ispravljena, vi ste to danas potvrdili, evo samo molim nekakve konkretnije rokove. Što se samih predloženih dopuna tiče važno je reći da se domovi s ovom pandemijom bore sada već 9 mjeseci. Mi smo kao županija, jedna od svega 3 županije u Hrvatskoj osigurali posebni dislocirani, dislociranu lokaciju za covid bolesnike uz pomoć ministarstva na čemu zaista zahvaljujemo. No provođenje propisanih mjera uz redovan rad donijelo je jako mnogo dodatnog posla i angažmana, često nemogućeg radnog vremena i cijeli niz neplaniranih troškova. Uz to osoblje u domovima kontinuirano je naravno izloženo ljutnji i korisnika koji često imaju manje razumijevanja za tu cijelu situaciju, ljutnje njihovih obitelji jer ne mogu doći do njih, naravno uz stalnu strepnju kada će im virus ući u dom. Ja ću kratko prepričati kako to izgleda u stvarnom svijetu doma za starije i nemoćne koji je prije mjesec dana, mjesec dana imao proboj virusa. Dakle, dvije sestre u domu od početka ove situacije do sada su uzele preko 800 briseva za korisnike i radnike, a kako bi se još u tijeku dana dobili testovi na pozitivne korisnike i kako bi ih se stavilo u izolaciju. Otvoren je covid odjel u kojem ima trenutno 20 pozitivnih korisnika o kojima je brinula jedna sestra u smjeni od 24 sata, ukupno 3 koje su se izmjenjivale po danima. Sada su ostale samo dvije koje rade svaki drugi dan 24 sata, dakle cijeli dan. Na cijeli dom od 340 korisnika rade po 2 ili 3 sestre u smjenama od 24 sata, a gotovo polovina korisnika u domu je slabo pokretna ili nepokretna. Kuhinja koja priprema i servira hranu, sada u sobama korisnika, radi u dvije grupe po smjenama od 14 sati, svaki drugi dan i tako već mjesecima. Od 14 čistačica zbog mjere izolacije i samoizolacije u jednom ih je trenutku radilo samo 6 u smjenama po 12 sati, bez slobodnog dana. Od 5 pralja, zbog jedne pozitivne, u jednom trenutku, 4 su bile u izolaciji, ostala je raditi samo 1. U ovom trenutku zbog pozitivnog nalaza ili samoizolacije, od ukupno 97 zaposlenih radi tek 30 zaposlenika. I sada ravnateljstvo i osoblje zaista pita što se ovim dopunama zakona rješava? Što se tiče radne izolacije, a u kontekstu radnih uvjeta koje sam navela, za nju ne postoje uvjeti. Ljudski resursi, a teško da bi to radnici, ne postoje uvjeti, ne postoje ljudski resursi, a naravno da i radnici nisu, obzirom na uvjete kakvima rade već mjesecima, nisu to skloni prihvatiti. Kada pak govorimo o preraspodjeli radnog vremena, mora bit jasno da mi ovdje ne govorimo o nekim djelatnosti gdje se radno vrijeme može preraspodijeliti. To je primjerice, moguće u turizmu. vi radite 9 mjeseci prekovremeno pa onda u onih preostalih mjeseci radite manje ili se na odmoru. Ovdje sezona traje cijelu godinu, dakle u ovom trenutku bilo kakva takva preraspodjela radnog vremena zapravo je nemoguća. Već sada je dakle, kontinuirano prisutan premali broj radnika. Kontinuirana bolovanja i mnogi ne stignu uopće niti koristiti predviđeni godišnji odmor. U ovom trenutku radnicima se ne smiju, a i nemaju se čime platiti prekovremeni, ne mogu se zaposliti zamjene jer za to u proračunu ne postoje sredstva. Prekovremeni sati pretvaraju se u slobodne dane koji se onda ne mogu iskoristiti. Ovo su nekad od iskustva radnih i životnih uvjeta u domovima za starije i nemoćne. Mi svakako cijenimo intenciju i ministra i ministarstva da pokuša popraviti situaciju, olakšati rad i dobro je da se stvorio ovaj pravni okvir za, kao temelj za daljnje donošenje odluka. Mi ćemo podržati donošenje ovog zakona, ali svakako tražimo od ministra da poduzme konkretne korake kako bi se stanje u domovima popravilo i kako bi se omogućio koliko toliko normalan rad i funkcioniranje svih zaposlenih. Time njihovih obitelji, naravno, koji su isto u teškoj situaciji i naravno, kvalitetniji život korisnicima. I za kraj, željela bi zaista dati punu podršku, ovdje često spominjemo medicinske radnike, liječnike, sestre, ne znam da li smo spomenuli da sada sve zaposlenike, djelatnike i sestre u domovima za starije i nemoćne, pa ovim putem njima izražavam posebnu, posebnu podršku. Hvala vam.
Hvala i vama. Sada će biti na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovana kolegice Ivana Posavec Krivec. Hvala vam. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Državna tajnice sa suradnicom. Pred nama je prijedlog zakona o dopuni Zakona o socijalnoj skrbi sa konačnim prijedlogom zakona. Na samom početku, dozvolite da izrazim naše veliko nezadovoljstvo što danas raspravljamo samo o izmjenama spomenutog zakona, a ne raspravljamo o novom Zakonu o socijalnoj skrbi koji su tadašnjica ministrica, naša kolegica i sadašnji premijer najavili još u siječnju ove godine riječima, zakon je u završnoj fazi i on na cjelovit i kvalitetan način rješava pitanje nadzora nad institucijama i domovima. Taj dugo očekivani i najavljivani zakon navodno bi trebao bolje regulirati i sva ostala pitanja u sustavu socijalne skrbi, problematiku njegovatelja, roditelja njegovatelja, zajamčene minimalne naknade, osobe s invaliditetom i svih ostalih skupina u sastavu socijalne skrbi i niz drugih problema koji se gomilaju u sustavu i na koje ukazuju korisnici. Danas ste, državna tajnice, uvodno rekli da je novi zakon u nacrtu. Postavljam pitanje, znači li to da ste odustali od ovog zakona koji je još u proljeće bio završen, koji je priredila prethodna ministrica? I onda nakon tog najavljenog zakona, prošli su izbori, novi zakon je nestao sa političke scene i sada početkom prosinca dobivamo zakon koji se tematski nadovezuje na raspravu koju smo vodili sinoć ovdje u HS-u, a koja se ticala zaštite naših građana od zaraznih bolesti. Svi smo svjedoci da je pojavom zarazne bolesti Covid-19 još u ožujku ove godine uopćeno otežano provođenje djelatnosti socijalne skrbi, što je u kontinuitetu do danas dovelo do nedostatka dovoljnog broja radnika za obavljanje redovitih poslova. Nažalost često smo u ovom periodu svjedočili o kobnim posljedicama proboja virusa u ustanove u socijalnoj skrbi, ali i o nedostatku potrebne zaštitne i medicinske opreme. Mi u Klubu SDP-a već duže vrijeme naglašavamo da se država nalazi u izvanrednim okolnostima, pa čak i u izvanrednom stanju. Naglašavamo i da su u tom stanju najugroženije, najslabije društvene skupine, ali i oni kojima se uslijed krize pogoršava socijalni položaj kućanstava, što je za razliku od Hrvatske prepoznalo 126 zemalja svijeta i uvelo niz novih mjera kao odgovor na krizu. Hrvatske je jedina u Europi koja nema paket mjera za socijalnu zaštitu u uvjetima pandemije. U državnom proračunu za iduću godinu nisu predviđena sredstva za ranjive skupine, nego se na poziciji socijalne zaštite skida 3 milijarde kuna. Nažalost dok mi iz SDP-a, s jedne strane predlažemo mjere koje proširuju mrežu socijalne sigurnosti na različite društvene skupine, Vlada i resorno ministarstvo pokazali su potpunu pasivnost na području socijalne zaštite, a time i nezainteresiranost za kvalitetu života najranjivijih dijelova društva. Sada smo na neki način kao društvo dovedeni pred zid i nužno je posezanje za rješenjima koja su predmet izmjena ovog zakona i odmah ću na početku naglasiti da će klub SDP-a podržati predložene izmjene zakona jer one proizlaze iz prijeke potrebe rješavanja konkretnih kriznih situacija radi osiguranja obavljanja djelatnosti u ustanovama socijalne skrbi i kod pružatelja socijalnih usluga s kojima ministarstvo ima sklopljen ugovor za pružanje usluga. Nažalost ove izmjene su nužne jer do sada nema zakonske osnove kojim je moguće u sustavu socijalne skrbi odrediti organizaciju rada na način da se osigura redovno obavljanje djelatnosti i zadovolje potrebe korisnika, odnosno mobilizira radnike u sustavu i rasporedi ih se na mjesta gdje za to postoji potreba za vrijeme trajanja izvanrednih okolnosti, a potreba postoji iz više razloga. Jedan je i zapuštenost sustava u kojem je izostalo dostatno ulaganje u ljudstvo i opremu. Sada dolazimo do apsurdne situacije da se omogućava preraspodjela ljudi, ali s druge strane je jasno da u sustavu tih ljudi ni nema, nema ih dovoljno. Posebno je prisutan manjak zdravstvenih radnika i njegovateljskog osoblja u domovima za stare i ustanovama za osobe s invaliditetom koji su dodatno opterećeni covid infekcijom i podliježu mjerama izolacije. Danas je potrebno uputiti posebnu zahvalu svim radnicima u sustavu socijalne skrbi, zdravstvenim i nezdravstvenim. Svjedočimo da na terenu svi zaposlenici moraju brinuti o korisnicima koji su u ustanovama. Nameće se i pitanje ugroze funkcioniranja onih ustanova kojima je osnivač lokalna ili regionalan razina i koji svoja sredstva ulažu u ljudstvo i opremu, a država o njima uopće ne brine odnosno samo ugovorom osigurava minimalna sredstva za pružanje usluge korisnicima koji su iz cijele zemlje. Svake godine država osigurava sve manje sredstava, a županije unaprijed planiraju pokrivanje njihovih gubitaka jer s tim decentraliziranim sredstvima ne mogu opstati. Danas možda te ustanova u koje lokalna i regionalna vlast ulaže značajna sredstva i dodatno stradavaju jer dobro rade i imaju bolju epidemiološku sliku, dostatnu opremu i zaštitna sredstva, imaju ljudstvo. Ovime će se svesti na istu razinu i ne znam tko će procijeniti npr. iz koje ustanove u Sisku se mogu uzeti ljudi i prerasporediti u Split. To pojednostavljeno znači da dom u Splitu može dobiti stručnjake iz drugih ustanova u sustavu jer imaju najviše zaraženih otpočetka. Solidarnost u ovim trenucima izuzetno je bitna, ali dugoročno ovo ne može biti dobro za ustanove socijalne skrbi. SDP će podržati ove izmjene, ali i dalje inzistiramo na potpunom preuređenju sustava i novom zakonu. Bojimo se da je ovo još jedan korak dalje od potrebnog nastavka decentralizacije i nažalost čavao u lijes primjene europske socijalne politike u RH. Istovremeno ukazujemo i na problem koji se javlja i u zdravstvu i koji treba paralelno rješavati primjenom istog modela za ulazak u sustav rada zdravstvenih djelatnika koji su na Zavodu za zapošljavanje i čekaju pripravnički ugovor ili stažiranje. Radnici u sustavu su na rubu snaga, iscrpljeni su fizički i psihički jer sad već rade dugačke i neprekidne smjene. Ovaj zakon podržavamo prvenstveno jer je njegovo donošenje jedini način da u ovim uvjetima i nastalim okolnostima osiguramo prijeko potrebnu skrb za osobe u sustavu socijalne skrbi. To uključuje organizaciju rada s mobilizacijom ljudstva, rekvizicijom opreme i prijevoznih sredstava, privremenu uporabu poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga ustanova socijalne skrbi čiji je osnivač RH, od jedinica lokalne ili područne samouprave, te pružatelja usluga s kojima ministarstvo ima sklopljen Ugovor o pružanju usluga socijalne skrbi. Zakon predviđa i preraspodjelu radnog vremena u trajanju do 12 sati tijekom 24 sata i izolaciju radnika u prostorijama pružatelja socijalne usluge odnosno radnu izolaciju koja ne može trajati u kontinuitetu duže od 10 dana. Stručnom i drugom radniku može biti naloženo da svoj pripadajući odmor koriste u radnoj izolaciji ustanove odnosno da, kratko rečeno, budu izolirani od svojih obitelji. Takvih pokušaja organizacije rada primijenile su neke ustanove u periodu epidemije korona 19 virusa i u nekim dijelovima Hrvatske su zaživjeli. Državna tajnica danas je spomenula da je takvih u Hrvatskoj preko 200. Potrebno je naglasiti da se preraspoređeno radno vrijeme ne smatra prekovremenim radom. Izuzetno je važna odredba zakona i mi ju iz Kluba SDP-a pozdravljamo koja propisuje da stručni i drugi radnik mora dati svoju pisanu suglasnost za ovakav oblik rada. Ukoliko radnik nije suglasan zbog toga ne smije trpjeti štetne posljedice. Time izbjegavamo i moguće radne sporove i tužbe. Prihvatljiva nam je i intervencija koju je izložio kolega u ime Kluba lijevo-zelenog bloka i spremni smo ju podržati. U ime Kluba SDP-a posebno ću naglasiti da se starije osobe smatraju najugroženijom populacijskom dobnom skupinom s obzirom na posljedice zaraze Covid-19 virusom na njihovo zdravlje. A najugroženiji među starijim osobama su one koji su smješteni u institucijama odnosno domovima za starije i nemoćne osobe. Vjerujemo da će i ovaj zakonski prijedlog doprinjeti poboljšanju kvalitete života u domu za starije u vrijeme epidemije i opasnosti koju pojava virusa može imati u zatvorenim uvjetima. Djelatnici su na rubu snaga i nije čudo što se svakom korisniku odnosno danas često i pacijentu u sustavu socijalne skrbe, skrbi ne može posvetiti puna pažnja. Cijela ta atmosfera zasigurno negativno utječe na psihičko zdravlje svih nas, a pogotovo starijih i nemoćnih koji su smješteni u domovima u kojima zbog korone trenutno nema posjeta. SDP ustraje na zahtjevu prema Ministarstvu rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike i traži da se odmah formira multidisciplinarni radni tim i osmisli paket mjera za socijalno ugrožene građane, da se iz tekuće pričuve pronađe novac za njihovu elementarnu zaštitu. Na samome kraju želim podsjetiti da je nažalost većinom ovdje u HS prije nepunih tjedan dana odbijen i zaključak SDP-a o potrebi donošenja Zakona o inkluzivnom dodatku i osobnoj asistenciji. Kažem to danas na Međunarodni dan osoba s invaliditetom. Hvala.
Idemo dalje, sada će govoriti u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina poštovani kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku rasprave htio bi reći kako će Klub zastupnika nacionalnih manjina podržati ovaj prijedlog zakona, no osim sadržaja ovih izmjena nešto kasnije osvrnut ću se na još par stvari vezanih uz Zakon o socijalnoj skrbi odnosno sustavu socijalnih skrbi u Hrvatskoj. Jasno je da je pandemija korona virus dovela do okolnosti kakve nikad nismo imali u modernoj povijesti čovječanstva i stoga je ovaj prijedlog logičan korak u organizaciji sustava socijalne skrbi. On predstavlja osnovu za donošenje pojedinačnih odluka nadležnih ministra radi mobilizacije radnika, rekvizicije opreme prijevoznih sredstava, privremene uporabe poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga, ustanova socijalne skrbi čiji je osnivač RH jedinica lokalne samouprave ili pružatelja usluga sa kojima ministarstvo ima sklopljen ugovor o pružanju usluga socijalne skrbi. Jasno je da je potrebno na poseban način urediti područje radnog vremena zaposlenih kod pružatelja socijalnih usluga, a osobito onih koji skrbe o posebno osjetljivim skupinama građana koji su pak najugroženiji u pandemiji. U slučaju nastanka posebnih okolnosti u sustavu socijalne skrbi nužno je propisati mogućnost mobilizacije stručnih i drugih radnika i urediti područje radnog vremena, rekvizicija opreme i prijevoznih sredstava te privremene uporabe poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga čime će se osigurati redovito obavljanje djelatnosti i zadovoljavanje potrebnih korisnika. Sve ovo navedeno trebalo bi olakšati funkcioniranje sustava socijalne skrbi dok traje epidemija korona virusa i logično je podržati takav prijedlog. No kada govorimo o sustavu socijalne skrbi zakona koji regulira moram istaknuti par stvari za koje se zalažem već godinama, a koje direktno utiče ponajviše romskoj zajednici u RH. Moram istaknuti da sam još prije šest godina tražio sam izmjene ovog zakona, svi dosadašnji resorni ministri s kojima sam razgovarao obećali su izmjene, ali od toga nikad nije bilo ništa. U sadašnjem zakonu postoji nekoliko nelogičnosti koje mi se ne čine u skladu sa stvarnim životom odnosno stvarnim situacijama koje postoje na terenu. Primjerice, i dalje mi je neshvatljivo da se korisnik socijalne pomoći u nikakvom opsegu ni obliku ne smije koristiti osobno vozilo i ne samo da ne smije biti vlasnik vozila makar i onog najjeftinijeg već ne smije ni koristiti posuđeno vozilo da bi se prevezao od točke A do točke B pa makar išao po lijekove i u dućan. A znamo svi gdje se nalaze romska naselja, uglavnom udaljena od gradova i sela, često i više od desetak kilometra bez dostupnog javnog prijevoza. E sad volio bi da mi neko kaže, na koji način bi osoba trebala doć iz romskog naselja do grada udaljenog 10 do 15 km bez javnog prijevoza, a ne sme koristiti automobil jer će mu socijalna naknada bit oduzeta? Ponavljam još jednom, ne samo ako ima automobil u vlasništvu već i ako koristi posuđeni. Volio bi znati na koji način se državni proračun štiti tako da netko mora pješačiti po lijekove i hranu? A poneki zaposlenici sustava socijalne skrbi često odaju dojam kao da čekaju da uhvate Roma u korištenju nekog vozila i odmah mu oduzmu socijalna sredstva. U tome su efikasni i ponašaju se kao da su policija ili tajna služba koja nadzire ljude. Nažalost, neke druge segmente svog posla ne obavljaju na isti takav način. Znam mnogi će sada reći da nisam u pravu i da se ne može imati automobil i koristiti socijalna pomoć, ali molim vas da mi netko objasni kako je to automobil vrijedan primjerice 10-ak tisuća kuna neki luksuz zbog kojeg bi trebalo izgubiti socijalu? Mislim da ne trebam posebno isticati da automobil danas ne spada u nešto luksuznu već spada u nužne potrebe, a dodatno sam već objasnio koliko je potrebno u romskim naseljima gdje nema javnog prijevoza. No, promjene se ne treba bojati, već kod njihovih donošenja treba uzeti u obzir i zdrav razum te okolnosti koje postoje u stvarnom životu, a ne samo u birokratskim uredima. Svojevremeno je bilo otpora i prijedloga da ljudi koji rade radove za javno dobro ostane i iznos socijalne pomoći ako se time ustvari radilo suprotno od logike stvaraju se mnogi umjesto rada birali su ne rad, ne nužno zato što su lijeni već se u tom kontekstu nije isplatilo raditi. Mnogi su time sami sebi napravili veću štetu jer je upravo zaposlenost jedan od uvjeta lakše integracije. No osim što se time omogućilo da ljudi zarade iznos dovoljan za pristojan život ujedno tako se moglo saznati tko je bio, a tko nije bio spreman raditi kako bi pored socijalne pomoći mogao zaraditi dve ili tri tisuće kuna. Tako se najlakše uvidi tko ne želi raditi već radije samo da prima socijalnu pomoć. Imamo primjer iz drugih zemalja kako to dobro funkcionira, primjerice Belgija. Korisnici socijalne naknade u toj državi imaju obavezu raditi poslove za opće dobro i sad ako korisnik, primjerice ide raditi u šumariji tri sata dnevno kako bi ispunio obavezu prema državi ima mogućnost ostati i odraditi puno radno vrijeme, a razlika mu je isplaćena kao plaća te mu ostaje i naknada. Želio bih da se prisjetite još jedne stvari koju su želili uvesti u sustav socijalne skrbi, a to je bilo uvođenje opcije vaučera za hranu umjesto zajamčene minimalne naknade propisane Zakonom o socijalnoj skrbi. I nemojmo se lagati, taj prijedlog su neke političke opcije davale zbog Roma ne zbog bilo kojih drugog iako bi takva odluka štetila i svim ostalim građanima koji ovise o zajamčenoj minimalnoj naknadi. I tada se želilo od strane nekih političara da zbog postupka pojedinaca ispašta cijela romska zajednica odnosno svi građani RH jer bi izmjena zakona utjecala na sve socijalno ugrožene građane kojih je nažalost jako mnogo. Osobno sam dosta puta organizirao sastanak sa predstavnicima jedinicama lokalne samouprave i predstavnicima centara za socijalnu skrb i pokušavajući pronaći načine za ujednačavanje primjene Zakona o socijalnoj skrbi. Naime, kako sam već govorio praksa čak i danas pokazuje kako socijalni radnici interpretiraju zakon na različite načine, a da se prihvatio poziv nekih lokalnih političara i usvojio takav prijedlog onda bi dobili i veću diskrecijsku moć da odluče kome dati bon, a kome dati naknadu. Romsku zajednicu u velikom postotku sačinjavaju mlada i radno sposobna populacija i svaki Rom koji prima socijalnu naknadu predstavlja višestruki gubitak za našu državu i za našu romsku zajednicu. Znam da nije jednostavno izabrati teži put već je često i jednostavnije primijeniti populistička rješenja. No ja radije biram teži put i pozivam sve ostale da zajedno s nama pokušaju pronaći dugoročno rješenje osmišljavanjem i realizacijom projekata socijalne i … [[Govornik se ne razumije]] i ostalih socijalnih ugroženih građana. A da bi u tome i bili uspješni, da bi osmislili i realizirali te projekte potrebno je imati dobar zakonodavni okvir, sadašnjim Zakon o socijalnoj skrbi nije idealan, no nije loš. Nadam se i pozivam vladu da u relativno skorom roku iziđe sa prijedlogom novog Zakona o socijalnoj skrbi ne samo zbog Roma već zbog svih građana koji se taj zakon tiče, a ja ću vrlo, vrlo aktivno sudjelovati u raspravi oko tog zakona i davati konstruktivne prijedloge koji će uvažiti realnost naše zajednice. Hvala.
Hvala i vama. Sada ćemo molim vas obrisati govornicu i onda nakon toga ide Klub zastupnika Domovinskog pokreta, poštovani kolega Davor Dretar. Hvala vam. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedniče HS, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo počet ću sa jednim citatom starog rimskog filozofa Seneke „Ništa nije žalosnije od starca opterećenog godinama koji osim svoje starosti i nema drugog dokaza da je živio“, Dakle, starost je nešto što očekuje sve nas. Starost je nešto što treba biti i proživjeti dostojanstveno, dostojno čovjeka i naravno u krugu svojim najbližih. Naša hrvatska tradicija i katolički nauk uče nas da poštujemo stare i nemoćne, pa oni u našoj tradiciji koja se ogleda i kroz pisnu književnost možemo vidjeti mnoge primjere poštivanja starijih osoba. Nažalost, kod nas situacija jest takva da naši starci, naše stare i nemoćne osobe ponekad svoje posljednje godine koje bi im trebale biti zlatne, kako se to o njima nekada i kaže, proživljavaju na mnoge druge načine samo ne na te zlatne i dostojne čovjeka, da o nekom uživanju u starosti i ne govorimo. Grozomoran podatak da je prosječna mirovina u Hrvatskoj tek nešto mrvicu veća od 2.500 kuna jasno govori o tome da naše starije osobe i nemaju nekog velikog izbora. Socijalni domovi za starije i nemoćne su, znamo i sami kakvo je stanje i nećemo nikoga ovdje napadati nego samo jasno iznijeti činjenicu da su pretrpani, da su redovi odnosno čekanja za mjesta po 6. 7, 8.g., a ponekad i više od desetljeća. Evo i moja majka je u istoj situaciji, čeka već godinama i raduje se odlasku u dom iako je kod nas u Hrvatskoj ponekad još uvijek zastupljeno jedno ono staro razmišljanje „jao, dali su roditelja ili roditelje u dom“ gdje se to smatra nečim negativnim kao što će reći zajednici, a što će reći ljudi i naravno kako će naši stari tamo živjeti. Tu pak postoje ogromne razlike, od onih domova za starije i nemoćne koji su kao i kao osnivača imaju hrvatsku državu do onih koji su privatni, dakle rezultat privatne inicijative i potpisanih ugovora sa nadležnom državnom ustanovom. Bio sam nedavno član žirija tj. prošle godine u ovome mjesecu, član žirija na glumačkim susretima starijih osoba odnosno domova starijih osoba u Domu Medvešćak ovdje u Zagrebu na Iblerovom trgu i vidio sam prekrasan dom i izvanredne ljude koji tamo rade, vidio sam 10-tak glumačkih skupina, osoba starije životne dobi i iskreno ću vam reći, oduševio sam se koliko još u njima ima energije, koliko u njima ima talenta, koliko ima volje i ljubavi za životom. Nažalost, možda nekih tjedan dana nakon toga bio sam u Hrvatskom zagorju na području Gornje Stubice gdje su me zamolili da pođemo vidjeti jedan dom za koji budem skroz iskren nisam imao snage otići to vidjeti jer su mi rekli da tamo starci leže u uvjetima koji nisu dostojni kućnih ljubimaca odnosno domaćih životinja, a kamoli čovjeka. 15.000 je takvih ljudi štićenika domova, liste čekanja, rekoh već, kilometarski su duge, a mi se u sustavu privatnih staračkih domova borimo naravno da zadržimo osnovno dostojanstvo tih staraca, potpisuju se ugovori za koje se opravdano sumnja da u njima baš i nije sve najbolje dogovoreno. Znamo i sami da starački domovi privatni često prekoračuju dogovorene kapacitete smještaja svojih štićenika, oni tamo žive u neadekvatnim uvjetima, ponajprije sigurnosnim. Evo kako je već poštovani kolega Bartulica spomenuo, ove smo godine svjedočili strahovitim događajima u Dugom ratu gdje su poginule dvije osobe i eto na području moje izborne jedinice u Andraševcu gdje je poginulo čak 6 osoba, u oba slučaja radilo se o požarima, dogodio se ovaj, u Andraševcu se dogodio u siječnju. Možemo sad samo pretpostaviti jesu li se ti starci dodatno pokušavali grijati što je na kraju i dokazalo izvješće stručnjaka koji su izašli na teren. Tih 6 osoba bili su smješteni u drvenom objektu koji se nalazio u dvorištu doma. Poznavajući način na koji se grade stambene zgrade u Hrvatskom zagorju mogu vam reći da je to nekada bila štala, najvjerojatnije, koja je eto malo dograđena i unutra su stavljeni ti ljudi koji su se morali zagrijati na neki način nekakvim grijalicama i jasno je užas u kojem su završili. Znamo da su domovi za starije u privatnom vlasništvu dobro uhodan za poneke i izvanredan biznis. Dozvolite da samo na tren skrenem pozornost na stanje kako se to kaže, nas koji smo trenutno mladež umirovljenika, koji se tek spremamo da jednoga dana postanemo ozbiljno stariji, a nažalost bojim se i nemoćne osobe. Prema podacima ankete o dohotku stanovništva provedeno od strane DZS-a stopa rizika od siromaštva u protekloj godini iznosila je 18,3%, strašno zabrinjavajuć podatak. Osobe u riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti u Hrvatskoj imamo 23,3%. prag rizika od siromaštva za jednočlano kućanstvo je 32.500 kuna godišnje, za kućanstvo sa dvije odrasle osobe i dvoje mlade djece od 14 godina 68.200 što je nešto malo više od 5,5 tisuća kuna mjesečno. Dakle, to smo mi, to je naša stvarnost, to ćemo biti mi koji ćemo uskoro puniti redove i upisivati se za smještaj u staračkim domovima jer privatne sa cijenama od 5 do 10.000 kuna nećemo moći plaćati. Kada pogledamo još neke stavke u tome izvješću moramo se istinski užasnuti, 48,6% hrvatskih obitelji ne može si priuštiti tjedan dana godišnjeg odmora izvan kuće. 52% ne može podmiriti neočekivani financijski izdatak. Dakle, kvar bojlera, hladnjaka ili nekog kućanskog aparata ili neočekivani kvar na vozilu. Kada zbrojimo podatke o mogućnosti spajanja kraja s krajem, vrlo teško, teško ili s poteškoćama u Hrvatskoj gotovo 80% stanovništva preživljava od plaće do plaće. No da ne budu baš svi tonovi crni, zaključno ćemo u ime Domovinskog pokreta reći u sustavu socijalne skrbi rade divni, vrijedni i prekrasni ljudi koji se brinu o onima koje društvo na neki način marginaliziralo, stavilo ih je u staračke domove, naročito uz užasnu pandemiju virusa covid-19 koja je čak onemogućila i one ljudske kontakte sa članovima svoje obitelji koji su im vjerujem držali glavu iznad vode. Naši stari, naši nemoćni u domovima su siguran sam u depresijama, moram priznati moj osobni obiteljski slučaj kada smo majku moje supruge ispratili na vječni počinak, a da ju nismo vidjeli zadnja četiri mjeseca. Sve je jasno nikoga ne optužujem, nikoga ne napadam, mjere su takve i treba ih poštivati, sve je jasno. Pozdravljamo od sveg srca sve vrijedne žene, sve vrijedne djelatnice i djelatnike u tome sustavu i želimo im da ne posustanu. Ali kao Domovinski pokret ne možemo podržati ove izmjene zakona jel smatramo da će propisivanje gotovo pa radne obaveze, povećanje ogromnog broja radnih sati za te ljude i pokušaj zadovoljenja tih problema tzv. slobodnim danima samo rezultirati gomilanjem tužbi prema ministarstvu odnosno nadležnoj ustanovi zbog nepoštivanja odredbi kolektivnog ugovora. Pretpostavljam da će ti ljudi odraditi svoj posao, da su oni pošteni i iskreni i oni će ga odraditi, ali ne možemo podržati zakon koji će proizvesti tužbe zbog nepoštivanja odredbi kolektivnih ugovora. I završit ću za kraj da pozdravim još jednom sve djelatnike i djelatnice, ali i sve štićenike domova sa jednom i pomalom optimističnom Ciceronovom izrekom „Nitko nije toliko star da ne bi mogao živjeti još godinu dana“. Lijepo vam hvala na slušanju.
Hvala lijepo. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Nada Murganić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Evo ja ću isto nešto reći o Zakonu o socijalnoj skrbi o ovoj izmjeni, reći ću svakako nešto i o cijelom sustavu, ali prije svega htjela bih nas sve skupa podsjetiti da je danas Međunarodni dan osoba s invaliditetom, dakle naših više prema procjenama od 500.000 sugrađana koji koriste različite naknade zbog invaliditeta ili sa osnova invaliditeta, ali su zbog nekih drugih okolnosti u toj kategoriji. Međunarodnim danom i inače takovi datumi su korisni jer tom prilikom još jedanput osvijestimo sve ono što bi trebali napraviti za takove osobe, što smo učinili i u svakom slučaju im čestitati njima na svemu onome što su učinili da oni svojim postojanjem, svojim radom i sa zalaganjem učine ovu našu zajednicu boljom. Što se tiče ovog zakona, ja bih samo rekla da je on jednostavno neminovnost koja se događa vezano za ovu našu covid krizu, nastavak je na jučerašnji zakon odnosno na jučerašnju raspravu vezano za zakon u zdravstvu i mislim da zbog pravne praznine svakako ga treba donijeti i podržati. Osim što se radi o jednoj, ajmo reći mobilizaciji radnika i upućivanju zaposlenika kod drugih pružatelja usluga, naravno i rekviziciju opreme prijevoznih sredstava i privremenu upotrebu poslovnih i radnih prostora mislim da ova preraspodjela radnog vremena i korištenje slobodnih dana u sustavu socijalne skrbi nije novost i ja se ne bojim da će tu doći do problema kao što je do sada navedeno s obzirom da je to već uobičajena praksa i nikada se nije dogodilo da bi se radilo o nekakvoj vrsti zloupotrebe. Međutim, zbog mobilizacije i rekvizicije opreme i sredstava svakako da je to poneki puta potrebno, da je to novost u ovakovim novim otežanim okolnostima života i rada i zaposlenika i naših korisnika i to je sada jedna neminovnost. Ono što sam čula u raspravi ja moram stvarno, evo možda ćete se začuditi, zahvaliti se i čestitati kolegu Dreteru koji je izuzetno sa puno senzibiliteta, ali i poznavanja i razumijevanja govorio o zaposlenicima i u sustavu socijalne skrbi. Ono što je on opisao kako je doživio naš dom, to su naši domovi umirovljenika. Dozvolite mi da budem osobna, ja sam 38.g. radila u sustavu socijalne skrbi, dakle kao neposredni pružatelj usluga i rada sa korisnicima i jako dobro znam što mi možemo, što hoćemo. Naglasila bi da su u našim ustanovama zaposlenici dugotrajno zaposleni, oni ne odlaze iz ovih ustanova ma kako bile male plaće i ma kako bilo teško. A znate zašto? Zato što su to domovi. To je s pravom naziv dom zato što su naši zaposlenici i naši korisnici u jednom toplom emotivnom odnosu, profesionalni odnos nikako ne može biti isključivo u ovoj ustanovi, u ovim našim ustanovama. A znate zašto? Zato što su naši korisnici osobe sa invaliditetom, pogotovo neki puta desetljećima smješteni u tim ustanovama i neki puta naše njegovateljice cijeli radni staž provedu i ostave ga u toj ustanovi i tu su emotivne veze i zato nama svima strašno teško padaju kritike koje možda i jesi poneki puta opravdane, ali možete si razumjeti da svakodnevni rad sa ovakvim teškim nepokretnim osobama koje imaju brojne kronične teškoće, gdje su opterećene zdravstvenim i socijalnim patologijama, gdje su odvojeni od obitelji, dakle ne samo sada u ovoj izolaciji nego i inače su odvojeni gdje ih obitelji neke ne mogu, al ajmo biti iskreni pa reći, neke ih i ne žele o njima skrbiti gdje su im ta njegovateljica, ta spremačica jedine poneki puta koje sa njima razgovaraju, jedine koje ih drže za ruku kada umiru i vjerujte taj posao zahtjeva strašno puno energije, strašno puno topline i ljubavi, ali tu ljubav mi regeneriramo upravo od naših korisnika. Vjerujte, oni su bili izuzetno zahvalni svim zaposlenicima, pogotovo kada su toliko se žrtvovali da su bili u pravom lockdownu u radnoj izolaciji da ih zaštite. Naravno, taj covid nije ušao samo u domove umirovljenika, nažalost donesen je izvana u domove umirovljenika i mislim da ovaj pristup koji imamo da se prozivaju ministri, državni tajnici, zato šta je tamo netko ostao sam i zapušten. To je toliko zlonamjerno da ja o tome više nemam šta govoriti. Da li je susjed mogao nazvati centar za socijalni rad ili direktno ministarstvo prije nego što je nazvao novinare, to bi bio pravi put i dobronamjerno? Govorimo o decentralizaciji, puna usta su nam želje za decentralizacijom. Županijski domovi su od 2001.g. decentralizirani, a mi ovdje plačemo što država nije dala dosta decentraliziranih sredstava. Decentralizirana sredstva su isključivo samo kao osiguranje za minimum, ono što moraju svi korisnici i zaposlenici imati u svim ustanovama u cijeloj Hrvatskoj od strane države. A razliku, nad standard, fala Bogu, neka daju županije, oni su osnivači. Vi jako dobro znate koliko sredstava je oslobođeno poreznom reformom u korist JLS-ova, pa ako brinemo o njima, tražimo od svojih lokalnih čelnika da ulože to u sredstva i da, u domove i da ulože u Centre za pružanje usluga zajednici. Zašto svi stariji moraju biti u domu? Neki to jednostavno ne žele, neki žele. Dakle, omogućimo im šarolike usluge, a ne samo kritizirati. I još nešto, al dobro, počela sam u dobrom smjeru, pa neću kritizirat zastupnike, ali možda bi bilo dobro da poneki puta malo i volontiramo u tim ustanovama, naravno ne sada, pa da vidimo kakav je život i rad u tim ustanovama. Evo naš zastupnik je to napravio na najbolji način. Jako dobro znam što znače te naše male fešte i kada nam dođu poznata lica ili bilo tko tko bi nas razveselio. Još jedanput ću naglasiti ono što je zaista važno i iz osobnog iskustva znam koliko mi je bilo traumatično. Kada se krene sa teškim optužbama, kada se krene s optužbama za nemar koje je dovelo do nekakvih tragedija, nasilja, koje je dovelo do smrti i upire se prstom na određenu struku, na određene ljude, čak ljude s imenom i prezimenom, to nije dobro. Vi znate da imamo ljude koji su pod različitim psihičkim opterećenjima, ljude koji to mogu doživjeti kao okidač za osvetu. Ja se ne mogu otet dojmu da je tragedija u Đakovu posljedica sustavnog medijskog linča socijalnih radnika. Hvala vam.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS, gđo. državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Koristim priliku da izrazim punu podršku svim zaposlenicima u sustavu socijalne skrbi i ukoliko će promijene zakona koje se nalaze pred nama iole pomoći kako bi njihov posao izvjesno bio olakšan Klub zastupnika SDSS-a će ga svojski podržati. Pred nama je dakle zakon o kojem smo raspravljali u 5. mjesecu i postavlja se opravdano pitanje zbog čega o njemu ponovo govorimo? O njemu ponovo govorimo zato što on ima jednu pravnu prazninu koja je, zbog kojih je zapravo ove okolnosti koje su nas zadesile, ta pravna praznina je postala još izraženija. Naime, postojećim Zakonom o socijalnoj skrbi ne uređuje se organizacija rada u ustanovama nego se primjenjuje Zakon o radu kao opći zakon i prema kojem zapravo nije moguće organizirati rad u ustanovama socijalne skrbi na način da se osigura redovito obavljanje djelatnosti i zadovolje potrebe korisnika za vrijeme izvanrednih okolnosti. E upravo postojanje tih izvanrednih okolnosti uzrokovanih epidemijom Covid-19 predstavlja osnovu za donošenje pojedinačnih odluka nadležnog ministra radi imobilizacije radnika, rekvizicije opreme i prijevoznih sredstava, privremene uporabe poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga dok te okolnosti traju, tako da dopunom ovog zakona zapravo dajemo ovlast odgovornim osobama ustanova socijalne skrbi da prema uputi ministra uvedu preraspodjelu radnog vremena, kao što smo imali prilike više puta tokom dana čuti da je u pitanju rad od 12 sati 10 dana nakon čega bi zaposlenici 10 dana bili na odmoru, međutim tokom ovih 10 dana kada rade bili bi zapravo u ustanovama i vrijeme predviđeno za odmor koristili bi je li u tim ustanovama. Kao što sam rekla na početku ovog izlaganja, ukoliko to zaista pomaže socijalnim, zaposlenicima u socijalnim ustanovama onda im, onda ih treba u toj namjeri podržati i naprosto treba propitivati i možda ćemo kroz izvjesno vrijeme imati priliku čuti nešto o efektima ove promjene, ali ako je preraspodjela na kojoj se inzistira, preraspodjela radnog vremena, nešto što je neophodno i što će unaprijediti rad, olakšati rad, ali onda učiniti i usluge njege dostupnije korisnicima, onda je to nešto na čemu treba zaista inzistirati. Međutim, možda treba razmisliti i o ovom pitanju mobilizacije stručnog radnika koje zapravo mobilizaciju stručnog radnika zapravo predstavlja privremeno upućivanje od jednog pružatelja socijalnih usluga do drugog i jedan dio ustanova socijalne skrbi, kao što smo čuli, već i sad ima problem sa potkapacitiranosti. Postavlja se opravdano pitanje hoće li se sa ovom mobilizacijom zaista ostvariti efekt koji se očekuje? Da ne budem gruba reći ću nešto što možda ne zvuči dobro, ali ne želimo da se desi presipanje iz šupljeg u prazno. Kako to, kako to preraspodijeliti i mobilizirati stručnog suradnika, osobu iz sustava socijalne skrbi iz jednog mjesta u drugo, a da pri tome nemate već problem u svojoj, u svojem prvom, u svojoj prvoj ustanovi? Evo, naprosto ne bi bilo dobro da se tako nešto desi. Evo, toliko o izmjenama i dopunama ovog zakona za kojeg, kao što sam rekla, Klub zastupnika SDSS-a će podržati. Međutim, dozvolite mi da iskoristim priliku i preostalo vrijeme kažem nekoliko stvari koje se tiču uopće problematike socijalne skrbi. Treba reći da djelatnost socijalne skrbi se nalazi u nezahvalnom položaju i kad su normalni uslovi i prvenstveno zbog potkapacitiranosti u ovom području odnosno velikog nesrazmjera između pružatelja usluge i broja korisnika usluga, a epidemijom je to, kao što sam rekla, postalo samo još izraženije i samo još vidljivije. Tako da opravdano i sa, opravdano zapravo jeste kada se kaže da je ovo jedna od najpogođenijih djelatnosti i da treba upravo zbog tog i obratiti najveću pažnju na ovu djelatnost jer smo naravno tu najosjetljiviji zato što je u pitanju zaista jedna osjetljiva skupina društva, posebno starijih i onih koji zavise od tuđe njege, prije svega od tuđe njege. Upravo zbog svega navedenog bit ću tako slobodna i dobronamjerno sugerirati nekoliko smjernica koje možda će u novom zakonu imati i svoje mjesto, iskreno se nadam da hoće, a to je recimo, praksa je pokazala da državnih i decentraliziranih domova zapravo ima premalo i da je neophodno poticati daljnju izgradnju jer nema dovoljno mjesta za smještaj socijalne kategorije umirovljenika koji ne mogu sami sebi podmiriti troškove smještaja. S tim u vezi potrebno je i cijene u privatnim domovima regulirati od strane države jer su one vrlo često nerealne u odnosu na prosječnu mirovinu. Potrebno je pojačati inspekcijski nadzor nad radom svih ustanova, kako državnih, tako i privatnih, o tome ste nešto državna tajnica, tajnica nam je nešto i rekla, i nastaviti dobru praksu umreženosti domova za starije s neprofitnim sektorom, to je nešto što je dobro i što treba istaći, posebno dakle kada im se osigura, korisnicima domova osigurava dodatne usluge i donacije proizvoda. Postoje i druge teške situacije u kojim, koje zapravo, do kojih je dovela trenutačna epidemija, a koji se mogu lagano popraviti dodatnim zahvatima u, eventualno u zakonu koji očekujemo i tiču se zapravo vrlo konkretne stvari, tiče se pripadnika srpske zajednice koju predstavljam, koje su vrlo često osobe koje žive u ruralnim krajevima i koje su posebno prometno izolirane i imaju problem sa javnim prijevozom o tome je nešto rekao kolega Kajtazi, dakle nema se pravo imati je li da biste bili korisnici socijalne skrbi, nema se pravo imati automobil. Međutim, ako imate prometnu izoliranost, onda imate dodatni problem kako otići po lijekove, kako otići na liječnički pregled i drugo. To je ozbiljan problem i apsolutno sam na strani kolege Kajtazija koji je nešto o tome konkretno rekao. Evo, otvoreno ću reći upravo jedan, Srpsko narodno vijeće provodi jedan europski projekt koji upravo osnovnu svoju smisao ima spriječiti tu prometnu izoliranost odnosno projekt se zove „Od vrata do vrata“ i provodi se dakle na, u razdoblju od 2.g. gdje se ljudi prevoze besplatno, dakle se prevoze do kako bi zadovoljili neke svoje osnovne potrebe i to je sad nešto što funkcionira, radi se o prostoru Gline, Donjeg Lapca i Benkovca. Međutim, iskreno da vam kažem, osobito sam zabrinuta šta će se dogoditi nakon 2.g. nakon što taj projekt i, nakon što se realizira, kako će se onda osigurat njihov kontakt, znači osigurati njihove osnovne potrebe jer su prometno izolirani? I druga stvar koju želim istaći također je, a tiče se, kao što sam rekla dobronamjernih sugestija, jeste poželjno je povisiti iznos zajamčene minimalne naknade koja je u 4. i 5. mjesecu primalo oko 60.000 osoba jer je dakle i za očekivati da se s obzirom na okolnosti koje nam se događaju, a tiču se epidemije, da se stopa siromaštva poveća, to je nešto o čemu, što je također za očekivati i zbog čega ne treba stavljati glavu u pijesak, to je nešto što, što nam se može dogoditi, niko ne želi, ali je, može se, zapravo vrlo moguće i toliko klub zastupnika će podržati ovaj prijedlog.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Pretpostavljam da se čujemo?
Čujemo se, čujemo se dobro.
Je, hvala lijepo i još jedanput pozdravljam državnu tajnicu sa suradnicima, jednako tako i kolegice i kolege. Od početka korona krize u fokusu pažnje svih ljudi u Hrvatskoj, od političara preko medija i onda, što je naravno najvažnije, građana je sustav zdravstva, kako se nosimo s pandemijom, ima li dovoljno kreveta i osoblja, hoće li biti dovoljno respiratora, koliko je ljudi u bolnicama, koliko ih se oporavilo, a koliko ih je nažalost umrlo. Ministar Vili Beroš ne silazi s malih ekrana i čak i onda kad bi bilo bolje za njega da siđe. Izjave, statuse, pisma i poruke liječnika, sestara, tehničara i pacijenata slušamo, gledamo i čitamo skoro svaki dan. Potpuno u sjeni toga ostao je jedan drugi izuzetno važan sustav koji se također kao zdravstvo bavi ljudima u najosjetljivijim situacijama, ranjivima, zakinutima, potrebitima ili napuštenima, to je sustav socijalne skrbi. Ovaj prijedlog zakona već je dovoljno objašnjen, omogućuje mobiliziranje radnika, opreme, vozila, prostorija, da skratim ideju zakona što je više moguće. Također se daje i ovlast odgovornim osobama da uvode preraspodjelu radnog vremena. Tom preraspodjelom je predviđeno da radnici mogu 10 dana raditi u 12-satinim smjenama s tim da za to vrijeme odmor koriste u ustanovi u kojoj rade, tako tj. u tzv. radnoj izolaciji. Ono što zakon također predviđa da za takvu preraspodjelu treba pisana suglasnost radnika, što je u redu i očekivano. Također piše da radnik koji odbije takvu preraspodjelu ne smije trpiti štetne posljedice. To me već malo više zanima kako će se osigurati i komu će radnici koji ne žele takvu preraspodjelu moći se požaliti. Ono što mi nije razumljivo je da se takav rad 12-satne smjene svakih 10 dana za redom s izolacijom na radnom mjestu cijelo to vrijeme ne smatraju prekovremenim radom. Pravo radnika na povećanu plaću u otežanim uvjetima rada propisano je Zakonom o radu i ovu situaciju trebalo bi jednako tako bolje regulirati i to je više-manje to što se tiče prijedloga. Međutim, najzanimljiviji dio je relativno kratko, ali vrlo informativno izvješće o provedenom javnom savjetovanju odnosno savjetovanju sa zainteresiranom javnošću, ono što uobičajeno zovemo javna rasprava. Na nacrt prijedloga zakona došla su 3 komentara za koje predlagač tvrdi da nisu sadržavali konkretne primjedbe. To je možda zaista tako kad uzmemo u obzir same odredbe zakona, ali meni se čini da su svaka 3 komentara sadržavala baš jako konkretne primjedbe koje kad ih se bolje promotri zapravo govore da je zakon teško ili potpuno neprovediv. Neprovediv je jer već sustav i sad radi na maksimumu ili iznad njega. Sa 6.g. kontinuirane vlasti HDZ-a nije bilo dovoljno ni za kakav pomak. Tako prvi komentar kaže: „Valja istaknuti kako većina ustanova i domova socijalne skrbi nema dovoljan broj djelatnika koji su potrebni sukladno Pravilniku o minimalnim uvjetima za pružanje socijalnih usluga, a nema ih dovoljno iz financijskih razloga. Slijedom toga kao veliki problem koji bi se mogao pojaviti u slučaju stupanja radnika je manjak radnika u vlastitoj ustanovi.“. Kraj citata. Ja ovo ne mogu nikako drugačije protumačiti nego da u sustavu već sad nema onoliko ljudi koliko je propisano Pravilnikom i bilo kakve intervencije koje se predlažu ovim izmjenama zakona samo bi pojačale kaos. Nekako mi to zvuči poznato kao da već negdje imamo sličan problem. Drugi komentar glasi: „Većina domova nema dovoljan broj radnika ni za svoje potrebe.“. Vrlo sličan kao i prvi, već i ovako nema dovoljno ljudi. A treći komentar je: „Broj zaposlenih kod pružatelja usluga u sustavu socijalne skrbi često je ispod minimalnih uvjeta propisanih Pravilnikom zbog jasnog nedostatka medicinskog osoblja, ali i drugih stručnih radnika.“ Dakle, i treći komentar iz javne rasprave govori nam isto. Govori nam nema ljudi, govori nam nema tko raditi. I sad je došao u sabor prijedlog zakona koji možda na prvi pogled ima smisla i ne bi trebao biti sporan, al čim se malo zagrebe ispod površine uvijek ista stara lista problema HDZ-ove Hrvatske. U najosjetljivijim sustavima kao što su zdravstvo ili socijalna skrb nemamo dovoljno ljudi, ni novca, niti kad je sve koliko toliko normalno. Posebno nam nedostaje stručnog osoblja. Ja sam sigurna, budući da s nama sjede i dvije bivše, u saboru i dvije bivše ministrice koje su pokrivale taj resor da je apsolutno jasno o čemu se govori. Dakle, vi možete složiti dobar zakon, možete složiti i nekakve dobre okvire, ali nažalost uvijek vam sve pada na ljudima. I onda naravno kad je došla korona, a sve skupa nepripremljeno i prenapregnuto i za normalne okolnosti nismo mogli niti očekivati ništa osim problema. Oni u zdravstvu su vidljivi odmah i svakodnevno jer je zdravstvo u žiži interesa cijele javnosti. Ali problemi u sustavu socijalne skrbi iako u sjeni mogli bi nas iz te sjene dugoročno zgrabiti za vrat. Za vrijeme ove opće korona krize mnogi će nesretni ljudi postati još nesretniji, mnogi osamljeni i izolirani još osamljeniji i izolirani, mnogi bolesni još bolesniji, siromašni još siromašniji, isključeni još isključeniji, da ne nabrajam dalje. Svi oni, naši sugrađani i sugrađanke koje koriste usluge socijalne skrbi trebat će ih više ne manje. A iz primjera ovako jednostavnog zakona jedne vrlo kratke javne rasprave dobivamo potvrdu onog što nažalost znamo. Sustav socijalne skrbi je prenapregnut i loše organiziran. Ima premalo ljudi, posebno stručnjaka, premalo novca i opreme. Zato je na kraju svejedno kako ćemo za ovaj zakon glasati. Vaša većina će ga donijeti, ali nećete ga moći provesti jer čim vi nekog preselite i mobilizirate da se pokrpa rupa na jednom mjestu tamo otkud ste tu osobu maknuli otvorit će se još veća. Korona kriza pokazala je i to sam već nekoliko puta govorila na nekakvim drugim primjerima, naravno da nam je u žiži uvijek zdravstvo, ali je i primjer socijalne skrbi vrlo, vrlo upečatljiv primjer da nam država ne funkcionira dobro, da nismo spremni na krize, niti smo se s njima u stanju nositi. Tobože ćemo se pozabaviti posljedicama korona krize, ali s druge strane nam se otvaraju još veći problemi, a to je zato, poštovani kolegice i kolege iz vladajuće većine, jer u 6.g. niste uspjeli napravit ama baš niti jedan ozbiljni pomak. Socijalna skrb je vrlo osjetljiva, tako kažem, niša odnosno vrlo osjetljivi problemi. Tu su ljudi koji, kojima treba pomoć, ljudi koji u ovom trenucima korona krize zaista vape za dobrom riječju, za lijepim pogledom, a sve ono što ne funkcionira u normalnim uvjetima u doba korona krize je neusporedivo jače i intenzivnije. Ali možemo, možete složit zakon, možete ćete ga izglasati što ćete ga vjerojatno izglasati bez obzira na to kako mi glasamo, ali ono na čemu sve pada su ljudi. Bilo je premalo ljudi u sustavu i prije korona krize. Čak i privatni domovi koji su znatno više mogli platiti svoje djelatnike nego što se to plaćaju u tzv. domovima koji su društveni … [[Govornik se ne razumije]] , tako ih oni zovu, kolokvijalno ih zovem ja, nisu uspjeli naći djelatnike jer ljudi koji su bili djelatnici ili u zdravstvu ili, i ono pomoćno osoblje koje je bilo važno je otišlo potražiti svoju sreću negdje drugdje. Stoga, ovom izmjenom zakona vi ćete samo pokrpati rupe, ali tamo otkud ćete uzeti i tamo gdje ćete preseliti nastat će još veća rupa. Stoga ovaj zakon logično je da ide, logično da ste ga napravili, ali je on pokazao, zapravo i pokazuje da imamo problem u sustavu. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i HSU-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Ja sam jedan od rijetkih koji je u nastupnom govoru Vlade RH koji nije kritizirao stvaranje mega Ministarstva rada i socijalne, mirovinskog sustava i socijalne skrbi iz razloga što sam smatrao da tada međuresorna suradnja u okviru jednog ministarstva neće biti, neće biti upitna. Međutim, to ministarstvo još nije iznjedrilo jedan kvalitetan prijedlog pomaka u sustavu socijale. Namjerno govorim socijale jer ću poslije problematizirati neke, neke druge stvari. Ono što sam već reko povodom nemilih događaja u domovima za starije osobe da je sustav sada važećeg naziva sustav socijalne skrbi zapušten i bremenit problemima koji se godinama nisu rješavali. Sustav nije transparentan, sustav ne štiti štićenike, a nazvali smo ih štićenicima, što znači da štićenje tih ljudi sa svim njihovim potrebama je prvi prioritet i zakonodavac o tome kroz organizaciju, kroz standardizaciju mora voditi računa. Sustav ne skrbi o potrebama ljudi, ne uvažava njihovo psihofizičko stanje, pogotovo ne u uvjetima Covid-19 odnosno ove pandemije. Ljudi ne smiju i ne mogu biti zatočeni u prostorima domova za starije osoba, mora se moći naći način da imaju vremena za šetanje, za, prostora i vremena za šetanje, rekreaciju, najgorije je što je jednog čovjeka da možete, najgore je što se čovjeku može dogoditi je da ga zatvorite. Ovaj prijedlog zakona, ja neću kritizirat ovaj prijedlog zakona jer ovo što se rješava prijedlogom zakona moglo se je riješiti Pravilnikom ministra. Radi se o preraspodjeli radnog vremena o upućivanju djelatnika u sustavu socijalne skrbi pod ugovorom sa državom, sa ministarstvom na posao u drugi objekat gdje postoji potreba ili zbog bilo kojih okolnosti za radom tog djelatnika. Dakle, u normalnim okolnostima i sada isto tako ovaj prijedlog zakona ne bi trebao jer ministarstvo ako ima ugovor može obvezati svoje subjekte jer ih plaća, dakle i Pravilnikom ministra, dakle potpuno bespotrebna, bespotrebna procedura. Ono o čemu je ovdje bilo govora, ja vam skrećem pažnju, više puta u raspravi je govoreno „starački domovi“. To su domovi za starije i nemoćne osobe jer ako govorimo „starački domovi“ onda naučimo nešto. Starost počinje u 75.g. života, tamo nisu svi koji su stariji od 75.g. Duboka starost, šta ćemo onda imati domove za duboku starost ili početnu starost ne, dakle govorimo onako kako piše na tim domovima, domovi za starije i nemoćne, pustimo te terminologije koje govore o nečem, o nečem drugom, o enciklopedijskoj podijeli u starosnoj, u starosnoj dobi. Ono što je zajedničko, što je zajednički nazivnik svih domova, državnih domova, županijskih domova, zaboravimo reći da postoje i gradski domovi, postoje bogatiji gradovi u RH koji su sami financirali gradnju domova, koji otplaćuju anuitete, koji upražnjavaju sve standarde što se tiče i samog objekta i same usluge prema korisnicima koji vraćaju kredite i još subvencioniraju svojim sugrađanima dio troškova tih domova koji nisu tako, tako mali uz njihovu recimo mirovinu. Dakle, gradske domove uopće nismo spominjali jer su najnoviji, jer su među kvalitetnijima u RH. Imamo privatne domove i imamo obiteljske domove. Što je svima njima zajedničko? Financiranje nije jer van županijskih i državnih domova svi ovi drugi su na nekom drugom financiranju, nisu u mreži, ne obuhvaćaju ih decentralizirana sredstva. Prema tome, šta bi to trebalo biti? Trebao bi biti zajednički nadziv, nadzor nad radom tih domova. Ne može se dogoditi, jutros čujem zaposlili smo 30 novih inspektora, ne može se nakon takvog zapošljavanja dogoditi da se pronađu ilegalni domovi, ne može. Ili mi ne znamo čitati sustav ili naše statistike su bezvrijedne. Pa u ovoj zemlji po osobnoj iskaznici možete naći podatke o svakome. Po OIB-u možete znat svaku njegovu imovinu, svaku njegovu investiciju. Ljudi, šta mi to radimo? Imamo 30 inspektora koji idu tražit po terenu ili čekaju prijavu nekoga, čekaju nekoga prijavu koji nije dobio smještaj u, ajmo reć, državnom ili županijskom domu, pa je moro se snaći zbog toga jer mora raditi, pa je našo negdje neki privatni dom, čekamo neku takvu prijavu nekog susjeda o nehumanim uvjetima. Ti inspektori moraju znati pobrojati sve domove gdje su, kakvi i moraju imati totalnu kontrolu na terenu, moraju biti u funkciji preventive, a ne penalizacije onoga. Moraju doć, moraju reć to, to, to, to ne valja, imaš taj rok da otkloniš, ne doć sad ćemo mi, sad ćemo mi kažnjavat. Sjećam se izvještaja prema Međunarodnoj organizaciji rada koji su govorili da je Hrvatska najgora jer misle da inspektori trebaju kažnjavati. Njihova zadaća je preventiva. I ono šta bih rekao i danas, u dnevnom tisku se pojavio Dom iz Petrinje. Ja ne želim to, ili okolice Petrinje, ja ne želim to komentirati, ali minimum pristojnosti bi bilo da tamo odu ne jedan, tri inspektora i da sve ispitaju. To bi bio minimum pristojnosti jer kad neko samo spomene da se korisnici domova vezuju ili tako nešto, to bi bio minimum, minimum pristojnosti odmah krenuti u akciju. Takva bi trebala biti državna administracija. I zadnje što želim problematizirati, imamo uvjete pandemije Covid-19 i govorimo o zdravstvenoj zaštiti. Zašto mi nikada i se ne upitamo da li je termin „socijalna skrb“ ispravniji ili bi to bila „socijalna zaštita“. E, skrbiš ovako, onako, daš sve od sebe i možeš se pokrivat. E, kad bi to bila socijalna zaštita onda bi morali, onda bi morali reći postoji granica dostojanstva naših građana ispod koje nitko ne smije živjeti. Vrlo, vrlo sveobuhvatan projekt, vrlo velika odgovornost socijalne države prema svojim građanima. Ali tada bi se morali boriti i zaštititi naše sugrađane od pošasti ovrha. Tada bi morali znati kome je zbog ovrhe egzistencija ugrožena, tko više nema nigdje nikoga i o kojima moramo kao društvo štititi. Ali moramo temeljne premise promijeniti. Ne možemo sa ovim gledanjem na stvari napraviti ili konstruirati zaštitu od siromaštva naših građana. Mi moramo reći „popu pop, bobu bob“ i nazvati probleme pravim imenom. Zato do danas i do ove pandemije bih se mogao složiti sa nazivom socijalna skrb. Danas i od danas dalje jer idemo u sve teža i teža vremena ja mislim da bi ne samo termin, nego sadržajno oblikovanje socijalne zaštite bilo elementarna potreba hrvatskih građana jer tonemo sve dublje i dublje u zonu siromaštva. Meni se svakodnevno takvi ljudi javljaju. Suosjećam s njima, ali ne mogu pomoći više od ovoga. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na pojedinačne rasprave, napravit ćemo stanku malo radi provjetravanja, pa ćemo se opet naći u 12.05 minuta. STANKA U 11.48 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12.08 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege stanka nam je završila, pa idemo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. U ovo doba pandemije kada bilježimo brzorastući broj novozaraženih i umrlih u Republici Hrvatskoj najveći teret svakako na svojim leđima nosi zdravstveni sustav. No, izrazito je pogođen i sustav socijalne skrbi. Najviše obolijevaju i umiru naši sugrađani starije životne dobi s komorbiditetima, no ne samo stariji. Obolijevaju i osobe mlađe i srednje životne dobi bez komorbiditeta. I stoga koristim ovu priliku da istaknem da je tu činjenicu potrebno redovito komunicirati sa javnosti s čime se na moju repliku jučer složio i ministar Beroš. U protivnom ćemo i dalje slušati neprimjerene komentare pojedinaca da bi stariji ionako umrli od nečeg drugog ako ne od Covid-a što je nedopustivo. No vratimo se na realnu problematiku koja se veže uz mobilizaciju radnika u domovima za starije i nemoćne osobe. Zakon uključuje i pružatelje usluga s kojima ministarstvo ima sklopljen ugovor o pružanju usluge socijalne skrbi razmjerno broju korisnika za koje je ugovor o pružanju socijalne skrbi sklopljen. To bi se odnosilo na privatne domove i obiteljske domove. E, sada se pita kako će to izgledati u praksi? Kako će to biti uređeno s tim privatnim domovima? Kako će djelovati ta razmjena zaposlenika? Mi u Međimurju imamo samo jedan dom za starije kojemu je Međimurska županija osnivač i jedan dom za odrasle kojem je Republika Hrvatska osnivač i više privatnih domova. Svi ti domovi uistinu nemaju dovoljan broj zaposlenika jer je zapošljavanje bilo obustavljeno i nije odobravano od strane ministarstva. Kadra je nedostajalo i prije pandemije, a sada pogotovo zbog opsega posla, zbog bolesti ili izolacije. Koliko znam u javnom savjetovanju je i Pravilnik o izmjenama i dopunama Pravilnika o minimalnim uvjetima za pružanje socijalnih usluga, pa se nadamo da će se barem dio tih problema i riješiti. U epidemiji treba u domovima i zdravstvenog kadra, ne samo socijalnog, ne samo njegovatelja. Njima bi na ispomoć trebali doći obrazovani zdravstveni djelatnici kojih kao što znamo nema dovoljno. Ovdje ističem i problem i psihičkih problema zbog zatvorenosti što korisnika, što zaposlenika. U našoj županiji u Međimurju suradnju s domovima vode epidemiolozi. Propisuju mjere, svakodnevno s njima komuniciraju, nalažu testiranja, kohortiraju pozitivne i to je zaista za pohvalu. Međutim, prije ulaska u radnu izolaciju treba timove testirati. To je veliki trošak za svaki dom. Mnogi domovi nisu dobili dovoljno sredstava za osobnu zaštitu. Radna izolacija je preveliki psihički pritisak za sve zatvorene zaposlenike i nije baš najsjajnije rješenje. U Međimurskoj županiji je radna izolacija bila provođena u nekoliko domova i na kraju su na žalost i tamo bili pozitivni i korisnici i zaposlenici. Neki korisnici moraju u bolnicu na preglede i pretrage. Dođe sanitet po njih i nitko ne može garantirati da se korisnik neće zaraziti. Dobro je da zaposlenici ne moraju prihvatiti radnu izolaciju ako ne žele. Zakon kaže: „Stručni i drugi radnik mora dati svoju pisanu suglasnost, a ukoliko ne pristane na takav rad zbog toga ne smije trpjeti štetne posljedice.“ No, tu se postavlja pitanje kako će se organizirati rad ako svi zaposlenici to odbiju i kako će se kontrolirati poslodavca ako ipak na neki način prisili zaposlenike da prihvate takav način rada? Takve stvari događaju se i u zdravstvenom sustavu u pojedinim bolnicama gdje isto to provode neki ravnatelji i ne možete im ništa. Štiti ga politika, osnivač i uzalud i reakcije sindikata. A što tamo gdje zaposlenici nisu uključeni u sindikat? Zakon nadalje kaže: „Preraspodijeljeno radno vrijeme ne smatra se prekovremenim radom.“ Dakle, ako zaposlenik radi maksimalno 10 dana za redom po 12 sati unutar dana uključujući i popodnevne i noćne smjene kod nekih i ne dobiva adekvatne dodatke za taj rad, kako onda motivirati radnika da prihvate takav način rada? Zar samo činjenicom da su nakon 10 dana potpune odvojenosti od obitelji potom 10 dana kod kuće a plaća ista? Dakle, dobro je da se donosi dopuna Zakona o socijalnoj skrbi. No, puno je otvorenih pitanja na koje je potreban odgovor odnosno primjena u praksi. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Poštovana kolegice, danas smo bili svjedoci mnogih rasprava u kojima se spominjalo manjak zaposlenika u domovima za starije i nemoćne. Imali smo prilike čitati u novinama u dnevnim tiskovinama o problemima koji se dešavaju u domovima zbog neadekvatne skrbi. Rodbina nailazi na razno-razne probleme kada dolazi u domove nalazi naše štićenike u situacijama u kojima ih ne bi smjela nalaziti. Da li imate možda nekakvu procjenu kako bi se trebali promijeniti tu sliku zaposlenih u domovima za starije i nemoćne? Rekli ste i sami treba zaposliti dodatne liječnike. Ali problem je i u tome što trenutno imamo i Covid krizu i mnogi se razbolijevaju. Jednostavno nemamo dovoljan broj ljudi koji su do sada bili po odnosno na nekoliko štićenika. Koliko bismo trebali povećati broj zaposlenika da bi to bilo optimalno?
Poštovana zastupnica Marić izvolite.
Pa evo, hvala vam na komentaru. Zapravo se slažem s ovim što kažete. Problem je naravno ne samo po domovima dakle u sustavu socijalne skrbi, nego isto tako i u zdravstvenom sustavu u kojem radi gdje kako ste i rekli i sadašnja situacija mnogih koji su bolesni, koji su u izolaciji zapravo nisu onda na raspolaganju, a i ovako ih nedostaje. Teško je sada reći o procjeni. Ali prema onome što ja vidim recimo u zdravstvenom sustavu, ne radim dakle u socijalnoj skrbi, sigurno bi trebalo barem 20, 30 posto više ljudi da bi se uopće moglo funkcionirati. A mislim da je takva situacija i u domovima gdje vi morate naravno sve štićenike koji zahtijevaju hospitalizaciju, se hospitalizirati to su teške kliničke slike. Ali imate i one koji su smješteni u samim domovima i za koje se netko treba brinuti. Dakle i zdravstveni djelatnici, i nadzor liječnika i medicinskih sestara koje moraju biti u domu, a na žalost ih nema dovoljno.
Hvala lijepo. Sljedeća replika poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš [[Upadica Murganić: A pardon.]] A joj, oprostite. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Murganić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, nema problema. Evo htjela sam samo kolegici skrenuti pažnju budući je u svojoj raspravi spomenula da Međimurska županija ima jedan dom za starije i nemoćne. To je decentralizirani dom koji je osnivač županija. I ono što sam rekla u svojoj raspravi u ime Kluba i to dalje ponavljam. Osnivač ima obavezu rješavati sve nadstandarde koji su potrebni više od onih minimalnih koji su odlukom o minimalnim standardima propisani i financirani sa razine države. Već sama odluka govori o čemu se radi i pogotovo kod sada u ovoj Covid krizi sufinanciranje i financiranje opreme, snabdijevanje sa opremom ustanova, testovima to se sve rješava preko županija odnosno stožera.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala vam na komentaru. Evo ja vam moram zapravo reći da u Međimurskoj županiji ne samo u sustavu socijalne skrbi, nego i u zdravstvenom sustavu županija itekako vrši svoju ulogu, svoju zadaću. Dakle, i oko tih nadstandarda, i oko pribavljanja broja dovoljnih testova kojih naravno nikada nema dovoljno jer stalno ističemo da je premalo testiranja, od toga da se financira oprema, nabavlja se oprema i za bolnice, i za domove za starije i nemoćne. Međutim, to je još uvijek nedovoljno, a tu je i problematika privatnih domova koji evo nisu pod sustavom države i direktno pod županijom, ali evo nekako se snalaze. Međutim, to još uvijek nije dovoljno, a pate onda zaposlenici i korisnici.
I sada poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Marić, vi ste u svom izlaganju spomenuli i pravilnik koji je u izradi. Ali ono što kroz ovu raspravu se nekako provlači nit između forme i sadržaja, dakle pravilnik će biti forma. On će definirati na drugačiji način ili će nešto smanjiti broj ljudi. Ali s tim nećemo riješiti onaj problem, problem sadržaja. Sigurna sam da svi želimo da ljudi koji se nalaze u domovima za stare i nemoćne dobiju najbolju moguću njegu. Najbolju moguću njegu im mogu pružiti oni koji su zaposlenici, a već sada vidimo da je to sustav koji zaista puca po šavovima i nemamo dovoljno zaposlenika. Dakle ako s jedne strane pravilnikom regulirate i smanjite broj ljudi nećete riješiti problem. Problem, riješit ćete formu, ali nećete riješiti sadržaj. Sadržaj je, zaista da omogućimo da ljudi koji su treći ili četvrti bez obzira koju životnu dob navedemo dobiju što bolju skrb. Hvala.
Poštovana zastupnica Marić.
Ja se potpuno s vama slažem. Kao djelatnica u zdravstvenom sustavu u koji se regrutiraju kao bolesnici iz domova za socijalnu skrb itekako znam koje su posljedice toga što su domovi s jedne strane prenatrpani u odnosu na osoblje koje ih zbrinjava. S druge strane s obzirom na komorbiditete, govorili smo i o problemima invaliditeta, dekubituse itd. o tim ljudima nema dovoljno osoblja koje bi se brinulo o njima. Taj pravilnik zaista je u javnoj raspravi. Ja sam ga pogledala ne detaljno, ali naravno da ću mu se posvetiti ja i vjerojatno i masa stručnjaka koji evo direktno rade u socijalnoj skrbi. I slažem se da je problema jako puno. Taj pravilnik naravno da neće riješiti sve. Dakle, ono što je i kolegica Posavec Krivec govorila, znači cijeli zapravo Zakon o socijalnoj skrbi treba doraditi, urediti i poboljšati i to čekamo i tu ćemo se vjerujem i svi aktivno uključiti da se poboljša situacija i u sustavu socijalne skrbi.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Barbare Antolić Vupora. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, dolazim iz Varaždinske županije, konkretno iz sustava socijalne skrbi. Dakle, vrlo dobro znam koliko je teško raditi i koliko je teško biti zapravo cijelo vrijeme na raspolaganju onima zbog kojih smo se danas evo okupili u ovoj raspravi. Ali prije svega danas sa ovim zakonom koji tehnički zapravo uređuje pitanje zaposlenika unutar socijalne skrbi nema dovoljno prostora za širu regulativu ili šire uređenje dakle sustava u kojem je doista jako puno problema i sustava koji sada više nego ikad iz socijalnog dijela prelazi u zdravstveni sustav. Dakle produženjem životne dobi već i sama ta činjenica iziskuje više zdravstvene skrbi. Dakle, poskupljuje uslugu koju bi trebali ionako u teškom stanju domovi imati. Poskupljuje se naravno cjelokupna usluga ne samo za jedne, već i za druge. Govorim da je nebitno kakav je titular vlasništva, je li to privatni ili je to javni, je li to županijski ili je to državni. Dakle, korisniku samome to mora biti i treba biti nebitno. Dakle, ta usluga mora biti istovjetna onome kako se i u nazivu sugerira. I sada dolazim do ovog drugog problema oko naziva. Dakle znate i sami Europa nas dugo vremena tjera, pa i sami bi se trebali potjerati u tu izvan institucionalnu skrb u kojoj je masu problema, a u izvan institucionalnoj skrbi, to mislim prije svega obiteljske domove i udomiteljstva, dakle obiteljski domovi nisu institucije, to je izvan institucionalna skrb i nisu to ustanove, to se često brka. Obiteljski domovi su i stvoreni i njihova namjera ja bila da budu tamo zbrinuti ljudi izvan načina kako to brinu institucije, da oni budu u obiteljskom okruženju, da se na takav način i pruža ta skrb. Varaždinska županija je jedna od najjačih nositelja udomiteljstva, gdje su ljudi slijedom nekih tradicijskih vrijednosti iz života brinuli se za svoje starije i tako su prihvaćali i one susjedove i one daljnje rodbine na skrb, kako starijih, tako i djece. Nadogradnja toga su bili obiteljski domovi koji su dozvoljavali onda i više smještenih osoba. I sad se vraćam na ono zbog čega smo danas tu, a to je zakon koji regulira taj radni odnos ljudi koji rade unutra. Dakle, preraspodjelom ljudi u izvan institucionalnoj skrbi, kao što je kolegica Marić apostrofirala će doći do problema jel. Tu imamo taj dio gdje bi vrijedilo razmišljati o boljoj valorizaciji rada tih domova, a opet tu dolazimo do novaca gdje znamo da su ugovoreni iznosi nedovoljni odnosno pokrivaju pola kvalitetne skrbi za, za starije i nemoćne, pa i za ostale kategorije korisnika koje pokrivaju. Dakle, ako vi smjestite u dom za starije i nemoćne za 2.000 kuna, za 2.500, što postoji, to ne znači da je cijena koštanja tog doma toliko. Cijena koštanja je toliko koliko je realna ekonomska cijena i tu me posebno raduje i veseli da je u pripremi, kao što ste najavili, da se konačno dođe do te cijene koja je cijena koštanja, dakle ekonomska cijena smještaja po različitim vidovima zbrinjavanja korisnika. Mi to moramo napraviti kako bi nakon toga regulirali rad na, rad na, radne odnose unutar tih različitih oblika zbrinjavanja starijih i nemoćnih. Ponovo bih htjela zahvaliti, dakle svim zaposlenima u sustavu socijalne skrbi, ostaju uvijek po strani, uvijek su u sjeni onih ilegalnih domova, onih ilegalnih otvorenih koji jednostavno ovoga krše zakon i njih treba sankcionirati.
Hvala lijepa. Imamo, … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] malo, malo kasno ovaj ste se javili, bit će prilike za kasnije. Sad će ići slijedeća pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Nade Murganić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo u ovoj pojedinačnoj raspravi neću više o zakonu, uglavnom smo svi o njemu rekli koja mu je svrha i namjera. Htjela bi možda samo apostrofirati i odgovore dati i svoje, svoja mišljenja jel o nekim detaljima iz prijašnjih rasprava vezane uz klubove, a koje nisam naravno mogla, mogla i replicirati. Naime, bila je jedna teza vezana za nadzor nad brojnim privatnim domovima, nad brojnim obiteljskim domovima, svakako da mislim isto tako da treba raditi i stručni nadzor i bilo kakve oblike nadzora i nad onima koje, za koje smatramo da su ovaj osnivači država odnosno jedinice lokalne tzv. županijski. Međutim, neću se složiti s time da je odgovornost jedino na inspektorima, nego da odgovornost, oni imaju svoju obavezu, ali da je odgovornost na onima koji se bave ilegalnim, pa i kriminalnim i kaznenim ovaj poslovima. Da li inspektor može znati, a recimo dom koji je izgorio bio je ilegalni, da li on može znati da li u evidenciji njegovoj ili bilo kojoj od ministarstva postoji nešto što je ilegalno, što je tajno rađeno, što je sa tom namjerom da se radi sustavna zloupotreba korisnika i to na najgori način, treba biti odgovornost inspektora? Mi svi znamo koji su inspektori, znamo koji je bio socijalni radnik nadležan, znamo ko je bio i ministar tada u to vrijeme, ali niko nije prozvao vlasnika odnosno osobu koja se bavila takvom zloupotrebom, dakle mogu reći slobodno krađom odnosno koja je zbog svojeg teškog nemara prouzročila ovakovu, ovakovu tragediju. Dakle, mislim da bi više sa tom odgovornosti koja je iz političkih razloga centralizirana samo na vrh vlasti trebalo prekinuti jer time stvaramo alibi svim onima koji su spremni i sposobni za koje kakove kriminalne radnje. Ono što bi još možda rekla, nije mi drago da čujem da su korisnici sada u ustanovama zatvoreni zbog covida. Nisu oni zatvoreni, oni su jednostavno sada radi smanjenja kontakata zaštićeni, imaju pravo i mogućnost šetnje unutar prostor unutar svojih vrtova. Velika većina domova i je takovog. Ako su tako kažu da se ne štite korisnici, ako je to tako i jako loše u našim ustanovama ne znam kako to da imamo strašan pritisak i priljev na smještaj baš u našim ustanovama, u socijalnim ustanovama. Dakle, tu mislim da bi trebali biti isto tako malo i objektivniji. U onom kratkom vremenu, u ljetnom periodu kada su bile dozvoljene i posjete i kada su bili dozvoljeni izlasci korisnika nećete vjerovati, pouzdano znam da je upravo odlazak korisnice, neću reći sada gdje, doveo korona virus u ustanovu. Dakle, nije to radi toga da se njih na neki način psihološki i psihički izolira, nego je to zaštita zbog koje mislimo da neće trajno, dugo trajati. I slijedeće što bih rekla, a to će vjerojatno biti još prilika u sljedećim raspravama, što se je to financijski poduzelo u sustavu socijalne skrbi i rečeno je da se nije ništa u ovo vrijeme napravilo, neću sada govoriti od kojih zastupnika. Naravno da nije istina. Sve naknade se isplaćuju za vrijeme prošle Vlade i ove Vlade sve naknade su podizane, naknade koje nisu u ranijih vlada po 9, po 10 godina podizane. I ja ću sada samo pobrojati da je doplatak za pomoć i njegu 47 milijuna više, invalidnina 97 milijuna, jednokratne naknade zbog ovih situacija u kojima su građani 12 milijuna, status roditelja njegovatelja 45 milijuna i još puno toga. Vrijeme mi neće dozvoliti. A ono kako se skrbi o zaposlenicima najbolje govori činjenica da smo upravo 2018. godine povećali plaću zaposlenicima u sustavu socijalne skrbi jer su u prosjeku od svih javnih službi bili 30% plaćeni ispod svih ovih ostalih zaposlenika. Pa kako su to bivše vlade vodile brigu i skrb o zaposlenicima u sustavu socijalne skrbi? I povećana im je plaća u prosjeku za stručne radnike 14%, a za ostale u cijelom prosjeku 19%. I jasno da se radi i na sustavnom povećanju broja kadrova.
Hvala lijepo. Imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Rade Šimičevića.
Evo zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena zastupnice evo mi se nalazimo u teškim vremenima korona krize i jasno da je u ovom vremenu najteže ljudima koji su slabi i nemoćni. Ovdje prije svega mislim na domove za starije i nemoćne. Ja bih se ovom prilikom želio zahvaliti svim ljudima koji rade u domovima, a koji pružaju usluge našim starim i nemoćnim, jer zapravo da nije njih, ne bismo ni mi ovdje sjedili. Vama kao bivšoj ministrici, a evo i sebi postavljam pitanje. Što možemo napraviti da bi u ovim vremenima mogli nabaviti određenu opremu da bismo mogli bar na kratko u ovim vremenima posjetiti svoje najmilije? Ja znam da je ovo sada vrijeme izuzetno osjetljivo, da su ljudi stari navikli na svoje obitelji, a sada postoji jedan period koji jednostavno se ne može doći do njih. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa. Vi znate kako liječnici prilaze oboljelim pacijentima, da su to viziri i kompletni skafanderi i opreme. Da li postoji mogućnost da se u nekim ustanovama to organizira ako ne daj Bože ovo postane dugotrajno sigurno će se pristupiti i takovoj organizaciji. Međutim, za sada nemam saznanja da je to moguće. Međutim, znamo da se korona virus proturi i provuče čak i tamo gdje su zdravstveni radnici educirani i služe se j ako dobro opremom i mislim da ćemo i ih za sada najbolje zaštititi da se pridržavamo svi tih mjera prvenstveno upravo radi zaštite najosjetljivije populacije.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Natalije Martinčević. Izvolite.
Poštovana zastupnice, danas se ovdje puno govorilo o nadzorima, nadzorima ilegalnih domova. Ali što je sa nadzorima svih ostalih domova? Naime, od početka pandemije državni i županijski domovi dobili su i upute, i određenu pomoć, i zaštitnu opremu itd. Svi privatni, obiteljski domovi nisu dobili niti upute, niti bilo kakve sugestije na koji način vladati sa pandemijom. Sami su gledali kako će provoditi mjere, hoće - neće uz naravno protivljenje često i korisnika i obitelji. S obzirom da se ustanovilo da se u velikom broju tih privatnih domova nisu provodile mjere epidemiološke zaštite, mi smo tražili od ministarstva nekoliko puta da pošalje inspekciju. Međutim, ministarstvo je odgovorilo da za to nema kapaciteta i resursa. Mi smo onda kao županija sami to odradili, poslali inspektorate ne sa ciljem da ih se kažnjava, nego da ih se educira da se ljudima pomogne što i kako raditi. Međutim, to nije rješenje. Dakle, to su mjere koje smo mi uveli. Mnoge županije nisu. Bilo bi dobro da se stvori sustav na koji način u ovakvim situacijama, još uvijek ta pandemija traje, pomoći tim domovima da imaju jasnije upute na koji način postupati.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa i vama zastupnice i vama potpredsjedniče na riječi. Naime, ono što je pravilo i praksa da se svi privatnici vlasnici domova obrate stožeru civilne zaštite radi kontakata, radi uputa i isto tako radi opreme. Mislim da su preuzeli odgovornost za korisnika u potpunosti i briga i skrb o njima vrijedi i za vrijeme kada su redovni uvjeti, a sigurno i za vrijeme Covid krize. Ono što znam sigurno da je baš u prvom polugodištu su obilazili upravo timovi koji su bili i instruktivni upravo obiteljskim domovima i privatnim domovima. Bili su sastavljeni od predstavnika iz MUP-a i iz civilne zaštite i predstavnika iz socijalne skrbi radi tih edukacija. To je ono što znam sigurno, a isto tako iz područja iz kojeg ja dolazim skrb je vezana za stožer.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Andreje Marić. Izvolite.
Poštovana kolegice, osvrnula bi se na onu rečenicu koju ste rekli da korisnici nisu bili zatvoreni i da treba biti objektivan. Ja ću vam sada objektivne stvari reći. Opet ponavljam da sam liječnica, da dolaze mnogi pacijenti koji i žive u domovima koji su vrlo vitalni, koji su me zvali na telefon, njihove obitelji, slali mailove, obraćali mi se, molili da se nešto napravi jer ljudi koji su vitalni koji su navikli da idu u šetnje, da idu frizeru, u banku itd. da idu liječnički pregled obaviti i to sve se nije moglo. Ja sam u 8. mjesecu jednu inicijativu napravila prema našem lokalnom stožeru. Mi smo jedan sastanak održali i sa predstavnicima naravno županije i domova gdje smo dogovorili da se zatraži naravno i prema gdje smo dogovorili da se zatraži, naravno i prema nacionalnom stožeru, prilagodba mjera za naše domove u toj situaciji kada smo bili praktički korona free županija. I jedino na taj način smo uspjeli ishoditi to da se evo barem omogućilo malo više posjeta [[Upadica: Hvala]] i ograda oko toga, tako da su problemi bili.
Odgovor poštovane zastupnice Murganić.
Pa naravno da jesu. Ja ne znam kako mislite zaštititi korisnike od kontakata ako bi oni šetali svi svoje, svojevoljno po cijelom gradu? Šta se tiče odlaska kod, kod liječnika, ide se i dalje u pratnji njegovateljskog osoba ili sestre i sigurno kontrolni pregledi i specijalistički pregledi za korisnike u sustavu nisu stali i isto tako liječnik opće medicine dolazi u ustanove. Dakle, ta skrb je sigurno funkcionira i funkcionira i šetnja i rekreacija unutor, unutar parka. Mislim da je to jedna vrlo osjetljiva skupina, mislim da je upravo u 8. mjesecu, 7. mjesecu kada je bilo otvoreno izlasci van doma je i početak ulaska korone u ustanove. Ako vi mislite da se to drugačije može organizirati da oni mogu biti slobodni po gradu, šetati, a da ih ne pobere virus, ja bi volila da vi kao zdravstveni radnik to ovdje konkretno razradite i rečete nam.
Slijedeća replike poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice, osvrnut ću se na onaj dio vašeg izlaganja o kome ste govorili o ulaganju u ljude u sustavu socijalne skrbi i slažem se s vama, ljudi su presudan faktor u svakom sustavu, a osobito u posebno osjetljivom sustavu socijalne skrbi. I samo ću podsjetiti, iako ste vi dio rekli, a ja ću vas još nadopuniti da je upravo u lipnju 2018.g. je podignut koeficijent plaća zaposlenicima u sustavu socijalne skrbi za 14 odnosno 19% i da je kad bismo usporedili, dakle odnos rast plaća u 2016., 2020.g. onda možemo reći da prosječna neto plaća svih zaposlenih u sustavu socijalne skrbi u siječnju 2016. je iznosila 4.769 kuna, a u ožujku 2020.g. 6.669 kuna. Imam potrebu ovo naglasiti i ponoviti upravo radi toga da bi hrvatska javnost bila upoznata o svemu onome [[Upadica: Hvala]] što je hrvatska vlada u svom prošlom mandatu učinila u ovom sustavu.
Poštovana zastupnica Murganić.
Zahvaljujem. Da, upravo tako, bio je izračun da je 30% zaostaju, tada je bilo obrazloženje da je kvalifikaciona struktura dakle stručne spreme naših zaposlenika daleko niža nego što je to u ostalim sustavima u zdravstvu odnosno u znanosti, što svakako prihvaćamo. Međutim, kada su se radile usporedbe za istu kvalifikaciju, za isto potrebno zvanje i spremu i za isti ili slični posao onda se je utvrdilo zaostajanje i upravo je vlada u prošlom sazivu to uvažila i ovom sustavu mimo onog redovnog povećanja koje svi javni, javne ustanove i javni službenici postignu u dogovorima sa sindikatima i još iznimno uskladila ovo, ovim povećanjem plaće i naših socijalnih radnika prije svega, a onda i ostalih zaposlenika u sustavu.
Hvala. Slijedeće replike poštovane zastupnice Rade Borić, izvolite.
Dobar vam dan. Htjela bih vas pitati budući da je vaš koalicijski partner tj. partnerica gđa. Martinović ujutro govoreći statistiku rekla je da ne zna, nije sigurna o broju privatnih domova za starije i nemoćne osobe. Nadam se da možda vi poznajete taj broj jer ovdje danas s jedne strane govorimo o centralizaciji sustava, dakle o tome kako ćemo raspodjeljivati zaposlenike zdravstvene ili one koji brinu o socijalnoj skrbi, a s druge strane da kako o decentralizaciji govorimo što radi lokalna i regionalna uprava i samouprava. Moje pitanje, da li transparentno doista možemo imati podatke koliko ima privatnih domova i može li se dogoditi da uopće npr. imamo dom za starije u Ulici Braće Domany u neboderu, imaju jedan m2 pred ulazom, a desno od njih je veliki, velika trgovina Konzuma i u ovo doba samoizolacije naravno da oni ne mogu izlaziti van, [[Upadica: Hvala]] ali i kad su zdravi ne mogu izaći u neki normalan prostor?
Poštovana zastupnica Murganić dat će odgovor.
Evo, hvala lijepa. Koliko ima točno ovoga transparentno domova ja mislim da smo baratali s obiteljskim domovima negdje oko 400 i još nešto svih zajedno, jel tako, znat će kolegice bolje zadnje podatke. Dal je moguće da imamo ilegalnih domova, imali smo nažalost u praksi podataka i saznanja da ih ima i da li ti domovi imaju adekvatne uvjete za otvaranje te usluge, usluge smještaja. Ono što bi opet podsjetila, dakle dozvolu za rad i suglasnost daju županije odnosno njihova, njihova tijela i povjerenstva, a mora biti u skladu sa Pravilnikom koji je propisan od strane ministarstva.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Ivane Posavec Krivec.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Kolegice Murganić, rekli ste da neki zastupnici ovdje u HS pokušavaju reći da su korisnici doma za starije i nemoćne osobe zatvoreni. Tvrdite da nisu. Ja ponavljam da jesu. To su osobe koje su zatvorene u svoja 4 zida, koji se bude bez televizora, koji gledaju u jednu točku, kojima se obrok servira u njihovu sobu, kojima nije dozvoljeno da idu na hodnik, koji nemaju dnevna druženja. To su osobe koje su zatočene, to su osobe koje su starije životne dobi i kojima je jedini smisao života druženje i briga za njihove najmilijih, oni su od tih najmilijih otuđeni, to im je onemogućeno. Mi smo tražili i tražimo ponovno da se za takve ljude omogući kontakt sa njihovim obiteljima. I kako vam je kolegica jutros rekla, ako je minimalnim Pravilnikom odobreno da se čuvaju noćne posude u domovima onda mora postojati i prostorija u kojoj se sa sigurnim uvjetima i sa pleksiglasom može vidjeti i obitelj.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa. Ja nisam rekla da nisu zatvoreni, međutim oni su po preporukama epidemiologa sada pod posebnim mjerama i to je nešto što znamo svi i to je iz razloga što su oni na taj način zaštićeni. Svaka ustanova koja je veća sigurno može i ima prostor u kojem su dozvoljene posjete. Problem su teško pokretni i potpuno nepokretni korisnici koji borave isključivo u svojim sobama. Za sada posjete od strane epidemiologa i prema uputama koje je uputilo ministarstvo nisu dozvoljene.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovana zastupnice, samo da vas ispravim u dvije stvari. Prva stvar je ta da onaj dom koji je izgorio zapravo nije bio ilegalan, ilegalan je bio samo objekt u kojem su bili smješteni korisnici tog doma, znači govorimo o požaru u Zagorju, onaj objekt je bio ilegalan, ali sam dom nije ilegalan. Prema tome, inspekcijske službe su mogle utvrditi da tamo postoji nešto ilegalno. Drugo, rekli ste kolegici odnosno odgovor na njenu repliku je bio da se mogu šetati po ulici bolesnici ukoliko su sigurni da se neće zaraziti. Ona to nije rekla, ona je rekla da je danas tim štićenicima potrebna pomoć zbog toga što imaju psihičke smetnje, a ne da se mogu šetati slobodno. Drugo, još jedno pitanje, da li ste svjesni da su standardi koje je propisalo ministarstvo za otvaranje obiteljskih domova izuzetno visoki, a naknade istovremeno jako male i jako se malo domova može otvoriti po tim standardima. Županijske službe ne odobravaju otvaranje tih domova.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa. Puno toga ste me pitali, puno toga zbog maske nisam razumjela. Ne znam što mi želite reći, ilegalan je objekat. Da, ilegalan je objekat pa tamo su izgorili ljudi, dakle to je to. drugo, da li sam svjesna … [[Upadica se ne razumije.]] šta sam svjesna, aha … [[Upadica se ne razumije.]] da su standardi visoki, e pa sad hoćemo mi da naši korisnici imaju standarde ili nećemo, sada to bi se trebali odlučiti. Mislim da zaslužuju i sada je bilo u ovoj raspravi da svi korisnici trebaju imati jednake standarde bez obzira gdje su smješteni i tko je osnivač i tko financira rad u tim ustanovama. Mislim da bi trebali voditi se kada propisujemo standarde potrebama naših korisnika, a ne mogućnostima onih koji otvaraju ustanovu.
I zadnja replika je poštovane zastupnice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a. Poštovana zastupnice Murganić. Vi imate zaista jedno veliko iskustvo u sustavu i način na koji sustav kada je riječ o domovima za stare i nemoćne funkcionira. A ja bih se referirala na onaj dio vaše rasprave gdje ste govorili o ilegalnim domovima. Dakle, oni mogu biti smješteni u bespravnim objektima što je jedna tema, ali druga tema je da nemaju odgovarajuće dozvole za rad odnosno odgovarajuću dokumentaciju ili imaju dozvolu za manji broj ljudi koji se nalaze, a ima više. Dakle, niti je Hrvatska Australija, niti je da se tako referiram na Karlovac od kud dolazite ili Bjelovar iz kog ja dolazim područja New York, dakle mi sigurno i vi u sustavu znate i možete doznati koliko je tih ilegalnih domova. Niko od nas ne bi volio svoje stare i nemoćne da budu smješteni tamo ili da mi budemo, dakle tu se nešto treba napraviti i sigurno postoji prijedlog kako da se to može napraviti.
Hvala. Imamo odgovor, poštovana zastupnica Murganić.
Zahvaljujem. Poštovana zastupnice. Radilo se i radi se, a sada ćemo doći do toga nesretnog kažnjavanja na koje će sigurno skočiti na noge. A što da vam ja kažem kad naš inspektor utvrdi nepravilnost, kad naš inspektor izda rješenje o zabrani rada pošalje se na nadležne službe i dogodi se da se plati ikakva kazna ili nikakva kazna i dalje opet nažalost ilegalno jer više se ne smije jasno suglasnost niti od županije niti od nadležnog ministarstva se nastavi raditi. Ja bi pozvala građane da smještavaju svoje roditelje da u tom pravcu možda sada imamo svi negativna i nesretna iskustva malo obratimo pogled i da potražimo savjet jer ponavljam, teško je sa toliko inspektora doskočiti ljudima koji su dovitljivi u izvrdavanju propisa, ali ovdje se radi i o teškoj zloupotrebi najnemoćnijih.
Hvala lijepa. Sada idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu, a ta će biti poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala. Narode moj, poglavito vi koji radite u sustavu domova zdravlja, vi štićenici koji danas ne možete [[Upadica Reiner: Domovi zdravlja su nešto drugo.]] pardon, štićenici doma za starije i nemoćne, pa možemo govoriti o domu zdravlja sve je to povezano, štićenici kojima se odnosimo ko da mi nikad nećemo ostariti i ko da neće niko od naših iz kuće tu završiti. Ovdje mi je u ovoj raspravi nejasno najviše što bivša ministrica nema odgovor, koja je bila nedavno ministrica gospođa Murganić, nema uopće odgovora koliko ima privatnih domova za starije i nemoćne. Sustav ne funkcionira, ilegalno tržište očito najbolje funkcionira, a ja bi ovdje govorio poglavito o onima koji rade u sustavu domova za starije i nemoćne. Dali smo ovdje i prijedlog covid dodatak tim ljudima jel njima je najteže. Mi smo imali u Hrvatskoj i obrazovanje tj. cijeli niz prekvalifikacija program za njegovateljice koje su brojne od njih, to je novac država uložila, novac je država uložila da se žene uglavnom prekvalificiraju za njegovateljice i brojne su otišle vani ili ne rade. Sad kad govorim o ovome zakonu o centralizaciji tj. o upravljanju kadrovima unutar domova za starije i nemoćne da bi se moglo u biti ravnomjerno u covid krizi raspoređivati, ne znam jel jedini program koliko ja znam i najbrojniji jedan od najbrojnijih je bio njegovateljice. Ne znam koliko su uključena sve sa Zavoda za zapošljavanje, da li postoji nekakav plan tih žena da se uključe sad u cijeli sustav koji je očito pred krahom ili je već u krahu, a pogotovo pošto evo kolega Reiner hvata često za lapsuse pa kaže nije o domu zdravlja, naravno da nije o domu zdravlja, ali cijeli zdravstveni sustav pa tako i socijalna skrb za naše treba dobiti dodatak zbog korona krize. Žao mi je šta i oni koji se protive često u zadnje vrijeme Reformisti i vi kolegice i kolege iz većine niste podržali dodatak covid dodatak za sve te ljude koji su na prvoj crti obrane kako volite naglašavati, covid dodatak za te ljude nije omogućen. Što se tiče funkcioniranja domova za starije i nemoćne, rekao sam u Splitu se imenuje u Splitsko-dalmatinskoj županiji isključivo politički ljudi na čelna mjesta, ko izgube mjesta lokalne izbore za gradonačelnika ili načelnika ili slične i na taj način to ne može funkcionirati. Mislim da tribaju biti tu stručni ljudi socijalna skrb, svi mi koji ćemo ostariti doli u tradicionalnim sredinama više ljudi imaju mogućnosti baviti se sa svojim starijima i nemoćnima roditeljima, međutim i to je sve manje moguće zato što su ljudi otišli iz ruralnih područja, ostali su samo stari ljudi u dvije trećine Hrvatske. Pogotovo bi jedno napomenuo, ne možemo se odnositi prema starijima i nemoćnima, ne možemo kao zatočenicima i tu se slažem u raspravi, ne možemo. Moramo pronaći modele da ne budu zatočenici. Meni je žao kad je stoka u kavezu, mi moramo pronaći modele, ne možemo samo kao što u Splitu starački dom u srid grada sa sve četiri strane je prometnica najgušća, gusto naseljeno misto, a u Zaleđu Dalmatinske zagore prostora, evo rekao sam od mog Sinja, Drniša, Imotskog ili ne znam tako i drugim krajevima gdje bi se mogla država, da proda taj objekat Splitsko-dalmatinska županija mogla bi napraviti tri doma za starije i nemoćne sa većim kapacitetima i u boljim uvjetima za život starijima i nemoćnima. Pa ne možemo držati ljude u kavezu di ih ne mogu vidjeti njihovi najmiliji. Ne znam imaju li televiziju? Vjerojatno nemaju. Svakojake fotografije izlaze iz tih domova. Ljudi ne smidu u starijoj dobi biti zatočenici bez obzira, moramo nać mogućnost da vide svoje najmilije kroz određene zaštite sve da se poštiva. Znam da su ugroženi, znam da nije lako, ali ne mogu biti zatočenici. Sve moramo napraviti da ti ljudi u starosti mogu u ovo teško vrijeme barem vidjeti [[Upadica Reiner. Hvala.]] najmilije pa kroz najteže mjere. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo repliku poštovanog zastupnika Hrelje.
Poštovani kolega Bulj, ja se slažem s vama da je sustav zapušteni, netransparentan, da nije sustav socijalne skrbi, da nije dograđivan, da nije sukladno europskim trendovima uređivan godinama i da ne postoje jasna pravila igre. Ja predlažem ministarstvu da nacrta vrste domova, da nacrta tko je za što nadležan i da ne može biti, ne može postojati da je neko drugi osim ministarstva nadležan za nadzor i za standarde. A što se tiče ovog drugog dijela vaše diskusije, što se tiče zatočenosti u domovima. Pa ne možemo samo Sabor naći tehničke uvjete da zastupnici mogu raspravljati, pa gombali smo se oko toga da zastupnici pojedinačno govore ovdje sa ove govornice. Jel valja? Valja. Takve tehničke mogućnosti se mogu naći u svakom domu, država mora pomoći da ljudi nisu zatočeni. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Bulj.
Naši štićenici u domovima za starije i nemoćne ne smiju biti zatočeni, a oni su trenutno zatočeni tili mi priznati ili ne. Ne možemo se u pandemiji prema ljudima, poglavito prema nemoćnicima odnositi kao prema stoci. Mi moramo naći rješenja kao što smo u Parlamentu našli rješenje da sada ja govorim u Saboru s ove govornice na ovaj način gdje ima više od 25 ljudi i nikom to ne predstavlja nekakav problem, tako moramo naći za naše starije i nemoćne. Pa ne možemo ih tek tako otpisati, pa oni su živa bića, oni su nečiji roditelji, oni su dio nas. I zbog toga pozivam i ja ministarstvo da napokon uredi najprije sustav koji ne funkcionira i kada je zapušten, a poglavito da omogući dostojan život naših štićenika u domovima za starije i nemoćne. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Vesne Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvažena državna tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo koliko mi vrijeme dozvoljava ovih pet minuta koje imam na raspolaganju prije svega željela bih izraziti podršku svim zaposlenicima u sustavu socijalne skrbi kako u domovima pružateljima usluga za starije i nemoćne tako i svim ostalim domovima, jednako tako u centrima za socijalnu skrb, a jednako tako svima onima koji su zaposlenih kod različitih pružatelja usluga čitave lepeze usluga u sustavu socijalne skrbi o kojoj danas nismo govorili. Ja imam staž i iskustvo na mjesto resorne ministrice od točno godinu dana. Moj prvi potez u tih godinu dana kad sam došla bio je otići na teren i obići ustanove u sustavu socijalne skrbi. Krenula sam po županijama, došla sam točno do polovice, obišla sam 12 hrvatskih županija, nakon toga je došla epidemija Covid-19 i dalje više nisam mogla. Zašto sam to učinila? Zato što razumjeti sustav socijalne skrbi i razumjeti ogromne probleme u sustavu koji nisu nastali jučer nego su nastajali godinama, pretpostavlja otići među ljude, vidjeti sustav, upoznati sustav, suočit se s problemima otvorenih očija, očiju. I stoga s ove pozornice moj duboki naklon i duboko poštovanje svim ljudima koji rade u sustavu socijalne skrbi i nikada neću dozvoliti nikome da digne glas, da optuži ili da kaže nešto neprimjereno kad je u pitanju zaposlenik u sustavu socijalne skrbe, bilo da se radi o socijalnim radnicima, bilo da se radi o medicinskim sestrama u sustavu, bilo da se radi o njegovateljima, tehničkom osoblju, ravnateljima i svima onima koji rade u sustavu. Problematika donošenja ovog zakona je već objašnjena, ja o njoj neću puno govoriti samo ću reći da u kontekstu ove, dakle epidemije dakle zapravo stvaramo jedan zakonodavni okvir koji će nam omogućiti jednu učinkovitu organizaciju rada u uvjetima u kojima se svi skupa nalazimo, a prvenstveno se dakle to odnosi na mogućnost mobilizacije radnika, rekviziciju opreme i prijevoz sredstava, privremenu uporabu poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga u sustavu socijalne skrbi i sve ono o čemu smo već danas govorili. Naravno, postojeći Zakon o socijalnoj skrbi ovu organizaciju rada ne uređuje, potrebno ga je mijenjati, držim da ovu problematiku ne možemo riješiti Pravilnikom nego treba riješiti zakonom zbog toga što ovaj primjenom Zakona o radu kao općeg propisa kojim su uređeni radni odnosi i nije moguće organizirati rad u ustanovama socijalne skrbi i kod pružateljima, kod pružatelja s kojima ministarstvo ima sklopljen Ugovor o pružanju usluga i iz tog razloga imamo zapravo jednu pravnu prazninu koju ćemo evo izmjenama ovog zakona riješiti i stvoriti jedan pravni okvir za sve ono o čemu, što je potrebno učiniti da bi se odgovorilo na sve izazove ovaj nastale u uvjetima ove epidemije. Ono što imam potrebu naglasit, ja imam premalo vremena, a samo ću podsjetiti da je nužna mjera organizacije rada u ustanovama socijalne skrbi uvedena još u prvom, u prvom valu epidemije 25.3. i nakon toga je izdano u suradnji s ministarstvom i ustanovama čitav niz preporuka sukladno epidemiološkoj situaciji, od zabrane posjeta do ovaj preporuka o različitim vrstama organizacije rada, timovi koji se mijenjaju svaka 14 dana, radna izolacija kao nešto, čime, što držim da je donijelo, polučilo rezultat i time je dokazana fleksibilnost sustava. I samo ću posjetiti da je radnu izolaciju u, u, do sada kao oblik rada je uvedena u 42 doma kojima je osnivač RH ili JLS-ovi, 31 domu drugih osnivača i preko 100 obiteljskih domova. Zašto to govorim? Slažem se s kolegicama i kolegama koji su rekli da je korona pokazala koliko je ranjiv sustav i socijalne skrbi i zdravstva i koliko je teško izdržati. Ali isto tako tvrdim da je ova situacija prvi, pa sad drugi val pokazala isto tako koliko je sustav dobra, dobro organiziran bez obzira na sve i koliko je sustav žilav [[Upadica: Hvala]] Naravno, postoje i dobri i loši primjeri o kojima smo do sadsa govorili.
Hvala lijepa. Sad ću zamoliti poštovanu zastupnicu da ode ipak na mjesto, a mi ćemo s obzirom da je jedan sat, mi ćemo ići na iznošenje stajališta i onda ćemo se vratiti na replike i daljnje pojedinačne [[Upadice iz klupe se ne razumiju]] Ha pogledajte, ako se vi svi slažete ja nemam ništa protiv samo da, samo da neko od zastupnika ne kaže da nije znao vremenski itd. Ja, ja time znači svjesno kršim Poslovnik sa vašim blagoslovom. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Okej, dobro, u redu, ovaj [[Upadica: Evo, ja neću dić povredu Poslovnika časna riječ]] Dobro, idemo, idemo onda odradit replike, prva je poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Uvažena kolegice, pa evo ovo su samo tehničke promijene koje mogu rezultirati kvalitetom. Ono što bi ja ovdje apelirao i vi kao bivša ministrica i ovdje predstavnicima iz ministarstva da li je moguće u ovoj korona krizi omogućiti domovima za starije i nemoćne zapošljavanje novih djelatnika? Zašto to govorim? Zato što doista su ti ljudi sad u određenom psihološkom stanju gdje bi njima zapravo bila bolja živa riječ nego hrana koju dobivaju, pa da li vi kao bivša ministrica možete svojim autoritetom probati poraditi nešto na tome? A ovdje želim isto tako jasno istaći da nije sustav u kolapsu i u krizi, čak štoviše moja iskustva sa domom za starije i nemoćne u Zadru na Sfingi su izvrsna i pohvaljujem sve ljude od ravnatelja i svih zaposlenika i želim da, da im ovo vrijeme prođe što prije. Hvala lijepo. .
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa kolega na ovom pitanju, krenut ću od kraja. Što se tiče sustava, sustav je žilav, bremenit je problemima, al je, al je žilav. Osobno sam posjetila Dom za starije i nemoćne u Zadru u prvom, prije prvoga vala, dijelim vaše mišljenje i srdačan pozdrav šaljem svim, svim zaposlenicima. Što se tiče zapošljavanja ministarstvo i uredno daje suglasnosti za sva zapošljavanja kao zamjene, dakle zamjene ili za rodiljni ili za, dakle to ide promptno i to je riješeno i to se radi. Što se tiče novih zapošljavanja ja ću vam reći brojke za vrijeme kad sam ja bila, dakle, a ja vjerujem da se ta, ta, ta, to, dakle ta dinamika nastavlja u skladu naravno s mogućnostima koje, koje se ima trenutno. 103 suglasnosti za nova zapošljavanja u centrima za socijalnu skrb, 106 suglasnosti za nova zapošljavanja stručnih suradnika na neodređeno vrijeme u domovima socijalne skrbi. Ali nemojmo zaboravit [[Upadica: Hvala]] domovi socijalne skrbi nisu samo domovi za starije nego i dječji domovi i.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Begonje, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Bedeković, što se tiče kapaciteta domova za stare i nemoćne oni su davno popunjeni, potražnja je višestruka. 2011.g. na području drniškog kraja popisom je utvrđeno da imamo 1820 osoba starijih od 75.g. u više od 60 naselja, uglavnom je riječ o samačkim obiteljima. Grad Drniš ima interes za gradnju doma za stare i nemoćne i u tom smislu je riješio imovinsko-pravna pitanja za zemljište, komunalno ga opremio, u prostorno plansku dokumentaciju ga uvrstio, a naručena je projektno tehnička dokumentacija. Mislite li da je potrebno u Hrvatskoj graditi nove smještajne kapacitete i još jedna stvar, do sada se nije to moglo sufinancirati sredstvima EU, pred nama je nova financijska perspektiva, pa bi molio vaš komentar? Hvala.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa kolega na pitanju, ovo je jako bitno pitanje i činjenica je da imamo manjak kapaciteta, a apsolutno se slažem i tom problematikom sam se bavila u vrijeme kad sam bila ministrica, a vjerujem i moja prethodnica prije mene. Uvidjevši taj problem, a i činjenicu da se nije moglo novcem iz sredstava europskih fondova financirati izgradnja domova u infrastrukturnom smislu ovoj se problematici pristupilo jako ozbiljno i u programu vlade za slijedeće mandatno, ovo već koje je započelo mandatno razdoblje doslovno stoji dakle da će se u sinergiji države, općina, gradova i županija povećati smještajni kapaciteti za starije i nemoćne osobe u institucionalnom smislu, dakle izgradnjom domova za starije i nemoćne, dakle, stav je najmanje jedan dom za starije i nemoćne po županiji kako bi se povećali kapaciteti. Ali jednako tako nemojmo zaboraviti da je bitno starima i nemoćnima koji žele ostati u svojim domovima omogućiti i izvan institucijsku uslugu [[Upadica: Hvala]] znači omogućiti ravnomjernu dostupnost [[Upadica: Hvala lijepa]] usluga i onima koji žele ostati kod kuće.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Borić, izvolite.
Poštovana gđo. Bedeković rekli ste točno kako postoji i široka lepeza različitih, dakako pružatelja i usluga, pa voljela bih ovdje istaknuti da je izuzetno dakako i važno da su pružatelji socijalnih usluga i udruge, udruge koje imaju i različite dnevne programe, posebice se brinu da starijim osobama i sa invaliditetom ili osiguravanju, ne znam, smještaja za njih. Al je pitanje da i one dakako nemaju dovoljno financijskih sredstava i u situaciji sada kad imamo koronu možda upravo taj kadar koji tamo postoji, a ne mogu se voditi programe, programi koji bi radili recimo te dnevne programe da li postoji mogućnost neke dobre sinergije upravo tamo gdje nam nedostaje kadrova u onome što je institucionalna briga, tako da mislim da možda bismo trebali o tome razmišljati?
Poštovana zastupnica Bedeković.
Pa što se tiče udruga, naravno da udruge koje pružaju usluge u sustavu socijalne skrbi čine veliku pomoć, dakle sustavu općenito i tu ministarstvo sudjeluje u financiranju njihovog rada, kako kroz 1-godišnje tako kroz 3-godišnje programe. Prošle godine sam, dakle potpisala ugovore sa gotovo svim ugovorima, nastojali smo znači namiriti sve udruge koje su se javile na natječaj za 3-godišnje i 1-godišnje programe, naravno one koje su imale sve tehničke uvjete ispunjene. Ne mogu vam točno reći sad ukupni iznos, ali evo mogu vam posle, poslije ovaj dopuniti. Što se tiče korištenja, dakle hajmo to tako reći mobilizacije ako ste na to mislili zaposlenika povratno iz udruga u, u institucije i slično, to je ideja o kojoj vrijedi razmisliti s tim da mislim da treba na, napraviti jednu dobru analizu i na temelju te analize vidjeti koje su mogućnosti.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Hrelje, izvolite.
Poštovana kolegice, meni se sviđa vaš pristup koji ste rekli da ste imali kao ministrica jer jedino tako se može upoznati stanje, stanje na terenu i dijagnosticirati sve probleme da bi se počelo rješavati sustav koji ste sami rekli, kao što sam i ja to rekao, da je poprilično zapušten, da se godinama nije ulagalo, da se nije modernizirao, da nije europske trendove pratio. Dakle, ono što želim na kraju reći da i ja skidam kapu svim zaposlenicima koji su se prilagodili ili samoinicijativno ili na temelju uputa da pošast Covid-19 nije uzela više žrtava. Međutim, činjenica je da imamo i dobro i loše i da ne odvajamo žito od kukolja. Jedino što sam imo primjedbu na vaš govor da branite zaposlenike, a nigdje niste spomenuli odgovornost onih koji upravljaju tim domovima, bilo za starije osobe, bilo za psihički oboljele odrasle osobe ili bilo koji [[Upadica: Hvala]] koji ovaj objekt odnosno koju ustanovu zdravstvene, socijalne skrbi, pardon.
Odgovor poštovane zastupnice Bedeković, izvolite.
Uvaženi kolega, odgovornost svakog ravnatelja, pa tako i ravnatelja u ustanovi u sustavu socijalne skrbi je iznad svega. Ja sam prva koja sam rekla nakon pojedinih situacija u nekim ustanovama ukoliko se utvrdi, ja sam prva rekla, pročitajte, gledajte što je, moje izjave u mediju, ukoliko se i utvrdi bilo koji propust jasno je tko mora odgovarati, jasno je tko mora odgovarati. Jednako tako, zagovaram pristup da najprije treba utvrditi činjenično stanje, utvrditi odgovornost, a onda, onda djelovati, a ne stavljati na križ nekoga unaprijed. Svaki ravnatelj vrlo, vrlo jasno odgovara za situaciju u svojoj ustanovi ne samo u sustavu socijalne skrbi nego i u svim drugim sustavima i mora znati da ravnatelj ima svoje ovlasti i da ima svoju odgovornost i da za posljedice mora odgovarati onda kada se dokaže da nešto nije napravljeno kako treba.
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Natalija Martinčević.
Pa poštovana zastupnice Bedeković, kao bivša ministrica sasvim sigurno jasan pregled i poznajete, razumijete situaciju. Moje pitanje je vrlo konkretno, na koji način vi mislite da bi trebalo postaviti i uspostaviti jasan sustav u svim, u cijelom sustavu socijalne skrbi. Mi smo danas otvorili ovdje temu ilegalnih domova, mi smo danas ovdje otvorili temu da ne znamo koliko zapravo imamo privatnih domova, na moje pitanje na koji način uspostaviti, kod provedbe ovih epidemioloških mjera, i edukaciju i sustav kontrole kod privatnih domova, dobila sam odgovor da su privatnici, privatnici. Ja mislim da to nije dobar pristup. Nije nama cilj da zaštitimo da virus ne uđe u državne i županijske domove, a privatnici su privatnici. Naša je odgovornost, trebala biti odgovornost ministarstva i inspektorata da vodi brigu i o cijelom privatnom sustavu upravo ovih domova za starije i nemoćne. Hvala.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Ma gledajte, ja osobno ni sada ni kad sam bila ministrica nisam činila razliku između privatnog i javnog državnog sektora, dapače, smatram da se jedan i drugi sektor izvrsno nadopunjuju i uvijek sam bila zagovornik davanja prostora i jednom i drugom pod jasnim uvjetima. Pod jasnim kriterijima. jedan od tih kriterija, osnovnih kriterij je kriterij kvalitete. Danas je bilo riječi, netko je postavio pitanje o formiranju metodologije i izrade ekonomske cijene doma. Glavni kriterij je kvaliteta. Bilo da se radi o javnom, bilo da se radi državnom, odnosno privatnom domu, kvaliteta. I dalje zagovaram takav stav. ... [[Upadica se ne čuje.]] Standardi, hvala vam, upravo to, o tome smo, na kraju krajeva i razgovarali i razgovarala sam puno s vama kao predstavnikom evo, populacije umirovljenika. Što se tiče, puno ste pitanja postavili u jednom pitanju, što se tiče provođenja nadzora [[Upadica: Hvala, vam.]] morate znati…
Nažalost nećete stići [[Upadica: Evo može poslije, evo.]] odgovoriti jer je vrijeme izašlo pa će sljedeća replika biti poštovane zastupnice Ivane Posavec Krivec.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegice Bedeković, lijepo ste pristupili na samome početku vašeg izlaganja i rekli ste koliko cijenite rad kolegica i kolega u sustavu. Cijenimo ga svi mi, ovdje smo to više puta izrekli. Mene je posebno dojmila vaša izjava da ste kao ministrica imali želju upoznati se sa sustavom socijalne skrbi, pa to je divno, postajete ministrica i dobivate priliku upoznati se sa sustavom. Godinu dana vam je trebalo da obiđete pola Hrvatske, u tim godinu dana dobili ste određene spoznaje i onda ste vjerojatno premijeru predložili da Ministarstvo socijalne skrbi više ne treba biti samostalno ministarstvo već da ga je dobro utopiti sa drugim sustavima, tako je nastalo jedno mega ministarstvo, tu su se malo i konta poremetila, neka sredstva su se izgubila, ali vi u svom radu niste prioritet stavili na korisnike nego na formu. Što imamo danas? Ministra koji vjerojatno obilazi Hrvatsku da upozna sustav.
Hvala. Poštovana zastupnica Bedeković.
Kolegice, itekako sam u svom mandatu stavila naglasak na korisnike jer se u ustavnu socijalne skrbi ide prije svega, zato da se vidi u kakvom stanju i u kakvoj instituciji funkcioniraju korisnici, a korisnici ustanova u sustavu socijalne skrbi nisu samo stari i nemoćni. Tu su djeca, tu su osobe s intelektualnim i ostalim poteškoćama, itd., itd. Postoje, ne samo ustanove nego ostali pružatelji usluga, znači sustav onaj koji djeluje u smislu deinstitucionalizacije, vrlo, vrlo kompleksan sustav. Itekako sam se posvetila korisnika jer radi korisnika sve ovo radimo. Radi korisnika radimo i ove izmjene zakona. A što se tiče transformacije ministarstva, dakle sustava socijalne skrbi, ministarstva, spajanja, to nije vaš problem. Kad budete na vlasti, kad osvojite vlast i kad vam hrvatski narod da povjerenje, onda ćete krojiti gdje će biti koje ministarstvo i [[Upadica: Hvala lijepa.]] kako će se zvati.
Hvala lijepa. Sada ćemo se vratiti na prethodnu točku i u pojedinačnoj raspravi sada je na redu poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima. Ne vidim koliko vas ima. Kolegice i kolege. Dakle ovo je jedna tema koja izaziva zapravo veliku pažnju svih nas. Dakle u trenutku kada je korona virus činjenica, kad je to činjenica koja ne živi samo u Hrvatskoj, nego u Europi i cijelom svijetu, kad su sve oči uprte u sve one koji održavaju naš zdravstveni sustav imamo još jedna skupina ranjivih, potrebitih ili napuštenih o kojima treba voditi računa i tu je izuzetno važan sustav socijalne skrbi. Korona virus je otvorio sve one probleme koje inače imamo i samo ih je pojačao. Dakle, da imamo problema sa sustavom socijalne skrbi to nije nikakva novost i korona virus je samo to pokazao na najjače. Mi kada raspravljamo, naravno uvijek raspravljamo na način da govorimo o nekim lošim stvarima. Vidimo sve one domove koji su djelomično bespravno napravljeni. Vidimo one domove koji su ilegalni. Vidimo one situacije kada se nešto desi. Ali ono što treba naglasiti i treba naglasiti, da zaista dakle to je put kojim idemo svi mi. Put da na kraju svog životnog puta završite u pojedinom domu je vrlo realan i vrlo saglediv. Prema tome, to je ono gdje ćemo na kraju svi doći i ima bez obzira da li je društveni ili privatni ja ih ne bih voljela jednako tako dijeliti na društvene i privatne. Ima domova koji odlično funkcioniraju. Ima domova u kojima zaista sve funkcionira kako treba i treba zahvaliti svim tim djelatnicima koji jednako tako nadljudskim naporima pokušavaju u ovim teškim vremenima kada ljudi koji se nalaze u domu ne mogu izaći van, kada im vi trebate objasniti da i svaki izlazak van je opasnost da donesu virus u dom za sve one štićenike koji se tu nalaze, kada ne mogu vidjeti mjesecima svoje najmilije. Dakle, to je jedna vrlo teška situacija i u toj teškoj situaciji treba zahvaliti svima onima koji zaista vode računa i koji to sve zajedno nekako drže pod kontrolom. Naravno da je ovo prilika da se zahvali svima njima, ali rasprava o ovom zakonu otvara ponovno onaj problem, a to je problem ljudi. Nama je iz sustava i sustav koji brine o socijalnoj skrbi otišlo strašno puno ljudi pogotovo kada je riječ o domovima. Otišlo je i dio ljudi koji se bave zdravstvenom skrbi, ali i dio svih onih ostalih. Ja sam danas u slobodnom govoru govorila o psihološkoj pomoći koja je vezana i koja evo nakon 10 mjeseci se zaključilo da osobe koje se nalaze u zdravstvu trebaju. Ali ja sam apsolutno sigurna da psihološku pomoć ne samo da trebaju štićenici pojedinih domova za stare i nemoćne, nego i ljudi koji rade s njima. Ti ljudi rade nadljudskim naporima. Jedan moj prijatelj da tako kažem ili prijatelj jer nije samo poznanik je vlasnik jednog privatnog doma koji je relativno velik i koji je uvijek po nekakvim pokazateljima na samom vrhu, on kada razgovaram s njim kaže da vrlo teško dobiva radnu snagu, da sad već ta radna snaga radi u tim 10 po 10 dana, da su to mladi ljudi koji ne vide svoju obitelj, da je trebao puno vremena da objasni dakle obitelji štićenika da ne mogu doći u dom da su ovi uvjeti specijalni uvjeti i to sve trebamo imati na pameti i o tome svemu trebamo voditi računa. Da ne kažem da su to i troškovi ovim korona virusima puno veći sada i u domovima, nego što je bilo prije. Vi morate za djelatnike osigurati ne samo maske, nego i pojedina odijela. Jednako tako vam je i ona priča kada bilo koji od štićenika iz domova ide u zdravstveni sustav i kada se vraća nazad, vi ga morate staviti u samoizolaciju 2 tjedna jer nikada ne znate što će donijeti ili eventualno što može donijeti. Stoga kada je rasprava o ovakvom jednom zakonu onda ta rasprava otvara i mi govorimo o problemima. Treba govoriti i o tome da zaista ljudi rade nadljudskim naporima. Ali ne može sve biti na ljudima. Mi moramo stvoriti forme i okvire da oni mogu zaista raditi svoj posao i forme i okvire da ne treba biti bauk odlazak u dom, nego to treba biti jedan kvalitetan način življenja i funkcioniranja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sada ponovo bi trebali uspostaviti vezu sa kolegicom Martinom Vlašić Iljkić. Možemo? Nemam dojam da je jako uspješno riješeno. Jel' je? Jel' se čujemo? … [[Upadica Vlašić Iljkić: Govornica se ne čuje.]] Ništa. Ništa bez kolege Pavića. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Intencija ovog Prijedloga zakona o dopuni Zakona o socijalnoj skrbi je zakonom urediti pravnu prazninu vezanu za organizaciju rada, mobilizaciju stručnog i drugog radnika, rekviziciju opreme i prijevoznih sredstava, privremenu upotrebu poslovnih i drugih prostorija za pružanje socijalnih usluga ustanova socijalne skrbi. Zasigurno će ove odredbe pružiti i pravnu sigurnost poslodavca u donošenju odluka jer do sada je uputa bila prema ustanovama socijalne skrbi na razini preporuka i ustanove su na različiti način organizirale poslove ovisno o periodima pandemije. Ono što je u najvećoj mjeri bilo zastupljeno je rad u grupama radnika sa intencijom da grupe međusobno nemaju kontakata. Uvođenje radne izolacije i rad na način da 10 dana radnik boravi u ustanovi u nekim slučajevima može biti rješenje, no smatram da neće biti primjenjivo u praksi. Vjerujem da je teško organizirati sustav kada su odluke stožera neshvatljive i nelogične bez projekcija jednakopravnih primjena. Također osobni primjer ravnatelja i pridržavanja mjera je okosnica ponašanja radnika. Drugi problem je što radnici trebaju imati uvjete za boravak i odmor u ustanovama socijalne skrbi, koje su ionako prekapacitirane korisnicima i ne postoje dodatne prostorije za boravak radnika. Stanje u određenim domovima je loše sa velikim brojem zaraženih korisnika, pa i radnika u samoizolaciji. Nije jasno od kud će se preraspodijeliti radnici kada su sve ustanove u jednakim problemima i nemaju dovoljan broj stručnih i drugih radnika. Praksa je pokazala da je naravno bolja situacija u domovima i ustanovama socijalne skrbi gdje je na čelu ustanove stručna osoba koja se zna nositi sa svim izazovima. Također je neujednačena i praksa rada u centrima za socijalnu skrb te bi bilo dobro da svi radnici imaju jednake uvjete i organizaciju rada. U zdravstveni sustav, sustav socijalne skrbi je najteže pogođen ovom krizom i njegovatelji, stručni radnici rade svakodnevno u neizvjesnosti i brizi za druge. Ova dopuna zakona ne rješava činjenicu da je sustav socijalne skrbi zapostavljen i van fokusa i interesa javnosti, a dijelom i zbog pripajanja Ministarstvu rada i mirovinskog osiguranja kada je socijalna politika postala usputna djelatnost, a ne ona koja se tiče života velikog broja građana. Ono što se izgubilo također iz fokusa je korisnička perspektiva. U svoj toj organizaciji i epidemiološkim mjerama koja su se sustavno … [[ne razumije se]] obrasci ponašanja korisnika u domovima nije im pružena psihološka pomoć ili im nije pružena u dovoljnoj mjeri. Nije za očekivati da korisnici sada imaju sada dovoljnu podršku i pomoć kada ona nije bila osigurana u dovoljnoj mjeri niti prije pandemije zbog nedovoljnog broja zaposlenih stručnih radnika. Sve su to dugogodišnji problemi koji za vrijeme krize postaju sve veći. Povezanost sustava socijalne skrbi je uvelike povezan sa zdravstvenim sustavom i ako se već planiralo pripajanje sustava socijalne skrbi kao priroda povezanosti je bilo Ministarstvo zdravstva. Kada govorimo o mjerama iz korisničke perspektive različito je kako se nose stari i nemoćni koji su svjesni opasnosti zaraze korona virusom, boje se za svoj život i lakše možda prolaze odvojenost, dok sigurno teže podnose odvojenost mentalno i intelektualno oštećene osobe, djeca sa poteškoćama u razvoju i druge osobe s invaliditetom. Ne smijemo zaboraviti ni protekle događaje u kojima već dvije godine za redom nam stradavaju starije osobe u smještajnim objektima sa smrtnim ishodima i da se nakon takvih situacija ne događa ništa. Nadležno ministarstvo naloži izvide i kontrole objekata što je nedovoljno jer takav pristup nakon nesreće nije doveo do poboljšane skrbi. Glavna je prevencija ako nadležne ustanove reagiraju na vrijeme. U svakom spornom slučaju stradavanja pojedinih starijih osoba dolazimo do saznanja da je bilo i ranijih prijava po kojima se nije adekvatno postupilo. Neshvatljivo je da nakon grubog kršenja ljudskih prava po spornim domovima takvi domovi i dalje neometano rade. Apeliramo i na bržu reakciju djece odnosno obveznika uzdržavanja jer svaka se prijava treba ozbiljno shvatiti i temeljito zapitati da bi se zaštitile starije osobe. U praksi nažalost imamo sve više neprimjerene skrbi za starije osobe do razine zanemarivanja ili zlostavljanja u ustanovama koje su osnovane za pružanje smještaja i skrbi. Ono što je još tragičnije da u spornim domovima gdje je cijena smještaja iznosila od 5 do 7.000 kuna, a korisnici su prema nekim natpisima u medijima gladovali. Hvala.
Hvala, hvala vam lijepo i još jedanput hvala kolegi Paviću na tehničkoj pomoći, ovaj a sada će slijedeća rasprava biti poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Sve vas evo naravno pozdravljam zastupnice i zastupnici i evo dozvolite da u ovih nekoliko minuta kažem nešto iz osobnog iskustva. Bio sam načelnik Stožera civilne zaštite Osječko-baranjske županije u ovom vremenu kad smo se suočili sa korona krizom i odmah smo zauzeli stav i rekli da naravno zdravstveno osoblje je na prvom mjestu, druga crta obrane koju želimo branit su upravo bili domovi za starije i nemoćne kako oni u državnom i županijskom vlasništvu, ali tako i oni mali domovi koje imamo po našim mjestima Osječko-baranjske županije i sve smo ih jednako opremili kad je u pitanju zaštitna oprema, nismo imali kriterij prema svojim domovima jedan, prema njima drugi i mislim da je to vrlo bitno. Našli smo se u vremenu za koje nismo bili, za koje nismo bili spremni, za koje nismo bili pripremljeni. Na kraju krajeva dio ovih rasprava koji se vodio ovdje je upravo na tom tragu. Naši domovi nisu pripremljeni da bi imali ovo s čim smo se suočili kad je došlo do korona krize. Puno je bilo razgovora o toj, o toj psihološkoj drami koju su štićenici imali. O tome smo posebno vodili računa i tražili način kako bi te ljude koji su zarobljeni u domovima izveli van. U nekim domovima ta je mogućnost postojala gdje imamo velika dvorišta, gdje jednostavno te ljude možemo izvesti van. No u ovim malim obiteljskim domovima to je jednostavno bilo nemoguće i upravo se događalo ono što je nekolicina zastupnika ovdje i rekla da kad su izašli su se vratili sa korona virusom i onda je nastao, nastavo veliki problem. Ono možda što se nitko nije dotakao u ovim raspravama je jedna bitna stvar. Imamo puno privatnih domova, a čuli ste iz izvještaja državne tajnice da je najveći broj smrti bio upravo u tim malim domovima. I što se sada događa? Vi imate dom u kojem je bilo 20 štićenika i on je bio relativno isplativ u tom smislu, ali od 20 štićenika 10 je umrlo. Taj dom sa 10 štićenika jednostavno više nema načina da nastavi rad, ne može primiti nove odnosno ne može udomiti iako potrebe za tim ima jer traju ovi korona uvjeti. I tu sad imamo problem. I ono što ja želim posebno apostrofirati prema ministarstvu je da se mora naći način da se tim ljudima odnosno tim vlasnicima, govorim o vlasnicima domova, ne onima koji kod svojih kuća udomljavaju ljude, da im se nađe način da im se pomogne da ovih par mjeseci dok korona kriza ne prođe se nađe uvjet kako njima, kako njima pomoći i kako prebroditi ovu tešku situaciju. Ono što mene kao čovjeka koji je bio u tom sustavu iznenadilo da smo se u biti po prvi puta upoznali s tim koliko mi imamo takvih ustanova na području recimo konkretno Osječko-baranjske županije, u kakvim uvjetima pojedine ustanove rade i to je ono što mislim da je zadatak i županijske pa naravno i lokalne vlasti. Ono što me posebno razljutilo kao čovjeka koji cijeli život je tu negdje u lokalnoj samoupravi da kad se bolest pojavila u jednom malom selu čak ni načelnik općine nije htio nazvati vlasnicu doma da ju pita kako je, ne da li bi on možda mogao nešto pomoći, nego su 100 metara obilazili oko tog doma ne bi li se slučajno zarazili. To se ne smije događati. Tamo leži nečija mama, baka, djeda, otac i to je nešto što mora biti briga apsolutno politike prije, prije svih i tu nitko ne bi smio imati izliku da ne nađe način da pomogne tom subjektu koji djeluje na prostoru njegove lokalne samouprave. Naravno da je korona kriza otvorila mnoge nedostatke koje imamo u sustavu i to je možda što kažu ljudi, svako zlo je za neko dobro, da konačno spoznamo kako ćemo staviti u zakonski okvir, pod kojim uvjetima te ljude koji primaju nečijeg oca, majku, sestru, brata da ima sve ono što bi trebao imati kada je u pitanju pružanje ove usluge. I na kraju naravno želim iznimno zahvaliti svim ljudima koji djeluju u području socijalne skrbi u ovim uvjetima koji su vrlo otežani, a znamo o čemu govorimo od 3. mjeseca pa evo sve do sada. Želim čestitati i biti podrška svim onima koji imaju ovih problema o kojima sam govorio i koji na ovaj način skupa s nama mogu prebroditi ovu krizu, mogu se oporaviti jer potreba za biti u domu je naravno sve više i više, a jednostavno ako ne nađemo adekvatno rješenje bojim se da nećemo postići uspjeh. Hvala lijepo.
Ostanite nam časak ovdje, imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Stipana Šašlina.
Poštovani gospodine Ivanoviću, vi kao bivši dožupan sigurno ste upoznati sa svime time, svim mjerama i svim aktivnosti koje je i bivša Vlada Andreja Plenkovića, a i ova sadašnja poduzimala i koje poduzima vezano uz skrb i brigu o starijim osobama. Kad to govorim ne mislim samo kroz domove za starije osobe, nego i kroz različite projekte. Prije svega bi tu istaknuo projekt Zaželi, koji je obuhvatio jako velik broj starijih osoba, skrb o starijim osobama i to poglavito u ruralnim sredinama. U ruralnim sredinama gdje starije osobe često puta i ne žele ići u te domove nego jednostavno žele ostati u svome domu koliko god je to moguće. I to je doista bio pravi pogodak, pravi projekt. I na taj način evo i dalje se nastavlja u ovim našim općinama i volili bi da se on, da se on što duže provodi kako bi ta skrb bila doista na adekvatnoj razini. Hvala.
Poštovani zastupnik Šašlin, izvolite, pardon, ovaj izvolite, Ivanović izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnik Šašlin, da, mi koji dolazimo sa prostora koji imaju više ruralnih područja nego što ih imaju možda neke druge jedinice lokalne samouprave, projekt Zaželi je sigurno nešto što je pokazao svoju svrhu, svoje opravdano postojanje i to je nešto na čemu treba inzistirati da taj projekt nikada ne prestane. To je nešto što pruža onu minimalnu pomoć ljudima koji, koje ne obilaze njihova djeca, njihova rodbina i onda u tih sat ili dva vremena ipak imaju s nekim podijeliti lijepu riječ, imam im neko urediti dom, a upravo je riječ o tim ljudima koji do zadnjega praktički ne žele ići nigdje u dom, nego evo žele kod svoje kuće provesti te, te zadnje dane svog života. Stoga smatram da je to hvalevrijedan projekt i s njim treba nastaviti dok legod bude u opće ja bi rekao beskonačno.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Radića.
Poštovani kolega spomenuli ste Osječko-baranjsku županiju ja bih želio pohvaliti kako ravnomjerno potiče institucijske i izvan institucijske usluge. Naime, Osječko-baranjska županija je kroz institucijske usluge, kroz energetsku obnovu obnovila dva doma za starije i nemoćne. U Osijeku investicija u vrijednosti 12 miliona kuna i u Belom Manastiru investicija od 6 miliona kuna. Kao što je i zastupnik Šašlin rekao kroz izvan institucijske usluge tu imamo projekt Zaželi i nositelj Osječko-baranjska županija gdje se kroz taj projekt zaposlilo 16 žena u domu u Osijeku i 30 žena u domu u Belom Manastiru koje skrbe o starijim osobama u domu. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Ivanovića.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Radić, tako je. Netko je ovdje govorio i dobro je govorio da ti ljudi stvarno trebaju sve uvjete da bi za ono što plaćaju imali najbolju uslugu. Naravno da energetska obnova je zasigurno to što bitno poboljšava standard življenja u tim prostorima, ali bitno smanjuje i troškove koje ima naravno i država i županija kada je u pitanju održavanje takvih domova. Ono što posebno treba apostrofirati u ovim našim raspravama i drago mi je da se ova rasprava odužila na ovaj način zato što je ovo problem koji ćemo mi prije ili kasnije imati, apsolutno svi ćemo se suočiti s rješavanjem tog problema. Prema tome to ne može biti samo problem da svalimo sve na državu, problem mora biti potican i od lokalne i od područne, a naravno završiti sa jednim zakonom koji će biti uređene na državnoj razini.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Vesne Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega ja ću se referirati na onaj dio vašeg izlaganja u kojem ste govorili o obiteljskim domovima i trenutnoj situaciji na području Osječko-baranjske županije. Podsjetit ću da obiteljski domovi čine važan dio sustava pružanja usluga korisnicima socijalne skrbi odnosno pružanja usluga osobito kad je riječ o starijim i nemoćnim osobama i to u dijelu izvan institucijskog smještaja, dakle to nisu klasični domovi institucije, nego pružaju izvan institucijski smještaj po zakonu za najviše 20 ljudi i osnovna svrha je upravo ovo na što ste vi stavili naglasak, pružiti obiteljsko okruženje starijim i nemoćnim osobama i toplinu doma. Naravno da u praksi imamo i dobrih i loših primjera. Jedan od loših primjera, danas o njima, o tome između ostalog je bilo riječi dakle dom u Zagorju i još neki drugi domovi koji su danas spomenuti, međutim naravno da takve situacije treba rješavati i nakon požara u Zagorju sam osobno [[Upadica: Hvala.]] mijenjala pravilnik u kojem sam promijenila kriterije, ali svakako u onim [[Upadica: Hvala lijepa.]] kvalitetnim domovima treba pomoći.
Odgovor poštovanog zastupnika Ivanovića.
Hvala lijepo. Naravno vi ste i kao bivša ministrica najbolje bili upoznati s tim stvarima, ali dobro se gospođa Vesna dotakla jednog pitanja kad su u pitanju ovi izvan institucionalni. To je jedan od velikih problema i ne treba ga nikako zanemarivati jer jedan dobar dio prostora i kapaciteta upravo se nalazi u tim ustanovama u kojima budimo iskreni se onda dogodi ovo što se dogodilo i što su pojedini zastupnici apostrofirali, da čovjek ima 5 kreveta, a ima 20 ljudi u iznimno teškim uvjetima ne bi li samo uzeo njihovu imovinu il ne bi uzeo nekakvu njihovu mirovinu. To nije dobro i od toga ne treba naravno gurati glavu u pijesak, taj problem apsolutno treba riješiti jer je takvih sve više, a problemi uglavnom dolaze od takvih.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Antolić Vupora.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Poštovani zastupniče i voditelj kao civilne zaštite u Osječko-baranjskoj županiji vodili ste i brigu o tim izvan institucionalnim oblicima skrbi što je stvarno za pohvaliti i dobro jer to nekako izmiče ispod rada često i drugim stožerima. Međutim, činjenica je da ste nepravilno upotrijebili naziv, dakle to, ne radi se o tome da su to ustanove upravo suprotno rekla je već i prije bivša ministrica, dakle važno je da u nazivima ispravno govorimo kako ne bi one korisnike koji u budućnosti žele uslugu smještaja doveli u zabludu kako ne bi i sam sustav među sobom komunicirao krivo.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala vam lijepo, u pravu ste, je evo gospođa Bedeković je to i ispravila. Ja sam samo htio reći u stvari da nismo uopće dvojili ni jedan trenutak da li je riječ o jednoj kategoriji, drugoj ili trećoj nego smo rekli da ćemo svima jednako i proporcionalno pomoći u trenutku kad im je bilo najteže. Naravno da su ovi nazivi o kojima govorimo nešto što ne smijemo, ne smijemo pomiješati jer na taj način bi mogli dovesti sve u isti, u isti koš, a nisu naravno niti svi u istim uvjetima, niti preduvjetima i apsolutno se slažem sa vama, nisam to učinio namjerno nego evo jednostavno da bi samo kazao i dokazao koliko je bitno da, a jučer smo cijeli dan proveli u raspravi o funkcioniranjima stožera, koliko je bitno da jedan stožer civilne zaštite jedne županije povede računa ne samo o segmentu zdravstva nego i o ostalim bitnim društvenim segmentima koji postoje na toj regionalnoj jedinici.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Pavića. Izvolite.
Poštovani zastupniče evo drago mi je da smo čuli još jedno objašnjenje od bivše ministrice koje je bilo stvarno detaljno i još je malo približilo problematiku koja je vezana za obiteljske domove i koja je razlika između tih obiteljskih domova zapravo i ustanova. Ono što apeliram na vas i na bivše ministrice koje su ovdje evo s nama dvije iako mi je prije gospođa Murganić odgovorila na jedan način kao da ja hoću da se snize kriteriji na neprimjeren način. Nije to cilj. Cilj je da budu kriteriji realni i da se može tih obiteljskih domova otvoriti što je moguće više jer tamo su naši roditelji, tamo su naše sestre, tamo su naša braća, da im omogućimo da žive u takvom okruženju, to je cilj. Ako se postave preoštri kriteriji od toga nema koristi nitko. Samo se ljudi odvraćaju od tog posla. A drugo što bi zamolio i vas kao zastupnika i kolegice koje su bile ministrice da se pokuša utjecati na državu odnosno na ministarstvo da se daje više novaca za ljude koji su financirani od strane države. Znate i sami dobiva se 3.500 kuna, a zapravo ekonomska cijena nije nikada ispod 5.000 kuna. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Ivanovića.
Hvala lijepo, na ovaj prvi dio replike evo spomenuli ste i gospođu Bedeković i gospođu Murganić koje sigurno bolje od mene stoje kad su u pitanju teme o socijalnoj skrbi, a s ovim zadnjim što ste rekli u drugom dijelu replike, apsolutno se slažem. Stremiti većem standardu, stremiti da uvjeti budu za sve barem približno jednaki apsolutno nemam nikakvu primjedbu. Hvala lijepo.
Hvala. Sad ćemo završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Nada Murganić. Izvolite.
Evo, poštovani zastupnici vrlo i zastupnice vrlo kratko ću se obratiti, puno toga se je reklo i o zakonu, a jasno i u raspravama o cijelom sustavu i svim problemima koji muče građane ali svakako zaposlenike i naše korisnike upravo ovako kako je rekla gospođa kolegica Mrak Taritaš svi mi možemo biti korisnici ustanove, ali isto tako svi mi možemo zbog bilo kojih razloga potpasti pod intervenciju koju možemo dobiti iz sustava socijalne skrbi. Ono što mi je posebno drago da je u ovim raspravama zaista bilo i korisnih i prijedloga. Svakako i sigurno dobronamjernih kritika koje evo ja sam sada kao rezime tako to i doživjela. Jasno da mi koji smo više involvirani u sustav možda imamo druge informacije i druge poglede, sa strane to sve skupa izgleda možda drugačije. Međutim, cijela ova rasprava je bila ipak korisna i konstruktivna. Posebno želim se zahvaliti svima koji su se sjetili zaposlenika u sustavu socijalne skrbi na način da su izrazili i pohvale i zahvale i budući to upravo zaposlenici u sustavu socijalne skrbi ovako javno imaju vrlo, vrlo rijetko prilike čuti i vjerujte njima će to zaista puno značiti. Nemate zaista možda ni sliku što znači sestrama i njegovateljicama kada i spremačicama mogu reći pohvale, posebno kuharima i kuharicama, to je dosta važno u našim ustanovama taj segment rada, kada se od strane članova obitelji dobije ili čestitka za blagdane ili zahvala nakon odlaska njihovih korisnika, dakle nakon smrti i da te karte odnosno čestitke ili razglednice uvijek imaju jedno počasno mjesto na oglasnoj ploči tamo gdje se zaposlenici za vrijeme svojih dnevnih stanka zaustave odnosno druže. Ono što sam rekla u sustavu nije lako raditi iz razloga što je tu izuzetno potreban jedan individualan pristup i svi protokoli i sva pravila i svi pravilnici poneki puta nisu dostatni ako se ne osjeti jedna kemija, jedna empatija između korisnika i zaposlenika, njegovatelja, medicinske sestre, a prije svega svakako i socijalnog radnika i da je to teško, zaista teško ovoga u svaki puta maksimalno postići jer ipak tu samo rade ljudi koji su evo na ljestvici poželjnih profesija, zanimanja i radnih mjesta sigurno kod nekakvog društvenog vrednovanja nisko postavljeni. Ja se bojim da će sve manje biti u ovoj inače općoj nestašici zaposlenika malo njih koji će biti orijentirani na ove poslove. Studenata za socijalni rad ima sve manje. Nije uvijek, nije uvijek bila presudna plaća mogu reći da iz naših brojnih kontakata i iskustva koja imam sa kolegama i kolegicama, to jedno zadovoljstvo koje u kontaktu i radu sa ljudima dobivamo kada to osjetimo da nam je i vraćeno može nadoknaditi sve ove materijalne i druge nedostatke koji se događaju u sustavu. Izuzetno cijenim to što se želi naglasiti ipak važnost tog sustava, da nam je fokusu svima nama dobrobit i naših korisnika i naših zaposlenika, ali kao što sam rekla u konačnici svih naših građana.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka, a završno će govoriti u ime kluba poštovana zastupnica Rada Borić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, čini se da se sabor posljednjih dana bavio palijativnim ili vatrogasnim mjerama, žalosti a bilo je prilike vidjeli smo iz rasprave danas smo možda mogli govoriti i o novome zakonu ili napraviti bar prijedlog novoga zakona ili on već postoji pa ga malo duže čekamo. A upravo je pandemija pokazala dodatno da je sustav socijalne skrbi, ovdje su kolege koristile malo teže pridjeve da je zapušten, da je urušen, u svakom slučaju je pandemija pokazala koje sve imamo probleme u samome sustavi i kako bismo zaštitili ili brinuli se o onima koje najčešće se lijepo danas to zove ranjivim skupinama, al to su ipak doista naši roditelji ili naši susjedi. Gdje je naša društvena odgovornost i treba vidjeti kada se danas raspravljalo da li su domovi ilegalni, legalni, koliko ih ima, kakva je vrsta nadzora. Znači sve to ukazuje da nešto u sistemu ili sustavu nije usustavljeno. Ono što dakako bi bilo dobro znati i činjenicu kako nam se moglo dogoditi i koliko u ovih posljednjih 30 godina imamo domova koje smo, novo izgrađenih domova. Ja znam koliko ih ima u Zagrebu i to je zastrašujuće i kako nam se moglo dogoditi da dakle je nešto što je briga o tim najranjivijima postalo nešto što je izvor dobiti. Svi govorimo i znamo koliko su velike razlike ili koliko se netko, bi se trebao s 50 godina upisati u jedan od tzv. društvenih domova na starinski način rečeno i čekati 30 godina na svoj red ili po našem dobrom običaju tražiti neku vezu onda za sebe ili za svoje roditelje. Dakle, kako je moguće da su naša ulaganja u ono što bi bili, bili financirani, sufinancirani domovi od države i lokalne i regionalne samouprave. S druge strane i onda ako smo dopustili da domove, da domove, da domovi privatni poduzetnici mogu imati domove i da onda ne znamo da li su standardi u tim domovima uvijek za skuplje cijene jednaki. Ja imam dobro iskustvo s jednim privatnim domom jer nisam htjela za svoje stare tražiti privilegije da oni budu u nečem što bi bio drugačiji dom, ali to mi se možda i posrećilo tj. pitala sam naravno one koji su imali zbrinute svoje roditelje. Svjedočili smo dakle i nečemu je ovdje gospođa Bedeković rekla da neće dati ništa protiv zaposlenika, ali ono što svakako treba zabrinuti dobro je rekla protiv zaposlenika, ali ono o čemu moramo govoriti je gdje je odgovornost kada se zakaže u sustavu. Za 18 smrti u Splitu nisu možda krivi zaposlenici, kriv je sustav i ne sinergija između zdravstvenog sustava i sustava socijalne skrbi, ali je kriv i ravnatelj, al mi smo čuli od ministra da je kriv virus. Ne može kad nam odgovara biti kriv virus ili se izvlačiti na sustav. Moram inače pohvaliti gospodin ministra koji je za razliku od mnogih drugih ministara jučer ovdje sjedio s nama do ponoći, to pokazuje da ga zanima što ima reći i oporba. Ja sam i danas čak predložila neki mali model nekog rješavanja. Dakle, ako želite ponovo povratiti, jučer smo govorili o povjerenju, ako želite povratiti povjerenje građana, ako želite da imamo društvenu koheziju razumijevanja problema onda morate razumjeti da se povjerenje stječe ne samo dobrom komunikacijom ili lošom komunikacijom je li kriv je virus, povjerenje se stječe ovdje gdje smo tražili transparentnost, gdje mi znamo da su u sustavu problemi nadzora i inspektora itd., ali povjerenje nećete vratiti tako, mi smo danas kozmetički ili tehnički napravili, napravili rješenje jer naravno da ljude ne možemo seliti bez zakonske osnove da ih možemo mijenjati iz jedne ustanove u drugu. Što činimo drugim ustanovama, jesmo li proglasili ratno stanje da će iz neke dobre ustanove sutra netko morati ići u Gospić odraditi svoj posao. Dakle, mi ćemo ovdje donijeti neku zakonsku osnovu, ali da li se mogao donijeti i kvalitetniji zakon to je, i sada ga donijeti, a ne da ćemo kada prođe neki datum, a ne znamo koji datum, zašto je to 21., a ne 22. ili 23.
Hvala. Sada će završno u ime Kluba SDP-a govoriti poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, još jednom završno u ime Kluba SDP-a samo ću ponoviti da ćemo mi kao što sam i uvodno rekla podržati ovaj zakon prvenstveno zato što njegovo donošenje je jedini način da u ovim uvjetima, uvjetima pandemije i nastalim okolnostima osiguramo prijeko potrebnu skrb za osobe u sustavu socijalne skrbi. To ne znači da ne smatramo da ima određenih propusta, da može biti i nekakvih dilema donošenjem ovog zakona, zato smo se odmah i priklonili ovom jasnijem izričaju koji su kolege iz lijevo-zelenog bloka predložili kao amandman i smatramo da bi to bila dobra, dobra formulacija. Nadalje, kao što sam i uvodno rekla i sada ću ponoviti u ime Kluba SDP-a, mi smatramo da je došlo vrijeme da u hrvatskom parlamentu trebamo razgovarati o novom prijedlogu zakona o socijalnoj skrbi iz više razloga. To ste kolege i kolegice u vladajućem dijelu svjesni i vi stoga taj zakon dugo vremena pripremate. Najranjivija skupina i u ovom pandemijskom vremenu pokazalo se je su ljudi koji žive ili naginju sustavu socijalne skrbi, što u institucijama, što izvan institucija, njima je potrebna naša podrška, njima je potrebna naša skrb. Stoga je potrebno jačati sustave skrbi ne samo za stare i nemoćne osobe kao što smo najviše govorili danas u raspravi, već i za osobe s invaliditetom, za djecu, za mlade, cijeli sustav je potrebno ojačati, presložiti i dati mu onu jednu dodatnu energiju koju vjerujem kao što ste i najavili možemo osigurati i sredstvima EU. Vjerujemo da nam je potrebna sinergija lokalne, regionalne i nacionalne vlasti, da nam je potrebno da se tom sloju društva obratimo sa konkretnim prijedlozima i sa konkretnim sustavom. Rekli bismo da ima puno točaka koje ovim zakonom nismo dodirnuli, ali koje moramo dodirnuti koje mora biti obaveza ovog našeg zajedničkog mandata u Hrvatskome saboru. Stoga nemojmo dozvoliti da dođemo do nekog novog datuma prigodnog datuma u kojem ćemo se prigodno sjetiti osoba koje su u potrebi, učinimo dovoljan napredak da budemo proaktivni, vidimo na koji način možemo angažirati druge dijelove društva. Zašto mi u Hrvatskoj nemamo uređen sustav volontiranja? Mene danas ovdje kolegice iz HDZ-a, mene osobno prozivaju da bi bilo dobro malo odvolontirati u sustavu socijalne skrbi, pa vi ne znate koliko mi volontiramo, gdje volontiramo i kako volontiramo, ali ja pozivam da bi bilo dobro da sustav volontiranja bude uređen, društveno uređen. Da naši mladi, oni koji se obrazuju za društvene strukture, gimnazijalci imaju obavezu volontirati i da kroz takav jedan sustav gradimo društvo koje će pomagati, koje će biti solidarno i koje će se međusobno uvažavati. Onda nećemo doći do situacije da u određenim trenucima ne prepoznajemo potrebe potrebitih, nećemo biti u situaciji da nemamo ljude koji mogu razgovarati sa starijim osobama koje su otuđene u domovima za starije i nemoćne upravo u ovo vrijeme pandemije. Imat ćemo educirane ljude koji će biti spremni volontirati u svakom trenutku jer će s time srasti. Nećemo imati situaciju kakve imamo danas da se ovdje u hrvatskom parlamentu preglasavamo oko toga da li Vlada treba donositi nove zakonske okvire o inkluzivnom dodatku. Teško je na današnji dan Međunarodni dan osoba s invaliditetom govoriti o tome da je upravo ova Vlada to prije svega 10 dana odbila. Ova Vlada odbila je i ova većina u hrvatskom parlamentu odbila je naš prijedlog, prijedlog oporbe i SDP-a da govorimo o zakonskom rješenju koje treba riješiti asistenciju, asistenciju u svakodnevnom životu osoba kojima je to osnovni životni uvjet. Dakle, molim vas apeliram još jednom na vas, čujte što govorimo i mi sa druge strane jer nije korektno kolegice Bedeković reći da mi nemamo sada prava predlagati i da ne brinemo o tome što radi ova Vlada već da ćemo brinuti kada mi preuzmemo vlast. Pa ako ovako nastavite nažalost to će biti jedino rješenje. Žao mi je što moramo tako razgovarati, voljela bi da možemo imati oko ovih iznimno društveno važnih tema nekakav konsenzus.
Sada ćemo u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista završno čuti poštovanog zastupnika Miru Bulja. Izvolite.
Narode moj koji ovo gledate mi moramo ovdje jasno kazati ispred Kluba MOST-a nezavisnih lista da su naši stari i nemoćni prioritet socijalne solidarnosti, onoga što je obaveza svakoga društva, svakoga čovika, čovik iznad svega. Međutim u Covid krizi ti ljudi u domovima za starije i nemoćne su jednostavno prepuštani sami sebi u nekoliko kvadrata prostora, uglavnom bez televizora bez svojih članova svojih obitelji da ih mogu vidjeti. Razumijevajući okolnosti u kojima se nalazimo, međutim ponavljam ako u saboru nas more biti 50 pod zaštitom tamo se može napraviti također zaštita ako ovde postoji nekakva zaštita tako da ti ljudi mogu vidjeti svoje najmilije. Ne možemo se ponašati prema starijim i nemoćnima kao da su životinje, meni je životinja žao u kavezu to je prvo, drugo neuređenost sustava što se tiče domova za starije i nemoćne, ne funkcioniranje sustava. Žalosno je da jedna ministrica koja je bila u proteklom mandatu ne zna broj privatnih domova za starije i nemoćne. Znači to je jedan nekontroliran, neuređen sustav. Zbog toga se događaju ne samo anomalije unutar sustava nego nažalost i velike tragedije ko što su se događale sa smrtnim slučajevima zbog neispunjanja uvjeta određenih domova za starije i nemoćne, a poglavito onih koji su tzv. narodnjački rečeno na crno funkcioniraju. Još jednom zahvaljujem se svim djelatnicima zdravstvenim i nezdravstvenim unutar socijalne skrbi, poglavito u domovima za starije i nemoćne i ostalim domovima koji skrbljuju o našim najpotrebitijim. Davali smo ovde uvaženi zastupnici, uvažena državna tajnice koja ste sad trenutno na mobitelu i jedino što smo danas imali zamjenu 4 državne, 3, 4 državne tajnice, koje uredno side u fotelji, čitaju mobitel, nit su šta slušali, nit ih briga, a ovaj zakon minja samo članak gdje kaže da će se moći ovaj kadrovski raspoređivati određene ljude iz doma u dom. Tim ljudima triba dodatak, Covid dodatak, ti ljudi su na prvoj crti, ti ljudi. Nitko nije odgovorio od vas ovdje državna tajnice, imate vremena 2 minute i 30 sekundi da se prijavite zašto ti ljudi ne dobivaju Covid dodatak. Zašto je država ulagala u stručno osposobljavanje, u stručno osposobljavanje njegovateljica koji su na birou, a veći dio je otišao van. Zašto … [[ne razumije se]] zašto se nalazi na birou ako je potreban kadar? Zašto? Ima ih na birou, znate li koliki broj? Pa vi ne znate koliko ima domova privatnih za starije i nemoćne. A o neuređenosti sustava i funkcioniranju sustava govori Dom za starije i nemoćne u Splitu gdje gubitnike na lokalnim izborima imenujete za ravnatelje domova za starije i nemoćne. Na tim mjestima moraju biti najstručniji, najkompetentniji ljudi s toga područja, jer stariji i nemoćni nisu stoka, a i o stoci trebamo razgovarati kao o blagu i kao blagoslovu i toga nemamo više na žalost. Zato još jednom pozivam vas COVID dodatak za te ljude je obaveza, obaveza ove države prema zdravstvenim i nezdravstvenim djelatnicima unutar ne samo doma za starije i nemoćne domova, nego i u sustavu socijalne skrbi i u zdravstvenim sustavima od bolnica, domova zdravlja COVID dodatak koji niste prihvatili ovdje koji sam ja dao amandman kao ni COVID dodatak za umirovljenike zbog DVBT2 tj. novog prijemnika za televizore i brojnim umirovljenicima je jedini svijet u prozor. Prozor u svijet je jedini televizija i sada se našao trenutak kada će se mijenjati prijemnik. I to niste prihvatili i to je državi puno 20 milijuna kuna da se pomogne, a uvijek se pomagalo kada su se mijenjali prijemnici. Zašto sada ne u COVID krizi? Tko je imao dobit od toga? Tko će zaraditi? Tko vam je sponzor? Teleoperaterima opraštate 50% naknadu za frekvenciju u 7. mjesecu 50%. Nisu smanjili ljudima pretplate ni račune, 50%. Pa nije valjda da obitelj Mišetić, dinastija Mišetić upravlja Andrijom Plenkovićem i ovom Vladom? Ima za umirovljenike, ima za one najugroženije novaca međutim vi dajete novac i dijelite i opraštate onima koji imaju najviše.
Hvala vam lijepa. Sada ćemo napraviti jednu stanku. Naravno, najprije ću zaključiti raspravu i o ovoj točci ćemo odlučivati, glasovati kada se steknu uvjeti. A sada ćemo napraviti jednu stanku radi provjetravanja i opet ćemo se vidjeti u 15 sati i 5 minuta. STANKA U 14,52 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,05 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom pred nama je: - Izvješće predsjednika Vrhovnog suda RH o stanju sudbene vlasti za 2019. godinu Imamo već u zraku dvije ruke, pretpostavljam da je zahtjev za stanku. Prvi je kolega Troskot, nakon njega kolega Bartulica. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, tražimo, tražim u ime Kluba MOST-a stanku od 10 minuta, htjeli bismo se konzultirati dodatno o današnjem intervju gospodina Sesse u Jutarnjem listu, što smatramo da nije ništa drugo nego naručeni intervju iz razloga što nama je slika po ovom intervjuu da je pravosudna hobotnica danas pustila svoje crnilo. A na šta se odnosi to crnilo? Naime, prema tom, sukladno tom, sukladno tom intervjuu dakle Državno odvjetništvo bi trebalo početi nadzirati sudove i slati, izvještavati dakle o radu sudaca i o predsjednicima sudova. Međutim, ono što gospodin Sessa ili ne zna ili manipulira jest Zakon o sudovima koji je vrlo jasan iz razloga što zakon Članak 93. govori da je sudac dužan predmete koji su mu raspoređeni u rad rješavat redoslijedom njihovog zaprimanja, a Članak 95. istog tog zakona utvrđuje da je dužan pokrenut predsjednik suda postupak za one suce koji neuredno obnašaju sudačku dužnost. Crnilo ovdje pušteno je upravo na ne rad zbog čega bi se trebalo dovoditi Državno odvjetništvo u proces ukoliko zakonodavni okvir već, već definira postojeće procese i to je samo pokazatelj da pred izvještaj ovog Vrhovnog suda se htjelo pokazati da vrhovni sudac i njegov tim radi svoj posao. Ono što je tu problem jest da to crnilo nije na očima hrvatskih građana. Dakle, naši, naše parnice traju po 963 dana u građanskim procesima, a na trgovačkim sudovima 942 dana. Takvo ponašanje je otjeralo sve naše mlade u inozemstvo i ne samo to, s obzirom da sam se bavio s ozbiljnim biznisom to tjera ozbiljne investitore i ulagače iz RH s obzirom da nisu i nemaju povjerenje u hrvatski pravosudni sustav za kojeg smatramo da je raka rana hrvatskog gospodarstva.
Sukladno Poslovnika stanka će biti omogućena. Kolega Bartulica izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče sabora. Tražim stanku u ime Domovinskog pokreta. Kao što vam je poznato jako dugo čekamo da ova točka dođe na dnevni red sabora. Već nekoliko puta vladajuća većina odgađa ovu važnu raspravu o radu sudbene vlasti i konačno danas ipak možemo o tome nešto reći. Međutim, u pripremi za ovu sjednicu temeljito sam se pripremio, dobili smo nažalost izvješće Saborskog odbora za pravosuđe otprilike sat vremena prije ove rasprave dakle malo prije od 14 sati. Ako je to uobičajena praksa ovdje mislim da nije dobra, da trebamo na vrijeme dobiti mišljenje nadležnih odbora. Međutim, hrvatska javnost treba nešto znati. Jedino Grčka troši više u EU na financiranje izvršne, zakonodavne i sudbene vlasti. Dakle, Hrvatska izdvaja jako puno za rad sudova. U ovom izvješću se navodi iznos od preko milijardu kuna, milijardu 300 miliona kuna za rad sudova, za plaće itd., a naši građani s pravom su jako nezadovoljni. Nepovjerenje u sudtvo je jako, nažalost, moram reći nažalost visoko i što je više puta rečeno to ima ogromne implikacije i na druga područja pogotovo gospodarstvo gdje mnogi unaprijed ne žele investirati u našu zemlju zbog pravne nesigurnosti, nažalost. Volio bih da je drugačije, ali nije. Sudbena vlast naravno treba biti neovisna međutim nije izvan kritike, nije izvan kritike zato s veselimo ovoj raspravi, međutim tražimo stanku. Hvala.
Stanka će i vama biti odobrena. Istine radi ova točka nije odgađana ni jedanputa, dakle došla je na dnevni red sukladno odluci predsjedavajućeg što je isto tako sukladno Poslovniku i 2019., 2020. je godina dakle radimo sve u skladu sa pravilima. Stanka će naravno biti omogućena. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Da sam znao da ćete vi intervenirati vjerojatno ne bi tražio stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a pa zbog objektivnog izvještavanja javnosti želim gospodinu Bartulici, a i svima drugima reći, dakle temeljem Zakona o sudovima predsjednik Vrhovnog suda dužan je do 30. travnja tekuće godine izvijestiti Hrvatski sabor o stanju sudbene vlasti u Hrvatskoj za prošlu godinu. 30. travnja. Ja bih podsjetio gospodina Bartulicu ako on to ne zna ili zna samo šuti namjerno da su se u međuvremenu tada raspustio saziv Hrvatskog sabora, da smo išli u kao zastupnici, političari u kampanju za parlamentarne izbore, da je nakon toga gospodine Bartulica ovo prva redovna sjednica sabora. Ovo je prva redovna sjednica sabora u ovom mandatu. Prema tome ne vidim razloga zbog čegavi tvrdite da bi netko iz bilo kojih razloga sakrivao izvješće predsjednika Vrhovnog suda i ne bi bio dostavljen javnosti i raspravljen u Hrvatskom saboru. Mi ćemo danas i kao klub vrlo se rado uključiti u raspravu o stanju sudbene vlasti u RH uvijek ističući kako je sudbena vlast jedan dio vlasti u Hrvatskoj neovisna o radu Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade. I mi kao demokrati to trebamo poštivati. S pravom, u ovakvoj raspravi možemo zamjerati, možemo predlagati, ali nema potrebe nama predbacivati vladajućima da namjerno skrivamo izvješće kojega je podnio i raspravljamo o izvješću kojega je podnio predsjednik Vrhovnog suda tim više što je ono dostupno svim zainteresiranim građanima na mrežnim stranicama Hrvatskoga sabora. Hvala.
Dobro. Imamo 4 povrede poslovnika. Prvi je kolega Škoro. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa naravno radi se o članku 286. Poslovnika. Poštovani gospodine Bačić ovdje se radilo o izvješću nadležnog odbora. Dakle, nije se radilo o izvješću gospodina Sese, nego niste dobro čuli. Dobili smo prije sat vremena izvješće nadležnog odbora na 4 gusto tiskane stranice. Ako ste ga vi imali ranije, ja se ispričavam. Nemojte ni vi obmanjivati javnost. Hvala lijepa.
Kolega Škoro bilo je riječi i o jednom i o drugom. Dakle, kolega, Boga mi je, Boga mi je, kolega Bartulica se pozvao da je bilo odgađano rasprava o ovoj točci što nije istina. A ovo da je došlo u roku prije sat vremena to je vjerojatno točno. Ali nema povrede Poslovnika, ali neću vam davati ni opomenu. Druga je na redu zastupnica Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Došlo je do povrede članka 238. alineje 4. Kolega Bačić govorio je o temi za koju nije dobio riječ odnosno o drugoj temi, a ne o povredi Poslovnika. Ovdje se ne radi o opravdanoj kritici.
Kolegice Orešković, on nije tražio povredu Poslovnika, nego stanku. Tako da vas molim da sjednete jer uopće ne pratite raspravu [[Upadica Orešković: Pratim raspravu.]] Izvolite se sjesti [[Upadica Orešković: Čekajte.]] Izvolite sjesti. Kolega Bartulica izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se]] pozivam se na članak 238. Dakle, kolega Bačić je pomalo sa visoka mene ispravljao. Nisam ništa krivo rekao. Mi smo dobili prije dva mjeseca sve točke dnevnoga reda za ovu sjednicu Sabora. Bilo ih je ja mislim preko 60 i ako ne griješim na 7. ili 8. mjesecu tada još u listopadu je bilo Izvješće o sudbenoj vlasti i o DORH-u, a sada smo već u 12. mjesecu. Pa se postavlja pitanje što se dogodilo u međuvremenu?
Kolega Bartulica, ništa se nije dogodilo. Točke dnevnog reda i raspored određuje predsjednik Hrvatskoga sabora i ovo je prva prilika da o toj točci razgovaramo. Dakle, nemojte obmanjivati javnost jer se ništa specijalno nije događalo. Znalo se događati da se raspravljaju izvješća tri godine nakon što je prošla godina o kojoj se radi, tako da je ovo redovno i potpuno korektno i transparentno stanje. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Bačić je povrijedio članak 238. gdje ne bi smjelo biti uobičajeno kašnjenje izvješća, a u Saboru hrvatskom je baš to najveći problem što izvješća kasne, a poglavito po pitanju pravosuđa, bilo DORH-a, bilo Vrhovnog suda. Zašto? Jer je ovo kumski sastavljeno. Šeks je preko svojih kumova, vi to dobro znate, sastavio pravosuđe u Hrvatskoj. Zbog toga imamo iseljavanje ljudi i nepovjerenje svih u pravosuđe. Najveće nepovjerenje u pravosuđe.
Kolega Bulj, hvala vam lijepa. Ništa ne kasni i vi sada tražite povrede Poslovnika zbog nečeg što ne postoji. Tako da neću vam davati ni opomenu. Sada ćemo napraviti stanku sukladno vašim zahtjevima. Nastavljamo u 15 sati i 25 minuta. STANKA U 15.15 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,25 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo s radom …/Upadica: Predsjedniče ja se ispričavam jel bi mi mogli odobriti povredu Poslovnika s obzirom da sam se javio prije stanke, a službe vama javile vi ste se već ustali i zatražili stanku, odredili stanku? Nisam bio u ravnopravnom položaju, bio sam u susjednoj dvorani, evo službe će potvrditi da sam digao ruku na vrijeme./… Dobro, izvolite, izvolite.
Povreda Poslovnika, Članak 238. s vaše strane predsjedniče gdje ste u dva navrata u obraćanju saborskim zastupnicima koristili Bože ime uzalud. Kao demokršćanin znate da koristite ime drugu zapovijed griješite i ipak bi trebali pripaziti s obzirom da ste predsjedavajući u ovoj sjednici.
I što da ja sad kažem na ovo? [[Upadica: Ja bih preporučio ispovijed predsjedavajući.]] Suzdržat ću se od komentara. Kako se zovu Farizeji i oni drugi, da. Idemo dalje, podnositelj je predsjednik Vrhovnog suda temeljem Članka 45. Zakona o sudovima. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe, Vlada je dostavila mišljenje. Molio bih sada predstavnika podnositelja da nam dodatno obrazloži izvješće, s nama je poštovani predsjednik Vrhovnog suda Đuro Sessa. Predsjedniče Vrhovnog suda izvolite, 20 minuta za uvodno izlaganje.
Moje izvješće je na stranicama Vrhovnog suda od 1. svibnja ove godine i u, mislim u cijelosti je vjerojatno i dostavljeno, ja ću ovdje samo reći osnovne akcente i ono što mislim da je važno za opću sliku o stanju rada sudova u 2019., upozoravam da pravosuđe čine više komponenata, sudstvo je samo jedno od njih. Dozvolite mi na početku samo da kažem da se na objavu današnjeg članka u Jutarnjem listu nemam nikakvih utjecaja zato što je to bio upit novinarke koja je o tome pisala, a ovlasti se temelje na Članku 29., 30. i 31. Zakona o sudovima. U RH je u 2019. bilo ukupno 66 sudova.
Samo vas malo molim, možete slobodno skinuti masku s obzirom da ste iza pleksiglasa da se bolje razumije i čuje, da kolege čuju. Hvala vam.
Hvala, pomoći će mi. 66 sudova, od toga je općinskih sudova 34, županijskih 15, trgovačkih 9, upravnih 4 i ostalo su visoki sudovi i Vrhovni sud RH. To je veliko smanjenje broja sudova u odnosu na prije nekoliko godina gdje je bilo samo 107 općinskih sudova. Što se tiče broja sudaca u, na kraju '19. godine bilo je 1712 sudaca od toga 1215 žena i, a ostatak su suci muškarci to je također značajan smanjenje broja sudaca. Radi usporedbe 2016. je bilo 1830 sudaca, a u krajem ove godine bit će 1672 suca u RH. Dakle, smanjuje se broj sudaca. Što se tiče stanja, dakle službeničkog kadra na sudovima ukupno ih je 6593 od toga broja 10% su sudski savjetnici i stručni suradnici, nešto manje od 1% su vježbenici bili u '19., sad ih je nešto manje, službenika, ukupnih službenika u sudovima je bilo 78% i namještenika je bilo 10,31%. Kad se govori o dobnoj strukturi sudaca onda je najveća, najveći broj od ukupnog broja sudaca 1047 se nalazi u godinama između 50 i 65 godina na svim razinama pa bi ovaj ona jedna često ponavljana tvrdnja da su suci neiskusni više ne stoji, zato što uglavnom je mali priljev novih sudaca na sudove, dakle oni su uglavnom na svim razinama suci, a naročito kad se to govori o općinskim sudovima, suci sa dosta velikim već iskustvom. To bi bilo jedna od prilika da se razmisli o tome da se na općinskim sudovima uvode, uvodi jedan dva ranga sudaca da tako kažem, tako da bi bili suci do 10 godina staža i oni preko 10 godina staža koji bi se razlikovali u statusu i naravno u primanjima što bi vjerojatno pomoglo da suci ostaju na općinskim sudovima, da ne opterećuju sustav u svojim nastojanjima za napredovanje jer bi ih se motiviralo da ostaju na općinskim sudovima i tako pojačaju iskustvo si, a time i sigurnost pa i rutinu koja je sucima potrebna u njihovom svakodnevnom radu. Što se tiče potreba za sucima i službenicima prema podacima koje sam zatražio od sudova i s obzirom na kriterij i okvirnim mjerilima, na sudovima je potrebno ukupno 172 suca, 161 sudski savjetnik od toga, onda 19 viših sudskih savjetnika i 37 savjetnika specijalista, 589 službenika i 76 namještenika. To su brojke koje nisu proizvoljne nego bi proizlazile iz potrebnog broja sudaca prema okvirnim mjerilima za rad sudaca i broju sudaca u sudovima kao i okvirnih mjerila za broj službenika u sudovima kao jednog općeg akta. Što se tiče proračuna za sudbenu vlast on je u 2019. bio nešto veći od proračuna u 2018. godini i iznosio je oko 1 milijardu 311 miliona 097 726 tisuća i 10 zarez i 10 lipa. On je izvršne u 99,40% s time da je najveći iznos od cijelog tog ukupnog potrošen na plaće i druga prava sudaca i zaposlenika u sudovima, oko 80% proračuna je otišlo na te potrebe, a ostali dio proračuna na sve ostale aktivnosti sudova. Ovdje bi iskoristio informirati ovaj visoki dom da je prema izvješću SEPEŽ-a, dakle tijela Vijeća Europe koje, koje se bavi efikasnošću sudbene vlasti veći budžet i više troše po glavi stanovnika ili u odnosu na BDP, Bugarska, BiH, Makedonija, Ukrajina, Srbija, Češka Republika, Slovačka, Poljska, Cipar, Rumunjska, Island itd., dakle nije istina da Hrvatska najviše troši po tim parametrima za pravosuđe, nego su, nego postoje zemlje u Europi odnosno članica Vijeća Europe koje troše puno više. Prema onim potrebama za prostorom koji je također jedan od boljki ukupne sudbene vlasti je, pokazale su također podaci dobiveni od sudova, da bi u sudovima trebalo još 229 sudnica i 251 ostali ured, a najveće potrebe za sudovima su iskazali općinski sudovi na kojima nedostaje 175 sudnica i 151 ostalih ureda. Pri tome je najveći i nekako najakutniji problem na Općinskom sudu u Sesvetama zato što je tamo neprikladna zgrada i tamo je jedino rješenje za taj sud izgradnja novog suda. Kad se govori o potrebama sudova u odnosu na opremu prema podacima kojima, kojima raspolažem, a koji su dobiveni od strane sudova, nedostaje na sudovima 731 računalo, 167 prijenosnih računala, 522 pisača, prijenosnih pisača 50 itd. itd., fotokopirnih aparata, pokretnih rampi za invalide, dakle potreba za opremom u sudovima je dosta velika. Svaka pojedina stavka je u izvješću detaljno navedena da sad ne, ne čitam to sve i ne umaram ni vas, ni i da ostane vremena i za neke bitnije teme. Što se tiče vlasništva nad zgradama, uglavnom na svim zgradama u kojima sudovi, u kojima su sudovi smješteni su u vlasništvu RH, 27 sudova nije, je u zgradama koje nisu u vlasništvu RH i za to se plaća najam od različitih najmodavaca. Negdje su to JLS-ovi, nekad su, negdje su privatne, privatna trgovačka društva i uglavnom ukupni iznos koji se izdvaja godišnje za najam zgrada sudova je 4 milijona 722 tisuće 183,30 kuna. Što se tiče poslova sudske uprave, dakle poslova kojima se, koji se, koji se vode glede upravljanja sudovima, sudovi su donijeli, imali 75.580 otvorenih predmeta sudske uprave i uglavnom su svi ti predmeti riješeni, ostalo je 6.687 neriješenih predmeta. Ono što bi ovdje htio naglasiti iz ovog izvješća je da je bilo 5.475 predstavki i pritužbi stranka na rad sudova. Ne ulazeći u to da li su te predstavke bile opravdane ili neopravdane, a nekad su opravdane, nekad su neopravdane, kada se uzme ukupan broj predmeta u radu u 2019. i ukupan broj pritužbi ispalo bi da su se stranke pritužile u 0,32% u odnosu na sve predmete. Dakle, nije, ne postoji veliki broj pritužbi, a s … [[Govornik se ne razumije]] na sadržaj tih pritužbi i njihovo da bi postojala jedna zazor stranaka od prituživanja sudu to, to nikako ne postoji jer sudovi su prilično na ta pitanja otvoreni. Dakle, veliki broj pritužbi u odnosu na rad sudova, mogu reći iz ovih podataka, ispada da nema, a sudove uglavnom i rad sudaca najbolje kontroliraju ili viši sudovi po pravnim lijekovima ili stranke u postupku. U ukupnom broju predmeta koji su se sudili ili rješavali na sudovima u RH, na sudove u 2019. je došlo milijon 289 tisuća 716 predmeta i ukupno je bilo u radu milijon 690, gotovo milijon i 700 tisuća predmeta i riješeno je milijon i 215, 959 predmeta i ostalo je neriješeno 471.348 predmeta, dakle da je, priljev predmeta je povećan u odnosu na '18.g. za 11%. O tome se često govori, zbog čega su razlozi za tako veliki broj priljeva predmeta u Hrvatskoj i tu se onda spominje da se radi o zemlji od 4 milijona stanovnika i tolikom broju predmeta, al tu treba uzeti u obzir da se ne vodi računa o trgovačkim društvima i drugim, drugim tijelima koje imaju pravo biti stranke u postupku i čija se prava i dužnosti, o čijim se i pravima i dužnostima i obavezama i odgovornostima rješava na sudovima. Dakle, prema svim ovim podacima, broj, broj predmeta koji su neriješeni polako pada iz svake godine. Ali ono što bi želio posebno naglasiti da se uspješnost suda najbolje iskazuje kroz njegovu ažurnost, dakle kroz omjer primljenih predmeta u jednoj godini i broja riješenih predmeta u jednoj godini i to je također prema izvješću SEPEŽ-a Hrvatska se nalazi u zoni zemalja u kojima je, kojima je ta ažurnost zadovoljavajući i tu se uglavnom nalazi u krugu skandinavskih zemalja i zemalja Srednje Europe za razliku od zemalja kao što su Grčka, Francuska, Italija, Španjolska gdje je stanje prema SEPEŽ-u alarmantno. Dakle, tu bih spomenuo da Hrvatska nije nikako u jednom katastrofalnom stanju kao što se to želi stalno, stalno plasira. Ukupno gledajući ažurnost sudova vodeći računa o svim predmetima koji su se vodili na sudovima u Republici Hrvatskoj u 2019. stopa ažurnosti je 98,18%. Vrijeme trajanja, prosječno vrijeme trajanja postupka je 134 dana, a po sucu je primljeno 697 predmeta. Riješeno je 685 predmeta i ostalo je neriješeno 251 predmet po sucu. Dakle u tom smislu se broj predmeta na nekim sudovima povećava, a na nekima smanjuje. Ako se ovi podaci sumarni razdvoje prema vrstama sudova, onda na općinskim sudovima je riješeno 853 tisuće 825 predmeta. To je nešto manje, nego u 2018. i ostalo je neriješeno 323 tisuće 325. Dakle broj neriješenih predmeta se na općinskim sudovima nešto povećao. Sa 249 tisuća 740 na 323 tisuće. Na županijskim sudovima je primljeno 92 tisuće 272 predmeta, a riješeno je 97 tisuća 862. Dakle više je riješeno, nego što je primljeno i smanjen je broj neriješenih predmeta na 37 tisuća 550, a bilo je 43 tisuće 124. Po mom sudu razlog tome je izmjena Zakona o sjedištima i područjima sudova, koja je dozvolila da se drugostupanjski predmeti raspoređuju ravnomjerno algoritmom nasumičnom dodjelom na sve sudove županijske sudove u Republici Hrvatskoj. Tako da drugostupanjski predmeti se rješavaju neovisno o tome gdje su se rješavali na prvom stupnju. To naravno vrijedi za županijske sudove jer ovi drugi sudovi su jedan drugostupanjski sud, pa to naravno ne dolazi u obzir i ti na taj način se postiglo prvo da su suci ravnomjerno raspoređeni. Drugo, da se napori za rješavanje predmeta ravnomjerno raspoređuju na sve sudove, da se tim nasumičnom dodjelom predmeta ravnomjerno opterećuju sudovi i suci i da se vidi kako u pojedinim stvarima sudovi sude i da se lociraju ona pitanja na koja na županijskim sudovima postoje različita praksa i da se onda što je omogućeno i strankama naravno i u tom slučaju je mogućnost ujednačavanja sudske prakse Vrhovnog suda proširena osim što je stvar efikasnija. Na Visokom prekršajnom sudu je također smanjen broj neriješenih predmeta. Na trgovačkim sudovima je također riješeno više, nego što je primljeno. Na Visokom trgovačkom sudu također i na Upravnom sudu također. Dakle, svi sudovi na Visokom upravnom sudu je nešto veći broj neriješenih predmeta, nego što je bio u 2018. za 500 predmeta i na Vrhovnom sudu je smanjen broj neriješenih predmeta. Više je riješeno, nego što je primljeno i 2019. je bilo 13 tisuća 967 neriješenih predmeta na kraju godine. Ove godine pokazatelji za 11. mjesec da je taj broj negdje oko 12 tisuća neriješenih predmeta. Dakle, još je smanjen za tisuću 900. Ponovno bih se vratio na ažurnost. Dakle na općinskim sudovima, općinski sudovi su ažurni u 96,25% i prosječno trajanje postupka je 138 dana. Na županijskim sudovima je ažurnost 106,05% i prosječno vrijeme trajanja je … 140 dana. Na Visokom prekršajnom sudu ažurnost je 86,64% odnosno 352 dana. Dakle, tu su rezultati nešto lošiji nego što su bili u 2018., ali razlog tome je i drastično smanjen broj predmeta koji se rješavaju zastarom, koji je na Visokom prekršajnom sudu bio veliki problem sve do prošle godine i sada taj broj predmeta riješenih zastarom naravno ne ulazi u statistiku i time je broj neriješenih predmeta manji, ali je supstancirano svakako kvalitetniji. Na trgovačkim sudovima ažurnost je 102,59% i vrijeme trajanja, prosječno vrijeme trajanja postupka je 53 dana, a na Visokom trgovačkom sudu je ažurnost 127% odnosno prosječno trajanje postupka je 293 dana. Dakle nekih 10 mjeseci recimo, pa bi također ova mantra da su trgovački sudovi kočnica progresa i da investicije stoje zbog toga što trgovački sudovi sporo ili loše rade, meni se čini po ovim podacima ne stoji. Naravno uvijek može biti ekscesa ili može biti predmeta koji nadilaze prosječnu svoju kompliciranost tako da ali prosjek i podaci dakle većina tih predmeta završava unutar godine i pol dana. Dakle taj podatak ili se temelji na nekim podacima kojima sustav službeni sustav Ministarstva pravosuđa ne raspolaže ili su zlonamjerni. Na upravnim sudovima ažurnost je 108% i vrijeme trajanja postupka je 187 dana. Na Visokom upravnom sudu 91% i trajanje postupka je 210 dana. Na Vrhovnom sudu je ažurnost 111% i vrijeme trajanja postupka je 558 dana. Razlog tome je uglavnom dužina trajanja postupka u građanskim stvarima i to zato što je Vrhovni sud dobio svoju pravnu ustavnu poziciju u građanskim predmetima tek izmjenom Zakona o parničnom postupku 2019. godine koji je stupio na snagu u rujnu, a do tada propustila se nekoliko puta prilika da se učini to što se učinilo u rujnu 2019., jer je postojao mješoviti pristup Vrhovnom sudu što je apsolutno opterećivalo sud velikim brojem predmeta koji ne zavrjeđuju angažman Vrhovnog suda u takvim predmetima. No to je prošlo vrijeme, ali razlozi tome su tu. Ako se pogleda ažurnost i vrijeme trajanja postupka prema vrstama predmeta. Mislim da je to, dakle to je naličje one prve slike koja govori o ažurnosti sudova prema vrstama sudova, onda bi u kaznenim predmeta je ažurnost 97,95% i vrijeme trajanja postupka je 236 dana, u građanskim predmetima je ažurnost 91,26% i trajanje postupka je 354 dana. Na upravnim, u upravnim predmetima je ažurnost 103%, dakle riješi se 103% više nego što je primjeno vrijeme trajanja je 194 dana. U ovršnim predmetima je ažurnost 121%, a vrijeme trajanja postupka je 257 dana. U trgovačkim stvarima je 119% ažurnost i 290 dana je trajanje postupka. U prekršajnima je 94% i 158 dana i zemljišno-knjižnim predmetima je ažurnost skoro 100% i ukupno vrijeme trajanja zemljišno-knjižnih postupaka tu se ne misli na one uvjerenja, izdavanje zemljišno-knjižnih izvadaka nego na predmete kojima se rješava o pravu, a znamo da se pravo vlasništva stječe upisom u zemljišne knjige je vrijeme trajanja postupka 40 dana. U vremenu kada se na te odluke čekalo i po nekoliko mjeseci, a nekad i godine mislim da je to dosta veliki napredak u radu zemljišno-knjižnih sudova s time da u nekim sudovima naročito na otocima je taj problem veći zato što nema dovoljno ljudi, a u, na kontinentu se, se mjeri sa manje od 7 dana rješavanje takvih predmeta.
Hvala lijepa, vrijeme je isteklo [[Upadica: A evo onda bi samo na kraju ako smijem.]] ne, ne, ne bi baš smjeli ovaj budete vi to bez brige, pitat [[Upadica: Dobro, hvala.]] će vas saborski zastupnici [[Upadica: To ne sumnjam.]] pa će biti prilike da vi sve to njima objasnite, samo vi ostanite za govornicom. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hrvatski građani imaju najveće nepovjerenje u nekoliko stvari, ja ću ih nabrojiti 5, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe. Najdugotrajniji procesi u EU pa i šire u cijelom svijetu su u RH. Gospodarstvo je nesigurno ljudi odlaze, neujednačenost sudske prakse. Vaša izvlačenja gospodine Sessa kao čovjeka na krovu sudbene vlasti su toliko beznačajna, benigna to što vi spominjete. Te vaše izvješće ne bi podržalo malo dijete u dječjemu vrtiću. Znate tko je kriv za ovo stanje u sudbenoj vlasti u pravosuđu? Znate tko je štetočina, tko bi morao otići? Znate li gospodine Sessa predsjedniče Vrhovnog suda odakle se riba čisti? Od glave. Znate tko je štetočina, znate tko je korov? Vi gospodine Sessa, vi ste doveli pravosuđe i odgovorni ste za stanje u pravosuđu kao vrhovni poglavar.
Hvala lijepa. Poštovani predsjednik Vrhovnog suda, izvolite.
Pa ne znam, ne znam dovoljno Poslovnik vjerojatno se radi o nekoj povredi Poslovnika jer se vjerojatno govornike ne smije vrijeđati. Hvala.
Slijedeći, slijedeća je replika poštovanog zastupnika Zvonimira Troskota.
Poštovani gospodine Sessa ja ću vas citirati da ste rekli da je, da su ovaj trgovački sudovi da je to mantra da uništavaju poduzetništvo. Stranica 76 8,4 starosna struktura predmeta trgovačkih sudova, sudovi stariji odnosno predmeti stariji od 7 godina. Evo molim vas da hrvatskoj javnosti objasnite zašto su bili 936 2017. porast 1043 2018. i 1022 2019. godine kad govorite o mantrama, govorimo o rastu predmeta preko 7 godina za 30%. I drugo pitanje jest, gdje je vaša odgovornost gospodine Sessa ako će Državno odvjetništvo bit to koje će vući za rukav predsjednike sudova, nadzirat suce i izvještavat o tome i gdje je odgovornost tih sudaca onda, ako je jasan Zakon o sudovima gdje Članak 93. i 95. jasno definiraju odgovornosti. Gdje je vaša odgovornost gospodine Sessa?
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Počet ću od kraja, dakle ništa, nikakav se ne radi utjecaj na sudove pokušava se samo usporediti podatke koje imaju sudovi sa onima koje imaju Državno odvjetništvo i pokušava se locirati da li postoje predmeti u kojima nema, u kojima ne postoji opravdani razlog da se u njima ne radi. Ništa drugo i ništa više i ništa manje. Kada se dobiju podaci od strane sudova, onda će se ti podaci usporediti i vidjet će se da li su oni točni ili nisu. Već su se neki sudovi javili sa izvješćima i pokazalo se da podaci kojima raspolaže Državno odvjetništvo ne odgovaraju stanju stvari. Kada budemo imali detaljno izvješće o svim sudovima onda ćemo znati na čemu smo. Ali utjecaj na suce ne postoji, zato što na suce se ni ne utječe, niti kako će utvrđivati činjenice, niti kako će primjenjivati pravo. Što se tiče starih predmeta, broj predmeta starijih od 7 godina je u Hrvatskoj smanjen u odnosu [[Upadica: Hvala lijepa.]] na '18. na 22 sa 24 na 22 tisuće predmeta.
Hvala lijepa. Imamo 3 povrede Poslovnika. Prvi je poštovani zastupnik Grmoja. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je Članak 238. gospodin Sessa iznosi neistine, ne poznaje Zakon o sudovima, na to je kolega Troskot izvrsno upozorio. Dakle, gospodine Sessa predsjednici sudova imaju odgovornost pratiti što rade suci, to je njihova odgovornost, ne treba tu Državno odvjetništvo kao što vam je rekao kolega Troskot nekoga vući za rukav. Odgovorni ste vi i predsjednici sudova i suci koji ne rade svoj posao koji su trebali biti otpušteni [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] iz službe jer ne rade posao.
To naravno nije povreda Poslovnika, dobijate opomenu. Poštovani zastupnik Troskot je također dignuo povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen?
Članak 238., gospodin Sessa govori neistinu, dakle ne govorim populistički naveo sam točno starosna struktura predmeta trgovačkih sudova predmeti stariji od 7 godina u odnosu na 2017. godinu porast od 30%. Gospodine Sessa, ja sam samo pitao zašto. Evo recite, koja je vaša onda odgovornost ako ne možete interpretirati izvješće koje pred ovim tijelom prezentirate. Zašto je porast tih, a govorite da je mantra s jedne strane.
Poštovani zastupniče Troskot naravno i vi dobivate opomenu, jer to nije povreda Poslovnika, nego replika. Nemojte zlorabiti instituciju povrede Poslovnika ja vas sve lijepo molim. Još je dignuo povredu Poslovnika poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Sessa, gospodin Sessa je povrijedio članak 238. iznoseći niz neistina i optužujući saborske zastupnike da govore neistine. Najveća štetočina je onaj tko vodi pravosuđe i najveće štete u Republici Hrvatskoj su pravosuđe. Ne ljudi koji rade u sustavu, nego vi koji želite prebaciti na drugog, na Državno odvjetništvo odgovornost. Vi ste štetočina i morali bi dati ostavku zbog ovoga stanja zbog kojega ljudi iseljavaju. Hvala lijepo.
Dakle kolega Bulj i vi ste povrijedili Poslovnik. Vrlo dobro znate da to ne samo da nije povreda Poslovnika, ne samo da je replika umjesto povrede Poslovnika koji ste zlorabili, nego je i vrijeđanje govornika, a to jednostavno nije dozvoljeno. Ja vam naravno dajem opomenu i ja vas lijepo molim da se ponašamo onako kako dolikuje ovom domu. Vi vrlo dobro svi znate da bez obzira što netko od nas mislio da je drugi zastupnik ili govornik govorio, slagali se ili ne slagali s njime, mislili da on govori istinu ili da govori neistinu nema veze sa povredom Poslovnika nikakve. Pročitajte si Poslovnik konačno. Konačno jer ste već prilično dugo, neki već drugi mandat, neki su ipak već dosta dugo u ovo je treći mandat, neki su već u prvom mandatu ali dosta dugo ovdje, vrijeme da pročitate konačno Poslovnik i vidite što je povreda Poslovnika a što nije, što je replika što nije replika. Poštovani zastupnik Bačić isto ima povredu Poslovnika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj je povrijedio članak 238. Poslovnika Hrvatskoga sabora jer je na grub način omalovažavajući predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske uvrijedio preko njega i sve suce u Republici Hrvatskoj. Ja držim da moje, ili njegove ili bilo čije neslaganje sa radom predsjednika Vrhovnog suda ne zavrjeđuje, ne zaslužuje da se u Saboru na ovakav način odnosimo prema prvom čovjeku jedne od najviših institucija u Hrvatskoj. Ne želim štititi gospodina Sessu, ali mislim da na ovaj način štitim dignitet nas zastupnika Hrvatskoga sabora.
Kolega Bačić ja sam to upravo rekao kolegi Bulju. Niste trebali vi mene upozoravati na to. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Krunoslava Katičića.
Poštovani predsjedavajući, kolege, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda. Pa evo, ja ću probati vratiti malo raspravu u afirmativnom tonu bez optužbi i pokušati se baviti strukom i onim što je bitno za ovu državu, a to je rješavanje stvari u pravosuđu. Pažljivim čitanjem vašeg izvješća uvidio sam da se na par mjesta spominje činjenica da će se u pravosudni sustav uvesti novoosnovani Visoki kazneni sud, koji počinje s radom 1. siječnja 2021. godine. Stoga je moje pitanje obzirom na ovu novinu, kako će ova činjenica utjecati upravo na ujednačavanje sudske prakse koja po svom zakonskom opisu pripada u jednu od isključivih nadležnosti Vrhovnog suda Republike Hrvatske?
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Hvala vam lijepa. Dakle u kaznenoj grani sudovanja Vrhovni sud sve dok je nastupao kao žalbeni sud u velikoj većini svojih predmeta, dakle žalbeni sud na sve predmete u kojima se prvostupanjski postupci vode na županijskim sudovima nalazio se da ne može ujednačavati sudsku praksu i ustvari nalazio se u poziciji koja je postojala dok je u Beogradu bio Savezni sud. Ovom izmjenom je tek Vrhovni sud postavljen na poziciju kojoj ujednačava sudsku praksu koja se ujednačava na Vrhovnom sudu temeljem izvanrednih pravnih lijekova. To su i presude Europskog suda za ljudska prava jasno rekli i mi smo time izjednačili poziciju Vrhovnog suda kako u građanskom, tako u kaznenoj grani sudovanja i nema nikakve razlike u suštini i u proceduri da se izvanrednim pravnim lijekovima ne ujednačava sudska prava i u građanskoj i u kaznenoj grani sudovanja.
Hvala lijepa. Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, spomenuli ste u svom izlaganju stanje infrastrukture iz samih zgrada sudova, a znamo i težnju Grada Splita vezano za prebacivanje Općinskog suda sa periferije Dračevca u sami centar. Vjerujem, da evo mogao sam to postaviti pitanje i samom ministarstvu, ali pošto ćete vi na neki način upravljati tom zgradom pitat ću vas. Sada vidimo na terenu da se ona obnavlja, čak i izgrađuje pošto de facto ide i od samog temelja, pa me zanima kada je planirano konačno preseljenje Općinskog suda u tu zgradu. Kada će ona biti u funkciji? Kada ćete se vi useliti? I jel' znate tj. vjerojatno ste i planirali podatak hoće li biti u njoj dovoljno mjesta za sve prebaciti iz Dračevca? Hoće li to biti kompletan Općinski sud na kraju? Hvala.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Hvala lijepa. Sad tom zgradom će upravljati sud, ne ja. Mislim da ono što znam je da je veći dio sredstava dobiven iz donacije norveške donacije i da u odnosu na prostor, to vam sad u ovom trenutku ne mogu reći, mogu, mogu se raspitati i pismeno vam odgovoriti da li će taj prostor biti dovoljan za smještaj cijelog Općinskog suda u Splitu.
Slijedeća replika biti će poštovanog zastupnika Damira Habijana.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče vrhovnog suda, zamjeniče predsjednika, državni tajniče. Ove posebne okolnosti u vrijeme u kojem živimo, a koje je uzrokovano ovom novom bolesti Covid-19 pokazala je potrebu za sve većom digitalizacijom. U svom nedavnom izvješću o vladavini prava Europska komisija upravo je proces digitalizacije u pravosuđu navela kao pozitivan primjer kada je riječ o RH. Pa tako Europska komisija ističe kako je posljednjih godina postignut napredak kad je riječ o sustavima informacijske i telekomunikacijske tehnologije za vođenje predmeta, među ostalim i u pogledu planova za proširenje jedinstvenog sustava na upravne sudove koji se trenutačno koriste naslijeđenim sustavom. Napomenuo bi također ovdje i primjer grada Varaždina odnosno konkretno Trgovačkog suda u Varaždinu koji je ispunio nedavno uvjete za održavanje ročišta na daljinu počevši od 2. studenog ove godine. Obzirom na navedeno evo vrlo kratko pitanje, možete li ukratko iznijeti svoj stav odnosno situaciju u pogledu digitalizacije na hrvatskim sudovima odnosno konkretno hrvatskom pravosuđu? Hvala lijepo.
Poštovani predsjednik vrhovnog suda.
Hvala lijepa. Dakle, digitalizacija bi se mogla postaviti u dva pravca. Jedan je upravljanje predmetima, što i već postoji osim na upravnom sudu, dakle priljev predmeta, raspodjela predmeta, vođenje svih radnji u postupku itd., koje su dostupne na dvije razine. Jedna je interna, dakle koja je dopuštena djelatnicima u sudstvu, a jedna je vanjska koja je dopuštena strankama gdje se vodi briga o zaštiti osobnih podataka i druga varijante, druga komponenta je pristup bazama podataka, dakle sudske prakse, uglavnom vrhovnog suda i treća je ova koja nas je sad dovela, to je vođenje postupaka na daljinu. U kazneno, mislim da bi tu trebalo dopuniti procesne zakona zato što ZPP ima samo jednu odredbu koja dopušta raspravu na daljinu bez razrade kako bi se to provelo ili barem neki poslovničke odredbe, a ZKP isto to ne poznaje u prvom stupnju nego i provođenje određenih radnji i to se već jako dobro radi i to je već uhodana praksa.
Hvala lijepa. Slijedeća replika poštovane zastupnice Vesne Vučemilović, izvolite.
… [[Govornik nije uključen]] instruktivnim, a neobvezujućim … [[Govornik se ne razumije]] U svom izvješću niste naveli podatke o postupcima za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. Moje pitanje glasi, što ste učinili vi osobno i predsjednici sudova kako bi sankcionirali ponašanje sudaca koji ne osiguravaju zaštitu prava na suđenje u razumnom roku? Hvala lijepo.
Poštovani predsjednik vrhovnog suda.
Nije bilo slučajeva, kolko ja znam, da bi suci se oglušili na prve odluke kojima im se nalaže postupanje kad dolazi do povrede suđenja u razumnom roku, za to ne znam. Ali u svakom slučaju taj postupak ima dvije faze, jedna je u kojoj se rješava o pravu, a drugi je kojim se dosuđuje novčana naknada i u ovoj godini je dosuđeno 66.000 kuna ukupno za sve povrede za suđenje u razumnom roku. Što se tiče DSV-a ja, DSV nije dio vrhovnog suda, ono je samostalno sudbeno tijelo i ako bi trebalo o njemu, o njegovom radu govoriti možda bi trebalo izmijeniti Zakon o DSV-u, pa da i predsjednik DSV-a iznosi izvješće saboru, a to bi mogli i saborski zastupnici koji su članovi tog tijela. Prema tome, miješati se u rad i odgovoriti ocijene o tome da li je neko djelo, da li je nešto stegovno djelo i kako ga treba sankcionirati to je stvar DSV-a koje [[Upadica: Hvala]] u tom slučaju postupa kao sud.
Hvala lijepa. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Vilima Matule.
Hvala vam predsjedavajući, uvaženi predsjedniče vrhovnog suda. 2015. Europski sud za ljudska prava donio je dvije za hrvatsko sudstvo neugodne presude vezane uz odobravanje tajnih mjera prikupljanja podataka u slučajevima Dragojević protiv Hrvatske i Bašić protiv Hrvatske. Znamo da sudac istrage na prijedlog USKOK-a i sudac vrhovnog suda na prijedlog SOA-e odobrava tajne mjere prikupljanja podataka. Europski sud nas je kritizirao da su suci te mjere odobravali bez previše propitivanja i da su zahtjevi za aktivacijom mjera bili često površno obrazloženi. Možete nam molim vas reći koliko se to u međuvremenu unaprijedilo i da li nam možete dati HS podatak koji nedostaje, koliko je bilo zahtjeva za aktivacijom tajnih mjera, koliko ih je odobreno [[Upadica: Hvala lijepa]] odnosno odbijeno [[Upadica: Hvala]] u 2019.g.? Hvala.
Poštovani predsjednik vrhovnog suda.
Ne mogu vam dati zato što je to tajni podatak i ja kao predsjednik suda nemam uvida u to, to rade suci koji su određeni za taj [[Upadica: Slijedeća]] , a što se tiče presude europskog suda ne mogu vam sad točno reći, ali kolko znam u međuvremenu nije bilo novih presuda, znači da smo u postupku izvršavanja presude europskog suda i uzimajući u obzir ono što je europski sud rekao valjda i uskladili postupanje suda u skladu sa onim što je rekao europski sud, ali konkretno vam detalje sad ne mogu dati jer zaista ih ne znam.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Uvaženi g. Sessa, na stranici 111 izvješća kontroverzno ste prikazali podatke o troškovima za najam zgrada u kojima se nalaze pravosudna tijela, pri tom ste prikrili ključne informacije o tome tko su najmodavci. Govorite da za 27 nekretnina imamo najam, pri tome samo Prekršajni sud u Zagrebu troši 3 miliona i 600 tisuća kuna, ispada da ovih 26 drugih nekretnina troši samo milion kuna, a pored tog iznosa imamo i 797 tisuća EUR-a najma. Doista mi nije jasno zašto niste zatražili podatke tko najmodavci jer možda se radi o pravim i fizičkim osobama koje na našim sudovima imaju predmete i to doista može dovesti u pitanje nepristranost sudova u suđenju, a isto tako i sukob interesa pojedinih sudaca. Te podatke ste bili dužni prikazati u ovom izvješću, a njih nema.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Dobro, ako želite ja mogu to dodatno ispitati i dostaviti vam odgovor. Bilo je nekih situacija znam to osobno gdje su se pojavile kao stranke najmoprimci i tu su sudovi bez iznimke tražili delegaciju drugog suda.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče Vrhovnoga suda, u vašoj raspravi ste rekli da se uspješnost sudova mjeri ažurnošću primljenih odnosno riješenih predmeta i svima su nam danas puna usta stanja u pravosuđu stoga ja ne vidim zašto je problem kako kažu mediji ovog vašeg neobičnog dopisa svim predsjednicima županijskog, općinskog odnosno Visokog prekršajnog suda, požurivanje nikako ne može utjecati na samostalnost sudaca odnosno na donošenje odluke nego samo na to da li će raditi ili neće, jer doista ako sa ažurnošću rade to onda nam se ne može desiti da nam suci provode postupak nekoliko godina da ga dovedu do kraja, a u međuvremenu narede nekoliko vještačenja i onda taj predmet pošalju naravno u zastaru. Stoga ne vidim zašto bi bilo sporno doista ih upozoravati da neke predmete moraju i požuriti. Hvala.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Hvala vam lijepa. Inače u prošloj godini je 46 predmeta završeno zastarom, dakle to je gotovo beznačajan broj u odnosu na 55.000 riješenih kaznenih predmeta.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Natalije Martinčević.
Poštovani predsjedniče suda jedno vrlo konkretno pitanje, danas je na čelu grada Varaždina, gradonačelnik Ivan Čehok. Gospodin Čehok uhićen je 2011. godine kada je također bio gradonačelnik, protiv njega podignute su i potvrđene 4 optužnice teške preko 100 milijuna kuna sve za nanošenje štete gradu Varaždinu. Nakon 10 godina procesa u 3 optužnice niti nepravomoćne presude, dakle baš ništa, u jednoj nepravomoćno osuđujuća presuda na zatvorsku kaznu od 2 godine. Nakon toga 2,5 godine ništa. U ovom trenutku Čehok je ponovo gradonačelnik koji odlučuje upravo o ugovorima za koje je optužen i nepravomoćno presuđen. Pa postavljam jednostavno pitanje vama kao odgovornoj osobi. Hoćete li dozvoliti da građani grada Varaždina budu i dalje taoci nemara, nerada ili nesposobnosti sudstva ili čete nakon 10 godina, a prije lokalnih izbora reći da li je njihov gradonačelnik kriminalac ili nevin čovjek? Hvala.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Određivanje rasprave u tom predmetu u isključivoj je nadležnosti suca, ja sam ga već kao i neke druge predmete u kojima predmeti stoje više od 2 godine na Vrhovnom sudu, a požurio da to zakaže. Nije, nažalost nije to jedini predmet takvog obima na Vrhovnom sudu i zahtjeva određeno vrijeme dakle dok i naravno da se rješavaju po određenom redu. Ali ono što mogu to sam učinio.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Sačića.
Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, vrlo kratko, kada ćete i da li ćete poduzeti mjere da iz pravosudnog sustava, a iz temelja ovog ustavno-pravnog poretka izbacite monstruozne, svirepe, komunističke, protucivilizacijske presude prije svega kotarskog suda u Dvoru na Uni iz '46. koje dan danas egzistira, a na uštrb svih građana Zrina. Drugo pitanje, kada ćete i da li ćete donijeti kakvu pravno shvaćanje u odnosu na žrtve srpskih koncentracijskih logora i svih žrtava iz našeg Domovinskog rata koje u nemoći da ostvare svoja prava jer u svijetu to nigdje nije zabilježeno, nemaju pristup sudovima da tuže Republiku Srbiju kad je sve ostalo propalo odnosno još uvijek nije uvedeno i da li ćete oko toga donijeti kakvo pravno stajalište ili će Europski sud za ljudska prava bit zadnja instanca?
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Vrhovni sud može donijeti načelno, može donijeti stajalište samo u odluci o predmetu koji se nalazi pred Vrhovnim sudom. Može također ako postoje različite odluke Vrhovnog suda onda na sjednici odjela zauzeti stanovište koja od tih dvije odluke je stanovište koje će prihvatiti svi, koje moraju prihvatiti svi suci i sva vijeća. Dakle o nečem što, Vrhovni sud ne donosi apstraktne zaključke, to jednostavno je nemoguće. Prema tome, o tome da li su zahtjevi prema Republici Srbiji Vrhovni sud o tome ne odlučuje. Što se tiče ovih presuda iz '46. ja ne znam trenutno da li je postupak za revizijom tih odluka pred Vrhovnim sudom, ako jest ja bi vas molio neki podatak o broju tih predmeta i ja ću onda pogledati o čemu se radi.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Stephena Nikole Bartulice.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Sessa u izvješću ste naveli neke zemlje koje troše navodno još više po glavi stanovnika od nas, neke poput Islanda, BiH, Makedonije i sl., nisu u EU, prema tome ono što sam ranije govorio je i dalje relevantno. Međutim čini mi se da možda živimo u paralelnim svjetovima, dakle u pripremi za raspravu o Ovršnom zakonu sam čuo od mnogih ljudi da imamo ovakav zakon jednostavno jer naši sudovi su prespori i nisu u stanju efikasno, učinkovito i brzo riješiti jako puno ovršnih slučajeva. Međutim u ovom izvješću govorite o smanjenju, smanjenju broj slučaja koji traju duže od 7 godina, dakle ali i dalje imamo veliki broj. Je li to u razumnom roku? Ustavno načelo je da se riješi ovaj da se pravda osigura [[Upadica: Hvala.]] u razumnom roku što je to više od 7 godina? Hvala.
Odgovor poštovanog predsjednika Vrhovnog suda.
Ovaj rok od 7 godina nije uzet na pamet. On je prenesen iz kriterija Europskog suda za ljudska prava, koji su rekli da je sve što je više od 7 godina predstavlja povredu prava na suđenje u razumnom roku. Što se tiče Ovršnog zakona on je ovaj sustav kakav sada postoji zaista je rasteretio sudove i vračajući, kada bi se ti predmeti vratili na sudove došlo bi oko milijun još predmeta na sudove iako veliki broj predmeta koji započinju izvan suda završavaju na sudu samo ne kao ovršni predmetni, nego kao parnični predmeti. Dakle, veliki broj predmeta ustvari ostaje na neki način dolazi u sudove. Stvar je zakonodavca kako će urediti ovršni sustav. Ja se tu ne mogu previše, na to davati neke ocjene osim u nekim možda stručnim razgovorima i kako bude tako će sudovi postupati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Dragane Jeckov.
Uvaženi predsjedniče Vrhovnog suda, Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i Izvješće pučke pravobraniteljice iz godine u godinu ukazuju na trend smanjenja udjela pripadnika nacionalnih manjina i u redovima službenika i u redovima dužnosnika u pravosuđu. Molim vas da prokomentirate takav trend.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Što se tiče dužnosnika dakle sudaca to je pitanje za Državno sudbeno vijeće, a ne za predsjednika Vrhovnog suda jer ja na to ne utječem ni na koji način, niti sam po službenoj dužnosti član Državnog sudbenog vijeća. Niti jedan predsjednik suda to nije. Prema tome, to je pitanje za Državno sudbeno vijeće. Što se tiče službenika nemam sada nekakvih, nemam tih podataka. Mogu ih provjeriti iako bojim se da je to jedno osjetljivo pitanje i pitanje da li će se svi, da li će dati te podatke o svojoj racionalnosti ako bi se taj omjer ocjenjivao. U svakom slučaj zakonske evo ja mislim da ih sudovi poštuju, svako onaj tko se pozove na manjinsku pripadnost nacionalnoj manjini s time da se radi o području gdje bi trebali imati … [[ne razumije se]] da sudovi to poštuju. Da li je to tako, ne znam. Ako ima neki konkretan primjer da nije ja ću rado to ispitati.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sandre Benčić.
Zahvaljujem se. Poštovani predsjedniče molila bih vas da mi odgovorite na pitanje, dakle što se napravljeno sa činjenicom koju je iznijela SOA u svom Izvještaju 2016. godine, a to je da je prepoznala kao jednu od nacionalnih ugroza 20 sudaca koji rade u sustavu i koji su korumpirani? Zanima me što ste napravili po tom pitanju i koji je sustav detekcije i zapravo uklanjanja takvih sudaca koji imaju takvu vrstu rizika napravljen unutar samog sustava? Druga stvar koju sam vas htjela pitati je vezana uz pitanje mog kolege, a to je da nam objasnite zašto bi broj naloga za mjere tajnog prikupljanja podataka bio tajni? Time se ne ugrožava apsolutno niti jedna istraga, niti se dovodi u pitanje privatne podatke već isključivo parlamentarna kontrola broja izdanih takvih naloga ili barem postotka odobrenja od strane Vrhovnog suda. Evo, to bi bio podatak koji bi nam trebali dati.
Hvala. Odgovor poštovanog predsjednika Vrhovnog suda.
Pa vjerojatno je taj podatak moguće dobiti na saborskom Odboru za nacionalnu sigurnost od djelatnika SOA-e. Ali ako mislite da to nije tajni podatak, ja ga mogu lako dostaviti. Što se tiče 1. pitanja, to je jedna novinarska fabrikacija jer iz riječi predsjednika odnosno čelnog čovjeka SOA-e rečeno mi je izravno da to nije istina da oni to u svom izvješću nikada nisu napisali. Prema tome, pošto to nije istina onda ja zaista oko toga nisam trebao niti postupati.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Rade Šimičevića.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi predsjedniče suda, državni tajnici. Evo vi ste predsjedniče suda rekli dosta podataka na početku vašeg izlaganja, a ja ću se zadržati samo na nekima koje su problematizirati u interesu naših građana. Rekli ste da suci nisu početnici. Znači da imaju dovoljno iskustva. Da imate opremu i da imate sredstva za rad. Pa evo, mene interesira hoćete li nam reći nekoliko razloga zašto sudski procesi traju dugo i kakve su vaše prognoze za budući rad? Hvala lijepa.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Iz mog izvješća baš ne proizlazi da imaju sredstva za rad i prostor, jer sam iznio dosta velike brojke o tome koliko nedostaje sudnica, opreme itd. Što se tiče trajanja postupka prosječni podaci pokazuju da oni nisu, da ne postoje ti ekscesi dužine. Naravno postoje predmeti koji traju predugo i to se može jedino smanjiti dakle s jedne strane kontrolom trajanja postupaka od strane predsjednika sudova i s druge strane zakonskim izmjenama. Jedna od zakonskih izmjena koje bi trebalo hitno učiniti tj. izmijeniti Zakon o parničnom postupku i arhitekturu prvostupanjskoj postupka uvesti za sve postupke u tijeku, a ne samo za one koji su počeli 2013. To ponavljam stalno.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Matka Kuzmanića.
Potpredsjedniče, uvaženi gospodine Sessa gospodin Bačić je malo prije postavio jedno pitanje na koje baš niste dali jasan odgovor, pa ne znam da li vi u to niste upućeni ili vi za to niste nadležni. Naime, radi se o zgradi Općinskog suda u Splitu. Već duže vremena se Općinski sud u Splitu nalazi u bivšoj vojarni Dračevac i tražili su se adekvatni prostori da se sud u Splitu vrati tamo gdje mu je mjesto. To znači u centar grada gdje je do sada bio. Nađena je lokacija u koju je vidimo uloženo i puno novaca. Nije nam bitno sada čiji su novci. To su novci koje upravlja s njima Ministarstvo pravosuđa i po kuloarima se priča da ta zgrada nije dovoljna. Znači u startu se ušlo u projekat koji neće zadovoljavati potrebe suda. Zanima me da li ste upoznati sa tim? Ako jeste zbog čega je to tako? Ako niste, zbog čega niste? I ako je ovo točno što sam ja rekao, smatrate da treba netko snositi odgovornost što već unaprijed radimo projekt koji neće biti dugoročan za naše područje.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Da, nisam u detalje upoznat zato što investicije nisu u nadležnosti sudova, Vrhovnog suda, nego Ministarstva pravosuđa. Prema tome, pravi odgovor i prava adresa za odgovoriti na pitanje je Ministarstvo pravosuđa i o veličini ulaganja i planu izgradnju suda. Ako je potrebno ja mogu zatražiti od Ministarstva pravosuđa detaljne podatke pa vas o tome izvijestiti. Ali mislim da Ministarstvo pravosuđa može vrlo lako odgovoriti.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda dosta smo ovdje čuli oko predmeta koji se rješavaju pa i više od 10-tak godina. Tu bih se osvrnula i pitala vezano na predmete ratnih zločina obzirom da je prošlo 25 godina od završetka Domovinskog rata i znamo da u društvu postoji veliko nezadovoljstvo obzirom na situaciju glede rješenja tih predmeta, a to je i logično obzirom da pitamo se da li se i postiže načelo pravičnosti ako predmeti se rješavaju toliko dugo i da li je onda ta pravda zadovoljena nakon tako dugo vremena. Pa vas molim da nam kažete nešto više oko rješavanja tih predmeta. Hvala.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Predmeti ratnih zločina su najsloženiji predmeti koji se uopće mogu pojaviti pred sudovima u sklopu kaznenog sudovanja i oni zaista traju strašno dugo. Jedan od razloga je taj da se jedno dugo vrijeme nisu se uopće vodili postupci, niti su se rasprave zakazivale gdje okrivljeni nisu dostupni sudu. Upravo našim dolaskom na čelo suda to se promijenilo i mi smo zatražili od sudova da vode i te postupke gdje su okrivljeni nedostupni neovisno o tome što će se možda ako se okrivljeni pojavi i bude dostupan pravosuđu ti postupci ponavljati. Ono što se radi je meni se čini da bi nešto trebalo napraviti, a to je proširiti krug sudova koji mogu suditi u tim predmetima. Ne samo ratnih zločina, nego i uskočkih predmeta jer to je jednostavno jedna povezana cjelina, jer isti suci uglavnom rade na tim predmetima.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi gospodine Sessa, dakle temeljem Odluke Ustavnog suda Visoki kazneni sud počinje raditi sa 1. veljače 2021. godine. Očito su se stekli uvjeti jer imamo prilike vidjeti da se uređuje i prostor, a i izabran je i broj sudaca. Mene zanima sljedeće, ja pretpostavljam da ste vi radili jednu analizu odnosno vidjeli koliko očekujete, ja ne očekujem da mi kažete sada u brojku točno, manje predmeta da će doći na Vrhovni sud, da će Vrhovni sud možda u tom dijelu onda moći biti operativniji i sve ostalo i možda evo u minuti što uspijete reći vaš osvrt da li osnivanje još jednog Visokog kaznenog suda znači da ćemo imati nešto brže rješavanje predmeta, ujednačeniju sudsku praksu i manje problema, nego što je to u ovom trenutku. Hvala lijepo.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Trenutno danas na Vrhovnom sudu ima 698 kaznenih predmeta. Svakako u tim predmetima uglavnom nema onih predmeta koji bi trebali doći po izvanrednim pravnim lijekovima zato što je Vrhovni sud nastupao kao žalbeni sud. Ja očekujem da će se upravo novom pozicijom Vrhovnog suda pojačati snaga jedinstvene sudske prakse, a nadam se da će Visoki kazneni sud pogotovo ako se još popuni sa 4 suca koji nedostaju s obzirom da će dobivati samo predmete koji će biti presuđeni nakon 1.1. biti puno ažurniji, nego što je to Vrhovni sud u tim predmetima.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Karoline Vidović Krišto.
Hvala gospodine predsjedavajući. Gospodine Sessa vaš kolega Ranko Marijan poznat po tome što je osuđivao ljude za verbalni delikt u trenutku kada je komunistički sistem već bio u dubokom urušavanju, čovjek koji je postao sudac 1982. godine, čovjek koji se spominjao kao kandidat stranke HNS za ministra pravosuđa, a koji je ukinuo presudu Srećku Ferenčaku, glavnom tajniku HNS-a taj čovjek je prema medijskim navodima početkom 90-tih kupio stan po bagatelnoj cijeni u središtu Zagreba od osobe kojoj je u tom trenutku sudio. U svojoj imovinskoj kartici navodi da ima 3 stana u Zagrebu, a cijeli radni vijek radi u pravosuđu. Jeste li vi gospodine Sessa uputili prijedlog DSV-u da se tog suca razriješi? Jer ne da takva osoba ne može biti vrhovni sudac Vrhovnog suda već ne može uopće biti u sustavu pravosuđa? Suci moraju biti neprikosnovenog ugleda, a navedeni sudac očito izaziva samo sablazan.
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Nemam što na to odgovoriti. Mislim … [[ne razumije se]] sudac Vrhovnog suda. Izabrao ga je Državno sudbeno vijeće i uredno obavlja svoju dužnost.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Za početak jedno konkretno pitanje. Znamo li kolike danas plaće imaju sudski savjetnici npr. na općinskom sudu ili sudski službenici? Možete li reći koji su to koeficijenti? Milim da je bitno da hrvatska javnost to čuje s obzirom da ti ljudi rade odgovoran posao. To je prvo pitanje. Mislim da je važno da se to čuje u javnosti. A drugo, molio bih vas da nam kažete ovdje jako je bitno na čelu ste Vrhovnog suda kakvi su vaši odnosi sa gospodinom Zdravkom Mamićem?
Poštovani predsjednik Vrhovnog suda.
Moji odnosi sa gospodinom Zdravkom Mamićem nisu nikakvi. Što se tiče plaća sudskih službenika oni su navedeni u zadnjoj stranici mog izvješća i jedan od prijedloga je da bi se plaće sudskih službenika trebale povećati najmanje za 30%. Što se tiče sudskih savjetnika njihove plaće se razlikuju o tome koji imaju rang. Mislim da sudski savjetnici imaju oko 6 tisuća kuna. Viši sudski savjetnici nešto više, a visoki sudski savjetnici odnosno specijalisti imaju plaće gotovo izjednačene sa sucima plaće oko 11.500 kuna [[Upadica: Neto.]] neto, neto.
Hvala lijepa, hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Sada krećemo na klubove zastupnika, pa će prvi bit Klub zastupnika SDP-a, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mišel Jakšić.
Poštovani potpredsjedniče sabora, predsjedniče Vrhovnog suda sa suradnicima gospodinom Mrčelom i gospodinom Martinovićem predstavnikom Ministarstva pravosuđa i uprave, naravno poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici, ja osobno u svojoj raspravi ne planiram ulaziti u raspravu o tome kakav je i da li je uspješan ili neuspješan predsjednik Vrhovnog suda Đuro Sessa, mislim da ćemo tu raspravu imati vrlo skoro jer sad nekad i izlazi ili dolazimo već u godinu biranja novog vodstva Vrhovnog suda, nego da vidimo gdje smo, što smo, zašto smo sa našim sudstvom i sa samim stanjem u našem sudstvu. Kad krećemo u tu raspravu to je ko i o svemu u životu možemo raspravljati da li je čaša do pola puna ili je do pola prazna i mislim da baš baciti skroz ljagu na stanje u hrvatskom pravosuđu ne bi bilo korektno zbog svih onih dobrih, poštenih i časnih ljudi koji rade na našim sudovima, na našim općinskim sudovima, na našim županijskim sudovima, na puno onih predmeta koji ne dođu pod svjetla reflektora, a gdje ipak odrađuju važne stvari za naše sugrađanke i sugrađane. Naravno da se u svakom žitu nađe kukolja i naravno da onaj krajnji dojam ipak donesu oni procesi i one presude koje privuku svjetla reflektora. Ono što je gospodin Sessa naveo u svojem izvješću i u svojoj raspravi i danas ovdje u sabornici, ali i na Saborskom odboru za pravosuđe, definitivno je da svatko od nas treba podržati svaku inicijativu da se samo sudstvu, samim sucima omoguće bolji tehnički uvjeti za njihov rad. Jer ako želimo jasno, kvalitetno i adekvatno sudstvo moramo uzeti u obzir ono što nam dođe od te struke bez obzira koliko se puno puta s njom i ne slagali kao nekakav prijedlog da im se poprave uvjeti za njihovo svakodnevno djelovanje. No, isto tako trebamo, možda je preteška riječ jašiti, ali trebamo snažno inzistirati na tome da sa svakim dizanjem uvjeta u našem sudstvu si damo još više truda da napravimo taj tzv. scoring koji je isto spomenut u dosadašnjim raspravama, dakle da konačno imamo jasne tablice, jasna mjerenja kako koji sudac obavlja svoj posao, od onog najmanjeg do onog najvišeg suda i da maltene svaki građanin ove zemlje u svako doba dana i noći može vidjeti, aha tu sve ide po planu i sve ide po nekakvim normalnim zakonskim regulama, aha a tamo negdje drugdje se događa da svaki drugi, svaki treći predmet ode u zastaru. Suci imaju dobre plaće, imaju određeni status u ovom društvu, sudbena vlast je jako važna za razvoj ove zemlje i kao društva naravno i kao gospodarstva i definitivno je da ne želeći ulaziti u neku dublju raspravu da ne bi ispalo da se petljam u neovisnost sudstva, ali mislim da svi zajedno možemo osmisliti model kako ćemo bodovati i mjeriti uspješnost naših sudaca. Ljudi koji zgriješe koji završe na sudu bivaju kažnjeni i u našem poslu i mi bivamo kažnjeni, dobar dio zastupnika ako dobro ne radi svoj posao vjerojatno ga sugrađani više na kraju nikad ne izaberu i mislim da bi i tu mogli isto tako kao i u privatnom sektoru imati jedan model da oni koji su definitivno po pravilima struke neuspješni s nekim periodom više jednostavno ne budu suci i da potraže sreću na nekim drugim radnim mjestima. Jer događa nam se u nekim situacijama da imamo neke suce koji dođu na neki manji općinski sud i tamo doslovce čekaju mirovinu, predmeti se polako gomilaju dok ne dođe netko ko veli aha mi sad to idemo smanjivati. Naravno da svaki trend u smanjenju broja suca, u smanjenju broja predmeta koji, koje imamo ili koji odu u zastaru je isto nešto što trebamo pohvaliti, no ono na što se trebamo više osvrnuti kakvi i koji predmeti nam odlaze u zastaru. Kakav je intenzitet djela koja su nam otišla u zastaru i koji su to predmeti koji su otišli u zastaru? I možda su upravo ta djela koja su nam na kraju završila u zastari u nazad 10 godina ih je bilo 920, gospodin Sessa je rekao da u prošloj godini je bilo 46, dakle ipak u nekom prosjeku je brojka pala, ali upravo ti predmeti koji nam odlaze u zastaru su najčešće razlog što znamo dobiti packe od EU i Europske komisije da imamo određenih strukturnih problema u našem pravosuđu, a možda i upravo te zastare su razlog zašto je tolka niska razina povjerenja u naše sudstvo i zašto masa mladih ljudi koja je napustila ovu zemlju vele da odlaze jer ne vjeruju da se nešto može promijeniti i nešto napraviti bolje. Mladi ljudi nisu otišli zato jer je netko nekoga ovršio jer svatko tko normalno funkcionira i normalno živi zna da se to može dogoditi bez obzira na sve rasprave koje smo imali o ovršnim zakonima. Mladi ljudi nisu otišli zato jer se netko s nekim tužio u međi, oko međe. Mladi ljudi odlaze zato jer se stvara dojam da imamo kastu kojoj nitko ništa ne može i nažalost ta kasta nam se najčešće provlači kroz ove predmete koji odlaze u zastaru. I zato se nadam da i vodstvo Vrhovnog suda, ali i političke strukture i Vlada imaju dovoljno želje i energije da se ozbiljno pozabavimo upravo takvim predmetima koji mislim da se svi slažemo predugo zaokupljaju javnost u ovoj zemlji. Imali smo sudstvo u komunizmu, komunizam kao takav je propao da je bio dobar i savršen ne bi propao, nakon komunizma je došao ja ću se sad malo našaliti u jednom periodu šeksizam, kad se jako dugo pričalo, ja sam to čitao premlad sam da bi znao da imamo sivu eminenciju Vladimira Šeksa, očito je da dolaskom i novih ljudi i ulaskom u EU ipak neke stvari malo padaju, ali da bi pale do kraja ne bi nam se smjela dogoditi zastara u slučaju Kutle još plus toga gospodin pobjegne preko granice, smije se iz svih nas i na kraju će i tužit državu za štetu, duševnu bol i što sve već ide uz to. Ne bi nam se dogodio slučaj Gucić, ne bi nam se dogodila zastara za ratno profiterstvo u slučaju Gavrilović, zastara u slučaju generala Zagorca i vikendice kojom se kupovala ruka u nekom vijeću ili u nekoj skupštini, ne bi nam se dogodilo da uskočki predmet protiv 9 osoba završi u, za milijunsku štetu, završi u zastari za 86 od 88 djela, ne bi nam se dogodilo da gospodin Kušnjer 8 godina traži svoju pravdu, da slučaj Maškarin završi u zastari, da profesor s prava u Splitu biva nepravomoćno presuđen na zatvor ali sama zatvorska kazna završi u zastari, da afera lizing kuće u 2002. završi u zastari, da afera lančić u Rijeci završi u zastari, da imamo 58-godišnjaka iz Zadra koji se samozadovoljavao pred pekarom pa čak i to završi u zastari. Ne bi nam se dogodio slučaj Zdravka Mamića koji nam je malte ne pred noć izricanja presude pobjegao u susjednu zemlju, ruga se odande ovoj zemlji, građanima ove zemlje, ruga se u konačnici i pravosudnoj vlasti i sam gospodin Sessa je bio spomenut u nekim njegovim tiradama. Stoga nadam se da u vremenu koje dolazi ćemo se više pozabaviti time kako da spriječimo upravo takve anomalije i takve oblike gdje svaki racionalan građanin može pomisliti da očito netko tko je dovoljno financijski jak ili dovoljno politički umrežen može razvući svoj spor, može ga odvući u zastaru, može pobjeći iz ove zemlje, može nikada zapravo ne odgovarati ovoj državi i ovom društvu za ono što je učinio. Treba nam ta reforma pravosuđa, vjerujem da 2020. na 2021. sazrijeva i vrijeme da jednu takvu snažnu reformu napravimo. Eto, hvala vam još jedanput.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, a govorit će poštovani zastupnik Zvonimir Troskot. Izvolite.
Poštovani građani RH koji nas gledate putem ekrana, kao i svaku raspravu dakle potrebno je prvo sve staviti u jedan kontekst koji ćemo onda kasnije razlagati. Dakle, ono što smo i postavljali pitanja danas tijekom izlaganja gospodina Sesse malo je prevelika koincidencija da se baš takav jedan plaćeni članak nađe u Jutarnjem listu dan odnosno danas kada trebamo raspravljati o izvješću Vrhovnog suda. Po nama je to, po našoj ocjeni je to zapravo samo dokaz da se nažalost ne radi ništa. Jer zašto bi se sad u cijeli proces stavljalo još Državno odvjetništvo koje bi onda trebalo te predsjednike sudova vući za rukave, nadzirat suce da li oni rade svoj posao. Ako je Zakon o sudovima vrlo jasan Članak 93. i Članak 95. jasno nalažu kako se treba postupati kada predmet dođe na sud i što treba raditi predsjednik suda sa tim sucima. Međutim, kada bi se baš poštovao, kada bi se poštovali Članci 93. i 95. Zakona o sudovima onda bi iz pravosuđa izletila masa sudaca koji nisu jednostavno, a i predsjednika sudova koji nisu izvršavali svoju dužnost, a vjerojatno bi izletio gospodin Sessa. To je sad nešto za raspravu i volio bi da to isto dotaknemo u daljnjim rasprava. Mi smatramo da Državno odvjetništvo ne bi trebalo stavljati u ovu cijelu priču, nego da bi suci i predsjednici sudova trebali biti toliko ekipirani sa znanjem i sa iskustvom da to jednostavno rade sami. Inače imamo dodatnu komplikaciju cijelog sustava koji je i ovako i ovako dosta neefikasan. Anticipirajući ovu raspravu o ovom izvješću zatražili smo i uvid Ministarstva pravosuđa za neke statističke podatke i to smo ga dobili upravo iz sustava e-spis. Konkretno tražili smo podatke o prosječnom trajanju građanskih parnica za prvostupanjske općinske i trgovačke sudove. Ministarstvo je dostavilo podatke koji nam govore da građanske parnice do pravomoćnosti traju u prosjeku nešto manje od 1000 dana. Točnije za općinske sudove u 2019. godini prosječno traju 963 dana ili 2 godine, 7 mjeseci i 21 dan službeni podatak, a za trgovačke govorimo o prosječno 942 dana tj. 2 godine i 7 mjeseci. Ovi podaci su selektivno odabrani, ali ipak važni jer pokazuju koliko je Hrvatskoj doista potrebno da se riješi neki spor iz građanskog prava koji proizlazi iz primjerice nekog ugovornog odnosa ili nekog izvan ugovornog odnosa poput štete. Zanima me kolegice i kolege mislite li da ove brojke koje sam iznio da li su vam prihvatljive? Šta mislite što kažu naši poduzetnici? Gospodin Sessa kaže da je to mantra, a iznio sam podatke iz 76 stranice struktura 8,4 gdje se točno vidi koji su to neriješeni sudovi preko 7 godina od 2017. narasli su 30%. Gospodin Sessa kaže da je to mantra. Što misle potencijalni investitori? Meni se čini, a imam ponešto iskustva u tome poslu da će ozbiljan poduzetnik ili investitor ipak sa svojim ulaganjem otići u drugu državu. Gospodin Sessa misli da je to mantra. Moram priznati da je ova statistika zapravo dosta loša s obzirom na Singapur gdje sam živio. Za jednu malu zemlju koja se nalazi na otvorenom tržištu u brutalnoj konkurenciji u kojoj se sve države natječu za svako ulaganje ovi su zapravo podaci odvraćajući i toga svi moramo biti svjesni i mi u zakonodavnoj vlasti i Vlada, ali i sudbena vlast. Mislim da ćemo u narednom razdoblju ipak svi morat sjest zajedno za stol i vidjet kako dalje sa pomacima u pravosuđu jer su ti isti i premali i prespori. Treba nam efikasni zakonodavni okvir, trebaju nam educirani suci s autoritetom, a ne politički fićfirići. Trebamo provesti digitalizaciju i elektronifikaciju komunikacija u pravosuđu i to hitno. Trebamo u konačnici osvježiti sustav pravosuđa s novim ljudima. I dolazim sad na vrlo bitan dio. Ako malo danas razgovarate sa ljudima u sudskoj praksi svatko će vam reći koliko su podcijenjeni dakle službenici na sudovima, sudski savjetnici ili stručni suradnici ipak je to riječ o ljudima koji su se trsili završiti Pravni fakultet, završili su pravosudni ispit nakon kojih mnogi odlaze na psihoterapiju iz razloga što je enormno težak, a ne vidi se benefiti od toga i danas taj sudski savjetnik šta gospodin Sessa nije odgovorio na pitanje jer čini mi se da ne zna niti Članke 93., niti 95., ali niti kolike plaće imaju ti sudski savjetnici, dakle oni koji krvavo rade na sudu, svakodnevno sastavljaju odluke u konkretnim predmetima imaju plaću 5 do 6.000 neto, koeficijent 1,5 i sve to sa malim ili nikakvim šansama da postane sudac jednog dana. Zašto? Jer će gospodin Sessa sa svojim prijedlogom dovesti Državno odvjetništvo i naravno nagradit možda predsjednike sudova koji ne rade svoj posao, a čekaju sudski savjetnici da napreduju i to dobri, trude se. Prije su natječaji za sudske vježbenike, znate vi to stariji dakle i savjetnike izazivali stampedo, jesu i to mladih pravnika, danas to više skoro nitko ne želi. Eno ih u Irskoj u kafiću Platfon 61, ali gospodin Sessa kaže i to je mantra. Pa evo imate 400.000 pozdrava izvan domovine. I na kraju i s time bih završio, danas je u sabora trebala biti i rasprava o izvješću glavne državne odvjetnice koja nažalost iz objektivnih razloga odgođena. Međutim, i to izvješće u kombinaciji sa ovim ocrtava jednu jako bitnu sliku. Za početak tamo možete vidjeti koliko i sama država kao subjekt u mnogim sporovima zatrpava pravosudni sustav, vidljivo iz izvještaja. Tamo možete pročitati kako je sustav pokušaja mirnog rješavanja sporova s državom zakazao ili kako su pogrešne politike producirale na stotine ili tisuće dodatnih sporova. Poštovani svi, pred nama je jako puno posla i trebamo se uozbiljiti, pravosuđe je ključni sastojak svake pravne države koja je iole ekonomski uspješna. Dokaz vam je recimo Singapur, kozmetika više ne pomaže, nama treba veliki remont pravosudnog sustava. Da li je to mantra kako kaže gospodin Sessa ili realnost našeg sustava kojeg trebamo svi mijenjati uključujući sve tri razine vlasti ostavljam na vašim srcima. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Miroslav Škoro. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, poštovani zamjeniče gospodine dr. Mrčela, poštovani državni tajniče Martinoviću, htio sam pozdraviti i poštovanog gospodina Bačića jer je danas vičući predsjedniku sabora prekini je, prekini je dok je govorila gospođa Orešković pokazao da je i on bitan faktor koji zapovjediti i onome tko predsjeda sjednicom. Dakle, kolegice i kolege prema izvješćima EU i Vijeću Europe hrvatsko pravosuđe drži šesto mjesto među članicama EU po priljevu predmeta. Usprkos stopi rješavanja predmeta preko 100% koja je takva zahvaljujući mogućnosti i da se postupci u tijeku sukladno sudskom poslovniku iskazuju riješenima držimo 5 mjesto po dugotrajnosti parničnih postupaka pred općinskim i trgovačkim sudovima. Zamagljivanje stvarnog stanja visokom stopom riješenosti najbolje se može dokazati podatkom da se Hrvatska nalazi na drugom mjestu EU po broju neriješenih parnica u tijeku. Korektnosti radi ističem da se ovi podaci EU i Vijeća Europe odnose na stanje sa zaključenom 2018. godinom, međutim ne vidim da podaci izneseni u izvješću predsjednika Vrhovnog suda za 2019. ukazuju na bitno poboljšanje jer je stopa rješavanja u 2019. niža od stope u 2018. Dakle, kakvo je ovo izvješće? Svako izvješće ima svoj kvantitativni i kvalitativni dio. Ovo je uglavnom kvantitativno. Naprijed navedene podatke morao sam sam istražiti i iznijeti jer iz izvješća predsjednika Vrhovnog suda Hrvatskom saboru nisam mogao razaznati niti jedan ključni problem hrvatskih sudova. Izvješće koje nam je prezentirano predstavlja zbir statističkih pokazatelja koje generiranjem podataka iz informatičkog sustava e-spis u Ministarstvu pravosuđa izrađuje na kraju godine vanjski pružatelj ove usluge. Ni jedan podatak koji je iskazan čak ni oni deskriptivni nisu stavljeni u kontekst stvarnih problema i potreba hrvatskih sudova. Tako se navodi da najopterećenijim sudovima u EU nedostaje 172 suca, preko 200 savjetnika i preko 500 različitih službenika i namještenika. Taj se problem jednostavno riješi raspisivanjem natječaja, ali nigdje se u izvješću ne navodi da je stvari problem to što gotovo svako ovo radno mjesto prethodno odobrava Ministarstvo pravosuđa pa se stoga ne iznosi ni mišljenje o suradnji s ministarstvom na kadrovskom popunjavanju sustava. Ne nalazim nigdje niti mišljenje o nepravilnostima u imenovanju sudaca viših sudova na koje je ukazao Ustavni sud i koja su zabilježena i u izvješću Europske komisije o vladavini prava za 2020. godinu, a ne nalazim niti mišljenje o sporosti tih postupaka koje provodi državno sudbeno vijeće. U kontekstu dugotrajnosti postupaka u izvješću se navode podaci o provedenim nadzorima viših sudova nad radom sudaca u neriješenim predmetima. Nigdje u izvješću ne nalazim osvrt na izvršenje odluke Europskog suda za ljudska prava ili Ustavnog suda kojima je utvrđena povreda prava na suđenje u razumnom roku i naloženo da se predmeti riješe u roku od 6 mjeseci. Ne nalaze se nigdje ni podaci o tome koliko zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku su prihvatili predsjednici sudova, u koliko predmeta je naloženo dovršenje postupka u određenom roku i poštuju li se ti rokovi. Nikakav podatak o broju pokrenutih stegovnih postupaka zbog stegovnog djela ne postupanja po odluci donesenoj u postupku za zaštitu prava za suđenje u razumnom roku nije iznesen. Isto tako, ne nalazim konkretne podatke o stopi rješavanja onih ključnih parničnih predmeta starijih od 5, 10, 15 pa čak i 20 godina. U izvješću se pohvaljuje navodno značajan pad broja tih predmeta pred općinskim sudovima prosječno na trogodišnjoj razini od 6%, što znači prosječno godišnje jel svega 2%. U izvješću nisu navedene apsolutno nikakve mjere koje su poduzete radi rješavanja ovog problema niti je sugerirano ovom domu na koji način zakonodavnim izmjenama može pomoći u rješavanju tih problema. Umjesto toga imamo općenitu primjedbu na povećan priljev novih parničnih predmeta individualnih potrošačkih sporova s bankama za koje ne vidim kako je relevantan s obzirom da su ti predmeti unaprijed već riješeni presudama donesenim u kolektivnom sporu. Nadalje, korektno nam je prikazano u grafu trajanje postupaka pred različitim sudovima međutim nigdje ne nalazim osvrt predsjednika Vrhovnog suda na činjenicu da žalbeni postupak pred županijskim sudovima traje dulje od čitavog raspravnog postupka pred općinskim sudovima u kojem se izvode dokazi i saslušavaju svjedoci, a da je među županijskim sudovima unatoč nasumičnoj dodijeli predmeta na sve županijske sudove i dalje apsolutni rekorder s čak 2 do 7 puta više neriješenih predmeta od ostalih županijskih sudova upravo Županijski sud u Zagrebu. Nema osvrta ni na činjenicu da na Visokom trgovačkom sudu ključnom za hrvatske poduzetnike i gospodarstvo taj postupak prosječno traje 5 puta dulje nego postupci na prvostupanjskim trgovačkim sudovima, te 2 puta dulje od žalbenih postupaka na županijskim sudovima. Na kraju nikakva osvrta niti na činjenicu da je prema trajanju postupka i broju neriješenih predmeta po sucu apsolutni rekorde upravo Vrhovni sud čiji je predsjednik danas s nama. U tom kontekstu dakle ne nalazim nikako izvješće predsjednika Vrhovnog suda o konkretnim mjerama poduzetim na Županijskom sudu u Zagrebu, Viskom trgovačkom sudu i Vrhovnom sudu za smanjivanjem zaostataka. Kad je posrijedi kaznena grana sudovanja ovaj dom manje zanima stopa riješenosti predmeta optužnog vijeća jer se običnim manevriranjem sudskim poslovnikom, iskazivanjem riješenosti potonjih predmeta unutar sustava e-spisa dođe do činjenice da se gotovo svaki složeniji kazneni postupak iskazuje i po 2 puta riješenim i prije nego što je došao do žalbene faze postupka čime se umjetno stvara dojam o učinkovitosti kaznenih sudova. Na isti se način manipulira podatkom o trajanju postupka tako što se kazneni postupak komada na faze i za svaku fazu trajanja, trajanje se pokazuje zasebno, pa izvješće ne iskazuje stvarno trajanje kaznenog od njegovog početka do pravomoćnog okončanja pred županijskim ili Vrhovnim sudom. Ono što ovaj dom sigurno zanima je upravo to ukupno trajanje kaznenih postupaka i to ne bilo kojih, ne zanima nas učinkovitost kažnjavanja mladića koji vozi motor bez registarskih tablica već nas zanima učinkovitost odjela županijskih sudova koji odlučuju o predmetima iz nadležnosti USKOK-a i odjela za ratne zločine. Zanimaju nas razlozi dugotrajnosti postupaka na tim odjelima i mjere koje su predsjednici sudova poduzeli da bi taj problem adresirali no o tome ipak u ovom izvješću nema niti riječi. Zahvaljujem također na podacima o materijalnim rashodima, međutim uočio sam da u zemlji preopterećenog i neučinkovitog pravosuđa izvješće ničim nije adresiralo problem niskih ulaganja u edukaciju sudaca, informatizaciju sustava i neprikladnu politiku sudskih pristojbi, pa nije čak ni upozoreno na puku činjenicu da se u proteklog suci građanskog odjela Vrhovnog suda praktički radili besplatno jer je zakonodavac propustio propisati sudske pristojbe na reviziju. Nigdje nije evidentiran ni problem nedostupnosti informacija o usluga koje sustav pruža i neobjavljivanju sudske prakse na koje je izravno upozorila Europska komisija. Predsjednika Vrhovnog suda imenuje ovaj visoki dom na prijedlog predsjednika republike. Svrha ovog izvješća nije sabrati na jednom mjestu brojčane podatke, generirane od pružatelja informacijske usluge e-spis jer to redovito za zainteresirane statističare čini Ministarstvo pravosuđa. Ovim izvješćem, ako je predsjednik Vrhovnog suda stvarno neovisan, može, treba i mora upozoriti zastupnike koji su ga izabrali što pogrešno činimo u području zakonodavnih izmjena. Isto tako može, treba i mora Vladinu većinu upozoriti na kvalitetu odnosa pravosuđa i izvršne vlasti o kojoj ovisi u smislu iniciranja zakonodavnih izmjena, kadrovskog popunjavanja i financiranja sustava. Dakle, dokle god izvješće predsjednika Vrhovnog suda ne upozorava na suštinske probleme pravosuđa koji umanjuju njegovu učinkovitost i dostupnost građanima i ne da je konkretne prijedloge kako ih riješiti nego je puka kopiraj zalijepi statistika i baš nas briga imamo 76 ruku u zraku pa će proći, Klub Domovinskog pokreta takva izvješća ne može prihvatiti. S obzirom da mi je ostalo još minutu i 19, a ja sam autor pjesme „Sude mi“ želim reći još jednu stvar. Kada je bilo postavljeno jedno pitanje vezano za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koje vodi, koje vode predsjednici sudova zahvaljujući modernoj tehnologiji evo ja vam moram reći da postoji odluka Ustavnog suda, vi ste rekli da nema ni jedna, broj joj je U-3A2732/2020 od 23. rujna ove godine, a podnositeljica je Nada Tabajin iz Osijeka pa evo može to i pomoći da se malo to ubrza taj cijeli spor jer predugo traje. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSLS-a i Reformista u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Natalija Martinčević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, zamjeniče, državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici, EU a i sami građani Hrvatsku percipiraju kao državu podložnu korupciji. Brojni pokazatelji ukazuju da se radi o sistemskoj korupciji koja prožima lokalnu samoupravu, javne tvrtke i državne institucije, a sistemska korupcija kao što znamo razara državu. Na tu korupciju nadovezuje se blago rečeno neefikasnost pravosuđa u procesuiranju otkrivene korupcije, a naglašeno kada se radi o kaznenom progonu državnih dužnosnika. Procesi koje javnost prati i putem kojih ocjenjuje pravosuđe ali i ukupno stanje u društvu uz borbu protiv korupcije traju 10-tak i više godina. Razumno bi bilo da upravo u tim procesima po principu generalne prevencije se djeluje na građane ali prije svega na dužnosnike sa ciljem da se okane budućih koruptivnih radnji. No ovakvim dugotrajnim procesima pravosuđe nažalost šalje poruku da se politički utjecajni okrivljenici mogu u nedogled izvlačiti od zasluženih kazni. Kako sam građanka grada Varaždina kao i još dvojica mojih kolega ovdje u saboru dat ću primjer upravo iz mog grada. Gradonačelnik Varaždina Ivan Čehok uhapšen je 9.6.2011. godine uz kako to ide cijeli medijski spektakl. Odveden je u Remetinec, započeli su procesi. Nakon nekog vremena protiv Čehoka dobili smo 4 potvrđene optužnice sve za nanošenje štete gradu Varaždinu radi se o iznosima ukupne vrijednosti više od 100 milijuna kuna. Nakon toga 8 godina trajao je prvostupanjski postupak, 8 godina po jednoj optužnici, da bi 19.7.2018. gospodin Čehok bio nepravomoćno presuđen na zatvorsku kaznu u trajanju od 2 godine. Nakon toga sud nije donio pravomoćnu presudu do danas. Dakle od 19.7.2018. do evo danas je 3.12.2020. 2,5 godine. Šta na to reći? A za 3 optužnice bit će uskoro 10 godina nema još niti nepravomoćne presude. Dakle, ništa nula. U međuvremenu Čehok se kandidirao na izborima 2017., dobio izbore jer su građane bez obzira na milijune za koje je optužen s pravom pomislili pa ako je čovjek i kriv valjda bi ga netko u 10 godina presudio. I taj apsurd ide dalje, on je izbore dobio i sad na tim istim ugovorima za koje je optužen odlučuje odriče se prava na žalbu u ime grada u tim sporovima i time potencijalno utječe na svoju pravnu poziciju s jedne strane, a građane izlaže dodatnim mogućim protuzakonitim i za grad štetnim radnjama s druge strane. Čehok tako u ovom trenutku predlaže integralne nagodbe kojima rješava upravo one sporove za koje je i optužen i nepravomoćno presuđen na zatvoru kaznu i kojima usput budi rečeno zadužuje grad Varaždin u ovom trenutku za 62 milijuna kuna. Obzirom da presude odnosno u ovom slučaju obzirom da se radi o 4 potvrđene optužnice, presuda niti na vidiku, najnormalnije se čovjek priprema za slijedeće lokalne izbore koji su u 5. mjesecu slijedeće godine. Da budemo potpuno jasni, mi ovdje ne govorimo samo o Čehoku ja sam samo navela njega kao primjer jer je on iz mog grada, ali tu postoji cijeli niz bivših državnih dužnosnika, a u kontekstu predstojećih lokalnih izbora, imamo i jednu županicu, te niz gradonačelnika i načelnika koji su u sličnoj poziciji. Sjećate se na samo početku ovog našeg mandata mi smo ovdje skinuli imunitet dvojici zastupnika koji su ujedno i gradonačelnici. Ubrzanje postupka može se postići raznim sistemskim i sveobuhvatnim promjenama, međutim ukoliko želimo napraviti brzu i kvalitetnu promjenu i time poslati snažnu poruku i javnosti i potencijalnim počiniteljima visoke korupcije, a kojom se isisava javni novac moramo osigurati primjerenu brzinu suđenja odmah. Zbog toga će narodna stranka Reformisti u saborsku proceduru uputiti prijedlog izmjena i dopuna Zakona o kaznenom postupku. Tim zakonom predlažemo da u prvoj fazi ta primjerenija brzina suđenja bude za društveno najopasnija djela, dakle ona iz nadležnosti USKOK-a, a kojima se vrši kazneni progon državnih dužnosnika, sudaca, državnih odvjetnika i njihovih zamjenika te predsjednika i članova uprava javnih tvrtki i tvrtki u vlasništvu lokalne samouprave. Ta kategorija ljudi raspolaže javnim novcem i ima razne privilegije i mislim da bi bilo dobro da im osiguram i privilegiju brzog suđenja. Brzo suđenje naravno korisno je za državu, društvo ali i za same okrivljenike obzirom da gotovo svi optuženi tvrde da su nevini za pretpostavit je da je upravo u njihovom interesu da se to dokaže i presudi što je prije moguće jer bi tako trebalo biti. Prijedlog zakona nadalje predviđa ubrzanje postupaka iz domene USKOK-a za navedene osobe i to bez obzira jesu li u međuvremenu podnijeli ostavke ili su opozvani, kazneni postupak vodio bi se uz primjenu ovog zakona. Druga iznimno važna stvar koju ovaj zakon uvodi je obveza da drugostupanjski sud koji zaprimi spis povodom žalbe na presudu u takvom kaznenom predmetu mora donijeti odluku unutar godine dana od zaprimanja spisa. Treća novina u prijedlogu zakona je da se ovim kaznenim predmetima prvostupanjska odluka u povodu žalbe može ukinuti i predmet vrati prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje samo jednom. Zanimljivo je da je to na taj način to uređeno u građanskom postupku, ali nije u kaznenom postupku i sigurna sam da ne postoji nitko, osim naravno zainteresiranih osoba, tko ne uviđa da je nužno onemogućiti beskonačno razvlačenje procesa višestrukim vraćanjem drugostupanjskih presuda na prvostupanjske i to uglavnom bez jasnog obrazloženja koje bi prvostupanjske sudove uputilo na daljnje postupanje sve sa ciljem naravno da odluku mogu vratiti još jednom i tako dokle ide. Ukoliko drugostupanjski sud smatra da bi presudu i drugi put trebalo ukinuti prema ovom prijedlogu zakona tada je u obvezi da sam provede postupak i donese odluku. Zaključno, ovaj prijedlog zakona primjenjivat će se i na postupke koji su započeli prije nastupanja na snagu ovog zakona, ali koji nisu pravomoćno dovršeni. Vrlo znakovita bilo je o tome već danas riječi je današnja naslovnica Jutarnjeg lista koja govori o vašem dopisu upućenom svega nekoliko od dana kada smo javnosti predstavili ove izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku. Dopis je od predsjednika Vrhovnog suda kojim obavještava županijske sudove, općinske sudove i Visoki prekršajni sud da je zamolio glavnu državnu odvjetnicu Zlatu Hrvoje Šipek da naloži nižim državnim odvjetništvima da predsjednike sudova i neposredno više predsjednike sudova, ali i ured predsjednika Vrhovnog suda RH obavještavaju o svakom predmetu iz kaznene grane sudovanja neovisno o fazi u kojoj se postupak nalazi u kojima 6 mjeseci li duže nije bilo nikakvih procesnih radnji, a koje bi vodile ka okončanju postupka. U dopisu nadalje stoji da je glavna državna odvjetnica to prihvatila, inicijativu i shodan nalog poslala nižim državnim odvjetnicima. U svakom takvom predmetu tražit će se od suca izvješće o pojedinim radnjama i razlog zbog čega nema procesnih radnji duže od 6 mjeseci. Svi smo svjesni neupitne činjenice da se to moglo i moralo učiniti godinama prije. Oko prijedloga izmjena i dopuna Zakona o kaznenom postupku narodne stranke Reformisti u komunikaciji smo sa ministrom pravosuđa i uprave gospodinom Malenicom, održan je sastanak sa državnim tajnikom iz resornog ministarstva kao i sa nizom eminentnih pravnih eksperata. O tome smo obavijestili i predsjednika države i premijera i pri kraju je dakle uobličavanje teksta uvažavaju sve bitne sugestije. Znamo da su u tijeku inicijative za izmjenu cijelog Kaznenog zakona kao i drugih povezanih zakona primjerice onoga o USKOK-u to sve naravno pozdravljamo iako svjesni činjenice da je sadašnja praksa bila ajmo si zadati velike dugoročne ciljeve sa ključnim ciljem da ne napravimo ništa. Za to je vrlo dobar primjer proširenje kruga osoba na koje se primjenjuje Zakon o USKOK-u, bez stupnjevanja s konačnim rezultatom onemogućavanja njegove efikasnosti. Ukoliko ti prijedlozi izmjena i dopuna zakona ne budu u proceduri do kraja siječnja, mi ćemo tražiti podršku svih političkih stranaka za stavljanje našeg zakonskog prijedloga u hitnu proceduru. I za kraj vraćam se na početak rasprave, pa vas molim da mi direktno odgovorite da li će temeljem odgovornosti i ovlasti koje imate kao predsjednik Vrhovnog suda dozvoliti da zbog nerada i nesposobnosti sudstva grad Varaždin i dalje bude grad slučaj i da li će građani grada Varaždina nakon 10 godina od optužnica saznati da li našem gradu, o novcu i o gradu i o našem novcu odlučuje kriminalac ili nevin čovjek. Kako ste u odgovoru na repliku rekli da ste upoznati i da ste poduzeli određene korake da li to znači da će pravomoćna presuda nakon 10 godina konačno biti donesena prije lokalnih izbora. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu gospođa Dalija Orešković koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice, gospodine Sessa pa najgora stvar koja vam se mogla dogoditi uoči raspravljanja o ovom izvješću je to što vas je uvodno branio gospodin Branko Bačić, čovjek koji je član političke stranke osuđene za korupciju ujedno je čovjek koji je osobno nosio okolo naokolo torbe pune koruptivnog novca. A to što će iza ovog izvješća stati ovakva parlamentarna većina šamar je čitavom hrvatskom pravosuđu. Nisam uopće sumnjala da ćete odmah dignuti povredu Poslovnika. Dakle, uvodno izlaganje o ovom izvješću meni osobno jedan je od najvećih izazova tijekom ovog mandata. Kako reći ono što bi u duhu istine trebalo reći, a pri tome ostati u granicama koje zakon na kraju krajeva i pristojnost i kućni odgoj nalažu. Zakonom je propisano da prilikom zauzimanja stajališta Hrvatski sabor neće raspravljati niti zauzimati stajališta o stanju pojedinih sudskih predmeta ili o radu pojedinih sudaca niti će se na drugi način dovoditi u pitanje samostalnost i neovisnost sudaca i sudbene vlasti. Dakle o stanju sudbene vlasti možemo samo općenito i načelno, pa ćemo onda tako. Pričat ćemo o narušenom povjerenju koje je svakako jedan od problema našeg pravosuđa, no ne i jedini i ne najveći. Po povjerenju u pravosuđe na samom smo dnu među zemljama EU, a ponovit ću ono što stalno ističem da se taj problem niti ne može početi rješavati ukoliko ključni ljudi i nadležna tijela koja ustrojena unutar samog pravosudnog sustava ne vide da problem postoji ne razumiju što je zapravo njihova ulogu u rješavanju problema i ne znaju kako bi se pojedini problemi uopće trebali početi rješavati. Stoga nije najveći problem percepcija korumpiranosti pa čak niti sumnja da su najviši predstavnici pravosudnog sustava poslušnici aktualne vlasti i njezine parlamentarne većine. Problem je puno duži i teži. Problem je što svijest ključnih ljudi u pravosuđu o tome na koji način bi trebalo graditi i štititi njegovu neovisnost i učinkovitost nerazvijena. A za to su prije svega potrebni ljudi kojima je do ovih ciljeva stalo. Nažalost vi gospodine Sessa niste jedan od tih ljudi i najteže riječi koje mi moralni osjećaj nalaže da ih za ovom govornicom moram izreći je zaključak da je prvi problem našeg pravosuđa nesposobnost, podkapacitiranost i nezainteresiranost ljudi koji pravosuđe vode. Ovo izvješće je dokaz tome, ovakav izvještaj Hrvatskom saboru je mogao uputiti samo čovjek kojem do pravosuđa uopće nije stalo. Dakle izvješće je obaveza koju predsjednik Vrhovnog suda mora ispuniti jednom godišnje i zakonom je izričito propisano da u tom izvješću predsjednik Vrhovnog suda može upozoriti na stanje i djelovanje sudbene vlasti, na organizacijske probleme u sudovima i na nedostatke u zakonodavstvu te dati prijedloge za unapređenje tih problema. Ova mogućnost trebala bi za predsjednika Vrhovnog suda ujedno značiti i obavezu i poticaj, a što od toga sadrži ovo izvješće, ništa, prikaz praznih tablica i statističkih podataka. Ono što se gospodine Sessa odgovorili na pojedina pitanja prilikom replika to je trebalo biti sadržano u ovom izvješću, ali pritom puno detaljnije obrazloženo. Mogli ste puno više reći o digitalizaciji i kako promijeniti arhitekturu postupka, morali ste odgovoriti na pitanje tko su najmodavci. Tko su ljudi koji drže hrvatsko pravosuđe u šaci time što im se godišnje plaća 5 miliona kuna i 800.000 EUR-a? Dakle, istini za volju na 130-toj stranici popisano je nekakvih 10 točaka prijedloga, ali kada se pročita njihova suština jasno je da su ti prijedlozi stavljeni forme radi, da su oni prazni i jalovi. I da se razumijemo ja nisam protiv onoga što ste vi na toj jednoj stranici naveli, nisam protiv unapređenja sustava dostave i poboljšanje plaće u sudstvu, dapače to podržavam, ali zar je tih 10 rečenica sve što ste vi imali za reći. Ne osporavam to što je izvješće puno statističkih podataka, ali vaš je zadatak gospodine Sessa bio to da na temelju tih podataka na koje se pozivate iznesete i svoju analizu, svoje zaključke, svoje prijedloge. U ovom izvješću trebao bi postojati jedan odlomak u kojem je obrazloženo što su glavni organizacijski problemi u sudovima i kako bi se oni trebali rješavati. Toga nažalost nema. S obzirom na zadaće i ovlasti Vrhovnog suda ovo izvješće je trebalo imati i jedan odlomak u kojem se analiziraju najveći uočeni nedostaci u samom zakonodavstvu i o tome što razmišljaju pojedini suci pa tako i vi, što predlažete Hrvatskom saboru, što od Hrvatskog sabora tražite, kako da se loše osmišljena rješenja u pojedinim zakonima bolje riješe. No niti toga nažalost u ovom izvješću nema, niti jedne riječi. Predsjednik Vrhovnog suda utjelovljuje najvišeg predstavnika sudbene vlasti, samim time može se smatrati odgovornim za stanje koje se u tom izvješću opisuje odnosno odgovornim za stanje u pravosuđu onako kako ga svi mi vidimo, kojeg smo svi mi svjesni. I stoga smeta što vi nonšalantno pokušavate uvjeriti i Hrvatski sabor i javnost da problema u hrvatskom pravosuđu nema. U uvodu ste postavili tezu kako se javna percepcija i ocjena javnosti o djelotvornosti sudbene vlasti prikazana je samo kroz nekoliko sudskih postupaka u kojima su se donosile odluke koje javnost nije prihvaćala, bilo zbog samih odluka, bilo zbog osoba koje su u tom procesu bile obuhvaćene. Doista, Milan Bandić, Nadan Vidošević, Tomislav Horvatinčić, koliko da takvih nabrajam? Dakle, disfunkcionalnosti i neučinkovitosti našeg pravosuđa očito postoje. No to ovo izvješće nigdje ne detektira, niti se time na bilo koji način bavi. Ovo je najgore izvješće koje sam pročitala u HS. Nadalje, predsjednik vrhovnog suda po zakonu najviše je tijelo sudske uprave, to samo po sebi podrazumijeva da nadzire rad svih sudova u RH uvidom u podatke o njihovom radu i neposrednim nadzorom rada na određenom sudu. Predsjednik vrhovnog suda po svojim ovlastima može izdati obvezujuće upute predsjednicima i sucima nižih sudova. Zašto ste onda napravili ovu paralelnu kontrolu ukoliko je ovaj dopis koji je objavljen u jednom tjedniku istinit i vjerodostojan? To niste smjeli napraviti. Nadalje, vrhovni sud osigurava jedinstvenu primjenu prava i ravnopravnost svih u njihovoj primjeni. Zašto niste u ovom izvješću detaljnije opisali i osmislili jedan prijedlog digitalnog formata pregleda sudske prakse koja bi bila dostupna i lako pretraživa za naše građane? Tako bismo možda postigli ujednačenost i predvidivost, a ujedno i kontrolu onih koji sude. Trebam li navoditi primjere neujednačenosti naše sudske prakse, kad je „za dom spremni“ prihvatljiv, kada nije? Kada Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa može, a kada nema ovlast suditi o povredi načela djelovanja? Koliko puta je državno odvjetništvo posegnulo za Institutom zaštite zakonitosti? Je li istina ovo što piše u tom istom tjedniku da se takvim ovlastima poslužilo kada je trebalo srušiti ne samo odluku povjerenstva nego i odluku upravnih sudova vezanih za bivšu predsjednicu ustavnog suda Jasnicu Omejec? O tome nešto znam jer sam ja prva donijela odluku protiv nje. Dakle, o funkcioniranju sustava niste rekli puno, niste puno rekli niti o stegovnoj odgovornosti sudaca, naveli ste samo statističke podatke da je u prošloj godini pokrenuto 12 stegovnih postupaka, da ih je toliko i okončano, 9 stegovnih kazni, 2 ukora, 2 razrješenja, 5 novčanih kazni. Pa zar niste mogli reći barem 2-3 riječi o tome o čemu se zapravo radi? Pravosuđe u koje bi mogli imati povjerenja trebalo bi biti transparentno, a ne konspirativno. Čemu skrivati o čemu se radi? Čist, jasan i nedvosmislen standard što se smatra primjerenim, a što neprimjerenim za obnašanje bilo koje pravosudne dužnosti poslao bi poruku ne samo HS i sucima nego i javnosti, svima, da je pravosuđe svjesno važnosti očuvanja svoje nepristranosti i da je sposobno samo prepoznati i samo čistiti kukolj iz svojih redova, ali čini se da to nije tako. Ukoliko želimo vratiti teško narušeno povjerenje u pravosuđe javnost mora vidjeti da se sve nepravilnosti unutar pravosudnog sustava pravovremeno detektiraju i da nadležna tijela na njih reagiraju na vrijeme, odlučno i jasno. E sad, ukoliko su vjerodostojni podaci koji se mogu naći putem web stranica nadležnih tijela čini se da etičko povjerenstvo u prošloj godini nije imalo što za raditi. Posljednje odluke datiraju iz 2018.g., a i tada ih je bilo maksimalno 3, dakle od jedne do 3-4, u vrh glave 5 odluka etičkih povjerenstava. I ono što primjećujem, primjećujem da se njihove odluke anonimiziraju. To šalje poruke da pravosuđe zapravo skriva svoj prljav veš umjesto da ga pere. A skrivanje i zaštita onih koji su prekršili etička pravila demoralizira sustav, kako suce koji su časni i koji se trude, koji dobro obavljaju svoj posao, a i tako šalje poruku javnosti da pravosuđe do svojih etičkih načela previše i ne drži, to je znak slabosti. A sa slabim, neučinkovitim i demoraliziranim pravosuđem u kojeg građani nemaju povjerenja Hrvatska ne može naprijed. Nažalost g. Sessa, moram zaključiti da ste jedan od razloga kojega čine slabim upravo vi. Hvala.
Imamo jednu povredu Poslovnika od gđe., dvije povrede Poslovnika, tri, ne vidim treću tamo, Marija Jelkovac, Damir Habijan. Prva je gđa., prvi ste vi onda? Ja ne znam ovaj ja. Dobro uvažit ćemo. Izvolite, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. Poslovnika. gđa. Orešković laže i vrijeđa, da li to iz neznanja ili što ne želi znati svejedno je tragično je, na takav način nastupa. gđo. Orešković, rekao sam vam, još ste u političkim pelenama, a već ste izneredili hrvatski politički sustav, u 3 dana ste promijenili 4 stranke. … [[Govornik se ne razumije]] kao relativna nepoznata odvjetnica skromnog znanja došli ste na čelo jedne državne institucije i sve vaše važne odluke hrvatsko pravosuđe je poništilo [[Upadica: Fala]] i zbog toga ste degradirani sa toga mjesta ne zbog naših osobnih razloga nego zbog vašeg neznanja [[Upadica: Fala lijepa, fala lijepa]] i ja vas molim da ubuduće pazite kada se sa ove govornice obraćate.
Ja ovaj po ne znam koji put, svi ćete dobit riječ, po ne znam koji put kažem da čl. 238. ne regulira istinitost i zbog toga ja sam prinuđen dat vam opomenu i dat ću svima opomenu onima koji ovaj koji, koji daju replike praktički. gđo. Jelkovac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegica Orešković povrijedila je čl. 238. Poslovnika jer je u svom izlaganju vrijeđala zastupnike. Kolegica ovdje izigrava moralnu vertikalu, a bilo bi dobro da objasni nama, a i hrvatskoj javnosti kako to da je ona između 5000 odvjetnika, eto iz šešira izvučena, za posao tvrtke Janaf i to bez javnog natječaja? Hvala.
Ako ovaj, ja prvi dio nisam čuo, nisam čuo te riječi. gđo. Orešković ste, ste govorili na uvredljiv način o zastupnicima, pitam vas? Možete ponovit ako hoćete.
Hoćemo li pregledavati snimku, pa…
Ne, ne, ne, recite vi, vi ste snimka sebe, ne.
Ne, ne, možda ja živim u paralelnoj stvarnosti ili u paralelnoj stvarnosti živi g. Bačić.
Jel ste uvrijedili ili niste?
Ne, ja apsolutno nisam ništa povrijedila ja sam navela činjenični podatak kojeg zna čitava Hrvatska, to nije vrijeđanje.
… [[Govornik se ne razumije.]]
Ali ono što je gospodin Bačić o meni izgovorio je vrijeđanje.
Ne, ne nije to replika dobit ćete opomenu. Niste vi na redu sada.
Ali vi ste me pozvali da nešto kažem pa sam rekla.
Niste još na redu, gospodin Habijan je na redu.
… [[Govornik naknadno uključen.]] čl. 238. st. 1. točka 5 i točka 6, dakle omalovažavanje, vrijeđanje drugih zastupnika i svojim ponašanjem odstupa od općih pravila. Dakle, gđa. Orešković kao pravnica, kao odvjetnica dobro zna i trebala bi znati što znači odgovornost pravnih osoba i koje korelacije one sa krivnjom odgovornih osoba. Dakle imate tu i analogiju, uprava trgovačkih društava kriva je automatski odgovorne pravne osobe na ovaj način, nije prvi put vrijeđate sve ovdje nas koji sjedimo i koji nemamo apsolutne veze s ovim o čemu vi pričate i može vas biti doista sram. Ovo vam nije prvi put, vrijeđate sve nas ovdje.
Meni ne preostaje ništa drugo nego da svima vama uključujući i gđa. Orešković dajem opomenu, mislim ja to ne mogu drugačije. Ali sada će gđa. Orešković će imati i sviju povredu Poslovnika. Izvolite.
Dakle prije povrede Poslovnika moram reći da ste se vi izravno meni obratili i nešto me upitali, pa onda za moj odgovor mi ne možete dati opomenu jer se ja inače ne bi javila za riječ, čekala bi svoju povredu Poslovnika.
Ne, ja sam vam postavio pitanje i vi ste odgovorili na pitanje, a onda ste išli dalje vašim putem zato ste dobili povredu Poslovnika. Idite dalje sada, ok.
Dakle, povrijeđen je čl. 238. time što me većina zastupnika koji su se uopće javili za riječ opetovano omalovažava vrijeđa uvijek na jednu te istu temu. Gđa. Jelkovac pozvat ću vas na kavu pa ću vam objasniti neke stvari da znate što vas čeka u tužbi za naknadu štete, da se ne iznenadite.
Hvala lijepa. Hvala lijepa gđa. Orešković. Da ne biste postali nervozni od svih tih kava? I mene ste pozvali na kavu isto, razgovarat ćemo o tome. Dobili ste prije povredu Poslovnika nema razloga da vam dajem drugi put. Ništa, gospođa Sandra Benčić ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda i kolegice i kolege. Dakle, govorit ću o nekim stvarima koje mi nisu jasne iz izvješća i za koje mislim da bi ovaj izvještaj trebao sadržavati, a da bi mogao dobiti podršku nas saborskih zastupnika. Vidjeli ste naime na moje pitanje o tvrdnji da je SOA u izvještaju za 2016.g. kao jedan od rizika za nacionalnu sigurnost detektirala i korumpirane suce, predsjednik Vrhovnog suda je rekao da takva tvrdnja nije postojala u izvješću i da mu je to osobno rekao i ravnatelj SOA-e. Moram reći da se na to pitanje tada očitovao i tadašnji ministar pravosuđa koji je potvrdio u intervjuima da je ta tvrdnja postojala, ali ju je tumačio na način da je rekao da je to zapravo dobra vijest jer znači da nisu svi suci korumpirani nego samo evo njih 20. Moje pitanje je bilo usmjereno na to da nam predsjednik Vrhovnog suda kaže jer mislim da nam je to dužan reći kako se, koja su to sistemska rješenja unutar sustava pravosudnog za detektiranje korupcije ili koruptivnih rizika i onda koje je djelovanje u smislu njihovog smanjenja i u konačnici naravno eliminacije tih rizika iz pravosudnog sustava. Nismo dobili odgovor na to, a smatram da je upravo jedna od ključnih naših uloga nadzirati rad pravosuđa i u borbi protiv korupcije unutar samog pravosuđa. Naime, kao što znate mnogi od vas već dvije godine se vuče trakavica sa sutkinjom Garac, radi se o sutkinji koja je u sklopu kandidature na mjesto na Vrhovnom sudu dobila negativnu ocjenu SOA-e zbog sigurnosnog rizika i zbog toga ju je DSV odbilo izabrati. Ona se na tu odluku žalila jer nije imala pristup obrazloženju SOA-e i Ustavni sud joj je tu dao za pravo. Nakon toga se ponovno kandidirala, ponovo je bila odbijena na istoj osnovi, no ovaj je puta Ustavni sud drugi puta ponovno poništio tu odluku jer nije bila donesena većinom svih članova DSV-a. Moje pitanje je, da li će na kraju sutkinja GArac za koju je utvrđen taj sigurnosni rizik doći na Vrhovni sud? I što predsjednik Vrhovnog suda po tom pitanju radi ili kako na kraju osobu koja je ipak došla na Vrhovni sud, mada joj je utvrđen sigurnosni rizi, kako kontrolira i mitigira taj rizik? Znam da nije još ali je velika šansa da hoće. Dva puta je ustavni sud rušio odluku DSV-a da ju se ne preporuči zbog sigurnosnog rizika SOA-e. Samo još da kažem kad smo kod DSV-a u izvještaju EU o vladavini prava, upravo je pitanje neovisnosti DSV-a i njihove mogućnosti da samostalno biraju suce i napredovanja sudaca, apostrofirano kao jedan od problema. To je upravo jedan od problema, da DSV nema dovoljno samostalnosti i neovisnosti u donošenju tih odluka. Zašto je to bitno? Pa bitno je zato jer je razina percipirane neovisnosti pravosuđa u Hrvatskoj vrlo niska, dapače najniža u EU i to godinama za redom. Dakle, samo 24% građana u Hrvatskoj neovisnost pravosuđa percipira kao dobru ili vrlo dobru. Isto tako prema istraživanju Eurobarometra iz 2020.g. glavni razlog zbog kojeg opća javnost smatra da sudovi i suci nisu dovoljno neovisni je dojam da Vlada i političari zadiru u njihov rad ili vrše pritisak na njih. To je dojam. Moje pitanje je, šta predsjednik Vrhovnog suda po pitanju tog dojma radi da se taj ili dojam potvrdi kao činjenica da postoje problemi ili ne ti problemi ne postoje oni nisu fakat. Da bi detektirali te probleme unutar pravosudnog sustava čitava oporba ovog doma predložila je istražno povjerenstvo kojem je cilj bio detektirati ključne, sistemske točke koruptivnih rizika u predistražnim i istražnim postupcima i sudskim postupcima u korupcijskim aferama. To istražno povjerenstvo će odbiti vladajuća većina, to je već najavila između ostalog zato i to su koristili kao argument što smo predložili da se između ostalog saslušavaju i bivši i sadašnji državni odvjetnici ili predsjednici ključnih sudova u RH. I oni to percipiraju kao problem. Izvještaj EU o istražim povjerenstvima parlamenata u Europi koji je izašao u proljeće ove godine kaže da velika većina zemalja ima istražna povjerenstva koja obuhvaćaju saslušanja i pravosudnih dužnosnika, Poljska je jedna od iznimaka gdje uopće toga nema, neke zemlje imaju ograničeno 2, 3, sve ostale najnormalnije saslušavaju pravosudne dužnosnike. Dapače postoji trend rasta saslušanja pravosudnih dužnosnika od strane parlamenata. O tome postoje izvještaji, dakle postoje dokazi, a nama je na temelju toga istražno povjerenstvo koje bi ovo što nismo našli u izvještaju predsjednika Vrhovnog suda moglo utvrditi i reći javnosti koje su to rizične točke i koji su koruptivni rizici unutar pravosudnog sustava. Državno sudbeno vijeće i Državno odvjetničko vijeće kao što sam već rekla imaju poteškoće uzrokovane izmjenama i dopunama zakona gdje je smanjena njihova uloga u odabiru sudaca i državnih odvjetnika. Isto tako, jer je Ustavni sud naravno tražio i u redu je to da postoji transparentnost na temelju čega se daju određene ocjene i na temelju čega je tko izabran, međutim isto tko ako smo odlučili dati pravo prednost samoregulaciji unutar struke i da struka bira onda im to moramo i pustiti. Isto tako, jedan od velikih problema s kojim se susrećemo kod rada baš Vrhovnog suda je pitanje uloge Vrhovnog suda u ujednačavanju sudske prakse u Hrvatskoj. Jedna od osnovnih stvari i preduvjeta za ujednačavanje sudske prakse horizontalo među svima bi bilo objavljivanje prvostupanjskih i drugostupanjskih sudskih presuda koje ponovno prema izvještaju o vladavini prava je i dalje vrlo ograničeno, stopa objavljivanja presuda na internetu nam je najniža u EU. Znači i tu smo najgori. To zbilja nije pitanje ničeg drugog nego malo ulaganja i političke volje, za to ne možemo reći da imamo neke velike prepreke. Unatoč napretku u rješavanju najstarijih predmeta broj neriješenih predmeta i duljina postupka na građanskim i trgovačkim sudovima i dalje su nam najveći među, u EU. Prosječna duljina parničnih i građanskih predmeta bila je 855 dana, a isto tako je izuzetno zabrinjavajuće dugo trajanje ovršnih postupaka. I kada se sve to iznese i kada vrlo često i novinari i neki pravni stručnjaci pitanju Vrhovni sud ili sudstvo općenito i kritiziraju ih i pitaju za obrazloženje ovakvih naših poraznih, poraznih rezultata na razini EU, onda vrlo često posebno novinari dobiju tužbe za klevetu. Tužbe za klevetu kada su usmjerene protiv pravosudnih dužnosnika ako ste primijetili imaju posebno visoke cifre, duplo veće nego što su to u drugim slučajevima za klevetu, to je primijetio i Europski sud za ljudska prava i jasno je rekao u slučaju presude Narodni list protiv RH da kritika pravosudnih dužnosnika je dio slobode govora i da je ona dio demokratskog društva i da ju u demokratskom društvu nije nužno ograničavati te da staviti 50.000 kuna kazne za klevetu pravosudnog dužnosnika je pretjerano i previše. Da li mi po tome postupamo, da li se implementirala ta presuda na način da se sprječavaju dalje takva postupanja? Nije i dalje imamo i takve slučajeve i takve kazne. GRECO, dakle preporuke GRECO-a koje su se ticale načina imenovanja predsjednika Vrhovnog suda RH nisu usvojene u potpunosti i ocjenjuje da i dalje postoje problemi i da se nije osigurala jača uloga DSV-a. Također nije se nigdje napredovalo sa preporukom oko objavljivanja imovinskih kartica sudaca. Isto to postoji kao preporuka za izbor glavnog državnog odvjetnika i za državno odvjetničko vijeće i njegovu samostalnost u izboru državnog odvjetnika, ni to nismo popravili. Dakle, sve to zajedno kada vidimo šta nismo napravili, a druga tijela izvana nam preporučuju, a onda odbijamo i naše istražno povjerenstvo koje bi detektiralo te rizike u sustavu. Moramo reći da je jasno da je politička volja većine iza toga da stanje takvo ostane. Hvala vam.
Klub Hrvatskih suverenista predstavit će sad gospodin Željko Sačić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani predsjedniče, zamjeniče, tajniče, iz ovog izvješća koje imamo pred sobom već više od 2,5 mjeseca vi koji ste ga pročitali, a nadam se da jeste svi dobili smo jedan zbir podataka koji su informativni, koji su upućujući, koji ukazuju na poteškoće u materijalno-financijskom poslovanju, organizacijskom, stambenom, informacijskom svim onom što se naša vrijedna i vrlo važna sudbena vlast svakodnevno susreće i to je dobro, dobro je naka znademo da pored 1.663 sudnica fale još 229, neka znademo da nam fali 1.028 stolica i 250 stolova, neka znademo da nam fali pisači u tolikom broju i skeneri i to je važno, neka znademo da negdje prokišnjava krov zgrade ovdje Općinski građanski sud u Zagrebu, neka znademo da nam fali pored 1.720 pravosudnih dužnosnika sudaca dakle da nam fali ovog trenutka preko 220 u općinskom i ne znam u županijskom 65 sudaca. To su strašne brojke i vi to nemate popunjeno i to je problem u vašem funkcioniranju između ostalog. Ali poštovani predsjedniče Vrhovnog suda ključne stvari niste u tom izvješću stavili od vitalnog i kapitalnog značaja, strašne važnosti za hrvatsku javnost, a i za nas saborske zastupnike jer mi vam možemo i moramo pomoći, a niste se uopće osvrnuli na kaznenu politiku, na rezime pravosudnih odluka znači sudskih presuda, bilo osuđujućih, bilo oslobađajućih, bilo odbijajućih u statistici. Nisu to tajne, nisu to konkretni podaci u to vi ne zadirete u apsolutno u jedan konkretan spis, ali dajete poruku hrvatskoj javnosti šta da učini i da ocijeni ključno pitanje, a to je u skladu sa ustavnom svrhom vašeg postojanja i zakonima o sudovima i kaznenopravnim načelima što je svrha kažnjavanja, gdje je i kolikoj mjeri je ostvarena što generalna što specijalna prevencija. To je suština priče koju ste vi trebali u svom izvješću staviti. Na sreću, mi smo dobili dragi prijatelji i saborski zastupnici, hrvatska javnost odgovor na to pitanje moguće sasvim slučajno, ali Bogu hvala zahvaljujući izvješću glavnog državnog odvjetnika koji nam je to sve precizirao. On je odradio posao za vaš, možete mu zahvaliti što se mene tiče i ja mu zahvaljujem na temelju njegovog izvješća ja se sada mogu osvrnuti na vaše izvješće. Pa je stanje sljedeće, znači u 2019.g. ukupno uzevši vaši sudovi su donijeli u kaznenopravnim stvarima oko 14.191 presudu od kojih je dragi prijatelji čak, čak 70% uvjetna zatvorska kazna, 23 i 30% je zatvorska kazna, a od te zatvorske kazne čak 50% odnosno varira od 30 do 50% prekvalifikacija u rad za opće dobro. Novčanih kazni ima nešto manje i sporednih novčanih kazni. To je na načelnoj razini. Međutim, kada gledamo statistiku USKOK-a po uskočkim predmetima, a to su najsloženija, najteža kaznena djela s kojim se naš represivni pravni pravosudni sustav susreće, tu je stanje pa prestrašno za svakog laika, a kamoli za stručnjaka pa ću vam citirati, dakle od 294 presude koje su donesene 2019.g. uskočki sudovi na temelju zahtjeva naših državnih odvjetnika u USKOK-u čak 216 je donešeno sporazumno, od tih sporazumno zapamtite to 73% znači stranka koja je okrivljenik u najtežim slučajevima, govorim nisu to maloljetnici, nisu to općinska državna odvjetništva, sporazumno ok. E sad od 294 osuđujućih presuda za 184 osobe čak za 95 osoba je njima je kazna zatvora prekvalificirana u rad za opće dobro, istog časa. Zatim, više od tih presuda više od 96 osoba u tim uskočkim predmetima više od 52% je donešena presuda za uvjetnu osudu, 7 za novčanu kaznu itd. E sad šta nam to govori? Naravno da mi ne možemo u ovih pet minuta dat analizu jednog penološkog sustava odnosa sudova prema izricanju novčanih kazni, sankcija to zahtijeva jednu studioznu raspravu visokostručnih ljudi i ne sumnjam da baš ne pratim da je bio kakav okrugli stol, ali da to treba. Međutim, mi možemo reći ponoviti stav DORH-a, a DORH u svom izvješću kaže samo što ne kaže preklinjem vas sudovi kaznena politika je preblaga, to državni odvjetnik kaže, to ne kaže pojedinac. Međutim, evo imamo priliku vidjeti onda se i oni sami i državni odvjetnici u uskočkim predmetima demantiraju jer oni također idu na sporazumno donošenje presude, sudac to onda svakako najčešće potvrđuje, to jedino što i može. Zbog čega? zbog toga da se statistika i DORH-a i sudstva smanji. Znači tu robujemo načelu ekonomičnosti i učinkovitosti ažurnog postupanja, a s druge strane elementarno načelo pravednosti poštivanje i ostvarenje svrhe kažnjavanja, apsolutno, apsolutno zapostavljeno. To nije dobro i to bi svakako trebalo po mom skromnom sudu popraviti, a o tome nam niste govorili. E sad, govorili ste nam o DSV-u to je dobro, vidjeli smo tamo da ono funkcionira, ne znam, 12 stegovnih postupaka je pokrenuto ne i kaznili ste ih i novčanim kaznama i ukorima jel ne rade dobro svoj posao itd., ovaj neke ste razriješili i jedan ili dva slučaja se vode ovaj zbog kaznenih djela itd. Opći dojam vam je jasan, ono što kao oporba i kao hrvatska javnost očekujemo od vas jeste da, da u svakom slučaju podignete razinu popunjenosti kadrovsko, hrvatsko društvo, Ministarstvo pravosuđa, ovaj HS, mora uložit financijska sredstava da vi to učiniti što prije i da budete učinkoviti na korist pravde i pravednosti i ostvarenja ustavnih principa. Imali ste proračun milijardu i 311 milijona kuna u redu, sad smo vam u ovom proračunu za 200, za 2021. bitno to podigli. Vidim da apelirate da se podignu plaće 30% sasvim sigurno, da to je tako, međutim tu je kriza, 30 milijardi smo ovaj u deficitu proračunskom, kako ćemo to izvest ne znam, daj vam Bože sreće. Treba, u svakom slučaju treba to učiniti. I ono što bi vam sugerirao je da slijedeća izvješća dopunite još sa određenim detaljima koje su iz vaše nadležnosti. Ja bi volio znati koliko ste vi odobrili u ovoj godini zahtjeva glavnom državnom odvjetnika da se ispitaju krunski svjedoci, svjedoci pokajnici? To je najsloženiji mehanizam koji ima državno odvjetništvo u ruci za borbu protiv najtežeg oblika organiziranog kriminala, g. Mrčela to jako dobro zna. Međutim, mi nemamo podatak o tome, to je statistika. Želimo i to znati jel tu se derogira čitav pravni, ustavnopravni sustav za račun, čega? Za račun prodora u mafijaške organizacije. Koliko je takvih slučajeva to ne znam, treba taj podatak znat, bit će važno. U svakom slučaju ovaj ja želim da hrvatsko pravosuđe funkcionira na korist hrvatskog naroda.
g. Dražen Bošnjaković govoriti će ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovani predsjedniče vrhovnog suda, zamjeniče predsjednika, državni tajniče, kolegice i kolege. Danas je pred nama, znači izvješće o stanju sudbene vlasti u 2019.g. i kao što vidimo zaista rasprava je vrlo dinamična i tema je naravno iznimno i izrazito važna. I ja bih kao prvo reko da ovo izvješće mislim da sadrži sve one relevantne podatke na temelju kojih mi možemo uočiti i vidjeti kakvo je zaista to stanje, kakvi su trendovi, a onda sukladno tim zaključcima onda bi također bilo jako važno da damo neke smjernice i da donesemo i nekakve preporuke kako bi dalje trebalo funkcionirat da pravosuđe postane bolje. Sustav sudbene vlasti je zaista ogroman, kao što vidimo 66 sudova, vidimo da tu radi preko 8.000 ljudi, 1.700 sudaca, preko 600 sudskih savjetnika, ostalo su službenici i namještenici. I ono što je posebno važno vidimo da taj sustav godišnje zaprima preko milijon i 200 tisuća predmeta i jednako tolko i u pravilu i više od milijon i 200 tisuća tih predmeta on rješava. Zato moram reći da je to jedna činjenica koju zaista treba respektirat, toliki broj predmeta primit, toliki broj predmeta radit. To, to je u svakom slučaju, ja bih rekao, za respekt rada svih tih ljudi u sustavu koji jesu, a rade ga u teškim uvjetima, rade ga u uvjetima zapravo kada vidimo da je percepcija rada sudbene vlasti izrazito loša, to vidimo iz ove današnje rasprave, mislim da se taj rad ne vrednuje onako kako bi trebalo. Ja ne kažem da kritici nema mjesta, naravno da ima mjesta i da stvari trebaju bit bolje i da stvari trebamo gledati unaprijed. Međutim, kada danas slušam riječi o pravosuđu onda možemo samo čut da je to rak rana društva, da je to jedno područje koje je korumpirano, gdje vlada kriminal, da je to najlošiji segment društva. Ja nisam siguran da su to dobri epiteti i ocjene sustava koji godišnje zaprimi milijon i 200 tisuća predmeta i isto tolko ili više tih predmeta godišnje riješi. Tako da, ja bih rekao trebamo gledat stvar i u odnosu što se u pravosuđu zadnjih 10-tak godina dešava i što se u pravosuđu događa. Mi smo tamo nešto prije više od 10.g. počeli pripreme zapravo uopće da završimo Poglavlje 23. u pregovorima za stjecanje statusa članstva u EU i sjetimo se malo tih vremena. Ja mislim da nam u ono vrijeme kada su 2010.g. otvoreni pregovori sa Poglavljem 23. gdje smo mi bili jedina država koja je to poglavlje imala, da na kladionicama mislim da smo stajali nikako, niko nam nije baš davao nekakve šanse i izglede da ćemo mi to završit, međutim proveli smo tada brojne reforme i proveli smo tada brojne, korake smo napravili i pokazali se pred ostalim članicama EU da mi zaslužujemo bit u tom društvu. Evo danas slušam, predsjednik vrhovnog suda je reko jednu vrlo važnu činjenicu, a to je statistika i to su istraživanja SEPEŽ-a. Dakle, stručno tijelo Vijeća Europe, organizacije koja broji 48 država, koja je Hrvatsku stavila da je stanje ažurnosti rješavanja zadovoljavajuće, dakle ispred nekih drugih zemalja. U ono vrijeme kad smo bili prije pregovora, kad smo se pripremali za pregovore, u Hrvatskoj je bilo negdje oko milijon i pol, milijon i 600 tisuća neriješenih predmeta. Mi smo danas na 480, prošle godine smo bili na 407.000, ovo je povećanje koje se dogodilo, međutim mi smo se spustili. Dakle, da nismo ništa napravili u tih 10.g. jel mnogi će reć da je onda stanje bilo bolje nego sada, pa mi danas vjerojatno biti na 3 miliona neriješenih. Ovo je situacija na kojoj treba snažno raditi, to treba spustiti naravno još. I ono što je važno, nisu ovo podaci koji nas trebaju zadovoljiti bez obzira što je SEPEZ rekao da smo mi, da nemamo takav problem sa ažurnošću, mi moramo biti brži, mi moramo rješavati predmete ne samo one glasovite, nažalost oni koji su predmeti o interesa javnosti na njima se zapravo temelji percepcija, ta loša percepcija funkcioniranja sudbene vlasti. To je ono što je u nesrazmjeru i to je ono što je zapravo, po meni nije dobro. Mi se moramo baviti rješavanjem predmeta oni gdje sudjeluju i mali tako uvjetno da kažem ljudi sa svojim problemima, sa svojim pravima, sa zahtjevima za zaštitu njihovih prava i interesa. Iz ovoga, iz ovih milion i 200.000 predmeta koji su zaprimljeni i koji bivaju zaprimljeni tu smo opet u kontradikciji, mi kažemo nitko ne vjeruje pravosuđu. Dakle, ti ljudi koji su došli sa zahtjevom na sud, a to ih je preko milion i 200.000 dakle oni traže od suda da ih zaštiti, da zaštiti njihovo pravo i interes. Iz ovog izvješća za prošlu godinu možemo vidjeti, ono je vrlo precizno ono govori zapravo o svim segmentima i općinskim i trgovačkim i županijskim i upravnim sudovima i visokim sudovima i samom Vrhovnom sudu, mi vidimo točno koliko je predmeta zaprimljeno, koliko je riješeno, vidimo koliki je broj sudaca, koliki je broj službenika, vidimo statistiku po svima njima. Dakle, to se mjeri i to je mjerljivo. Ono što je jako važno, kako izaći iz ove krize, iz krize ja bih rekao identiteta, to je moguće jedino uspješnim, još uspješnijim radom, spuštanjem tog broja neriješenih predmeta i ono što je posebno važno pa i jednom predvidivošću. Mi ne smijemo dopustiti da nam se neki predmeti zaista vode do iznemoglosti i ne znam do kolko, a drugi da budu riješeni. U tom smislu i ovaj danas članak i ovaj poziv koji je predsjednik Vrhovnog suda uputio vezano za predmete koji su u 6 mjeseci u kojima ništa nije poduzeto, ja to i pozdravljam, međutim mislim da to se ne treba odnositi samo na kaznene predmete nego na sve predmete u kojima sudjeluju građani RH u svakom, dakle ne samo u kaznenom, nego u svakom predmetu gdje ništa nije poduzeto u 6 mjeseci, nešto se mora poduzeti. Predsjedniče to je stvar predsjednika sudova. Za mene vodit brigu mora o tome svaki predsjednik svakog suda u RH jer je to važan segment dobrog upravljanja sudom. Dakle, moramo vodit brigu o kvalitetnom upravljanju, na ta mjesta postavljat kvalitetne predsjednike, ali opet mora se nadzirati i njihov rad. Bilo je govora i o neovisnosti, ja se sjećam mi smo u vrijeme pregovora mi smo mijenjali Ustav da bismo dobili neovisan izbor i suce koji su neovisni kojim sutra kada sude ne moraju nikom vraćat račune. I zato i imamo Državno sudbeno vijeće u kojem većinu čine suci, između sebe se biraju i imamo 2 predstavnika akademske zajednice i 2 predstavnika parlamenta. Mislim da to jamči neovisnost, mislim da to, svako tko ima nekakav konkretan ovaj konkretno saznanje to treba staviti na stol i to treba zapravo iznijeti i prijavit nadležnim tijelima. Jer kao što vidimo Državno sudbeno vijeće donosi odluke i o kaznama i o razrješenjima i o novčanim kaznama, dakle tih postupaka ima, ali se paušalno govori da se stječe dojam da svi rade nekakve propuste, da svi rade nekakve greške i da se ništa od toga ne sankcionira. Dakle, u ovom razdoblju od prošle godine 2019. godine vidimo da su nam općinski sudovi malo izgubili korak u rješavanju predmeta, ali to smo čuli i vidjeli zapravo iz izvješća da je povećan za stotinjak tisuća broj postupaka jednostavnog stečaja potrošača gdje smo pružili mogućost našim građanima da izađu iz blokade. Vidimo da je 20-tak tisuća parničnih predmeta vezano za, za švicarac, dakle dodatno su ti sudovi 20% predmeta više zaprimili koje nisu naprosto mogli ovaj riješiti, ali u drugim segmentima je to puno bolje. I županijski i trgovački i upravni sudovi su puno više riješili od onoga što su primili i mi smo tu sad na tih 480 tisuća predmeta neriješenih koje treba naravno rješavati. Ono što zaključno mislim koji su putevi izlaska, edukacija, modernizacija, kvalitetno upravljanje ili edukacija, modernizacija, kvalitetno upravljanje, savjesnost, odgovornost, dakle kada idemo na sud da su nam stvari predvidive i da će postupak biti kratak, da će biti promptan, da će biti suđeno po zakonu i da ću dobiti ovaj pravednu presudu i to je ono što zapravo će vratiti povjerenje građana u pravosuđe koje nam je ovdje posebno danas važno. Jer ponavljam, jako treba respektirat činjenicu da 8.000 ljudi u našim sudovima radi i godišnje rješava preko milion i 200 tisuća predmeta. Hvala lijepo, mi ćemo podržati izvješće.
Hvala i vama. Gotovi smo sa klubovima i sada malo manje od 15 minuta provjetravanja vijećnice. U 18 i 5 minuta nastavljamo sa radom. STANKA U 17,51 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 18:04 SATI]] Nastavljamo s radom i to sa pojedinačnim raspravama. Na redu je g. Željko Sačić. Izvolite.
Evo poštovani hvala vam. Dakle, rekli smo mi hrvatski suverenisti u cijelosti što smatramo načelno, a sada ću se samo malo osvrnuti još na konkretne pokazatelje i dati kratku analizu. Dobra je činjenica da od svih presuda koje su donijete u 2019. u tom razdoblju, državni odvjetnici u principu ulažu žalbe i 30% tih žalbi otprilike je to najviše na visinu i vrstu kaznenih sankcija, ali prihvaća se oko 30% žalbi, ali želim naglasiti da se i izvjestan broj više od 40% potvrđuju prvostupanjske presude. To je dobro, to je dobar trend znači u jednoj sudskoj kontroli osnažuje se ta pravna sigurnost. Ono što ostaje posebno bolno za sve stradalnike Domovinskog obrambenog rata jeste određena nedefiniranost stajalište Vrhovnog suda oko suđenja u odsutnosti. Tu smo imali nekoliko mišljenja, nekoliko različitih stavova koje su sve skupa sad zadnje koliko vidimo da se opet to omogućava, ali u svakom slučaju mislim da radi interesa pravednosti pa radi svih drugih, prije svega iz humanih interesa treba apsolutno omogućiti bez obzira na sve ostale negativne učinke suđenja odsutnosti da treba taj institut ipak osnažiti i intenzivirati za sve ono jer ratni zločini ne zastarijevaju pa kako bude. U replici sam vam govorio o tome da postoje u pravnom sustavu neshvatljivo i proizvode pravne učinke još uvijek eklatantno nehumane zločinačke apsolutno protivne temeljenim međunarodno pravnim aktima koje zaštićuju ljudska prava i slobode od Opće deklaracije o ljudskim pravima i slobodama do Europske konvencije na kraju krajeva o temeljnih načela našeg Ustava poput te presude Kotarskog suda u Dvoru iz '46.g. gdje se za vašu informaciju iznenađen sam što ste rekli da niste upoznato, vjerojatno jeste ali ovaj niste u detalje bili u svemu u tom mjestu hrvatskom Zrin je tog 7. rujna '43. koje je do tad brojilo 900 stanovnika pobijeno 300 stanovnika od strane jugokomunističke partizanske vjerojatno zločinačke bagre. I nakon toga su donijeli presudu, dvije godine nakon toga, ozakonili taj masakr i dan danas potpuno ih protjerali s tog mjesta njihovog prebivališta i zabranili im dolazak da nam danas to u pravnom poretku stoji, zabranili dolazak Hrvatima u svoje mjesto radi toga da ne bi narušavali odnose sa lokalnim srpskim stanovništvom. To je prestrašno, to je nedopustivo da 30 godina živimo u slobodnoj, samostalnoj Hrvatskoj državi i mi to unatoč europskim rezolucijama o osudi jugokomunističkih, unatoč ovoj deklaraciji saborskoj koja je donešena 2006., unatoč Ustavu mi to toleriramo. Ex officio je to moralo biti izbačeno pa makar donijeli zakon, makar donijeli zakon jedan članak da se ta presuda poništava, nažalost ona egzistira, egzistira. Također ovo što se tiče naših logoraša oni u nemoći tuže Republiku Srbiju, nemaju više gdje, u Republici Srbiji naravno to 20 godina stoji ili se ništa ne pokreće, međunarodni proces naknade ratne štete još nije zaživio i pitanje što će biti, ti ljudi stare, umiru, ne mogu unatoč Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i slobodama ostvariti svoje temeljno svoje civilizacijsko pravo od pradavnih rimskih vremena i dalje onaj tko je oštećenik da od štetočine traži naknadu štete. Učinite nešto oko toga. Hvala.
Gospodin Bulj tražili ste repliku.
Hvala lijepo. Kolega Sačiću, hrvatsko pravosuđe je neučinkovito u progonu ratnih zločinaca kada vidimo da Vukovarom šetaju koljači i oni koji su silovali i palili i da ih njihove žrtve danas gledaju u Vukovaru pa i u drugim krajevima Škabrnji, Erveniku da ti ljudi slobodno šeću tim gradom, čak su u pravosuđu oni koji su abolirani naravno, ali su radili ogromne zločine i nitko ništa ne poduzima, čak kad je bio prosvjed u Vukovaru da se napokon pokrene protiv zločina procesi, da se napokon apsolutno izvršna vlast, većina u saboru je sve radila da spriječi taj događaj. Što vi mislite zbog čega se to radi? Jel to možda zbog toga što je Vučić ovdje došao pa se naši izgrlili i izljubili s njime, s četnikom?
Odgovor, izvolite.
Apsolutno se s vama slažem da čitav pravosudni sustav nije bio na razini koja se očekivala opravdano od hrvatskih ljudi u osudi i presudama prema, osuđujućih presudama prema ratnim zločincima koji su završeni ovaj na štetu hrvatskog naroda. I sama činjenica da je 20.000, preko 20.000 pobunjenika, četnika abolirano, a suđeno istodobno 4.900 hrvatskim braniteljima visoke zatvorske, od generala do vojnika, sama po sebi dovoljno govori, ali isti princip zapovjedne odgovornosti nije prenesen na progon neprijateljske velikosrpske bagre. Tu je problem. Ako su, ako su proganjali hrvatske generale po objektivnoj zapovjednoj odgovornosti imamo ljestvicu neka takvi 3.000 mogu istog časa sad proganjati.
Nema više replika. Na redu je gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege imamo ispred sebe izvješće 30 godina pravne države za koju su evo mnogi dali svoje živote i ono nešto o čemu moramo, u šta bi morali vjerovati to je pravosuđe. Vrhovni sud, sudbena vlast je odgovorna za stanje u pravosuđu. To sam rekao i u replici, odakle se riba čisti, od glave. Tko je odgovoran za ovo stanje u pravosuđu što gospodarstvenici ne žele investirati u RH, ne vjeruju hrvatskom pravosuđu jer procesi traju godinama, godinama. Zbog čega? Zbog toga oni koji su temelje države stvarali njih je Vladimir Šeks tražio i pozivao pravosuđe uhititi, locirati, transferirati, procesuirati. I taj isti čovjek je složio i pravosuđe, taj isti čovjek je složio i pravosuđe i to je istina. I to je istina. Proganjali su kao pse lutalice čak to ne može ovdje …/nerazumljivo/… one koji su stvorili temelje RH. Zločine i zločince se štitilo, štitilo. Koji su razlozi zašto ljudi nemaju u pravosuđe? Zašto jedan gospodine Sessa vi koji tvrdite da ja kršim Poslovnik kad kažem da je netko nanio štetu hrvatskom pravosuđu, ako je štetu napravio hrvatskom pravosuđu nanio ju je hrvatskom narodu, on je apsolutno i štetočina. Znači pravosuđe je osnov u demokracije i najbitnije, jednako, jednako za sve neovisno o politici. Ono mora biti znači neovisno o svemu i vi to dobro znate. I vi sad govorite u Hrvatskoj pravosuđu fali ljudi, sudaca, kako fali ljudi, po glavi stanovnika najviše sudaca ima u Hrvatskoj u EU. Kako sad fali ljudi? Kako se niste očitovali kad su gašeni sudovi npr. u Dalmatinskoj zagori nemamo niti jedan općinski sud, područje od Neretve do Krke. I ti ljudi nemaju istu pravnu zaštitu, najprije nemaju dovoljno novca da iđu po 300 km iz Vrlike do Splita i obrnuto i da se vozaju tamo amo. Znači najprija niste se očitovali o tome, nego ste šutili na prijedlog politike i ministra Bošnjakovića tada, sada predsjednika odbora, nije sad tu žao mi je, koji je to odradio nepošteno. A vi gospodine Sesa ste krivac što ne funkcionira sustav, ne možete prebacivati na Državno odvjetništvo u ovome trenutku prema imam stav o Državnom odvjetništvu koje ću poglavito po pitanju ratnih zločina, po pitanju profiterstva, po pitanju gospodarskog kriminala, vi ste odgovorni kao vrh, kao predsjednik Vrhovnog suda. Vaša nadležnost je bila da riješite da bude sud, da ima narod povjerenje u sud, nema povjerenje i riba se čisti od glave gospodine Sessa. I upozorenja poslovničko pokušaj i od predsjedavajućega ne, nego gospodina Reinera pokušavanje zataškavanja, ušutkavanja saborskih zastupnika saborskih zastupnika nije primjereno. Pa kako je moguće da u jednom klubu u Zagrebu zajedno budu ljudi iz pravosuđa, iz politike, gospodarstva gdje je brojač novca i gdi se dili kesa, kesa od javnih nabava na koje se pogoduje kao što je i u mom Sinju ima takvih slučajeva, mogu ih nabrojiti, jakih tvrtki, da dili se kesa, kesa, kesa, kesa je u pitanju, kesa. Kesa je najbitnija, kesa, o kesi se radi u pravosuđu i narod ne more virovati i vi ste odgovorni, a oni koji su odgovorni su štetočine, da li je to slikovito, ne na ljudskoj razini. Vi ste štetočine hrvatskog naroda jer vam narod ne viruje. U pravosuđu je očito najbitnija kesa. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Troskot je tražio repliku.
Poštovani gospodine Bulj, evo čisto da se vratimo na današnju raspravu gospodin Sessa je danas uspio izgovorit da hrvatsko pravosuđe, da je to mantra da koči hrvatsko gospodarstvo. To je pitanje br. 1. kako vi gledate na takvu jednu mantru danas izgovorenu od najviše instance sudbene vlasti? I 2. kako gledate na, na ovu današnju situaciju, dal je po vama slučajnost ovaj plaćeni članak u „Jutarnjem listu“ baš danas slučajno jel kada se raspravlja o izvješću vrhovnog suda gdje se određene poslove sudaca koji su dani u čl. 93. i 95., dakle u Zakonu o sudovima, bi to trebali radit dakle predsjednici sudova. Kako vi gledate na to da se baš danas želi to prebacit na državno odvjetništvo kao jedan prikaz da se nešto dakle radi, pogotovo od strane vrhovnog suda koji nadzire cijelu sudbenu vlast? Hvala.
Odgovor izvolite.
Za investitore i ulagače u RH, zašto bježe? Zato što imamo 5 problema u RH. Prvi je pravosuđe, drugi je pravosuđe, treći je pravosuđe, četvrti je pravosuđe, peti je pravosuđe. Nepovjerenje, netransparentnost pravosuđa, nejednakost u pravosuđu, dugotrajnost postupaka u pravosuđu, znači pravosuđe je osnova razvoja RH. Tržište, ako pravosuđe nema povjerenje, pa tko će investirat u Hrvatsku? Isto tako što se tiče same korupcije, klijentelizma, pa zamislite, u Janafu, šef Janafa ima svoj klub i tu ljudi iz pravosuđa, iz politike, ministri, tezgari se, brojač novca, pa ko će investirat u Hrvatsku? Tko je kriv postavlja se pitanje? A sve je u pitanju samo kesa, kesa je najbitnija [[Upadica: gđa., gđa. Vukovac]] To nema veze sa pravosuđem, kesa, Judine škude.
Oprostite, vrijeme. gđa. Vukovac, gđa. Vukovac.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Bulj, vi ste često govorili u ovom visokom domu o korupciji u našem društvu. Kako komentirate činjenicu da je bjegunac od hrvatskog pravosuđa Zdravko Mamić direktno optužio predsjednika vrhovnog suda g. Sessu za primanje mita izjavivši da mu ga je on osobno dao, a što su prenijeli i svi mediji, zašto je izostalo očitovanje samog predsjednika, pa je time i u nezavidan položaj dovedena cijela institucija koju on predstavlja, a zapravo je izostala i reakcija DORH-a?
Odgovor.
Pa to je ono što cijelo govorim da je moremo preimenovati hrvatsko pravosuđe s ovim vodstvom u kesu. Očito je i Mamić rekao da se je radilo isključivo i samo o kesi i nažalost oni koji su osuđeni, kad mi govorimo o kesi onda govorimo o novcu jel, očito i oni ljudi koji su osuđeni u RH dobiju mogućnost da pobjegnu u drugu državu i da tamo slobodno šeću, a to im je omogućila opet kesa, uvik je samo kesa u hrvatskom pravosuđu i zato nemamo Hrvatsku, vašu Slavoniju kolegice Ružice Vukovac, kao što bi trebali imati punu krava, proizvođača mlijeka, nema, nema žita, nema žitnica Hrvatska koja bi mogla hraniti 100 milijona ljudi, moja Dalmacija more hranit 11 milijona ljudi, nema, zbog čega? Zbog kese u pravosuđu. Problem je kesa, a odgovoran je Sessa.
Hvala lijepa, ne kažem naprijed iako kucate, ali ću dat, ne, ne, ne, imate još i evo video vezu, imate g. Kujundžića.
Hvala predsjedavajući. Kolega Bulj, hrvatsko pravosuđe generalno u biti ne treba promatrati kao ono koje nije dobro, dakle ne trebamo generalizirati. Ima u njemu mnogo ljudi koji svoj kruh svagdašnji zarađuju marljivo i pošteno. Ono gdje je po meni problem jest činjenica kako su pojedinci unutar ovog sustava skloni nečastivom, pisano sa velikim N i njegovim radnjama. A s druge pak strane, kako im vjerovati, pravosuđu, kada vidimo koliko traju sudski postupci u kojima se sudi i presuđuje različitim slučajevima korupcije i pljačke, razno raznih torbi, pojedinaca i da ne nabrajam, ipak kako mu vjerovati kada ministar se slučajno zatekne sa uskokovim optuženicima u restoranu? Možda taj susret i jest stvarno bio slučajan u ovom slučaju, ali složit ćete se, previše je slučajnosti u Hrvatskoj da bismo vjerovali [[Upadica: Fala]] kako su slučajne i pravosuđe [[Upadica: Fala]] [[Govornik se ne razumije]]
I video veza ima svoju minutažu. Izvolite g. Bulj, odgovor.
Pozdrav Medovom Docu. Što se tiče vašega pitanja o mom nepovjerenju s tim ljudima u pravosudnom sustavu apsolutno to nisam rekao, dapače ima ljudi koji svoj kruh teško tu zarađuju i trpu, trpu tu nepravdu i to je tako. Međutim je činjenica da u vašem imotskom kraju da je pravosuđe, radi svoj posao i da je neovisno, da nema kesa, vjerujte mi da ne bi bilo toliko iseljavanje, da bi se čuo dječji plač u školama, a ne plač roditelja na autobusnim kolodvorima kad ispraćaju svoju djecu, cijele obitelji u Irsku, u Njemačku i ne znam gdje. Gore pravosuđe i politike RH su više iselile ljudi iz Hrvatske nego svi okupatori od Turaka do '90.g. To je žalosno u slobodnoj Hrvatskoj što se događa.
Nemate više replika.
Hvala vam.
Slijedeći je na redu g. Ante Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Matula se dosta smijao, pa kesa je vrećica na, na zagrebački, čisto ovaj da znate, vjerojatno znate. Evo još jednom pozdrav potpredsjedniku HS, uvaženi predsjedniče vrhovnog suda sa svojim zamjenikom, državni tajniče iz Ministarstva pravosuđa i uprave. Kao što je i ova sama rasprava pokazala, evo i kroz slobodne govore, al općenito nevezano za određene zakone, često raspravljamo o sudbenoj vlasti ovdje u HS, često je to na tapetu i na dnevnom redu. Normalno da imamo svoja neka mišljenja i razmišljanja i normalno da moramo raspravljati o pravosuđu i u obliku same percepcije, a znamo i kada gledamo ankete određenih, određenih agencija kada vidimo što naši građani misle o samom pravosuđu, znamo da je percepcija nešto na čemu itekako i sami Vrhovni sud, ali općenito i Ministarstvo pravosuđa itekako treba poraditi. Pred nama je izvješće predsjednika Vrhovnog suda za 2019. godinu koje je eto i prožeto i grafikonima i statističkim prikazima u koje neću ulaziti detaljno u pojedine, pojedine stavke, ali neke su normalno zanimljive i neke valja ovdje istaknuti. Što se tiče same statistike neću ulaziti eto i u brojeve predmeta to je sami i predsjednik Vrhovnog suda napomenuo na početku. Bitan je podatak i zanimljiv da milijun i 200 tisuća predmeta dođe godišnje na naše sudove i da se otprilike toliko i riješi ali uvijek postoji određeni postotak koji je manji pod navodnike nerješivih ili dugotrajno rješivih predmeta koje eto i zaokupiraju javnost normalno bacaju ljagu i jednu, jednu negativnu sliku na samo pravosuđe. Zanimljiva je i statistika koja evo imamo dosta zastupnica iz redova određenih udruga i za ravnopravnost spolova pa nitko nije baš ni spomenuo da 71% sudaca su žene, preko 90% samih zaposlenika u administraciji su isto žene, pa me evo konkretno zanima od predsjednika Vrhovnog suda kada su natječaji za suce i savjetnike jel se poštuje ona, ona diskriminirajuća odluka jel se zapošljavaju u zadnje vrime ovaj nešto i muškaraca na, na tim sudovima. I nije loš tj. među lošijim podacima sad zavisi s koje strane gledamo, to je predsjednik Vrhovnog suda napomenuo kao dobra stvar da su nam suci u rasponu između 55 i 65 godina u najvećem broju kao jedna iskustvena praksa da ne možemo reći d nemamo iskusne suce, ali kad pogledamo u zadnjih izvješće od zadnjih godinu i dvije dana vidimo da se, da se to pomaklo sa 50 na 55 godina gdje je bila većina sudaca sad je to već 55 na 60, a mali je broj zapošljavanja vježbenika i sudskih savjetnika koji čine svega nekih 1% tj. u prošloj godini je zaposleno mislim nekakvih 13, a evo i sami predsjednik Vrhovnog suda je napomenu da ih fali preko 160, 170. To sam i u prošlom izvještaju napomenuo, mislim da smo došli u jedan period i da Vrhovni sud treba o tome raspravlja, treba o tome se češće nalaziti sa samim Ministarstvom pravosuđa, a to je upravo pomlađivanje samoga kadra. Dugo godina sudski savjetnici, vježbenici, mladi pravnici nemaju pristupa sudu, sud može za nekoliko godina bez obzira na ono produživanje radnog vijeka do 70-te sucima može doći u probleme i bez obzira koliko je dobro iskorištavati iskustvo pojedinih sudaca do 70-te godine možda ne treba to biti ni zlatno pravilo nego trebamo raditi na pomlađivanju kadra i jednostavno pomladiti sami pravosudni sustav. Kratka rasprava, neću moći dosta toga spomenit, volio bi da se i predsjednik Vrhovnog suda u završnom obraćanju malo napomene i ovo vezano za spajanje općinskih i prekršajnih sudova. Dali smo jedan određeni rok sucima da se prilagode tim predmetima, zanima nas statistika kako to sad ide i malo detaljnije vezano i za Visoki kazneni sud i evo ono što sam napomenuo u samoj replici, ali to bi evo s time bi završio sami Općinski sud u Split volio bi i oko toga otvorite raspravu sa ministarstvom da se to što prije otvori, da se ta zgrada što prije obnovi u tom području ima još državnog zemljišta mislim da se tu može i sud širit ne bude li znatno dovoljno prostora. Hvala.
Istina je što ste rekli da ima više sutkinja, ali ima više okrivljenika muškaraca tako da imamo jednu ravnotežu na sudu [[Upadica: Istina, mogu se složiti s vama.]] postignuta je. Prva replika gospođa Danica Baričević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega spomenuli ste manjak zaposlenih na sudovima, moram istaknuti problem otoka. Dolazimo i ja i vi iz naše Splitsko-dalmatinske županije gdje se može osjetiti nedostatak kadrova pa tako i na sudovima. Evo primjerice u našoj županiji na otoku Visu i nema stalnog suca, ima neke sudbene dane, pa nam ti suci dolaze iz Splita. Kažite mi možemo li mi, može li se stimulacijama zadržati najbolji kadrovi na našim otocima, primjerice da država riješi stambeno pitanje i tako slično. Šta mislite o tome? Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Zahvaljujem kolegice na replici, slažem se s vama mislim da sudbeni dani su jedan institut koji je dobar i uveden je dobro i rješava i ubrzava određene stvari posebice na određenim otocima i mjestima u kojima možda ni nema potrebe za stalnim sudovanjem ili za osnivanjem nekih posebnih ispostava, ali kadrovi su definitivno ovaj mislim za sada glavni problem. Evo i u samim prijedlozima predsjednik Vrhovnog suda je napomenuo u samim prijedlozima, u samom izvješću većinom se bazirao na financije i na materijale, na materijale stavke vezano za sudove, ali mislim da uz materijalne i uz financije samih sudova i samog Vrhovnog suda mislim da itekako trebamo razmisliti i o stimulacija, ali ovo je dobro napomenuo predsjednik Vrhovnog suda da možemo i na neki način povećati plaće sucima na samo u startu nego i onima po stažu, ali i po onima na kojim lokacijama će se nalaziti.
Hvala. Gospođa Marija Jelkovec.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani kolega spomenuli ste negativnu percepciju koja je u društvu vezano na cjelokupno pravosuđe, a samim time i na sudstvo. Da, to je tako, međutim ne bi se složila s vama da samo Ministarstvo pravosuđa i sudstvo treba raditi na stvaranju bolje percepcije u društvu vezano na to. Naravno da oni moraju na tome raditi i da sama, samo efikasnije funkcioniranje sustava će pridonijeti boljoj percepciji, ali isto tako po mom mišljenju moramo biti ne samo kritični, treba biti argumentirano kritičan, ali isto tako ne smije se donositi uopće ocjena o sustavu temeljem pojedinih slučajeva kao negativne i mislim da ako je pravosuđe, a je jedan od stupova društva da svi mi pa tako i mi ovdje zastupnici moramo poraditi na tome da ta percepcija bude realna.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala. Hvala kolegice na replici, u potpunosti se slažem s vama. Pitanje sustava i percepcije bilo koje javne institucije državne ili bilo koje institucije javne vlasti je stvar društva općenito posebice evo i javnih osoba evo i nas u Hrvatskom saboru, ali mislim da percepcija nije zasnovana nisam u raspravi stigao to napomenuti, nije zasnovana samo rješavanjem sporova. Tu je neloša statistika izuzev ovih dugotrajnih, dugotrajnih sporova, znači milion i 200 tisuća sporova u godini nije mala brojka. Treba utvrditi pitanje zašto uopće ima milion i 200 tisuća sporova na 4 i nešto miliona stanovnika. I to je problematično, mislim da bi tu prevencijom uključivanjem više medijacije i određenih načina rješavanja sporova prije nego što, prije nego što završen na samoj sudskoj raspravi i na samom sudu bi mogli itekako pomoći vratiti povjerenje naših građana i u sudstvo, al i općenito u rješavanje bilo kojih vrsta sporova.
Hvala. Kolega Ivan Radić.
Poštovani kolega, spomenuli ste po meni jedan zanimljiv podatak da je među sucima od njih 1712 sudaca njih 71% ili 1215 žene sutkinje, fenomen tzv. feminizacije pravosuđa što je po meni pozitivan trend analizirala je i Europska komisija za učinkovitost pravosuđa u svojim izvješćima. Nažalost kada govorimo o voditeljskim pozicijama odnosno o predsjednicima sudova samo je 14% žena i smatram da tu postoji prostor za napredak. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolege, šta te ovaj, šta ste se osjetili prozvanim i stali na stranu ovaj ljepšeg spola, slažem se s vama. Danas bit predsjednik suda nije ni laka stvar pa možda su žene mudrije pa malo izbjegavaju ovaj to mjesto, ali kad pogledamo statistiku i pravosuđa, zdravstva i visokog obrazovanja ide se traj trend šta ste spomenuli na razini EU i ženski spol tu itekako ovaj prevladava u tim zanimanjima. To je nešto zanimljivo, nešto što bi itekako se ovaj trebalo i raspraviti, ali i normalno proučit zašto je ovaj ta …/nerazumljivo/… jer vjerojatno radi samoga trenda visokog obrazovanja gdje su ovaj žene obrazovanije od muškaraca u statističkim postocima, ali sad to samo preuzimanje čelnih funkcija što u zdravstvu, što u sudstvu, što u visokom školstvu to definitivno je jedan negativni trend gdje ipak u tom bazenu žena, muškarac ipak ovaj je predsjednik.
Hvala, hvala lijepa. Gospođa Ljubica Maksimčuk.
Hvala. Uvaženi kolega evo pravosuđe je jedno od stupova društva rekla je i kolegica Jelkovac prije mene, ali kako mi kolega povjerenje građana ovaj vratiti u naše sudove? Pa kad pogledamo koliko je ovo ogroman sustav 66 sudova, preko 1700 sudaca, preko milijun i 200 predmeta na godinu. Pa krenimo odavde evo upravo krenimo sa ovim našim rasprava, pokušajmo biti umjereniji. Vi ste se u vašoj raspravi još osvrnuli kako pomladiti pravosuđe sa evo, u sustavu smo rekli da imamo svega oko 1% sudskih savjetnika, a ono što bi ja pohvalila evo kolega Radić mi je oteo riječ, da pohvaljujem eto što je upravo u ovom sustavu ovaj takav omjer žena i muškaraca, ali evo nažalost svega 14% predsjednica sudova su žene. Nadam se da ćemo u nekoj od slijedećih rasprava ovdje i to promijeniti.
Odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolegice, najprije sam mislio da nisam uopće smija to ovaj spominjat ovaj sav dio ću prihvatiti na sebe, nisam ovaj naravno ništa negativno mislio oko toga, slažem se s vama. Brojke kad pogledamo čisto statistiku ne možemo vidjeti uopće probleme u sudstvu, kad pogledamo samo statistiku, broj predmeta zaprimljenih, broj riješenih, ali dovoljan je taj postotak dugotrajno ili teško rješivih predmeta koji jednostavno bacaju crnu sliku na cijelo pravosuđe i dovoljan je jedan predmet jedna ljudska sudbina koja traži svoje pravo na sudu i mora ga tražiti ne znam 5, 7, 10 godina, a možda nešto nije toliko komplicirano, dovoljno je da senzibilizira javnost i da baci ljagu i da odmah svi gledamo na pravosuđe kao problem. To je nešto preko svojih mišljenja i uputa mislim da Vrhovni sud itekako može imati upliva u rješavanju upravo takvih predmeta. Hvala.
Hvala lijepa, gospodin Bačić nemate više replika, hvala. Sada je na redu gospođa Karolina Vidović Krišto. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] komisije Hrvati imaju najniže povjerenje u svoje pravosuđe, šta nešto nije bilo u redu sa mikrofonom?
Mikrofon je u redu.
Sad radi.
Molim …/nerazumljivo/… da vratite, vratite vrijeme. Izvolite.
Dame i gospodo cijelo vrijeme ovdje ponavljamo kako prema istraživanju Europske komisije Hrvati imaju najniže povjerenje u svoje pravosuđe. A zašto je to tako? Ovdje ću navesti samo nekoliko razloga, odnosno slučajeva. Slučaj Bankomat, kako opravdati činjenicu da 11-tu godinu od početka afere Bankomat HPB u kojoj je šteta veća od 600 milijuna kuna ni dan danas nemamo ni jednu presudu, makar prvog stupnja. U slučaju Bankomat dokumentirana je jedna potpuno nevjerojatna činjenica, a ta je da je uprava banke isplaćivala kredit u kojem je zahtjev bio ispisan rukom i bez ikakve popratne dokumentacije. Temeljem takvog zahtjeva isplaćeno je 33 milijuna kuna kredita. Svi mi obični građani znamo kada dižemo kredit za auto ili za stan moramo prikupiti kilograme dokumentacije, platit bilježnike itd., ali ovdje vidimo kako za kredit od 33 milijuna kuna nije trebala nikakva dokumentacija. Prvooptuženi Josip Protega bivši šef HPB-a rekao je kako je bivši predsjednik Stjepan Mesić koji je inače uz funkciju predsjednika u slobodno vrijeme lažno svjedočio protiv Hrvatske nazivao upravu HPB-a te tražio da se isplati kredit tvrtki KIO Orahovica koja je inače bila u vlasništvu Mesićevih prijatelja. Mesić je to demantirao tvrdnjom da se on kao predsjednik države samo informirao o mogućnosti kreditiranja te tvrtke. Da nije apsurdno, bilo bi smiješno. Očito iz razloga što je Mesić upetljan u aferu „Bankomat“ taj se slučaj ne rješava, jer zakoni se ne primjenjuju nad moćnicima u Hrvatskoj. Tu trebamo dodati da su to sve moćnici koji vuku svoje repove iz bivšeg sistema iz UDBA-e, KOS-a i kako su se već sve te službe zvale. Funkcionalno pravosuđe preduvjet je za uređena napredna društva i države za razliku od neuređenih, nepravednih, nazadnih u kojima pravosuđe ne funkcionira. Da hrvatsko pravosuđe ne funkcionira to zna cijela hrvatska nacija, to zna i Europska komisija, ali to znaju i međunarodni investitori i zato i ne investiraju u Hrvatsku. Kakvo je to pravosuđe koje jednu aferu poput one zvane „Bankomat“ ne rješava, u kojoj je riječ o najprimitivnijem obliku korupcije, u kojoj se isplaćuju neosigurani krediti u firme kroz koje se taj kredit izvuče u gotovini putem fiktivnih faktura, a spomenuto trgovačko društvo završi u stečaju. Hrvatsko pravosuđe koje iz proračuna izdvajamo milijardu i 300 milijuna kuna služi hrvatskim moćnicima da vladaju poreznim obveznicima i zadrže status quo u sprječavanju vladavine prava u kojem su Hrvati građani drugog reda EU. Imate primjer skandaloznog suca Ivana Turudića koji u automobilu od 155 000 eura bježi od policije, a potom se ne odaziva sudu. To znači sudac i to ne bilo koji sudac već predsjednik najvećeg suda u državi ne poštuje pravosudnu vlast. Kako bi apsurd bio još veći ovdje nazočni predsjednik Vrhovnog suda ga ekskulpira od odgovornosti javno ga hvaleći kako je uzoran, te da je ovo samo sitni incident. Sad se tog suca čak imenuje za predsjednika Visokog kaznenog suda. Oholosti i drskosti hrvatskih moćnika očigledno nema kraja. Svi znamo da za Todorića, Mesića poduzetničkog sina koji vozi 195/h dok je dozvoljeno 50 za njih pravosuđe nema kazni. Ovakvo pravosuđe ne služi ničemu. Ono je razlog zašto u Hrvatskoj nema stranih investicija, zašto su nam kamate na kredite te običnim građanima viši nego u ostatku EU. Ono je razlog zašto Hrvati moraju ići trbuhom za kruhom iz države koju su krvlju stvarali, ono je razlog zašto su oni koji su najviše dali za Hrvatsku državu a to su hrvatski branitelji toliko ogorčeni. A kako ne bi i bili kada na primjer sudac Vrhovnog suda Damir Kos, sudac duboke komunističke države smanjuje kaznu kapetanu Draganu. Taj sudac Kos koji je kao mladi komunistički kadar postao sudac u Jugoslaviji sa samo 27 godina iskazuje razumijevanje jednom kapetanu Draganu, dokazanom zlikovcu. Dame i gospodo, pravni poredak je kralježnica društva. Tu kralježnicu u Hrvatskoj moramo sanirati. Da budemo jasni. Vrlo transparentno i smisleno Ustavni sud, Vrhovni sud, vodstva županijskih sudova u kompletu se moraju zamijeniti na način da se promijeni Zakon o Državnom sudbenom vijeću, da kao i u slučaju slobodne države Bavarske svaki sudac mora proći sigurnosnu provjeru gdje će se utvrditi svaka lipa u njegovom vlasništvu ima li pokrića u njegovom prihodu. Jer nama trebaju suci koji su neovisni, to znači neucjenjivi, to znači nekorumpirani. To podrazumijeva da moraju biti pristojno plaćeni i naravno moraju slijepo slijediti Ustav i zakone, a ne moćnike. Hvala vam lijepa.
Sada je na redu gospodin Stephen Nikola Bartulica. Evo sad je očišćena govornica. Možete prestat se dobacivat da gospodin Bartulica može govoriti. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici sudbene vlasti. U početku bih rekao da smo svjesni koliko je ova tema važna. Volio bih da ima više kolega zastupnika ovdje bez obzira što se radi o večernjim satima. Imamo priliku samo jednom godišnje raspravljati o radu sudbene vlasti. Isto tako, reći ću da sam svjestan problema koji proizlaze iz naslijeđa bivšeg sistema. Ne može se dovoljno puta to naglasiti i podcrtati, da sve zemlje, ne samo Hrvatska nego i druge bivše komunističke zemlje imaju velikih problema sa radom sudbene vlasti, odnosno sa njegovanjem nove kulture koja zahtijeva zapravo i demokracija, sloboda i sve što podrazumijeva vladavina prava. Isto tako bih spomenuo jednu poslovicu, to se često spominje u američkoj javnosti „Justice delayed is justice denied“ , dakle pravda koja je spora ili se odgađa zapravo je uskraćena pravda. Nije svejedno koliko traju postupci, nije svejedno. U ovom izvješću se spominje jako puno podataka, teško je to sve u kratko vrijeme sažeti i proučiti. Međutim, spominje se da u odnosu na 2018. godine postupci nešto duže traju za prošlu godinu. Dakle, pomaka nema. Po mom mišljenju imamo previše postupaka koji traju preko 7 godina. Koliko god to zvučalo lijepo da je nešto smanjen taj broj i dalje ih je previše. I vezano za ovu raspravu koja je bila do sada, dakle spomenuo sam naš Ovršni zakon koji jest kakav jest. Međutim, velikim dijelom on izgleda ovako jer su sudovi već preopterećeni, to je sam g. Sessa na neki način priznao. Dakle, čija je to krivnja neću sad reć da je to jedna osoba, ali očito stanje nije dobro, objektivno nije dobro. I koliko god bi htjeli negirati činjenicu ona stoji da ovo ima velike implikacije na druga područja, pogotovo gospodarstvo. Dakle, nije tajna da nema, nemaju vlastiti naši ljudi povjerenje u sudstvo, a kamoli stranci koji mogu drugdje ulagati ne samo u Hrvatskoj i to nas košta. Teško je izračunati koja je to šteta, ali uvjeren sam velika. Tako da nije slučajno što često kad se ispituje ova tema, dakle rad pravosuđa, iste stvari se pojavljuju, dakle veliko nepovjerenje, zatrpanost sudova velikim brojem predmeta, dugotrajnost postupaka itd., to se ponavlja već godinama i godinama i jednostavno nema pomaka. I nažalost treba isto reći da naše članstvo u EU nije jamstvo, nije nikakvo jamstvo da će se stvari automatski poboljšati. Zavaravamo se ako mislimo da to što je Hrvatska članica EU stvari će se brzo poboljšati i promijeniti jer očito to nije tako, nažalost. Volio bi da je drugačije, ali nije. Prema tome i dalje ćemo inzistirati na transparentnom radu sudova i da jednostavno trajanje ovih postupaka se jednostavno u što mogućoj mjeri skrati jer naši građani jednostavno s pravom čekaju i gube strpljenje. Evo, zahvaljujem.
Fala lijepo, ostanite ovdje, g. Troskot ima repliku.
Poštovani g. Bartulica, moje pitanje je slijedeće. Gotovo, gotovo mi je bila frapantna činjenica danas čut predsjednika vrhovnog suda koji je rekao da je mantra da pravosuđe ne koči hrvatsko gospodarstvo. S obzirom da ste vi isto živjeli u tržišnoj ekonomiji i s obzirom da sam pratio neke radove vaše odnosno mišljenja po pitanju Čikaške škole, Hayeka i ostalih velikih mislilica ekonomije, lijepo bih vas zamolio da mi kažete vaše mišljenje ako dijagnostika najvišim instancama sudbene vlasti nije jasna kako onda mislimo ić u reforme gospodarskog tipa? Pitanje br. 2. kolko mislite da je neka procjena oportunitetnog troška ne investiranog novca u Hrvatsku? I 3. znam da ste se s time bavili, kolko je jedna Slovačka koja je uspjela napravit strukturne reforme i pravosuđa i javne uprave i svega ostaloga, uspjela privuć investicija i kapitala izvana? Najljepša vam hvala.
Izvolite odgovor.
Evo hvala kolega Troskot na tom, na to pitanje. Puno toga ste naveli, drago mi je da ste spomenuli Čikašku školu, nekidan sam citirao Miltona Friedmana u jednom izlaganju. Oportuni trošak je golem, ja nemam sad, ne mogu iz rukava neki iznos spomenuti, ali mislim da svima nama je jasno da Hrvatska plaća veliku cijenu za ovo stanje. Međutim, samo bi radi usporedbe, spomenuli ste Slovačku. Mi smo prije jedno 15.g. bili daleko još ispred Slovačke što se tiče, što se tiče BDP-a, danas Slovačka po glavi stanovnika ima 1.000 EUR-a veći BDP od Hrvatske, kad se množi sa brojem stanovnika to je na godišnjoj razini 20 milijardi EUR-a. Godišnje Slovačka stvara više nego Hrvatska nažalost.
Nemate više replika, zahvaljujem. Sada je na redu gđa. Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče vrhovnog suda s pomoćnicima, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, iz izvješća predsjednika vrhovnog suda razvidno je da je da je nažalost od svih naših sudova najopterećeniji upravno vrhovni sud koji također ima prosječno najdulje trajanje postupaka. Ono što nam je poznato iz detaljnih ranijih statističkih podataka Ministarstva pravosuđa jest da preko 90% predmeta vrhovnog suda su u stvari neriješeni predmeti građanskog odjela, a ne kaznenog odjela. Mi koji smo iz struke često čujemo argumente da je pitanje preopterećenosti građanskog odjela vrhovnog suda u stvari nebitno jer su ti predmeti već pravomoćno riješeni drugostupanjskim presudama zbog čega bi navodno vrhovni sud imao zapravo sebi dopustiti više manevarskog prostora kad je posrijedi brzina rješavanja predmeta. Međutim, kada pogledamo odluke ustavnog suda ili Europskog suda za ljudska prava vidljivo je da oba ova suda pri računanju ukupnog trajanja postupka uzimaju u obzir i trajanje postupka pred vrhovnim sudom, te se i za to razdoblje iz državnog proračuna strankama isplaćuje naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku. Nažalost u ovom izvješću ne mogu pronaći nikakvo mišljenje predsjednika vrhovnog suda o razlozima za takvu situaciju u njegovom sudu, niti nalazim bilo kakve konkretne prijedloge kako taj problem riješiti. Dapače, prijedlozi koje ste podnijeli na kraju izvješća zastupnicima ne odnose se na ovo pitanje, a uostalom samo su prepisani iz vašeg prošlogodišnjeg izvješća i ne predstavljaju nam ništa novo. U kontekstu ovakvog stanja na vrhovnom sudu protekle godine došlo je do jedne od najvećih reformi sustava revizije u parničnom postupku uvođenjem revizije po dopuštenju. S obzirom da u izvješću niste naveli ništa o tome kako je novi revizijski sustav utjecao na rad vrhovnog suda i je li imao bilo kakve učinke na opterećenost građanskog odjela, ja bih vas molila da nam je ovdje ako je to moguće u završnom izvješću o tome nas izvijestite odnosno nešto kažete. Također vas molim izuzetno važan podatak, a to je stopa odbačaja revizije po dopuštenju. Po nekim informacijama kojima raspolažemo odbacili ste u protekloj godini više od 90% revizija po dopuštenju, ali dopuštam da su stvarno stanje i službene informacije o tome drugačije. Molim vas stoga da nam iznesete svoje mišljenje o tom podatku u svijetlu prava građana na pristup vrhovnom sudu i u svijetlu ustavne uloge vrhovnog suda u osiguravanju jednakosti svih pred zakonom i obvezi ujednačavanja sudske prakse. Pri tom podsjećam da je sličan revizijski model već proglašen neustavnim od strane ustavnog suda zbog poremećaja nadležnosti između ustavnog i vrhovnog suda kad je zbog takvog modela došlo do povećanog priljeva predmeta na ustavni sud. A i naglašavam da je model koji smo usvojili zapravo nema nikakve veze sa modelom francuskog Kasacijskog suda na kojeg se vi često referirate već je prepisan iz srpskog i bosanskohercegovačkog revizijskog modela kojeg su ove države usvojile u pred pristupnim pregovorima sa EU, a sve s ciljem rapidnog smanjenja zaostataka i udovoljavanja Benchmarku postavljenom od pregovarača EU. Nadam se da ćemo ove odgovore uspjeti dobiti danas. Hvala vam.
Hvala i vama. gđa. Dalija Orešković je sada na redu. Očistite molim vas. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa, nije mi bio plan, ali evo nadovezat ću se odmah na svoju prethodnu govornicu s obzirom da je spomenula naknade za suđenje u pravičnom roku. Postoji podatak u izvješću, evo ja sam jedna od onih koja pedantno izvješće čita, na stranici 27 kaže se da prema dostavljenim podacima sudova ukupno je u prošloj godini prekoračeno 66 rokova za okončanje postupka određenih u predmetima za suđenje u razumnom roku, a ukupno je u tim predmetima određena isplata naknade u iznosu od 66 i 200 tisuća kuna, eto toliko naše pravosuđe cijeni muku naših građana koji su predugo čekali na rješavanje svog predmeta, a znamo da spora pravda nije pravda, 66 tisuća i 200 kuna, ništa. gđo. Jelkovac, to vam je praktički tek nešto neznatno malo više od one jedne jedine fakture koju sam ja naplatila Janafu. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Imate povredu Poslovnika. Reforme pravosuđa su jedne od onih reformi koje naši građani toliko željno očekuju. Da bismo uopće mogli od tog pravosuđa očekivati da vrši svoju temeljnu zadaću, a to je vršenje pravde i ostvarivanje načela pravosuđa, pravičnosti. Izvješće koje danas čitamo trebalo nam je dati odgovore na pitanje u kojem pravcu bi reforma pravosuđa uopće trebala krenuti. Dakle, ovo je trebao biti dokument koji daje odgovore na pitanja, kako u organizacijskom smislu u području sudske uprave, a tako i u sadržajnom smislu, dakle gdje su najveći zakonodavni problemi, bilo da se radi o postupovnim odredbama, bilo da se radi o materijalno pravnim odredbama. No dokument o kojem mi danas raspravljamo ništa od navedenih problema nema. U svom završnom izlaganju evo ja bi pozvala podnositelja ovog izvješća da nam ipak da nekoliko konkretnih odgovora na pitanje, prije svega da pojasni razloge upućivanja onog nesretnog dopisa čelnici DORH-a, a posebice s obzirom da je u svom izvješću naveo slijedeće, dakle spomenuli su se nadzori u kojima su uočene nepravilnosti u procesu unosa podataka u sustav e-spisa i tu se navodi da su kao mjere sudovima naložene obveze da pravovremeno izvještavaju Ministarstvo pravosuđa i viši sud o otklanjanju nepravilnosti u tom procesu. Pa mislim da bi HS trebao imati podatke o kakvim se to uočenim nepravilnostima radi. No toga u izvješću nema, ovdje se navodi samo jedan ovakav paušalni zaključak koji doista može biti copy paste iz svakog izvješća koje se upućivao prethodnih godina ili ne daj Bože da se takva praksa nastavi i ubuduće. Paušalno se navodi da su predmeti nadzora kontrola rješavanja starih spisa, uvid u rad sudaca, sudskih savjetnika, službenika, namještenika, kontrola postojanja ravnomjerne opterećenosti sudova, obilasci istražnih zatvora, nadzor zastare u kaznenim predmetima, no niti jedne riječi nema o tome što se zapravo dogodilo i zašto informacije koje na ovakav način predsjednik vrhovnog suda može dobiti iz sustava interne kontrole traži izvan svoje vlastite kuće? Što se tiče o stanju istražnih zatvora više smo saznali iz izvješća pučke pravobraniteljice nego iz bilo čega što možemo naći na stranicama ovog izvješća. Također želim reći da kada govorimo o onoj analizi i prijedlozima koje bi podnositelj trebao sugerirati HS, evo jednog konkretnog primjera, navodi se u izvješću: „Zamijećen je porast broja predmeta u kojima visoki upravni sud odlučuje u prvom stupnju što dodatno opterećuje rad ovog suda, pa bi trebalo razmotriti mogućnost da se ovakve ovlasti u nekim vrstama predmeta reduciraju, te da se takvi predmeti usmjere na sudove prvog stupnja umjesto da se preskače prva instanca“. Moje pitanje prema vama g. Sessa, pa dobro tko bi trebao reći o kojim se to vrstama predmeta radi? Mi bismo to trebali iz kristalne kugle zaključivati ili na temelju vašeg izvješća kojeg niste sastavili kako treba? Nadalje, također se spominje slijedeće: „Što se tiče prvostupanjskih predmeta županijskih sudova u kojima postupak traje preko 10.g., riječ je uglavnom o predmetima izvršenja kazne zatvora u kojima su izdane tjeralice za počiniteljima kaznenih djela koji su nedostupni dulje vrijeme, te činjenično i pravno ekstremno složenim i opsežnim kaznenim predmetima koji se niti ne mogu statistički promatrati jer apsorbiraju rad sudaca na više godina u samo jednom predmetu“. Zašto nemamo podatke o kojim se to slučajevima radi, barem okvirno? To su vam ti predmeti koji ruše povjerenje građana u rad pravosuđa, a tretiramo kao da ih nema. Također kažete da svaki indikator sam za sebe ne daje objektivnu sliku o uspješnosti rada pojedinog suda nego treba gledati sve okolnosti indikatora zajedno [[Upadica: Fala]] A tko ih je trebao analizirati? Vi, ali niste. Niste imali vremena ili volje? [[Upadica: Fala lijepa, vrijeme]]
Fala. g. Ivan Penava je sada na redu, čekajte da dođe, samo trenutak, samo da se držimo svih propisa. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda i suradnici. Čitajući ovo izvješće stječe se dojam da je sve idealno, da je sve lijepo, krasno. Postoje mehanizmi, rješavaju se predmeti, nadzor je tu, tehnika je tu i puno toga dobrog je napisano, propisano i zapravo mi po tom pitanju ne bi se trebali izdvajati od ni jedne moderne, demokratske države. Ja ću se zadržati samo na ovom jednom dijelu vašeg izvješća kojeg kaže predsjednik definira što radi predsjednik Vrhovnog suda RH. Pa kaže: „Predsjednik Vrhovnog suda RH ujedno je i najviše tijelo sudske uprave što podrazumijeva da nadzire rad svih sudova u RH uvidom u podatke o njihovom radu i neposrednim nadzorom rada na određenom sudu. Predsjednik Vrhovnog suda RH može izdati obvezujuće upute predsjednicima i sucima nižih sudova. U godišnjem izvješću predsjednik Vrhovnog suda RH može upozoriti na stanje i djelovanje sudbene vlasti, organizacijske probleme u sudovima i nedostatke u zakonodavstvu, te dati prijedloge za unapređenje rada sudova.“ U ovom iscrpnom vašem izvješću na žalost nigdje točke o ratnim zločinima, a kamoli kad znamo kakva je dinamika rješavanja tih istih zločina da se daju prijedlozi za unapređenje rada. Čitam vam sada izvješće DORH-a iz 2018. Poglavlje 13. Ratni zločini visokog vojnog zapovjedništva JNA napadom na Vukovar i istočnu Slavoniju. Optužnicu županijsku Državnog odvjetništva u Osijeku 24. svibnja 2002. godine pa je pridodana optužnica Županijskog državnog odvjetništva u Vukovaru iz prosinca iste 2002. godine po istom predmetu. Pa je također pripojena optužnica ŽDO-a u Bjelovaru iz '92. godine, 28 godina. Optužnica Vukovarskog ŽDO-a tiče se prvo okrivljenog Veljka Kadijevića i dalje redom Blagoje Adžića, Zvonka Jurjevića, Božidara Stevanovića, Mileta Mrkšića itd. Blagoje Adžić rođen 1932., Veljko Kadijević 1925. pokojan, 1914. Znate šta optužnica iz Vukovara obuhvaća? Obuhvaća 1292 smrtno stradale civilne osobe. Ako bih vam počeo čitati imena krenuo bih ovako Milan Ačimović, Pero Adamović, Anda Akik, Emil Aleksander, Matej Aleksander, Vlasta Aleksander, Milka Amštat, Vlatka Amštat, Vlatko Andabak, Ivica Antolović, Ivo Antunović, Saša Antunović, Ekrem Arnautović, Ljubica Arsenić, Simo Arsić, Zlata Asanović, Vendelin Astaloš. I sad ću stat jer je to samo slovo A. Pod B na žalost ta imena su zauzela dosta papira. Pod B je da je takvim djelovanjem optuženika u potpunosti razoren i uništen jedan grad, grad Vukovar sa svim povijesnim, kulturnim, vjerskim i gospodarskim objektima. Pod C da je po okupaciji, da su ubijani ranjenici u bolnici, pripadnici MUP-a, Zbora narodne garde itd. itd. I sad kad na jednu stranu stavite samo ovaj jedan predmet, samo ovaj jedan predmet sa svojom težinom koju on nosi, koju on ima i sve ovo drugo desetine tisuća predmeta koje ste vi naveli u izvješću i godinama navodite, pa ja mislim da je svakom ovdje jasno šta prevaže i šta je teže. Vi u svom izvješću ne spomenete ratne zločine. Za ovu nepravdu i sramotu ja držim odgovornim sve vas koji obnašate tu dužnost, ali jednako tako i vlast koja drži ljude na funkcijama koji ne obnašaju tu dužnost koju bi trebali i koji pravdu ovim ljudima nisu bili u stanju isporučiti 28 godina, a sada kao što smo vidjeli na slučajevima pokojnika ta pravda je mrtva i više je nećemo ni dočekati. Hvala vam lijepo.
Ostanite gospodin Penava. Gospodin Bulj ima repliku.
Hvala lijepo. Kolega Penava, vi kao gradonačelnik Vukovara živite svaki dan sa žrtvama, njihovim obiteljima i tragično je da srbo-četnički zločin zajedno sa tzv. JNA koji je napravljen u Vukovaru, Domovinskom ratu nema nikakvih presuda. I kolegice i kolege, Đuro Sesa, predsjedniče Vrhovnog suda jel' vas stid ovo slušat? Jel' vas stid slušat da nisu osuđeni ratni zločinci, dok u isto vrijeme heroje Domovinskog rata proganjate, zaboravljate. Dok je Šeks uhićiva, locira, … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatske junake Vukovar je i dalje u čežnji, gdje se čuje svaki krik i vapaj, niste ništa poduzeli i da ti zločinci šetaju slobodni. Čak ste i osporavali skupove prosvjedne kolegice iz većine [[Upadica Radin: Gospodin Penava odgovor.]] i kolege da se zaustavi Vukovar. Zato puna podrška u vašoj borbi kolega Penava.
Odgovor. Izvolite odgovor.
Poštovani kolega Bulj, ova tema ne trpi ni politikanstvo ni jeftino poentiranje od bilo koga. Ne kažem da ste to vi sada pokušali. Ova tema zahtijeva jedino pravdu i čestitost. Ništa od toga u ovoj državi ne živi, a vi pričajte šta hoćete.
Sada je na redu gospodin Krunoslav Katičić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, zamjeniče njegovi, kolega državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo brižnim čitanjem ovog Izvješća Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti 2019. godine jasno je razvidan nastavak trenda pada sudskih postupaka kao i pad broja dana za rješavanje tih postupaka. Taj trend treba pozdraviti. Svi dionici tih postupaka od resornog ministarstva, članova strukturnih komora i udruga kao i suci svih razina sudova, pa i sami građani. Vrhovni sud RH naravno ovim Izvješćem dodatno potvrđuje svoju vrlo važnu ulogu u sudbenom sustavu, te potvrđuje ispravnost dosadašnjih izmjena zakonodavstava kako u materijalno-pravnom tako i u procesno-pravnom smjeru. Podsjećam da je tako broj neriješenih predmeta u trgovačkim, upravnim kao i u predmetima koji se vode pred Županijskim sudovima, Visokim trgovačkim sudom i Vrhovnim sudom smanjen. Ovu činjenicu držim krucijalnom jer predmeti koji se vode pred tim sudovima su bitni za ujednačavanje sudske prakse. Nesporna je činjenica da sudovi prvog stupnja svoje pravorijeke temelje uglavnom na odlukama viših sudova. Povećanje broja neriješenih predmeta bilježe i Općinski sudovi kao i Visoki prekršajni sud i Visoki upravni sudovi. Razlog ovog povećanja leži očigledno u činjenici promjene zakonodavnog okvira. Velik broj tzv. Pojedinačnih predmeta u predmetima švicarcima i jednostavnih stečaja građana koji su stoga rezultirali većim brojem predmeta pred prvostupanjskim sudovima. Nadalje, treba pohvaliti trend smanjenja broja dugotrajnih predmeta, a riječ je o predmetima čije je trajanje između tri do sedam godina. Problem dugotrajnosti postupaka je višegodišnji problem, ali i činjenica da su takvi predmeti iz godine u godinu smanjuju. Stoga treba uložiti dodatne napore da upravo takvih predmeta bude što je moguće manje. Obzirom na brojne izmjene postupovnih parničnih zakona posebice u dijelu mogućnosti izjavljivanja pravnih lijekova siguran sam da će i ovaj uočeni problem biti u narednom periodu jedan od prioriteta pravosuđa u širem smislu te riječi. Posebno držim bitnim istaknuti da treba što prije pristupiti izradi zakonodavnih rješenja kojima će se odrediti i okvirni kriteriji o duljini postupaka za svaki pojedinačni predmet posebice u prvostupanjskim predmetima. Izrada takvih kriterija jedna je od programskih obećanja ove Vlade. Držimo da ćemo u ovom Domu iskoristiti sva svoja stručna znanja i kapacitete kako bi što prije iznjedrili i rješenja na zadovoljstvo hrvatskih građana. Na kraju predmetno Izvješće Vrhovnog suda RH o stanju sudbene vlasti za 2019. smatram realnim, pozitivnim i objektivnim a posebice podržavam prijedloge naznačene pod točkom jedan to je redefiniranje mreža sudova i procesa spajanja. Točkom pet to je Zakon o izmjenama o sudskoj dostavi i točke 7. Koja se odnosi na edukaciju sudova. To je sve što je navedeno u zaključku predmetnog Izvješća. Zahvaljujem vam.
Hvala vam lijepa. Da, ostanite ovdje. Imate dvije replike. Prvu repliku je tražio gospodin Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Spomenuli ste kolega u svom izlaganju i izmjene zakona i određena nova zakonska rješenja koja bi vam možda i pripomogla rješavanju posebice ove stavke dugotrajnih procesa koje nalazimo na hrvatskim sudovima. Zanima me vaše mišljenje u zakonska rješenja. Mislim da je jak mehanizam upravo ujednačavanje sudske prakse, a to su i upute i mišljenje samog Vrhovnog suda nižim sudovima kako rješavati određene sporove. Spomenuli ste konkretno švicarca. Zašto tu ne bi objedinili i imali određenu presudu ili određenu kategoriju presuda koje će ubrzat sve ostale procese, a takav model možemo primijeniti i u puno drugih sporova i predmeta gdje mislim da bi jednostavno na taj način ubrzali i smanjili broj predmeta, ali i preopterećenje sudova i samih sudaca. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala. Da, spomenuo sam tu bitnu stavku u postupku pravosuđa, a to je znači to ujednačavanje sudske prakse koja je po meni kao što sam i uvodno kazao od krucijalne važnosti za postupanje u svakom konkretnom predmetu. Slažem se. Mislim iskustva su apsolutno dobra. Čini mi se da idemo u pravom smjeru što se tiče u tom smjeru, znači da se kroz i osnivanje Visokih kaznenih sudova da jedna nova dimenzija, da se time ide na ujednačavanje prakse, a ovi svi elementi koje ste spomenuli sigurno se već i koriste ali tipa kolektivnih, okvirnih kriterija dodatno bi sigurno zadovoljili te potrebe. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Jelkovac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani kolega, spomenuli ste da je u 2019. godini riješeno jedan dio starih predmeta i to je točno. Od ukupno 23943 stara predmeta kako vidimo u Izvješću riješeno je 15761 predmet što je ukupno 66% svih tih predmeta. Međutim, još ih je uvijek dosta ostalo. Ja mislim da bi zaista trebalo razmisliti pa možda i o nekakvim drastičnijim koracima kako što prije to dovesti na nulu, jer to je ono što baca najnegativniju sliku i stvara zbog toga tu negativnu percepciju o stanju sudbene vlasti. Isto tako mislim da bi trebalo uska biti suradnja između predstavnika sudbene vlasti i Ministarstva pravosuđa kako bi se ukazalo na one mjere koje bi trebalo poboljšati u zakonodavnom okviru kako bi se postupci još više ubrzali. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam na ovom pitanju kolegice. Naravno dugotrajnost postupaka je jedan već davno lociran problem posebno tih dugotrajnih postupaka koji traju preko 7 godina. Pa upravo zato sam i spomenuo ovaj dio koji se, mislim da je jedno od rješenja mogući izrada zakonodavnog okvira da se odrede znači kao što postoje statistike za rad sudaca da se odrede i okvirni kriteriji u kojem će se vremenskom periodu svaki pojedinačni slučaj može riješiti, odnosno barem da se zna u kojem smislu bi to trebalo biti. Naravno zato mislim da postoji dovoljno stručnog znanja i sada i u Ministarstvu pravosuđa i u ostalim dionicima sudbene vlasti koji će dobro pozdraviti te mjere i podržati jedan kvalitetan izradu kriterija za takve pojedinačne slučajeve.
Hvala vam. Nemate više replika. Hvala. Sada je na redu gospodin Domagoj Prica.
Poštovani kolegice i kolege saborski zastupnici, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vrhovnoga suda. Nije važno samo da se pravda izvršava, nego je važno i da se vidi da se pravda izvršava. Ova poslovica koju sam davno učio na Pravnom fakultetu je definitivno ono što je potrebno i kroz život naučiš da je to doista važno. Ako imamo predmete i slučajeve koji se vode pet, deset ili petnaest godina onda to stvara takav dojam u javnosti neovisno o samoj presudi koja je kasnije donesena, koliko god pravedna bila to poljulja povjerenje i naših sugrađana u sudstvo. Neefikasnost koju imamo u mnogim sustavima u Hrvatskoj, a zasigurno i u sustavu sudstva šteti našim građanima, šteti državi i šteti gospodarstvu. Naravno to je dvostrani odnos. Sa jedne strane možda društvo i ostali sustavi mogu negativno utjecati na sudstvo, a naravno i sudstvo ako ne funkcionira dobro može utjecati i na društvo. Neriješeni predmeti su konstanta bili proteklih desetljeća u hrvatskome sudstvu, oni konstantno opterećuju sudstvo i nadajmo se da će sa vremenom će se taj udio smanjivati. Ankete na žalost koje su provedene među našim građanima, a nije da su nam i potrebne jer znamo i sami iz razgovora sa našim sugrađanima često nam govore da je među njima nisko povjerenje u sudstvo. To doista može biti veliki problem, jer ako imamo nepovjerenje u sudstvo, ako imamo nepovjerenje u politiku što je također jedna konstanta, onda može to za društvo biti izrazito, izrazito opasan miks. Pravna nesigurnost koja se može pokazati i koja može postojati ne treba nužno proizlaziti samo iz nekonzistentnosti zakona, ona može proizlaziti i od samog suca koji provodi, koji znači provodi sam postupak. Primjerice ako imamo jednoga subjekta, građanina ako se vodi deset različitih parničnih postupaka od strane neke na primjer komunalnog poduzeća, ako imamo jednu činjeničnu osnovu, ako imamo iste prigovore, ako imamo gotovo iste dokaze i na kraju dobijemo u tih desetak postupaka različite odluke. Mislim koja varijabla je onda tu različita da bi bile različite odluke. To se sve može biti, znači ta varijabla je različiti sudac, odnosno različiti suci. Dakle, dosta toga ovisi i o samom sucu i o njegovom tumačenju zakona. To nam dosta govori i o vrijednosti pojedinca kako u životu, tako i u samome sudbenome sustavu. Ono što je možda i najveći problem to je danas i spomenuto, to su pojedini predmeti koji traju dulje vremena. Sjećam se kad sam čuo za jedan predmet, mislim da se radilo preko 40 godina da se vodio, u tom predmetu među ostalim informacijama koje sam čuo od jednog kolege baš koji je radio u odvjetništvu, on je čuo od drugih ljudi za taj slučaj. Znači završen je nakon 40 godina. Postavilo se pitanje da li je taj građanin koji je pokrenuo taj postupak da li je uopće bio živ u trenutku kada je završen postupak, to nije retoričko pitanje. Odgovor je da nije bio živ. Ali ne samo da on na žalost je preminuo prije nego što je taj postupak završen, nego koliko sam saznao znači i sami odvjetnici su se promijenili. Radilo se o tome da umjesto jednog odvjetnika koji je na žalost preminuo došao je drugi nakon toga. Mislim da je tek treći odvjetnik kasnije rješavao taj slučaj i doveo ga do kraja. Ono što je pozitivno, što vidimo da ipak kroz godine da se smanjuje broj neriješenih postupaka. Nadajmo se da će se to tako nastaviti bez obzira na to što smo sad evo nedavno vidjeli u zadnjoj godini da je došlo do porasta. Ali nadajmo se da će kroz 5, 10 godina broj neriješenih postupaka dalje također padati. Ono što je temeljno je uvijek podsjećati što bi trebalo biti samo po sebi jasno, a to je da je potrebno uvijek osigurati neovisnost sudstva i neovisnost sudaca. To možda zvuči kao lijepe riječi, kao nešto što je samo po sebi razumljivo, ali to je nešto što je apsolutna potreba i za to se kao društvo uvijek moramo boriti. Ono što je nama konkretno u Hrvatskoj bio problem imamo u Hrvatskoj naravno velik udio tvrtki u državnome vlasništvu. Čelništva tih tvrtki dakle uvijek imenuje politika. Znamo različite korupcijske afere koje su se vodile i protiv pojedinaca i političke stranke. Dakle, moramo voditi računa znači uvijek da se razdvoje, da se sudstvo osigura i da se odvoji da nema na njega utjecaj. Hvala vam.
Hvala i vama. Posljednja pojedinačna rasprava gospodin Ante Kujundžić video vezom.
Hvala predsjedavajući. Pa evo slušajući cijelo popodne raspravu ja bih ovako ovom Izvješću pristupio na jedan drugačiji način. Dakle, iako je u društvu aklamativno progurano zapravo mišljenje kako je glavni problem pravosuđa nekvalitetan rad u radu sudaca, a samim time i pravosuđa komparativna statistika rada sudaca u RH i ostalim članicama EU zapravo ukazat će nam na činjenicu da ipak sudovi nisu glavni target koji dovodi do sporosti predmeta. Dakle, problem pravosuđa mislim da treba promatrati na više slojevan način i nužno ga je raščlaniti na sve dijelove sustava kako bismo došli do rješenja problema hrvatskog pravosuđa. Problem je što se nikada primjerice nije krenulo u rješavanje srži problematike hrvatskog pravosuđa jednako kao što se nikada nije sankcioniralo one koji u tom sustavu nisu često. Ovu prednju tvrdnju da su suci nisu oni glavni …/nerazumljivo/… i tvrdnju neučinkovitosti sudaca trebamo valorizirati kako rekoh komparirajući ih sa sucima drugih država. Primjerice sudac u RH na građanskom odjelu u jednoj godini odradi cca 300 predmeta, 300 predmeta, a isti sudac primjerice u Helsinkiju odradi u istom tom periodu 66 predmeta. Dakle, u Hrvatskoj sudac odradi 5 puta više predmeta. Ili primjerice drugostupanjski sud na građanskom odjelu u Helsinkiju ima 60 sudaca i isto toliko savjetnika koji godišnje odrade i riješe cca 4.000 predmeta dok usporedbe radi Županijski sud u Zagrebu sa 40 sudaca godišnje odradi i riješi 16.000 predmeta. Nestalo je struje ovdje u Dalmaciji kad proleti ptica odmah nestane struje, ali važno je da me čujete. Dakle, u Helsinkiju 60 sudaca i isto toliko savjetnika odradi godišnje 4.000 predmeta dok usporedbe radi u Zagrebu 40 sudaca odradi 16.000 predmeta, ponavljam 16.000 predmeta. Iz ove činjenice je zapravo vidljivo da nisu ipak glavni problem pravosuđa suci. Istina je oni jesu kotačić u nakaradnom sustavu i zakonodavstvu koje se giba sporijom brzinom od one koju bismo mi željeli. Prosječno trajanje sudskog postupka građanskog odjela je cca 340 dana u Hrvatskoj dok je u EU 180 dana. Suci kao kraj pravosudnoga lanca i kao zapravo oni koji trebaju donijeti presudu jesu pod povećalom s tim se svi slažemo, no objektivno je pitanje može li se u tolikoj masi predmeta postići prvo kvaliteta ukoliko mi uzmemo u obzir ono što svaki sudac mora. Konkretno mora uhvatiti sudačke norme koje su im propisane kako bi njihov rad bio vrednovan zadovoljavajući. I ja bih mogao sada nastaviti nabrajati cijeli niz nelogičnosti, ali vrijeme mi ide al spomenut ću primjerice samo jednu ne znam trzajna ozljeda vrata je ozljeda za koju se a priori zna iz tog sudskog građanskog predmeta no za isti unatoč činjenici kako se zna visina oštete i presude nužno je provesti nekoliko ročišta na kojima se izvode dokazi. Izvode se jer se stječe dojam da hrvatsko pravosuđe u ovom slučaju pogoduje osiguravateljskim kućama kojima se u ovakva benigna ozljeda i sudski postupak isplati. E sad, vi se pitate kako im se isplati? Pa isplati im se jer troškovi odvjetnika i troškovi parnice ulaze u troškove poslovanja i isti čini olakšicu u njihovom poslovanju jer iznosi naknade štete čini mi se okvirno su čak i propisani kriterijima Vrhovnoga suda i svaka se može matematički izračunati što je dodatan apsurd da se ovakvi predmeti vode i da se s njima zapravo zatrpava pravosuđe. Mogao bih spomenuti primjerice i problem dostave u predmetima kao još jedan enorman problem i da ne nabrajam dalje. Zašto je ovo sve ovako i sve ono što nisam nabrojao i zašto se to već godinama ne mijenja odgovor trebaju dati oni u čijoj je to ingerenciji. Navedeni ovaj primjer pokazuje kako je ključni problem pravosuđa upravo zakonodavstvo. Stabilan i kvalitetan zakonodavni sustav osnova je i početak puta prema kvalitetnom pravosuđu. Broj zakona koji se donose u ovom časnom domu na tjednoj bazi jesu svojevrsni stampedo u kojem se čak ni stručnjaci ne mogu snaći, a da ne pričamo o građanima. Primjerice, zaključit ću da je ono što je i hrvatskoj državi krajnje potrebno jest zakonodavno rasterećenje prije svega, nakon toga jedan oblik neovisnosti pravosuđa pa ona njegova [[Upadica: Hvala.]] efikasnost, pravednost i jednakost pravosudnog sustava … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Hvala gospodin Kujundić, hvala. Čuli smo vas, a vidjeli ne, ali čuli smo vas savršeno. I sada je na redu, sad smo gotovi sa pojedinačnim raspravama i na redu su završne riječi kluba, tri kluba zastupnika. Prva je gospođa Dalija Orešković koja će govoriti ispred kluba, završno, ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Poštovani predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice pa vrlo kratko, jasno i jednostavno zašto se ovo izvješće ovakvo kakvo je ne može prihvatiti. Jer bez obzira što smo se svi malo dotakli i drugih tema pravosuđa ovo je prvenstveno i dominantno rasprava o jednom konkretnom izvješću. Ne može se prihvatiti ne zbog toga što ga tako zdušno iz svojeg srca brane vladajući i to oni koji imaju pravomoćnih i nepravomoćnih presuda koliko god želite, osuđenih za korupciju i previše slučajeva koji se eto Kopernikanskim obratom preokrenu u nekoj žalbenoj fazi, ne zbog toga. Nego prvenstveno zbog toga što gospodine Sessa vi svoj posao niste obavili kako treba. Niste bili dovoljno angažirani, nije vam bilo dovoljno stalo da doista u tom izvješću opišete i navedete sve što se od vas očekivalo. Od nekoga tko obnaša tako visoku funkciju u pravosudnom sustavu opravdano se očekuje više, puno, puno više.
Sada je na redu gospođa Sandra Benčić koja će završno govoriti u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se. Dakle, završno ću malo govoriti o razlozima zašto je percepcija građana o neovisnosti pravosuđa i kvaliteti pravosudnog sustava takva kakva je, dakle najlošija u čitavoj EU jer moramo se pitati što je ono što građani vide. Ja ću se ovdje složiti da najveći broj sudaca zaista dobro i kvalitetno radi svoj posao posebno imajući u vidu uvjete u kojima rade. Mnogi od njih rade zaista u neprikladnim uvjetima bez informatičke podrške. Na nekim sudovima još uvijek nemamo čak ni ono bazično osiguranje koje bi trebalo biti. Dakle, postoje i takvi slučajevi. I razgovaram sa svojim kolegicama odvjetnicama koje mi pričaju kakve se sve stvari na takvim sudovima koji su potkapacitirani događaju. I zato da, njima trebamo reći svaka vam čast na svemu što radite i hvala vam što uopće ostajete u tom i takvom sustavu. Međutim, s druge strane ono što građani isto tako vide je da se slučajevi političke korupcije ne rješavaju godinama, da desetljeće prođe bez da imamo pravomoćnu odluku u onim slučajevima koji su vezani za političku korupciju, dakle za ono za što postoji najveći interes javnosti da se što prije riješi. Građani vide da i kad postoji presuda primjerice sada za Hrvatsku zajednicu ovdje prisutnu većinu, da su odgovorni za korupciju u slučaju Fimi Media da to ne utječe na mogućnost na one koji su u tome sudjelovali sjede danas ovdje u ovoj sabornici i primaju plaću. Građani vide da njima za posao čistaća ili čistačice treba i potvrda o nekažnjavanju i potvrda da se protiv njih ne vodi kazneni postupak, a da istovremeno to nije prepreka primjerice za biti gradonačelnik grada Zagreba ili dužnosnik. Građani vide Mamića bjegunca od hrvatskog pravosuđa koji se pridružio mnogima s dvostrukim državljanstvom u BiH kako je video linkom svjedočio u aferi SMS i istina je da, to je bilo pravno nužno i da, to je pravno moguće. Ali kao što je naša poznata komentatorica Sanja Modrić rekla ta činjenica da je bilo pravno nužno ne uklanja mučninu u želucu koja nam se javlja zbog jednog propalog slučaja procesuiranja kriminalca. I to istog onog kriminalca koji javno optužuje predsjednika Vrhovnog suda da je uzeo mito od njega i da mu ga je osobno dao. Ja ne kažem da je to istina, mi to ne znamo. Nemamo čak niti istragu oko toga koliko znamo ili nemamo barem neke rezultate. Ali sigurno nije dobro za povjerenje građana u pravosuđe da se na taj način predsjednika Vrhovnog suda proziva i da je to uopće moguće. Građani vide Tomu Horvatinčića krivog za smrt dvoje ljudi osuđenog na 4 godine i 10 mjeseci prije točno godinu dana mu je postala pravomoćna presuda, 4.12. ako se dobro sjećam, kako ovih posljednjih godinu dana pije kavu na Cvjetnome i kako još uvijek nije u zatvoru jer ima zdravstvenih problema jer inače svi drugi građani koji imaju zdravstvenih problema ne idu u zatvor, stoje na Cvjetnom piju kavu. Građani vide Bandića sa više od 10 potvrđenih optužnica kako bez maske na licu kupuje bunde djevojkama tri puta mlađim od njega, Bandića za kojeg je pravosuđe trebalo pet godina samo da mu potvrdi optužnicu u slučaju Agram a do presude ćemo još čekati tko zna koliko. U međuvremenu njegovo „delanje“ ide dalje, a slučaj „žičara“ samo je jedan u nizu tih poslova. Građani vide kako se kao bitna činjenica u životopisu za kandidaturu za glavnu državnu odvjetnicu navodi to da joj je otac bio domobran i na Križnom putu. Pa dajte mi recite molim vas u kojoj državi se u životopisu za jednu od najviših funkcija u pravosuđu stavlja takva neka osobna povijesna činjenica u vlastitoj obitelji i za šta je ona šifra, po čemu je ona relevantna za tu poziciju. Po čemu je ta činjenica bitna za evaluaciju njene sposobnosti da bude državna odvjetnica? Građani primjerice danas vide da će Jakelić bivši zamjenik glavnog direktora HUP-a nakon odbacivanja prijave za seksualno zlostavljanje jer oštećene nisu podnijele optužni prijedlog u roku od tri mjeseca odšetati natrag u HUP i najvjerojatnije još i dobiti odštetu. Još će mu to sve i bit dobro plaćeno. Građani i poduzetnici koji se javljaju na natječaj za bagatelnu nabavu znaju da u Hrvatskoj ne postoji mogućnost niti žalbe, niti spora protiv odluke u postupku bagatelne nabave. Ne znam da li to znate? Nota bene, bagatelne nabave u Hrvatskoj ukupno iznose na godišnjoj razini 11 milijardi kuna. Ne postoji pravni lijek jer je ZUS, dakle jer je Visoki upravni sud rekao [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] da to nije upravna stvar. To je ono što građani vide. Pa se pitajte iz kojeg razloga [[Upadica Radin: Gospođo Benčić vrijeme. Hvala.]] je povjerenje tako nisko. Hvala vam.
Hvala. Gospođa Ružica Vukovac završno će govoriti u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Poštovani, dakle sukladno podacima iz prošlogodišnjeg ali i ovogodišnjeg Izvješća Europske komisije Hrvatska nije osigurala jedinstveno mjesto na Internetu na kojem bi se nalazili relevantni podaci za građane o njihovim zakonskim pravima i sudskim postupcima, o funkcioniranju pravosudnog sustava ili besplatnoj pravnoj pomoći niti takve pristupne informativne točke postoje na sudovima. Sudske odluke objavljuju se putem sustav e-oglasna ploča i tako su dostupne strankama postupaka. Međutim, taj sustav ne omogućuje trećim zainteresiranim osobama, dakle odvjetnicima i građanima pretraživanje baze podataka o sudskim odlukama po ključnim pojmovima ili pravnim pitanjima. U bazi sudske prakse Vrhovnog suda objavljuju se samo presude po izboru administratora tog sustava s Vrhovnog suda zbog čega se ta baza koja je u pogledu pretraživanja prilagođena samo pravnim profesionalcima sastoji pretežito od nekih odluka Vrhovnog suda uz vrlo rijetke odluke Županijskih sudova. Sa aspekta neujednačene sudske prakse što je jedno od ključnih pitanja pravilnog funkcioniranja pravosuđa osnovni problem je neobjavljivanje presuda Županijskih sudova i visokih specijaliziranih sudova u bazi podataka koju bi bilo moguće pretražiti po ključnim pojmovima ili pravnim pitanjima. Naime, pristup Vrhovnom sudu povodom izvanrednih pravnih lijekova moguće samo ako stranke dokažu postojanje različite prakse drugostupanjskih sudova što je praktično nemoguće ako ta praksa nije javno dostupna u sistematiziranoj bazi podataka. Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda u svom Izvješću ničim se niste referirali na kritike Europske komisije o elektroničkoj tami u kojoj živi hrvatsko pravosuđe i njegova sudska praksa. Molim vas stoga da u svom završnom obraćanju iznesete konkretne razloge zašto je zatečeno stanje ovakvo? Kakvi su vaši prijedlozi za poboljšanje stanja, te kako vam je kroz zakonodavne inicijative ili amandmane na proračun moguće pomoći dakle nama zastupnicima da riješite ovaj problem. Prema postojećim pravilima predsjednici sudova dužni su redovno obavještavati Ministarstvo pravosuđa o potrebama za imenovanje novih sudaca, savjetnika i drugog osoblja. Formalno-pravno odluku o pokretanju postupku imenovanja novih ili napredovanja postojećih pravosudnih dužnosnika donosi samostalno Državno sudbeno vijeće. Međutim, očito je da je za to u praksi potrebno imati predviđena proračunska sredstva i stoga u stvari trebate odobrenje Ministarstva pravosuđa za zapošljavanje savjetnika i namještenika, uvijek je potrebno odobrenje Ministarstva pravosuđa. U Hrvatskoj ni ministarstvo, a ni DSV nisu nikad razvili dugoročniju strategiju upravljanja ljudskim potencijalima u pravosuđu. S druge strane u svom Izvješću predsjednik Vrhovnog suda vrlo izravno upozorava na nepopunjenost sudova i konstantan odljev sudaca i savjetnika iz sustava. Međutim, nama zastupnicima Hrvatskog sabora doista nije jasno zašto se taj problem podnosi izravno nama na uvid, s obzirom da se u stvari radi o pitanju kvalitete suradnje predsjednika DSV-a i predsjednika Vrhovnog suda sa samim Ministarstvom pravosuđa i Vladom. O tome pak predsjednik Vrhovnog suda nije nas izvijestio niti je progovorio u svom Izvješću, pa bih vas molila da u svom završnom obraćanju iznesete sa kakvim se sve poteškoćama u suradnji sa izvršnom vlasti susrećete pri popunjavanju radnih mjesta u pravosudnom sustavu. Hvala vam.
Hvala i vama. I hvala za vašu konciznost. Gospodin Dražen Bošnjaković govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a završno.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Već sam u ime kluba govorio o tome da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovo Izvješće, da smatramo da Izvješće sadrži cijeli niz podataka na temelju kojih se može dobiti jedna slika o funkcioniranju sudbene vlasti. Ono što mislim da je bitno za reći brojke koje se pojavljuju a vezano za broj neriješenih predmeta, vezano za priljev od preko milijun i dvjesto tisuća predmeta godišnje unazad nekoliko godina ipak daju vidjeti da su trendovi pozitivni, da se taj broj neriješenih predmeta smanjuje, da se broj dana potrebnih za rješavanje i također smanjuje. Ono što je važno i što je ovdje bilo riječi o percepciji pravosuđa, točno je, postoje predmeti koji frustriraju zapravo sve nas. Ovi koji se vode kazneni postupci dugo godina nema pravorijeka i to je nešto što zapravo je teško naći bilo kakvo opravdanje. Jasno je da se radi o složenim predmetima u svakom smislu i u smislu dokazivanja i u procesnom smislu pogotovo oni tamo gdje imamo desetak i više okrivljenih i to je teško i nemoguće u neko kratko vrijeme riješiti. Međutim, ono što zapravo moramo raditi, moramo iznalaziti i procesne mogućnosti da i takvi predmeti idu brže. Jer ti predmeti zapravo nisu pravosuđe, a po tim predmetima se percipira pravosuđe i to je ono što je loše. Mislim da je dobar put koji je zapravo unazad nekoliko godina također afirmiran, a to je digitalizacija pravosuđa. Evo mi imamo na sceni zapravo komunikaciju i odvjetnika i sudaca i drugih sudionika postupka putem e-spisa. Dakle, tu više nećemo imati probleme sa papirom, nećemo imati one troškove dostave i to je put koji treba zapravo još snažnije afirmirati, na kojem treba još snažnije raditi. Percepciju će pravosuđe imati bolju onda kada zapravo te brojke budu još povoljnije, kada one budu još bolje, kada bude što manje onih odluka koje javnost, pa ja bih rekao vrlo često sa razlogom propituje. Jer bilo je i ovdje naznačeno imena nekakvih predmeta gdje odluke nisu bile u skladu sa očekivanjima javnosti. Ali opet sa druge strane moramo znati da tu postoji dvosjekli mač. Jako često imamo predmete gdje javnost nešto očekuje, gdje se zapravo na neki način kroz medije radi i pritisak na medije i onda nakon možda i deset godina pokaže se da sve to nije stajalo. Gledao sam jednu emisiju nedavno o gospodinu Heraku, bivši ministar u Vladi RH koji je bio osuđen i koji je nakon deset godina vođenja spora pobijedio i Vrhovni sud je tu utvrdio da tu nije bilo nikakve odgovornosti. Jedan poduzetnik iz Splita, vlasnik one tvrtke SMS isto u javnosti je bio označen kao krivac i godinama se govorilo o njemu kao kriminalcu. Uništen mu je vjerojatno privatni život, poslovni život i onda smo došli do toga da to nije bilo istina i da je čovjek nevin. Tako da percepcija javnosti vrlo često zna biti i na jednu i na drugu stranu. I zato mislim da moramo imati povjerenje u naše sudove, da moramo gledati stvari objektivno, da ne smijemo gledati navijački u toj fazi i stoga ja mislim da trebamo brojke koje su sada na sceni da ih trebamo respektirati, da svi zajedno trebamo doprinijeti da stvorimo jedan bolji okvir da one sutra budu i bolje. Jer točno je netko rekao da je zakonskih promjena bilo puno i to je istina. Ja mislim da nam sada u nekakvoj budućnosti i ne treba više toliko puno promjena zakona, da nam treba zapravo dobre prakse. Nama treba dobre prakse. Do dobre prakse ćemo doći i edukacijom sudaca, doći ćemo i modernizacijom zapravo načina rada, a mnogi infrastrukturni projekti jer zaista vrlo često uvjeti sa kojima i suci i službenici i namještenici rade su vrlo loši. Međutim, pokrenuti su brojni infrastrukturni projekti koji trebaju dovesti do boljih uvjeta. Ja bih sad mogao nabrajati od Dubrovnika i od Splita i od Šibenika i nove gruntovne u Zagrebu, ishođenja kredita Svjetske banke za obnovu najvećeg suda u RH Općinskog građanskog suda. Nedavno je uređen prostor i za Vrhovni sud. Mislim da smo i u parničnom postupku napravili određene iskorake da rasteretimo i dimenzioniramo Vrhovni sud da on zaista bude Vrhovni sud i u građanskom postupku gdje smo uveli odredbe o oglednom sporu, gdje smo uveli odredu o reviziji s dopuštenjem, ali i osnivanjem Visokog kaznenog suda mislim da će Vrhovni sud konačno imat ono mjesto koje mu pripada. Hvala lijepo.
Hvala. Sada je na redu gospodin Miro Bulj koji će iznositi završno stajalište Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Odmah na početku kažem da Klub MOST-a neće podržati ovo izvješće jer najveći problem u hrvatskom društvu u razvoju po pitanju gospodarstva, nesigurnosti, nepovjerenja, netransparentnosti, bojazni ljudi je nesigurnost u pravosuđe i to je činjenica u svim anketama koje su rađene da je pravosuđe na privih, ne prvome mjestu nego na prvih 5 mjesta, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i to je jedan od najvećih problema u zemlji gdje kažete sad prethodni moj kolega Bošnjaković i bivši ministar i sada je u Sanaderovoj vladi, kaže digitalizacija pravosuđa. Mi ne bi ni ovo sad digitalizirali u saboru da imate čvrstu većinu, puno veću, ne bi zasiguro da nije ovoga korona virusa a imate točan broj ruku. Pa vi niste željeli digitalizirati, a to možemo najbitniji zakon uz pravosuđe to je izborni zakon, a to bi vrlo lako jednostavno, vidite kako može u koronu tako može i sad tako da tu nema dobre volje osim stranačke volje da se ostane na vlasti da se kontrolira sustav kako pravosudni tako svi ostali sustavi. Osobno percepcija je ključni problem, znači ne samo percepcija nego ljudi iz gospodarstva, investitori ne žele ulagati brojni odlaze, a inače i sporove kad gledamo recimo radnički sporovi, prava u brojnim procesima i postupcima ljude jednostavno to po Bogu što je njihovo pravo radničko ostvareno brojni ljudi nisu dočekali, brojni su umrli u zadnjih 20-tak godina zbog raznih izmjena zakona, prenormiranosti, čestog usklađivanja ne znam s čim. A što se tiče ulaganja, da, ulagalo je se u zgrade npr. u Sinju je 2000. godine il druge ne mogu se sjetiti, uloženo je 15-tak miliona kuna u obnovu suda i vi došli i došlo je i ukinulo ga, nema općinskog suda, centar Dalmatinske zagore. To ste napravili. Otežali ste ljudima život zato što moraju kilometrima, stotine kilometara putovati i oni i suci, povećali ste sudu troškove. O tome se nije oglasio gospodin Sessa vrhovni, predsjednik Vrhovnog suda. Znači vi ste jedno područje ostavili bez suda čisto politički motiviranosti ste neke sudove ostavili čisto iz političkih, politikanskih, neke općinske sudove ste pogasili određena područja ka da nisu za vrime Austrije, Austrougarske okupacije mi smo imali općinski sud u Sinju, gospodine Sessa, općinski sud u Sinju. Ministre Bošnjakoviću jeste vi dobri, vidim da vas brani, hvali. Šta niste digli svoj glas da je to nepravedno prema Dalmatinskoj zagori od Krke do Neretve nemamo općinskog suda. Zašto ste to napravili? Al sad ćemo reći sve o nepovjerenju. Ispada da je sve kriv Ivo Sanader i da ga niko nije znao. A ja evo ja ću otići posjetit Ivu Sanadera čovjeka, kolega Bošnjakoviću, Bačiću, ja ću posjetit čovjeka i pitat ću ga kako si, bez obzira što mi je zbog njega i mojih tada stavova jedini …/nerazumljivo/… kojem je papirnato zabranjeno sudjelovanje u Sinjskoj alci. Nebitno. Nitko za ništa nije kriv samo Ivo Sanader. Sve smo probleme riješili to je ta percepcija. Percepcija da se bez kese ne može ništa. Da je simbol hrvatskog pravosuđa, gospodarstva, politike, utjecaja ministara, najjačih tvrtki je JANAF-u od šefa JANAF-a klub u Slovenskoj 9. Ako tako funkcionira pravosuđe to je katastrofa. Ako je tu bio predstavnik pravosuđa to je katastrofa. I na kraju kada uništimo javne nabave, konkurenciju, tržište, kad smo sve uništili šta nam ostaje, ostaje nam samo uvezan sustav namještenih natječaja javnih nabava u slučaju JANAF. I stoga još jednom, kažem dok se riješi pravosuđe, dok bude pravosuđe neovisno od kese, od …/nerazumljivo/… nema slobode hrvatskom narodu, nema opstanka hrvatskom narodu, nema sigurnosti hrvatskog naroda, razvoja gospodarstva, demografskog oporavka i očuvanja znači tog tržišta na koje se vi pozivate na liberalnu politiku koju u biti apsolutno nema veze ni sa liberalizmom, ni sa socijalizmom nego isključivo sa klijentelizmom i korupcijom i to je problem hrvatskog društva. Hvala.
Povreda Poslovnika gospodin Bošnjaković.
238. članak, samo da raščistimo to pitanje suda u Sinju. Sinj ima stalnu službu, zgrada je uređena, ljudi u okviru te stalne službe zadovoljavaju sve potrebe koje imaju. Obišao sam taj teren i vidio sam da je to u redu i brojke temeljem kojih smo zapravo osnivali stalnu službu, rekli su stalna služba, a ne ovo. Ja se zaista čudim, pa vi ste imali iz vaše političke grupacije 2016. i '17. ministra pravosuđa pa kako da vi to onda niste uspjeli rještiti.
Hvala lijepa, hvala. Gospodin, opomenu imate naravno mislim [[Upadica: Da.]] Gospodin Bulj izvolite.
Kolega Bošnjakoviću sud je od 1873. u Sinju i vi dobro znate da je planu bilo dok je bio ministar Šprlje da općinski sud bude, znači da se proglasi ali nekoliko mjeseci vi ste došli pa ste ga izbrisali i čak ste lagali doli narodu. Dolazili ste se slikati s svojim stranačkim kolegama, koristili ste ministarsku pravosudnu svoju tada trenutnu moć da obmanjujete i lažete narod. Znači vi ste lagali taj narod. I vi ste bili ministar za vrijeme Sanadera … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala lijepa, hvala lijepa gospodine imate, imate, imali ste već 3 opomene, dvije, dvije, a ovo imate treću uz oduzimanje riječi naravno, ali šta će vam sada. Sad ionako idete spavati i sanjat ćete lijepo, jel da? Gospodin Đuro Sesa, molim? A, čekajte samo malo gospodin Sesa. Gospodin Kujundžić, gospodin Kujundžić imate i vi povredu Poslovnika. Izvolite.
Je, je, je li se čujemo?
Izvolite.
Ovaj povrijeđen je Poslovnik Članak 238 [[Upadica: Da.]] dakle uz dužno poštovanje ministre bivši sadašnji kolega zastupniče ne znam temeljem čega ste vi sebi uzeli za pravo ukinuti sud u Imotskoj krajini. Jednako tako ne znam tko je sebi uzeo za pravo ukinuti rodilište u Imotskoj krajini, a onda se paralelno sa svim ostalim pozivati [[Upadica: Hvala lijepo, vrijeme, vrijeme.]] na to da je Dalmatinska zagora nešto što …
Vrijeme, hvala lijepa, vrijeme. Evo imam tu čast da daje prvu povredu Poslovnika u video vezi. Opomenu, imate video opomenu. A vi gospodin Bulj možete ostat unutra ako hoćete, znate ne morate ići spavati odmah. Dobro, hvala lijepa. Izvolite gospodin Sessa, gospodin Đuro Sessa predsjednik Vrhovnog suda će sada imati završnu riječ nakon dugotrajne rasprave o Izvješću predsjednika Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti za 2019. godinu. Izvolite.
Zastupnici ovako, ja ću prije svega ono što je bilo govora o konkretnim sudskim predmetima bez obzira o kome se radilo i u kojoj je to fazi bilo to ja razumjet ćete ne mogu komentirati, a to nije ni trebao biti predmet saborske rasprave, no što je tu je. Što se tiče ratnih zločina to jest veliki problem i samo ću reći da je prema podacima iz 2020. trenutno se na sudovima vodi 98 predmeta ratnih zločina, a ukupno 377 predmeta ratnih zločina i uskočkih predmeta i na tome radi 23, 29 sudaca u 19 sudnica. Dakle, kada bi bilo više sudaca na tim predmetima i više sudnica vjerojatno bi ažurnost bila veća. U vezi s tim pitanje koje je bilo postavljeno sa suđenjem u odsutnosti to je pitanje riješeno. Vrhovni sud je u tome zauzeo stav, prema tome to više nije nikakav, nikakva prepreka za vođenje postupaka. Što se tiče toga da nema podataka o predmetima izvanrednih revizija, ne može ni biti jer je to počelo 1.9.2019. i to će biti u izvješću za 2020. Na početku da velim sve ove konstruktivne primjedbe glede sadržaja izvješća odnosno njegove dopunjenosti podacima kojih u ovom trenutku nema ja ću ih usvojiti i u slijedećem izvješću ću ih unijeti. Tako hvala na tim prijedlozima. Što se tiče zastara one su potpuno minoran problem jer je bilo na županijskim sudovima dakle gdje su ozbiljni predmeti samo 3 zastare, a na općinskom su bile 43 kad se uzme 56.000 riješenih predmeta u kaznenim stvarima to je zaista minimalan broj. Što se tiče prijema vježbenika to je u nadležnosti isključivo Ministarstva pravosuđa i tu, na to sudovi nemaju nikakve ovlasti. Također, je to što se tiče kadrova jer je sve vezano za budžet, budžet donosi sabor i raspoređuje na ovaj na razne resore. Što se tiče ažurnosti županijskog suda tu je bio problem da tih podataka nema oni se nalaze na stranici 62 izvješća. U vezi sa suđenjima u vrlo ozbiljnim uskočkim predmetima ja sam više puta predlagao u ovom izvješću to nisam izričito napisao ali sam o tome govorio Ministarstvu pravosuđa, trebalo bi po mom sudu uvesti još dva suda u RH koji bi rasudili u tim predmetima. Nema nikakvog, neću sad imenovati koji bi to bili sudovi, da ne uvredim one koje ne bi imenovao, ali čini mi se da bi mogao na sjeveru Hrvatske biti još jedan sud i negdje na obali još jedan sud koji bi sudio u takvim predmetima i rasteretio ova 4 velika trenutno je li uvjetno rečeno velika suda na tim predmetima. Mislim da za to ne postoje nikakvi razlozi da se to ne učini. Što se tiče objave sudske prakse, to je s jedne strane pitanje novca, a s druge strane pitanje činjenice da prvo, prvostupanjske presude se ne mogu javno objavljivati jer nisu pravomoćne i o tome postoji presuda Upravnog suda koja je to izričito rekla. Što se tiče drugostupanjskih presuda zaista točno je županijski sudovi dostavljaju Vrhovnom sudu one presude koje smatraju značajnima za sudsku praksu i one se objavljuju i mi smo jedan od rijetkih sudova u Europi, mislim na Vrhovni sud koji objavljuje sve svoje odluke. One se nalaze i dostupne su javnosti, naravno pretraživač bi mogao biti jednostavniji, ali ta velika količina presuda upravo njega čini na neki način sporim i teško dostupnim. Ono što smo napravili da smo stanovišta, načelna stanovišta sudskih odjela stavili na posebnu, na posebno mjesto da se lakše pretražuju i ako bi se našlo to su ozbiljni novci da se taj sustav još upotpuni. Samo zbog ilustracije na austrijskom Vrhovnom sudu su nam rekli da oni ni u ludilu neće ovaj uvesti takav sustav da bi unijeli sve presude u sustav. Dakle, različiti su modeli mi smo išli na taj liberalni, dosta liberalni princip i mislim da on je ako bi se, i ja se potpuno slažem da bi drugostupanjske presude morale biti također objavljene upravo zbog ovog što ste vi rekli, a to je da se mogu supstancirano podnositi izvanredne revizije odnosno prijedlozi za reviziju. Što se tiče sudova i korupcije, postoje mehanizmi imovinskih kartica koje su sada još nisu na internetu, ali će biti, one su dostupne svakom tko ih želi dobiti, postoje Etička vijeća koji je broj predmeta na Etičkim vijećima nije problem Etičkih vijeća nego prijava. Dakle, predmeti koji su došli na Etičko vijeće, a podsjećam da svatko može podnijeti prijedlog da li je povrijeđen Kodeks sudačke etike. Zašto tih predmeta nema to treba pitati one koji prijedloge mogu podnositi. I što se tiče suđenja u korupciji predmete pred sudove ne donose sudovi, nego donose državni odvjetnici ili oštećeni kao tužitelji. Što se tiče predmeta kolegice Garac ja zaista nemam tu nikakvih ingerencija. I samo bih spmomenuo da je intencija zakonodavca prilikom pristupa EU bila upravo da se predsjednici sudova isključe iz svih mogućih kadrovskih pitanja. Sjećate se onih izraza o predsjedničkoj oligarhiji itd. Dakle, predsjednici sudova su namjerno zakonodavnim rješenjima isključeni iz pitanja imenovanja sudaca. A što se tiče predsjednika sudova daju samo mišljenje o kandidatima koje ne obvezuje Državno sudbeno vijeće i izbačeni su iz Državnog sudbenog vijeća. Prema tome, takva je situacija. Ona ima i svojih prednosti i svojih mana. Što se tiče percepcije nemojte misliti da ona ne tišti sudove i suce. Ona je vrlo jedan ozbiljan problem i bilo bi dobro kada bi se napravilo jedno istraživanje koje bi se učinilo na sudovima, ne da se ispituju suci ili sudski službenici, nego da se ispituju oni koji su tzv. korisnici sudskih usluga. To je izvješće jedanput napravljeno kada je ministrica pravosuđa bila gospođa Lovrin u pretpristupnim prigovorima i u tim, na tom istraživanju koje je radila neovisna agencija su rezultati puno bolji u percepciji nego što se oni sada prikazuju. To izvješće nikad nije dobilo neku veliku javnu pažnju, možda i zato što su rezultati za javnost neprihvatljivi. Što se tiče izbora predsjednika Vrhovnog suda i preporuke GRECO-a to nemojte mene za to prozivati. Vrhovni sud i opća sjednica i ja osobno smo više puta rekli da predsjednika Vrhovnog suda treba birati suci Vrhovnog suda između sebe možda i na kraće vrijeme, a da se politika iz tog kruga isključi. To se nije učinilo. Postoje i neka druga među rješenja kao na primjer u Sloveniji da sad ne ulazim u komparativne analize, ali u svakom slučaju napravili smo samo jedan korak u toj preporuci GRECO-a ali tu suci bi svakako željeli da se ta preporuka usvoji do kraja. Što se tiče kazni, kazne su zadnja točka u kojoj se po mom sudu može govoriti o ujednačavanju sudske prakse zato što kazna se mora individualizirati i ona ovisi o puno okolnosti koje sudovi ocjenjuju i nema sličnog slučaja, ne mislim istog slučaja da bi se, ima sličnih i ima ali vrlo je to teško ujednačavati. A podaci o kaznama nisu u Izvješću zato što se ona nalazi u statističkom izvješću Statističkog zavoda. Ali ako treba ja to mogu također unijeti i ja se slažem i osobno nisam kazneni sudac, ali mislim da su neke kazne teško objašnjive evo da tako kažem. Što se tiče požurivanja predmeta u građanskim stvarima to rade stranke redovito i onih 5000 i nešto pritužbi se uglavnom odnose na požurivanje zato što su tamo dvije stranke koje su jednako zainteresirane za ishod spora što u kaznenim predmetima nije, da sad ne ulazim u ono svoje pitanje zašto je državno odvjetništvo zatražilo da dostavi i ono svoje podatke. Što se tiče pitanja trajnog praćenja to u predmetima Dragičević i Bačić to je pitanje riješeno. Sudovi su imali posebne odnosno suci koji rade na tim predmetima posebne edukacije i to pitanje kao povreda Europske konvencije više uopće nije aktualno. Što se tiče edukacije mladih kolega savjetnika Škola za suce je upravo počela. Na nju se javilo preko 170 sudskih savjetnika koji polaze jednodnevno jednogodišnju izobrazbu na sudovima. I Zakon o imenovanju sudaca, odnosno Zakon o Državnom sudbenom vijeću je propisao način na koji se suci imenuju. On je tako donesen zato da bi se isključila subjektivnost, odnosno da bi se subjektivnost u izboru svela na najmanju moguću mjeru. Pa sad vidimo da možda u tome imamo i određeni problem. Što se tiče spajanja općinskih i prekršajnih sudova mislim da je to jedna dobra mjera i mislim da bi je trebalo do kraja provesti zato što se mogu bolje, racionalnije koristiti kadrovi u tom prije svega mislim na suce koji se onda mogu rasporedom poslova raspoređivati na one poslove na kojima mogu dati najbolje rezultate. Što se tiče nepravilnosti u e-spisu one su se ticale kasnog unosa određenih podataka. Ja mislim da je to sad potpuno riješeno. Što se tiče uputa Vrhovnog suda one ne mogu postojati in abstracto. Mogu samo biti u odlukama gdje se iznose stanovišta, a kada dva vijeća Vrhovnog suda u istoj stvari imaju različito mišljenje, odnosno različitog pravnog stajališta onda odjel ujednačava tu sudsku praksu i kako sam rekao ta mišljenja se objavljuju. I što se tiče broja sudova to je zaista pitanje zakonodavne vlasti. Sucima nije u interesu da ima manje sudova. Sucima je u interesu da ima više sudova. Evo mislim da sam na sva ključna pitanja djelomično odgovorio. Ako nešto nisam, ispričavam se i mogu uvijek na to posebno odgovoriti. Hvala vam lijepa.
Da, ostanite. Imamo još dvije replike. Replika gospođe Sandre Benčić.
Zahvaljujem se. Evo poštovani predsjedniče hvala vam na odgovorima koje smo dobili. Mene zanima jer još uvijek nisam dobila taj konkretan odgovor na pitanje koje sam postavila, na koje ste odgovorili da s obzirom da vam je SOA rekla da nije tako navela u izvješću o korumpiranosti sudaca, ne niste ništa poduzimali međutim u čak javnim izvješćima SOA s tim ovo nije bilo javno nego ono koje ide DORH-u i USKOK-u, al čak u javnim izvješćima SOA-e 2016. godine navodi se korupcija i kao sigurnosni rizik i navodi se isto tako da su osobito zabrinjavajući pokušaji korupcije unutar pravosuđa. To su rečenice koje pišu u njihovim izvještajima. Zato mene interesira šta je konkretno napravljeno u proteklih godinu dana na jačanju sustava unutarnjeg detektiranja sigurnosnih rizika vezanih za korupciju unutar sudstva. I zanima me kako se tretira sigurnosni rizik ili sigurnosne smetnje kao što je bilo u slučaju sutkinje Garac pri izboru sudaca ili njihovom napredovanju.
Hvala. Odgovor.
Svaki sudac prilikom imenovanja, kada je imenovan, odlukom Državnog sudbenog vijeća mora proći dvije provjere. Jedna je psihološka provjera, a druga je sigurnosna provjera i dok sigurnosna provjera ne prođe ne stupa na dužnost, to je …/nerazumljivo/… a što se tiče ovih 20 famoznih, ja imam mislim izjava je načelnika odnosno voditelja SOA-e da je to, da to nije rečeno da su 20 sudaca sigurnosni rizik. Što se tiče korupcije to je stvar istražnih organa i svaki sudac koji je do sada bio doveden pred sud o predmetima koji su u registru koruptivnih dijela, vođeni su postupci i neki su osuđeni na vrlo ozbiljne kazne.
I psihološko …/nerazumljivo/… jel da?
Molim?
I psihološka je obavezujuća, psiholog bit.
Da, da i psihološka.
Je dobro je. Gospođa Orešković ima drugu repliku.
Uvaženi predsjedniče Vrhovnog suda, dakle vi ste dužni izvješće podnositi Hrvatskom saboru i ništa ne znači što ste vi predlagali ili niste predlagali u Ministarstvu pravosuđa i išli tamo na nekakve sastanke. Ako ste išli na nekakve sastanke i to ste trebali u izvješću navesti, a niste. Drugo što se tiče imovinskih kartica sudaca, tu ponavljate istu mantru kao i gospodin Bošnjaković. Neprihvatljivo je zbog čega se već 2 godine sa njihovom javnom objavom oteže. Jasno je da nije vaš odgovor zadovoljavajući mogu se dobiti na zahtjev, ne one trebaju biti javno dostupne putem weba. I treća stvar ako vas se opetovano u nekoliko navrata pitalo da pojasnite taj dopis DORH-u onda vi ne možete odgovoriti ne bih sada o tome, nego trebate dati jasno obrazloženje čemu je to služilo i zašto te iste podatke niste mogli dobiti kroz sustav interne kontrole.
Odgovor izvolite.
Što se tiče objave imovinskih kartica to je u nadležnosti DSV-a moja je obaveza bila samo da je podnesem i mislim da su svi suci podnijeli svoje imovinske kartice. Prema tome predsjednika Vrhovnog suca i opće suce pitati o tome zašto one nisu na webu ja, to je mislim kriva adresa. Što se tiče, oprostite šta je ono drugo bilo?
Dopis DORH-a, bit ću zadovoljna ako samo to pojasnite.
Intencija je dvije, prva da se usporede podaci sa onim što imaju sudovi sa onim što ima DORH i da se na temelju usporedbe tih podataka vidi da li postoji problem sporosti kaznenog sudovanja i u kojim to predmetima upravo zato što se kroz zadnje vrijeme pokazalo da postoji problem u brzini vođenja sudskim postupaka u kaznenoj grani sudovanja. I ništa drugo.
Hvala lijepa gospodin Sessa slobodni ste [[Upadica: Hvala vama]] Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti i kao što je jutros najavljeno sutra nastavljamo s radom u 9 i 30 sa izjašnjavanjem o amandmanima, glasovanje će biti u 12 sati. Lijepo spavajte i po mogućnosti lijepo i sanjajte. SJEDNICA PREKINUTA U 20,08 SATI.