Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani građani. Da borba u Hrvatskom saboru i na političkoj sceni ima smisla iako stranka Promijenimo Hrvatsku i ja kao zastupnik nismo članovi Vlade pokazuje jedno istraživanje i praksa o tome koju smo proveli, naš Odbor za financije i gospodarstvo, a riječ je o tome da je došlo do pravog preporoda kune i to prije svega u zaduživanju građana. Moram priznati da me to prilično iznenadilo jer je malo tko očekivao da će proteklih pet godina kuna kao nacionalna valuta doživjeti tako snažan preporod glede njenog korištenja. O čemu se radi? Kuna je 2014. godine ukupnim kreditima banaka sudjelovala samo sa 26%, pazite, sekundarna valuta u monetarnom sustavu, a sredinom 2019. njen udjel je porastao na 42% znači u pet godina. U isto vrijeme udjel deviznih kredita u ukupnim kreditima u koje se ubrajaju i oni s valutnom klauzulom pao je sa 74% na 58%. znači ovdje je došlo do drastične promjene ponašanja građana prije svega u zaduživanju u određenoj valuti. Kako to izgleda u apsolutnim iznosima? U apsolutnim iznosima ukupni kunski krediti banaka su 2014. iznosili 74 milijarde kuna, a u travnju 2019. čak 107 milijardi kuna što je rast od 44%. Ali u istom razdoblju devizni krediti su pali sa 206 na 145 milijardi kuna, znači drastičan pad. Posebno treba naglasiti da se građani najviše boje kredita kunskih uz valutnu klauzulu i mi smo vidjeli te scene, posebno u slučaju Franak i taj iznos kredita uz valutnu klauzulu smanjio sa 156 milijardi na 121 milijardu kuna. Posebno je to vidljivo u segmentu stambenih kredita, pa recimo 2014. godine kunski stambeni krediti su iznosili 35 milijardi kuna, a u travnju 2019. vidite čak 67 milijardi kuna, oni su se skoro udvostručili. Dok su u isto vrijeme devizni stambeni krediti pali sa 91 milijarde na 60 milijardi kuna. Vidite, ovakvu analizu niste mogli u medijima niti čuti ni vidjeti, niti iz HNB-a. Zato? Jer je očito sada potpuno jasno da povećanje upotrebe kune u optjecaju, zaduživanju, smeta onima koji žele što prije uvesti EUR-o i zato propaganda se povećava proteklih tjedana i mjeseci. Međutim, jedini sektor koji forsira dalje zaduživanje uzaludnu klauzulu je zamislite tko, država. Njoj su takvi krediti, njoj su takvi krediti sa 12,6 milijardi u 2014. narasli na 22,4 milijarde kuna. Dakle, država, Ministarstvo financija i ova Vlada primarno podrivaju, narušavaju, monetarni suverenitet zemlje i povjerenje u kunu. Stranka promijenimo Hrvatsku neće odustati od ideje koju stalno već komuniciramo da ćemo dolaskom na vlast voljom građana odmah ukinuti valutnu klauzulu, a vama građani poručujem, ono što stalno govorim, budite mudri, zadužujte se isključivo u kunama, zašto, jer u kunama primate plaću i to je zdravo seljačka logika koja je točna, znači koju ne može nitko pobit. Što još treba reći, znači ova pojava nije bila očekivana, zašto, jer se kuna svih proteklih godina, ona se potiskivala iz upotrebe, provodio se koncept potpune erotizacije da se što prije uvede EUR-o, međutim taj plan je potpuno propao, kada, nastupom financijske krize 2008.g. jer se tada vidjelo da zemlje koje su uvele EUR-o, a imaju slabe ekonomije poput Grčke, da one najviše stradavaju. Prema tome, naš narod je pametan, sve ankete govore da ne žele građani uvođenje EUR-a brzo, mi uopće nismo spremni, moramo se realno pripremiti i u tom smislu, znači mi se zalažemo za monetarnu reformu čiji je glavni cilj drastično povećanje, sveobuhvatno povećanje upotrebe kune. Dakle, ovo je jedna radosna vijest i mi ćemo na tome nastaviti. I na kraju poštovani g. predsjedniče HS prije, u prosjeku 7. mjeseci čekam odgovore na 4-5 zastupničkih pitanja, vi ste ih potpisali [[Upadica: Hvala]] , posebnog nema odgovora, vi dakle ste odgovorni, bojkotirate našu komunikaciju [[Upadica: Hvala lijepa]] istinu koju možemo prenijeti građanima. Hvala.
Prelazimo na slijedeće stajalište, u ime nezavisnih, poštovani kolega Ivan Lovrinović.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, poštovani građani koji nas pratite, vidite jutros sam bio i ljut i tužan kad sam pročitao da nafta koja je desetljećima tekla sa naših crpilišta prema Sisku, rafineriji, od danas više ne teče tamo, nego preko naftovoda JANAF prema Mađarskoj da bi se tamo prerađivala. Kao što vidite poštovani građani, politika ove Vlade da uništava i ono malo industrije u RH nastavlja se i zato, izjavio sam neki dan da je Andrej Plenković najopasniji premijer koji je do sad vodio RH, a to ćemo osjetiti i vidjeti tek u godinama koje dolaze. No danas želim nešto drugo, o nečemu drugom govoriti, vidite u ovoj instituciji svake godine sve javne institucije podnose izvještaj o radu samo jedna institucija nije podnijela svoj izvještaj iz 2016. godine, zamislite. Vi se sada sigurno pitate jel to Ustavni sud, jel to Vrhovni sud, jeli to HBOR, jeli to HNB, jel to ono znate samo jedna institucija nije podnijela izvještaj za 2016. godinu. A znate kada netko ne podnese izvještaj za 2016., a zna se kako ide procedura, to treba prvo doći na Vladu pa Vlada da svoje mišljenje, a onda dođe u Sabor. Onda se mi građani pitamo kakvi su to motivi doveli ovu Vladu da kaže nećemo poslati ovaj izvještaj u Hrvatski sabor. Koja je to institucija? Vidite, riječ je o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih institucija, skraćenica HANFA. Zašto iz 2016. godine izvještaj HANFA-e nije došao pred nas, posebno pitam vas zastupnici HDZ-a ove koalicije jer premijer Plenković promiče praksu jednog pravog europejca, kulturnog, transparentnog kako da je njemu promaklo da taj izvještaj ne pošalje nama, a da mi onda o tome raspravljamo? E pa vidite zašto, sve je vezano za mjenice bez pokrića i sustav Agrokor. Mi smo vidjeli prije 2, 3 mjeseca da je USKOK podnio kaznu prijavu protiv 13 tvrtki jer su izdali svi skupa sudjele u tom petljanju sa mjenicama bez pokrića, 3070 mjenica bez pokrića. A čekajte, pa nisu samo ta poduzeća sudjelovala u tom poslu, a gdje je bila HANFA? HANFA je stožerna institucija za nadzor upravo tih poslova gdje su se te mjenice bez pokrića koje emitirao Agrokor svojim dobavljačima, a onda su dobavljači znajući da nisu isporučili robu te fiktivne račune i mjenice diskontirali odnosno prodavali faktoring društvima, a sva su ta faktoring društva u vlasništvu banaka u Hrvatskoj. Zanimljivo je ovdje napomenuti da je Ministarstvo financija odbilo taj izvještaj vidite za 2016. godinu. Pa kako da predsjednik Vlade Plenković svoga ministra Marića nije htio pustiti da govori što piše u tom izvještaju vidite. Pa poštovani potpredsjedniče Sabora vi vodite ovu sjednicu, molim vas zamolite predsjednika Vlade da nam pošalje taj izvještaj za 2016. godinu, da raspravimo šta tamo piše jer je tamo očito ogroman kriminal, riječ je o ogromnom kriminalu. Ali on se ne smije završiti samo na ovih 13 kompanija koje su u tome sudjelovale već prije svega na onima koji su zaduženi za nadzor određenih institucija, a to je Hrvatska agencija za nadzor financijske institucije. Očekujemo pojavu tog izvještaja konačno, ja vas kolegice i kolege zastupnici molim da me podržite u tome da dođemo do tog izvještaja, da dođe ovdje da ga raspravimo. I na kraju samo da kažem još jednu stvar o državnom proračunu u njemu će stradati najviše umirovljenici. Oni su devedesete godine imali 75% prosječne mirovine odnosno na prosječnu plaću, danas imaju duplo manje 38% u odnosu na prosječnu plaću. Oni su žrtve, oni su preneseni na žrtvenik proteklih vlada i platili su ceh. Ljudi i stranke koji su ih predstavljali do sada, predstavljali su u stvari sebe i treba dragi umirovljenici oni vas trebaju samo kada su izbori. Budimo pametni, razmišljajmo o budućnosti naše djece. Kada budu dragi građani sljedeći izbori, izađimo masovno i konačno se obračunajmo sa onima koji su nas upropastili, dajmo podršku onima koji će okrenuti Hrvatsku u pravom smjeru. Hvala.
Zahvaljujem.
Prva točka je: - Prijedlog zakona o obalnoj straži Republike Hrvatske, prvo čitanje, P.Z. br. 755; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obranu, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Molio bih predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Tomislav Ivić, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Nakon donošenja Strategije nacionalne sigurnosti, Zakona o sustavu domovinske sigurnosti kojim je taj sustav formalno i uspostavljen a nakon 12 godina od primjene Zakona o obalnoj straži RH utvrđena je potreba za donošenjem novog zakona s namjerom daljnjeg razvoja obalne straže RH. Hrvatska vojska uz temeljnu misiju i zadaću zaštite suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti RH obrane RH i saveznika misije sudjelovanja u operacijama, odgovara na krize u inozemstvu, sudjelovanje u mjerama izgradnje sigurnosti i povjerenja pruža potporu civilnim institucijama u zaštiti prava interesa RH na moru, gašenju požara otvorenog prostora, u poplavama, traganju i spašavanju na kopnu i moru, medicinskom prevoženju kao i drugim situacijama na način primjeren vrsti i razini ugroze i okolnostima u kojima se aktivnosti provode. Korištenje sposobnosti hrvatske vojske u potpori civilnim institucijama i djelovanju u sinergiji s drugim tijelima potvrđuje se kao potreba visoko vrijedna i društveno poželjna zadaća te kao jedan od racionalnih i učinkovitih oblika korištenja državnih resursa u slučajevima prirodnih nesreća, epidemija, narušavanja energetske i kibernetičke sigurnosti, ugrožavanja prirodnog okoliša, tehnoloških katastrofa ali i drugih brzorastućih kriza, uporaba oružja masovnog uništenja i hibridnih prijetnji. Mora, podmorje i morsko dno posebno su važni za gospodarski razvoj RH, stoga se pozornost usmjerava na održivo gospodarenje i zaštitu bogatstva koja se nalaze u morskim područjima nad kojima RH ima suverenitet, suverena prava i jurisdikciju. Kao što je istaknuto, nakon 12 godina od donošenja Zakona o Obalnoj straži RH i njegove primjene postoji potreba za donošenjem novog zakona radi daljnjeg razvoja Obalne straže RH. Obalna straža RH organizacijski se oslanja na raspoložive kapacitete Hrvatske ratne mornarice. Uglavnom se to odnosi na iskoristivost ljudskog potencijala obučenih kapaciteta te potpunu logističku potporu provedbe svih aktivnosti. Primarna zadaća obalne straže je nadzor i zaštita suverenih prava i interesa te provedba jurisdikcije RH u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu i otvorenom moru, a u teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama obalna straža pruža potporu našim državnim tijelima u nadzoru i zaštiti prava i interesa RH na moru. Cilj ovog zakona je definiranje poslova obalne straže i ovlasti ovlaštenih osoba, regulirati sva pitanja vezana za funkcioniranje obalne straže. Predloženi zakon uređuje postupanja vezano uz nadzor morskog ribarstva, nadzor sigurnosti plovidbe, zaštitu morskog okoliša, zaštitu prirode i kulturne baštine. Zakonom se iscrpno propisuju ovlasti ovlaštenih osoba obalne straže koje su u odnosu na važeći zakon stupnjevane po kategorijama. Novina ovog zakona je u tome što se utvrđuju uvjeti za davanje ovlasti ovlaštenim osobama obalne straže za obavljanje inspekcijskih poslova na moru u pojedinim upravnim područjima. Smatramo da će to pridonijeti jačanju sigurnosti i zaštiti interesa RH na moru. Kao mjera unapređenja stanja sigurnosti i zaštite morskog prostora, sukladno zadaćama sustava domovinske sigurnosti predloženi zakon prepoznaje i ulogu središnje koordinacije, njezina stručnog tijela i područnih jedinica kao tijela nadležnih za koordinaciju rada u nadzoru i zaštiti interesa RH na moru. Zaključno, predloženi zakon predstavlja daljnje unapređenje u izgradnji sustava domovinske sigurnosti i obavljanju poslova obalne straže te ojačanje suradnje i koordinacija rada nadležnih državnih tijela na moru. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH. Predlažem da podržite Prijedlog zakona o Obalnoj straži RH. Hvala lijepo.
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Predsjedniče, kolegice i kolege. Tražim stanku u ime kluba MOST-a od 10 minuta. Kada govorimo o Zakonu o Obalnoj straži onda moramo postaviti brojna pitanja na koja nije dao predlagatelj odgovore u koliko je slučajeva postupala obalna straža i utvrđena sumnja na kaznena djela, koji su to prekršaji, kakvi su to prekršaji jer smo svjedoci da nama talijanski ribari, cijelom narodu, obalnoj straži, hrvatskoj vojsci, policiji držu srednji prst i da izlovljavaju ribu kako god žele na štetu RH, a poglavito svih ribara. MOST nezavisnih lista je predlagao da se proglasi isključivi gospodarski pojas i to je zaštita naših teritorijalnih voda. Mi u ovome slučaju imamo nezaštićene 25 tisuća kvadratnih kilometara našega mora. Europska komisija 2013. u svome izvješću kaže da Hrvatska godišnje gubi 170 do 270 milijuna eura, što znači da je Hrvatska izgubila 28 milijardi kuna od 2000. godine, a kada to pogledamo to vam je 12 Peljeških mostova. Zbog čega ne smijete proglasiti isključivi gospodarski pojas? MOST je opet dao u proceduru da zaštitimo svoje more, svoje vode. To je naša obaveza jer 28 milijardi kuna dosadašnjih šteta je ogromna šteta. I sada vam je taj zakon u proceduri, ako vam je problem što je to MOST-ov uvaženi tajniče zakon, vi ga predložite i zaštitimo naše teritorijalne vode. To je naše pravo, međunarodno pravo, imamo tu obavezu napraviti prema našim građanima, a ne terorizirati naše ribare, a dodvoravati se fašistu Tajaniu isključivo da bi se napredovali u europskim tijelima. Hvala lijepo.
Hvala vam. Stanka će biti odobrena. Javio se kolega Zekanović.
Također tražim stanku od 10 minuta radi dodatnih konzultacija vezano za ovaj zakon. Razlog je zato što državni tajnik u jednom kratkom obraćanju ovdje nije niti jednom riječju rekao koji su konkretno poslovi obalne straže, zapravo ključni posao nije rekao, a to je pod brojem jedan u samom članku 5. zakona, „nadzor i zaštita suverenih prava RH u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu i epikontinentalnom pojasu RH“, dakle u pojasu koji nije proglašen. Dakle, kako mi možemo uopće nešto štititi kad uopće nismo iskoristili svoje međunarodno pravo, pravo prema međunarodnom pomorskom zakonu, prema znači jednoj dobroj praksi u svijetu, da zaštitimo ono što je naše, tako da zbog tog razloga ja smatram da je ovaj pristup jedan nesuverenistički pristup kojeg vi imate, vi ste naglasili ovdje tri puta suverenost, a upravo pristup vaše Vlade znači je nesuverenistički jer se preko 23000 km2 našeg teritorija dalo, poklonilo na iskorištavanje, reću na uzurpiranje susjedima, ovdje prije svega mislim na Italiju, ali naravno mislim i na Sloveniju. Zapravo apsolutno je i smiješno je da smo mi zabranili ribolov svim onim ribaricama koje nisu iz EU, kao da nam Filipinci ili Indijci dolaze ovdje ribariti, a sami znamo da isključivo imamo problem sa talijanskim kočarima. Stoga znači tražim stanku da bi se dodatno konzultirali vezano uz ovaj zakon.
Odobrava se stanka, javlja se i kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a također tražim stanku od 10 minuta kako bi se još dodatno konzultirali oko Zakona o obalnoj straži. Prije toga želim reći da sam kao voditelj vladine radne skupine 2006., '07. i '08.g. pripremao Zakon o obalnoj straži, a potreba osnivanja obalne straže u RH bila je kao odgovor na proglašenje zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa. Naime, proglašenjem zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa RH dobila je još oko 30 000 km2 koje je trebala kontrolirati. Naime, netočno je ono što čujem od kolega iz oporbe da RH nije zaštitila svoj dio Jadrana, do polovine Jadrana, od granice teritorijalnog mora tj. zaštićeni ekološko ribolovni pojas i njegovim proglašenjem preuzete su sve važne sastojnice gospodarskog pojasa, posebno u dijelu koji se odnosi na ekologiju i na ribolov, zato se i on zove zaštićeni ekološko ribolovni pojas i na taj način smo tada proglašavajući taj zaštićeni ekološko ribolovni pojas, on, njega proglasili i prijavili UN-u, a s druge strane smo ga suspendirali na države članice EU. Ono što želim reći da sve sastavnice gospodarskog pojasa ima i ekološko ribolovni, zaštićeno ekološko ribolovni pojas. Da je gospodarski pojas tada bio proglašen, danas bi se na Jadranu u dijelu zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa ista politika u dijelu zaštite ribolovnog fonda provodila kao što se provodi sa zaštićenim ekološkim ribolovnim pojasom. Prema tome, nema nikakve razlike i dalje se zaštićeni ekološki ribolovni pojas ne bi odnosio na države članice EU, pa i mene g. državni tajniče interesira da nam date podatke koliko je puta ribarska inspekcija RH intervenirala zajedno sa obalnom stražom [[Upadica: Hvala vam]] kad je u pitanju kršenje propisa zajedničke [[Upadica: Hvala kolega Bačić]] europske ribarske politike.
Dobro, stanku ćemo imati do 10,45 sati i onda nastavljamo sa replikama, ima ih 10. STANKA U 10,31 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,49 SATI]] Nastavljamo s radom, idemo sa replikama. Prvi je kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, nismo dobili brojne odgovore a ja sam im postavio pitanje u ime kluba u stanci koji su najčešći prekršaji i kaznena djela u ZERP-u i da li imamo mi dovoljno uopće sada u ovome trenutku i da li uopće mi kontroliramo bilo što, međutim ja ću opet još jednom ponoviti. Hrvatska ima pravo proglasiti isključivi gospodarski pojas po međunarodnom pravu i to je jedino šta možemo. Sada smo punopravna članica. Ja razumijem da ste se morali dodvoravati uvaženi tajniče za vrijeme Sanadera Carli Del Ponte jer bio je pritisak da moramo uhititi sve generale i da ne smijemo proglasiti isključivi gospodarski pojas. Ali sad ne razumijem zbog čega ne prihvatite MOST-ov prijedlog proglašenja isključivog gospodarskog pojasa da zaštitimo naš riblji fond. I onda obalna straža ima smisla. Ovako, nekontrolirani dijelovi mora a mi živimo od turizma i zbog ekološke i flore i faune, mi ćemo jednostavno uništiti to. Imajte snage, proglasimo isključivi gospodarski pojas, to je obaveza ovoga Doma. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Ja mogu poštovani gospodine Bulj odgovoriti na ovo pitanje koje ste postavili vezano za broj nadzora i slično što se odnosi na obalnu stražu i podatke koje smo uspjeli prikupiti u ovoj pauzi. Dakle, u području plovidbe bilo je 25 nadzora. U području ZERP-a 25 isto nadzora, nadzor izlova ribe 232, sportski ribolov 93, nadzor ribarskog alata 21 i nadzor područja spužvi koralja 7. Dakle iz ovog se vidi da obalna straža ima brojne aktivnosti kada je u pitanju primjena ovog Zakona o obalnoj straži i drugih propisa za koje je zadužena obalna straža bilo nadzorom, bilo inspekcijom ili sličnim aktivnostima.
Druga replika, kolega Grmoja, izvolite.
Iz ovog izvješća sasvim je znači, Izvješća o konzultacijama o zaštiti interesa RH na Jadranskom moru kojeg je Vlada sastavila na zahtjev MOST-a da se proglasi isključivi gospodarski pojas, sasvim je jasno da Hrvatska trenutno nema dovoljno ljudi i nema dovoljno brodova, znači za nadzor mora a nema ni za stalnu prisutnost u ZERP-u. Pa nama talijanski ribari love kod Dugog otoka, oni ulaze u naše teritorijalno more a da ne govorimo o ZERP-u. A kolega Bulj vam je iznio jedan frapantan podatak da smo mi od 2000. godine, ako uzmemo ovo izvješće Europske komisije gdje se govori o nekih 172 milijuna eura godišnje koje gubimo, najviše zbog turizma, znači da smo izgubili preko 20 milijardi kuna. Zamislite kakvu smo, državni tajniče mogli imati opremljenu obalnu stražu sa tim novcem. Tu je vaša odgovornost i odgovornost svih onih prije vas.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Ja moram reći da u posljednjih nekoliko godina puno je učinjeno na upravo opremanju obalne straže. Vi sigurno znate, je li tako, da je isporučeni prvi brod, novi brod za obalnu stražu koji je prošao sve faze ispitivanja. Preostaje još ugovoriti izgradnju 4 broda obalne straže dakle ukupno nova flota od 5 brodova obalne straže, naravno sa tim brodovima i funkcija obalne straže će biti dignuta na jednu puno višu razinu i sve ovo onda o čemu ste vi govorili u postupku kontrole će uistinu biti i moguće.
Treća replika kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, vi ste rekli dakle u svom izlaganju da za ovaj zakon ne treba sredstva dodatna u državnom proračunu i sada ste kolegi Nikoli Grmoji rekli da je Hrvatska obalna straža dobro opremljena. Ja mislim da tu možemo napraviti pomak. A reći ću vam i kako zapravo možemo iznaći nova sredstva za Hrvatsku obalnu stražu. I to je ujedno moje pitanje vama. Dakle talijanske ribarice koje su lovile u Jadranskom moru po našim informacijama kažnjene su sa 40 tisuća kuna. Dakle, da li vi mislite da li je ta kazna motivirajuća ili demotivirajuća za daljnje ribarnice koje će loviti u hrvatskom Jadranu? Ja mislim da je ta kazna sramotno mala, da kazne moraju biti puno veće da više talijanskim ribaricama ne padne na pamet da love u našem moru i to ćemo onda sa dodatnim tim novcima opremiti našu Hrvatsku obalnu stražu.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Dakle, činjenica je da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državno proračunu, odnosno u proračunu Ministarstva obrane jer obalna straža postoji i danas, postoje i ljudi koji primaju svoje plaće, postoje sredstva, je li tako, postoje i svi, sredstva za sve troškove. Činjenica je, ono što sam rekao u odgovoru, gospodinu Grmoji, da je potrebno dodatna sredstva za opremanje je li tako s novim sredstvima. Tu mislim na brodove i to su sredstva koja će sigurno biti osigurana u proračunima RH i Ministarstva obrane u idućim godinama. Što se tiče visina kazne tu nije naravno nadležnost Ministarstva obrane i obalne straže. Obalna straža je ta koja provodi i kontrolira provedbu propisa. A je li neka kazna dovoljno visoka ili nije nije moja stvar da komentiram.
Hvala vam. Kolega Bačić, Ante ovog puta, Ante, Ante, izvoli.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče. Moja replika je isto trebala biti u smjeru opremanja, pošto normalno svi se možemo složiti da je nakon 12 godina itekako bilo potrebno novi Zakon o obalnoj straži mislim da je opremljenost glavno pitanje s kojim se moramo nositi, treba napomenut ovu upravo i modernizaciju postojećih brodova za što je Ministarstvo obrane izdvojilo sredstvo jel brodovi Ministarstva poljoprivrede koji će se koristiti za obalnu stražu, al evo nadogradit ću pitanje samo uz opremljenost važan segment Hrvatske ratne mornarice koja pruža obalne straže i kadrovi, ali bitno je i zanima me vezano za transformaciju visokog učilišta vojnoga u sveučilište jer to je bitan i glavni rasadnik budućih pomorskih časnika, pa što se radi po tom pitanju tj. kada će sveučilište ući u vojna, vojna djelovanja?
Izvolite odgovor.
Slažem da su kadrovi ključan ovaj element cjelokupnog sustava, uostalom zbog toga obalna straža i je pri Hrvatskoj ratnoj mornarici jer Hrvatska ratna mornarica, činjenica je, raspolaže i kadrovima i sredstvima da bi obalna straža uopće mogla obavljati svoju zadaću. Vi znate da je ustanovljen Studij pomorstva u Splitu sa daljnjom transformacijom Hrvatskog vojnog učilišta se ide i ono će uskoro u dogledno vrijeme biti Sveučilište za obranu i nacionalnu sigurnost.
Sada je na redu kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, ja doista vjerujem da vi i s ovim zakonom i svojim radom želite najbolje ić u smjeru jačanja obalne straže. Međutim, okolnosti u kojima se RH nalazi idu sasvim protiv vas odnosno protiv cijele RH, moramo reći hrvatskoj javnosti da je način na koji je ZERP proglašen, pa je odgođen, pa je, pa su isključene zemlje članice EU, potpuno smiješan i time RH pokazuje u stvari neodgovornost, nesuverenost, nekompetentnost. Najbolja slika toga je srednji prst ribara koji je uhvaćen, dakle u teritorijalnoj vodi, dakle u teritorijalnom moru RH, stoga jedini je način da se sve ovo skupa dovede u red je proglašenje IGP-a gdje bi konačno mogli ovoj stvari pristupiti suvislo [[Upadica: Hvala]] kako tome i dolikuje.
Želite li odgovor? Ne. Onda idemo na 6.-tu repliku, kolega Glasnović izvolite.
Poštovane kolege, brodski promet je šesti najveći zagađivač globalni, imate puštanje balasta tamo u srednjem Jadranu, imate, nedavno je bio taj samit balkanski u Bukarest i prošle godine snimljeno iz satelita, satelitske snimke imamo 6 mrlja u našem ZERP-u, imamo u srednjem Jadranu 108 km jedna mrlja, prošle godine je snimljena, šta radi po tom pitanju, kakva je naša suradnja sa ovim drugim institucijama, međunarodnim institucijama kao npr. međunarodne institucije za, za očuvanje ekologije na moru itd., sa Slovenijom, Italijom, baca se svakodnevno u sjeverni Jadran otpad, da ne govorim ovde o komunalnom otpadu koji je isplivao ovde od Albanije itd., mi govorimo ovde o visokoj strategiji, kibernetičkim napadima, a ne možemo uopće zaustavit curenje govana, oprostite izraz, iz septičkih jama u Jadran i bacanje madraca i bicikla, kakva je to izvedba, loša priprema, loša izvedba [[Upadica: Zahvaljujem…]] gdje su kazne?
…vrijeme je isteklo. Nema odgovora, kolega Bačić, ovog puta Branko, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. g. Državni tajniče, obalna straža RH osnovana je prvenstveno iz razloga kako bi se uskladilo djelovanje na moru svih tijela, središnjih tijela državne vlasti u nadzoru i kontroli zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa. U tom smislu znam da je bio projekt obnove flote obalne straže i kako bi obalna straža mogla ispuniti zadaću koja joj je dana to da vrši nadzor zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa, držim da je iznimno važno da se taj projekt nastavi i da se kroz mogućnost angažiranja domaće brodograđevne struke priđe realizaciji tog vrlo važnog projekta. Naime, osim naše dobre volje, osim onoga svega što radimo, osim brojnih plovila koja, koja, koja su i u okviru Hrvatske ratne mornarice i u okviru obalne traže i u okviru MUP-a i u okviru Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture, dakle nužno je [[Upadica: Zahvaljujem]] da obalna straža u cijelosti se tim dijelom skrbi. Hvala.
Odgovor, poštovani državni tajnik Ivić, izvolite.
Slažem se kolega Bačić, činjenica jel tako da je započet projekt opremanja obalne straže sa 5 brodova, obalnih ophodnih brodova, prvi brod je isporučen, nastavlja se i sa realizacijom opremanje sa dodatna 4 jel tako, dakle u dogledno vrijeme obalna straža RH će imati 5 novih obalno ophodnih brodova da bi mogla provoditi sve one zadaće koje su predviđene zakonom u kontroli zakona i propisa koji vrijede jel tako na moru.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS. Žao mi je što uvažene saborske kolege iz oporbe zanemaruju i zaboravljaju činjenicu kada smo govorili o Zakonu o sustavu domovinske sigurnosti koji je proizašao temeljem strategije i nacionalne sigurnosti, pa smo rekli da ćemo ići na izmjene Zakona o obalnoj straži. Međutim, ovdje treba napomenuti zbog javnosti dvije stvari, dakle obalna straža i pomorska policija. Korištenje zajedničkog radarskog sustava odnosno različitih nadzora, pomorske policije zbog unutarnjih vanjskih voda i otvorenog mora i s druge strane ovo što ste rekli vezano za obalnu stražu. Međutim, prijedlogom ovoga zakona obalna straža zapravo dobiva određene, određene ovlasti vezano za provođenje upravnih, određenih upravnih područja, pogotovo vezano za poljoprivredu. Znači li to da će oni imati i ljude sa sobom u obalnoj straži iz Ministarstva poljoprivrede ili će baš oni imati ovlasti za pojedina upravna područja [[Upadica: Zahvaljujem]] [[Govornik se ne razumije]] ?
Zahvaljujem. Odgovor državni tajnik Ivić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa obalna straža će imati ovlasti za određene nadzore inspekcije jel tako i svi djelatnici obalne straže moraju proći jel tako i tečajeve i sve i dobiti certifikate da bi uopće mogli jel tako obavljati nadzor i inspekciju.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite kolega.
Poštovani državni tajniče. Nisam čuo maloprije vaš komentar, pa vas sada pozivam ako imate volje da mi komentirate s obzirom da su poslovi prema članku 5. ovog zakona obalne straže nadzor i zaštita suverenih prava RH u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu, a Hrvatska nije jedna od 141 zemlje koja je proglasila gospodarski pojas Hrvatska ga nije proglasila kao što ga nije proglasila Mađarska ili Švicarska, s tim da Mađarska i Švicarska mora nemaju. Zanima me vaš stav o proglašenju gospodarskog pojasa i zapravo neučinkovitosti uopće funkcioniranja obalne straže s obzirom da nemamo do kraja proglašen zaštićeni ekološko-ribolovni pojas, a gospodarski pojas nemamo uopće. Znači želim čuti vaš stav kao državnog tajnika u ministarstvu.
Zahvaljujem. Odgovor državni tajnik Ivić.
Hvala lijepo. Gospodine Zekanović, ja sam rekao što je prošloj godini obalna straža radila u kontroli nadzora za što je ovlaštena, to je ZERP i to je otvoreno more i da je bio nadzor kada je u pitanju područje plovidbe 25 nadzora o ZERP-u, 25 nadzora, nadzor izlova ribe 226, sportski ribolov 93, nadzor ribolovnog alata 21, nadzor područja spužvi i koralja 7, dakle iz ovoga se vidi koje su to bile aktivnosti obalne straže u prošloj godini. Moj stave oko ZERP-a u ovom trenutku uopće nije bitan.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Da, treba nam ovaj zakon, treba nam obalna straža i moramo štititi svoje granice i lijepo ste rekli održivo gospodariti našim resursom morem, ali to ne ide bez sredstava. I zato je čudno da vi kažete da za provedbu ovog zakona ne treba dodatna sredstva jer ukoliko ne ulažemo ne samo u brodove nego ukoliko ne ulažemo u ljude i drugu opremu od video nadzora, dronova i slično nećemo moći štititi svoje granice, a dokaz za to je da imamo česte prijave naših ribara i stanovnika da imamo neovlaštenih ispuštanja otpadnih voda, bacanje smeća sa brodova i kada se napravi dojava da nadležne službe ne iziđu jer nemaju navodno goriva za gliser. Pa ako ne ulažete u opremu i ljude onda nemamo ni čuvanja granice. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor državni tajnik Ivić.
Ja sam kolega rekao da nisu potrebna dodatna sredstva jer ona su osigurana u državnom proračunu odnosno na razinu Ministarstva obrane i za ovu godinu i za iduću godinu i kada su u pitanju ljudi, njihova obuka, ali isto tako kada su u pitanju sredstva. Pa su tako i u ovoj godini predviđena sredstva za obalni ophodni brod i u idućoj godini su predviđena i u idućim godinama su predviđena sredstva za opremanje flote. Dakle ne trebaju dodatna sredstva, to je sve u granicama onoga što je planirano i na šta možemo računati.
Zahvaljujem državnom tajniku. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite kolega.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolegice i kolege. Ja bih samo prije početka rasprave nešto rekao kolegi Bačiću. Kolega Bačiću nije opremanje obalne straže vaša dobra volja, to je obveza svake vlade. Rekli ste da je to dobra volja, nije to nikakva dobra volja, to je obveza svake hrvatske vlade. A sada o samom zakonu. Osobito mi je zadovoljstvo sudjelovati danas u ovoj raspravi jer odavno se već o Hrvatskoj obalnoj straži nije raspravljalo u Hrvatskom saboru kao o posebnoj temi, a to je tema od najveće važnosti za RH i njenu sigurnost. Hrvatska obalna straža po prvi put je zakonom uređena 2007. godine, to vjerojatno tada nije bila slučajnost. Oni s duljim stažem u Saboru sjetit će se da su se tada vodile velike rasprave oko proglašenja isključivog gospodarskog pojasa i njegove primjene na Jadranskom moru. Nažalost, umjesto gospodarskog pojasa tada smo proglasili ZERP jednu slabu inačicu isključivo gospodarskog pojasa, da bismo kasnije odlučili i da se ZERP neće primjenjivati na naše susjede na moru. No kako bilo posebnim zakonom tada su stvoreni pravni temelji za ustroj i djelovanje Hrvatske obalne straže. Sada 12 godina poslije, pred nama se nalazi novi Zakon o Obalnoj straži RH koji prema navodima predlagatelja ima sljedeće ciljeve: 1. regulirati sva pitanja vezana za funkcioniranje obalne straže, 2. odrediti ulogu obalne straže u nadzoru i zaštiti prava i interesa RH na moru, te 3. definirati poslove i ovlasti ovlaštenih osoba obalne straže. Prije nego se upustim u raspravu o samom prijedlogu zakona, radi naše javnosti potrebno je objasniti zašto je postojanje Hrvatske obalne straže nužnost i potreba u suvremenoj stvarnosti. Moramo na početku osvijestiti da je Jadransko more veliki dio državnog područja RH. površina Jadranskog mora pod suverenitetom RH, znači unutarnje morske vode i teritorijalno more iznosi 31.757 km2 to je hrvatski državni teritorij, k tome na velikom dijelu Jadranskog mora izvan državnog teritorija RH ostvaruje određena suverena prava i jurisdikciju. Mislim da ćemo se svi složiti da je na tako velikom području 25.297 km2 ukupne površine koja je jednaka kopnenom teritoriju RH potrebno organizirati učinkovit nadzor i sposobnost za brzo i učinkovito djelovanje. Vjerujem da većina nas a i većina građana, znači more poistovjećuje uglavnom sa ljetnim radostima i sa turizmom ali na našem moru i toga moramo biti svjesni, odvijaju se i neke druge djelatnosti koje nisu poželjne. Na moru prijete brojne opasnosti kao što su onečišćenja, nedopušteni izlov ribe, krijumčarenje, nezakonite migracije ili terorizam. Zbog toga svaka država koja ima ambiciju nazivati se pomorskom državom, mora voditi računa o pomorskoj sigurnosti kao važnoj sastavnici cjelokupne nacionalne sigurnosti i zato se, i to sam upozorio kolegu Bačića, ne radi o dobroj volje ove ili one hrvatske Vlade nego se radi o zadatku i obvezi svake hrvatske Vlade koja vodi računa o nacionalnoj sigurnosti. I upravo na ovom mjestu u sliku ulazi hrvatska Obalna straža kao bitna pretpostavka za postizanje pomorske sigurnosti na Jadranskom moru. Znači sad bi prešao na raspravu o samom prijedlogu zakona premda je zakon nomotehnički kvalitetno i stručno napisan po čemu odudara od prosjeka zakonskih prijedloga koji dolaze pred Sabor, moram predstavnicima Ministarstva obrane prigovoriti zbog manjkavosti u ne normativnom djelu. Naime, svaki prijedlog zakona trebao bi imati ocjenu stanja u kojem predlagatelj navodi koje su manjkavosti aktualnog zakona uočene u praksi i zbog čega se uopće pristupilo izradi novog zakona. Ako pogledate uvodna obrazloženja ovog prijedloga, vidjet ćete drage kolege i kolegice da takva obrazloženja u ovom zakonskom prijedlogu ne postoje. S tim u svezi, bilo bi dobro da je predlagatelj uvodnim obrazloženjima barem u kratkim crtama opisao trenutno stanje hrvatske Obalne straže kako bi saborski zastupnici bili obaviješteni o tome i kako bismo mogli razgovarati što možemo učiniti da se to staje popravi i unaprijedi. Ovako čitajući obrazloženje prijedloga zakona stječe se dojam da je stanje hrvatske Obalne straže optimalno i da za novim zakonom uopće nema nikakve potrebe. U replici sam rekao da smo mi o stanju Obalne straže ali i o stanju ukupnih kapaciteta za nadzor Jadranskog mora, saznali iz izvješća Vlade još tamo potkraj 2017. g. kada je Vlada donijela jedan dokument pod nazivom „Izvješće o konzultacijama o zaštiti interesa Republike Hrvatske na Jadranskom moru“, vi se sjećate da je MOST pritisnuo Vladu i da je prva odluka Vlade Andreja Plenkovića bila da se pokreću konzultacije oko proglašenja isključivog gospodarskog pojasa a potkraj 2017. je Vlada dala to izvješće i u tom izvješću na jedan pregledan i jednostavan način, prikazani su svi izazovi nadzora i djelovanja svih hrvatskih službi na moru a zaključak se svodi na to da Hrvatska trenutno nema dovoljno ljudi ali da nema dovoljno ni brodova potrebnih za nadzor mora a posebno za stalnu fizičku prisutnost u ZERP-u. S tim da trebate znati kako u područje ZERP-a brodice MUP-a kao ni brodice lučkih kapetanija, uopće ne zalaze. Dakle, fizičku prisutnost u ZERP-u ostvarujemo upravo brodovima hrvatske Obalne straže. O stanju i opremljenosti hrvatske Obalne straže ponešto možemo doznati iz Godišnjeg izvješća o obrani, posljednje takvo izvješće, ono za 2018. pokazuje da su ipak napravljeni određeni pomaci u opremanju hrvatske Obalne straže u prosincu 2018. i to je spomenuo državni tajnik, preuze je od domaćeg brodogradilišta prototip novog obalnog ophodnog broda a u tom izvješću najavljena je i nabava ukupno 5 obalnih ophodnih brodova koji će zasigurno koristiti i hrvatske Obalna straža kao sastavnica Hrvatske ratne mornarice. Ipak treba primijetiti da izvješće o stanju obrane za 2018. više govori o onom što će biti nego o onom što jest. Stoga bi molio predlagatelje da danas ili do drugog čitanja dostave barem okvirne podatke o stanju i opremljenosti hrvatske Obalne straže. Što se tiče redovitog djelovanja, vidjeli smo da je u 2018. hrvatska Obalna straža obavljala niz aktivnosti, pratila je i identificirala 158 ribarskih plovila, odradila 19 zadaća pratnje stranih ratnih brodova kroz naše teritorijalno more a provodila je i nadzor sigurnosti plovidbe oko hrvatskih energetskih izvora na moru. Ako se ne varam, hrvatski mediji su izvještavali da je hrvatska Obalna straža bila aktivno uključena i u akcije traganja i spašavanja na moru, mislim da se svi dobro sjećamo onog slučaja britanske državljanke koja je usred noći s putničkog broda pala u more, naša Obalna straža u suradnji sa drugim službama reagirala je pravodobno i profesionalno i ta je gđa. pronađena unutar nekakvih 9 sati od trenutka pada što ipak govori da imamo zavidno znanje i iskustvo i kvalitetu u ljudima. No unatoč tim brojkama i spomenutim činjenicama, čini mi se da opremljenosti hrvatske Obalne straže a ni drugih pomorskih službi, još uvijek nije na onoj razini na kojoj bi morala biti kak bi smo imali sposobnost proaktivnog djelovanja i kontinuirane fizičke prisutnosti posebno na vanjskom rubu našeg teritorijalnog mora i u ZERP-u. Da je to tome tako, svjedoči i nedavni nemili incident sa talijanskim ribarskim plovilom koje je pomorska policija zatekla u krivolovu kod Dugog otoka. Nakon što su prepraćeni u Zadar, svoj stav prema zakonitom postupanju hrvatske policije pokazali su podizanjem srednjeg prsta našim novinarima i medijskim djelatnicima, premda u ovom slučaju nije djelovala Obalna straža ipak moramo iz njega nešto naučiti. Talijanski ribari nezakonito su prešli hrvatsku državnu granicu i povrijedili jem zatečeni su u krivolovu a kad su uhvaćeni u svom nedjelu, pokazali su krajnji prijezir prema hrvatskim zakonima i nadležnim službama. Zapitajmo se zašto je to tako. Kolegice i kolege to je zato jer znaju da Hrvatska ne vodi dovoljno računa o zaštiti svojega mora. To je zato jer znaju da Hrvatska nema dovoljno sposobnosti za učinkovit nadzor svoga mora i ZERP-a. To je zato jer znaju da na moru provodimo jednu politiku nezamjeranja. To je politika koju provodi ova Plenkovićeva Vlada ali i nažalost Vlade prije nje. I opet će oni doći i u hrvatski ZERP i u naše teritorijalno more. Jednostavno zato jer znaju da im se isplati riskirati. Kolega Sladoljev je upozorio na to kako su kazne male, ali rijetki su oni koji se uopće uhvate. Ne dolaze oni zato što su samo, zato što su kazne male, nego zato što ih uopće ne uhvate. Znači znaju da im se isplati riskirati jer su male šanse da će biti uhvaćeni. Tako je to draga gospodo vladajući kada se jedna država koja sebe naziva pomorskom libi proglasiti svoj iskljčivi gospodarski pojas i učinkovito ga nadzirati i organizirati. Tako dajemo do znanja krivolovcima, krijumčarima i drugima da nemamo volju ni snagu boriti se s njima i suzbijati njihove aktivnosti. To je nažalost naša realnost koja se ipak neće u bitnome promijeniti dok je ova Vlada na čelu sa Andrejom Plenkovićem u sedlu. Umjesto da proglase isključivi gospodarski pojas vladajući nam s visoka dociraju kako ne shvaćamo, citiram da je Jadransko more sada more EU, da o njemu brine Unija i da se na Jadranu provode zajedničke europske ribarstvene politike. A tim europskim mantrama kamuflira se zapravo jedan nerad naše diplomacije i Vlade u cjelini. Neovisno o nevoljkosti ove Vlade mi u MOST-u i dalje smatramo da je proglašenje isključivog gospodarskog pojasa nužna pretpostavka bolje zaštite hrvatskog dijela Jadranskog mora i na tome ćemo dalje raditi i inzistirati. Odbacili ste prijedlog gospodo vladajući uoči europskih izbora ovdje u Hrvatskom saboru ali mi smo ga ponovno uputili u proceduru i ponovno će doći pred vas. Zaključno, vratio bih se nakratko samom zakonskom tekstu. Već sam na početku rekao kako je tekst zakona kvalitetno napisan i pri tome i ostajem. Ono što bih osobno htio predložiti da razmislite je pitanje naziva zakona. Naime, ako pogledate nomenklaturu naše vojske vidjeti ćete da se temeljne sastavnice Oružanih snaga RH nazivaju Hrvatska kopnena vojska, Hrvatska ratna mornarica i Hrvatsko ratno zrakoplovstvo. Sljedeći tu logiku možda bi bilo primjerenije da Ostraža RH nosi službeni naziv Hrvatska Obalna straža. Ali to je jedan kozmetički prijedlog za razmatranje čija bi provedba vjerojatno izazvala i određeni trošak pa prepuštam to vama na procjenu. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite kolega.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa kolegama, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je znači Prijedlog zakona o Obalnoj straži RH o kojemu evo uvodno i kroz samu repliku smo otvorili neke teme što je zanimljivo u samom prijedlogu ovog zakona i što tišti normalno i naše zastupnike i što u daljnjim čitanjima možemo definitivno i promijeniti i raspraviti. Evo, nakon samog donošenja Strategije nacionalne sigurnosti i Zakona o sustavu domovinske sigurnosti znamo da je ovaj zakon matično pod Ministarstvom obrane tako da se veže i na domovinsku sigurnost ali i na nacionalnu sigurnost. Sam Zakon o obalnoj straži RH donesen je prije 12 godina 2007. tako da definitivno danas 12 godina nakon je itekako bitno da uskladimo određene nedostatke a i da učinimo cjelokupan sustav obalne straže puno funkcionalniji. Što se tiče same pripreme prijedloga ovog zakonskog prijedloga sudjelovale su naravno sve zainteresirane strane ne samo Ministarstvo obrane nego i Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo poljoprivrede ali i Ministarstvo mora, naravno svako u svojoj domeni nadležnosti i prošlo je samo savjetovanje vezano za zainteresiranu javnost. Što se tiče cilja ovoga zakona je definiranje samih zadaća i reguliranje svih poslova obalne straže što ste vidjeli i pod, mislim članak 5. samog prijedloga zakona gdje pišu sve ovlasti i ono za što je nadležna sama Obalna straža RH a i normalno glavna rečenica i prioritet je zaštita suverenih prava i interesa te provedba jurisdikcije RH u zaštićenom ekološko ribolovnom pojasu i otvorenom moru. U teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama RH obalna straža pruža ipak potporu drugim civilnim službama koje nadziru sami taj pojas prvenstveno ovdje pričamo o pomorskoj policiji. Što se tiče prijedloga zakona uređuje se u samim člancima i određena postupanja kada se priča o interesu RH na moru a koje se odnose na nadzor morskog ribarstva, nadzor sigurnosti plovidbe, zaštitu morskog okoliša te zaštitu prirode i same kulturne baštine. Vidjeli smo kroz replike a i kroz izlaganje državnog tajnika znamo da se Obalna straža RH oslanja na sve resurse Hrvatske ratne mornarice. To je vezano i za same materijalne opremljenosti same obalne straže ali i ljudski potencijal koji je obučen od stranice Hrvatske ratne mornarice i pruža logističku potporu provedbi svih aktivnosti koje su potrebne. U članku 5. iscrpno se propisuju ovlasti obalne straže po kategorijama i novina je koja je primijećena u samoj javnosti a to je utvrđivanje uvjeta za davanje ovlasti ovlaštenim osobama obalne straže za obavljanje inspekcijskih poslova u pojedinim upravnim područjima. Što se tiče donošenja samog zakona on je vezan i za daljnje unapređenje sustava domovinske sigurnosti te jačanje suradnje i koordinacija nadležnih državnih tijela iz područja mora. Znamo sve nadležnosti same hrvatske vojske, da je to zaštita suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti obrane RH, ali normalno sudjelovanje u misijama i ostalima aktivnostima zajedno sa našim saveznicima, ali sve opet u cilju i suradnje sa civilnim institucijama sve u cilju zaštite prava i interesa RH na moru. Normalno, ovaj je segment hrvatske vojske promiče se na određene specijalizirane djelatnosti i upravo ova suradnja sa civilnim službama je vezano i za gašenje požara i za traganje i spašavanje na kopnu i na moru, medicinski prijevoz i ostale aktivnosti koje hrvatska vojska pruža hrvatskim građanima. Zato je bitno da hrvatska vojska upravo razvija ovakve specifične specijalizirane sposobnosti pa tako i pred nama ovaj Zakon o Obalnoj straži. Što se tiče same Hrvatske ratne mornarice, znamo da je u ovom preustroju Ministarstva obrane oformljena Satnija mornaričkog pješaštva u Pločama, izrazito važan segment razvoja. Dosta smo pričali ponavljam i u uvodnom izlaganju državnog tajnika, ali evo i dosta zastupnika kroz replike upravo je otvorilo pitanje same opremljenosti Obalne straže RH uz ovaj zakon normalno koji je modernija verzija nakon 12 godina, ali glavni financijski pokazatelj i glavna problematika da bi zaštitili naše more, ZERP i teritorijalno je bitno sama opremljenost Obalne straže RH. Čuli smo da je jedan brod iz tog segmenta preuzet, pet nadamo se da će biti uskoro u hrvatskim brodogradilištima napravljeni upravo za ovu svrhu, ali moramo naglasiti i da je Ministarstvo obrane već zadnje tri godine razmišlja upravo vezano na tom tragu, razmišlja i stavlja u svoj proračun sredstva koja se koriste danas, a koristit će se i sutra za modernizaciju već postojećih topovnjača, ali uz suradnju sa ostalim ministarstvima posebice ovo što povlačimo iz eu fondova. Evo s Ministarstvom poljoprivrede u 2020. godini bit će dva brza čamca dvojne namjene dato na korištenje Hrvatskoj ratnoj mornarici upravo za postizanje bolje opremljenosti i sposobnosti obalne straže. Uz samu opremljenost ono što obalna straža crpi od Hrvatske ratne mornarice je i sami segment ljudskih resursa jer upravo časnici koji su iz Hrvatske ratne mornarice koriste se normalno i u razvoju obalne straže. Zato je ovaj bitan segment i naglasak samog Studija vojnog pomorstva koji se oformio u Splitu koji i ove akademske godine upisuje nove buduće časnike i tamo ih školuje. Ali bitna je i ova transformacija Visokog vojnog učilišta u sveučilišnu znanstvenu obitelj jer budući znanstveni kadrovi, ali i stručni kadrovi koji će se školovati i na sadašnjem vojnom učilištu posebice na Studiju vojnog pomorstva u Splitu, ali sutra na vojnom učilištu kroz petogodišnji studij bit će stvarateljni rasadnik definitivno nove generacije pomorskih časnika. Što se tiče nekih posebnih specifičnih pažnji posvećuje se na sustavima za nadzor podvodne situacije, uklanjanje podmornih prijetnji. Znamo da je more, podmorje i morsko dno posebno važno i za gospodarski razvoj RH, stoga i toliko posebna pozornost ide na zaštitu bogatstva i održivog gospodarenja koje se nalazi u morskim područjima nad kojima RH ima suverenitet, suverena prava i jurisdikciju. Ovaj prijedlog zakona je definitivno dobro napisan, mislim da će oformiti i modernizirati sustav Obalne straže RH i klub HDZ-a će podržati ovakav prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bačić. Sljedeća rasprava u ime kluba Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Odmah ću na početku reći ono što me žalosti kada sam vas maloprije pitao vaš stav, a vi imate isto političku funkciju, vi ste isto dužnosnik znači vi ste dobili vaš mandat na sjednici Vlade jer vas je Vlada Andreja Plenkovića imenovala na to mjesto, vaš stav o ZERP-u, vi ste rekli moj stav oko ZERP-a nije bitan. A bitan je jer ste vi političar, vi ste dužnosnik i ja ga želim čuti i hrvatska javnost i hrvatski građani žele čuti vaš stav oko ZERP-a. Dakle to je iznimno bitno jer kada ja znam vaš stav oko ZERP-a da ste vi za ZERP za zaštićeno ekološko-ribolovni pojas ili protiv njega, e onda građani mogu i procijeniti jeste li vi odnosno vaša Vlada koja ste delegirala ono što oni žele odnosno ono što oni ne žele. To je jako, jako bitno i meni je krivo što to nismo čuli od vas tj. što se niste usudili kazati vaš stav. To je slično onome kao što i Dubravka Šuica ima jedan stav u Europi, drugi ovdje zapravo nema stava odnosno nema stava odnosno mi bi rekli u Dalmaciji „kako vitar puše“. Dakle, za one koji ne znaju, Mađarska ima površinu 93.000 km2, koga to briga jel tako 93.000. Hrvatska ima 56.000 km2 površine, jel to to? E nije, Hrvatska ima još svog teritorija jer kada vi dođete na Jadransku obalu, bilo koje naselje Jadranske obale, na bilo koji hrvatski otok pa kada skočite u more niste skočili u ničiju zemlju, vi se kupate u hrvatskom moru. Dakle razlikujemo još i unutrašnje more, razlikujemo teritorijalno more i tu Hrvatska ima punu jurisdikciju, a radi se o 31.479 km2. dakle 56+31. Ja mislim da je to sve skupa koliko onda, 87 skoro 88 tisuća km/2 je zapravo površina Hrvatske identična Mađarskoj ili tek nešto manja od Mađarske. Međutim, imamo još jedan dio hrvatskog prostora koji mene eto smeta kada govorimo o ovom zakonu a to nitko nije izgovorio a radi se o 23 tisuće 870 km/2 mora. E to je od teritorijalnog mora. A za one koji ne znaju, teritorijalno more je more koje se mjeri od najudaljenije točke obale ili najizbočenijeg otoka pa onda još 12 nautičkih milja ili oko 20km pa do epikontinentalnog pojasa. Znači do epikontinentalnog pojasa nalazi se, nalazi se što, nalaze se međunarodne vode gdje Hrvatska ima pravo prema međunarodnom zakonu proglasiti što? Gospodarski pojas. I mi smo se tu odrekli 23 tisuće km/2. Umjesto da mi djecu u školi učimo da Hrvatska ima 110 tisuća km/2 teritorija mi govorimo 56. Da su Mađari kojim slučajem na moru oni bi imali još ovih 50 tisuća km više teritorija ali eto nisu. Ali nama je ista stvar kao i njima jer mi nismo uzeli ono što je naše. I to smo jedini u svijetu, to je bitno naglasiti. Gospodarski pojas je proglasilo 142 država u svijetu. Nisu je proglasili Mađari, Švicarci, Česi, Slovaci. Zašto? Jer mora nemaju. Sve otale normalne države koje imaju mora proglasile su gospodarski pojas. Mi nismo. Koji je razlog? Koji je razlog zašto vi kao političar ovdje bojite se reći svoj stav i reći onako zdravorazumski, alo mi smo lud narod i luda država ako ne proglasimo gospodarski pojas. Jer Talijani godišnje u tom pojasu love koliko? Minimalno 200 milijuna eura ribe. Minimalno 200 milijuna eura ribe u našem dijelu gospodarskog pojasa. Pa jesmo mi normalni? A zašto je to sve tako? Ja kužim ono kada smo ulazili u EU koja je bila imperativ pa se trebalo na svaki mogući način ulizati EU, pa daj ovo, ajmo Gotovinu izručiti, ajmo dati teritorij Slovencima u Piranskom zaljevu, ajmo dati Talijanima neka ribare. OK, danas smo u EU, ajmo ga danas proglasiti. Jer naš troška EU godišnji nije 3 ili 3,5 milijarde kuna, nego još milijardu i pol kuna ribe, odnosno svega onoga što Talijani eksploatiraju u našem prostoru. Ja ovdje ipak moram malo ući u onaj povijesni slijed. Ovaj je Dom ovdje ipak 2003. godine proglasio taj ZERP a onda 2008. godine smo ga otkazali i rekli smo ne smije tamo nitko ribariti, jedno malo osim, država članica, znači ribarica iz država članica EU. Kao da nama dolaze indonezijske, indijske ili filipinske ribarice ovdje. Pa naravno da se radi o isključivo talijanskim. Ma to nije sve, pošto Italija i njezini stanovnici i ribari znaju da smo mi takvi kakvi jesmo, pa oni se rugaju s nama. Oni se rugaju s nama. Nedavno su, eto naša obalna straža je zaustavila ribaricu. Što rade talijanski ribari? Pa sprdaju se s nama. I drugi put će ne samo ribariti u gospodarskom pojasu koji nije njihov nego će opet ribariti i u hrvatskim teritorijalnim vodama. I nikome ništa. I mi to stojimo, promatramo i gledamo. Obilježje suverenosti svake države je naravno nekakav, nekakve granice, teritorij, jezik, valuta. Čujem da se i valute odričemo, da ćemo sutra uzeti tu no name euro valuto da budemo u toj jednoj amorfnoj masi utopljeni, da više nikad nemamo priliku biti istinski nezavisni. A kada govorimo o teritoriju, najljepši primjer kako se država Hrvatska odnosi prema svojoj suverenosti je odnos prema gospodarskom pojasu. I sada meni stvarno nije jasno da evo ga sa ove govornice ja mogu izgovoriti jednu istinu koja je toliko duboka i teška a da evo vama će biti bitnije da kažete i radite ono što Andrej Plenković misli nego da ovdje za ovom govornicom hrabro kažete svoj politički stav, mi nismo normalna država ako ne proglasimo gospodarski pojas. I sram nas bilo, sram vas bilo. Da se mene pita sutra bi ga proglasili. Međutim vi ste vlast i vi ćete napraviti sve ono što odgovara kome? Pa što odgovara EU, što odgovara Italiji, što odgovara Sloveniji. I tako je i sa Savudrijskom valom, tako je i sa ZERP-om a tako je i sa granicom sa Srbijom. Nije tema ali i tu šutimo i tu ne tražimo ono što je naše, nego puštamo da Srbija uđe u EU, ne samo da puštamo, nego joj i pomažemo a nismo riješili granični problem, nismo ga riješili. Ponoviti ću, Hrvatska ima puno međunarodno pravo, puno pravo, proglasiti svoj gospodarski pojas do polovice, znači međunarodnih voda, odnosno do epikontinentalnog pojasa. A radi se o 23,5 tisuća km/2 i to je hrvatski teritorij, to je hrvatski prostor. To nije talijansko, to nije Njemačko, to je prije svega Hrvatsko. To je i europsko ali je prije svega Hrvatsko. Međutim, očito politika današnje Vlade je da smo sve više Europljani, sve manje Hrvati. Međutim, doći će vrijeme i na Hrvate, ja sam siguran da će i Hrvati se probuditi u jednom trenutku i reći ne ovakvoj politici, ne ovakvoj nesuverenističkoj politici. I zato su tu hrvatski suverenisti koji će ukazivati na ove probleme i na sav jad i bijedu ove trenutne hrvatske Vlade.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, poštovani državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane saborske zastupnice i zastupnici, poštovani zastupniče Zekanoviću, vi kažete da ja ne želim reć svoj stav, da nemam ovaj hrabrosti reći svoj stav, što jednostavno nije istina. Ja sam to rekao da moj stav u ovom trenutku uopće nije bitan s obzirom da ne raspravljamo o gospodarskom pojasu, nego raspravljamo o Zakonu o obalnoj straži i on je za mene danas tema rasprave ovdje na plenarnoj sjednici, vi stvari uporno vraćate tamo gdje ih, gdje ih vraćate, to je vaše pravo kao saborskog zastupnika, dakle vi u ovoj vašoj raspravi uopće niste raspravljali o Zakonu o obalnoj straži, nego ste raspravljali o nečemu drugom. Moj stav je istovjetan stavu Vlade RH. Ova Vlada provodi itekako suverenističku politiku i sve ono što smo poduzimali je, kada je u pitanju obalna straža upravo u tom smislu da bi obalna straža mogla raditi onaj posao koji bi trebala raditi i da ga može raditi da hrvatski suverenitet u zoni odgovornosti bude zaista i ispoštovan. Rekao sam da opremamo obalnu stražu, da je isporučen prvi brod obalne straže jel tako, novi obalni ophodni brod, a trebaju još stići 4 broda, da se nabavlja i druga oprema koja je potrebna da bi obalna straža mogla provoditi funkciju zbog koje je osnovana. Dakle, uopće ne stoji ono o čem ste pričali kada je u pitanju Vlada RH i odnos Vlade RH prema suverenitetu RH.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hrvoje Zekanović ima repliku, izvolite.
Poštovani državni tajniče, ja kontra vas osobno stvarno nemam ništa, stvarno nemam ništa i raspravljao sam o ovom zakonu jer u čl. 5. st. 1. i st. 2. se eksplicitno navodi znači zaštićeno ribolovni ekološki pojas kao glavni posao obalne straže. Dakle, raspravljajući o zaštićenom ekološko ribolovnom pojasu ja sam raspravljao o ovom zakonu, dakle čl. 5. st. 1. i st. 2. Al meni je ovo drago da ste vi ipak izrekli onu rečenicu, ponovit ću opet ja protiv vas osobno nemam ništa, ali mi je drago da ste rekli da je vaš stav stav Vlade RH odnosno stav Andreja Plenkovića jer on je zapravo onaj kreator politike. Dakle, Andrej Plenković nije za proglašenje gospodarsko ribolovnog pojasa, samim tim nije Vlada, a samim tim niste ni vi i tu priča staje i meni je drago da ste to rekli da vi niste za proglašenje gospodarskog pojasa. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor poštovani državni tajnik, izvolite.
Dakle, vi iz potpuno pogrešno postavljenih činjenica naravno ne možete ni izvući ispravan zaključak, pa ste izvukli zaključak koji ste izvukli.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Zdravko Ronko, izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, mi smo na klubu razmatrali ovaj prijedlog i dakako da je temeljna misija HV-a zaštita suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti RH, da je to obrana, sudjelovanje u operacijama u inozemstvu, ali i posebno potpora civilnim institucijama. Kad je riječ o pomorskim snagama one štite teritorij i suverenost RH na moru, osiguravaju slobodu i sigurnost pomorske plovidbe i kretanja, te sveobuhvatni nadzor mora. RH za njezin gospodarski razvoj posebno su važni more, podmorje i morsko dno, stoga poseban interes i pozornost usmjerava na održivo gospodarenje i zaštitu morskog bogatstva nad onim dijelom nad kojim ima suverenitet i jurisdikciju. RH opredijelila se u zaštiti tih i takvih nacionalnih interesa za model obalne straže u okviru Hrvatske ratne mornarice i mi već 12.g. imamo u primjeni ovaj Zakon o obalnoj straži. A obalna straža, znate i sami oslanja se na raspoložive kapacitete Hrvatske ratne mornarice, od ljudskih do obučnih i pune logističke potpore. Primarna zadaća obalne straže RH je nadzor i zaštita suverenih prava i interesa, te provedba jurisdikcije u zaštićenom ekološko ribolovnom pojasu i dakako u otvorenom moru, dok u teritorijalnom moru obalna straža pruža potporu tijelima državne uprave i drugim državnim tijelima u nadzoru i zaštitu prava RH na moru. Ovom izgradnjom i uporabom opal obalnog ophodnog broda značajno je i podignuta razina opremljenosti obalne straže čim se unapređuje postojeće mornaričke sposobnosti, ali i značajno se ojačava i koordinacija i razmjena podataka sa ostalim državnim tijelima nadležnim za sigurnost plovidbe. No kako se kroz tih 12.g. već štošta promijenilo, a i novih situacija nastajalo, ukazala se potreba za njenim daljnjim razvojem, slijedom toga i donošenjem novog Zakona o obalnoj straži. Ovim prijedlogom zakona uređuje se i određuje postupanje u zaštiti interesa RH na moru u pogledu nadzora morskog ribarstva, sigurnosti plovidbe i zaštiti okoliša, prirodne i kulturne baštine. Prijedlogom dakako ovog zakona propisuje se i taksativno navode ovlasti ovlaštenih osoba obalne straže koji mogu provoditi nadzor plovila u skladu s posebnim ovlastima. Dakle, idemo od provjere zastare plovnog objekta, zaustavljanja plovnog objekta, pregleda isprava osoba, pregleda plovnog objekta, tereta i oprema, pregleda osoba, privremeno ograničavanje slobode kretanja, ... [[Govornik se ne razumije.]] oduzimanje predmeta, davanje upozorenja i naredbi, pa do progona, plovnog objekta uzapćenja i uporabe sredstava sile. Naravno sve u skladu sa posebno preciziranom procedurom koju imamo i u ovom prijedlogu. Također vezano za ustroj središnje koordinacije za nadzor i zaštitu prava interesa RH na moru precizno je definiran njen pojam i sastav kao međuresornog tijela poradi usklađivanja i koordiniranja rada, davanja smjernica za izradu planova te razmjenu operativno interesantnih informacija između svih nadležnih tijela za nadzor i zaštitu prava kao i praćenje stanja sigurnosti i zaštite morskog prostora uz obvezu kontinuiranog predlaganja mjera za unapređenje stanja sigurnosti i zaštite morskog prostora pod jurisdikcijom RH. Ovim zakonom precizno je definiran pojam, sastav i poslovi te način rada stručnog tijela koordinacije a isto tako su navedene i područne jedinice koordinacije, njihov djelokrug poslova i način rada. Dakako da je posebno propisan i razrađen način suradnje obalne straže i drugih tijela nadležnih za nadzor i zaštitu prava interesa RH na moru kao i način suradnje sa tijelima međunarodnih organizacija u skladu sa propisima i sklopljenim međunarodnim sporazumima. Na kraju, kako nije bilo nekih posebnih primjedbi Klub stranke rada i solidarnosti nezavisnih zastupnika podržati će ovaj prijedlog kako bi se ostvarili planirani ciljevi povećanja sposobnosti obalne straže RH kao i sustav domovinske sigurnosti. Toliko, hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ronku. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih, poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Ono što na početku mogu reći imamo pred sobom jedan korektan prijedlog kojega sigurno se može kroz ove rasprave unaprijediti, jer, kažem, generalno evo kao i govornici prije mene nitko nije našao tu značajnu neku primjedbu ali ajmo onda probati malo pokušati unaprijediti stanje. Napomenuo bih prvenstveno tri članka koja bih osobno naglasio kao nešto što trebalo bi razmotriti, nekako od kraja, prvo je, odnosi se upravo na sankcije koje se mogu poduzeti prvenstveno novčane kazne za koje kad pogledamo što treba kažnjavati, znači navedeno je koje su to npr. naredbe koje se upućuju prema nekome plovnom objektu koje se odnose na opasnosti, znači ugroze koje stvaraju opasnost za život ili imovinu ili kažnjive radnje ili uništavanje dokaza što osobno evo i mi u klubu smatramo da su dosta teške indikacije. Ako pogledamo same kazne one su na razini prekršaja u nekom cestovnom prometu iznosi od 2 do 15 tisuća 500 do 4 tisuće za fizičke osobe. Ako gledamo tako stvarno onda nekako mi se čini da banaliziramo. Jer kada bi jedan vozač osobnog vozila radio kažnjivu radnju ili opasnost za život ili imovinu, ako gledamo po novom zakonu dolazimo do nekih kumulativnih kazni koje vidimo po medijima iznose i desetke tisuća kuna. Prema tome, s obzirom na vrijednosti na moru i mogućnosti ugroze koje se stalno događaju, evo bio bi jedan prijedlog da možda još razradite ove kategorije, naravno da se za neke manje prekršaje ne primjenjuju visoke kazne ali za one koje stvarno imaju veliki potencijal za ugrozu života, imovine ili pogotovo. A što znači zapravo uništavanje dokaza? Dokaz stvarno može biti ozbiljno suočavamo se sa brojnim evo krijumčarskim, zamislimo evo jedan onako stvarno je težak primjer. Netko krijumčari sada kroz naše teritorijalne vode neke imigrante i može te ljude jednostavno izbaciti sa plovila. On je što, uništio dokaz. Kazna za to je onda banalna. Evo to je da kažem jedan smjer samo razmišljanja, ovo su sada ekstremni primjeri ali stvarno može doći do takvih primjera i zato evo molio bih da do drugoga čitanja razmotrite. Drugo bih upozorio na članak 80. koji govori o financiranju, gdje ste vi naveli koje mogu biti namjene zapravo financiranja, izvor je državni proračun ali i da niste stavili taj članak, da li bi se nešto promijenilo? Znači stavljanjem toga članka što ste postigli? Jedan članak više u samom zakonu koji ne govori niti o iznosu, govori o namjenama kada ih se zbroji to su sve namjene, sve potrebe koje može imati obalna straža vi ste i deklarirali ali da nisu navedeni, znači financira se ono što su potrebne obalne straže, ako je to formacija koja je sada u sastavu Hrvatske ratne mornarice, ono kako se financira i Hrvatska ratna mornarica, naravno da će se financirati ovo, sredstva dolaze iz državnog proračuna pa sam ipak očekivao u tome članku da ćete možda makar naznačiti moguće neke iznose ili neke potrebe ili prioritete. Ovako mi se čini da je to više birokratski članak koji neće doprinijeti kvaliteti financiranja. A kada govorimo o financiranju, potrebe su razne. Jer gledajući evo napomenuli jeste u raspravi, plan je modernizacije ali svjesni smo da pogotovo kod takvih ugroza koje se događaju i sa određenim skupinama kriminalaca koji koriste naše more da plovila nam nisu adekvatna da ne mogu postizati brzine. I ono što npr. često se o tome govori je pitanje adekvatnosti npr. helikoptera s kojima se raspolaže. Zastarjeli Mi-8. Oni obavljaju svoje službe uz velike napore i znanje posada ali da uz specijalizirane helikoptere koji bi bili nabavljeni sigurno bi bilo puno efikasnije i brže i ne bi nam se događalo neke situacije u kojima jednostavno i kada se uoče određena kažnjiva postupanja da ne može se odgovoriti radi tehničkih nedostataka. Uvijek je pitanje i na koji način proširiti djelovanje. Nekada sama ova postupanja koja ste naveli nisu jedina ugroza, često se susrećemo kada govorimo nisu to samo određena kaznena djela iz onoga općega spektra nego tu je nekada i pitanje zaštite eko sustava pa i govori se ovdje, kolege su spominjale ZERP gdje imaju gospodarske neke. Tu treba biti osposobljen da bi se preveniralo ne samo činjenje djela nego i posljedice koje mogu nastati. Nedavno je kolega Ante Pranić govorio i o pitanju havarija na moru koje mogu nastati upravo iz kaznenih djela. I što? Mi ćemo imati obalnu stražu, imat ćemo policiju koji mogu promatrati dok brod iz ne znam gdje je lociran u Trstu, dođe, što, ono već nastaju velike štete koje će se samo evidentirati, ali tu smo nemoćni. Moramo taj sustav još i dalje raditi na objedinjavanju i pogotovo na opremanju da se ne samo sprečavanje, prevencija nego isto tako i posljedice koje mogu doći adekvatnije mogu financijski popratiti jel sigurno je da postoji snažna potreba za financiranjem. Ali isto tako da i koordinacija koju ste naveli da je oko ovoga uključeno više ministarstava da se proširi možda i na druge aspekte pa da onda sve te službe koje se bave tom problematikom na kraju mogu adekvatnije odgovoriti. I onda bih oko članka 54.2, ima jedan izraz kojeg sam zapazio, naveli ste da progon stranog plovnog objekta, naglasio sam stranog, može početi jedino ako je sumnji plovni objekt u unutarnjim vodama, teritorijalnom moru, ZERP-u ili epikontinentalnom pojasu, naznačeno je strani. A što ako imamo domaći plovni objekt koji čini to isto? Da li obalna straža, po ovome ispada da obalna straža po njemu ne pristupe. Ne znam što znači u tim situacijama da li je neko plovilo na našim teritorijalnim vodama, našem ZERP-u jel mi njega promatramo kao domaće ili strano ili imamo domaći neki povlasticu? Mi govorimo o radnjama koje čini radi kojih postupa obalna straža i ako ima neke sumnjive radnje ili evidentno neke kaznene. Ja ne vidim zašto bi se imalo potrebe ograničavati, ovdje navoditi isključivo strano plovni objekt jel time smo na neki način opet napravili ograničenje i ja se bojim da ne ispadne da obalna straža nešto primijeti i kaže jednostavno mi nemamo nadležnosti i ne možemo postupati jel to nam je zakon. Neko će vam se stvarno pozivati na ovo. I može biti situacija što ako plovilo istakne hrvatsku zastavu koja možda i nije točna ili oznake koje vidjet ćete na prvu ako se utvrdi da je to domaće ne postupate? Evo iskreno, samo u tome dijelu ta jedna riječ je da li ima potrebe navoditi da je to isključivo strano ili može biti plovilo koje je uočeno, to bi imalo sigurno jednu širu i otvorilo bi mogućnost djelovanja. Tako da unutar ovoga mi ćemo razmotriti ono što će biti iz daljnjih rasprava i prema tome donijeti stajalište vezano za glasanje, ali evo molio bih i predstavnike ministarstva da ove što smo iznijeli određena razmatranja uvaže u pripremni i drugoga čitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika GLAS-a poštovana kolegica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao što to obično i biva kod prijedloga novog zakona ako nema o samom sadržaju zakona bitnih primjedbi onda se rasprava proširi na neku od tema koja je uvjetno rečena bliska onome što vlada predlaže, pa se tako dogodilo i u raspravi o ovom zakonu. I bilo je za pretpostaviti da će se najviše danas govoriti o isključivom gospodarskom pojasu odnosno prijedlozima zakona koje su uputili neke od kolega i klubova zastupnika u Hrvatskom saboru u proceduru, a ne o samoj suštini zakona. Ja bih u ime GLAS-a rekla da mi podržavamo izmijene zakona odnosno dopune zakona i novi zakon nakon dugog niza godina s obzirom da je prošli zakon donesen 2007. godine i da tu postoje razlozi koji naprosto zbog osuvremenjivanja zakona jesu pravi razlozi da se zakoni izmijeni. A posebno ta novina da se utvrde uvjeti za davanje ovlasti osobama u obalnoj straži za obavljanje inspekcijskih poslova u pojedinim upravnim područjima. Ja bih rekao da iako ovo pitanje Zakona o Obalnoj straži iako je to pitanje kojim se bavi Ministarstvo obrane jer je obalna straža u sastavu Oružanih snaga RH za nas u GLAS-u je ovaj zakon možda prvorazredno gospodarsko pitanje odnosno pitanje strateškog odnosa RH prema resursima kojeg RH ima, a definitivno je to da je more, naime obala, otoci i more jedan od ključnih resursa na kojem možda počiva i gospodarska budućnost RH. Znači, svaki zakon koji ide u pravcu toga da se taj resurs zaštiti ili da se bolje organizira njegovo štićenje, a ovaj zakon po našem mišljenju, ide u tom pravcu je nešto što bi trebalo pozdraviti i što bi ovaj HS trebao tako i tretirati, a ne kao mjesto na kojem ćemo se sukobljavati tko je veći domoljub, a tko manji i govoriti o pitanjima suvereniteta koja su neka pitanja koja već odavno u razvijenim, gospodarski razvijenim zemljama, nisu u stvari pitanja. Pitanje suvereniteta je stvarnog suvereniteta je pitanje suvereniteta u gospodarstvu, a ne u količini kvadrata, tisuća kvadrata km2 teritorija kojeg imate i pitanje je kako se prema tom teritoriju kojeg imate, kako se prema njemu odnosite. Ono što je za nas ovdje možda važno pitanje koje bi, s kojim bi trebalo proširit raspravu o ovom zakonu, je to u stvari u kojem je stvarnom stanju opremljenost naše obalne straže jer mi se ovdje možemo zaklinjati i željeti imati još nekoliko desetina tisuća km2 pod našom jurisdikcijom, al je pitanje da li mi imamo i opremu, a i resurse, ljudske resurse da pokrivamo toliko veliki prostor i da ga adekvatno pokrivamo, što znači da ga štitimo od svih mogućih ugroza, od potencijalnih nekih napada, pa do iskorištavanja od strane naših susjeda tog prostora mora. Ono što nam nažalost govore informacije koje sada imamo, znači početni planovi su bili da će se značajno osuvremenit odnosno obogatit sa novom opremom, novim brodovima obalna straža, mene zanima točno što se je dogodilo u proteklih 3.g., naime bilo je svojevremeno naručeno čini mi se 5 novih brodova, od toga je samo jedan koliko ja imam informaciju, u punom pogonu, šta je sa drugima koji su navodno naručeni na što je trebalo bit potrošeno oko 400 milijuna kuna ne može se vidjeti iz dostupnih, dostupnih informacija koje mi kao saborski zastupnici smo u mogućnosti imati, pa me zanima što je sa izgradnjom novih brodova jer većina brodova koje jesu znači koji se koriste u obalnoj straži su defakto brodovi koji su još preuzeti, a tijekom domovinskog rata od jugoslavenske ratne mornarice koje su već vjerojatno i tehnološki i na sve druge načine brodovi koji nisu u onom standardu koji se očekuje u današnje vrijeme, a ovi koji su trebali biti izgrađeni, koji su po onome što sam ja mogla isčitat iz nekih tekstova naručeni, samo jedan je isporučen, znači možemo se mi ovdje koliko god hoćemo busati u prsa i govoriti o potencijalnom proširenju jurisdikcije, što apsolutno ako se tako odluči možemo i učiniti sa svim naravno posljedicama koje iz toga bi proizašle, kao suverena država, al je pitanje s čime i kako, znači treba tu malo bit razuman. Ono što predlaže ovaj zakon je nešto što je u ovom trenutku razumno, ali paralelno bi to trebalo pratiti naravno i sa i sa adekvatnom opremom odnosno izgradnjom novih brodova, a i edukacijom ljudstva koje će to, s tim se baviti. Znači, nama bi tu u fokusu trebalo biti prije svega da osiguramo u mirnodopskom vremenu, ne od nekakvih ugroza i teritorijalnih pretenzija susjeda s obzirom da su naši glavni susjedi isto tako u članstvu EU i članice NATO-a, mislim da u tom smislu mi nemamo neposredne ugroze osim ako ne nastupi nekakvi globalni, globalni rat, ali nama je u interesu da se, znači gospodarski zaštitimo ono što imamo i ono s čim raspolažemo, od toga da nam funkcionira ribarstvo kako bi trebalo do uzgoja riba, do turizma i nautičkog turizma, do bogatstva koja imamo u moru i u podmorju, ali u novije vrijeme možda najviše da se usmjerimo prema zaštiti našeg mora, suradnji sa znanstvenicima, što se evo prijedlogom ovog zakona na neki način i omogućuje, znači ta uska suradnja. Međutim, ja imam pitanje za ministarstvo, šta se točno u pogledu opreme, znači u pogledu novih, novih brodova i njegove opremljenosti, te ljudstva učinilo na osuvremenjivanju obalne straže kako bi ona adekvatno mogla obavljati svoj posao da bi mogli bit, reć da smo zadovoljni sa poslom koji radimo. Evo, toliko za prvo čitanje, mislimo da se zakon, da je zakon, budući da je usmjeren isključivo na obalnu stražu, zadovoljio izazov koji je stavljen pred njega. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegici Turini Đurić. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa svojim suradnicima i vrijeme je bilo i čast mi je sudjelovat u ovoj raspravi jer Hrvatska obalna straža je vrlo bitno pitanje i uvijek staje nekakav evo tajnik koji je, jednostavno nije garantirao da čuvamo naš teritorij jer je i more i kopno je naš teritorij, kao što štitimo kopno, obaveza Hrvatske države je da štiti i naše more, Jadransko more jer to je ogroman potencijal i resurs, a uostalom to je evo jučer smo imali i Dan neovisnosti i iz tog konteksta Hrvatska ima obavezu prema tim generacijama koje su stvarale i prije državu, a i budućih generacija zaštititi naše i teritorijalno more i proglasiti isključivi gospodarski pojas jel imamo to pravo po Konvenciji UN-a i '82. godine to je po međunarodnome pravu, također imamo pravo ovaj to proglasiti i zbog toga nisam sritan, nego sam razočaran zbog toga što nismo proglasili isključivi gospodarski pojas, ali MOST je dao bio taj prijedlog ovdje i prije su davale političke opcije, nažalost u uvjetima ulaska u EU da bi se dvorile naše politike tada pod pritiskom i Haaga i od strane Carle Del Ponte i institucija EU morali su klečati, morali smo uhitit sve generale, nismo smjeli proglasiti isključivi gospodarski pojas. To vi tajniče dobro znate, vi ste bili ministar u tim vladama, jel pomoćnik ministar ne znam da Hrvatska to svoje pravo nije smjela, mogla napraviti jel jednostavno se uvik pritilo palicom Haaga i tu je Hrvatska morala klečeći i puzeći pred europskim činovnicima i po Hrvatskoj i po svijetu i po europskim hodnicima biti, čak i nazdravljati s Carlom Del Ponte kad je uhićenje bilo Ante Gotovine, a kamoli naših generala, a kamoli da smo imali snage proglasiti isključivi gospodarski pojas. Sad kad smo punopravna članica EU ne vidim niti jedan razlog da, kad već raspravljamo o obalnoj straži da ne zaštitimo sve vode koje su ionako, svoje Jadransko more, svoj teritorij, to je naš teritorij, gdje ovaj vidimo da imamo probleme da brodovi ne samo što nekontrolirano ulaze, što nam Talijanski ribari dižu srednji prst svima nama, a poglavito Hrvatskoj obalnoj straži koja se nadam da će se i zvati Hrvatska obalna straža, smatram da Oružane snage, bilo policija, bilo Hrvatska vojska u ovom slučaju Ministarstvo obrane će imati najbolju opremu i s tom težnjom moramo i raspravljati ozbiljno o ovome. Znači mi moramo težiti da imamo najbolju opremu i da imamo najbolja tehničko materijalna sredstava da Oružane snage mogu kontrolirati, a ne da se događa, mislim u RH kanalizacija iz brodova se izlijeva u našim lukama nekontrolirano, nit je briga ribara, ribari se doslovno rugaju talijanski i ne bi baš ja ovde rekao da smo mi svi jednakopravni unutar EU, možda na papiru, ali što se tiče isključivo gospodarskog pojasa i ponašanja tj. ZERP-a na koji se vi pozivate koji je čudnovati kljunaš, to su vam dijelovi to kao da ste proglasili, da ste kupili auto bez šofer šajbe, kola, krova, bez žmigavaca, bez svjetala i onda ste rekli, mi smo sad proglasili u biti nije se ništa proglasilo nego je to jedna smiješna odluka gdje Hrvatska apsolutno ne kontrolira svoje teritorijalno more s tim da naša obalna straža triba biti ojačana, triba biti znači uloženo u nju, imamo prekršaj koji je nabrojio, određene prekršaje koji su minorni i kazne su minorne, uopće ne znam spomenuto je 40.000 kuna da su kazne bile za sve što su napravili strani ribari, a međutim i pretenzije koje uvik postoje od čelnika EU koji dolaze iz Italije, kao što je Tajani, vaš prijatelj Andreja Plenkovića i HDZ-a, to je vaše legitimno pravo da vi bude u suradnji sa Europskom pučkom strankom on i svojata ne samo naše teritorijalne vode, naše vode Jadransko more, nego on kaže Dalmacija ovaj talijanska Istra. Prema tome, tu još uvijek postoje određene pretenzije, ali hrvatski narod se uvijek znao braniti, pa će se ovaj dan obraniti evo kao što sam spomenuo jučer je bio Dan nezavisnosti, Hrvatska je izvojala pobjedu, mi imamo, evo danas bi bilo dobro se i prisjetiti svih tih heroja koji su dali svoje živote, evo danas je i godišnjica velkog čovjeka, domoljuba, zapovjednika, ratnika, suborca Andrije Matijaša Pauka i brojnih drugih koji u posljednjim operacijama od Hrvatske vojske poginuo tada na području kad smo pomagali temeljem splitskog sporazuma Izetbegović – Tuđman, pomagali u BiH da se spriječe velkosrpske zločine na području Bihaćke enklave. Znači, mi imamo nezavisnost ali nemamo odlučnost. Previše je sluganstva. Mi moramo proglasiti isključivi gospodarski pojas, ojačati Hrvatsku obalnu stražu, tako je nazvat, ako je Hrvatska vojska, Hrvatska vojska onda ne treba biti Obalna straža RH, nego Hrvatska jasno reć obalna straža i s tim ne bi tribali imati problem. Proglašenje isključivog gospodarskog pojasa, evo ja sam i rekao bio u stanci, analizom Europske komisije iz 2013. Hrvatska godišnje gubi zbog neproglašavanja isključivog gospodarskog pojasa 170 do 270 miliona EUR-a. Znači od 2000. godine do danas mi smo izgubili ravno 28 milijardi kuna, što znači negdje oko 12 Peljeških mostova. Koliko je se od tih sredstava moglo uložiti u obalnu stražu, u ekološko očuvanje, u kupnju ovaj brodova koji su mogli osigurati ekološku, a ne da imamo sad sanaciju u slučaju jel vidimo da imamo mrlja na Jadranu, koje eto samo sričom strujanja imamo taj turizam, strujanju su na Jadranu takva kakva jesu koja su u sredini Jadrana koja su veća od površine Splita. Zamislite da se dogodi da ta mrlja, znači mi nemamo ni taj dio ekološki osiguran, a kamoli ovaj dio gdje ne kontroliramo ulaz stranih brodova, starih ribarskih flota i nismo zaštitili ni floru ni faunu. Dok našim ribarima gledamo kolke su mriže i kolka su im okna i zato naši ribari odlaze u druge države loviti i proživljavati dotle Talijani ovde love sa svojim kočama, velkim brodovima, velikim brodovima flotama, jednostavno branaju, oni branaju zasebom sve i floru i faunu, ikru, sve oni pokupe i tu gdje oni prođu jednostavno više nema znači ništa za tim, za njih ništa ne ostaje, zato mi moramo imati snagu, mi smo suverena država, imamo i za sebe i konvenciju UN-a i imamo i Vijeće Europe, poziva da proglasimo isključivi gospodarski pojas i to je naša u konačnici obaveza. Ako štitimo naš teritorij, znači kopneni dio granice, moramo i vodene, to je to, moramo i more. To je isto jer kad pogledamo ovih 25 000 nezaštićenih i naših 31, nešto manje od 32 000 km2 koje štitimo naših teritorijalnih voda, mi moramo i ovih ostalih 25 000 m2 zaštititi jer to je naša obaveza, to je naša obaveza a ne mi ovdje stvaramo privilegiju da flote talijanske koje su puno jače nego naše, naše su doslovno jedno selo u Italiji uz obalu ima jaču flotu ribarsku nego mi i cijeli naš Jadran, mi smo njima dozvolili da oni kasape, uništavaju floru i faunu i da stvaraju dobit. Znači mi zbog budućih generacija imamo obavezu zaštititi i naravno ojačavati našu hrvatsku Obalnu stražu, tu sam suglasan i vjerujem da je tu dobra volja Ministarstva obrane. Ali Vlada i ovaj parlament, poglavito parlament a i Vlada bi morala proglasiti, morala, to je naša obaveza proglasiti isključivi gospodarski pojas jer imamo utemeljenje u međunarodnim ugovorima i vidimo kolike štete ima Hrvatske, evo samo rekao sam godišnje 170 milijuna do 270 milijuna eura i to su ogromni iznosi, znači mogli smo sami graditi pelješke mostove, imati materijalno i tehnički bolje opremljenu Obalnu stražu, hrvatsku Obalnu stražu, mogli smo ... [[Govornik se ne razumije.]] evo i nekoliko pitanja na kraju ... [[Govornik se ne razumije.]] Mene zanima kakvi su trendovi, imate li analizu znači što se tiče kažnjivih djela u tzv. ZERP-u jer to se ne poštiva, to je čudnovati kljunaš od IGP-a, to je nešto napravljeno, neki modus, ja bi htio o tome čuti, znači kakvi su učinci, kakvi su trendovi jer jednostavno znam da ribarska flota, talijanska ne banda 2% za nama nego nam svima dižu srednji prst, njihovi ribari u našim teritorijalnim vodama, hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo repliku, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Bulj, uporno spominjete iznos od 28 milijardi kuna ili eura, ne znam koji ste podatak dali, tu treba biti prilično točan, precizan i oprezan. Naime, nakon 2013. g. kad je Hrvatska postala punopravna članica EU-a, neovisno o tome ima li Hrvatska gospodarski pojas, ima li Hrvatska zaštićeni ekološki ribolovni pojas, uvjeti za naše ribare se u zaštićenom ekološkom ribolovnom pojasu ne mijenjaju prema tome ništa danas hrvatski ribari ne bi imali nikakve bolje uvjete u ribarenju nego što bi imali da je proglašen gospodarski pojas. Kažete da je ZERP u odnosu na gospodarski pojas kao auto bez šofer šajbe ili bez motora, nije točno. Ako je gospodarski pojas puna oprema, onda je ZERP auto koji nema grijanja sjedala, to je jedina razlika što se ribarstva tiče između ZERP-a i gospodarskog pojasa, nikakva.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj.
Kolega Bačiću, kad nije nikakva razlika, mogli bi mi proglasiti isključivi gospodarski pojas i punu primjenu isključivog gospodarskog pojasa a ne napraviti jedan čudnovati kljunaš kako bi kažete, bez grijanja, volana, ... [[Govornik se ne razumije.]] bi li vi kupili auto bez grijanja, volana, siceva, šofer šajbe, svjetala, žmigavaca, ne bi, znači mi smo napravili jedan čudnovati kljunaš da bi pokazali prema javnosti da štitimo nacionalne interese, nismo ih štitili nego smo se dodvoravali po naputcima iz Haaga, iz Europske komisije, iz EU-a, morali smo se dodvoravati ali je sad trenutak da smo punopravna članica i da ukinemo taj čudnovati kljunaš i da izglasamo primjenu, punu primjenu isključivog gospodarskog pojasa. I jedno je rješenje, znači ukidanje čudnovatog kljunaša ZERP-a koji nema ništa smisao a proglašenje isključivog gospodarskog pojasa, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici, kolega Bačić je iznio stav kluba HDZ-a po prijedlogu Zakona o Obalnoj straži. Ja sam već tijekom jutra i kad sam tražio stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a nešto rekao u bitnome o Obalnoj straži. Dakle, nastojanja za osnivanje hrvatske Obalne straže počela su 2004. g. i tada sam kao državni tajnik u ministarstvu vodio Vladinu radnu skupinu za osnivanje Obalne straže u RH. Zašto smo tada krenuli sa osnivanjem Obalne straže? Isključivo iz razloga što je pred tadašnjom Vladom bila provedba odluke o proglašenju zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa kojega je proglasila Vlada Ivice Račana 2003. g. u 9, mj. neposredno pred tadašnje parlamentarne izbore. Tada je donesena odluka da će se proglasiti zaštićeni ekološko-ribolovni pojas koji je u smislu sadržaja 99% ima sadržaja gospodarskog pojasa. Držim da je tada trebalo i bilo je volje kad smo već osnovali i proširili svoja suverena prava, ne suverenitet, to kolege iz MOST-a miješaju, dakle kad smo svoja suverena prava proširili na Jadran, trebalo je ić odmah u proglašenje punog isključivog gospodarskog pojasa, to bi bila tada bolja odluka. Nismo tada to napravili, to je bilo u vrijeme kažem, 2003. g. ali treba bit tu do kraja korektan i reći da je s time Hrvatska konzumirala 99% svih svojih sadržaja koje joj pruža međunarodna Konvencija o pravu mora što nije i to treba reć koja je razlika između ZERP-a i gospodarskog pojasa. Prije svega, ne možemo graditi umjetne otoke, međutim s obzirom da Hrvatska kao obalna država ima epikontinentalni pojas, mi temeljem te činjenice možemo konzumirati to pravo i to pravo gospodarskog pojasa koje nam ne pruža zaštićeni ekološki ribolovni pojas je možemo na dnu koristiti sve elemente koji se nalaze u epikontinentalnom pojasu kao što je korištenje nafte i plina i to Hrvatska radi još i u onoj državi s obzirom da je bivša država imala pravo do polovine Jadrana proglasiti epikontinentalni pojas. Prema tome, i u tom djelu konzumiramo pravo kroz neki drugi element pojasa a ne kroz ZERP i gradnju umjetnih otoka. Jedino ne možemo u ZERP-u koristiti energiju vjetra i mora što s obzirom na činjenicu kakav je Jadran, da je u prostoru zaštićenog ekološkog ribolovnog pojasa sve su velike dubine, tu je vrlo i teško, komplicirano prema sadašnjim tehnološkim procesima koristiti energiju vjetra i mora. Prema tome, ono što sam maloprije rekao i kolegi Bulju, ako je gospodarski pojas auto s punom opremom, onda je zaštićeni ekološki pojas, auto koji ima svu tu opremu osim grijanja sjedala, tolika je dosta razlika, tim više otkada smo članica EU-a jer ono što je bitno za Hrvatsku a to je zaštita ribolovnog fonda i ekološka zaštita Jadrana, to se može vrlo jednostavno i hrvatska Vlada, hrvatska država svojim proglašenjem ZERP-a štiti u tom prostoru. Naime, ulaskom Hrvatske 1. srpnja 2013. g. u EU, zaštićeni ekološki ribolovni pojas postaje zajednička voda EU-a, postao bi i tu je odgovorna ono što g. Bulj i kolege iz MOST-a govore, postao bi to i gospodarski pojas dakle da smo 2003. proglasili gospodarski pojas. Isti odnos RH i Europske komisije, EU-a prema tom pojasu bi bio kao što je i danas, proglašenjem zaštićenog ekološkog ribolovnog pojasa. Prema tome, slati u hrvatsku javnost ovakve podatke, da Hrvatska ne proglašenjem gospodarskog pojasa, IGP-a, kako se zove, nego proglašenjem zaštićenog ekološkog ribolovnog pojasa godišnje gubi 20 ili ne znam već koliko milijardi kuna, eura, ne znam u čemu oni to govore je netočno, neistina i laž. Dakle, hrvatski ribari danas proglašenjem zaštićenog ekološkog ribolovnog pojasa u istoj se u poziciji prema svojim kolegama iz Italije prije svega jer to je ono o čemu je ovdje najviše riječi, nemaju nimalo lošiju poziciju da je proglašen IGP, isključivi gospodarski pojas. To je dakle s jedne strane. Da se vratim na ono što je tema, ovo nije tema ovoga, ona se negdje provlači kao važan dio rasprave o Obalnoj straži. Dakle, mi smo 2006. krenuli u osnivanje jednog državnog tijela koje može provoditi zaštitu interesa RH jer mi se ovdje u Hrvatskome saboru, u hrvatskoj javnosti, kada govorimo o gospodarskom pojasu i zaštićenom ekološkom ribolovnom pojasu, govorimo prije svega misleći na susjednu državu Italiju međutim brojne druge države, njihovi brodovi koji viju njihove zastave, prolaze kroz Jadran i u ovom trenutku premda zaštićeni ekološki ribolovni pojas kad je u pitanju države članice EU-a, postaje zajedničko more, ono nije zajedničko more za primjerice zastavu ne znam, Grenade ili Liberije, to su države sa vrlo velikim, države zastava pogodnosti, imaju jako puno brodova, za tursku, za japanske, za ne znam koje brodove, za SAD, za Kanadu, kada ulaze u ZERP, u zaštićeni ekološki ribolovni pojas, na njih se odnose mjere kao na države koje nisu članice EU-a i gdje Hrvatska pa i naša Obalna straža, može provoditi nadzor u svim onim sastavnicama koje provodi i da nije članica EU-a i to je vrlo važno. Dakle, mi smo kada je zaštićeni ekološki ribolovni pojas stupio na snagu, poslali notu u UN, tajniku međunarodne Konvencije za pravo mora i od tada se tamo vodi zaštićeni ekološki ribolovni pojas kao pojas u Jadranu na kojemu RH ima suverena prava i zbog toga smo 2007. g. mogli naplatiti od strane turskog brodovlasnika čiji je brod ... [[Govornik se ne razumije.]] Adriatic 6. veljače 2006. gorio u Jadranu, svu onu štetu koju je pričinio u ekološkom smislu na Jadranu i za sve intervencije hrvatskih državnih tijela, i privatnih poduzetnika koje je država tada angažirala da bi ugasili taj požar na tom brodu koji je mogao prijeći u katastrofu, eksploziju koja je mogla doista onečistiti Jadran. Prema tome, kad je u pitanju su suverena prava RH u tom djelu Jadrana, Hrvatska ih ima. I da je bilokoji brod bilokoji druge države pa i članica EU-a napravio isto što je napravio turski brodovlasnik, isto bi se Hrvatska tada bila naplatila jer u tom ekološkom djelu, Hrvatska provodi potpuni nadzor. Ono što je sporno koliko vidim po kolegama iz MOST-a, oni drže da se u tom prostoru Talijani, dakle ribari iz Italije ponašaju kao da je to more njihovo, nije točno, oni se moraju ponašati isto na način kako se ponašaju hrvatski ribari jer kaže, to su zajedničke vode i RH i Obalna straža koliko znam, prošle godine je imala 353 nadzora nad ribarima koji ribare u zaštićenom ekološkom ribolovnom pojasu. Bili smo svjedoci da je puno puta na HRT-u prikazano gdje je Obalna straža zajedno sa MUP-om zajedno sa Ministarstvom pomorstva, uhitila jednu veliku koću ribaricu iz Italije, privela je i tu su bile plaćene ogromne kazne. Prema tome, Hrvatska tamo provodi svoj nadzor. Prema jednoj francuskoj studiji, za jedan km2 nadzora gospodarskog pojasa ili zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa potrebno je 65,00 EUR-a godišnje osigurati pod uvjetom da imate već plovila, da imate sve što je potrebno, dakle 65,00 EUR-a, pa puta 24 000 otprilike km2 koliki je ZERP, to je negdje oko milijun i 600.000,00 EUR-a. RH u ovom trenutku za poslove obalne straže osigurava više i ono što je potrebno, to sam i prije rekao, nama je potrebno osigurati opremu, brodove za kvalitetno kontroliranje tog velikog prostora od 24 000 km2, pa evo moja je sugestija da se u idućem proračunu osigura dovoljna sredstva kako bismo mogli upotpuniti flotu obalne straže, a to je mislim negdje oko 450 milijuna kuna odnosno dodatnih još 380 milijuna kuna za 4 ophodna broda i kad to napravimo, sa svim drugim opremom koja ima MUP, Ministarstvo pomorstva i druga ministarstva, ja mislim da mi možemo doista kvalitetno kontrolirati taj dio Jadrana. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bačić. Replika poštovani kolega Sladoljev, izvolite.
Poštovani kolega Bačić, dakle vi ste u svojoj raspravi većinom replicirali dakle na našu raspravu o ovom zakonu, zapravo ste replicirali na naš prijedlog Zakona o IGP-u, dakle i govorili ste o tome dakle da MOST želi to napraviti i zbog nekih političkih poena, a ja ću vas samo podsjetiti da se pojavila jedna inicijativa koja nema veze s politikom, koja također želi proglasiti IGP u kojoj su i neki hrvatski generali, sveučilišni profesori, dakle oni nemaju neku agendu kao neka politička stranka na račun nekog zakonskog prijedloga proglasiti IGP, pa opet to dakle zagovaraju, dakle ne radi se samo o jednoj političkoj stranci, nego radi se o jednoj inicijativi širih razmjera i ljudima koji su upućeni u pomorska prava koja također to žele napraviti.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Sladoljev, države mora vodit svoju politiku, pametnu politiku, kada i u kojem trenutku proglasiti nešto što ti međunarodna konvencija omogućuje. Velike države, pomorske države, i Francuska, i Portugal i Velika Britanija dakle nisu '82.g. kad im je međunarodna Konvencija o pravu mora omogućila proglašenje gospodarskog pojasa, to napravili isti čas, nego su vrednovale najpovoljniji trenutak kad će to napravit. I RH koja ima ZERP u ovom trenutku i Vlada RH drži da je potrebno odraditi neke druge međunarodne poslove, da ih ja ovdje u HS ne navodim, mislim da znate o čemu ja govorim i onda proglasiti gospodarski pojas, tim više kažem što mi proglašenjem ZERP-a ništa ne gubimo u financijskom smislu za gospodarske interese RH, pa onda tada proglasiti gospodarski pojas, prije svega da bi bili zadovoljni sami sa sobom, a ne što ćemo nešto bitno u gospodarskom smislu polučiti za RH.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću na odgovoru. Slijedeća rasprava poštovani kolega Petar Škorić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, pa evo za ovu raspravu o Zakonu o obalnoj straži prijavio sam se između ostalog i iz razloga što sam nekoliko godina sudjelovao u radu stručnog tijela za obalnu stražu, pratio početno ustrojavanje, djelovanje, povezivanje različitih državnih tijela u jedno operativno tijelo i prepoznavao i u te početne probleme i slabosti, a i prednosti i sve ostalo, od predlagatelja smo čuli razloge donošenja ovakvog zakona nakon 12.g., dakle nakon što je donesen sigurno sa jednim vremenskim odmakom i kroz središnju koordinaciju i kroz stručno tijelo, uočile su se određene stvari koje je potrebno promijeniti u ovom zakonu. Predlagatelj je istaknuo prepoznavanje uloge obalne straže u jačanju međuresorne suradnje na moru, a vidi je i kao poveznicu svih sastavnica, prvenstveno kapaciteta kojima raspolaže odnosno mogućnosti da na svoja plovila ukrcam mješovite ekipe sastavljene od drugih tijela državne uprave, tu ističem međuresornu suradnju drugih tijela, dakle od policije, kapetanije, carine, ribarske inspekcije, da na svoja vozila mogu ukrcati i pripadnike obalne straže i na taj način pripadnike obalne straže dodatno educirati iz upravnog područja za koja isti imaju ovlast postupanja. Dakle, vidi se tu i uloga u uklanjanju i suzbijanju rizika od važnosti za nacionalnu sigurnost, a sve u skladu i sa strategijom nacionalne sigurnosti i Zakonom o sustavu domovinske sigurnosti, a prvenstveno u formiranju predgranične situacijske slike stanja u području ZERP-a odnosno otvorenog mora u kojem obalna straža ima primarnu nadležnost. Primarna dakle zadaća ovog prijedloga je da jasnije definiramo poslove obalne straže i da im se daju mogućnosti za proširenje tih poslova u skladu s posebnim propisima. Ostala uloga obalne straže u ZERP-u ostaje nepromijenjena i sve je to dakle usklađeno i sa našim propisima i propisima koje je naša zemlja implementirala, dakle u svoje zakonodavstvo iz EU. Intencija je ovog zakona poticanje drugih državnih tijela da više nego što su do sada, prepoznaju mogućnosti obalne straže i da obalnoj straži daju ovlasti iz svojih upravnih područja za koje mogu, smatraju da mogu imati korist od obalne straže. Dakle, u odnosu na trenutno stanje i aktivnosti obalna straža može pružiti puno veću pomoć i u području zaštite okoliša odnosno onečišćenja mora, zaštite kulturne baštine, nadzora sigurnosti plovidbe, pa evo i u požarima na moru. Ovim prijedlogom su jasno propisane ovlasti i ovlaštenja ovlaštenih osoba obalne straže za postupanje po kategorijama, a također na jasan način otvara se i mogućnost davanja ovlasti iz drugih upravnih područja, za što do sad nije postojala nadležnost, dakle i po prvi puta se ovim daje obalnoj straži mogućnost da sankcionira prekršitelje na moru u području nepoštivanja Zakona o obalnoj straži, kao i nedvosmisleno im se daje mogućnost pokretanja postupaka protiv prekršitelja na moru iz drugih upravnih područja. Dakle, kroz rad središnje koordinacije i stručnog tijela dosta toga se je uočilo, dakle u tu središnju koordinaciju trebao bi po meni ući i predstavnik Carinske uprave i ravnatelj Civilne zaštite. Dakle, od 2007. do danas bio je ogroman broj evo i sastanaka i koordinacija, ja bi tu evo s obzirom da sam proučio zakon referirao bih se na nekoliko odredbi. Članak 7. stavak 1. definira da je obalna straža sastavni dio Hrvatske ratne mornarnice odnosno da su njeni djelatnici djelatne vojne osobe. Dakle, tu otvaraju se pitanja i prijepori vezano za njihovo postupanje prema civilnim osobama i tu ima razmišljanja dakle o tome da li je s obzirom na taj status trebalo možda obalnu stražu izdvojiti kao zasebnu agenciju sa jasnim javnim ovlastima unutar Ministarstva obrane, dakle sa vlastitim proračunom, sa vojnim činovima i mogućnošću korištenja kapaciteta oružanih snaga, a to primarno govorim zbog toga što bi se time otvorila i mogućnost financiranja takve obalne straže iz Europskih fondova. Članak 8. stavak 2. predviđa da obalna straža ima zapovjedništvo nadležno za planiranje i provedbu poslova obalne straže u koordinaciji s drugim tijelima nadležnim za nadzor i zaštitu prava interesa RH na moru. Mišljenja sam da s obzirom na ovo zapovjedništvo da bi trebali ustrojiti 24 satno operativno dežurstvo za koordinaciju s drugim tijelima državne uprave jer po trenutnom stanju oni za to koriste kapacitete operativnog središta HRM-a kroz kao operativno dežurstvo obalne straže, međutim koje nije formacijski ustrojeno niti sistematizirano, dakle u kojem ovlaštene osobe obalne straže dežuraju, ali nemaju svoje radno mjesto, šef smjene, pomoćnik smjene, operater itd., dakle nema ljude profesionalno obučeni da rade te poslove i smatram da to treba riješiti. Da li dakle u zakonu omogućiti da se to pitanje riješi. Članak 11. stavak 2. i 3. vezano za usklađenje i koordinaciju djelovanja, mišljenja sam da bi se u središnjoj koordinaciji trebao nalaziti i predstavnik ministarstva nadležnog za zdravstvo i Hrvatskog crvenog križa s obzirom na njihovu značajnu ulogu pogotovo u slučajevima havarija na moru s velikim brojem stradalih osoba, ne daj bože da nam se dogodi i nasukavanje kruzera i sl. te pojavu razno raznih zaraznih bolesti u slučajevima dolaska velikog broja nezakonitih migranata morskim putem. Znamo da se s mnogim državnim tijelima su se potpisali i propisali standardni operativni postupci, s nekima brže s nekima sporije, ali mislim da kroz te, tu suradnju treba proširiti na sva državna tijela i organizacije koje se mogu uključiti i pružiti pomoć dakle biti dio ovaj sustava i poput vatrogasaca, dakle da požara na moru i sl. Članak 11. stavak 5. mišljenja sam da bi predsjedanje središnjom koordinacijom uz predstavnike tri ključna ministarstva, dakle obrane, pomorstva i unutarnjih poslova, trebalo dodati i predstavnike ministarstva nadležnog za morsko ribarstvo i ministarstva nadležnog za carinsko, carinske poslove prvenstveno iz razloga što oba ova ministarstva u svom operativnom sastavu imaju dakle i ljudske i materijalne resurse na moru, dakle i posade i plovila i mislim da bi na ovaj način i njima se dao značaj da se snažnije uključe i participiraju u radu. Po pitanju Članka 12. stavak 4. stoji da središnja koordinacija donosi poslovnik o svojem radu, moj je prijedlog da se nadoda i poslovnik o radu stručnog tijela i područnih jedinica koordinacije. Time bi se praktički kroz jednu točku zakona definiralo izrada tih poslovnika, a ne kasnije ponavljalo i nepotrebno definiralo dakle način donošenja poslovnika za stručna tijela i područne jedinice. Vezano za samo vođenje stručnog tijela što je definirano u Članku 14. stavak 4. smatram da nije dobro da predsjedavajućeg stručnog tijela u njegovoj odsutnosti mijenja predstavnik onog ministarstva koje predsjedava središnjom koordinacijom prije svega iz razloga što administrativne i sve druge poslove vezane za stručno tijelo obavlja zapovjedništvo Obalne straže RH sa kojim predstavnik predsjedavajućeg ministarstva središnje koordinacije nema nikakvog izravnog doticaja niti mogućnost nalaganja pripreme radnih materijala za sjednice. Dakle, zbog toga zbog operativnosti treba po meni naznačiti da predsjedavajućeg stručnog tijela treba mijenjati njegov zamjenik ili osoba koju on za to ovlasti i time bi se bitno to popravilo. Po pitanju Članka 15. mišljenja sam da bi uz poslove koje stručno tijelo obavlja trebalo uvrstiti da izrađuje i donosi plan stručnih predavanja namijenjenih ovlaštenim osobama. To dosad je stajalo, dakle evo radi njihove osposobljavanja i podizanja razine. Članak 17. stavak 4. vezano za radno vrijeme propisano je da bi, da predstavnici ministarstva nadležnog za obranu i pomorstvo i unutarnje poslove dakle imaju ljude koji su na tome angažirani, dok ministarstvo nadležno za morsko ribarstvo i nadležno za financije u stručnom tijelu dakle to nemaju i mislim da bi trebalo propisati im radno vrijeme i da održavaju sastanke jedanput tjedno i na taj način bi se poboljšalo i funkcioniranje koordinacije i stručnog tijela i poboljšala njihova dakle međusobno usklađenje djelovanja. Trenutno samo MORH i MUP imaju stalne članove dok čak i Ministarstvo mora još uvijek nema stalnog člana u radu stručnog tijela što je nezamislivo, dakle odnosi se na more, a nemaju svog stalnog predstavnika koji bi trebao time raditi jer time bi se bitno ojačala i ostvarila i bolja razmjena informacija na tjednoj bazi, a i poteškoće u zajedničkom razdoblju [[Upadica: Zahvaljujem.]] bi se bolje otklanjale. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Škoriću. Imamo repliku, poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče sabora. Kolega Škorići, gospodarski pojas je osjetljivo pitanje u Hrvatskoj i donošenjem ZERP-a da se malo ja bih rekao izmiješale karte, pa spominjali ste obalnu stražu pa vas pitam kakvu ona nadležnost ima i šta ukoliko talijanski ribari love ribu kolika imaju prava i šta im čine u tom slučaju? Naravno da su naši ribari nezadovoljni nekim stvarima, jasno mi je da smo ušli u Europu i da moramo poštivati nekakve europske norme i europske zakone, ali ja bih rekao da bi to trebalo malo još jasnije objasniti pa čak i ribarima i ostalim koji imaju interes u hrvatskom moru loviti ribu, a Talijani imaju bolje flote od nas i kako to sve treba zaštititi? Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Škorić. Izvolite.
Ja sam u svom obraćanju istaknuo da uloga obalne straže u ZERP-u ostaje nepromijenjena da će naglasak biti u provedbi i jurisdikciji u području znanstvenih istraživanja, zaštite mora od onečišćenja, nadzora morskog ribarstva i sl. dakle to je sada na propisima niza državnih tijela da definiraju. U svakom slučaju temeljem predloženih izmjena zakona dobit ćemo bolje jedinstveno planiranje i usklađenost zajedničkih akcija na moru, učinkovitije ćemo raspolagati ljudskim i materijalnim resursima, imat ćemo bolju informatičku umreženost i brži prijenos informacija i izvješćivanja, imat ćemo učinkovitije i brže obavljanje operativnih inspekcijskih poslova na moru i aktivniju suradnju u području obavljanja zajedničkih poslova nadzora i zaštite u provedbi jurisdikcije na moru s drugim tijelima i organizacijama koja do sada nisu bila uključena u Zakon o Obalnoj straži RH.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća rasprava poštovani kolega Ante Plazonić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Ministarstva obrane, kolegice i kolege. Evo nakon što je 2007. godine donesen Zakon o obalnoj straži i nakon 12 godina primjene pojavila se potreba za donošenjem novog zakona koji će pomoći daljnjem razvoju obalne straže, povećavanje efikasnosti u radu obalne straže i daljnjem razvijanju njezinih potencijala. Žao mi je što nema kolege Bulja jer ovdje jasno piše u obrazloženju ovog zakona što je zapravo zadaća obalne straže i doslovce piše „Primarna zadaća Obalne straže RH je nadzor i zaštita suverenih prava i interesa te provedba jurisdikcije RH u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu i otvorenom moru. A u teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama RH Obalna straža RH pruža potporu tijelima državne uprave i drugim državnim tijelima u nadzoru i zaštiti prava i interesa RH.“ Kolega Škorić je govorio o potrebnoj sinergiji nadležnih resora, o suradnji na moru i kompetencijama koje ti resori imaju u provedbi i zaštiti sigurnosti i nadzoru plovidbe na moru. Logično je da je za takvo što potrebno dodatno educirati ljude, obučiti ih kako bi stekli potrebna znanja i zakon je to predvidio da bi mogli u suradnji sa drugim državnim tijelima vršiti nadzor plovila, ljudi i roba. Jer nisu svi dobronamjerni koji prelaze našu morsku crtu. Ima i onih koji svakako žele izbjeći pažnji i lučkih kapetanija i pomorske policije i obalne straže. Dakle njima je cilj da što prije plovilima koja su nažalost suvremenija i brža od naše ratne flote se domognu obale i onda rade distribuciju cigareta, alkohola nažalost i droge. Zato je važno i dobro da se obalna straža naslanja na Hrvatsku ratnu mornaricu koja svojim potencijalima može odgovoriti ovim izazovima u nadi da će se smoći i više sredstava kako bi se Hrvatska ratna mornarica pa time i obalna straža još bolje opremile u tehničko-tehnološkom smislu radarskim radio komunikacijskim uređajima kako bi što bolje mogli pratiti promet u našem moru. Angažman Ministarstva obrane mi se čini neupitnim u jačanju naših oružanih snaga jer Hrvatska ratna mornarica je značajna sastavnica hrvatske oružane sile odnosno hrvatske vojske pa se nadam da će u najskorijem roku doći do poboljšanja tih tehničko-tehnoloških uvjeta. More i podmorje i morsko dno su značajni za gospodarski razvoj Hrvatske i zato je jako važno stvarati mogućnosti za što bolji nadzor tog područja. Čitam neki dan kako ovi koji se bave preprodajom droge imaju i podmornice, zamislite koliko su oni tehnološki odnosno tehnički napredovali. Zato molim gospodina državnog tajnika da upregne sve snage jer more je naše bogatstvo koristi se u različite svrhe, doprinosi razvoju RH i zato ga je važno čuvati i štititi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovani kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući znam da vam se neće svidjeti mora replika, ali dužnost mi je upozoriti da je propao dogovor Vlade i Sindikata u obrazovanju i da je zbog toga sutra štrajk u školama, pa pozivam ovu Vladu da ipak pristane na dogovor i kompromis i da prestane odbijati zahtjeve profesora i učitelja koji ne mogu ostvariti svoju normalnu egzistenciju zbog premalih plaća.
Kolega Pernar to nije replika, molim vas da replicirate kolegi ako imate replicirat, a ne zloupotrebljavat institut replike.
Uvaženi predsjedavajući svjestan sam da sam zlouporabio repliku ali nisam znao na koji drugi način ukazati budući da navedeno nije tema dnevnog reda niti će ikada biti tema dnevnog reda. Hvala.
Hvala lijepo možete sjesti. Temeljem Članka 239. izričem vam opomenu. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Damjan Vucelić.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolege, kolegice, Obalna straža RH važan je element nacionalne sigurnosti i trebala bi biti dobro opremljena i obučena. Međutim, način na koji MORH je pristupio opremanju obalne straže govori o promašenoj sigurnosnoj ali i gospodarskoj politici koju provodi ova Vlada. Ministarstvo obrane RH potpisalo je ugovor sa Brodosplitom vlasnika Tomislava Debeljaka za izgradnju 5 obalnih ophodnih brodova za obalnu stražu. Zbog nesposobnosti i nekompetentnosti gospodina Debeljaka došlo je do ogromnih kašnjenja pri izgradnji prvog brod. Zbog kašnjenja broda oko 200 dana MORH je naplatio penale Brodosplitu u iznosu 1,9 miliona kuna, realno ovo su službene brojke 200 dana, realno je oko 800 dana kašnjenje tog broda, a penali za taj brod bi trebali biti puno, puno veći još je DORH tj. MORH jako puno ublažio tu kaznu koju je dao te penale. Možemo samo pretpostaviti da je država po zna koji puta subvencionirala Debeljakov šlamperaj i njegovu nesposobnost. Gospodine glavni tajniče vi ste danas u par puta u raspravama rekli da je MORH naručio 5 brodova, samo 1 je izgrađen, šta se dogodilo sa ostala 4 broda, tih 4 broda po ovome planu vašem od MORH-a će biti izgrađeni tek za 20 godina najvjerojatnije kako je krenulo. Mene zanima šta se dogodilo sa njima, jel uopće su oni u izgradnji? Molio bih vas odgovor na to. Inače, iskusni brodograditelji ističu da je vrijeme za jedan takav brod da se izgradi 200 dana. Osim što taj brod kasni taj brod niti ne zadovoljava NATO standarde, znači ne postiže dovoljnu brzinu, ne dostiže dovoljno čvorova. Recimo nešto detaljnije o tom brodu. Naime, brod je navodno, u brod je navodno ugrađen Caterpillar motor za bagere, za koji nije bilo dovoljno prostora na krmi te je stoga redizajniran na način da se sve povuklo na prema sredini brodova kako bi se napravio taj prostor na krmi. Zbog toga je ostala oprema, znači na sredini, samim time je i brod duži. To što je brod duži znači da je i teži, a to što je teži znači da ima i dublji gaz i da je zato sporiji. Originalni nacrt za taj brod napravio je Brodarski institut i sada gospodin Debeljak tuži Brodarski institut zbog štete nastale njegovim prepravljanjem tih istih nacrta. Brodosplit nažalost više nema ljude, nema kompetentne ljude koji bi mogli napraviti nacrte za te brodove, otišli su, na način da ti brodovi i dalje funkcioniraju, da su izgrađeni od kvalitetnih materijala i naravno da su izgrađeni na vrijeme. Pod gospodinom Debeljakom brodogradilište se pretvorilo u babilon muljanja, varanja na subvencijama, medijskih spinova, kršenja zakona i izvlačenja novaca. Izvlačenja novaca možda baš prema onim ljudima koji su dali to brodogradilište u ruke gospodina Debeljaka. Mi iz Živog zida smo tu cijelu ekipu prevaranata već prijavljivali Državnom odvjetništvu, a moram vas podsjetiti da brod nije kutija šibica da se može sakriti. Zaključno, ovdje vidimo dvostruku prijetnju sigurnosti države. Prva je to što nemamo funkcionalne brodove, a druga je to što nemamo ni brodogradilište koje bi te brodove moglo napraviti. Molim vas prenesite državni tajniče gospodinu Krstičeviću da je on osobno ugrozio nacionalnu sigurnost ulazeći u poslove sa ljudima koji ne grade brodove, samo izvlače novce, krše zakone i usput se smiju cijeloj državi. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovani kolega Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, kolega vi ste tu naveli da je potpredsjednik vlade odnosno ministar obrane ugrozio nacionalnu sigurnost. Ja zaista ne znam da li vi pratite rad Vlade, rad Ministarstva obrane, osobno ministra obrane, Hrvatska vojska nikad tako dobro nije stajala od Domovinskog rata, nikad toliko kvalitetnih ideja, rješenja po pitanju standarda vojnika, po pitanju opreme, naoružanja, vježbi i osposobljavanja. Nikad toliko hrvatskih vojnika u mirovnim misijama gdje samo dobiju najveće pohvale i ocjene. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Vucelić. Izvolite.
Gospodo iz HDZ-a, vi ovdje sad samo bacate neke floskule, realnost u Hrvatskoj je da nikada nije bilo lošije i groznije, ne samo po pitanju vojske, ni po pitanju građanstva po pitanju stanovnika, nikad se ne živi lošije, nikad nije bilo groznije stanje u RH, a vama je normalno iz HDZ-a da prikrivate kriminal tj. sudjelujete u samom tom kriminalu, potičete, držite ljestve ovakvim sitnim kokošarima koji, u stvari ovo je čak g. Debeljak se ni ne može nazvati bilo kako sitan jer zarađuje stotine milijuna, ja sam govorio i onih 650 milijuna koje je dobio subvencija za nikad izgrađene brodove tj. za ovaj novi brod Polar express. Ovih 5 brodova za obalnu stražu je samo šlag na sve to. Ja se samo pitam kad će vama bit ova 4 broda izgrađena ako je g. Debeljak kasnio 800 dana sa ovim prvim brodom, znači to je preko 2,5.g. što on kasni. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovani kolega Ante Sanader, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, pozdravljam uvaženog državnog tajnika sa suradnicima, evo ja se također pridružujem kolegama koji su i sve izrazili pohvalno ovom zakonu i sigurno da je nizom dobrih rješenja unaprjeđen, bit će unaprjeđen rad obalne straže, što je vrlo važno jer se obalna straža pokazala kao služba, važna služba koja unapređenjima koji su joj dani ovim zakonom svakako može pridonijet ukupnoj sigurnosti i zaštiti i našeg obalnog i morskog dijela. Ja se ovdje čisto javljam sa prijedlogom za nekoliko unaprjeđenja, naime javljam se kao, u ime Hrvatske vatrogasne zajednice, mislim da bi trebalo uvažiti rad odnosno aktivnosti koje ima Hrvatska vatrogasna zajednica odnosno vatrogasci RH, znate da je jedan od problema i gašenje požara na moru, da je to nažalost i jedna od djelatnosti koja nije dobro razvijena na tom morskom dijelu jer nemamo kvalitetne brodove, nemamo velike brodove, kako kod gašenja požara, tako posebno kod ovih ekoloških zagađenja, tako da mislim da bi se u zakon moglo i preventirati i ovaj dio aktivnosti koji radi Hrvatska vatrogasna zajednica odnosno hrvatsko vatrogastvo, a kako ste vi čl. 5. već predvidjeli u st. 11. suzbijanje i uklanjanje sigurnosnih rizika od važnosti za nacionalnu sigurnost, svakako držim da su i požari, što je jasno u strategiji domovinske sigurnosti našli svoje mjesto, a i u Zakonu o domovinskoj sigurnosti, tako da mislim da bi bilo dobro da se u, jeste u čl. 8. već stavili, u čl. 8. st. 3. da će obalna straža može koristiti sredstva drugih tijela državne uprave u skladu sa sklopljenim ugovorima u tim tijelima, znači da bi obalna straža mogla koristit odnosno da može zajednički se komplementarno, kao što HV pomaže vatrogastvu u situacijama velikih požara, tako se i snage vatrogastva mogu staviti za suradnju sa obalnom stražom, a posebno kod požara plovila, posebno velikih plovila na otvorenom moru van ovog obalnog pojasa, tu bi svakako bilo korisno koristiti i opremu, znači brodove, primarno velike brodove koje ima, obali koja će imati još sutra obalna straža jer RH je mala zemlja i nije potrebno rasipat kapacitete i nabavljat da svak ima opremu koja ne bi bila apsolutno iskoristiva, tako da vidim kroz ovaj zakon mogućnost zajedničkog rada obalne straže i Hrvatske vatrogasne zajednice, pa bi u tom smislu bilo dobro da se u čl. 11. st. 3. uz ove, u središnjoj koordinaciji stavi i Hrvatska vatrogasna zajednica koja je sad Središnji državni ured za vatrogastvo od 1.1., a isto tako u čl. 3. da stavite i glavnog vatrogasnog zapovjednika uz glavnog državnog inspektora jer mislim da je u pripremi svih aktivnosti, posebno ovih koji se tiču normalno zaštite od požara bi bilo važno i iskustvo i znanje, a posebno zajedništvo i sutra izrada standardnih operativnih postupaka koje ste predvidjeli ovdje da se zajednički radi, da ne radi jedna strana jedno, druga strana drugo, da budemo pod kapom kao … [[Govornik se ne razumije]] domovinske sigurnosti imali jedinstveno tijelo i jedinstvenu koordinaciju. Također u čl. 14. mislim da bi bilo dobro da tu bude i predstavnik Hrvatske vatrogasne zajednice uz sve, uz sva ova tijela koja su ovdje u stručnom tijelu predviđena, kao i u čl. 18. gdje, kod područnih jedinica koordinacije također uz članove područne jedinice koordinacije da se ubaci i predstavnik Hrvatske vatrogasne zajednice, a u stvari bio bi predstavnik vatrogasnih, županijskih vatrogasnih zajednica na područjima gdje rade i djeluju ove koordinacije. Evo, mislim da bi ovo moglo biti prihvatljivo, a i korisno ukupno za rad i koordinaciju i jedinstveni sustav domovinske sigurnosti da bi s tim samo dobio na snazi i ulozi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Ante Bačić, izvolite.
Tko može samo može. Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Sanader, apsolutno se slažem da bi u zakon do drugog čitanja definitivno trebalo uvrstiti Hrvatsku vatrogasnu zajednicu kao sastavnicu i civilna pomoć obalne straže, al spomenili ste upravo ekološke katastrofe na moru i znamo da je najbliži brod koji može rješavat takve slučajeve u Trstu i da je djelatnost njegova kad brojimo po satima, kada bi došao do našeg nekog otoka ili mjesta nesreće prevelika i možda bi bilo dobro da samo ministarstvo preko obalne straže nabavi takav brod za ekološke katastrofe, ali znam da je inicijativa bila dalmatinskih županija da možda i zajedno kupe jedan takav brod, pa ne znam jel vi imate kakva saznanja dokle smo došli sa tim, pa upravo taj brod ako bi se i nabavio od naših dalmatinskih županija, možda bi mogao biti na uporabu upravo preko Hrvatske vatrogasne zajednice. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Sanader, izvolite.
… [[Govornik se ne čuje]] potpredsjedniče. Evo uvaženi kolega Bačiću, slažem se s vama, inicijativa postoji, međutim dok se inicijativa realizira mi već imamo ovdje brodove obalne straže koji su prikladni i na koje se može implementirati i oni su, imaju već potpisane ugovore sa Ministarstvom mora za pomoć u takvim situacijama. Mi imamo kao županije priobalne, tri priobalne županije, 4 ustvari, znači šibenska, splitska i dubrovačka imaju brodove koje je ministarstvo dalo ali to su mali brodovi do 13 m, oni interveniraju na ovom unutarnjem moru, međutim ovo za otvoreno more i za veće akcije, mogu biti od koristi i već ovi postojeći brodovi Obalne straže kao i Ratne mornarice a ova inicijativa jedna drugu ne preklapa jer se uspije nabaviti taj brod i raskine odnosno uz ovaj ugovor koji imamo sa svjetskom organizacijom, onda će to bit korisno i na dobrobit.
Zadnja replika je poštovanog zastupnika Petra Škorića, izvolite.
Hvala lijepa. Evo kolega Sanader je spomenuo vatrogastvo kao segment koji se može uključiti u Obalnu stražu, u koordinaciju, ja bi spomenuo članak 29. koji je krnji, koji kaže da Obalna straža, Ministarstvo nadležno za pomorstvo, za financije kao i druga tijela nadležna za nadzor i zaštitu prava interesa RH na moru, da su dužna razmjenjivati informacije vezano za nadzor i zaštitu prava i interesa RH na moru. Ja bi tu nadodao, dakle to bi brisao jer razmjena informacija, predložio bi članak da razmjene informacija među tijela nadležnim za nadzor i zaštitu prava interesa RH na moru da se provodi temeljem standardnih operativnih postupaka središnje koordinacije tako da bi i ovaj članak trebalo doraditi i na ovaj način ubaciti koordinaciju sa svim ostalim službama i time bi praktički došli do toga što je intencija ovoga zakona da se teži smanjenju mogućnosti dupliranja kapaciteta na zaštiti prava interesa na moru u gašenju požara i svemu ostalom.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sanadera.
Dobro, nisam shvatio. Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Uvaženi kolega, tu je navedeno da će se koordinirati i druga tijela nadležna za zaštitu a treba vidjeti sa predlagačem šta je točno mislio i kako je mislio ali uglavnom, standardni operativno postupci moraju razriješiti sve te suradnje da ne bi bilo dupliranja i slažem se sa kolegom Škorićem da se napravi sve da ne bi bilo dupliranja i da jedna služba radi jedan posao, druga drugi, a oba dva na istim poslovima. Ali mislim kroz kapu Domovinske sigurnosti da to se neće napraviti i da će i sve ove standarde operativne postupke se jasno definirati nadležnosti i aktivnosti.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika, a, oprostite, završno će sada u ime predlagatelja govoriti poštovani Tomislav Ivić, državni tajnik u Ministarstvu obrane, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvezen saborske zastupnice i zastupnici. Evo ja se prije svega želim zahvaliti svima koji su sudjelovali u raspravi o Zakonu o Obalnoj straži a posebice se želim zahvaliti onim zastupnicima koji su uistinu i raspravljali o Zakonu o Obalnoj straži. Također se želim zahvaliti onim zastupnicima koji su izrekli pohvale u onom smislu da je zakon dobro pripremljen a u biti iz rasprave se vidi da velikih primjedbi nije bilo na odredbe i zakona i mogu reći da ćemo do drugog čitanja naravno razmotriti sve primjedbe koje su uvaženi saborski zastupnici izrekli za koje postoji opravdanost i uvrstiti naravno u Konačni prijedlog Zakona o Obalnoj straži. Ono što ovdje poslije svih ovih rasprava treba mislim posebno naglasiti je činjenica da će se nastaviti trend daljnjeg ulaganja u modernizaciju Obalne straže kako bi ona uistinu mogla obavljati posao zbog kojeg je i osnovana. Tu prije svega mislim na obalne ophodne brodove kao ključni element cjelokupnog sustav za uspješno obavljanje posla jer bez naravno alata nema ni zanata. I moram odgovoriti na neke stvari koje su saborski zastupnici i postavili pitanje i izrekli kroz neke tvrdnje, dakle taj trend jednostavno odnosno ulaganje u daljnju modernizaciju se nastavlja, isporučen je prototip broda, on je zadovoljio sve taktičko-tehničke osobine koje smo tražili u natječaju, dakle nema razloga da se ne naruči drugi odnosno prvi jel' tako, brod iz serije s obzirom da je prototip kao što sam rekao, zadovoljio sve taktičko-tehničke zahtjeve koje smo postavili u natječaju. G. Vuceliću, ako govorite o nekim stvarima, bilo bi dobro da se prije toga informirate kakvo je stanje o tim stvarima, morate znati da ovaj proces narudžbe obalnih ophodnih brodova je započet u Vladi SDP-a. Dakle, ministar Kotromanović je tada bio osoba nadležna jel' tako, za vođenje cijelog posla, za potpisivanje ugovora što je i učinio i to nema sumnje, treba pohvaliti, to nastojanje Vlade SDP-a da se krene u ozbiljnu modernizaciju Obalne straže međutim treba znati i to da nije isključiva odgovornost na kašnjenju u isporuci prototipa samo na Brodosplitu kao firmi koja izrađuje brod nego morate znati i činjenicu da dokumentacija za izradu broda uopće nije bila kompletna, da ne kažem da je nedostajao glavni izvedbeni projekt. I razumljivo je da je došlo do kašnjenja u isporuci prototipa broda. Kada se takvi poslovi rade, jel' tako, uvijek se prvo naruči prototip pa ako prototip zadovolji traženim uvjetima, onda se ide u narudžbu brodova iz serija. S obzirom da prototip broda zadovoljava sve taktičko-tehničke zahtjeve, ići će se naravno u ugovaranje izgradnji i slijedećih brodova iz serije tako da će se ispuniti taj ključni uvjet da Obalna straža može uspješno raditi svoj posao. Dakle zaključno, razmotrit ćemo sve primjedbe koje su tijekom rasprave izrečene u Zakonu o Obalnoj straži ono što bude opravdano unijet u konačni prijedlog zakona i nadam se da ćete i vi, ovaj Visoki dom podržati takav prijedlog zakona, hvala lijepo.
Hvala lijepo, imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Damjana Vucelića, izvolite.
G. glavni tajniče, ovo što ste sad rekli su samo floskule. Moja generacija ih sluša već 20 g., da je kriv netko drugi, da su krivi crveni, da su krivi lijevi ili da su krivi neki treći. E nama je toga već dosta. Ja sam jako dobro upoznat sa problematikom i ovo što ste vi sada rekli da brod zadovoljava sve tražene specifikacije i zahtjeve, jednostavno nije točno. Pa gospodo, ne zadovoljava jedan osnovni zahtjev a to je da ima dovoljnu brzinu, taj brod je prespor, on ne zadovoljava NATO-ove standarde, gospodine i vi mi ne možete reć da zadovoljava sve specifikacije kad ne zadovoljava onu osnovnu, prespor je. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika. Nije glavni tajnik nego državni tajnik, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani predsjedavajući. Koliko ste informirani, najbolje govori činjenica da me oslovljavate sa „glavni tajniče“. Ja nisam glavni tajnik nego državni tajnik, jel tako? Druga stvar, ne možete g. Krstičevića prozivati za nešto što on uistinu nije odgovoran. On niti je potpisao ugovor, niti je naručio brod, tek sada kad je isporučen prototip i s obzirom da je on zadovoljio sve taktičko-tehničke zahtjeve, g. Krstičević može naručiti idući brod. I treća stvar, znate, nigdje ne propisuje koju brzinu brod treba imati.
Hvala lijepa. Time ću zaključiti raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske, prvo čitanje, P.Z. br. 755, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o Obalnoj straži RH i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 „za“ i 41 „suzdržan“ donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku a to je: - Prijedlog Zakona o obradi biometrijskih podataka, prvo čitanje, P.Z. br. 756 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova Žarko Katić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštivane gđe. zastupnice, gospodo zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam. Pred vama je dakle zakon koji govori o interoperabilnosti baza podataka što je trenutno najaktualnija inicijativa EU-a na području sigurnosti, dakle jačanje razmjene podataka kroz interoperabilnost informacijskih sustava i baza sa biometrijskim podacima i to se u potpunosti poklapa sa operativnim i strateškim interesima RH. Upravljanje informacijama u EU-u i u RH može i mora biti djelotvornije i učinkovitije uz dakako potpuno poštivanje temeljenih prava uključujući posebice prava na zaštitu osobnih podataka i to radi suzbijanja kriminaliteta, jačanja unutarnje sigurnosti u korist svih građana radi bolje zaštite granice, boljeg upravljanja migracijskim tokovima i drugih važnih sigurnosnih pitanja. Što je osnovna ideja ovoga zakona? Smisao interoperabilnosti je povezivanje svih raspoloživih informacijskih sustava i baza podataka kako u EU-u, tako i u RH na način koji će omogućiti istovremeno dohvaćanje podataka iz svih sustava. Što su ustvari biometrijski podaci? Dakle to su fizička obilježja osobe koja omogućuju jedinstvenu identifikaciju te osobe kao što su otisci papilarnih linija prstiju, dlanova, stopala, prikazi lica, profil DNK i šarenice oka, ipak, osnovni biometrijski podatak na kojem se temelji interoperabilnost papilarnih linija prstiju. Jednostavno govoreći, sa interoperabilnošću će se postići da bilokoja osoba koja je predmet nekoga postupanja npr. prilikom granične kontrole, prigodom izdavanja osobnih isprava, kriminalističkog istraživanja, ishođenja viza, podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili bilokojeg drugog, stavi prst na čitač koji čita otiske prstiju te osobe i automatski ih provjerava kroz sve raspoložive informacijske sustave i baze podataka a dakle ne samo jedan onaj koji se upravo u tom trenutku provodi. Dakle, ako se provodi istraživanje o tražitelju azila, dakle ne vrši se provjera samo kroz EURODAC sustav nego se može i kroz vizni sustav da se vidi je li ta osoba možda tražila vizu prilikom ulaska, može se kroz sustav ulaska i izlaska putnika, da se vidi gdje je i na koji način i iz koje zemlje ušla u ovom slučaju u RH ili je ušla ilegalno. Zašto je sve ovo važno za RH a posebice je važno za naš ulazak u schengenski prostor. Ponajprije postoje strateški interesi, naime u lipnju ove godine na razini EU-a usvojene su dvije uredbe o interoperabilnosti, to su Uredbe br. 817/2019 i 818/2019 koje daju zakonski okvir za povezivanje velikih europskih sustava bilo postojećih kao što je schengenski informacijski sustav ili vizni informacijski sustav ili europski sustav daktiloskopskih podataka migranata i azilanata, ovaj EURODAC kojeg sam maloprije spomenuo i onih budućih velikih sustav koji su u određenim fazama utemeljenja izrade, to su europski informacijski sustav kazneni sustav za državljane trećih zemalja i osoba bez državljanstva, sustav ulaska-izlaska europski sustav za informacije o putovanjima i njihovu odobrenju i drugi sustavi. Od država članica se očekuje da u narednom razdoblju osmisle i implementiraju svoja nacionalna rješenja i povežu svoje odgovarajuće sustave sa navedenim europskim sustavima. Kao država članica sa najdužom vanjskom kopnenom granicom kojoj je neposredni strateški cilj ostvariti punopravno članstvo u Schengenu, RH odredila je pitanje interoperabilnosti kao jedan od prioriteta predsjedanja EU u prvoj polovini 2020. godine te je među vodećim državama članicama po do sada ostvarenom napretku u postizanju interoperabilnosti nacionalnih i europskih sustava. Tu su zatim osim ovih strateških koje sam rekao i operativni interesi. Naime, interoperabilnost će značajno pridonijeti jačanju sigurnosti u RH i na području Schengena jer će prije svega osigurati da nadležna tijela imaju brz, dosljedan, sustavan i kontroliran pristup informacijama koje su im potrebne za izvršavanje njihovih zadaća, osigurat će rješenje za otkrivanje višestrukih identiteta s dvojom svrhom osiguravanja točne identifikacije osoba i suzbijanja prijevara povezanih s identitetom, olakšat će provjere identiteta državljana trećih zemalja koji nemaju sa sobom osobne isprave i naposljetku pojednostavit će pristup nadležnih tijela informacijskim sustavima na razini RH i EU u cilju sprečavanja, otkrivanja, istraživanja i kaznenog progona ozbiljnih kaznenih djela i djela terorizma. Konkretnije, interoperabilnost će znatno olakšati ili u potpunosti riješiti sljedeće probleme: zaštitit će hrvatske građane od zlouporabe identiteta, identificirati nezakonite migrante bez osobnih isprava, zatim identifikacija stranaca bez osobnih isprava u kriminalističkim istraživanjima kaznenih djela vezanih uz strane državljane, provjeru ranije registracije stranih državljana u nekom od sustava, ne postojanje nacionalne baze s biometrijskim podacima podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili azil koja bi bila ekvivalent sadašnjem EURODAC-u, nepostojanje nacionalne baze s biometrijskim podacima stranaca prema kojima se postupalo po Zakonu o strancima ako su određene neke mjere, primjerice za napuštanje zemlje, pribavljanje otisaka prstiju za potrebe identifikacije i potražne djelatnosti na informacijskom sustavu MUP-a, pribavljanje otisaka prstiju za potrebe identifikacije i potražne djelatnosti u schengenskom informacijskom sustavu i preko Interpola. Tu je ujedno i priprema za uvođenje provjera temeljem biometrijskih podataka prilikom granične kontrole na vanjskim granicama EU i interoperabilnost će omogućiti automatske provjere određenih tragova s mjesta događaja kaznenoga djela. Da bi se ostvarilo sve ovo što sam maloprije naveo, provedena je cjelovita analiza zakonske i podzakonske regulative kojom se uređuje uzimanje biometrijskih podataka te njihovo korištenje i pohranjivanje u odgovarajuće zbirke. Dakle analizirane su Zakon o kaznenom postupku, Zakon o policijskim poslovima i ovlastima, Zakon o strancima, Zakon o privremenoj međunarodnoj zaštiti, Zakon o osobnoj iskaznici, Zakon o putnim ispravama hrvatskih državljana te pripadajući pravilnici koji su donijeti na temelju ovih zakona. Kako bi se obrada biometrijskih podataka mogla odvijati transparentno i u skladu s pravilima zaštite osobnih podataka, Vlada RH predlaže jedinstveni propis koji objedinjava odredbe relevantnih domaćih zakona i europske regulative, to je ovaj zakon koji je pred vama dakle Prijedlog zakona o obradi biometrijskih podataka. U izradu ovog teksta uključeni su različiti resori kao što je osim MUP-a i Agencije za zaštitu osobnih podataka, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova zbog hrvatskog viznog informacijskog sustava prije svega i Ministarstvo pravosuđa. Stupanje na snagu ovog zakona kao i uz vašu potporu i pomoć, planira se do kraja ove godine. Kako bi se sve ovo što ovaj zakon predviđa provelo u praksi izrađena je i cjelovita analiza poslovnih procesa vezanih za biometrijske podatke temeljem čega su izrađeni korisnički zahtjevi i osmišljena različita tehnička rješenja. Dakle, tako da se odmah ide i paralelno radi na provedbi ovog zakona kada on bude donijet i stupio na snagu. Evo to su osnovne naznake zakona koji je pred vama. Hvala vam lijepa na vašoj pozornosti i otvoreni smo za vaše sugestije i primjedbe. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na klubove zastupnika i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Petar Škorić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je Zakon o obradi biometrijskih podataka, suvremena biometrijska identifikacija temelji se na prepoznavanju određenih biometrijskih značajki te uspoređivanju s pohranjenim uzorkom u podatkovnom obliku unutar baze podataka određenog sustava. Biometrijski podaci su fizička obilježja osobe koja omogućuje jedinstvenu identifikaciju te osobe kao što su otisci papilarnih linija prstiju, dlanova i stopala, zatim fotografije prikazi lica, profil DNK i šarenica oka. Trenutno najaktualnija inicijativa EU na području sigurnosti je jačanje razmjene podataka kroz interoperabilnost informacijskog sustava i baza s biometrijskim podacima. Najvažniji razlog ovakve inicijative nažalost sve veći broj nezakonitih prelazaka granice, a samim time i sve veća opasnost od terorizma u zemljama EU. Posljednjih godina Europa morala odgovoriti na najveći migracijski val od Drugog svjetskog rata. Samo tijekom 2015. i 2016. godine zabilježeno je preko 2,3 miliona ilegalnih prijelaza. U 2018. godini ukupan broj nezakonitih prelazaka granice pao je na oko 150.000, a u prvoj polovici 2019. gotovo 30.000 ljudi je riskiralo svoje živote putujući u Europu morem, a strahuje se da je i preko 600 njih utopilo, a 11, 116.000 ljudi došlo je u Europu morem u prošloj godini. Slijedom toga, upravljanje informacijama u EU i RH može i mora biti djelotvornije i učinkovitije uz potpuno poštivanje temeljnih prava uključujući i posebno pravo na zaštitu osobnih podataka evo o čemu se maksimalno pripremao i to radi bolje zaštite granica, boljeg upravljanja migracijama, radi suzbijanja kriminaliteta i jačanja unutarnje sigurnosti u koristi svih građana. RH je kao država članica s najdužom vanjskom granicom kojoj je neposredni strateški cilj ostvariti punopravno članstvo u Schengenu odredila je upravo pitanje interoperabilnosti kao jedan od prioriteta predsjedanja EU te želi osigurati kvalitetnije povezivanje informacijskih sustava RH i EU. Ovim prijedlogom Zakona o biometrijskim podacima osiguravaju se uvjeti za obradu biometrijskih podataka i u informacijskim sustavima RH kao i njima povezanim informacijskim sustavima EU. Interoperabilnost će značajno doprinijeti jačanju sigurnosti u RH i na području Schengena odnosno osigurat će rješenje za suzbijanje prijevara povezanih sa identitetom. Naravno olakšat će policijskim službenicima provjeru identiteta državljana trećih zemalja na teritoriju RH. Olakšat će i pojednostaviti pristup nadležnih tijela informacijskim sustavima na razini RH i EU, a sve u cilju sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i kaznenog progona ozbiljnih kaznenih dijela, a posebno terorizma. Interoperabilnost informacijskih sustava RH i njihova introperabilnost s informacijskim sustavima EU planira se postići putem zajedničkog tehničkog rješenja za automatizirano uspoređivanje biometrijskih podataka, a u skladu sa posebnim propisima RH kao i primijenjenim propisima EU. U RH trenutno postoje 3 baze biometrijskih podataka, a to informacijski sustav MUP-a, hrvatski vizualni informacijski sustav i zatvorski informacijski sustav. Postojeći operativni sustavi EU su Schengenski informacijski sustav, sustav Eurodac i vizualni informacijski sustav s kojima bi se ostvarila interoperabilnost. Nakon započinjanja s radom interoperabilnost će se ostvariti sa sustavom ulaska, izlaska, europskim sustavom za informacije o putovanjima i njihovom odobrenju i europskim informacijskim sustavom kaznene evidencije za državljane trećih zemalja. Važno je istaknuti da se prijedlogom zakona sukladno svim važećim propisima koji se odnose na zaštitu osobnih podataka posebna važnost pridala zaštiti fizičkih osoba od zloupotrebe njihovih osobnih podataka. Zaštita i tajnost osobnih podataka zajamčena je Ustavom RH, Poveljom EU o temeljnim pravima te Ugovorom o funkcioniranju EU. Klub zastupnika HDZ-a će podržati ovaj Prijedlog Zakona o obradi biometrijskih podataka. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojega je trebao govoriti poštovani zastupnik Stjepan Ćuraj, nema ga, gubi pravo na govor, pa će u ime Kluba zastupnika HSU-a i nezavisnih zastupnika i SNAGE govoriti poštovani zastupnik Marko Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege o ovom zakonu je već sve rečeno jer je zakon toliko jasan da ovom saboru predstoji samo da ga prihvatimo. No ja sam se javio za riječ zbog toga da uprisutnim i dadem primjer jednog pozitivnog nepotizma i zašto je taj nepotizam pozitivan, zato što je transkulturalan i transtemporalan, govorim isključivo zbog toga što je postojao jednom jedan Ivan Vučetić i taj Ivan Vučetić je zaslužan za ono što se danas odigrava, a i za ono što je djelom i sadržano u ovom zakonu. To je otac daktiloskopije. Tako da imate na umu da iz roda Vučetića samo zato što je kažem nismo u istom vremenu, nismo u istoj kulturi pristao sam upozoriti javnosti na ovaj oblik pozitivnog nepotizma, a pozitivni nepotizam rađa i pozitivnim društveni posljedicama u ovom slučaju radi se o tome da se smanji stopa kriminaliteta i da se pojača sigurnost građana. Ovaj zakon je također zakon koji dolazi iz područja četvrte industrijske revolucije, a mi smo na društvenoj razini predmoderniteta. Govoriti danas u Hrvatskom saboru pogotovo ako uzmemo u obzir jutros izrečene neke teme iz slobodnog govora odnosno iznošenja stajališta saborskih zastupnika, klubova saborskih zastupnika jasno je da su neke od tih tema iz razdoblja predmoderniteta, jel predmoderne u kojoj se gotovo očekuje da religija ostvari slobodu nacije i nacionalnog. To se apsolutno nikad ne može dogoditi jer svaka religija ima granice. Nevolja hrvatskog društva je u tome što hrvatsko društvo i nije imalo državu u kojoj će se riješit nacionalno pitanje, pa se nacionalno pitanje pokušavalo riješiti putem nekakvih alternativnih oblika, jedan od tih alternativnih oblika je bila religija koja je i danas prisutna, to je oblik društvene i političke patologije koje nas dovodi do nerazumijevanja onoga u čemu se mi sada nalazimo. Iako mnogi nisu na svijesti današnjeg društva, na razini svijesti današnjeg društva, ne možemo se izvlastiti iz zakonitosti, pa i opasnosti sadašnjeg društva. Sadašnje društvo je društvo u kojem raste terorizam i opasnost od terorizma. Ovaj zakon i zakoni koji će dolazit iz ovog područja su, imaju namjeru da hrvatskim građanima omoguće sigurnost i da ih zaštite od ugroze. Terorizam koji se odigravao u svim dosadašnjim vremenima je bio terorizam koji nije toliko ugrožavao čitav svijet, to je bio terorizam koji se provodio putem siromašnih. Današnji terorizam je terorizam koji može uništiti svijet bez riječi. Ne radi se samo o tome da smo izloženi nuklearnim ratovima, bakteriološkim, biotehnološkim i kojekakvim drugim opasnostima, nego se radi o tome da je moguće da u jednom trenutku nestane čitav svijet. Međutim, taj trenutak ne dolazi odjednom, taj trenutak dolazi i putem krađe identiteta. Ako netko ukrade nečiji identitet ili formira neki drugi identitet, on je u stanju u nekoj državi živjeti na neprimjetan način. Netko tko živi među nama na temelju svog lažnog identiteta i nekih drugih za društvo pogubnih namjera je u stanju uništiti i izazvati štetu tom društvu, to je nešto što se u literaturi naziva hiper realnost ili pojačavanje realnosti, pojačana realnost vam uništava sustav. Ako želite primjer na koji način se uništava sustav, evo dat ću vam. Branitelji domovinskog rata kad danas pojačavaju stvarnost domovinskog rata, oni uništavaju sustav i uništavaju istinu o domovinskom ratu. Zašto? Zato što su tu stvarnost plaćali s nečim. A zašto imaju potrebu pojačavati stvarnost s nečim, s nekom drugom pričom koja traje desetljećima zbog toga da bi ostvarili nekakvu korist. Zašto su ostvarili tu korist? Pa zato što oni sami ne pripadaju istini i stvarnosti domovinskog rata, nego pripadaju istini i stvarnosti hiper realnosti ili pojačane stvarnosti. Oni sami su preuzeli neki drugi identitet, njima nije potrebno obrađivati nekakvu novu biometriju, nego oni sami su pristali na identitet, oni nisu toliko opasni kao oni koji preuzimaju druge ili tuđe identitete i s kojima trebamo biti na oprezu. U hrvatskom društvu kad je već govorimo o onima koji pojačavaju stvarnost i stvaraju hiper realnost primjerice, to su svi oni kojima su danas živi, žive udbe ili Jugoslavija il nešto slično. Gotovo 30.g. nakon Jugoslavije, onaj kojem je živa Jugoslavija, neću reći da ima psihijatrijski problem, ima i taj, ali on ima prvenstveno problem hiper realnosti, a u tu hiper realnost ulazi i njegova psiha, radi se o mentalnom terorizmu. Netko tko danas uistinu smatra u hrvatskom društvu da djeluje udba, a da je on u službi otpora prema takvoj jednoj sili, radi se o hiper realnosti, o mentalnom terorizmu, a taj mentalni terorizam je započeo s tom osobom i doveo je do auto destrukcije te osobe, tu osobu opet možemo promatrati s razine propuštenog identiteta da živi u sadašnjoj stvarnosti. Zbog čega ovo govorim? Ne zbog toga kao što se često zbiva da imam čime ispuniti vrijeme jer mnogi tako ponavljaju uvijek iste priče za ovom govornicom, nego zbog toga samo da upozorim da sadašnji zakon koji neće izazvati mnoge rasprave. Zbog čega neće izazvati rasprave? Pa upravo zato što pripada stvarnosti iz sadašnjeg svijeta, a većina rasprava, 2/3 makar, ovdje pripada stvarnosti hiper realnosti ili pojačane stvarnosti u kojoj se neprestano ti nositelji hiper realnosti guše u vlastitoj nebitnosti, a da toga nisu svjesni. U ove 3.g. već sam to jednom rekao, ako promatram neke zastupnike kako su izgledali prvi dan i kakav vam je bio mentalna struktura prvog dana i ako ih promatram sada, radi se o tome da su oni postali parodija svog prvog dana, oni su izgubili taj identitet. Jel to šteta ili nije, ne znam, niti me previše briga, ali me je briga da napokon postanemo društvo koje živi suvremenost, društvo koje se nalazi u istom vremenu kao Njemačka, Španjolska ili Amerika, a društvo sadašnje suvremenosti je društvo kojem prijeti opasnost krađe identiteta, al joj prijeti i opasnost da mi ne možemo živjeti u vlastitim slobodama i normalno da je potrebno da postoji informacijski sustav i na razini RH, na razini EU, pa i na razini čitavog slobodnog svijeta koji će obrađivati ove informacije koje nisu dio mog identiteta, to su osobni podaci o nekim mojim karakteristikama, da me država može prepoznati kao onog autentičnog ili neautentičnog građanina odnosno kao onoga koji je lažan ili koji je istinit. I dalje da osujetim sve ove teorije urote da se ovakvim informacijskim sustavima narušava naša privatnost, ne ona se ne narušava, nego se ona omogućava. Ukoliko nemamo ovakvih zakona, ukoliko nemamo ovakvih sustava i ukoliko nemamo ovakvih aktivnosti, mi ne možemo biti slobodni građani u sadašnjem slobodnom svijetu jel sloboda da bi bila moguća, ona mora nekako biti i definirana. U sadašnju definiciju slobode ulazi i to da prihvatimo jedan oblik kolektivne racionalnosti. Među nama neprestano postoji sukob između naše individualne i kolektivne racionalnosti, na individualnoj razini ja bih bio sretan gotovo da nikog ne susretnem, da živim u vlastitom miru i da nitko nema nikakve podatke o meni, ali s razine kolektivne racionalnosti znao bih da sam tada na razini zvijeri, da sam ugrožen, da sam izložen snazi drugoga, zbog kolektivnog racionaliteta, zbog kolektivne racionalnosti mi imamo državu. Država ako nema kolektivnu racionalnost, ako ne provodi zakone koji će na ovoj kolektivnoj razini nas uvjeriti da je potrebno da netko skrbi i vodi računa o nama i ovakvim zakonima u kojima su sadržani i obrađeni biometrijski podaci, ako takve države nema, ta država ne postoji, ona postoji kao privid ili kao hiperrealnost. Zbog toga što ovaj zakon vidim kao zakon koji prekida i odupire se hiperrealnosti, a usmjeren je prema zaštiti hrvatskih građana od onih opasnosti koje sada prijete, a nisu samo opasnosti koje proizlaze iz migracija i onog što se zbiva unutar RH nego prvenstveno prema terorizmu koji može ugušiti i ugasiti ovaj svijet bez riječi, podržavam ovaj zakon i očekujem da će svi članovi mog kluba to isto učiniti. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Anđelko Stričak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o obradi biometrijskih podataka bitan je kao još jedan alat za učinkovitiju borbu protiv terorizma, organiziranog kriminala i nezakonitih migracija, potragom za nestalim osobama, identifikacijom posmrtnih ostataka, ali i zbog zaštite fizičkih osoba od zlouporabe njihovih osobnih podataka odnosno za sprečavanje mogućih krađa identiteta. RH ima najdužu vanjsku granicu EU 1.352 km, da bi u tome bila što učinkovitija bitno je kvalitetno upravljati informacijama i u EU, ali i u RH poštujući pri tome temeljna prava na zaštitu osobnih podataka. Jedan od temeljnih ciljeva EU je stvaranje područja bez unutarnjih granica u kojem se ljudi mogu slobodno kretati, živjeti i raditi znajući da se njihova prava u potpunosti poštuju te da im je sigurnost zajamčena. Da bi u tome države članice bile što uspješnije moraju dijeliti odgovornost i surađivati u upravljanju zajedničkim vanjskim granicama što zahtjeva zajedničke kriterije za nadzor vanjskih granica, zajednička pravila za ulazak u schengenski prostor te jaču policijsku suradnju među zemljama članicama. Strategija unutarnje sigurnosti EU predstavlja temelj suradnje država članica po pitanjima vezanima uz sigurnost. Obuhvaća mjere usmjerene na najozbiljnije sigurnosne prijetnje s kojima se EU suočava. Tim se mjerama nastoje ostvariti sljedećih pet glavnih strateških ciljeva, razbijanje kriminalnih i terorističkih mreža, borba protiv radikalizacije i novačenja, zaštita građana, poduzeća i društva od kibernetičkog kriminala, jačanje upravljanje zajedničkim vanjskim granicama, te poboljšanje spremnosti i odgovora EU na krize. Kriminalne mreže djeluju ne samo na međunarodnoj razini već su često istovremeno miješane i u različite oblike kriminalnih aktivnosti kao što su trgovina ljudima, drogom ili oružjem, pranje novaca ili krivotvorenje. Kako bi se uspješno borili protiv kriminalnih mreža, EU cilja ono do čega im je najviše stalo, a to je financijska dobit. U tom smislu pomaže državama članicama da se uspješnije bore protiv pranja novca, korupcije i krivotvorenja te da budu učinkovite u oduzimanju imovine stečene kriminalnim radnjama. U RH svaka fizička osoba ima pravo na zaštitu osobnih podataka. Među osobne podatke spadaju primjerice adresa, broj telefona, mail adresa, osobna fotografija, OIB, biometrijski podaci, podaci o obrazovanju i stručnoj spremi, podaci o plaći, o kreditnom zaduženju, podaci o računima u banci te posebne kategorije osobnih podataka tj. osjetljivi podaci, a oni su rasno ili etničko podrijetlo, politička stajališta, vjerska ili druga uvjerenja, sindikalno članstvo, zdravlje ili spolni život, osobni podaci o kaznenom i prekršajnom postupku i slično. Stoga da bi osigurali zaštitu fizičkih osoba od zlouporabe njihovih osobnih podataka odnosno spriječili mogućnost krađe identiteta, a omogućili tijelima zaduženima za borbu protiv terorizma, organiziranog kriminala i nezakonitih migracija potrebno je donijeti ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Križanića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Stričak vi ste govorili da dolazi do vezivanja informacijskih sustava između RH i EU te razmjene podataka nadležnih službi iz pojedinih država EU. E sada mene zanima govorili ste i o osobnim podacima, zanima da li su ovakvim uvidom u informacijske sustave iz jedne zemlje u drugu još više ugroženi osobni podaci nas pojedinaca te da li će ovakvim sustavima doći do još lakše krađe ili zamjene identiteta? … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor poštovanog zastupnika Stričaka.
Pa kolega Križaniću, Europa počiva na solidarnosti, suradnji i povjerenju. Nikad nigdje nemate 100%-tnu sigurnost, nikad nigdje pa između ostalog sada kada ne dijelimo naše podatke s nikim ili samo temeljem pojedinih zahtjeva, dolazi do krađe identiteta. Pa između ostalog prije par mjeseci smo imali prilike čitati u novinama da je kolegama zastupnicima ukraden identitet odnosno OIB s onih lista gdje su se kandidirali, to su saznali iz novina. Pa se postavlja pitanje recimo, što radi naša SOA po pitanju zaštite državnih dužnosnika jer saborski zastupnici su državni dužnosnici da zastupnici iz novina saznaju da im je ukraden identitet. Hvala.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Vučetića.
Zahvaljujem kolega, iz ovog vašeg govora je sasvim razvidno da ste inzistirali na tom iako izrijekom niste rekli da nas ovaj zakon i ova tematika dovode u ravnopravan položaj sa svim ostalim članicama EU, tome je uistinu tako. Na ovim temama i ovakvim zakonskim rješenjima se vidi taj odmak od kolonijalne svijesti, danas više nitko ne uspostavlja kolonije, al je danas moguće uspostaviti sigurnost i nesigurnost. Onaj tko danas ima informacije, tko ima poziciju, tko je u stanju uspostavit jedan oblik trgovanja ili razmjene informacije, on je danas u stanju ostvariti i partnerski odnos. Smatram da ovim činom ne samo da jačamo sigurnost naših građana, nego i potvrđujemo naš značaj u Europi.
Odgovor poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala. Kolega Vučetiću, apsolutno ste u pravu, mi smo punopravna članica EU, a samo o nama ovisi kolko smo spremni i kolko ćemo iskoristiti blagodati tih najprestižnijih integracija današnjice, a to su svakako i EU i NATO, to ne ovisi o nikom drugom, nego samo o nama kao državi i našim građanima dužnosnicima odnosno o cjelokupnom društvu. Hvala.
Slijedeće pojedinačne rasprave poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Kao što je već rečeno u obrazloženju, ovaj zakon ima svoju logiku i opravdanje u ciljevima koje je definirao kao zaštitu od nezakonitih migracija, međunarodnih zločina i terorizma i otkrivanja prijevara sa, povezane sa identitetom. Međutim, htio bih ovdje nekoliko stvari naglasiti, pa zato želim neke stvari ponoviti. Prvo, informacijski sustavi u, koji se bave biometrijskim podacima u RH su slijedeći, informacijski sustav MUP-a, hrvatski vizni informacijski sustav i zatvorski informacijski sustav. Adekvatno tome do sada su partneri u EU sustavi koji se žele spojiti, govori se o interoperbilnosti, to su Schengenski informacijski sustav, sustav euroroka i vizni informacijski sustav, znači to je paralelno nekako sa ovim što sada postoji. Međutim, želi se naglasiti da će, da je namjera proširenja primjene ovih biometrijskih podataka i na sustavu ulaska, izlaska u EU, što znači bit će jedan ogroman broj, broj podataka na europski sustav za informacije o putovanjima, što još više povećava tu količinu podataka, Europski sustav za informacijske, kaznene evidencije trećih država, država itd. Međutim, kada gledamo koja je pravna pozadina odnosno okvir za kontrolom nad razmjenom svih ovih informacija, onda su tu na neki način dosta nejasne te konture toga sustava jel kad se radi o RH, onda se kaže to je u skladu sa posebnim propisima RH odnosno sa primjenom propisa EU, pa se još na nekom mjestu kaže, e ministar će propisati koji su ti, ti propisi. A kada se govori o EU onda se isto tako govori o nadležnosti, kontroli u okviru načelnih stavova koji su, koji su dobro došli, protiv kojih načelno ne možemo imati ništa, ali jel se tvrdi treba bit predviđeno zakonom, trebaju se poštivati ljudska prava, treba vodit računa o zaštiti osobnih podataka, treba biti u srazmjeru potrebnih i ono što je potrebno i proporcionalno između vjerojatno osobnih i nacionalnih interesa itd. Ovdje još, ovdje je nabrojano što sve smatramo biometrijskim podacima s time što je i predlagatelj rekao da je sada naglasak na ovim otiscima prstiju, ono što popularno zovemo, ali se nabrajaju i druge značajke koje u to ulaze, pa se prema tome i pravno otvara prostor da će tu biti od otisaka stopala, šarenice do DNK, DNK profila. E sada, ono što bi ovdje trebalo reći to je da u svakom slučaju treba podržati ovaj, ovaj zakon s obzirom da je to nešto što ima svoje opravdanje i u ciljevima i ono što se želi postići i tu treba podržati i kako hrvatske, tako i napore EU. Međutim, mislim da je ipak potrebno upozoriti na neke negativne posljedice koje u budućnosti primjena ovoga zakona može imati. Upravo u ovome neskladu što su zapravo pravne norme uvijek kasne za tehnološkim razvojem i inovacijama bez obzira da li se u ovom slučaju radi o metodama i tehnikama ovih identifika odnosno korištenje ili obrade biometrijskih podataka ili pak tehnologiji informacijskih sustava koji se stalno razvijaju odnosno njihova tehnologija i umrežavanje tih sustava s kojim onda moramo biti svjesni da će sa eksponenc, sa tim umrežavanjem eksponencijalno rasti i broj korisnika bibliometrijskih podataka, biometrijskih pardon, biometrijskih podataka, ali isto tako i eksponencijalno će rasti broj mogućih zloporaba tih podataka. Problem sa tim korištenjem odnosno zloporabom korištenja osobnih podataka kad ih jednom stavite na Internet pa onda više se ne mogu, ne mogu izbrisat prema tome taj jednokratna zlouporaba naprosto onda trajno ostaje. Prema tome, pitanje ili problem je da moramo razvijati metode kontrole tih biometrijskih podataka i kako su oni i tih sustava koji se koriste za njihovu razmjenu. Postavlja se pitanje ne samo u ovom slučaju, nego inače u slučaju razmjene svih tih podataka koje preko MUP-a ili drugih institucija država Hrvatska razmjenjuje sa ostalim članicama EU kakav je odnos prema tim podacima pogotovo kada imaju ograničeni da kažem navodno ograničeni rok trajanja odnosno s pravne strane bi se trebali brisati nakon nekog vremena. Uzmimo ove elementarne podatke o ponašanju nekoga tko danas ima 20 godina pa je huligan, pa se ponaša na nekoj utakmici tako da uđe u određene evidencije, da li će to za 5, 10 ili 15 godina biti izbrisano, koji su pravni mehanizmi, kako se mogu koristiti, tko ih može koristiti, mislim da to ipak jedna siva zona da to nije, nije jasno i da nemamo mehanizme provjere da će se tako ponašati kako smo čak i potpisali u tim sporazumima. S druge strane, možemo i razviti tu jednu futurističku nekakvu percepciju, zagovarati naime, što će biti kad ova DNK identifikacija bude daleko raširenija, pa kako, koja je na neki način će biti dobro došla s jedne strane u obavljanju ovih policijskih poslova kad se radi o imigrantima, nezakonito imigraciji koji će dokazivati ili tvrditi rodbinske veze članova koji su ovaj, koji su nelegalno prelaze granice, ali će se postaviti pitanje što je sa onima kada će obiteljima koji legalno djeluju pa će se ustanoviti da te DNK analize ne podudaraju se sa onima kako su deklarirani rodbinski odnosi. Prema tome, imamo niz tih razloga da vodimo računa o tome kako to, kako se trebamo prema tome ponašati. Ukratko samo da skratim, mislim da treba zakonodavac odnosno da mi sada već trebamo voditi računa da država naruči, da Vlada naruči timove u Hrvatskoj od pravnika do sociologa, komunikologa, IT stručnjaka koji će anticipirati te tehnološke promjene koje će donositi, koje nam slijede i s druge strane koji će voditi anticipirati ili voditi računa o mogućim prekršajima koji će te nove tehnologije omogućiti. I tu mislim da je to za nas posebno važno pogotovo što kod nas vlada jedna, ne znam kako pristojno to reći, nekontrolirana demokracija gdje je načelo prava, transparentnosti i javnosti ide na uštrb i zaštite osobnih podataka i na jedno ustavno načelo dostojanstva čovjek koje se naprosto ne poštuje ili ne dovodi u istu razinu kao i ovo pravo govora ili slobode govora. I u tom smislu mislim da trebamo poduzeti te mjere da se takva moguća rješenja i te kako anticipiraju i pripreme i da ih, da bismo mogli unaprijed onemogućiti neke negativne posljedice ovog zakona koji u svakom slučaju treba podržati.
Hvala lijepo. Imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Felaka. Izvolite.
Poštovani kolega Tuđman u potpunosti se slažem sa vašim izlaganjem, replicirao bih samo na ovaj dio gdje ste višekratno naglasili negativne posljedice u stvari nesklad pravnih normi i tehnologije koja je stalno jedan ili dva koraka ispred pravnih normi koje donosimo u zaštiti osobnih podataka jer tu se stalno vodi kolko treba, kolko u biti treba znati o ljudima, a kolko se toga može zlouporabiti. I ovdje rečeno u izlaganju gospodina Stričaka i replici gospodina Križanića kako je to na negativan način iskorišteno od grupe kriminalaca koji su koristili podatke koliko znam saborskih zastupnika da bi na njih, na njihova imena i sa njihovim OIB-ima koji su im vrlo jednostavno bili dostupni kroz javne podatke koji su svima nama državnim dužnosnicima dostupni, otkupljivali željezo, staro željezo i sebi isplaćivali jasno bez poreza novac [[Upadica: Hvala.]] da li smatrate da smo mi ipak u ovom trenutku kao državni dužnosnici previše izloženi javnosti.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Tuđmana.
Ono što sam, mislim da treba odgovor tražiti na ovom tražiti na ovom tragu. Sloboda govora je jedno načelo, dostojanstvo čovjeka je drugo načelo, koji i to mora biti u ravnoteži. Ono što mi imamo, imamo i u ovoj sabornici pa se javljaju zastupnici koji su vam, koji ujedno i optuže i osude i maltene bi htjeli još i biti egzekutor toga. Naprosto ne, to ne može, ne može egzistirati. Sabor je svoj ugled srozao upravo zbog toga što takve norme nije prihvatio. U Engleskom, Britanskom parlamentu imate isto žučnih rasprava, ali nema osobnoga vrijeđanja. Mi takve standarde od sabora nismo usvojili, pa se onda to prelijeva po medijima, društvenim mrežama i naprosto to ne može dobro završiti.
Slijedeće replika je poštovanog zastupnika Stričaka.
Kolega Tuđman vi ste u svojoj raspravi naveli moguće zloupotrebe osobnih podataka, također slažem se s vama da tehničko tehnološki napredak je brži od pravnih normi koje bi ga trebale pratiti, ali jedan dio rasprave ste posvetili DNK identifikacijama. Također smatram da će u budućnosti upravo ta identifikacija biti najpoželjnija i najpriželjkivanija između ostalog ne samo zbog nadzora granica, zbog borbe protiv terorizma i organiziranih skupina nego i zbog mogućih identifikacija žrtava. Recimo, 11. rujan napad na tornjeve blizance, poginulo je 2.763 osobe, tisuće njih su još danima poslije otkapali i našli su preko 10.000 dijelova tijela. Naravno da današnja civilizacija očekuje i rodbina svih tih žrtava da budu oni identificirani i njihovi ostaci sahranjeni kako to dolikuje. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Tuđmana.
Hvala. Kolega Stričak u svakom slučaju ova DNK metoda ima već sada primjenu, ona je naprosto revolucionirala te odnose identifikacije od ratnih žrtava do svih drugih i prema tome to je nešto što treba podržati. Vjerujem da će se te metode usavršavati odnosno biti sve brže i lakše identificirati DNK. Ali moramo voditi računa kakve će to i socijalne posljedice imati ako hoćete ne u kriminalnim situacijama ili miljeima nego na obiteljske odnose. Mislim možemo si sami zamisliti kako će to biti i kakva je onda kontrola tih podataka. Jel to ako se na samom početku ne predvidi na koji način to ograničiti i sankcionirati, naprosto ćemo sa jednom dobrom idejom proizvesti niz loših posljedica.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Vučetića. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega govorili ste o mogućim zlouporabama i naveli ste primjer ako se istražuju i uzimaju uzorci DNK unutar iste obitelji, a sazna se iz te analize da baš i nisu članovi obitelji. Mislim da tu nema nikakve ugroze jel biometrijski podaci neće biti dostupni javnosti. Članovi obitelji će dalje živjeti u sigurnosti izvjesnosti ili umišljaju da su i dalje članovi obitelji. Opasnost bi mogla nastati jedino u slučaju ako netko hakira taj sustav, iako je meni lako zamislivo da neka naša klerikalna udruga, prividno klerikalna krene u hakersku aktivnost jer je to puno unosnije nego definirati brak da sazna jesu li iz tog braka proizašli potomci ili su potomci naišli na temelju nekog drugo. Ako pustim ironiju ne vidim neki drugi razlog zbog čega bi netko htio doći do takvih podataka.
Odgovor poštovanog zastupnika Tuđmana.
Hvala. Kolega Vučetić ja neću ulaziti u vaša uvjerenja, to ostavljam vama. Ovdje govorimo o zloporabama, a to je nešto što svaka tehnologija ima crnu i bijelu stranu. Imamo 19. i 20. stoljeće se hvalimo sa industrijalizacijom pa sada 21. ispravljamo pogreške te industrijalizacije i svega onoga što je to donijelo. Prema tome, ovdje moramo računati o tim zloporabama koje će biti nadamo se minimalne, ali tim prije ih moramo spriječiti. Vi govorite o nekakvoj ovdje civilizacijskoj razini u vašem izlaganju, zašto se onda ovdje ne založimo da je i dostojanstvo čovjeka temeljna vrijednost pa se onda ne smijemo ili ne bi trebali dozvoliti da se takva … dostojanstva čovjeka i cijelih grupa ovdje u Hrvatskom saboru?
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu, o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o obradi biometrijskih podataka, prvo čitanje, P.Z. br. 756, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o obradi biometrijskih podataka i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 „za“, 35 „suzdržanih“ donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada idemo na točku: - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2018. i - Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2018. Podnositelj izvješća Hrvatske energetska regulatorna agencija temeljem članka 33. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani predsjednik Upravnog vijeća HERA-e Tomislav Jureković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Drago mi je da i ove godine imam priliku pokušati vam ukratko predstaviti Godišnje izvješće o radu HERA-e i ostvarenju njezinoga proračuna. S obzirom da ste pred nekoliko mjeseci imali priliku slušati izvješće za 2017. godinu, ovo je ugodno biti u jednom kraćem intervalu ponovno pred vama. Ovaj puta ćemo imati priliku komentirati godinu koja nije toliko daleko iza nas, a kako svako od ovih izvješća ne može biti limitirano uvijek 1. siječnjem onda će se dobar dio komentara odnositi i na tekuću 2019., pogotovo oni elementi koji su doneseni prošle, a primjenjuju se u ovoj godini. Želja mi je da pokušam biti kratak s obzirom da preko 160 stranica koje imate pred sobom sadržavaju puno statističkih podataka, masu informacija koje su same po sebi relativno zamorne, neki puta i prehermetične, ali po prirodi takvog izvješća s obzirom da ono plus dokument o energetskom stanju u Hrvatskoj koju izdaje Ministarstvo zaštite okoliša i energetike predstavljaju dva temeljna statistička pregleda onda je teško žrtvovati nešto od te opsežnosti ali kažem, time nužno dokumenti gube na čitkosti. Ja ću pokušati kratko vas podsjetiti na status i ulogu HERA-e i poziciju regulacije energetske djelatnosti kao takvu, pokušat ću dati jedan kraći pregled stanja u energetici Hrvatske u 2018. g. pogotovo u onoj komponenti u kojoj djeluje regulator dakle na reguliranim djelatnostima i onima na što regulacija ima reperkusije. Pokušat ću se osvrnuti na poziciju kupaca, na buduće izazove i na taj način nekako zaokružiti 2018. i predložiti da postavljate pitanja. Ukratko, HERA je samo da podsjetim, podatke koje znamo, samostalno i neovisno tijelo sa javnim ovlastima u RH, ona je pandan i ima svoje partnere u 27 drugih nacionalnih regulatornih agencija u državama članica EU-a. Temeljna središnja zadaća joj je provedba regulacija energetskih djelatnosti i to naravno temeljem primarnog zakonskog okvira u RH ali i naslanjanjem na širi okvir EU-a odnosno na sve one obaveze koje iz dana u dan se fuzioniraju sa nacionalnim zakonodavstvom. Temeljni dokument prema kome to činimo Zakon je o regulaciji energetske djelatnosti koji je nakon donošenja 2000., imao 2004. točku koja je i osnovala današnju HERA-u a nakon toga je nekoliko puta rekonstruiran, aktualna verzija iz 2012. sa izmjenom iz 2018. i ona je u principu uskladila poziciju regulatora u potpunosti sa statusom regulatora u zemljama EU-a. Regulacija sama po sebi neki puta je pojam kojega se s vremenom zaboravi, koja mu je suština pa utoliko je da podsjetim kako je regulacija koja ovdje govorimo, regulacija one komponente energetike koja se smatram prirodnim monopolom, dakle da tako kažem, regulacija žica u električnoj energiji i cijevi u plinu, to je ona centralna zadaća regulacije. Uz tu zadaću, HERA se bavi i manje promocijom ali sve više implementacijom tržišne komponente pogotovo na tragu promocije unutrašnjeg tržišta, jedinstvenog unutrašnjeg tržišta EU-a, tržišta električne energije plina. Uz to, treća bitna okosnica je zaštita kupaca naravno u onom djelu u kojem se to odnosi na kompetencije HERA-e, dakle na reguliranu komponentu energije. I naravno, niz zadaća prema posebnim propisima koje kako energetika kao vrlo živa i dinamična disciplina se razvija, tako i tih zadaća počinje biti sve više a izgleda da budućnost nosi još dodatan angažman na tom polju. Ovo godišnje izvješće manifestacija je bitne pretpostavke rada regulatora koji je podsjećam, neovisno i samostalno tijelo. Dakle, ono je odvojeno od izvršne vlasti i djeluje na ekvidistanci između interesa kupaca, interesa industrije odnosno branše energetskih kompanija i izvršne vlasti. Da bi tu ekvidistancu moglo održati, ona mora imati garantiranu neovisnost međutim s druge strane ta se neovisnost mora manifestirati i javnom odgovornošću a upravo podnošenje godišnjeg izvješća je točka u kojoj se ta neovisnost najdirektnije manifestira. Da sada kratko probam dati generalnu ocjenu 2018. godine. Općenito gledano, ono što je regulatoru a meni se čini i općoj javnosti najvažnije, energetski sustavi RH u 2018. funkcionirali su stabilno, dakle nismo imali poremećaja niti u opskrbi biti u normalnom funkcioniranju sustava. Na samom tržištu nije bilo nepredvidivih potresa niti velikih promjena koje su se odrazile na cijenama, istina, druga polovica 2018. donijela je na tržištima Europe porast kako i električnoj energiji tako i u plinu, taj se porat relativno brzo u drugoj polovici 2018. manifestirao u kategorijama industrije a s obzirom da se regulacija u kućanstvima formira ex ante, dakle cijene se donose unaprijed, taj skok cijena osjetio se na 2019. godini. Dakle generalno gledano, industrijske cijene su tokom prošle 2018. g. pogotovo u drugoj polovici u komponenti energija rasle, u komponenti reguliranih djelatnosti, znači distribucija transporta, svega ono što servisira energiju, bile su u principu stabilne ili imale krajem godine određeni pad. Dakle, godina u kojoj je hrvatska energetika funkcionirala bez potresa, u kojoj je uredno servisirana opskrba energijom a tržište je manifestiralo određene promjene u cijenama konačne energije. Nezahvalno je u jednoj godini u kojoj je čitav niz organizacija i pojedinaca djelovao da bi se ta stabilnost sustava održala i ostvarila, izdvajati pojedinačne događaje no možda će nam 2018. ostati u sjećanju ili možda nama regulatorima ostati u sjećanju, po nekoliko događa koje bi možda vrijedilo podsjetiti. Prvo, kompletnu plisku zakonsku regulativu smo u 2018. u RH izmijenili počevši od Zakona o tržištu plina i svih podzakonskih akata pa tako i svih regulatornih metodologija. Cilj je bio konačno i potpuno usklađenje sa okvirom EU-a, niz elemenata je proizašao i iz implementacije tzv. network kodova, dakle provedbenih akata EU-a koji su redovito uredbama postali dio nacionalnog zakonodavstva. To je također dio koji se implementira neposredno ili posredno kroz podzakonske akte. To je možda jedan u donošenju regulative važan događaj 2018. godine na strani električne energije uz niz promjena jer električna energija je objektivno najdinamičniji dio moderne energetike pogotovo zbog obnovljivih izvora. Ono što je važno možda spomenuti se je povezivanje tržišta za dan unaprijed električne energije između Hrvatske i grupe zemalja koje učestvuju u tzv. regional market couplingu, to je ostvareno preko hrvatsko-slovenske granice što u praksi znači da hrvatska burza električne energije CROPEX djeluje u sinkronom modu sa slovenskom burzom čime je prošireno područje trgovanja i likvidnost već nacionalne burze je bitna bolja nego što je bila. Sam Day ahead odnosno povezivanje Day ahead tržišta je pothvat kojeg su ostvarili primarno kolege iz Hrvatske burze međutim uz podršku svih drugih aktera, pa tako i uz skromnu podršku regulatora. Došlo je u 2018. godini, iz naše perspektive, iz perspektive regulatora do jedne dosta važne novosti odnosno da tako kažem djelomične promjene prakse u određivanju reguliranih cijena operatera. Naime, smatrali smo da nakon perioda od više godina u kojem su metodologije kompletirane u kojem je sustav donošenja tarifa primarno za transport odnosno prijenos ali i za distribuciju već postao svojevrsna rutina, da dolazi vrijeme da pažljivije pogledamo na činjenicu do koje mjere se sustavi efikasno koriste. Pa smo u svoju metodologije ugradili i možda po prvi puta počeli primjenjivati određeno reduciranje tarifa u slučaju da smatramo da su transportni i prijenosni sustavi neadekvatno odnosno nedovoljno efikasno korišteni. To gledamo kao stimulans operatorima da u budućnosti njihovo djelovanje bude efikasnije odnosno da pokušaju i sami djelovati u smjeru boljeg korištenja sustava. To je u krajnjoj liniji dovelo do određenog pada cijena transporta plina, a uzimanje u obzir tržišnih okolnosti napravilo je nešto slično i na području prijenosa električne energije i u infrastrukturi koja je inače vrlo zadovoljavajuće kompletirana u RH, mogli bismo reći da je prošla godina bila stvaranje temelja i pretpostavki za izgradnju LNG terminala što nije nevažno u dinamici osiguravanja sigurnosti opskrbe na području plina. Generalno gledano samo par rečenica o svakoj od ovih točaka. Sustavi su u Hrvatskoj djelovali stabilno, operativno pouzdano, na zadovoljavajuće izgrađenoj infrastrukturi i u električnoj energiji imamo jako dobru prekograničnu povezanost što je s druge strane pretpostavka da bi tržišno načelo, a podsjećam da u Hrvatskoj energetika počiva na tržišnim osnovama, mi dakle imamo reguliranu komponentu koja je prirodni monopol i zato će uvijek biti regulirana, uvijek će biti određivana, međutim komponenta energije koja u principu čini najveći dio one cijene koju konačni kupac plaća, je cijena izložena tržištu. Da bi se to moglo funkcionirati u svojoj punini onda infrastruktura mora omogućiti zadovoljavajuće dinamično trgovanje preko granica jer u konačnici izbor za tržište daje svoj pravi rezultat, daje svoju optimalnu cijenu tek onda kad je moguće ostvariti nabavu energije u datom trenutku iz najpovoljnijeg odnosno najjeftinijeg izvora, za to je infrastruktura pretpostavka. Regulatori kontroliraju ili pokušavaju utjecati na razvoj nacionalne infrastrukture kroz planove koje im podastiru operatori koji najčešće idu paralelno sa revizijama ili određivanjima tarife. Ti nešto kraći ili oni centralni 10-godišnji planovi su upravo kontrolna točka u kojoj regulator provjerava i može davati određene sugestije s obzirom na budući razvoj infrastrukture. Nećemo reći da u proteklih 10 do 20-tak godina neki puta izgradnja prijenosne i transportne infrastrukture nije bila ponešto preambiciozna pa danas imamo relativno skupi sustav primjerice za transport plina, međutim to je polazište u kojem, ko što sam maloprije rekao s jedne strane inzistirajući na efikasnosti korištenja, s druge strane pokušavajući racionalizirati buduće planove imamo prostor djelovanja. Točka koju možda kad govorimo o stabilnosti vrijedi dotaknuti je dilema koja zapravo i ne bi trebala biti takva, ali po prirodi stvari je relativno je osjetljiva, a to su uvijek usporedbe domaće i uvozne energije. Dakle, naravno da je potrebno i to je i jedno od načela strateške energetike, pa tako i regulacije imati adekvatne izvore, pogotovo u komponenti električne energije. Međutim, adekvatnost nacionalnih izvora treba biti dovedena u balans sa tržišnom komponentom. Dakle, procijeniti, a to se pogotovo radi u strategijama izgradnje elektroenergetskih objekata, procijeniti adekvatnost nacionalne, nacionalnog potencijala proizvodnje, s druge strane omogućiti prekograničnu trgovinu. U tom balansu što nam je nužno potrebno zbog sigurnosti, a čemu imamo pristup zbog najefikasnije, najjeftinije cijene i leži zapravo umijeće i vođenje energetike pa u jednom manjem dijelu i regulacije. Neću vas zamarati sa brojkama o ponudi potražnji, to je nešto što sam prijašnjih godina činio i obično je trajalo 15-tak minuta, pa ću se ovaj puta suzdržati od toga. No, mogu reći da bilanca elektroenergetska u Hrvatskoj ima jedan lagani rast koji je i u prošloj godini opet imao nekih 1% porasta. Naša je bilanca ekspandirala na nekih 18,3 Teravat sati od kojih je 16,4 neposredno potrošeno. Imamo instalirane snage oko 5.010 Megavata na razini kraja 2018. godini u kojoj obnovljivi izvori redovito, izvori koji su financirani sustavom poticanja su negdje na razini 830 Megavata. Dakle, 5.830, udio koji kontinuirano rasta u 2018. čini mi se da je brojka prirasta instalirane snage, priključne snage iz obnovljivih izvora bila, dobila neku elto neki prirast od 70 do 80 mega vata. Jednako tako primjetno je da u praksi elektroenergetskog sustava raste priključenje na distribuirane elemente odnosno distribuirani sustavi male proizvodne jedinice počinju postojati sve prisutnije, one se redovito priključuju na distribucijskim razinama, što je fenomen koji naravno treba, o kojem treba voditi računa u periodu koji dolazi. Kad govorim o plinu, situacija nije potpuno jednaka, dakle ovaj blagi ali kontinuirani porast električne energije u potrošnji je nešto što možemo očekivati u godinama koje dolaze, plin s druge strane uvijek je supstetibilan na klimatske promjene ovaj ali godišnje klimatske promjene, na hladniju ili toplinu zimu, međutim kako fosilna goriva nisu prostor u kojem se očekuje neka ozbiljnija ekspanzija u budućnosti i ono što se dogodilo 2018., a to je pad potrošnje plina za nekih 7 do 8%, nije nešto što bi se moglo pripisati isključivo i samo nekoj toplijoj zimi, radi se o trendu na kojeg utječu i mjere energetske efikasnosti i općenito orijentacija koji ide od velike ekspanzije fosilnih goriva. Dakle, plinski sustav u tom smislu je zabilježio svojevrstan pad, dok električna energija ima jedan kontinuirani porast. Kako su izgledale cijene, nije na regulatoru da previše komentira cijene, ali mogu se osvrnut na činjenicu da su, a podsjećam ponovno, svaka konačna cijena sastoji se od komponente energije koja je u načelu tržišna, od komponente reguliranog dijela, to su distribucije i transporti, od naknada i naravno u konačnici od PDV-a. Komentirajući regulirane komponente možemo reći da su 2018. one bile stabilne, a krajem godine zahvaljujući revizijama transportnog odnosno prijenosnog sustava imale su i određeni pad. Generalno gledano cijene energije u RH su na razini europskog prosjeka, a u kućanstvima još uvijek nešto niže. Ta razlika između europskog prosjeka i hrvatskih cijena, pogotovo je izrazita u plinu gdje još uvijek preživljava klasična forma javne usluge opskrbe plinom, dakle postoji nešto što i gdje regulator još uvijek djeluje na području energije, to je ponavljam, samo javna usluga opskrbe plinom za kućanstva. Što se tiče ostalih cijena energije, komentirao sam stanje na tržištu, nakon nekoliko godina kontinuiranog pada cijena 2018. je pogotovo u drugoj polovini vidjela kontra trendove, poskupljenje električne energije, pa i izvjesno poskupljenje plina, čak u atipičnom dijelu sezone, konkretno u trećem kvartalu. Nisu svi takvi procesu, nisu svi takvi događaji uvijek predvidivi, ali sa izvjesnim oscilacijama na tržištu se računati mora. Ono što treba imati na umu pri tom je da tržište daje svoj rezultat na dulji rok, tržište je dakle presječnica ponude i potražnje koje ukoliko nema anomalija, onda bi trebala u duljem roku dati onu optimalnu cijenu i stvarati jedan permanentan pritisak kroz konkurenciju. Kako su razvijena hrvatska tržišta energije, a tu ću se fokusirati primarno na onaj dio koji je unutrašnje tržište, znači na električnu energiju i plin. Veleprodajna tržišta su dobro razvijena, istina na području električne energije veleprodajno tržište je dominirano HEP-om koji je tu prisutan između 80 i 90% zavisi u kojoj statistici i kako ga gledate, na plinskoj strani je situacija nešto druga, tu ima nekoliko većih igrača, od situacije od prije 10.g. kad je INA dominirala tim tržištem ili kad konkurencije praktički nije bilo, na veleprodajnom tržištu u RH postoji konkurencija, dinamika je ovdje, obadva sustava, a pogotovo plinski opremljeni su i danas adekvatnim mehanizmima, platformama na kojima se trgovanje može odvijati na nekoliko načina, na plinskoj strani primjerice to je virtualna točka trgovanja, to su trgovinske platforme, dakle veletrgovcima je u RH omogućeno funkcioniranje na način koji je usporediv europskom, dinamika tog tržišta, rast … [[Govornik se ne razumije]] i neki drugi pokazatelji nisu još potpuno adekvatno tamo, ali recimo da je veleprodajno tržište u smjeru koji se može smatrat zadovoljavajućim. Maloprodajno tržište u RH ako ga gledamo u komponenti prava na promjenu opskrbljivača što je ono što svaki kupac energije zapravo osjeća na maloprodajnom tržištu, to je iskoristiti svoje pravo da unutar konkurencije izabere onoga za kog smatra da će mu ponuditi najbolju uslugu ili dati najbolju cijenu, maloprodajno tržište realno stagnira drugu godinu za redom, čak do neke mjere i kontrahira, to nije baš zadovoljavajući trend, vjerojatno se radi o rezervama i o reakcijama na dosta burnu sliku kakvu smo imali kod pojave novih sudionika tržišta prije par godina, pa je danas tržište relativno nepovjerljivo, međutim ako gledate iz pozicije kupca, onda bi se moglo reći da je ta konkurencija zapravo smanjila trgovačke marže do one razine gdje zapravo si i dolazak na tržište postaje pomalo problematičan, ne uspijevaju svi opstati na tome. No informiranjem i alatima koje regulator ima na raspolaganju što se recimo tarifni kalkulatori objavljeni na našoj web stranici, načini informiranja kroz direktnu komunikaciju ili kroz brošure, pokušava se uporno približiti kupcima, pogotovo kupcima u kategoriji kućanstva, prava i mogućnosti koje imaju u takvoj tržišnoj energetici. Ako to do neke mjere zaokružava sliku kako nam je ova klasična energetika izgledala, a možda sam tu propustio napomenuti i neke sektore poput Toplinarstva koji u 2018.g. nisu imali značajnih pomaka osim povremenih korekcija, podsjećam Toplinarstvo nije uži dio onoga što zovemo jedinstvenim unutarnjim tržištem EU, Toplinarstvo je u svakoj od država članica regulirano donekle drugačije, pa tako i naše Toplinarstvo ima nekih svojih osobitosti, no u čekanju novog zakona koji bi vjerojatno trebao izmijeniti neke, nazovimo ih, nespretnosti dosadašnjeg zakonskog okvira, Toplinarstvo je funkcioniralo pouzdano, a kažem regulator je ovdje prisutan u samo jednom manjem dijelu gdje samo u grupi centraliziranih sustava regulira odnosno prati cijenu proizvodnje. No velika tema kojoj se valja posvetiti je zaštita kupaca, dakle nešto što nakon prvog vala ispunjavanja regulatornih obaveza koji je recimo nakon ulaska u EU trajao od 2013. do '17. kad je najintenzivniji napor bio upravo se uskladiti sa pravilima kojih ima puno i koji se kontinuirano mijenjaju, zaštita kupaca nije bila toliko u fokusu regulatora, no ona je nešto što je neposredno i uvijek i stalno prisutno. Najneposredniji način provedbe zaštite kupaca su neposredni prigovori, neposredni prigovori na kojeg se svakog pojedinačno odgovara i to sa velikom pažnjom. Drugi, druga točka zaštite kupaca nastojanje da ih se što bolje informira kupce o njihovim pravima 2018. smo tako publicirali dvije brošure koje su relativno dobro prihvaćane na sastancima udruga za zaštitu potrošača koje daju informacije koje upravo pokušavaju upoznati kupce gdje su jer u tom smislu njihova svijest još uvijek barem jednim djelom razini kućanstava je u nekakvim komunalnim refleksijama od prije dosta godina. Možda treba samo zbog podsjećanja spomenuti i elemente onoga što se samo uvjetno može smatrati institucionalnom zaštitom. Dakle, postoje mehanizmi u hrvatskom zakonodavstvu, jedan dio toga je i donesen od strane regulatora, jedan dio toga regulator i prati, dakle postoje određene kategorije zaštite, spomenimo zajamčenu opskrbu, zajamčenu opskrbu o kojoj smo u ovom auditoriju razgovarali prije nekoliko mjeseci pa i prije godinu dana, ne uvijek dobro shvaćenom kategorijom koja služi tome da se kupcima garantira kontinuitet opskrbe i u slučajevima kad zbog bilokojeg razloga ostanu bez svog opskrbljivača, bilo da taj izlazi sa tržišta, dolazi u financijske probleme i sl., takvi instituti postoje i na strani električne energije i na strani plina. Treba spomenuti i pojam zaštićenog kupca međutim zaštićeni kupac je nešto što je kategorizirano u okviru sigurnosti opskrbe. Dakle, u Hrvatskoj je sustav sigurnosti opskrbe djelomice baziran i na sekvenciji kako ćemo reagirati u slučajevima kriznog stanja. Zaštićeni kupci a to su kućanstva i posebno osjetljive kategorije, spadaju u one koje u uvjetima kriznih stanja, zadnji moraju biti reducirane opskrbe. Dakle, sustavi postoje do neke mjere ali to naglašavam važnost da se to shvati vrlo uvjetno i činjenica da naša deregulacija još uvijek nije došla do kraja, da još uvijek imamo recimo u plinu institut regularnog od strane regulatora javne usluge opskrbe plinom je nešto što predstavlja izvjesnu sigurnost međutim sigurnost samo ukoliko se gleda sa nepovjerenjem na tržište, u osnovi tržišni mehanizmi koji su ispod takvih reguliranih garantiranih cijena su oni koji bi trebali dati primarni benefit kupcima. Završit ću ovo izlaganje samo sa podsjećanjem na činjenicu ili mislim da se već nekoliko puta osvrnuo na taj detalj, ali je to bitno zapamtiti i bitno je toga biti svjestan, postoji bitna međunarodna komponenta u svemu što europski regulatori rade, dakle postoje tijela kroz koje europski regulatori pa tako i HERA surađuju i međusobno pokušavaju izmijeniti iskustva i podržati jedni druge u fazi implementacije europskog okvira pogotovo provedbenih akata, tih kažem mrežnih kodeksa i sličnih, s druge strane, pokušavaju i sudjelovati u donošenju najboljih rješenja za dokumente koji su u nastanku ili koji su nedavno doneseni. Tu ću se prije svega osvrnuti na kompleks od 8 dokumenata, 4 uredbe i 4 direktive koji su doneseni u drugoj polovici prošle godine i u prvoj polovici ove kojima je EU i Europska komisija u svom trijalogu zapravo potpuno promijenila ili u dobroj mjeri promijenila paradigmu tržišta električne energije u Europi koje je izrazito zeleno, koje je usmjereno na pojačavanje ciljeva udjela obnovljivih izvora i koje u konačnosti 2050. g. cilja na EU koja je neutralna u odnosu na emisiju ugljičnog dioksida. Takvo ponovno miješanje karata na sektoru električne energije koje uključuje i energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije je silan izazov za svaku nacionalnu energetiku ali i za europske regulatore i to je recimo komponenta u kojoj europski regulatori nastoje surađivati da bi u punini shvatili sve moguće reperkusije ovakvog programatskog dokumenta. Zašto? Pa zato što regulatori imaju kao primarnu zadaću ocjene njihove uspješnosti stabilnost svakog tržišta. To znači regulatorima je želja da nove komponente, da nove momente, da nove tehnologije ugrade u praksu regulacije i u praksu nacionalnih energetika na troškovno prihvatljiv način, to je i razlog zbog čega su neki puta ne nužno popularni u Europskoj komisiji jer donekle odaju dojam da su sporiji od ostalih koji kreiraju dinamiku međutim zadaća regulatora je da pokušaju ukazati kada je neka od novih tehničkih, tehnoloških ili organizacijskih mjera, možda neproporcionalno skupa ili kada ju treba donositi u nekakvoj pametnijoj dinamici. Izazovi dakle koji staje i pred HERA-om i pred svim regulatorima jesu kontinuirana implementacija nazovimo ju nove energetike uz daljnje stabiliziranje onoga što imamo sada i u daljnje dovršetke procesa otvaranja tržišta. Na pragu su ne samo nove tehnologije u već shvaćenim područjima kao što je smart metering odnosno inteligentna mjerila koja Hrvatska tek u nekoj ozbiljnoj mjeri bude lansirala temeljem među ostalim stvarima i nekih naših procjena i naših analiza. Radi se o tehnologijama o kojima čitamo u novinama međutim njihovom dolazak na tržište ne mora uvijek biti potpuno gladak, on može predstavljati čitav niz izazova, od onih koja su danas već stvarnost, dakle govorimo o autonomnim sustavima, o sustavima samoproizvodnje do onih koji imaju pa do neke mjere i destruktivni karakter koji će dodatno zabrinuti da tak velim, klasičare energetike kao što su... [[Govornik se ne razumije.]] sustavi ili niz momenata o kojima se već barem intenzivno razgovara ako se ne primjenjuje. Toliko dakle o samom godišnjem izvješću, ja ću se ograničiti da u drugoj točki ako dozvoljavate, spomenem i podsjetim vas samo da kad govorimo o ostvarenju proračuna HERA-e, da se HERA financira prihod od naknada energetskih subjekata koje je 0,5‰ od njihovog godišnjeg prometa u reguliranim djelatnostima, takav je način zapisan u Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti. Do kraja 2016. g. HERA je bila definirana kao neprofitna organizacija i vodila je svoje računovodstvo prema tim načelima od 1.1.2017. zbog statističkih razloga zbog reportiranja prema EUROSTAT-u, HERA je korisnik Državnog proračuna kao glava razdjela Ministarstva zaštite okoliša i energetike, međutim samostalna je u raspoređivanju tog proračuna. Proračun je planiran na razini 29 i nešto miliona kuna, realiziran sa 28 i pol na [[Upadica: Hvala.]] prihodovnoj strani, a sa otprilike 25 na rashodovnoj [[Upadica: Hvala gospodine Jureković.]] nadam se da je to bila ilustracija ovoga dokumenta i da ovaj da ćete ga prihvatiti, a ja vam stojim na raspolaganju za pitanja. Hvala najljepša.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 6 replika. Prvi je kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine Jureković dakle rekli ste da je cijena plina za kućanstva u nekom prosjeku EU, međutim činjenica da mi nismo zemlja koja je prosječna u EU, nego je ispod prosjeka, dakle po kupovnoj moći smo vjerojatno predzadnji tako da ta neka vaša ova argumentacija da smo mi prosjek i da je to neka pohvala ne stoji. Međutim, ja imam jedno drugo pitanje, a zapravo radi se o tome čemu zapravo služi regulator kada može pogriješiti u procjeni za tarife za više od 40%, što se dogodilo u prijašnjim godinama, radi se o Gradskoj plinari Zagreb kada je HERA tražila izvanrednu reviziju poslovanja i mijenjao je distributivnu maržu od 25 do 41% gdje je zapravo na štetu građana se pogriješilo u procjeni tarife, a to su platili građani Grada Zagreba.
Hvala. Slijedeća replika kolega Dobrović. Kolega gospodin Jureković je odlučio da će kroz završno svima odgovoriti. Izvolite kolega Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Jureković mene zanima stanje po pitanju donošenja podzakonskih akata, naime poznato je da je HERA već više godina ima poteškoća sa ispunjavanjem ovih obveza i naravno da to šteti razvoju tržišta, dakle energentima na zdrav način. U ovom izvješću vidim da postoji dakle nekoliko metodologija u plinskom sektoru i nešto ste naveli u sektoru električne energije, međutim u drugim praktički nema ništa. Ja vas molim odgovor na pitanje, kako se stoji danas dakle sa obvezama izdavanja podzakonskih akata? Hvala.
Slijedeća replika kolega Totgergeli. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Jureković govorili ste o neovisnosti HERE od izvršne vlasti, znamo da je 2018. donesen zakon, status HERE usklađen sa zakonom i sve je usklađeno sa Direktivama EU o neovisnosti HERE od izvršne vlasti. Međutim, kad smo raspravljali zadnji put o izvješću HERE onda pojedini saborski zastupnici pokušavaju nametnut tezu da u stvari HERA nije neovisna od izvršne vlasti. Pa ja sad pitam vas kao predsjednika Upravnog vijeća HERE osjećate li vi HERU kao neovisnu od izvršne vlasti odnosno možete li funkcionirati neovisno od izvršne vlasti? Hvala.
Hvala. Slijedeća replika kolega Felak.
Poštovani gospodine Jureković, iako HERA ima samo ulogu regulatora moje pitanje ide za onim što ste i vi u svojem izvješću iznesli, a to su kretanja na tržištu plina, znači imali smo pad cijena plina od negdje 2011. do 2017. godine, prošle godine imamo skok cijene plina na međunarodnom tržištu što se jasno reflektira i na maloprodajnu cijenu plina. U prošloj godini za, najvećim dijelom za gospodarstvo u ovoj godini i za kućanstva i za gospodarstvo i nastavno na to vas pitam kako gledate na izgradnju terminala za ukapljeni plin na Krku, hoće li to doprinijeti tome da cijene možda u budućnosti budu i manje i hoće li to doprinijeti tome da Hrvatska bude neovisnija samo o jednom ili dva izvora plina o kojima danas ovisimo? Hvala.
Hvala. Kolega Žagar izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine Jureković vi ste u svojem izlaganju istina malo, rekao bih stidljivo, ali ste malo prešutjeli jednu bitnu činjenicu niste ju sakrili, dakle za 2 godine će cijena plina u RH za kućanstva porasti. Prema ovima izvještajima, prema izvještaju HEP-a njihovom financijskom izvještaju može se očekivati prema toj procjeni koju sam danas baš malo razmatrao da bi to čak bilo u iznosu od 30%, moglo bi se dogodit da cijena plina poraste za kućanstva. Grijanje u RH nije jeftino, čak i ogrjev na drva više nije jeftin, stopa siromaštva je visoka i doista se slažem sa kolegom Sladoljevom nekako nije baš dobro i uputno uspoređivati i govoriti kako cijene energenata u RH su ispod prosjeka cijena u EU i RH u mnogim stvarima kaska. I moje pitanje sad glasi kako komentirate što će se dogoditi zapravo za 2 godine, imamo još dvije zime kako će ljudi preživjeti tu treću zimu?
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje, kolegica Perić.
U vašem izvješću stoji kolika je ukupna potrošnja električne energije u RH i ovdje kažete da je to 18.352 gigavat sata, od tih ukupnih tisuća gigavat sati preko 62% troše poduzetnici, ostatak je kućanstvo. Kakve su tendencije u omjeru u odnosu na ostale izvore energije, da li se povećava taj udio poduzetnika u električnoj energiji ili u drugim izvorima?
Hvala. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu, dakle prva rasprava u ime kluba zastupnika, prvi je kolega Slaven Dobrović u ime Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, u završno.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam gospodina Jurekovića i sve prisutne kolegice i kolege. Dakle, HERA, Hrvatska energetska regulatorna agencija je sukladno Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti zadužena je za praćenje, izvršenje obveza energetskih subjekata i sukladno više zakona analizu energetskog sektora, zatim je zadužena za zapažanja koja su značajna za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u energetskom sektoru. Naravno, brine i o ostvarenju proračuna, dakle ispunjenju plana agencije. Da, radi se o transformaciji iz nekada potpuno reguliranog tržišta u polu odnosno tržišno regulirani sustav koji znamo kada je moguća konkurencija u principu uvijek generira sniženje cijene određene usluge ili proizvoda odnosno povećanje kvalitete te usluge. Međutim, to naravno ne mora biti tako i zato je važno da se to čini tako da se ta konkurencija zdrava omogućuje. Naravno da ovdje regulator ima posebne uloge i ovlasti i poznate su više primjera, evo tu je kolega Sladoljev primjer Gradske plinare u Zagrebu kada je plinara doživjela vrlo uspješno poslovanje zahvaljujući podizanju distributivne marže koja je onda naravno snižena. Prema tome taj posao treba činiti vrlo pažljivo i ono što je važno svojstvo tog procesa je transparentnost. Dakle, sve ono što doista ne ugrožava neko poslovanje, ali toga bi trebalo vrlo malo, mora biti dostupno javnosti. I zato ću ja ovdje postaviti nekoliko pitanja. Naime, Hrvatska je članica EU i dio je platforme transparentnosti koju vodi ENCO dakle to je proizvodnja električne energije u kojem se iskazuju brojke o strukturi proizvodnje električne energije i naravno tu nije HERA izravno nadležna nego HOPS međutim on ne dostavlja podatke. I kada se ode na te mrežne stranice možemo vidjeti da naše susjedne zemlje to čine, međutim Hrvatska ne. I ja evo postavljam pitanje, ne bi li ipak bilo uredu da mi ispunjavamo naše obveze? Postoji li tu rizik tužbe zato što mi funkcioniramo na integriranom tržištu, recimo sa Slovencima koji tu obvezu ispunjavaju mi ne? Tako da takve stvari mislim da ne bi smjele promaći pažnji agencije o čijem radu danas evo ovdje raspravljamo. Onda npr. Plinacro, nije mi jasno zbog čega se transparentno ne objavljuju podaci o isporuci plina po županijama. Naime, takvi su podaci postojali, ne kaže za koje razdoblje tako da ne znamo jeli to omaška ili namjerno, ali podatak u kojem se ne zna na koje razdoblje se nešto odnosi, naravno onda ne vrijedi više ništa. Šta je sa burzom električne energije CROPEX? Zašto nema trgovine na unutar dnevnom tržištu? I mene evo zanima ne bi li HERA mogla nešto učiniti i koja je njezina uloga? Ja vjerujem da bi morala biti nadležna za ta pitanja u poticanju tog tržišta. Mi imamo i pitanja recimo, šta se dešava odnosno jeli moguće čini mi se da bi za to mogli postojati neki podaci da HEP ODS ima prilično veliku dobit, pa me zanima kako se regulira i kako se HERA postavlja u ovim dakle to je ustvari regulirani monopol, dakle reguliramo monopolom. On može biti jako dobro reguliran tako da su tržišni uvjeti za različite sudionike u toj tržišnoj utakmici fer odnosno pravedan. Dakle može li HERA tu nešto učiniti odnosno čini li šta? Dakle to sve po meni proizlazi iz osnovnih zaduženja koje je Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti propisao jer naravno regulirani monopol kada stvari nisu dobro posložene, kad se ne reagira na određene pojave koje takvo regulirano tržite ostvaruje onda doista stvara uvjete da su neki prilično povlašteni. Ja bih isto tako pitao, kada bi Hrvatska transponirala novu Direktivu o promociji obnovljivih izvora energije EU, dakle 2018/2001? Radi se recimo članak 22. gdje se omogućuje da se formiraju zajednice obnovljivih energija. Naime, stoji u stavku 1. „Države članice osiguravaju da krajnji korisnici, posebno korisnici iz kategorije kućanstvo, imaju pravo sudjelovati u zajednici obnovljive energije zadržavajući pri tom prava i obveze koje imaju kao krajnji korisnici i ne podliježu neopravdanim i diskriminirajućim uvjetima ili postupcima koji bi spriječili njihovo sudjelovanje u zajednici energije iz obnovljivih izvora. A u slučaju privatnih poduzeća pod uvjetom da njihovo sudjelovanje nije njihova primarna komercijalna ili profesionalna djelatnost“ Naravno tu i dalje slijede ostatak tog Članka 22. s kojima vas neću sada maltretirati međutim on definitivno kao takav ima prilično veliki potencijal u promicanju obnovljivih izvora energije. Vi ste spominjali klasične energetičare, ja znam da klasična energetika slijedi neke druge vizije i druga pravila tako da imaju veliki otpor prema ovim izmjenama. Međutim, ja smatram da mi ne bismo smjeli postavljati pitanja opravdanosti smjera koju je EU kroz energetski paket najnoviji zacrtala, a to je snažno pomicanje u smjeru obnovljivih izvora jer uvidi u stanje okoliša su dovoljno jasni da takvo postupanje jest opravdanje. Tako da mislim da ne bi smjela rad HERE, dakle i drugih tijela biti podložan debatama koje u javnosti postoje po pitanju klimatskih promjena i problema okoliša jer naravno postoje ljudi, postoje i znanstvenici koji tvrdi da sve to skupa nije istina. Mislim da je evidencija dovoljno i da bi mi dosljedno trebali slijediti ovu politiku, u stvari da je za Hrvatsku s obzirom na njezin geografski položaj to u stvari jedna značajna prednost. Za Hrvatsku u kojoj se dosta takve opreme i proizvodi. S tim u vezi ja bih pitao, jer se vi dotičete samo emisija, mislim da bi u dogledno vrijeme vi kao regulatorna agencija mogli malo više prozboriti o pitanju emisija jer nije slučajno da se energetski sektor spaja sa okolišnim sektorom kao što je to kod nas spojeno. Naime, energetske politike se moraju voditi ruku pod ruku sa okolišnom. Naravno ako nećemo se svi skupa složiti da to nema smisla idemo nazad u ugljen, ali ostavimo to znanstvenicima i mislim da je znanost tu dovoljno jasna. Mi trebamo provoditi politike koje smo zacrtali i u njima osobno za Hrvatsku ja ne vidim problem, nego priliku. Tako da emisija stakleničkih plinova barem, to su plinovi koji doprinose tom efektu staklenika, a koji su u bitnome vezani za energetski sektor, bi se mogli možda i kvalitetnije obraditi. Dakle, ovo izvješće je evo direktor ili ravnatelj je to lijepo iznio, puno je tu lijepih dijagrama, slika, teksta, međutim zbog svega ovoga što sam ja iznio smatram da HERA ne djeluje na onaj način na koji bi se to moglo danas u Hrvatskoj činiti i zbog toga ne zaslužuje ovo izvješće pozitivnu ocjenu. Nažalost njeguje se netransparentnost, ja dozvoljavam mogućnost da je to sve skupa slučajno i da ćemo mi u roku mjesec, dva vidjeti da su ti praktični problemi na koje određene skupine ukazuju jer se ne rješavaju, biti riješeni. Međutim sada imamo nažalost posljedice netransparentnosti, na koncu jedan regulirani nered odnosno monopol i da se biranim igračima na tom tržištu energentima, pa redom kojih gdje više, gdje manje omogućuje prigoda za vrlo dobra prihod odnosno dobit. Naravno, narod a i gospodarstvo će za sve to morati naći novca i to sve skupa platiti. Ja bih rekao da takav dojam u stvari imaju i građani, imaju i mladi educirani, koji nemaju problema sa kvalifikacijama i kompetencijama, koji lako nalaze posao u Europi i svijetu, a ti isti vrlo teško mogu primirisati dakle strukturama koje evo i u Hrvatskoj vode ovaj sektor. Znamo kako se biraju, dakle i zaposlenici i članovi uprava i nažalost i to je dio te žalosne hrvatske klijentelističke stvarnosti, prave kočnice boljitka i razvoja Hrvatske. Dok god se to ne izmijeni mislim da nema nikakve šanse da se demografska kriza prvenstveno, u prvom redu zbog egzodusa mladih i educiranih ne zaustavlja, a naravno u drugom koraku takvo stanje ima i na samo rađenje, tako da jedno s drugim mi imamo vrlo ozbiljnu situaciju. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Slijedeći je kolega Miro Totgergeli u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite kolega Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče sabora. Poštovani predsjedniče upravnog vijeća, kolegice i kolege, danas prije svega raspravljamo o izvješću HERE za 2018. i izvješću o ostvarenju proračuna HERE za 2018. godinu, međutim kako je struktura izvješća zasnovana na dobroj praksi izvještavanja nacionalnih energetskih regulatora u EU i kako veći dio izvješća sadrži analizu energetskog sektora za očekivati je da današnja rasprava većim dijelom bude o stanju energetskog sektora u RH, ali isto tako za očekivati je da bude zasnovana na podacima koji su sastavni dio tog izvješća, a podaci su najsvježiji koje možemo imati na godišnjoj razini u ovom trenutku. Iz podataka koji su nam predočeni što se tiče električne energije u 2018.g. imamo što se tiče HOPS-a 33 km više 220 kilovoltnog i 75 km više 110 kilovoltnog dalekovoda i 8 trafostanica 110, 35, 30 kilovolti, za one koji znadu što znači gradit takve objekte, znadu da to nije beznačajan podatak, a istovremeno na prijenosnu i distribucijsku mrežu spojeno je 84,22 MWh više postrojenja za proizvodnju električne energije. Ako se pogledaju istovremeno investicije koje su odrađene u prijenosnoj i distribucijskoj mreži tijekom 2018.g. onda vidimo da su te investicije u prenosu 422 milijuna i 877 milijuna u ODS-u, što ukupno čini 1,3 milijarde kuna investicija. Desetogodišnji planovi HOPS-a i HEP ODS-a govore da upravo te dve regulirane tvrtke HEP-a u narednih 10.g. planiraju ulagat 16,6 milijardi kuna. Ukupna potrošnja električne energije u RH raste od 2015.g. i iznosila je 18,33 TWh sati u 2018.g., što čini porast od 0,9 u odnosu na 2017., a ujedno je ovo i najviša razina od 2000.g. Proizvodnja iz elektrana na teritoriju RH ovih 12 TWh čime je pokriveno 66,4% naše potrošnje, potreba odnosno uvezeno je 6,6 TWh. Recimo za usporedbu 2017. je bilo našom proizvodnjom pokriveno 41%. Obnovljivi izvori energije u sustavu poticaja, dakle to su oni koji se plaćaju dodatno iz sustava poticaja bez HEP-ovih jer i HEP ima takve, čine 14% proizvodnih kapaciteta RH, a oni su proizveli 17% električne energije, udio isporučene električne energije iz distribuiranih izvora, dakle onih koji se spajaju na distribucijsku mrežu je 5,75%. Ukupno prodaja električne energije krajnjim kupcima, kućanstvu čini 37,8, a poduzetništvo 62,2% i bilo je pitanje koliko raste poduzetništvo, dakle ukupno je prodano 1,5% više električne energije u 2018. nego u 2017., a od toga je 4,9% na visokom i srednjem naponu više prodano u 2018. poduzetništvu nego 2017. i 1,4 na niskom naponu, dok je kućanstvo u 2018. u odnosu na 2017. smanjena potrošnja električne energije za 1,1. Prema tome, to su pokazatelji, ako sad još uzmem i ovo kolko se investira u HEP koji u stvari govore o rastu našeg gospodarstva tijekom 2018. u odnosu na 2017. i dodatno investicije koje pomažu tom rastu gospodarstva. Podaci izvješća za cijene električne energije krajnjih kupaca od 2013. do 2018. prikazuju blagi kontinuirani pad cijena za gotovo sve kategorije električne energije, a kad usporedimo cijenu u kućanstvu RH s cijenama u zemljama EU, dakle još pored 28 zemalja EU dodamo i Norvešku, Island i Tursku, dakle to je 31 zemlja, onda cijena za kućanstvo u RH u odnosu na tih 31, RH se nalazi na 26. mjestu. Gubici u distribucijskoj mreži su na razini 7,7%, dok su na prenosnoj 2,2%. I sad nešto malo oko obnovljivih izvora energije, dakle u 2018. ukupno je obnovljivih izvora 76 MWh dodano, to je 21 objekt, proizvedeno iz obnovljivih izvora koji su u sustavu poticaja, proizvedeno je 2,48 TWh, od toga na HEP koji ima obnovljive izvore u sustavu poticaja, otpada 04 TWh, a na sve ostale 2,08 TWh. Prosječna cijena koja je isplaćena u sustavu poticaja je negdje 0,88 kn po kWh, dok je naravno na tržištu u prosjeku bilo moguće nabavljat električnu energiju po 0,39 kn, to je cijena koju plaćamo za obnovljive izvore i koje trebamo bit svjesni. Što se tiče pouzdanosti sustava, HOPS prikazuje podatke na svoj jedan specifičan način, ne koristi SAIFI i SAIDI za pouzdanost sustava, ali može se ovdje isčitat da ustvari HOPS koji je i projektiran i građen tako da ima višestruke rezerve u napajanju, pa su vrlo rijetki ispadi kod HOPS-a, pouzdanost se u stvari onda svodi na onu pouzdanost koju čini distribucija, a tu vidimo prema podacima koji su ovdje da od 2009. do 2018. imamo kontinuirani pad tih koeficijenata, što su koeficijenti manji, to je u stvari pouzdanost bolja, tako da i SAIDI i SAIFI iz godine u godinu su sve niži, što znači da je sve manje minuta po kupcu tijekom godine bez električne energije u odnosu da ima sve manje prekida po pojedinom kupcu, taj sustav koji HEP ODS ima, radi se o DISPO sustavu koji je ugrađen još tamo negdje 2005., 2006.g. i postoje podaci i za te godine, on se u početku uhodavao, sad je već dobro uhodan. U prijašnjim raspravama o izvješću HERA-e puno se govorilo o jednoj drugoj pouzdanosti, a to je pouzdanosti proizvodnje, pa iz ovih podataka možemo vidjet, ako malo usporedimo, vrste koje mi imamo i priključne snage na sustav, dakle što nam otpada na vodu, što na fosilna goriva, vjetar, sunce, geotermalne i biomasu onda vidimo da recimo u instaliranoj snazi fosilna goriva čine 40,56%, voda 43,83%, vjetar 11,67%, biomasa 2,39, sunce 1,35, a geotermalna 0,2%. Ali ako to usporedimo sa pokazateljima koliko je proizvedeno električne energije onda vidimo da najviše proizvodimo koristeći vodu 57,08% u 2018., a fosilna goriva svega 26,38% i tu ustvari vidimo da imamo i zaliha instalirane snage u proizvodnji. Vjetar otprilike koliko čini postotak instalirane snage toliko čini i proizvodnje električne energije 11,67 naprema 10,95, biomasa nešto više 4,96 sudjeluje u energiji, a instalirano je 2,39, sunce svega 0,61 u energije, a instalirano je 1,35 i geotermalna je isto. Međutim što ovaj podatak još govori? Ako pogledamo koliko proizvodimo električne energije iz obnovljivih izvora, ne iz sustava poticaja obnovljivih izvora nego ukupno iz obnovljivih izvora onda sva voda nam je ustvari obnovljivi izvor, geotermalna nam je obnovljivi izvor, sunce, biomasa, vjetar sve su obnovljivi izvori onda ispada da mi svega 26,38% proizvodnje električne energije u 2018. imamo koja nije iz obnovljivih izvora, a sve ostalo su nam obnovljivi izvori energije. Malo o prirodnom plinu. Ukupna količina prirodnog plina koja nam je izašla iz transportnog sustava 2018. je 29.540 MWh sati što je 8,7% u odnosu na 2017. godinu. Kako to izgleda kada pogledamo koliko sami proizvodimo, dakle sami proizvodimo nekih 9.660 GWh, kupujemo 15,535 GWh, skladište otprilike koliko uzmemo toliko i vratimo, tu negdje i u poduzetništvu završi 14.538 direktno iz transportnog sustava, a još 5.035 GWh iz distribucije i na kraju ispada da pučanstvo čini 5.865 GWh što je ukupno od onog plina koji se transportira negdje 1/6. Prosječna prodajna cijena plina tijekom 2018. godine porasla je u odnosu na 2017. za 0,8%, ali pri tome treba pogledati izvješće HERA-e za 2017. tada ćemo vidjeti da je 2017. u odnosu na 2016. prosječna cijena smanjena za 11%. I još je možda značajno napomenuti da je prosječna nabavna tržišna cijena u 2018. bila 24,9% veća nego u 2017., a cijena kupcima kućanstvu se mijenjala svega 0,8%, a to proizlazi iz činjenice da Vlada odnosno zakon koji imamo omogućava da krajnji opskrbljivači mogu kupovati od HEP d.d. po cijeni koja je fiksno definirana tijekom jedne godine i ne može se sljedeće godine mijenjati za više od 10%, a to je ono što smo imali ove godine raspravu oko povećanja cijene za 2019. zbog porasta cijene u 2018. godini. Što se tiče nafte, domaća proizvodnja nam je na nekih 610.000 tona što je 8,5% manje u odnosu na 2017., uvoz je 5,8% veći. Ali ono što je isto zanimljivo da ukupna proizvodnja naftnih derivata u 2018. godini je 5,6% viša u odnosu na 2017. godinu. I još malo o toplinarstvu, kategorija kućanstvo u toplinarstvu praktički pripada 95% ukupno svih krajnjih kupaca. Kućanstvo industrija isporučeno je 1,99 derivat sati toplinske energije, prosječni gubici su ok 18% i tarifne stavke za energiju nije se mijenjala u kućanstvu u cijeloj 2018. godini. Hvala.
Hvala kolega Totgergeli. Nastavljamo s raspravom u ime klubova. Sljedeći je kolega Tomislav Žagar ispred Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e. Izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine Jureković, kolegice i kolege. Dakle svako izvješće tako i ovo sadrži niz podataka i radi se o tome da te podatke možemo interpretirati na različite načine ili onako kako nam se čini da je ispravna interpretacija ili onako kako mislimo da se moglo učiniti bolje ili više da ne bi došli u stanje u kojem se sada nalazimo. Dakle, izvješće u onim oblicima kakvo ne vidim tu da je tu bitna promjena izvješća kakvo se donosilo ovdje prijašnjih godina i tu nemam nikakvih bitnih primjedbi. Izvješće je dobro koncipirano, daje nam podatke što se događalo sa tržištem energenata u RH. Ali dozvolite da u svojoj interpretaciji koja može biti donekle slobodna kažem sljedeće zapažanje. Naime, nisam ja daleko od toga da sam ja euroskeptik, čak štoviše ja sam se zalagao i glasao sam tako i danas smatram da je put RH jedino u EU i drugog puta nemamo. Međutim, EU nameće nama niz zahtjeva. Nekada mi se čini da bi umjesto „Ode radosti“ himna EU trebala biti „Money, money, money“ od grupe ABBA jer toliko pozornosti i toliko pažnje prema tržištu kao nečemu svetom koje će sve izregulirati, me doista fascinira, ne bi sad, možda bi netko mogao reći da ja pripadam prošlom vremenu, ne znam kako ćete me nazvati, ali ja duboko sumnjam u tu ispravnost te teze, a to ću reći na slijedećim primjerima, ali prije svega ovo izvješće me potaklo da razmišljamo i o razlici koja se ne primijeti u svakodnevnom govoru, a to je razlika između državnog poduzeća i javnog poduzeća. Dakle, kaže se država je nužno loš gospodar, to je besmislena izjava jer država može biti vlasnik raznih poduzeća samo je pitanje koga će država imenovati tj. izvršna vlast koga će imenovati da upravlja s tim poduzećima. To je ključno pitanje. Uzmimo primjer Hrvatskih željeznica, bilo je pokušaja da se nešto napravi, međutim nije se uspjelo ni u jednom dijelu, niti da one budu profitabilne, niti da budu od javnog interesa tj. da budu na korist većini građana. Uzmite primjer Hrvatskih šuma, tamo se pokušalo čak da budu profitabilne pa otkrivši onda ugovore koje su sklopili uprava sa izdašnim bonusima smo zapravo vidjeli da i toliko nije bio na prvom mjestu javni interes koliko je bio privatni interes, a to se onda ili posljedice osjete često zaposleni koji ili se rješavaju broja zaposlenih ili se na drugi način štedi na način koji nije primjeren. I naravno evo sad je tu i Hrvatska elektroprivreda, o tome ću reći nešto više, koja pokušava doista i u profitabilnosti, a i u interesima javnog, javnim interesima učiniti iskorak. Međutim, ono što nekako se provlači kroz sve ove primjere, da javni interes tj. interes većine građana u RH nije zadovoljen, a osobno smatram iako će to mnogi ekonomisti zamjeriti da javna poduzeća bolje da ne posluju sa dobiti, bolje da ispunjavaju onaj interes koji je njima prvenstveno, a to je interes građana RH. I zbog toga sam upozorio gospodina Jurekovića, iako je to korektno što je on rekao da su energenti u RH ispod, cijena njihovih ispod prosjeka u EU i za gospodarstva tako i za kućanstva, međutim situacija u, ekonomska situacija prosječnog građana RH nije dobra i zbog toga je to, to vrlo opasno na taj način uspoređivati, jer prema podacima Državnog zavoda za statistiku, pazite, dakle možemo vjerovati da su ti podaci točni, gotovo svaki 10 stanovnik u RH ne može si osigurati adekvatno grijanje, svaki 10. Pa nije dobro da se nama građani griju u trgovačkim centrima ili u tramvajima ili u Dalmaciji kad malo sunce, stane bura, pa izađu na sunce. To nije dobra poruka. Pogledajte cijenu plina ona je regulirana još uvijek i to prema onome što sam iz izvješća iščitao, nisam rekao da gospodin Jureković to skriva, ali to je meni nekako se čini ključno u ovom izvješću, još 2 zime i nakon toga od proljeća tamo 2021. će ta regulacija prestati, dakle plin će se za, cijena za kućanstva će biti regulirana tržištem. U ovom slučaju taj ceh, tu cijenu, nižu cijenu koju građani plaćaju, pod navodnicima plaća HEP. Ako pogledamo njegov financijski izvještaj onda vidimo da je dobit HEP-a koja iznosi za 2018. godinu 1,3 milijarde kuna isključivo dobit koja je iz područja električne energije, prodaje, kupnje o prodaje električne energije. Dakle, kod plina ako pogledamo praktički trošak nabave plina i prodaje plina se kompenzirao pa zapravo HEP tu je na nuli, tako mi se čini iz izvješća, možda ja griješim. HEP je upozoravao da će zbog regulacije cijena onda kaj je, mislim da kolega Totgergeli u ime Kluba HDZ-a govorio o tome kad je naglo poskupio ovaj i cijena plina, HEP je tada tvrdio da gubi 160 miliona kuna. I sad ja postavljam ponovo ono pitanje s početka priče, što gubi HEP, što je zapravo HEP, koji je interes nama kao države? I onda dođemo na neovisnost operatora, pardon agencije, ja se slažem agencija ona mora biti neovisna ali ona ne smije biti neovisna o građanima i neovisna o izvršnoj vlasti, tu se ja ne slažem. Ona mora biti neovisna o interesima, partikularnim interesima pojedinih igrača na tom tržištu koje je vrlo izdašno. To tržište, na tom tržištu se okreće velik novac moramo to primijetiti, ako je točan podatak samo za subvencije obnovljivim izvorima odlaze oko 2 milijarde kuna. Dakle, to su, to je novac koji ovoga svakodnevno nekome sjeda na račun, ne kažem da ti ljudi nisu zaslužili. I nisam protiv tržišta, ali ja, da se mene osobno pita ja bi još dao veće ovlasti agenciji i u tom smislu i ovaj regulacija samog cijene plina za 2 godine će biti dosta problematična, jer nema druge, plin je sad ispod te cijene i on će morati poskupjeti, a to građanima treba reći i tu se očekuje vjerojatno ako HEP sada prema ovom izračunu gubi 300 miliona kuna godišnje ta cijena bi mogla porasti za 30%, cijena plina. Pogledajte ovoga što je sa cijenom ogrjevnog drva. Ako pogledamo ogrjevnu vrijednost drva jel, onda kad izračunamo cijena ogrjeva drvom nije više nimalo jeftina, pa čak je skuplja od cijene plina. Znate zašto ljudi u Slavoniji se griju na drva? Jer mogu grijati jednu prostoriju, ne moraju, kod plina vam je obično to ili etažno ili za čitavu kuću, s drvima možete kombinirati pa onda ispadne prividno da je jeftinije, međutim nije cijena prostornog metra je znatno skočila. Dakle, mi imamo problema sa ogrjevom građana u RH. Je li to posao agencije? Zasigurno da nije u tom dijelu, ovo je posao Vlade, ali agencija može tu napraviti određeni posao samo ako joj to Vlada omogući. Jer i kad krene sad ovoga, dosad su bili natječaji za opskrbljavanje kućanstva plinom pa, zapravo određen je HEP nitko se nije htio javiti, ali kad se budu akteri javljali da se ovoga na bilo koji način i tad regulira ta cijena da ne ode praktički u visine koje više građani neće moći plaćati. Za pozdravit je bila odluka Vlade uredbom kako je smanjila i cijenu plina koja se koristi za toplinsko zagrijavanje, to je za pozdraviti. Dakle, treba pozdraviti sve one odluke koje idu k tome da građanima olakšaju težak položaj jer nisu oni ni svojom voljom došli u tako težak položaj. Naravno, dobar argument svih onih koji su za liberalizaciju, za deregulaciju je to da nakon što se prestalo regulirati tržište naftnih derivata, goriva da je cijena zapravo počela i padati. Znači nije bitna sama regulacija da bi cijena se držala u nekakvoj određenoj visini, ali ja smatram da regulacijom ipak moramo osigurati da se ne dogodi to da građanima cijena bude preskupa. I na kraju samo još iz položaj, možda to u ovom izvješću nisam primijetio da se spominje jel i nisam ga dovoljno pažljivo čitao, kada su u pitanju distributeri kojih ima puno, distributeri plina u RH, pitanje koliko će njih preživjeti. Jer smanjivanje marži na njihove usluge pitanje koliko su dalje oni ekonomski održivi, a onda će i tu nastupiti problema. Sada imamo u sektoru vodoopskrbe imamo okrupnjavanje, ako to bude u sektoru plina onda se opet postavlja pitanje krajnje cijene koju će kupci morati plaćati. Na kraju da zaključim, izvještaj ću podržati, nemam razloga ne podržati ga, a ova pitanja sigurno nadilaze samo pitanje agencije već su pitanja kojima se treba baviti Vlada RH, resorno ministarstvo. A vama čestitam na vašem radu i mislim da u budućnosti možete više napraviti samo ako vam se omogući da više djelujete. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Ivan Lovrinović. Kolege Ivana Lovrinovića nema što znači da gubi pravo na raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Sljedeći je kolega Damir Felak. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Jureković. Uvodno želim napomenuti da iako je HERA neovisno tijelo poslovi koje obavlja su od interesa RH i kroz svoje javno djelovanje ima itekakvu odgovornost. Samo izvješće je metodološki vrlo korektno i opsežno u skladu sa zakonskim i europskim načelima strukturiranja ovakvih dokumenata. Vertikalno su nam navedeni energenti dok su horizontalno djelatnosti što doprinosi lakšem snalaženju u ovako opsežnom dokumentu i čini ga čitkijim. Izvješće sadrži sve informacije o aktivnostima vezanim za djelokrug HERA-e, rezultatima praćenja tržišta, izvršenja obveza energetskih subjekata, kvalitete usluge, sigurnosti opskrbe, praćenja zakonskih okvira, a tijekom 2018. godine smo imali niz izmjena i dopuna zakona iz područja energetike, novih zakona kao i usklađivanja sa europskim zakonodavstvom. Među najvažnijim događajima koji je obilježio 2018. godinu u hrvatskoj energetici svakako valja istaknuti povezivanja hrvatskog i slovenskom … tržišta električne energije što predstavlja prvo uvođenje neizravne dodjele prekograničnih kapaciteta na hrvatsko-slovenskoj granici, a zbog čega je došlo do višestrukog povećanja obujma trgovanja električnom energijom za tržištu za … na CROPEXU znači hrvatski operater prijenosnog sustava HOPS i Hrvatska burza električne energije Cropex na taj su način formalno povezali hrvatsko tržište električne energije se europskim multiregionalnim tržištem električne energije, a što je i prvi uspješno realiziran projekt takve vrste u RH. Nadalje, na razini čitave EU 2018. godina obilježena je kompletiranjem legislativnog paketa Čista energija za sve Europljane čija je zadaća olakšavanje energetske tranzicije EU prema čistim oblicima energije i ispunjavanje ciljeva redukcije emisije stakleničkih plinova. Za zadatak si je EU postavila da do 2050. godine bude ugljično neutralna, znači da nema emisije ugljičnih spojeva što je vrlo ambiciozan projekat i sigurno dosta košta. To vidimo upravo iz ovog izvješća vidljivo je da raste proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvora i to najviše kroz hidroelektrane i elektrane na biomasu dok nažalost za sada još uvijek vrlo malo energije dobivamo iz elektrana na bazi sunčeve energije, isto tako geotermalnih elektrana ili kogeneracija. Mislim da u narednom razdoblju moramo poraditi da toga bude više, ali moramo biti svjesni da to košta. Najbolji pokazatelj za to nam da je prosječna cijena energije koja se dobiva iz obnovljivih izvora energije koji su poticani je 0,88 kuna po kw/h dok je cijena električne energije koja se mogla kupiti na burzi u Europi bila 0,39 ili 39 lipa po kW/h. vidimo da je tu razlika više nego duplo i za te poticaje Hrvatska je u prošloj godini iz ovog izvješća je vidljivo isplatila 2,2 milijarde kuna poticaja. Sada kada bismo željeli zamijeniti recimo kompletno fosilna goriva kao izvor za proizvodnju električne energije, ja mislim da je moj kolega Totgergeli rekao da od onoga što je prošle godine korišteno da je izvor bio nekakvih 26, nešto posto u fosilnim gorivima i ako ovdje imamo nekakvih oko 13% da smo dobili iz obnovljivih izvora trebalo bi negdje na ove 2,2 milijarde u grubom izračunu još 4,5 milijarde kuna dati za poticaje sa sadašnjom tehnologijom, sa sadašnjim kapacitetima koje imamo da bismo zamijenili fosilna goriva samo u prošloj godini koja je bila hidrološki povoljna kao što se navodi u uvodu ovog izvješća. Znači puno više smo koristili kapacitete elektrana na vodu, a dobrim dijelom nismo koristili ove kapacitete koje imamo u elektranama na fosilna goriva. O tome svemu treba voditi računa kada govorimo da treba što više ulagati, ja se slažem, ali nadam se da će isto tako tehnologije koje se u svijetu svakim danom razvijaju kroz koju godinu dovesti do toga da proizvodnja energije iz ovih obnovljivih izvora energije bude cjenovno tu negdje barem približna kao i proizvodnja iz fosilnih goriva i to će onda biti najbolja preporuka tome da izbjegavamo proizvodnju energije, električne energije iz fosilnih goriva, a čime ćemo jasno smanjiti i zagađenja. Nastavno na ovo mogu reći da evo možda to malo će grubo zvučati, ali jedna od dobrih strana ovih klimatskih promjena, ako se može govoriti o dobrim stranama klimatskih promjena, su blaže zime, više prosječne temperature i manja potrošnja, samo u plinu vidimo da je prošle godine preko 8% manje plina potrošeno, mislim da je g. Jureković rekao da je jedan od razloga upravo klima odnosno više temperature, ima tu i drugih, i drugih razloga, ali u svakom slučaju znači to je nešto, to je nešto što doprinosi znači blaže, blaže zime doprinose manjoj potrošnji, manjoj potrošnji energije, znači manjoj potrošnji plina, pa u konačnici onda se to osjeti i na i na računima krajnjih korisnika. Sigurno da tržište mora biti to koje će regulirati, regulirati većinu stvari u cijeni energije, bilo plina, bilo električne energije ili same topline, ali slažem se i sa kolegom Žagarom da ne smijemo baš sve do kraja prepustit tržištu jer moramo imati određene mehanizme u regulaciji, ali moramo znati da su ti mehanizmi prije svega nama dani u onom prostoru poreza, raznih naknada itd., a svjetska cijena energenata je cijena po kojoj se kupuju, tu mi nažalost ne možemo puno odnosno gotovo ništa na to utjecat, osim eventualno u onom dijelu energenata koje proizvodimo, koje proizvodimo na vlastitom teritoriju, a i to je opet upitno jer i oni se moraju proizvodit po nekakvim zakonima tržišta. Ukratko da, da ne dužimo oko ovoga, dotaknuo bi se samo kratko proračuna same HERA-e jer i on je u sastavu ovog izvješća, znači on je nekakvih 28,5 milijuna kuna je iskorišteno, je ostvareno u prošloj godini u prihodima, rashodi su manji, tako da je razlika nekakvih 3,5 milijuna kuna i akumulirano sa, sa, sa onim razlikama odnosno viškovima iz prošlih godinama, to iznosi gotovo 28 milijuna kuna, a to je jedan cijeli proračun HERA-e, pa ja ovdje stavljam na razmišljanje da li HERA mora imat tolike prihode, ja znadem da ako bi se odustalo od dijela tih prihoda, da sigurno očigledno HERA bi i dalje mogla funkcionirati, a samom gospodarstvu odnosno onima od kojih se naplaćuju ove prihodi od upravnih i administrativnih pristojbi i prihodi od naknada, bi se malo, malo olakšalo, pa evo moj predlog je da barem ovi prihodi od naknada HERA-i koji iznose svega 6% ukupnih prihoda, da se ili smanje ili u potpunosti ukinu jer iz ovih rezultata je vidljivo da nema potrebe ih naplaćivat, a HERA sigurno ne postoji kao agencija odnosno kao javno tijelo koje bi trebalo ostvarivat prihode. U svakom slučaju zaključno podržavam ovo izvješće i kao što sam ranije spomenuo, izazovi na koje se moramo usmjeriti u budućnosti su inovacije i daljnje poticanje ulaganja u obnovljive izvore energije. Hvala lijepa.
Na vaše izlaganje imamo dvije replike, prvi je kolega Mišić, nakon njega kolega Vučetić, izvolite kolega Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Felak, cijene energenata u RH su po mom razmišljanju i gledanju dosta velike, pa vas pitam dal je to moguće da RH mora imati tako skupo, posebno naftu, proizvodili smo nekad 60% plina, sada ne znam koliko, vjerojatno 40, malo imamo bolje izolacije, vidimo da i zime nam idu na ruku, pa smo imali 8% i manje potrošnje u energiji. Da li treba poticaje davati alternativnim izvorima energije kao solarni paneli i neke druge koje se već rade, evo baš jutros slušam na vijestima, radili su nekakvu elektranu, toplu vodu, tu negdje oko tvojih mjesta, dal je to rješenje, naravno po našim plaćama i našem standardu mi ne možemo lagano, ne možemo imati ugodan [[Upadica: Hvala]] ugodno grijanje ukoliko [[Upadica: Završite misao, hvala]] se mjerimo s Europom i svijetom. Hvala.
Odgovor izvolite.
Kolega Mišić, pitanje je dobro i hvala što ste me podsjetili na ove termalne izvore energije, sigurno da su oni jedan dio koji se može razvijati puno više nego što je trenutno razvijen u RH, treba naći investitore sa kojima, kolko znadem se i pregovara, neki su nešto i uradili, a može se uraditi i puno više i na polju Lunjkovec, u blizini evo Koprivnice isto tako postoji jedan izvor koji je, koji je iskoristiv i za kojeg bi trebalo naći pravog investitora i mislim da bi se i tu moglo dobiti ne samo energiju, nego i druge koristi jer je, to je jedan malo širi proces iskorištavanja te termalne energije, u svakom slučaju svima nam je za cilj, ja mislim da energija odnosno grijanje i sva ostala energija bude što jeftinija svim kućanstvima i svim građanima i poduzetništvu RH, samo moramo naći odgovarajuće načine kako, kako to napraviti i kako realizirati i ove neke alternativne izvore [[Upadica: Hvala]] energije. Hvala lijepa.
Izvolite kolega, replika br. 2. kolega Marko Vučetić.
Zahvaljujem kolega, referiram se samo na dvije, tri riječi koje ste rekli, a to je da ne smijemo sve prepustit tržištu. Slažem se i mislim da to treba ponoviti, osobito stoga što država koja sve prepušta tržištu, nije ništa drugo nego laboratorij za eugeniku, za način na koji ćemo razviti besćutnost prema onima koji nestaju u siromaštvu ili umiru u neznanju jel ako tržištu prepustimo sve, od obrazovanja, znanosti, do energetike, mi smo prestali biti i prestajemo postojati kao socijalna država i postajemo jedno društveno strelište u kojem ćemo odstranjivati siromašne i siromaštvo koje smo proizveli neovisno o kojem se sektoru radi i stoga smatram da je potrebno makar jedanput dnevno ponoviti da smo država u kojoj nećemo sve prepuštati tržištu.
Želite li odgovoriti? Izvolite.
Gospodine Vučetić, hvala na ovoj replici. Ja sam i u svom izlaganju rekao da se zalažem za to da se ipak ne prepušta sve do kraja tržištu, nekim zakonima tržišta jednostavno ne možemo izbjeći, to je napisano i u ovom izvješću i u uvodnoj riječi je to rečeno. Ali upravo iz ovih razloga socijalne državne, države koja vodi računa o svojim građanima i Vlada RH koliko je to moguće regulira neke stvari i mimo zakona tržišta. Pa to je i na primjenu cijene plina, zadržavanja cijene plina u protekloj godini na razini koja nije korespondirala sa povećanjem cijene plina na svjetskom tržištu pokazuje a i u nekim drugim prilikama. Ali u potpunosti se slažem da tu treba naći jedan balans i da sigurno postoji još mogućnosti da se država u nekim stvarima uključi ali ne previše jer osnovne zakone tržišta ipak ne smijemo razbijati jer onda idemo u drugu krajnost i stvaramo si druge probleme. Hvala lijepa.
Hvala. To se inače zove energetsko siromaštvo. Izvolite kolega Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo razvila se rasprava o cijenama električne energije pa onda ću ja kratko ponoviti ono što je ovdje u izvještaju i napisano. Dakle nikako se ne radi o tome da je sve prepušteno tržištu, dio je reguliran a dio je prepušten tržištu. 45% troškova električne energije i troškova opskrbe su prepušteni tržištu. 33% je regulirani dio cijene, to je onaj dio koji se odnosi na mrežarinu HEP ODS-a i HOPS-a i to je upravo ono za što je nadležna i HERA i što je predsjednik upravnog vijeća i spominjao da je ta mrežarina za prijenos u jednom trenutku i smanjena. I ostaje nam 22% koje otpada na poreze i naknade a naknade se odnose na obnovljive izvore energije. Dakle iz tih naknada ustvari isplaćujemo onih 2 milijarde kuna da bi imali obnovljive izvore energije. E sad, kroz rasprave, kako kad kao što ste i vi to rekli, kako kad kome odgovara, u jednom trenutku se pojedinci zalažu za to da imamo što više obnovljivih izvora energije, različitih vrsta a pogotovo sunca. A onda u nekom drugom trenutku trebali bi imati cijenu električne energije koja bi bila najniža u EU ili čak još i šire. Iz podataka iz ovog izvješća vidi se da je Hrvatska na onom dvadeset i mislim šestom mjestu od 31 zemlje ili 25.-om. Dakle tu su još i Turska koja je 31. i mislim da je Švedska ili Norveška. Dakle mi imamo cijenu među zemljama koje imaju najmanju cijenu u EU. E sad je samo pitanje ovih 45% što formira tržište, to je cijena električne energije i mi imamo opskrbljivače. Jedan od opskrbljivača je i HEP. HEP prodaje naravno i onu svoju električnu energiju koju proizvodi. O čemu ovisi dobit HEP-a? Pa, mislim možemo biti vrlo tu otvoreni i jasni, pa ovisi o hidrologiji. Ukoliko je godina dobra i ukoliko može proizvoditi puno električne energije iz vode onda će dobit HEP-a rast a ako mora puno proizvoditi električne energije iz fosilnih goriva onda naravno da neće uspjeti tu godinu napraviti neku dobit a kada bi prebacili veći dio proizvodnje na fosilna goriva imali bi sigurno gubitak jer teško da onda može postići onu cijenu koju može naći na tržištu, tad je ustvari jeftinije dio električne energije kupovati na tržištu nego pod svaku cijenu forsirati proizvodnju iz fosilnih goriva pogotovo u neko doba dana. Ali to su sad već nijanse koje su onima koji se bave električnom energijom potpuno jasne i poznate. Što se tiče obnovljivih izvora energije, to nisam stigao u ime kluba, dakle sunčana, električna energija proizvedena iz sunca, poticaji koji se isplaćuju u RH su najveći i za kilovatsat električne energije isplaćuje se 1,93 kune dok recimo za kogeneraciju 0,53, za vjertar 0,75 a za one male hidroelektrane koje ne bi bilo isplativo uopće graditi da nisu u sustavu poticaja 0,85 kuna. Kad sam govorio o obnovljivim izvorima pa naravno da ona proizvedena električna energija iz vode da su to sve hidroelektrane koje HEP ima i ukoliko je dobra godina naravno da se forsira proizvodnja iz hidroelektrana i samim time tad HEP ostvaruje dobit a u šta bi HEP tu dobit trebao ulagati? Pa trebao bi ulagati upravo u izgradnju novih tih objekata i pripremanje novih objekata odnosno revitalizaciju postojećih kako bi ti postojeći objekti imali još i veću snagu i imali veću pouzdanost. Između ostalog HEP prema onome što se može naći i na njihovim stranicama, pored toga što ulaže u one objekte koje već tradicionalno ima a to su hidroelektrane, termoelektrane, ulaže i u obnovljive izvore energije kao što su sunčane elektrane pa tako u vlasništvu HEP-a je i jedna elektrana koja je u sustavu poticaja od 1 megavat sunčane, sunčana elektrana a ima i integrirane na svojim objektima nekih 207 kilovata sunčanih elektrana. S time da trenutno pokušava izgraditi još nekih 100-tinjak kilovata sunčanih elektrana i jedno polje od, jedno polje koje je malo i veće u odnosu na ovo što sam spominjao. Međutim, često puta kada raspravljamo o obnovljivim izvorima energije onda pojedini zastupnici tvrde vjetar nam uopće ne treba a sunce nam treba što opet naravno nije točno. Treba nam i vjetar i sunce. U ovom trenutku još uvijek sunce iziskuje veće investicije odnosu na ono što se dobiva kasnije, pa da bi bilo isplativo treba naći optimalne načine, a to je jedan od tih su i ovi poticaji, međutim kroz Zakon o obnovljivim izvorima energije uveli smo i onu kategoriju da kućanstvo kao krajnji kupac može ugraditi sunčane elektrane na svoje krovove za vlastitu potrebu i sad recimo jedno kućanstvo ako ima račun za električnu energiju od nekih 300, 400 kuna mjesečno, recimo da je 400 kuna na godišnjoj razini to je nekih 5.000 kuna izdvaja za električnu energiju, investicija u elektranu o nekih 10 kilovata je red veličina 25, 26.000 kuna, ako uspije izgraditi elektranu s kojom će pokriti vlastite potrebe znači kroz 5, 6 godina mu se u stvari vraća investicija kroz električnu energiju. S druge strane poduzetnici kao što su recimo poljoprivrednici postoje fondovi gdje iz EU fondova mogu graditi sunčane elektrane na svojim objektima za vlastite potrebe, tad im je i investicija pokrivena iz fondova, a onda kroz potrošnju električne energije ne plaćaju onaj dio koji uspiju kompenzirati, znači recimo ako elektrana radi preko dana više nego što je njima potrebno to daje u sustav, a onda se to na mjesečnoj bazi izkompenzira s onim što iz sustava uzima i ako je to oko 0 praktički nema nikakvih računa za električnu energiju. To su mogućosti koje su već ugrađene u zakonska rješenja samo mislim da ih još građani možda i nisu dovoljno informirani, možda i poduzetnici pa ih dovoljno ne koriste i svakako bi ih trebalo pozvati da što više te oblike koriste. Evo, hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, kolega Felak Damir. Izvolite kolega Felak.
Zahvaljujem kolega Totgergeli, evo vi ste u svojem izlaganju spomenuli i mogućnost odnosno kapacitet za izgradnju novih hidroenergetskih, između ostalog i hidroenergetskih postrojenja uz ostala postrojenja za proizvodnju obnovljivih izvora energije. Pa ja vas pitam, kao i čovjeka iz tog područja koji je radio u HEP-u, da li u Hrvatskoj postoji hidrogradski potencijal za izgradnju novih hidrocentrala, ne samo ovih malih, nego i recimo srednjih iz kojih bi mogli dobiti veće količine, veću snagu električne energije i time postati manje energetski siromašna država nego što smo sada?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala. Ne postoji veliki potencijal, međutim postoji kao što ste i sami rekli potencijal za male elektrane, međutim za te male elektrane su potrebne velike investicije, pa onda se postavlja pitanje isplativosti kroz duže vrijeme kad će se one isplatit. Međutim, ovaj projekt koji je trenutno vezan uz Senj 2, je dobar projekt praktički se radi oko skoro 400 megavata nove snage, doduše neće toliko pridonijeti u proizvodnji električne energije, ali će u svakom slučaju osigurati stabilnost elektroenergetskog sustava i imat ćemo pogotovo za onaj dio koji je tijekom dana potreban za regulaciju u energetskom sustavu i mislim da se proizvodnja tamo treba povećati za nekih 30% u odnosu na ono što se sad proizvodi električne energije tijekom godine. Hvala.
Hvala lijepo, a sada u ime izvjestitelja predsjednik Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije, gospodin Tomislav Jureković. Izvolite kolega Jureković.
Poštovani, ja opet ću pokušati samo vrlo kratko odgovoriti na neke od grupa tema koje su ovdje bile otvorene. Prije svega zahvaljujem se svim sudionicima rasprave jer mi vjerujte pokušavamo ovaj voditi brigu iz godine u godinu o stvarima koje ovdje čujemo i na jedan dio pitanja koje ste postavili odgovorit ću odnosno odgovorit ćemo pisano ko što obično i činimo, ja ću se samo osvrnuti na dvije, tri teme. Neki od osoba koji su, zastupnika koji su postavili pitanje nisu više ovdje, a dio tih pitanja i nije nov, pa možda ću ovaj preskočiti za ovu priliku, ali dozvolite mi da se samo osvrnem na par detalja. Tarife u regulaciji donose se ex ante odnosno unaprijed. Donose se temeljem podataka koje u prvom redu podnose sami energetski subjekti. Uvijek će postojati asimetrija informacija između regulatora i svake kompanije, vi nikada nećete znati sve što zna kompanija. Jednom dijelu podataka koje vam kompanija da morat ćete vjerovat. Zato se povremeno dogode ono što ste poštovani gospodine zastupniče nazvali anomalijama u Gradskoj plinari Zagreb. S obzirom da poznam Gradsku plinaru Zagreb, dugo godina sam, sam počeo raditi u njoj, znam okolnosti i vjerujte da se metodologija pokušava biti što je moguće neutralnija, uvijek određuje unaprijed događanja su neki puta u stvarnosti različita pa dolazi do korekcija. Ni jedna metodologija nije savršena, nastojimo ju permanentno unapređivati. Gospodin Totgergeli me upitao o neovisnosti vršenja naših zadaća. Pa mogu reći da se hrvatski zakonski okvir u tom smislu potpuno približuje europskom i mi uistinu imamo pravila igre ne od jučer i ne od ove zadnje izmjene, zadnja izmjena je bila samo ovaj šlag na tortu, ali naša neovisnost je dobro opisana i potpuno je al pari onome što je pisano inače u europskoj …/nerazumljivo/… Mogu reći da i svoje djelovanje u odnosu na izvršnu vlast, zadnjih godina uistinu radimo u jednom korektnom odnosu, mi naime moramo uvijek surađivati o strateškim pitanjima i vodimo redovne konzultacije, ali ne trpimo nikakve pritiske što je za nas jako ugodno, iznenađenje i promjena u odnosu na situaciju prije toga, koja je bila poprilično drugačija i gdje bi se ovaj pridržavanje zakona s te strane moglo čak i dovesti u pitanje, ali to su tempi passati, svi dozrijevamo. Apropo pitanja koje je gospodin Žagar uputio, radi se o cijelom jednom kompleksu naravno koje se može dotaknuti i teme socijalne osjetljivosti od teme energetskog siromaštva, ali i puno konkretnijih tema u praksi. Ja možda neću biti u stanju ovako kratko govorit na sva, pa ću si dozvolit ako smijem da vam neka od njih odgovorim i pismeno. Par konkretnih. Činjenica je da 2021.g. od 1.4. u RH bi trebao nastupiti slijedeći stupanj zapravo potpune deregulacije cijene plina, ali obraćam vam pažnju time što će nestati institut opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, dakle nestat će garantirana regulirana cijena koju danas kao opskrbljivač na veleprodajnom tržištu daje prema našim izračunima koji imaju u sebi ugrađene određene kočnice i prema gore i prema dolje ovog časa radi HEP. HEP tu funkciju obavlja već nekoliko godina, kod nas je to posljedica javnog natječaja na kojem smo ga mi odredili jer nismo imali samostalnih kandidata, a prije toga je Vlada određivala od 2014. taj institut. Konstalacija je bila takva da je HEP nekoliko godina uspijevao pozitivno poslovati, imao je jednu vrlo kritičnu godinu s time, dok mu je prošla odnosno tekuća godina će bit vjerojatno neutralna. Mi ćemo u svakom slučaju biti jedni od onih koji će pokrenuti jako široku javnu raspravu i postići dobiti konsenzus kako javnosti, tako i struke za model tržišta nakon 1.4.2021., vrijeme za to nije prerano, to je takoreći već sutra. Sigurno će postojati određeni mehanizmi koji će nastojati na neki način uzeti u obzir specifičnosti kućanstava kao djelatnika. Međutim, mi se ipak moramo barem u komponenti energije, ako ne u nekim drugima, suočit s činjenicom da je naša zakonska regulativa i europska regulativa robu kao takvu uvijek nastoji gledati tržišno, a ovdje govorimo o energiji kao o robi. Trebat će dakle dopuniti, promijeniti ovaj koncept, dopuniti ga možda sa nekim alternativnim rješenjima, ovog časa mi ne znamo kako će izgledati opskrba u obvezi javne usluge, na razini distribucije ona će sigurno opstati, kakva će ona biti, dal će ju nuditi jedan, dal će ju nuditi njih 10 ili svi koji se na tome, na nekakvim natječajima jave, mi imamo obvezu da ih odredimo. Na veleprodajnom tržištu će taj institut nestati, njegov opstanak daljnji bio bi povreda europskog prava zbog kojega smo kao država imali određeni prigovore, dakle morali smo modificirati svoj pristup i morat ćemo pronaći neke druge mehanizme, neki od njih su u socijalnoj politici, neki od njih su o posebnom vođenju brige o energetskoj siromaštvu i stvarno ćemo kažem nastojati stvoriti jedan transparentni okvir u kojem bi mogli porazgovoriti o tome kako bi tržište moglo izgledati nakon 1.4., a da to ne dovede nužno do potresa, neće to nužno predstavljat potres. Dakle možda su brojke koje ste pogledali, pogledali u trenutku koji su i kada je HEP emitirao najpesimističniju sliku, cijena više nije takva kakva je bila u tom trenutku, ovog časa OVT ne mora funkcionirati sa minusom, pa drugim riječima niti potresa ne bi trebalo biti kad bi se sutra tržište potpuno otvorilo. No oscilacije će uvijek biti i o tom će se konceptu morati promisliti. Pitanje je bilo i o tome što se očekuje od kretanja cijena plina kratkoročno i da li će terminal koji se gradi imati u tome pozitivnog učinka? Ja mislim da je osnovi razlog zašto se on gradi prije svega u sigurnosti opskrbe u logici da više smjerova garantira rješenje u kritičnim situacijama, međutim interesantno je mom dolasku u HS pročitao sam jednu vijest koja komentira mogućnosti da se u siječnju ili veljači zbog relativno kompliciranih pregovaračkih odnosa između Rusije i Ukrajine nešto dogodi sa cijenama početkom slijedeće godine i opće su ocjene da kombinacija skladišta i LNG terminala vjerojatno može stvoriti pritisak u suprotnom smjeru odnosno ne dozvoliti da zbog toga pritisak na tržište bude preveliki. Generalno gledano bilo je nekoliko pitanja koji su se usmjeravali upravo na tu budućnost, kažem čini mi se da smo u plinu puno napravili, budućnost plina će vjerojatno biti specifična ili drugačija, ali nastojat ćemo kroz ozbiljne i javne rasprave i otvoreni smo i HS i saborskom Odboru za gospodarstvo i za informacije i sudjelovanje u raspravama ili posebno organizaciju sličnih sastanaka. Bilo je jedno pitanje apropo odnosa kućanstava i gospodarstva u odnosu na potrošnju energije. Bilo je odlično primijećeno kako činjenica da u električnoj energiji primjećujemo veći udio gospodarstva govori u prilog tome da imamo blagi oporavak gospodarstva koji po prirodi stvari sigurno treba većinu električne energije koja je puštena na tržištu, to je jedan pozitivan signal. Međutim, kontra efekt imamo ili kontra fenomen imamo na strani plina, što je poticaj toga da mi energetski intenzivne industrije nemamo ili ih imamo sve manje i manje, dakle kućanstva tamo rastu proporcionalno. Ne bih izvlačio iz toga nikakve dugoročne zaključke, ali činjenica je da smo na plinu specijalno osjetili pad industrijske proizvodnje u RH, to je osjetila i električna energija, ali se taj činjenica oporavila i električna energija krenula je u suprotnom smjeru. Dakle, što se tiče budućeg koncepta obnovljivih izvora, moramo se podsjetiti da je hrvatska država već promijenila koncept tzv. Feed-in tarife na kojoj su bazirano dosadašnje poticanje i ovakvi iznosi koji se plaćaju u poticajnoj proizvodnji iz zelenih izvora. Novi sustav je sustav premije koji će zapravo više korespondirati stanju na tržištu i vjerojatno neće pretjerivati u tom smislu, ali mu određene provedbene komponente još preostaju. Dakle, na ostala pitanja da vas pretjerano ne zamaram, osim što bi htio stvarno zahvalit još jedanputa na, na ovoj raspravi i na prijedlozima kako da se dalje poboljšavamo, sve ostalo pokušat ćemo odgovoriti pismeno. Najljepša vam hvala.
Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, kolega Batinić, izvolite.
Hvala lijepo. Kazali ste smanjenje da se u potrošnji, ako sam dobro shvatio smanjenje plina isčitava smanjenje rasta industrije, znači da industrija više ne troši toliko plina. Međutim, činjenica je ta da su određena prerađivačka industrija krenula na neke alternativne izvore grijanja, od kogeneracija, nekih drugih, solare itd., tako da možda ajmo reći da je to neki balans u tome dijelu. Znači nije isključivo da smanjenje potrošnje energenata u prerađivačkom sektoru koincidira sa smanjenjem rasta industrije nego i korištenja nekih alternativnih izvora. Evo toliko samo.
Evo, kratko, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala. Time i zaključujemo raspravu o Izvješću o radu HERA-e za 2018. godinu, Izvješće o ostvarivanju proračuna HERA-e za 2018. a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Zahvaljujem gospodinu Jurekoviću. To je bilo to, doviđenja.
Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2018. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2018. godinu. Podnositelj je Hrvatska energetska regulatorna agencija, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2018. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne energetske agencije za 2018. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 za, 23 suzdržana i 11 protiv donesen zaključak kako ga je predložio matični saborski odbor.
Nastavljamo sa sljedećom točkom dnevnog reda, to je: - Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Predlagatelj: Odbor za obitelj, mlade i sport; Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport na temelju članka 4487161 Poslovnika Hrvatskoga sabora te članka 6. Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Žele li predstavnici predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je predsjednica Odbora kolegica Nada Turina Đurić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo jedno kratko obrazloženje vezano uz ovu odluku koja je pred nama. Znači Zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta potpisano je da RH dodjeljuje nagradu za promicanje prava djeteta za iznimna postignuća u zaštiti dobrobiti prava i interesa djece. Nagrada se dodjeljuje kao nagrada za životno djelo te kao godišnja nagrada. Svake se godine može dodijeliti jedna nagrada za životno djelo i do tri godišnje nagrade a dodjeljuje se u obliku posebnog priznanja i u novcu. Nagrada se svake godine dodjeljuje 20. studenog na dan prihvaćanja Konvencije o pravima djeteta na sjednici Opće skupštine UN-a. Odredbom članka 6. zakona propisano je da nagradu dodjeljuje Odbor za nagradu za promicanje prava djeteta kojega imenuje Hrvatski sabor na vrijeme od 2 godine. Odbor čini 5 osoba koje su poznati javni djelatnici koje se bave pitanjima vezanima uz prava djeteta a Hrvatskom saboru predlaže ih matično radno tijelo odnosno Odbor za obitelj, mlade i sport. Mandat dosadašnjih članova Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta je istekao 6. listopada stoga je Odbor za obitelj, mlade i sport na svojoj 37. sjednici održanoj 26 rujna odlučio Hrvatskom saboru predložiti sastav Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta za naredno razdoblje od 2 godine u sastavu gđa. Lidija Tomljenović Kovačić, g. Tomislav Ramljak, gđa. Ines Strenja, g. Sabina Glasovac i gđa. Ivana Borić. Predlažemo Hrvatskom saboru naravno da usvoji ovu odluku. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Dakle otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, kolega Marko Sladoljev. Izvolite kolega Sladoljev.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dakle evo ovaj naš prijedlog dakle potpuno podupiremo i ja ne bih puno previše pričao, dakle mi želimo da se dakle ovom nagradom promiče dakle prava djeteta. Mi smatramo da u Hrvatskoj postoji niz primjera gdje se njihova prava krše. Mislim da su oni budućnost Hrvatske i da evo jučer u Saboru smo dakle vidjeli da su nasmijali cijelu sabornicu i da oni na neki način žele sudjelovati u društvenim događanjima i da žele sudjelovati aktivno i u društvenom životu ali i da postoji niz primjera gdje se njihova prava krše. Dakle ovom nagradom bi definitivno stavili u fokus djecu i osobe koje promiču ta prava. Želio evo još jedanput na neki način naznačiti i problematizirati dakle situaciju gdje se njihova prava krše. Potpuno podupiremo taj prijedlog i želimo da se i ostali klubovi uključe. Mislimo da ovo nije stvar samo jedne političke stranke nego svih političkih opcija i očekujemo podršku u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sada je na radu gospođa Željka Josić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Evo kako su moji prethodnici rekli, ono što je nama svima jako u interesu a to je promicanje prava djeteta i svih onih koji se bave pravima djeteta i doista ih treba ponekad istaknuti iz našeg društva i nagraditi ih za sve ono što oni rade. Dakle pred nama je Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta koja se kako je i predsjednica Odbora za obitelj, mlade i sport naglasila dodjeljuje za iznimna postignuća u zaštiti dobrobiti prava i interesa djeteta. Nagrada se dodjeljuje za životno djelo i kao godišnja nagrada. Ono što trebamo istaknuti, svake godine se obilježava, obilježava se 20. studenog na dan prihvaćanja Konvencije o pravima djeteta na sjednici Opće skupštine UN-a. Mi smatramo kao Klub HDZ-a da će odabrani članovi doista pokazati svoju kvalitetu i da će koristiti sve ono što su stekli u svojim zvanjima a kada pogledate malo njihove životopise shvatiti ćete da smo i mi doista jednoglasno na odboru odabrali ljude koji su u ovom trenutku najkvalitetniji za ovu dužnost. Svjesni smo činjenice koliko su važni ljudi koji rade s djecom i koji se bave njihovim pravima. Uz naše kolegice Ines Strenju i Sabinu Glasovac predloženi su gđa. Ivana Borić, Tomislav Ramljak i gđa. Lidija Tomljenović Kovačić svi redom se bave određenom djelatnošću svi dugi niz godina se bave pravima djeteta. Gđa. Borić i g. Ramljak kao socijalni pedagozi doista dugi niz godina rade na promicanju prava djeteta. Znamo da je gđa. Borić i izvanredna profesorica Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu gdje kao socijalni pedagog ne samo da potiče i unaprjeđenje svoje struke već sudjeluje i u različitim projektima koji su vrlo bitni za borbu u dječjim pravima. Isto tako i g. Tomislav Ramljak kao socijalni pedagog, predsjednik Centra za nestalu i zlostavljanu djecu koji je posebno angažiran za zaštitu djece na internetu. I gđa. Lidija Tomljenović Kovačić iako dipl. novinar, najveći dio svog radnog staža providi s djecom kao novinar-mentor kroz različite novine, magazine, voditeljica je radionica, edukacija i radi također na informiranju djece. Evo ovo su ukratko svi njihovi životopisi i doista mislimo i smatramo da trebamo ih podržati kao Hrvatski sabor jer svi često govorimo kako su nam djeca naša budućnost i svima su nam puna usta prava djece pa evo, mi ćemo podržati ovu odluku a vjerujem da će i sve ostale kolege, hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu g. Stjepan Čuraj ispred Kluba zastupnika HNS-a, nema ga, gubi pravo. Opet Klub zastupnika HSU-a, nezavisnih i SNAGA-e, g. Marko Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Ne bih se ponavljao jer bih tada doveo u pitanje da skrbimo o interesima, pravima i dobrobiti djece jer bi samo u interes i javnosti i naš, stavljali članove. Nadam se da se više članova javilo nego što ste ih izabrali jer ako ih se javilo samo onoliko koliko ih treba biti, onda smo već na putu krize promoviranja prava, interesa i dobrobiti djece, predlagateljicu neću pitati službeno jer se pribojavam odgovora ali ono zbog čega je ova tema bitna a ona je bitna makar još od Heraklit. Heraklit je rekao da čovjek postaje najbliži sebi onda kad postigne onu razinu ozbiljnosti koju ima dijete kad se igra. Temeljna karakteristika djeteta je igra. Voditi računa o pravima i interesima i dobrobiti djece, znači djeci ne oduzeti igru jer jedina bića u jedinom našem razvojnom putu, jedinoj fazi kad smo u stanju se slobodno prepuštati cjelini svijeta, to je djetinjstvo. Onaj tko je u stanju igrati, u stanju je demonstrirati vlastitu slobodu jer nešto u svijetu stvara na neiskvaren način. Iskvarenost i prekid igre mogu učiniti nasilnici koji dolaze iz nešto starije dobiti. Voditi računa o djeci znači boriti se protiv svakog oblika nasilja. To nasilje može biti institucionalno koje se doživljava u školama, na različite načine djeca mogu biti diskriminirana, na temelju materijalnog statusa do vjeroispovijesti i prava koje ima na temelju svoje vjeroispovijesti jer netko drugo nema. Djeca se može i mogu ih se diskriminirati primjerice na način da oni koji u njihovom neposrednom susretu i stručno vode računa o njihovom razvoju i kognitivnom i emocionalnom i socijalnom, da budu potplaćeni, primjerice. Jedan oblik zlostavljanja djece će se dogoditi i zbog toga što učitelji i nastavnici će i dalje biti potplaćeni u ovom društvu. Očekujem da će netko iz redova nastavnika i učitelja kao najpotplaćenije javne službe na temelju njihove stručne spreme, da će dobit tu nagradu jer oni skrbe o pravima, interesima i dobrobiti djece a oni koji uskraćuju prava, materijalna prava učiteljima, gaze posredno gotovo i neposredno, prava, interes i dobrobit djece. Ovo dakle nije na razini nekakve apstrakcije, ne smijemo se tu samo odlučiti putem pristanka uz članove ovog odbora da smo na strani djece, na strani djece smo ukoliko stvaramo društvo u kojem neće biti nasilja, na strani smo djece ukoliko potičemo one koji vode računa o djeci da budu u društvu priznati jer voditi računa o djeci, znači priznati čitav dječji svijet, to je svijest slobode i to je svijet igre. Svijet odraslih pogotovo svijet političara, on je svijet izigranosti. I sad s jedne strane u hrvatskom društvu imamo tendenciju igre koja pripada djeci i imamo tendenciju izigranosti koja pripada odraslima. Zamolio bih vas samo da danas makar dok traje ova točka o kojoj raspravljamo, zaboravimo izigranosti i prisjetimo se kako nam je svijet izgledao obećavajući dok smo bili djeca, dok smo se igrali u slobodi, dok smo postizali tu ozbiljnost koju dijete ima kako Heraklit kaže dok se prepušta igri i sad pogledajmo, usporedimo i uđimo u vlastitu nutrinu i vidimo kako se i koliko smo zadovoljni sebi dok smo usmjereni prema nekakvim posebnim interesima jer više nismo u stanju prepustiti se cjelini svijeta, cjelini dobra i cjelini interesa ali onda makar s nostalgijom pozovimo to naše sjećanje i budimo iskreni prema djeci, vodimo računa o djeci i budimo makar na ovoj razini, razini na kojoj možemo da pokažemo da skrbimo pravima i interesima djece a bojim se da sutra kad krene štrajk, da ćemo se suočiti sa našom zbiljom uskih, sitnih interesa u kojima smo izvršili i institucionalno nasilje nad djecom jer nismo prepoznali vrijednost odgojitelja, zahvaljujem.
Hvala i vama, g. Vučetić. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave, gđa. Ljubica Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo pred nama je Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Pred nama još je puno borbe da zaštitimo djecu, da osnažimo njihov položaj u društvu zato da njihov glas bude što glasniji i da se naravno čuje što dalje. Svi dodatno moramo ulagati kako bismo izgradili bolje odnose između odraslih i djece. Nasilje nas djecom odnosno nasilje među djecom ili vršnjačko nasilje jedno je gorućih područja zaštite djece. Naravno ono što bih ja osobno pohvalila, to je izgradnja ili dogradnja 200 dječjih vrtića u ruralnom području koje će svakako doprinijeti i olakšati roditeljima ali i djeci poboljšati uvjete odrastanja. Jednako tako, cjelodnevni boravak, jednosmjenski rad, sve su to stvari na kojima svi zajedno moramo raditi kako bismo poboljšali uvjete naše djece i mladih. Institucije koje se naravno u RH još bave pravima i zaštitom djece, to je pravobraniteljica za djecu, znači 2003. g. na snazi prvi Zakon o pravobraniteljici a upravo ovim zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta koji je na snazi od 2005. g., dodatno pokušavamo naravno poboljšati i osnažiti pravo djece. Posebno što me veseli to je što će ove godine obilježiti 30-ta obljetnica Konvencije UN-a i upravo na taj dana se dodjeljuju ove nagrade a na svima nama je naravno i dalje raditi i štititi prava i interese djece. Sigurna sam da će i članovi odbora koje smo predložili ovdje na slijedeći mandat od 2 g. predano raditi na tome, neke osobno poznajemo ovdje iz ovih saborskih klupa, neke iz privatnog života i svakako evo, pozdravljam donošenje ove odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta odnosno ovih članova koje ćemo potvrditi na jednoj od kada bude glasovanje na sjednici u petak ili nekih narednih dana, hvala lijepo.
Hvala i vama. I na kraju, gđa. Snježana Sabolek.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Sve je to jako lijepo i smatram da treba uvijek pohvaliti one koji promiču prava djece no ipak svakodnevno slušamo da su djeca i njihova dobrobit prioritet ove države a s druge strane suočeni smo s gotovo svakodnevnim teškim kršenjima dječjih prava. Što činimo kao društvo i država? Vapaj roditelja za lijekove za bolesnu djecu, stalno slušamo u povjerenstvima koje odlučuju o tome hoće li i koje će dijete dobiti lijek. Svako dijete ima pravo dobiti lijek i pripadajuću zdravstvenu skrb. Također, nismo jednom čuli kako za djeca za vrijeme najvećih vrućina u dječjim bolnicama provode bez adekvatnog rashladnog uređaja. To su često teško bolesna djeca i ne razumijem zašto se nema sluha za njih i njihove roditelje. Nadam se da će gospoda razmisliti o ovakvim slučajevima i pokušati smanjiti patnju svih prisutnim u ovakvim situacijama. Prioritet je izgleda proučiti inicijativu o prijedlogu odluke za osnivanje odbora jer to je hitno i nema čekanja pa tek onda vidjeti što sa bolesnom djecom, ovršenom djecom. Mnoge ovrhe nad djecom, siromaštvo, diskriminacija su svakodnevna realnost ove države. Da istaknem recentne primjere a u širem kontekstu i blokada posvajanja i zapinjanja kod udomljavanja. Prava djece nam trebaju ne samo biti prioritet već prioritet na samom vrhu moralne ljestvice ove države. Mnoge stvari mogu čekati ali djeca ne mogu čekati. Njima ne možemo odgovoriti sutra, oni traže danas. Šokirano smo također postupanjem kada je riječ o slučaju smrti Kristijana. Što je radilo psihičko i fizičko bolesno dijete u zatvoru, tko je štitio pravo toga djeteta? Osjećam se krivim, rekao je na saslušanju i žao mi je što se to dogodilo. Kada biste em sada pustili na slobodu, nikada više to ne bih napravio. Obećavam kako se ništa slično više neće ponoviti. Umro je u bolnici u Splitu. Smatram da ne postoji bolnija i više poražavajuća životna scena od bolesna djeteta. On je bio psihički i fizički bolesno dijete. Pitam se u kojem smo mi to vremenu zaostali da se nam mogu događati ovakve stvari? Netko je jednom rekao „Svi ideali ovog svijeta ne vrijede suze jednog djeteta“, razmislimo o tome i hvala vam.
Puno vam hvala. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo po tradiciji kada se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9 i 30 sa dopunom dnevnog reda i nakon toga je Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2018. g., podnositelj je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH, samo trenutak. Hvala lijepa i ugodan odmor. SJEDNICA PREKINUTA U 16,09 SATI
Prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora, rasprava je zaključena, pa dajem na glasovanje navedeni prijedlog odluke. Glasujmo. Utvrđujem da je sa 110 glasova za i 2 suzdržana donijeta Odluka o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta u tekstu kako je predložio nadležni odbor. Prva točka dnevnog reda je: - Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2018. godinu Podnositelj je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH na temelju članka 15. Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Raspravu su proveli Odbor za Hrvate izvan RH, Vlada je dostavila mišljenje. Sada će predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće, ali prije toga će se sada javiti kolega Grmoja. Izvolite.