Gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 8. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, sve skupa vas pozdravljam. Napominjem da su na današnju sjedednicu, ili da su današnjoj sjednici prisutni: predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici OHR-a, OSCE-a, Evropske Unije, Promatračke misije, predstavnici ambasada u BiH, koji su izrazili interes da prate rad Parlamentarne skupštine, predstavnici drugih međunarodnih organizacija u BiH, njih, također pozdravljam, kao i predstavnike medija. Konstatujem da današnjoj sjednici prisustvuje ukupno 39 poslanika, tako da imamo kvorum i uvjete za punovažan rad i odlučivanje. Sa današnje sjednice opravdano su odsutni gospođa Azra Hadžiahmetović i gospodin Milorad Živković, koji se nalaze u delegaciji ovog doma na jednoj sesiji, vezano za Stabiliti pakt, koja se održava danas i sutra u Zagarebu, te da sjednici nije prisutan gospodin Nijaz Duraković. Nemamo razloge pravdanja njegovog odsustva. Ostali poslanici su prisutni za sjednici, kao i gospodin Vinko Zorić koji je opravdao svoj izostanak. Gospodin Zorić je, trenutno bolestan i to su razlozi zbog kojih nije prisutan današnjoj sjednici. Poštovane dame i gospodo poslanici, kao što vam je poznato na prošloj sjednici ovog doma, prestao je mandat gospodinu Bariši Čolaku, koji je izabran za zamjenika predsjedavajućeg Vijeća ministara i ministra sigurnosti u Vijeću ministara BiH. Od Izborne komisije BiH dobili smo obavještenje da je ta komisija mandat poslanika, nakon gospodina Bariše Čolaka dodijelila gospođi Ruži Sopta, kao sljedećem kvalificiranom kandidatu na listi Koalicije HDZ-a – Demokršćani. Predlažem da prije rasprave o prijedlogu dnevnog reda gospođa Sopta da svečanu izjavu, kako bi mogla u potpunosti obavljati svoje poslaničke dužnosti. Pozivam gospođu Sopta da dođe ovdje a vas sve ostale molim da ustanete kako bi uvažena zastupnica dala svečanu izjavu. Izjavljujem da ću savjesno vršiti dužnosti koje su mi povjerene.
Izjavljujem da ću savjesno vršiti dužnosti koje su mi povjerene. 2
Poštovati Ustav Bosne i Hercegovine.
Poštovati Ustav Bosne i Hercegovine.
U potpunosti provoditi Opći okrivni sporazum za mir u BiH.
U potpunosti provoditi Opći okvirni sporazum za mir u BiH.
Štititi i unapređivati ljudska prava i osnovne slobode, te štititi interese i jednakost svih naroda i građana.
Štititi i unapređivati ljudska prava i osnovne slobode, te štititi interese i jednakost svihnaroda i građana.
Gospođo Sopta, u ime Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine i u svoje lično ime čestitam vam na upravo datoj svečanoj izjavi i želim vam puno uspjeha u radu.
Hvala lijepa. [[APLAUZ]]
Dame i gospodo poslanici, vi ste u pozivu za današnju sjednicu dobili prijedlog dnevnog reda. Sinoć je održana sjednica kako Kolegija ovog doma, tako i Kolegija u proširenom sastavu. Kao što ste mogli da vidite danas vam je prijedlog dopunjenog dnevnog reda podijeljen na klupe. Imali smo dopunu dnevnog reda određenim tačkama koje smo smatrali obaveznim za uvrštavanje. Kažem, prijedlog dopunjenog dnevnog reda ste dobili, a dopune se odnose na tačku 4. i tačku 5. to je zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o ministarstvima i drugim organima uprave BiH po članu 105. Poslovnika Predstavničkog odma. Na ranijem pozivu kojeg ste dobili za današnju sjednicu bilo je naznačeno da, ukoliko Vijeće ministara dostavi u parlamentarnu proceduru da će se on naći na današnjoj sjednici Doma. To je, zapravo, realizacija onoga što je već napisano u pozivu. U međuvremenu, od momenta potpisivanja poziva za današnju sjednicu pa do danas dobili smo zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona BiH, po članu 104. Poslovnika Predstavničkog doma i to je, također, obavezna tačka dnevnog reda i po tom principu se i našla na dnevnom redu današnje sjednice. To su novine u odnosu na onaj tekst kojeg ste dobili ranije i, imamo novine pod tačkom 18. i 19. One su, zapravo, vezane za unutarnje uređenje odnosa u samom Domu, imajući u vidu 3 predstanak mandata pojedinih poslanika, potrebu popunjavanja njihovih pozicija novim poslanicima, potrebu utvrđivanja prestanka mandata pojedinim poslanicima, tako da su tačke 18. i 19. rezultat toga. Ja otvaram rasprvu o prijedlogu dnevnog reda. Izvolite. Ko želi da govori? Gospodin Beriz Belkić.
Poštovano Predsjedništvo, poštovane kolegice i kolege poslanici, poštovani novinari, poštovani gosti, Klub poslanika Stranke za BiH predlaže da se tačka 4. današnjeg dnevnog reda, dakle, Zakon o ministarstvima i drugim organima uprave BiH ne razmatra po članu 105. nego po članu 104. iz sljedećih razloga. Mi cijenimo da ovaj zakon, ovako predložen pojačava nekozinstentnost ukupnog pravnog sistema države BiH i što je još važnije derogira i ukida dostignuti stepen uspostave minimuma institucija džrve BiH, nužnih za funkcionisanje države, nužnih za provođenje reformi, nužnih za uključivanje u svjetsku, evropsku i svjetsku mrežu institucija iz oblasti da ne nabrajam. Koju god bih oblast pomenuo,naći ćete je ovdje. Dakle, zdravstvo, obrazovanje, rad, zapošljavanje, geologija, meteorologija, lijekovi itd. Dakle, jednom riječju to su osnovni razlozi. Evo, iskoristit ću priliku da ne uzimam puno vremena, postoji tu još nekih stvari kao što su, recimo, koncepcijski za nas, neshvatljiv pristup, da se u okviru jednog ministarstva neovisno o tome što je u sastavu ministarstva kao upravna organizacija dovedena jedna služba, kao što je Državna granična služba koja zapošljava dvije hiljade ljudi, koja je uspostavljena i uređena zakonom reks-specijalis, a ovaj zakon je nekonzistentan s tim zakonom. Također, u okviru tog ministarstva egzistira kao nesamostalna upravna organizacija Agencija za informacije i zaštitu, koja je, također, uspostavljena zakonom BiH kao samostalna uprvna organizacija, našle su se u okviru jednog ministarstva. Šta to znači? Dakle, struktura koja se bavi prikupljanjem podataka itd. važnim za sigurnost BiH, da ne kažemobavještajnim podacima i jedna struktura koja je naoružana na neki način. Demokratska praksa u svijetu ne poznaje sastavljanje te dvije komponente. Ja ne znam da negdje postoje u okviru ministarstava unutrašnjih poslova obavještajne službe u demokratskom svijetu. Dakle, ovo su samo neki od razloga, a ključni je razlog što Stranka za BiH koncepcijski i sa stanovišta naših političkih ciljeva i naše borbe za uspostavu minimuma institucija BiH ne može podržati ovakav način donošenja zakona, uvažvajući potrebu i razumijevajući važnost o ministarstvima za rad Vlade i reformi itd. Mi, jednostavno tražimo mogućnost da se provede rasprava i da se suočimo sa činjenicama i argumentima za one stvari o kojima ja govorim. Hvala lijepa. Dakle, mi predlažemo da se umjesto člana 105. rasprava, procedura vodi po članu 104. Hvala lijepa. 4
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Riječ traži predsjedavajući Vijeća ministara gospdin Adnan Terzić.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja želim odmah u početku jasno da kažem da Vijeće ministara se nije opredijelilo za postupak 105. svojom voljom i željom da autoritetom usvojenog Prijedloga zakona na Vijeću ministara dovodi poslanike pred svršenj čin. Sigurno da Vijeće ministara u svom radu želi da zajedno sa poslanicima ovog i drugog visokog doma Predstavničke skupštine Bosne i Hercegovine, uradi sve ono što je potrebno BiH, ali nikako po sistemu uzmi i ostavi. Želim da kažem da donošenje zakona o Vijeću ministara je, prouzrokovalo lavinu neusaglašensoti svih ostalih zakonskih propisa koji tretiraju rad i funkcionisanje državne uprave. Mi smo morali u svom radu da se opredijelimo za sljedeći postupak. Imamo proglašeni Zakon o Vijeću ministara, koji je, vrlo dobro znate, dao određene, proširio ovlasti, proširio broj ministarstava itd. Poslije njega dolazi zakon o ministarstvima koji određuje, dakle, šta će to Vijeće ministara da ima u nadležnsoti i mi smatramo u ovom, ovakvom tekstu da on, u stvari, određuje Vijeće ministara kao Vladu BiH, ali dozvoljavamo da to neko, u principu posmatara i na neki drugi način. Znači, usvajanjem zakona o ministarstvima i tijelima uprave BiH, tek se tad otvara proces, da se svi ovi zakoni koji su doneseni, kojima su regulisani pojedine službe, pojedine institucije itd. Zakon o upravi BiH, Zakon o državnoj službi itd. moraju između sebe usaglasiti i usaglasiti sa Zakonomo o Vijeću ministata i zakonom o ministarstvima. Znači, zašto je ovaj materijal došao, zahtjev za uvrštavanje u dnevni red po članu 105.? Zbog toga što sam ja prije nego što smo došli u poziciju da na Vijeću ministara raspravljamo o ovom zakonu imao sastanak sa Kolegijem i Kolegij Skupštine je se opredijelio, ukoliko mi u Vijeću ministara konsenzusom, što podrazumijeva i nepotrebnu saglasnost zamjenika po ovome po zakonu o Vijeću ministara, nema potrebe da zamjenici ne glasaju, znači, taj jedan puni konsenzus svih onih koji su imenovani na funkcije u Vijeću ministara, ako imamo njega, onda je Kolegij predložio da, zbog hitnosti i nemogućnosti da novoimenovana ministrstva preuzmu svoja ustavna ovlaštenja, čak da i ministrstva koja su do sada funkcionisala imala su nedefinisani okvir svojih djelatnosti. Znači, da zbog tih razloga idemo po hitnom postupku kako bi smanjili raspravu i kako bi smanjili vrijeme do donošenja ovog zakona. Znači, nemojte molim vas, da shvatite da Vijeće ministara ovim zahtjevom za hitnim postupkom posmatra Parlament kao tijelo koje ne treba da aktivno učestvuje u donošenju svih zakona, sasvim je suprotno. A, ovo o čemu je govorio gospodin Belkić, evo ne bih sad o tim detaljima. Mi smo smatarali, ipak, da je bitno da konačno se u BiH uspostavi zakon o ministarstvima i organima uprave i da to bude startni početak za regulisanje svih onih do sada u ovih sedam godina nagomilanih problema i po pitanju institucija, koje su formirane prije donošenja Ustava BiH, sadašnjeg Ustava BiH i o svim ostalim problemima, gdje su, hajde da kažem, uglavnom politički razlozi i razlozi tumačenja Ustava i zakona sa raznih strana, dovodili do toga da Vijeće ministara u prošlim sazivima nije moglo da odgovori svojoj svrsi i 5 željeli smo da izbjegnemo tu zamku, jer sigurno je, bez zakona o ministarstvima ovo vijeće ministara ne može da preuzme i ostalim tijelima uparve ovo vijeće ministara ne može da preuzme odgovornost za vođenje procesa onako kako sam govorio i u svom ekspozeu i onako kako vjerujem i svi poslanici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH očekuju od nas. Hvala.
Zahvaljujem predsjedavajućem Vijeća ministara. Imamo dvije poslovničke, dva zahtjeva za poslovničkim intervencijama, kako sam ja shvatio, ali imamo i prijavljene diskusije po dnevnom redu. Prednost imaju ove poslovničke. Zahtjev za poslovničkim intervencijama. Prva se zahtjevom za poslovničku intervenciju javila gospođa Palavrić, nakon toga gospodin Avdić, a diskusije su prijavili redoslijedom: gospodin Križanović Jozo, gospodin Špirić Nikola, to je ono što ja imam evidentirano.
Poštovane kolege, Dopustite da izrazim jednu poslovničku intervenciju. Naime, diskusija uvaženog kolege Belkića, mislim da bi imala mjesta kada dođemo na tačku 4. i budemo raspravljali o tome da li ćemo prihvatiti zahtjev Vijeća ministara. U prilog, odnosno kao argument ovom mom stavu iznosim stav 1. člana 105. koji kaže da, kad iznosi prijedlog zakona visokog stepena hitnosti, što je ovdje slučaj, ili prijedloga koji nije tako složen da se može samo usvojiti ili odbaciti u potpunosti. Nažalost, ovo drugo nije ispunjeno. Međutim, ne traži se kumulativno. Predlagač može pisanim putem zatražiti od Doma da ga razmotri u jednom čitanju. To je predlagač uradio i prema stavu 2. Zahtjev iz prethodne tačke podnosi predsjedavajući direktno Domu na njegovoj prvoj sljedećoj sjednici. Dakle, mi danas nismo u prilici odlučivati o tome hoćemo li rasprvljati tačku 4. ovako kako je predložilo Vijeće ministara, nego to moramo učiniti a tek nakon rasprave ćemo vidjeti kakav ćemo rezultat polučiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Vi odustajete od vaše poslovničke intervencije. Hvala vam obadvome što pomažete Kolegiju i predsjedavajućem. Imamo svakako na umu te odredbe Poslovnika, ali, evo još jedanput vam hvala. Gospodin Jozo Križanović. Gospodine Lagumdžija, jeste li se vi javljali za diskusiju, nešto ste reagirali dok sam ja pobrajao ova imena? Niste je li. Zapisao sam gospodina Moranjkića. Gospodin Jozo Križanović, a neka se pripremi gospodin Nikola Špirić.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege zastupnici, dame i gospodo, članovi Vijeća ministara, Ja se, također, javljam po pitanju uvrštavanja točke 4. u dnevni red, odnosno zahtjev Vijeća ministara o razmatranju zakona o ministarstvima i drugim tijelima uprave po članku 105. našeg poslovnika. Zadržavam prvo da šire govorim po toj točki dnevnog reda, ali bih, ipak, bez obzira na ovu poslovničku intervenciju, koju smatram korektnom, izrazio samo dvije, dva stava zbog čega i mi ne bi bili za to da se ovo razmatra o hitnom postupku. 6 Prije svega, Zakon o Vijeću ministara BiH donio je visoki predstavnik, tako da o njemu nije vođena rasprava u ovom domu. I, ako još sada, zakon bude donesen, bez utjecaja zastupnika ovog doma, mi smataramo da se na taj način, o vrlo bitnim stvarima za BiH marginalizira da kažem i blokira utjecaj zastupnika na vrlo važna pitanja za BiH. Dodamo li tome da imamo jako puno primjedbi na ovaj zakon, da je dosta nedorečen, da bi ga gledalo u znatnoj mjeri dograditi, u tom smislu sam, evo iskoristio priliku da samo dam intervenciju na ovaj aspekt. Hvala vam.
Razumio sam. Hvala vam gospodine Križanoviću. To je, praktično isti prijedlog, isti stav kojeg je iznio gospodin Belkić. Gospodin Špirić ima riječ, a neka se pripremi gospodin Moranjkić.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, članovi Savjeta ministara, uvaženi gosti, cijenjeni predstavnici sredstava informisanja, Pokušaću da ne upadnem u zamku da nepričam, dakle, o suštini zakona dok ne vidimo kakvu ćemo proceduru, po kojoj proceduri ćemo odlučiti da radimo, kada je zakon o ministarstvima i drugim organima uprave BiH u pitanju. Ono zašto se ja vječito zalažem, jer od kad sam u Parlamentu BiH, jeste zaštita digniteta Parlamenta i svakog poslanika. Međutim, danas gospodin Terzić, predsjednik Vlade BiH kaže da oni u Savjetu ministara i nisu imali namjeru da traže proceduru člana 105. nego da je to od njih tražio Kolegij Predstavničkog doma. Sad postavljam pitanje u ime koga i po čijem odobrenju. Ako mi 8. sjednicu, dame i gospodo, sve ono što je bitno dobijamo po članu 105. ja mislim da je ovakav parlament skup za građane BiH. Ako je naš zadatak samo da ratifikujemo različite sporazume ovaj parlament ne treba, treba ostviti kancelariju visokog predstavnika, OHR i Savjet ministara i skinuti teret s leđa običnom čovjeku ili će ovo biti parlament, koji će moći da raspravlja o onome što je sudbina i suština za BiH. Dakle, čini mi se da je Kolegij, ili nemojte se ljutiti, ja pokušavam praviti neka poređenja, koja su ponekad i komična ili smiješna, ali živimo u takvom ambijentu. Ispada mi ovako da je Savjet ministara pekara a mi u Parlamentu radnici u pekari pa čekamo kad ispeku kifle da kažemo jedite ove, dok druge ne budu gotove. Kako je moguće da sa sjednice Savjeta ministara, koja još nije završena, dobijemo zakon u proceduru? Ko to ima pravo da sa prvog dijela sjednice iznosi zakon a sjednica nije završena, zapisnik sa sjednice nije usvojen? Ima li tu dogovora? Ima li konsenzusa? Radi li to Kolegij dogovorno? Pa molim vas lijepo, u kojoj državi je moguće da se na takav način radi. Dakle, prekršene su procedure i Poslovnik o radu Savjeta ministara, ali gotovo sigurno i o radu Predstavničkog vijeća, da ne kažem da se radi o zakonu u čijoj se preambuli poziva na član Ustava koji ne stoji. Ovdje se stoji o prenosu nadležnosti, bez obzira što je Zakon nametnuo visoki predstavnik. Moramo to reći da se radi o prenosu nadležnosti, ali moramo znati i ko je donio odluku da se to prenese, da ne bi vječito imali obmanu javnosti i gražana. Ja nisam protiv toga da se nadležnosti prenose, ali sam protiv toga da se to radi na ovakav način. Druga stvar, kako je moguće da predlagač Savjet ministara ne zna koliko će koštati usvajanje ovog zakona. Koliko koštaju nova ministarstva, koliko će trebati obezbijediti sredstava u Budžetu, a traži se od poslanika da odlučuju. Stvarno je smiješno i ja nisam spreman, ne zato, da je zakon idealan, da ne treba tačku ni zarez pomjeriti, ja sam za zaštitu digniteta i Parlamenta i poslanika i zatonisam da se ovaj zakon razmatra po članu 105. a 7 nemoguće je da se, naravno, ako Parlament odluči da se razmatra o članu 105. ja ću učestvovati u raspravi, ali je nemoguće da mi promijenimo da ide po članu 104. jer to predlagač nije tražio. Dakle, ukoliko se procedura ne usvoji po članu 105. želim samo da skrenem pažnju da onda ovaj zakon ide u redovnu proceduru, samo da znamo. Hvala vam lijepo.
Hvala vama gospodine Špiriću. Gospodin Moranjkić ima riječ i onda ćemo privoditi raspravu po dnevnom redu kraju, uz jedan moj kratki komentar.
/govori sa mjesta/
Odlučili smo da bude onako kako je po Poslovniku gospodine Lagumdžija. Ako hoćete da kažemo kako je po Poslovniku, onda ću vam ja reći. Po Poslovniku je, da mi moramo ovo staviti na dnevni red, pa kad dođemo na tu tačku onda ćemo voditi raspravu o tome o čemu vi govorite i o proceduri i o suštini, ako dođemo do suštine. Tako je po Poslovniku. Izvinjavam se gospodine Moranjkiću.
Ja ću jednostavno i kratko gospodine predsjedavajući, gospodo poslanici, dame i gospodo, ja se pridružujem primjedbama i gospodina Špirića i gospodina Belkića i smatram da, principijelno ne bi trebali da se u klupama ovog parlamenta rješavaju mnogi problemi, pogotovo oni koji život znače ovoj državi i ovom narodu na ovakav način, po principu, uzmi ili ostavi. Meni je žao što je neko doveden uovakvu situaciju da mora. Meni je žao što gospodin predsjednik Vlade Terzić kaže, da je doveden i on, a ja sam ga tako shvatio ali neka me izvine ako sam ga pogrešno shvatio, u jednu situaciju bezizlaznu da prihvati ovakav metod i ovakav sistem. Ja sam protiv da se ovaj zakon jednostavno po principu «uzmi ili ostavi», a on je po članu 105. takav, jer on znači život dalji ove države. Zakon o ministarstvima je zakon koji se treba da rasprostrani na državu BiH, da riješi sva goruća pitanja, a da Parlament, praktično, u njemu ne učestvuje. Sva štucovanja naknadno vode nečemu što nije ni primjerno i štonisu rješenja. Zato je moje mišljenje a ja ću uzeti učešća u direktnoj raspravi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću, i nakon što sam ja predložio da se zaključi rasprava javila su se još tri uvažena zastupnika, daćemo im,naravno riječ. Prvi se javio gospodin Gligorić, nakon toga se javio gospodin Lozančić, pa se nakon toga javio ponovo gospodin Avdić. Evo ovim redoslijedom izvolite za govornicu. 8
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, drago mi je da sam dobio riječ, jer nemam potrebe da pravim jedno poređenje sa Draganom Kalinićom, pa se zahvaljujem što je možda i sugestija bila i zamjenika da dobijemo riječ naknadno, što je predsjedavajući rekao da je završio rasprvu. Želim da podržim poslanike, koji su tražili vrijeme da bi se o ovom rasprvilo na jedan korektan način, jer smo mi dobili uoči sjednice kada smo ovdje došli kod izbora Savjeta ministara uveče, praktično Zakon o Savjetu ministara, a istovremeno, evo, sada smo isto tako uveče, neki su dobili kasno, neki nisu poslanici kažu ni pročitali Zakon o Savjetu ministara, nešto što se tamo definiše i gdje se samo na jednom mjestu pominje Parlament što je stvarno nedopustivo. Ja predlažem da Savjet ministara povuče ovaj prijedlog, iz razgloga koji su poslanici s pravom rekli, ili da idemo u redovnu proceduru i sada bih zamolio Kolegij istovremeno da odgovori, jer i predsjedavajući je rekao da će imati neki komentar. Bilo bi dobro da Kolegij dogovori kako da se vrši javni TV prenos, jer mi imamo važna pitanja za BiH koju treba da rješavamo. Entitetske se skupštine prenose, prenose se sportski događaji, a samo građani BiH nemaju pravo da vide šta to radi Parlament kao najviši organ BiH u ovoj zemlji i mislim da bi bilo korektno da date odgovor da li ste razmišljali o tome, da li ste vodili ikakve razgovore na tu temu i nek jednostavno javnost prati to, jer gospodin predsjedavajući Terzić je rekao u svom ekspozeu transparentnost kako vi to volite reći, mada ima naša ljepša riječ otvorenost prema javnosti. Ja bih molio, upravo ovdje oko dnevnog reda da se potpuno izjasnimo o tome i mi kao poslanici. Da li mi kao narodni poslanici nešto krijemo od naših građana ili želimo da i svoje pametne stvari pa i gluposti iznesemo pred njihov sud. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Gligoriću. Gospodin Novaković je tražio, ja se izvinjavam gospodine Lozančiću, gospodin Novaković je tražio, koliko vidim poslovničku intervenciju, pokazivao je na Poslovnik pa on ima prednost po Poslovniku.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici, cijenjeni gosti i članovi Savjeta ministara, ja želim samo još jednom da ponovim što je ovdje rečeno kao poslovnička intervencija i, zaista ne vidim razloga da ulazimo u raspravu o samom zakonu, ako je predlagač, a ima po Poslovniku pravo predložio da se ovaj zakon razmatra o članu 105. Ne vidim potrebu da neki poslanici izlaze i traže sad da se to promijeni. To ćemo u raspravi kad budemo rasprvljali o tom zakonu odlučiti šta ćemo. To što neki imaju potrebu da na medijima iznose i svoje gluposti, to svako neka odlučuje hoće li iznositi, ali ja vas molim dajte da poštujemo Poslovnik. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Lozančić ima riječ, a neka se pripremi gospodin Avdić i ja se nadam da smo onda zaključili. 9
Poštovano predsjedništvo, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara, dame i gospodo zastupnici, Ja moram reći da, aposlutno, podržavam zastupnike koji su imali poslovničke intervencije i mislim da rasprava o dnevnom redu može i treba ići samo u pravcu da li je prijedlog dnevnog reda sukladan Poslovniku. Niti jedna rasprava do sada nije bila u tom pravcu, niti je bilo primjedbi, da je ona definirano, da je dnevni red definiran suprotno Poslovniku. Kako je očigledno, unatoč svemu tome i mnogi koji dobro poznaju poslovnik o radu ovog doma, ipak, vole i žele rasprvljati o nekim pitanjima ovdje i kad to nije na dnevnom redu, a radi istinitog informiranja javnosti, mislim da je korektno, evo pod ovom točkom dnevnog reda, pošto je već otvorena rasprava o načelnim pitanjima ne više o dnevnom redu, raspraviti o tome ima li ovaj parlament, ima li ovaj zastupnički dom dignitet i, ako ga ima, onda ga ima, a ako ga nema da vidimo što ga nema i od kada ga nema i da vidimo šta je to što treba učiniti da ga bude i onda mislim da bi u tom smislu trebalo posvetiti samo jednu sjednicu Doma, da ne opterećujemo svaku sjednicu, svaku točku dnevnog reda time ima li Parlament dignitet ili nema. Ja moram reći da osobni stav svakako o tome imam i nisam zadovoljan dignitetom, koji ovaj parlment ima. Ali, mislim da dobrim dijelom to nije do nas zastupnika. Mislim da nije korektno otvarati raspravu o dignitetu Doma kada govorimo ovdje o dnevnom redu kada govorimo osobito zakonima za koje, evo čuli smo izlaganje predsjedatelja Vijeća ministara, ali i za koji i svi mi ostali ovdje u ovoj dvorani, siguran sam mislimo da ima potrebe da se donese, odnosno bilo je potrebe da je već davno donesen. O sadržaju zakona, koji se ovdje spori, ja uopće neću govoriti, jer je to tema kad zakon bude na dnevnom redu. Ali, moram reći da mi moramo principijelni biti i prema sebi i prema drugima pa reći da je odnos ovog doma, da je pozicija ovog doma da je ditnitet ovog doma i svih institucija u BiH u jednoj značajnoj vezi dovedena u pitanju, imajući u vidu odnose koje imamo izrađene u BiH, pa rekao bih dobrim dijelom i posebno ustrojenu vlast u BiH, pa i posebne ingerencije institucija međunarodne zajednice u BiH. Mi smo imenovali Vijeće ministara i očekujemo od tog vijeća da preuzme odgovornost i da počne davati odgovore na pitanja koje građani i narodi ove zemlje očekuju, ali to vijeće ministara, defakto, ne može raditi. Neću opet govoriti o odredbama ovog zakona jesu li dobre ili loše, ali ću se pslužiti jednom izrekom i najgori zakon je bolji od nikakvog zakona i mislim da ovom našem vijeću ministara treba dati šansu da počne raditi i mislim da treba danas donijeti zakon o Vijeću ministara o ministarstvima po skraćenom postupku, a mislim da u narednom razdoblju kada stvorimo pretpostavke da Vijeće ministara može normalno početi funkcionirati, sve ono što mislimo da treba doraditi a i ja imam primjedbi, mislim da neke stvari treba dorađivati, onda u redovitoj proceduri. Inače, mi ćemo doći u poziciju da mi ovdje pričamo o dignitetu a da nam visoki predstavnik proglašava zakone. Mi smo i prošli put govorili o dignitetu kad smo govorili o setu zakona, koje definiraju kazneni postupak, danas te zakone imamo i ne moramo uopće na dnevnom redu imati ih danas. Znači, imamo ih i tu možemo otvoriti pitanje digniteta ovog doma i to je isto tako važan set zakona i mnoga druga druga pitanja. Kažem, dobro bi bilo da o tim pitanjima se na jednoj sjednici definiraju odnosi ovog parlamenta i sa Predsjedništvom i 10 sa Vijećem ministara i sa institucijama međunarodne zajednice i sa entitetima i da onda nakon toga raspravljamo isključivo o onome što je na dnevnom redu ovog parlamenta. Podržvam da u ime kluba da ovaj zakon ide po članku 105.
Zahvaljujem gospodinu Lozančiću. Gospodin Avdić još ima riječ i onda zaključujem raspravu o dnevnom redu.
Kolegice i kolege poslanici, poštovani članovi Vijeća ministara, dragi gosti, Ja, također sam svjestan ograničenja poslanika i jednostavno nužnosti da se raspravlja kada dođe tačka dnevnog reda 4. pred ovaj visoki dom, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH. Ja želim iznijeti jedan svoj prijedlog. Naime, ovaj zakon je izazvao lavinu kontraverzi, ne samo u ovom parlamentu nego i šire u bosanskohercegovačkoj javnosti. Ovaj zakon trebao bi da predstavlja esencijalni izraz političke volje bosanskohercegovačkog parlamenta i Predstavničkog doma i Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Ovaj zakon mora biti usaglašen sa ustavnošću, zakonitošću i efikasnošću, kao što stoji i u zakonu. Međutim, kad bi ste ga podvrgli ovimk riterijima da ne diskutijemo o zakonu, objektivno, teško bi izdržao probu efikasnosti i zakonitosti, zakon koji predlaže Vijeće ministara. Isto tako poštujem i razumljivo mi je i logična politička volja Vijeća ministara da jednostavno dinamizira ekonomske reforme, političke reforme BiH i samim time da dostatan odgovor na onaj dokument «Posao i pravda» od strane OHR-a i domaćih vlasti. Znači, ne trebamo uzimati za zlo što je Vijeće ministara dopustilo sebi slobodu i na ovakav način predlaže po članu 105. ovaj zakon. Međutim, predsjedavajući je nedavno izajvio na Krugu 99 da je nužan politički konsenzus cjelokupnog BH Parlamenta u smislu reformi koje predlaže Vijeće ministara i opozicije i pozicije, što znači, ako smo na tom fonu bilo bi dobro stvarno da počnemo grditi takav sistem povjerenja između BH Parlamenta i Vijeća ministara. BH Parlament modelira politiku a Vijeće ministara izvršava tu politiku, što znači, predlažem da do tačke 4. Vijeće ministara razmisli i uvaži ove diskusije o dnevnom redu,posebno o tački 4. Zakona o ministarstvima, tako Vijeće ministara BiH i koriguje svoj stav, izvrši konsultacije i koriguje svoj stav u smislu da predloži ovom BH Parlamentu da se zakon o ministarstvima razmatra po članu 104. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentrne skupštine BiH. Bio bi to dobar korak, jednostavno ka uspostavi punog političkog konsenzusa i povjerenja a s druge strane pokazao bi, jednostavno, da Vijeće ministara uvažava ovaj BH Parlament i da jednostvno omogućava da na ovakav način dođemo do ovog zakona. Bilo bi krajnje pogrešno, bilo bi stvarno bilo bi krajnje pogrešno da ovakv zakon, koji po meni, ne može ispuniti dva kriterija ni zakonitost ni efikasnost, doživi svoju verifikaciju po članu 105. Poslovnika Predstavničkog doma, znači, tražim još jedanputa, predlažem sa puno tolerancije da Vijeće ministara izvrši konsultacije i do tačke 4. je li tako, razmatranja današnjeg dnevnog reda se izjasni o ovom prijedlogu. Znači, predlažem da se ide po članu 104. Poslovnika Predstavničkog doma. Hvala vam. 11
Zahvaljujem gospodinu Avdiću. Gospodin Lagumdžija poslovničko pitanje.
Cijenjene kolege, gospodo predsjedavajući, kolegice, Ja bih zamolio predsjedvajuće prije nego zaključite raspravu da odgovorite na pitanje, da bi mogli, da ne bi upali poslije u probleme. Tačka dnevnog reda broj 4. nosi naziv, ona nosi naziv zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o ministarstvima i drugim organima uprave BiH – po članu 105. Poslovnika Predstavničkog doma. Dakle, ona u sebi nosi naziv po članu 105. Ne sporimo mi, uopšte zahtjev Vijeća ministara i sasvim prirodno, ukoliko Vijeće ministara insistira da se radi po članu 105. po Poslovniku mi to moramo raspraviti. Moje pitanje se odnosi samo na sljedeću činjenicu, da nam razjasnite da ne bi došli poslije u probleme. U članu 105. u stavu 2. se kaže, u drugoj rečenici da će Dom odlučivati o zahtjevu nakon rasprave, koja će biti o sadržini samog zakona u cjelini, o čemu veliki broj nas i klubova ima pripremljene odgovarajuće primjedbe, sugestije i stavove. Samo nam razjasnite da li, kad usvojimo dnevni red, kako ste ga vi ovdje naveli ima li te rasprve kad dođemo na tačku 4. ili hoćete da tu rasprvu obvimo sada kod utvrđivanja dnevnog reda, jer ako je obavimo sada, može i to, onda ćemo kad dođemo na tačku 4. samo glasati po principu «uzmi ili ostavi». Dakle, ja molim samo da nam razjasnite kada vodimo raspravu o ovom zakonu.Vijeće ministara ima legitimno pravo i mi moramo ispoštovati ovo pravo da se izjasnimo da li će biti po članu 105. u skladu sa ovim poslovnikom. Ali, pitanje je samo. Kada se izjašnjavamo, da li se radi po članu 105. sad kod utvrđivanja dnevnog reda ili kad dođemo na tačku 4. U odnosu na to pitanje, mi bi razgovarali u meritumu što kažu o samom zakonu sa odgovarajućim sugestijama, eto to je moje polsovničko pitanje, ili nazovite to intervencija, ako Poslovnik ne zna riječ poslovničko pitanje, samo da znamo da li se rasprava vodi sad ili poslije po drugoj rečenici tačke 2. člana 105.?
Hvala vam. Da li još neko želi da govori o dnevnom redu? Zaključujem raspravu o dnevnom redu. Pitanje koje je postavio gospodin Lagumdžija, ali je pitanje na koje je već dat odgovor tokom ove sjednice. Dakle, on je napisan u Poslovniku, pa je onda jedanputa dat odgovor na to pitanje, evo insistira se da ja drugi put ponavljam odgovor na to pitanje. Molim vas lijepo, u članu 105. stav 2. doslovno stoji. Zahtjev iz prethodne tačke, dakle, zahtjev da se zakon razmotri u jednom čitanju podnosi predsjedavajući direktno domu na njegovoj prvoj sljedećoj sjednici. Dom će odlučivati o zahtjevu nakon rasprave. Mi smo sada gospodine Lagumdžija, odgovaram vama na vaše pitanje, u fazi sjednice kada raspravljamo o dnevnom redu. Kada dođemo na tačku dnevnog reda, koja je naznačena u dnevnom redu o kojoj vi govorite, onda ćemo primjenjivati odredbe Poslovnika koje sam ja sada pročitao i ja vam po drugi puta odgovaram na pitanje u toku ove današnje sjednice. Molim vas lijepo, dame i gospodo poslanici, ja zaključujem raspravu o dnevnom redu. Jedini prijedlog koji se mogao danas čuti iz svih ovih diskusija bio je prijedlog da se zakon o ministarstvima ne raspravlja po članu 105. nego da se raspravlja po članu 104. Obaveza je 12 predsjedavajućeg ovog doma i Kolegija i svih nas da, kada dobijemo zahtjev Vijeća ministara za razmatranje određenog zakona po članu 105. da ga stavimo u dnevni red i to je obavezna tačka dnevog reda i nema glasanja o tome, hoćemo li taj zakon stviti u dnevni red da razmatramo proceduru po članu 105. ili nećemo, nego to moramo urditi po Poslovniku. Ja sam dužan da vam dam jedno objašnjenje još prije nego što konstatujem i proglasim dnevni red današnje sjednice, a ono je sljedeće. Prije zakazivanja sjednice održana je sjednica Kolegija ovog doma na koju je pozvan i predsjedavajući Vijeća ministara. To je jedna praksa koju mi prakticiramo jer smatramo da se tako kvalitetnije pripremaju sjednice ovog doma. Predsjedavajući Vijeća ministara se odazvao na tu sjednicu, rasprvljalo se o mogućnosti izrade one informacije o sigurnosnoj situaciji, vezano za posebnu sjednicu koja nam slijedi, naravno i svim ostalim pitanjima koja su u domenu rada ovog doma i jeste tada kazano da, ukoliko se na Vijeću ministara postigne konsenzus u pogledu ovog zakona, da što se nas tiče i mene osobno što se tiče i ovo je moja diskusija sada, zakon, ali to je opet odluka Vijeća ministara, nije odluka Kolegija, to su bile konsultacije, može da ide po članu 105. ali, ponavljam, to je odluka Vijeća ministara u konačnici a ja tada jesam tako rekao i tako su kazali i drugi članovi Kolegija i ono što sam tada rekao ja ću danas ispoštovati kada se bude glasalo o tome, a ja znam koliko vrijedim u ovom parlmentu, vrijedim 1/42 moj glas i rekao sam ono što ću danas kao poslanik ovdje da uradim. Na vama je dame i gospodo poslanici da kažete šta mislite o tome i vi ste kazali, ali u konačnici stav, prijedlog za razmatranje Zakona po članu 105. je prijedlog Vijeća ministara. Toliko. Dakle to je bio moj komentar na ovo što sam najavio kao komentar. Ja proglašavam dnevni red današnje sjednice usvojenim i on glasi: 1. Usvajanje zapisnika sa 5.,6. i 8. sjednice Doma, 2. Potvrđivanje imenovanja ministra pravde i zamjenika ministra pravde u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine, 3. Poslanička pitanja i odgovori, 4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine po članu 105. Poslovnika Predstavničkog Doma, 5. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po članu 104. Poslovnika Predstavničkog doma, 6. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o amandmanima I- VI poslanika Seada Avdića na Prijedlog zakona o Agenciji za rad i zapošljavanje BiH (drugo čitanje), 7. Prijedlog zakona o izvršnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), 8. Prijedlog zakona o nadzoru kvaliteta određenih proizvoda pri uvozu i izvozu (prvo čitanje), 9. Prijedlog odluke o imenovanju članova Državne regulatorne komisije za električnu energiju (DERK), 10. Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa lica naturalizovanih u periodu 6.4.1992. godine do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine, 11. Informacija o zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 30.6.2002. godine, 12. Finalni Izvještaj Bosne i Hercegovine o stanju održivog razvoja za Svjetski samit o održivom razvoju, 13 13. Izvještaj Istražne komisije o sprovedenoj parlamentarnoj istrazi u vezi sa pronalaskom nelegalno uskladištenog oružja u Mostaru, 14. Izvještaj Komisije za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil o posjetama jednom broju kazneno-popravnih ustanova, 15. Imenovanje članova u zajedničku komisiju oba doma radi postizanja sporazuma o jednistvenom tekstu Zakona o odlikovanjima Bosne i Hercegovine, 16. Prijedlog zaključka o formiranju privremene komisije za pripremu Prijedloga odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Predstavničkog doma, 17. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: a) Kreditnog sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine (finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdijevanja za općtinu Prnjavor), b) Kreditnog sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine (finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdijevanja za općtinu Olovo), c) Kreditnog sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine (finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdijevanja za općtinu Žepće), d) Sporazum između Bosne i Hercegovine i Ujedinjenog kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske o unapređenju i zaštiti investicija, e) Ugovor između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o izmjeni Ugovora između Vlade Republike Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Hrvatske o poticanju i uzajamnoj zaštiti ulaganja. 18. Izbog članova komisija Doma umjesto gospodina Bariše Čolaka i 19. Prijedlog odluke o utvrđivanju prestanka poslaničkog mandata gospodinu Niki Lozančiću Ovo je dnevni red današnje sjednice. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda. Ad. 1. Usvajanje zapisnika sa 5.,6. i 8. sjednice Doma Zapisnike ste dobili. Otvaram raspravu povodom zapisnika. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ, prelazimo na izjašnjavanje. Zaključujem raspravu. Pitam vas ko je zato da se usvoji zapisnik sa 5. sjednice? Hvala vam lijepo. Protiv? Uzdržanih? Konstatujem da je zapisnik sa 5. sjednice jednoglasno usvojen. Prelazimo na izjašnjavanje o zapisniku sa 6. sjednice. Ko je zato da se usvoji zapisnik? Hvala vam lijepa. Protiv? Nema niko. Uzdržanih? Nema niko. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili i zapisnik sa 6. sjednice. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa 7. sjednice ovoga doma. Ko je zato da se usvoji zapisnik? Hvala vam. Ima li ko protiv? Nema. Ima li uzdržanih? nema. Konstatujem da smo usvojili i zapisnik sa 7. sjednice Doma. 14 Prelazimo na drugu tačku dnevnoga reda, a to je Ad. 2. Potvrđivanje imenovanja ministra pravde i zamjenika ministra pravde u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine Dame i gospodo poslanici vi ste dobili Odluku predsjedavajućeg Vijeća ministara o imenovanju ministra pravde i zamjenika ministra pravde u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Kao što vam je poznato na prošloj sjednici ovaj dom je potvrdio Odluku predsjedavajućeg Vijeća ministara o sastavu Vijeća ministara Bosne i Hercegovine, bez ministra pravde i njegovog zamjenika. Tada ste upoznati o razlozima za nepotpun sastav Vijeća ministara. Ja otvaram raspravu povodom ovoga. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu i prelazimo na izjašnjavanje. Pitam vas ko je zato da se potvrdi Odluka predsjedavajućeg Vijeća ministara? Ko je za? Hvala vam. Jeste izbrojali? Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Dajte mi rezultate. Ima li potrebe za entitetsko? Ima. Po entitetima. Ko je za Odluku Federacija? Jeste izbrojali? Hvala vam. Republika Srpska ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Proglašavam rezultate glasanja. Opće parlamentarno glasanje. Od ukupno 38 poslanika za su glasala 22, 8 je bilo protiv, suzdržanih je bilo 8. Postoji opća parlamentarna podrška. Po entitetima iz Federacije je glasalo za 14. Dakle više od 1/3, iz Republike Srpske je 8 za, više od 1/3. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne ihercegovine potvrdio Odluku predsjedavajućeg Vijeća ministara o imenovanju gospodina Slobodana Kovača za ministra pravde u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine i gospodina Nike Grubišića za zamjenika ministra pravde u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Ja pozivam dvojicu pomenutih, odnosno imenovanih kao i gospodina Kumalića koji prošli puta, zamjenika ministra finansija nije dao svečanu izjavu da pristupe ovamo do govornice radi davanja svečane izjave. Vas ostale molim da ustanete dok se bude davala svečana izjava. Vi ćete ponavljati tekst svečane izjave kako ja budem čitao.
Izjavljujem da ću savjesno vršiti dužnosti koje su mi povjerene 15 Poštovati Ustav Bosne i Hercegovine U potpunosti provoditi Opći okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini Štititi i unapređivati ljudska prava i osnovne slobode Te štititi interese i jednakost svih naroda i građana Gospodine Kovač, gospodine Grubišiću, gospodine Kumaliću u ime Predstavničkog doma i u svoje osobno ime upućujem vam čestitke na upravo datoj svečanoj izjavi i želim vam puno uspjeha i sreće u radu. Hvala. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, to su Ad. 3. Poslanička pitanja i odgovori Dame i gospodo poslanici do sada nismo dobili ni jedan odgovor na poslanička pitanja, sem što je Kolegij odgovorio na pitanje Muhameda Moranjkića. Odgovor Kolegija ste dobili, Ja podsjećam Vijeće ministara da je odredbom člana 128. ovoga doma propisano da se odgovori na poslanička pitanja moraju dati u roku od 15 dana, ali se može tražiti produžavanje tog roka za 10 dana maksimalno. Očekujemo da ćemo u narednom periodu ažurnije dobijati odgovore na postavljena pitanja. Talođer podsjećam još jedanput poslanike na odredbu člana 125. Poslovnika o kojoj se pitanja u pisanoj formi podnose predsjedavajućem, a podnesak sadrži i izjavu da li poslanik traži usmeni odgovor u Domu ili pisani odgovor. Izvolite. Postavite pitanja. Imamo najavu već jednog pitanja. Gospodin Zlatko Lagumdžija je najavio pitanje i dajte mi to pitanje. Ko dalje želi da postavlja? Ima li neko pripremljeno pitanje u pisanoj formi? Ovako. Molim. Nemate uopšte potrebu obrazlagati, ja ću ovo proslijediti Vijeću ministara. Izvolite odmah za govornicu.
Tri minuta po Poslovniku za ovo. Ja ću za tri minuta pročitati pitanje, jer ovo nije predsjedavajućem za arhivu, ovo nije za Stručnu službu. Dakle u skladu sa Odlukom, jel sa Poslovnikom i sa odjeljkom 4. pitanje glasi, upućeno je predsjedavajućem Vijeća ministara i nadležnom ministru. Koji je nadležni ministar ne želim da prejudiciram Zakon o Vijeću ministara. - Tražim da mi se dostavi i javnosti prezentira spisak firmi sa sjedištima i imenima njihovih vlasnika sa opisom poslova, datumom sklapanja ugovora i iznosima ugovorenim i isplačenim po firmama za dosadašnje kao i planirane naredne projekte sa rokovima i cijenama u okviru implementacije projekta CIPS. Obrazloženje za to je pretpostavljam nepotrebno davati šire. - Također tražim da se precizno naznači po čijim odlukama i kako je formirana cijena izdavanja ličnih dokumenata koja sada u javnosti izaziva ...kontraverziji. 16 - Da li je i zašto prešla planirani iznos? - Kolika je ta cijena u odnosu na ranije cijene starih ličnih karata po kantonima i entitetima? - Koja je uloga međunarodne, a koja domaćih zvaničnika u cijelom procesu, naročito u posljednje vrijeme? - Koliko je do sada uplačeno novca od naplate ličnih karata? - Gdje je taj novac otišao kao i kakav je plan realizacije za ovu godinu sa preciznim naznakama šta ta sredstva idu i šta kani učiniti i do kada Vijeće ministara da se uspostavi jedinstvena evidencija svih građana i džavljana BiH? Ukoliko predsjedavajući i nadležni ministar ne mogu mi odgovoriti na ovo sada, mada ja mislim da bi bilo logično da mogu odgovoriti zbog aktuelnosti ovog pitanja u posljednjih dana, mogu odgovoriti naknadno u skladu sa ovim članom 128. za 15 dana, odnosno poslije 10 dana produženja. Ali zato danas tražim usmeni odgovor makar na jedno pitanje u skladu sa odgovarajućim članom Poslovnika, a ono glasi - Zašto kasni implementacija projekta CIPS? - Zašto se javnost bolje ne informiše ukoliko je kašnjenje rezultata objektivne slabosti i - Zašto se ne snosi odgovornost za one propuste, ukoliko ih ima koji su subjektivne prirode? - I kada će javnost biti o svemu tome obavještena od nadležnih institucija, odnosno kada će projekata ući u zrelu fazu implementacije, te da li su uočeni slučajevi korupcije državnih, domaćih ili međunarodnih zvaničnika u čitavom projektu, i ukoliko jesu šta se na tom pitanju poduzima? I na kraju ovog pitanja želim da Vijeće ministara pitam - - Da li misle išta poduzeti da se jedinstvena cijena lične karte na čitavoj teritoriji Bosne i Hercegovine, da bude 10 maraka kako je planirano? Ukoliko nemaju planova, prvo ne znam da li je 10 maraka, 14, 15,5 ili koliko, ali želim od Vijeća ministara da dobijem taj odgovor. Ukoliko cijena planirana treba da za građane iz ko zna kojih razloga, koje ćemo znati kada se odgovori na ova pitanja pređe 10 maraka, - da li Vijeće ministara ima ikakav plan da u odgovarajućem rebalansu budžeta ili u dogovoru sa entitskim nadležnim institucijama ova cijena za građanina ne pređe 10 KM, kako im je rečeno i kako su oni očekivali, kako je planirano, a kako izgleda da danas nije slučaj. Gospodine predsjedavajući evo vam još za vas. Izvolite.
Da, da, zahvaljujem gospodine Lagumdžija. Ja sam ovo pitanje inače već godinu dana postavljam, ali nikako da dobijem odgovor, još u Domu naroda, pa nadam se da ćemo taj odgovor dobiti. Idemo dalje. Gospodin Potočnik se javio. A dali ste u pisanoj. Gospodin Moranjkić, nakon toga gospodin Gligorić. 17
Gospodine predsjedavajući, gospodo poslanici, dame i gospodo, ja sam danas pokušao i pokušaću da postavim poslaničko pitanje i da izrazim poslaničko reagovanje na – opštu bezbjednost povratnika i kršenje Aneksa VII Dejtonskog sporazuma koji je u zadnje vrijeme postao zabrinjavajući. Umjesto da se sa vremenom kako odmičemo od Dejtonskog sporazuma sigurnost i bezbjednost povratnika poboljšava, svjedoci smo u zadnje vrijeme da se dešava suprotno i to u oba entiteta gdje se vinovnici rijetko ili uopšte ne otkrivaju, pa normalno ne sankcionišu, što daje još crnju sliku ovoj pojavi. Sa još jednom napomenom da se radi o oba entiteta i čak i Distriktu Brčkom. To je dodatno zabrinjavajuće i daje sumnje da se to organizovano radi i da u toj organizaciji učestvuju nažalost i neki organi vlasti koji bi to trebali da sprečavaju i sankcionišu. Tu se primjenjuje širok spektar radnji i djela koja su direktan atak na Aneks VII Dejtonskog sporazuma, a ja ću danas u obliku materijala koji je izuzetno širok dostaviti to na ruke gospodinu ministru Bariši Čolaku sa željom da mu to bude početni posao u njegovoj ministarskoj raboti. Koristim priliku, pošto je to materijal na 50 strana sa dokazima određenih pojava i montiranja određenih procesa koji zadiru čak i u političke sfere. Ne bih normalno to mogao ni trebao da iskoristim, ali ću iskoristiti ovako, da zatražim - da ministar za bezbjednost gospodin Bariša Čolak sve ovo putem nadležnih organa i lično putem IPTF-a ispita i poduzme zakonske mjere, a o istom pokrene postupke i ono što misli, a obavjesti ovaj parlament i javnost šta je po tom učinjeno. I tražim da se pod hitno na dnevnom redu ovog parlamenta nađe tačka dnevnog reda – Bezbjednost u Bosni i Hercegovini sa slikom dosadašnjeg i sadašnjeg stanja i mjera koje se ili nisu do sada poduzele i šta činiti ubuduće i ko i kako treba da čini da nam sve ovo ne dešava. To bi bio prvi posao mislim tom ministru i ja ovaj materijal od 50 kucanih strana prilažem da se uputi gospodinu ministru.
Hvala vam gospodine Moranjkiću. Gospodin Gligorić, neka se pripremi gospodin Lozančić, nakon toga gospodin Špirić. To je ono što sam ja uspio da evidentiram. Gospodin Ćeman, gospodin Avdić. To bi neki redosljed bio.
Dame i gospodo, želim u pisanoj formi da dobijem odgovor, a pitam Savjet ministara i Kolegij Predstavničkog doma - Ko u ime koga i od kada je dobio mandat da može voditi konsultacije i pregovore oko reformskih projekata, posebno uvođenja jedinstvene carine na nivou BiH i PDV-a? 18 Sami ste vi i skupštinska većina u ovom parlamentu SDA, SDS i HDZ rekli da ste reformisti. To ste vi gospodine Terziću u svom ekspozeu rekli. Jedna digresija nekada ste reformiste stvarne politički proganjali, ali ako ste vi reformisti, ako na drugoj strani imamo političke lidere koji su nešto u OHR-u potpisali, neke reformske projekte, a onda u međuvremenu sluđuju narod i kažu nešto može, a nešto ne može. Ovo je obrazloženje ovog pitanja. Vi ako u SDS-u imate problem od javnosti, to je vaš problem. Prema tome, neka se onda jasno kaže šta su to reformski projekti i da vi to kao skupštinska većina podržite. Ili na jednoj strani ste se ovako dogovorili da se pred javnošću ne vidi da ne možete funkcionisati, da imate nesklad i pukotine i onda zamolite tajno nekog u OHR-a neka on sve ove
Kako glasi pitanje gospodine Gligoriću? Pitanje, molim vas. Pitanje, molim vas pitanje.
Pitanje glasi: - Ko u ime koga i od kada je dobio mandat da može voditi konsultacije i pregovore oko reformskih projekata, posebno jedinstvena carina BiH i PDV-a?
Dajte mi to u pisanoj formi.
Prema tome. Nemojte me prekidati, vi
Hoću vas prekidati zato što već govorite 3 minuta.
Ja sam pogledao na sat, imam još 50 sekundi.
Hajde još 50 sekunci pa da idemo.
To znači da ste vi nekoga u OHR-a zamolili. Ne možemo se dogovoriti, ne možemo funkcionisati, a dajte vi nametnute neki zakon i mi fino u foteljama sjedimo i vladamo i nikada se posvađati nećemo i onda dobijamo praktično Parlament koji je ovdje višak. Neko u Bosni i Hercegovini je onda suvišan. Prema tome, molio bih da date u pisanoj formi odgovor. Ja mislim da je ovo suština. Nemojte zabijati glavu u pijesak kao noj ili skrivati probleme pod tepih, nego da vidimo koje su to persone koje nam tako lijepo sve iza leđa urade i mi kao poslanici se ovdje poredamo, 19 dobijemo nešto. Računase na sate najvažniji zakonski projekti u ovoj zemlji i trebamo biti roboti koji će podržati. Isteklo mi je vrijeme sada predsjedavajući. Hvala.
Samo mi dajte to u pisanoj formi pitanje. E tako. Hvala vam, predsjedavajućem se podnosi po Poslovniku, a ja ću dati, ja ću dalje rasporediti to kako nalaže Poslovnik. Nemojte se sikirati ništa. Gospodin Lozančić ima riječ. Izvolite. Neka se pripremi gospodin Špirić. Gospodin Đedović.
Gospodine predsjedavajući, kolege zastupnici, poštovani članovi Vijeća ministara. Ja imam dva pitanja i ona su upućena Vijeću ministara na koje bih želi odgovor. Naime nama je poznato da je tijekom 2000. i 2001. godine donesen set zakona iz oblasti standardizacije mjeriteljstva intelektualne svojine kao i akreditacije. Ove zakone, poznato je donjeo je Visoki predstavnik gospodin Petrič na temelju zaključaka Vijeća za implementaciju mira u Briselu 23. i 24. svibnja 2000. godine. Prema ovim zaključcima u BiH, pod hitno moraju započeti rad na usvajanju zakona o standardizaciji i formiranje instituta za standarde, mjeriteljstvo, intelektualnu svojinu na razini BiH i entitetske zavode na nivou entiteta za mjeriteljstvo. Poznato mi je da je formiranje tih institucija bilo, za formiranje tih institucija potrebno je donijeti niz zakonskih akata oko ... educirati kadrove, osposobiti nadležne laboratorije, kao i osigurati materijalnu podršku. Iz tog vremena prošlo je više od dvije godine, pa me kao zastupnika interesira to je prvo pitanje. Što je na ovom polju urađeno i kakva je suradnja između državnih instituta i entitetskih zavoda, ako ih uopće ima. Isto tako na internetu a iz Ureda za reviziju pročitao sam izviješće o reviziji Instituta za standarde, mjeriteljstvo i intelektualno vlasništvo u BiH za 2001. godinu. U tom izviješću iznose se krupni nedostati u radu kao i velike financijske nejasnoće pa je moje drugo pitanje jedan zahtjev, odnosno tražim da se ovom parlmentu iz Vijeća ministara pismeno dostavi izviješće o radu i organiziranosti Instituta za standarde, mjeriteljstva, intelektualnu svojinu na razini BiH, u kojem će biti i financijsko izviješće za 2001. i 2002. godinu. Ja ću ovo ostaviti na sto.
Hvala vam. Gospodin Špirić Nikola. Neka se pripremi gospodin Mirsad Ćeman.
Gospodo predsjedavajući, cijenjeni poslanici, ja imam jedno pitanje i ako sam možda djelimičan odgovor dobio u raspravi o dnevnom redu. Zaključak ovog doma ili ovog vijeća je bio da se održi vanredna sjednica Predstavničkog vijeća posvećena opštoj i bezbjedonosnoj situaciji u BiH. Žalosno je dame i gospodo da u ovoj državi niko nikog nije spreman ni o čemu da informiše. Zar može biti razlog da nema vanrednog zasjedanja više od mjesec i po dana zato što nije napravljen izvještaj koliko je ubijeno ljudi, koliko je napadnuto povratnika, 20 koliko je dignuto automobila u zrak, ili je odgovor da su različiti razbojnici, teroristi dobili krila konstituisanjem nove vlasti i zato postavljam pitanje. Zašto u skladu sa zaključkom ovog doma nije održana vanredna sjednica Predstavničkog vijeća posvećena pogoršanoj bezbjedonosnoj situaciju u BiH i ko je odgovoran? Imali smo uvodno izlaganje sadašnjeg predsjednika Vlade koji je rekao pitanje odgovornosti pod jedan. Ima li stvarno smisla, ima li uopšte smisla držati vanrednu sjednicu ili čekamo da se desi još neki strašan incident ili zločin pa da to bude vanredna sjednica ili ćemo imati vanrednu sjednicu kad dobijemo izvještaj sličan izvještaju koji je bio posvećen nelegalnom skladištenju oružja u BiH, gdje je parlamentarna komisija konstatovala da ona nije komisija za utvrđivanje nelegalnog oružja nego municije. Možete misliti tragedije. Dakle, pitam tačno ko je odgovoran? Postoji li u ovoj državi odgovornost? Evo to je pitanje i dajem ga u pisanoj formi. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Daćemo ogovor mi vama gospodine Špiriću i ako sam ja djelimično dao taj odgovor. Mi čekamo informaciju od Vijeća ministara, razgovarali smo sa predsjedavjaućim Vijeća ministara na ovoj sjednici Kolegija. Dakle, ovo je odgovor vama gospodine Špiriću, kad smo zakazivali ovu sjednicu, kada možemo očekivti tu informaciju o sigurnosnom stanju u BiH i dobili smo odgovor da je realno da ta sjednica bude negdje sredinom februara mjeseca, da informacija blagovremeno dođe, da se vama dostavi kao poslanicima i mi jako vodimo računa o toj posebnoj ili vanrednoj sjednici ovog doma. To je odgovor na vaše pitanje. Gospodin Ćeman Mirsad. Izvolite gospodine.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, Ja sam imao namjeru u pisanoj formi postaviti pitanje a odgovor zatražiti od ministra koga ovdje nema, ministra Ivanića, ministra vanjskih poslova, naravno u usmenoj formi, ali to u ovom trenutku može značiti jedino da tražim odgovor u pisanoj formi. Naime, smatra li ministar vanjskih poslova BiH gospodin Mladen Ivanić da u tom svojstvu a kao profesor na Univerzitetu u Banjoj Luci treba i može utjecati na neke navode na zvaničnom veb sajtu prezentaciju banjalučkog Univerziteta. Naime, na zvaničnoj veb stranici tog univerziteta piše da Univerzitet u Banja Luci ostvaruje saradnju sa univerzitetima u Jugoslaviji i u inostranstvu. Da li je, dakle, SR Jugoslavija za ministra Ivanića, gledano iz BiH inostranstvo. Podatak o kome govorim je iz 2001. godine, a skinuo sam ga poodavno, očekujući priliku da to postavim još 19.10. prošle godine. Naime, nesporno je da je dobro što Univerzitet u Banja Luci i svi univerziteti u BiH ostvaruje saradnju kako sa univerzitetima u BiH, tako i u inozemstvu. Ja sam, naravno, povezao ove dvije funkcije, dakle, gospodina ministra kao ministra vanjskih poslova i gospodina ministra kao profesora na tom univerzitetu iz praktičnog razloga što bi u istinu čovjek koji zastupa BiH, kao ministar vanjskih poslova baš na svom univerzitetu trebao osigurati da podaci budu u skladu sa politikom koju jedan takav ministar treba da zastupa, kako u zemlji tako i u inozemstvu. Hvala lijepa. 21
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Gospodin Avdić Sead, neka se pripremi gospodin Đedović Ibrahim.
Koleginice i kolege jedna sugestija, jedno pitanje, a to je sugestija da do naredne sjednice Predstavničkog doma, stvarno Vijeće ministara postupi po Poslovniku Predstavničkog doma i da da odgovore na postavljena pitanje, inače doći ćemo do zagušenja i biće bespredmetno postavljati ili inicirati neke odgovore. I, s druge strane pitanje, u obliku prijedloga. Predlažem da Vijeće ministara hitno sagleda, razmotri, pa i po mogućnosti ponudi prijedlog zakona o principima privatizacije infrastrukturnih preduzeća, koja gospodare prirodnim i infrastrukturnim bogatstvima BiH. Znači, bilo bi to nužno kao jedan krovni zakon na nivou BiH, koji bi dao principe privatizacije strateških preduzeća, infrstrukturnih preduzeća, koja koriste prirodna bogatstva ove naše države. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Avdiću. Gospodin Đedović. Neka se pripremi gospodin Novaković.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici, dame i gospodo, ja ću vrlo kratka tri pitanja. Prvo pitanje je Ministarstvu za ljudska prava. Ko, sa kojim pravom i po kom osnovu može vršiti naplatu TV pretplate od stanovnika ove zemlje kojima prethodna, ako im prethodno nije omogućen prijem signala te televizije ni pomoću bilo koje antene, koja se može kupiti u ovoj zemlji. Čak se naplata vrši i sudskim putem? Dakle, da budem razumljiv. Federalna televizija vrši naplatu ili sudskim putem tamo gdje nema šanse pomoću bilo koje antene da čovjek gleda tu televiziju. Konkretno relej Majevica, prije je bilo sad nema. Drugo pitanje Ministarstvu vanjskih poslova. Koji su razlozi da Republika Hrvatska sa svoje strane vrši izgradnju graničnog prijelaza Maljevac, a istovremeno BiH graničnog prijelaza Izačić? U najmanju ruku logično bi bilo da je to sinhronizovano. Pitam, zbog čega nije? Treće pitanje direktoru Držvne granične službe. Zašto se ništa ne preduzima da se svaki vikend izbjegnu kilometarske kolone pri izlasku iz BiH na graničnom prijelazu Maljevac? Naime, svake nedjelje hiljade ljudi odlazi na rad širom zapadne Evrope i formiraju se kolomenatske kolone u kojima se čeka i po nekoliko sati i da apsurd bude veće kolona je 22 stopirana sa bosanske ne sa hrvatske strane. Pitam, zašto se ništa ne preduzima i kada će direktori nadležni u DGS-u da preduzmu da se taj problem riješi?
Donesite onda u Sekretarijat ovamo. Hvala vam lijepo. Gospodin Novaković Momčilo ima riječ i onda smo zvršili sa pitanjima.
Kolege poslanici, pitanje upućeno Izbornoj komisiji BiH i glasi. Da li je po Izbornom zakonu, Zakonu o sukovu interesa ili nekom drugom zakonu u suprotnosti poslanički mandat gospodina Gligorića i njegovo mjesto direktora uprave za geodetske i imovinske poslove RS? Hvala vam.
Dajte to pitanje. Dakle, ja konstatujem, molim vas malo pažnje. Konstatujem da se više niko od zaintresiranih nije javio da uzme učešće u postavljanju pitanja. Da li iz Vijeća ministara ima potrebe da se daju odgovori na neka pitanja? Predsjedavajući Vijeća ministara gospodin Terzić.
Ja,zbilja, želim da zamolim poslanike da shvate da je konstituisanje Vijeća ministara još uvijek u toku. Evo, danas, konačno imamo i kompletiran sastav Vijeća ministara, tako da bilo je nekih objektivnih okolnosti zbog čega nismo mogli da odgovorimo na postavljena poslanička pitanja, ali čvrsto obećavam da je ta praksa iza nas i da ćemo od sjednice u četvrtak vrlo ažurno odgovarati na sva poslanička pitanja, jer mi smatramo dobrim načinom da iskristališemo određene negativne pojave ili nejasnoće u funkcionisanju državnog sistema. Želim samo da se osvrnem kratko na odgovornost. Pitanje koje je postavio zastupnik Špirić. Znači, ko je odgovoran. Između ostalih postoji jedan širok dijapazon odgovornih ljudi. Odgovorni su svi oni koji do sada od potpisivanja Dejtonskog sporazuma do danas nisu usvojili nikakav ni približno ovakav tekst Zakona o ministarstvima. Odgovorni su svi oni koji nisu Vijeću ministara dali ingerencije da može da neposredno korenspondira sa ostalim organima uprve u BiH po ovim pitanjima, hajde da kažem, djelomično su odgovorni i onih 15 poslanika, koji su od predsjedavajućeg Vijeća ministara zahtijevali takvu jednu informaciju i ako predsjedavajući, objektivno nema ingerencija da od entitetskih ili nadležnih ministarstava traži tu informaciju ali je sigurno da smo, evo, prevazišli to nanačin da je zaključkom Vijeća ministara zatražena ta informacija od entitetskih vlada a mogu biti odgovorni oni koji ne omoguće da Ministarstvo sigurnosti, usvajanjem ovog zakona ne dobije ingerencije prikupljanja i korištenja podataka od značaja za bezbjednost BiH, organizaciju i usaglašavanje aktivnosti entitetsih ministarstava unutrašnjih poslova, Distrikta Brčko BiH o ostvarivanju bezbjednosnih zadataka u interesu BiH. Znači, mi ovim zakonom polako svodimo krug odgovornih na veoma vali broj, a to su predsjedavajući Vijeća ministara i resorna ministarstva. 23 Informacija, koliko ja raspolažem o saznanjima se završava u entitetskim ministarstvima i mi ćemo u rokovima koje smo dogovorili sa Kolegijem izaići sa jednom informacijom koja, evo će oslikavati današnju situaciju u BiH, po pitanjima koja ste tražili, ali sigurno neće biti onako široka i onako duboka i onako precizna kakva bi bila da imamo usvojen zakon o ministarstvima i da smo ga već do sada imali usvojen.
Zahvaljujem. Nema rasprave. Ovo je bio gospodine Špiriću odgovor na vaše pitanje. Izvolite gospodine Špiriću, ima pravo, po Poslovniku ima pravo, samo kratko.
Dame i gospodo, ja sam tražio odgovor na ovo poslaničko pitanje da bi se situacija u BiH mijenjala na bolje i tražio sam odgovor od Kolegija koji je bio dužan da zakaže sjednicu. Nisam tražio od Vijeća ministara, čak nisam tražio ni usmeni odgovor, ali pošto mi poslije tragičnih događaja uvijek imamo brze odgovore, onda ovaj odgovor gospodina predsjednika Vlade je fantastična podloga za cvjetanje kriminala i terorizma u ovoj državi. Odgovor mi polako dobijamo informacije. Neće nadoknaditi mrtve koji su ubijeni. Neće ispraviti modra leđa izbjeglicama i autima koji su odletili u zrak. To i jeste problem ove države što svaka vlast se osvrće na neku prethodnu, ali zar nije tragični događaj koji se desio bio povod za vanrednu sjednicu, sad smo zaboravili to. Treba li da se desi neka tragedija u ovoj državi pa da bude vanredno zasjedanje pa da imamo sve informacije. Moje pitanje odgovornosti se odnosi na entitetske ministre i na sve one koji su u liniji odgovornosti u BiH. Pa recite ovaj nam neda informaciju. Pa kako je moguće ako je porodica ubijena u Konjicu pa ni dopredjsednik opštine odgovornost nije došla ni do načelnika SUP-a. Dakle, to je pitanje odgovornosti na kojem ja uporno insistiram a ovakve odgovore ćemo mi slušati pod pretpostavkom da svi u zrak odletimo. Hvala vam lijepo.
Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, to je Ad.4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje prijedloga zakona o ministarstvima i drugim organima uprave BiH po članu 105. Poslovnika Vi ste dobili dame i gospodo poslanici taj zakon. Dobili smo zahtjev Vijeća ministara. Ima li potrebe da se iz Vijeća ministara obraća neko ili m ožemo odmah otvoriti rasprvu, budući da je već bilo rasprave, prilikom rasprave o dnevnom redu. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Sead Avdić. Izvolite. O zahtjevu da ide po članu 105. a kad bude sdržaj onda samo glasanje tu nema.
Dame i gospodo poslanici, poštovani članovi Vijeća ministara, dragi gosti, Pred nama je jedan zakon koji je, ponavljam još jedanputa i trebao i morao bi biti esencijalni izraz političke volje bosanskohercegovačkog Parlamenta i jednog i drugog doma. Zašto govorim? Zato što, kad se do kraja pročita i unese u proučavanje ovog zakona morate 24 steći dojam da zakon u ovakvoj formi neispunjav adva kriterija od moguća tri, a to je ustavnost, zakonitost i efikasnost. Ja mislim da ne može izdržati probu i kriterije zakonitosti i efikasnosti. Zašto ova dva kriterija? Zato što, jednostavno, zakon kad ga uzmete i dobro ga proučite, objektivno ne daje odgovore na ovo što se zove, prije svega zakonitost, koju mogu najednom samo primjeru argumentirati a to je da zakon ukida ili kaže prestaje sa radom šest zavoda koji su rezultat kontinuiteta BiH, rezultat posebnih zakonskih propisa '96. godine itd. i u tom kontekstu, recimo samo, Zavod za zapošljavanje BiH, koj je prošle, odnosno pretprošle godine 2001. godine još jedanput bio verifikovan od strane OHR-a. Ta utemeljena institucija na nivou BiH. Također se može i argumentirati sa međunarodnim konvencijama o radu i zapošljavanju, spominjem konvencije ili rezolucije 88., 122. ili rezolucija 2. koja govori o uspostavi organizacije za zapošljavanje na nivou država članica. Mi smo država članica, potpisali rezoluciju i jednostavno Vijeće ministara ovim aktom ukida jednu legalnu utemeljenu instituciju, kojaje obaveza i po zahtjevima Bijele knjige, po svakoj, po svakom kriteriju jedne normalne evropske države. Ako smo se opredijelili da idemo u evropsku zajednicu, a to nema više alternative, sasvim je politička volja, politički koncenzus BH Parlamenta i svih vlasti u BiH, onda je stvarno se, jednostavno zapitati, nužno se zapitati kako i na koji način, jednostavno Vijeće ministara može ponuditi ovakav zakon o ministarstvima, koji je, objektivno u suprotnosti sa svim ovim elementima pa šta više i sa zakonom koji je proglasio Petrič 2001. godine i rtificirao ga jedan i drugi Parlament. Ja to argumetniram samo na jednom primjeru, jednostavno Zavoda za zapošljavanje BiH. Po efikasnosti objektivno ovdje u zakonu imate, nema složenijeg sistema za uprvljanje vjerujte. Kad uzmete teoriju i praksu uprvljanja sa sistemima nema kompliciranijeg sistema nego što je to državna uprava, nego što je to Vijeće ministara, nego što je to mehanizam jedne države. Eh, sada u tom mehanizmu te dražve Vijeće ministara je krucijalni organ, od kojega potiču sve, jednostavno i zakonski propisi, prijedlozi itd. Što znači, ako imate u tom zakonu o ministarstvima Vijeća ministara imate nekoliko pojmova i nekoliko nivoa odlučivanja. Imate ministarstva, imate upravne organizacije unutar ministarstava, imate samostalne upravne organizacije kao treći dio, imate direkcije, imate komisije itd. onda se morate zapitati kako to može funkcionirati. Ko je kome odgovoran, koje su sistem nadležnosti i decentraliziranog sistema odlučivanja itd. Evo samo uzmite, nemate među samostalnim upravnim organizacijama Državne granične službe. Ona je imanentno državna funkcija. Pa zar ona nije, stvarno, nije mogla biti recimo samostalna uprvna organizacija. Znači, ovakav kompliciran sistem organizacije, koji ima nekoliko pojmova, ponavljam još jedanputa, komisije, direkcije, upravne organizacije unutar ministarstava i samostalne upravne organizacije van ministarstva. Objektivno se postavlja pitanje da li to može funkcionirati. Ja mislim taj sistem efikasnosti, taj kriterij ovaj zakon nije, jednostavno ne uvažava ili jednostavno ignoriše. Kaže ovako, Direkcija za evropske integracije, jednostavno koordinira pslove i radne zadatke iz svog domena, znamo šta su evropske integracije sa svim drugim organima i BH institucijama. Kako to može jedna direkcija da koordinira dva ministarstva? Ko to daje za pravo? Kome je direkcija odgovorna? Kako Direkcija može koordinirati više ministrstava? Jedna direkcija koja nije u apsolutnom nivou odlučivanja jednog ministarstva. Znači, kad to uzmete u obzir, vjerujte, to bi se moglo znatno duže pričati ovaj zakon ne može funfkcionirati. Vijeće ministara, budite uvjereni neće moći funkcionirati po ovom zakonu. Znači, taj sistem efikasnosti nije poštovan jednostavno itd. 25 Kad uzmete dalje argumentirati, ja vam želim da argumentiram neophodnost kontinuiteta ovih šest zavoda, koji su, jednostavno, u najvećoj mjeri sastavni dio državnosti svake normalne, civilizirane države, bez koje jedna normalna držva nemože funkcionirati, koje su imanentno funkcije svake države u Evropi i evropskoj zajednici, onda kako mi to na takav način reduciramo državnost ove naše države? Kako na takav način, jednostavno dovodimo pod znak pitanja krucijalne funkcije tako od Zavoda za zapošljavanje pa ove uprve za geodetske i imovinsko-pravne poslove. Vjerujte Austrougarska 1880. godine uspostvila ovaj sistem upravu za geodetske i imovinsko-pravne poslove. 1880 godine brinula se o državi BiH i dala uprvu na nivou države, 1907. godine uspostavila je i organizirala Biro za zapošljavanje na nivou BiH. Izdržali su sve ove transformacije do 2003. godine i sad Vijeće ministara to ukida. Vjerujte ja mislim da to nije dobar put za jednostavno snaženje i jačanje BiH, za dokidanje, ja bih rekao u velikoj mjeri jednog stepena njene državnosti i u tom kontekstu mislim da bi bilo dobro izlaganje predsjedavajućeg Vijeća ministara da možda pojasni sve ove elemente o kojima ja danas govorim. Što znači, bilo bi dobro da jednostvno se omogući kontinutet ovih zavoda koji čine sastvni dio državnosti BiH. Nisu u suprotnosti da Dejtonskim sporazumom, ne vidim kako to ministarstva podmire i u tom kontekstu da jednostvno harmoniziraju sve ono što se čini i radi sve do Zavoda za zdravstvenu zaštitu na nivou BiH, i nekoliko detalja to se može ilustrirati. Znači, predlažem da Državna granična služba bi bila nužna u najmanju ruku samostalna upravna organizacija, te sastavni dio držvnosti jedne dražve i u tom kontekstu kako može biti u sastavu jednog ministarstva. Kako može biti jedno odjeljenje ili jedna upravna organizacija u okviru jednog ministarstva. Kako to ministarstvo može sve koordinirati? Ministarstvo broji 50 ljudi a Državna granična služba broji 2000 ljudi. Kako to može biti u sastvu jednog ministarstva? Još jedanput govorim, ovako zamišljen zakon ne može funkcionirati ljudi s aspekta upravljanja sa sistemom državne uprave u Vijeću ministara sa sistemom ove države. Pomiješane su i, jednsotavno i ovlasti i ingerencije nivoi odlučivanja, ministarstvi, direkcije,upravne organizacije, komisije itd. i ja vas molim tu se mora napraviti reda. Ne može to tako ostati. Ne može funkcionirati, uvjeravam vas još jedanput. To neće moći funkcionirati. Kaže ovako da je Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa ndležno za usklađivanje planova entitetskih tijela, ponavljam, vlasti institucija na međunarodnom planu u područjima: poljoprivrede, energetike, zaštite okoliša, razvoj korištenja privrednih resursa i turizma. Zar je energetika isključivo u nadležnosti entiteta pa danas formiramo držvnu komisiju za distribudiju el. energije. Zar nismo usvojili Zakon o regulatornoj agenciji itd. znači, već se i u suprotnosti sa zakonima. Nije tačno da su ovo isključivo nadležnosti entiteta i, objektivno, ona temeljna primjedba, premisa, zakon je rađen da je BiH prosti zbir dva entiteta i Distrikta Brčko, a Bosna i Hercegovina je kao država nešto više od toga i ima svoje ingerencije, ovlasti, ima svoje držvne ovlasti i ingerencije date Dejtonskim sporazumom, što znači da, objektivno to treba preispitati. Je li princip konsenzusa jednostavno komunikacije, kaže saradnje na relaciji ministar, zamjenik ministra i sekretar. To znači, uprvljanje i rukovođenje sa ministrstvom izraz političkog konsenzusa ova tri čovjeka ili je to samo konsultacija, neobavezna sardnja ili ne znam ni ja što. Je li tako? To se mora sasvim jasno pojasniti i kaže ovako dole, član 21. rukovoditelji upravnih organizacija koji su u sastavu ministarstava za svoj rad odgovaraju i ministru kad, ponavljam još jedanput, odgovaraju za svoj rad i ministru koji rukovodi ministrstvom. Pa nije valjda da je ministar i ministar, ministar je zna se, jednostvno vodeća ličnost jednom ministarstvu i njemu odgovaraju ne i ministru nego ministru odgovaraju. Sve upravne organizacije i sva tijela koja su unutar tog ministarstva. Što znači podijelit ćete odgovornost. Onda ćete imati haos u smislu odlučivanja i odgovornosti jednostavno u Vijeću 26 ministara. Ja jošjedanput ponavljam. Aposlutno nećete moći funkcionirati na ovakav način kao što ste to zacrtali, tu se toga jošmože puno pričati. Jednostavno harmonizaciju napora kao ulaska BiH u evropsku zajednicu, prihvaćanje Bijele knjige 6.400 propisa, prihvaćanje svega onoga što je baština intelektualna, zakonodavna itd. Evropske zajednice postaje obaveza za BiH i to je najlakše. Što niste to preslikali iz svake normalne držve u Evropskoj zajednici kako to funkconira. Koje su funkcije na nivou države itd.? Znači, mi smo se vratili korak nazad u smislu, jednostavno osmišljavanja i funkcioniranja držve BiH. Reducirali njenu državnost i u tom kontekstu to je krupno političko pitanje. Ja još jedanput sugerišem predsjedavajućem Vijeća ministara, Vijeću ministara da se konsultiraju i da, jednostvno predlože oni sami da ovaj zakon ide po članu 104. Poslovnika Predstvničkog doma Parlamentarne skupštine BiH.
Zahvaljujem gospodinu Avdiću. Predsjedavajući Vijeća ministara traži riječ. Izvolite.
Evo ja nisam znao da ćemo sad otvoriti rasprvu o suštini zakona zato se nisam ni javio. Nisam se ni javio da pojasnim neke stvari koje možda neće, kod jednog broja poslanika će sigurno, bez obzira na moja pojašnjenja njihovi stavovi i ostati. Znači, šta je se željelo postići ovim zakonom? Ovim zakonom se želi postići da konačno BiH dobije Vijeće ministara koje ima potpune ingerencije Vlade da se konačno odredi u svakom ministarstvu šta je to što je djelokrug rada tog ministarstva. Vi uzmite, ako hoćete u Ustvu i u dosadašnjim zakonima, koji su tretirali tu materiju imate jedan broj alineja, ovlaštenja za pojedina ministarstva, a uzmite i prebrojte ova sada ovlaštenja koja imaju ministarstva i direkcije koje su formirane ovim zakonom pa ćete matematički doći do toga da je tekst ovog zakona jedan ogroman napredak u stvaranju pozicije da Vijeće ministara može da preuzme svoja ustavna ovlaštenja i može da preuzme vodeću ulogu u hijerarhiji državne uprave u BiH. Znam da je član 29. jedan ogroman problem. Vjerujte da je ovo lično i za mene za neke u ovoj sali jeste, za neke u ovoj sali to nije, ali jednostavno je, moramo se podsjetiti kako smo uopšte došli do teksta zakona o ministarstvima. Dakle, prije nekoliko mjeseci, unutar OHR-a je formirana radna grupa od predstavnika svih političkih partija, koji su na osnovu proglašenog Zakona o Vijeću ministara sjeli i pokušali usaglasiti tekst zakona o ministarstvima i tijelima državne uprave BiH. Tekst koji je izašao nakon nekoliko seansi i krugova tog usaglašavanja je, govorio i ja odgovorno tvrdim da tekst koji smo mi ponudili je puno bolji, puno primjereniji potrebama BiH nego što je bio taj izvorni tekst, a dozvolite mi samo da uzmem član 29. Prednacrta kakav smo dobili iz OHR-a decidno govori da danom stupanja na snagu ovog zakona prestaju sa radom ustanove uspostavljene propisima Republike BiH, Zavod za zaštitu, Zavod za zapošljavanje, Zavod za međunarodnu, znanstvenu i tehničku saradnju itd. i njihove poslove u skladu sa ovim zakonom preuzeće Ministarstvo civilnih poslova. Znači, ovo je bukvalni prestanak i ovo je bukvalno rješenje kakvo je dogovoreno unutar komisije, gdje su svi predstavnici političkih partija sjedili, gdje je formirana radna grupa od svih predstavnika političkih partija, znači,niko nije amnestiran od donošenja ovakvog prednacrta zakona od strane OHR-a i nama je upućen u rasprvu. Mislim da ono što smo mi postigli ovim zakonom je sljedeće. 27 Mi, ipak, moramo shvatiti da ono, da one institucije, koje su formirane prije donošenja Ustava današnje BiH su imali ovlaštenja, imali djelokruge rada, koje nisu 100% u saglasnosti sa Ustvom BiH, govorim u svim segmentima. S druge strane, mi moramo se odrediti prema tome da te institucije žive i rade sedam godina u BiH, a da ih niko ni finansira, da niko ne vodi brigu o njima i da svi zabijamo glavu u pijesak da oni postoje. Za neke kojima je BiH više na srcu, one postoje i one su garant državnosti BiH itd. Za one koji sve te elemente imaju manje na svom srcu, one jednostavno ne postoje i one se i ne priznaju a u najgorem položaju su oni koji rade i koji su zaposleni i koji vode te zavode i ustavnove. Mi smo ovim zakonom usvojili konsenzusom, znači jedan stav da će ovo vijeće ministara iz ove situacije izaći na taj način što će, shodno odredbama ovog zakona, one prestaju sa radom. Ministarstvo civilnih poslova preuzima poslove iz njihove nadležnosti preko svojih sektora i odredit će poslovnikom, pravilnikom o unutršanjoj organizaciji i sistematizaciji radnih mjesta, ali je Vijeće ministara dužno da u roku od 90 dana. Pazite svako vijeće ministara je sebi do sada davalo zadatak da će nešto oko tih zavoda u kasnijoj fazi dogovoriti, nije ih tretiralo, ali ovo vijeće ministara je preuzelo na sebe obavezu da u roku od 90 dana, preko resornog ministarstva civilnih poslova usvoji i u stvari predloži vama zakone koji će omogućiti da ove institucije se transformišu u principu u agencije ili primjerene neke institucije sa djelokrugom rada kako je moguće danas po Ustavu BiH i donesenim propisima i sa obimom zaposlenih, obimom posla kako je primjereno današnjoj situaciji u BiH. Znači, ne bih ovo posmatrao kao priznavanje i kao odricanje državnosti BiH u ovim segmentima, jer ako pogledate član 15. i član 29. oni nama ostavljaju prostor da mi u fazi od 90 dana riješimo pitanje tih ustanova. Ono nas obavezuje da riješimo pitanje tih ustanova. Postavlja se opravdano pitanje zašto za sedam godina niko nije riješio pitanje tih ustanova. Evo ja kao predsjedavajući Vijeća ministara postavljam to pitanje. Zašto niko to do sada nije riješio i zašto su to institucije koje propadaju, koje zavise samo od toga vode li ih spretan, okretan čovjek koji može da nađe izvore za finansiranje ili ne. Ja garantujem da će ovo vijeće ministara o tim institucijama, preko Ministarstva civilnih poslova zajedno sa mnom povesti računa i da ćemo ih regulisati i dovesti ih do ono što je potrebno BiH, ali i ono što je u granicama današnjih mogućnosti i potreba BiH. Hoće li oni u nekim segmentima, gdje nije obavezno da imamo agenciju ili zavod, hoće li postati sektor unutar Ministarstva civilnih poslova, to je sad stvar oko koje ćemo mi se odrediti, valorizirati potrebe i mogućnosti i tako formulisati. Sigurno da će se ispoštovati zakoni koji su već doneseni, vezano za institucije koje je pominjao i, koje su pojedini poslanici pominjali. Sigurno da ovo ne znači da ono što je uradila Austrougarska gospodine Avdiću će danas umrijeti. Ne vidim razloga da sa toliko nepovjerenja, znam da imate dobru volju, ali ne vidim razloga da se toliko nepovjerenja u ljude koji sada rade ovaj posao i u mene lično dovodite u pitanje umiranje jedne institucije koje je Austrougarska, ako ništa po vokaciji je nemoguće da ja to uradim jer mi je to kao što reče gospodin Gligorić osnovna djelatnost. Šta reći dalje o ovom zakonu? Sigurno da potreba postojanja samostalnih upravnih organizacija je, potreba, u principu da sadašnje vijeće ministara se odredi prema tome je li za naše funkcionisanje dobro da imamo ogroman broj samostalnih uprvnih organizacija, koje odgovaraju, neko reče, Predsjedništvu, neko reče ovome, onome, ili je to potreba da mi ojačamo ministarstva a mislim u prvom redu da mi moramo, barem ja kao predsjedavajući moram voditi računa o tome da ministar zadužen za svoj resor ima punu širinu i mogućnost djelovanja preko svih onih segmenata koji ne čine samo ministarstva, to su i upravne organizacije. Ja sam pristalica jedne velike odgovornosti i sebe lično i ministara, ali isto tako pristalica da se tim ministrima omogući da imaju pod svojom kontrolom sve ono što mu može doprinijeti da radi profesionalnije i bolje svoj posao. Znači, to je sad pitanje opredjeljenja. 28 Sigurno da svaka država u svijetu pa i BiH poslije svakih izbora nešto mijenja unutar svog sistema držvne uprave pa se formiraju neka posebna ministarstva, čak se i koalicije formiraju prije nego što se izađe na izbore, sa tačnom idejom da će neko ministarstvo se formirati, neko ministarstvo ugasiti itd. Državna uprava je u principu jedan sistem koji je uvijek u svim sistemima bio podložan promjenama i ja ne bih sada postavljao krucijalno pitanje da li samostalna upravna organizacija jedino je garant da ćemo uraditi neki posao u tom dijelu ili je upravna organizacija, koja je u sastavu ministarstva sa istim ingerencijama samo malo promijenjenim odgovornošću, tj. tačkom kome odgovara. Mislim da ogroman broj samostalnih uprava na nivou države BiH samnjuje odgovornost svih onih koji sjede u Vijeću ministara i to su upravne organizacije koje su, evo da kažem uslovno rečeno, odgovorne nekome, ali direktne i svakodnevne odgovornosti tu nema. Mislim da ono što mi želimo da uradimo u ovim reformskim procesima, ipak, podrazumijeva što je moguće veći broj segmenata državne uprave odgovoran ministrima a oni svojim radom Vijeću ministara i ovom parlamentu. Sljedeće što želim da kažem da je, jasno je da je i, vjerovatno je gospodin Avdić u pravu i svi oni koji smataraju da Direkcija za evropske integracije tu nešto što ingerencije koje ima ne odgovaraju dosadašnjim stečenim navikamka o tome šta je direkcija u hijerarhiji državne uprave šta je ministarstvo neka druga upravna organizacija, ali mi smo došli do Direkcije za evropske integracije, pošto smo imali dvije godine sistem u kome smo imali Ministarstvo za evropske integracije i niko živ pod milim bogom nije bio zadovoljan sa time šta je to ministarstvo uradilo u onom operativnom smislu ujedinjenja, operativnom smislu vođenja institucija BiH i same BiH prema evropskim integracijama. Sigurno da tu postoje određene objektivne okolnosti je li se ispreplitalo Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo evropskih inegracija i mislim da ono što je, što su predstavnici Evropske komisije, a mi ne možemo reći da ono što misle predstavnici Evropske komisije o nama da nam je to sve jedno i da smo mi pametniji od njih i da u stvari se mi trebamo da pitamo, mislim da moramo uvažavati, pošto želimo da uđemo u tu Evropsku uniju, onda neke smjernice iz Evropske komisije moramo prihvatati. Oni su smatrali da je najbolji organizacioni oblik direkcija za evropske integracije i ja moram priznati da je to riješeno Zakonom o Vijeću ministara i ovo vijeće ministara nije moglo da ulazi u meritum je li to prava organizacija ili nije. Ako imamo nekih nejasnoća, nejasnoće će se sigurno javljati, je li ono što Direkcija za evropske integracije treba da uradi je u principu da vodi kompletnu aktivnost na svim mogućim izmjenama i dopunama naših sistemskih zakona, podzakonskih akata, usaglašavanje o evropskim standardima i, evo, moramo ostaviti malo prostora da, eventualno u drugoj fazi kad i nama bude 100% jasno uloga te direkcije i onim ljudima koji budu vodili i predstavnicima Evropske komisije da onda u drugoj fazi možd adorađujemo taj tekst. Ali, kad je riječ o ministarstvima, mislim da tu zbilja, apsolutno imamo precizno određene nadležnosti,imamo dovoljno široke postavljene nadležnosti da ovakav zakon o Vijeću ministara ne može biti kočnica ni jednom ministarstvu da ispuni svoje ustavne nadležnosti i mislim da bi u ovom dijelu, zbilja trebalo ovako postavljene odredbe unutar zakona o ministarstvima i drugim organima uprave podržati. Mislim da nismo napravili ni jedan, hajde da kažem, dramatičan propust u tome da je neko ministarstvo dobilo nešto što mu ne pripada po Ustavu, ili da smo propustili šansu da, ili smo propustili šansu da ostavimo dovoljno prostora da kroz aktivnosti Vijeća ministara, dakle, uz sve ove reformske elemente koje želimo da ostvarimo da se otvori prostor da neko ministarstvo dobije u nadležnost i nešto što će se pojaviti tek za godinu ili dvije dana. Mislim da je, kad govorim o djelokrugu rada ministarstva ovdje je optimalno pogođeno u ovom momentu šta je tu što za ovaj čitav mandat i period ministarstva treba da rade. 29 Evo, toliko, pa evo zadržvam potrebu i da nakon ostalih diskusija kažem par stvari.
Zahvaljujem gospodinu Terziću. Prvi se javio za riječ. Izvolite, gospodin Avdić Replika. Moranjkić Muhamed neka se pripremi.
Koleginice i kolege, ja mislim da, uvjeren sam da ovaj predstavnički dom ne polazi od premise nepovjerenju prema aktuelnom Vijeću ministara, pa posebno osobno prema predsjedavajućem Vijeća ministara ili u cjelini prema Vijeću ministara BiH. Što znači, svaki pozicija i primisa ... šta više do sada predsjedavajući nas uvjerava da ima snage da komunicira sa Parlamentom i da, jednostavno razmjenjujemo kritički intonacije i da na takav način gradimo jednu politiku i zakonske projekte u ovom domu. Ali, ja bih samo kao odgovor jedan. Član 15. ovoga je problem u ovom zakonu, koji kaže: Da je Ministarstvo civilnih poslova mjerodavno da i nabraja da vas ne zamaram. Ministarstvo je mjerodavno za obavljanje poslova i rješavanje zadataka koji su u nadležnosti Bosne i Hercegovine, koji se odnose na utvrđivanje, pazite, osnovnih načela koordiniranja aktivnosti, usklađivanja planova entitetskih tijela vlasti i definisanje strategije na međunarodnom planu u područjima, pa onda navodi se: zdravstvena, zdravstvo i socijalne zaštite, mirovina, znanosti i obrazovanja, rada i zapošljavanja, kulture i sporta, geodetskih, meteorološkim poslovima, što znači, ako uzmete ovu premisu, znači, koordiniranje aktivnosti, usklađivanja planova entitetskih tijela vlasti i definisanja strategije na međunrodnom planu u područjima, onda je to sasvim argumentacija za moju misao i moj stav, a to je da ne možemo mi promatrati jednostavno ingerencije i ovlasti isključivo kao prosti zbir jednostavno onoga što se radi u entitetima i Distriktu Brčko. U tome je jednostavno distanca moja u odnosu na ovaj tekst i samim time ovaj član 15. apsolutno, vjerujte gospodine predsjedavajući anulira i ove institucije prestaju sa svojim postojanjem. Jer one nemaju više nikakvih uslovno rečeno ovlasti koje sada dijelom imaju i koje funkcioniraju i sasvim na dobrobit, prije svega Bosne i Hercegovine. Znači na istom smo putu jednostavno i tražimo rješenja kako da jednostavno ovo vijeće miistara sa svim institucijama drugim koje su, jesu kontinuitet Dejtona i koje su potrebne jednoj normalnoj civiliziranoj državi. E sada, ako ćete vi to transformirati jednostavno ovim stavom apsolutno delegitimirati sa aspekta njihovog obima funkcija koje danas imaju. Mogu se reducirati, kako da ne, tu nema nikakve dileme, transformirati, prilagoditi organizacionoj strukturi Vijeća ministara itd. to nije sporno, ali sporan je ovaj član 15. koji apsolutno jednostavno te institucije prestaju sa svojim postojanjem sa aspekta obima kapaciteta i jednostavno nadležnosti koje imaju. Toliko.
Riječ traži predsjedavajući VIjeća ministara gospodin Terzić. Kratak vjerovatno odgovor na repliku.
Evo samo kratko i vrlo dobronamjerno. Znači kada govorimo o tome da imamo Zavod za zdravstvenu i socijalnu zaštitu itd. prema Bosni i Hercegovini koji je formiran na osnovu 30 zakona Republike Bosne i Hercegovine. Mi o kojem njegovom kapacitetu govorimo? To nije zavod koji je prihvaćen na cijelom prostoru Bosne i Hercegovine. Evo da ne pominjenom entitete. Znači nije zavod koji je prihvaćen na cijelom prostoru Bosne i Hercegovine. Ovim mi dajemo mogućnost da te poslove vodi ministarstvo koje će biti prihvaćeno kroz ove stavke koordiniranja itd. vodi Ministarstvo civilnih poslova na cijelom prostoru Bosne i Hercegovine. I ovim onda prestaje mogućnost da raspravljamo na kojem je to dijelu Bosne i Hercegovine neki zavod formiran po zakonu Republike Bosne i Hercegovine dobro došao i na kome može uopšte da vrši svoje zakonske nadležnosti. Znači, mi to posmatramo na taj način. Ministarstvo je nadležno za obavljanje poslova i izvršenje zadataka koji su u nadležnosti Bosne i Hercegovine. Zatim da koordinira aktivnosti i usklađuje planove entitetskih tijela vlasti itd. i definisanje strategije na međunarodnom planu u područjima. Znači jednostavno po nama ni jedan od elemenata koji trenutno vodi zavod nije ispušten. Čak je povećano time što preko resornog ministarstva civilnih poslova dobiva autoritet na cijelom prostoru Bosne i Hercegovine. A moramo priznati da zavod, bilo koji zavod koji je formiran po zakonima Republike Bosne i Hercegovine nije funkcionirao za cijeli prostor Bosne i Hercegovine jer ga nisu priznavali. Znači može se posmatrati iz ugla o kojem govorim gospodin Avdić, ali molim vas da pogledamo malo i sa ovog ugla. Ja neću da kažem da sam ja 100% u pravu, samo otvaram poslanicima mogućnost da posmatraju i sa ovog ugla. Evo.
Zahvaljujem gospodinu Terziću. Gospodin, molim vas lijepo. Molim vas, gospodin Bešlagić Selim, replika na izlaganje predsjedavajućeg Vijeća ministara, jel.
Mislim, evo o čemu se radi. Po članu 29. vi ste rekli da shodno odredbama ovoga zakona organa uprave o uspostavljen prije donošenja Ustava Bosne i Hercegovine, znači Dejtonskog. Ukidaju se i sada ste naveli koji su to zavodi. Međutim, dozvolite samo da vam kažem da je Zakon o upravi i upravnim organizacijama Bosne i Hercegovine ''Službeni list BiH'' broj 17/'96 znači nakon Dejtonskog ustava. Znači nije prije, nego nakon Dejtonskog ustava, formirana odnosno ustrojeni Zavod za geodeziju i Meteorološki zavod Bosne i Hercegovine. Prema tome član 29. nije koizistentan u obrazloženju onoga što vi govorite. U članu 29. je trebalo sve ukinuti što je od prije bilo Ustava. Ova dva zavoda su formirana poslije Dejtonskog ustava, pa vas molim da o tome se vodi računa.
To se i ne ukida čovječe. Dobro. Zahvaljujem. Prelazimo na diskusije. Sjedite gospodine Moranjkiću. Polako, dok vas ja prozovem, nemojte ustajati. Pa čekajte, kada vas prozovem. Stanite malo. Ovako molim vas. Javili su mi se za diskusiju, koliko sam ja uspio da evidentiram, gospodin Moranjkić, gospodin Bešlagić, gospodin Križanović, gospodin Žigić, gospodin Gligorić, gospodin Kunić i gospodin Ćeman. 31 Molim vas, riječ ima gospodin Moranjkić Muhamed. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodo poslanici, dame i gospodo, ja ću pokušati u kratkim crtama da u dva konteksta govorim o prijedlogu ovog zakona kako sam ga ja vidio i šta osjećam, ali bi prije toga kao napomenu zamolio da gospoda i predsjednik Ministarskog vijeća i gospoda ministri koji sjede ovdje ne shvate, a pomalo se osjeća sada utisak da je to atak na nekoga i sada nekog se brani protiv nekoga. Moja je želja, a mislim da je to i želja većine ljudi koji sjede kao poslanici ovdje da napravimo što bolje zakone kako bi ti ljudi što bolje radili i što bolje ih primjenjivali u životu. I u tom kontekstu mi pokušavamo da damo svoje doprinose. O tom, po tom. Dakle, ja bih dao jedan opšti komentar od 2-3 rečenice. Meni je nelogično kao čovjeku i neprihvatljivo da konačni donosilac zakona, a to je ovaj dom, ovaj parlament, izuzev u čitavom zakonu koji ima nekoliko dakle ministarstava gubi vezu sa onim kome donosi zakon, sem u članu 8. alineja 4. gdje je stidljivo pomenuto u prvom ministarstvu i ovaj parlament. Dakle, ja osjećam kao čovjek da stvaramo monstruma koji treba da se otuđi odmah od ovoga koga stvara i da radi to što radi. Ja ne sumnjam da on neće dobro raditi, ali istovremeno sumnjam da može da ne radi kako treba. Zbog toga u startu principijelno govorim da bi trebalo u ovom zakonu da stoje negdje na kraju ugrađeni mehanizmi kontrole, mehanizmi informisanja i svega onoga što u krajnjem i Ustav i Poslovnik kaže da smo mi kao parlament dužni i obavezni da to radimo. To je ono što je uopšteno, što sam htio da kažem, jer samim tim mi gubimo krebilitet kao parlament, odnosno postajemo na margini, ostajemo iza života, jer ovo je život. A onda bih rekao nekoliko stvari direktno. Molim vas lijepo. Počeću vrlo brzo šta meni, a ja bih zamolio da ljudi prihvate to kao dobronamjerno. Možda ja ću nešto i pogriješiti, ali dobronamjerno ću iznjeti. Kod prvog stava završava se sa riječima na strani 5. članu 4. riječima :''da odgovaraju za njihovo izvršenje''. Kome? Dosadašnja praksa je pokazala da otprilike, pogotovo u najosjetljivim dijelima niko nikom nije odgovarao, što je upravo to bolno stanje u ovoj državi.Ja predlažem dakle da se automatski kaže kome, kako i na koji način. Kod drugog stava – ''te obavljaju druge poslove određene zakonima i njihovim propisima''. To je nejasno, nedorečeno. Treba bar kazati taksativno koje su to stvari da ne lutaju ti ljudi koji tamo rade. I treba da primjenjuju, a i mi kao poslanici koje će sutra narod pitati – ''A šta to oni rade?'', a ja uzmem zakon pa ne vidim šta on treba da radi. Na strani 7 kroz 8 govori se o Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa u članu 9. nabrojani su poslovi ministarstva na strani 8. u pretposljednjoj alineji, nabrojani poslovi stoji – ''koordinacija međunarodne ekonomske pomoći, izuzev one koje daje EU''. Mislim, odmah ja kao čovjek bih upitao, a zašto da ne kontrolišemo to ili je to s nekim aktom zabranjeno da mi. Znači trebalo je to rečenicom i kazati, jer je to regulisano ili odrađeno time i time. Stvara nejasnoće. 32 Na strani 8 kroz 9 govori se o Ministarstvu komunikacija i prometa, pa u članu 10. na strani 9. kaže – ''civilno zrakoplovstvo i nadzor zračnog prometa'' Treba tu staviti tačku i reći na kojoj teritoriji? Da li je to nad Aerodromom Sarajevo, Banja Luka ili je to na teritoriji Bosne i Hercegovine, a posebno ovdje nigdje se ne pominje ukupan zračni promet koji koristi još neko i ko je tu sada kome podređen ili nadređen. Da li može uzletiti avion sa Aerodroma u Sarajevu, a vojska mu odmah u Rajlovcu kazat - obaraj i vrati se nazad ili obrnuto. Dakle moralo bi se i te stvari ako hoćemo da imamo jedan primjenjiv i jasan zakon kazati. Na strani 10. član 13. govori o Ministarstvu pravde i njihovim zadacima. Pa u pretposljednjoj alineji na strani 10. govori se o poslovima uprave, neinspekcije nad izvršavanjima zakona i to samo koji se odnose na državne službenike zaposlenih organa uprave. Ne kaže se na kom teritoriju. Logika ide da bi to trebalo biti na teritoriji čitave države Bosne i Hercegovine. Dosadašnja praksa je pokazala da nije to baš tako, a po meni to trebaju.
Vrijeme ističe.
Ja se izvinjavam samo još minut gospodine predsjedavajući.
Još minut može.
Ministarstvu sigurnosti, ja mislim da je kompletan materijal najnejasniji u ovom ministarstvu. On je upao u minsko polje zbilje koje je trebalo napraviti nešto. I ja mislim da ovaj ministar po ovom zakonu 90% ne zna šta će raditi. Dalje, ovdje stoji riječ – ''koristiće se unutrašnji granični prelazi''. Ja mislim da je to pogrešno ubačeno, jer mi unutrašnjih graničnih prelaza u jedinstvenoj državi nemamo. Izuzev ako neko ne misli da su entiteti države, da ne kažem i kantoni i bi to mislim trebalo iz toga izbaciti, jer nam stvara sasvim drugu sliku onda o državi, jer imaju vanjski i unutrašnji granični prelazi. A Ministarstvo pravde, odnosno ono je svaštara. I na kraju kaže – sve što ni jedno ministarstvo neće raditi, radiće Ministarstvo pravde. Mislim da je to stvarno, mora se to kazati, stvarno je nejasno i ne bi trebalo tako to kvalifikovati i to je na određen neprimjenjivo. To je moja dobronamjerna. Prema tome treba ovo ispraviti da ne postane šupalj i neprimjenjiv zakon ili zakon koji će nas udariti sutra po glavi i zato su dobronamjerne ove stvari. Ja predlažem da se ovo sve prikupi i da se ne smatra da je ovo zlonamjerno sve iznešeno, nego uočeno da se unese u zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Ja ću samo da dam jednu intervenciju. Molim vas lijepo. Mi raspravljamo sada, naravno nemoguće je govoriti o proceduri, a ne govoriti o razlozima zbog kojih se prihvata ili ne prihvata procedura pa se onda neminovno ulazi u sadržaj zakona. I to je dakle logična stvar. Ali bih ja. 33 Gospodine Moranjkiću, ja vas molim da zauzmete vaše mjesto. Samo vi uradite to. Nemate se potrebe izvinjavati. Evo vidite, izvinjava se, a ponovo je razgovor, mislim. Molim vas lijepo, ali vas dakle molim dakle da prilikom rasprave o zakonu, naravno u kratkim crtima, imamo veliki dnevni red, puno tačaka dnevnog reda imamo. Ne želim da oduzmem na kvalitetu ove rasprave, ali eto molim vas da učinite napore da diskusije traju onoliko koliko je neophodno potrebno da iznesete vaše mišljenje. Ja mislim da se za par minuta može u dobro pripremljenoj diskusiji iznjeti ono što čovjek misli. Gospođa Palavrić se javila za riječ. Ima intervenciju poslovničku jel.
Bez obzira na ovo što je sada predsjedavajući rekao da kada govorimo o članu 105. moramo se dotaći i suštine zakona, ja moram primjetiti da su se dosadašnji govornici ponašali kao da smo već izglasali proceduru po članu 105. i zaista su govorili isključivo o suštini zakona, a ne o tome da li su ispunjeni uvjeti iz člana 105. dakle uvjeti hitnosti i složenosti zakona. S toga ja u ime Kluba SDA molim pauzu od 30 minuta, odmah prije nastavka narednih diskusija najavljenih. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Mislim da je njen prijedlog dobar. Mnogi su poslanici počeli samoinicijativno da napuštaju salu, izlaze, ulaze i mislim da je vrijeme za pauzu. Dajem pauzu do 14 sati. Nastavljamo u 14, tačno u 14. [[PAUZA]] Ja sam dužan da vas obavjestim da sam na zahtjev Kluba SDS produžio ovu pauzu za dodatnih 30 minuta. Nisam imao priliku da vas obavijestim jer je zahtjev za pauzu stigao tek kada je isticalo vrijeme one ranije određene pauze. Mi nastavljamo sa radom, nastavljamo sa diskusijom. Mi smo na poziciji tačke 4. dnevnog reda – Zakon o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine. Imamo prijavljene diskutante. Gospodin Bešlagić je sada na redu, ali se on javio da odustaje od diskusije, jer je dok je imao jednu intervenciju, vjerovatno rekao ono što je mislio da kaže. Gospodin Jozo Križanović ima riječ. Neka se pripremi gospodin Žigić Izet.
Poštovano predsjedništvo, kolegice i kolege, ja želim prije svega da iznesem iskreni stav i uvjerenje da je ovaj zakon neophodan Bosni i Hercegovini za daljnje normalno funkcioniranje Vijeća ministara i upravnih tijela Bosne i Hercegovine. Također želim reći da 34 sam duboko svjestan značaj ovog zakona, njegove ozbiljnosti i stim u vezi želim naglasiti da shodno tome imamo vrlo odgovoran odnos prema tekstu ovog prijedloga zakona. Želim također reći da ću uvažiti apel predsjedavajućeg da budemo što konkretniji i koncizniji u iznošenju primjedaba na ovaj zakon. Zbog toga ne mogu da prihvatim način rada da se ovaj zakon ovako ozbiljan donosi po članku 105. po hitnoj proceduri. Želim naglasiti da je ni do sada i struktura ni organizacija vlasti nije bila usklađena sa obimom i kvalitetom kompetencija na razini Bosne i Hercegovine. Istina ovim zakonom se čini jedan iskorak, jedan mali pomak, ali sigurno nedovoljno. U ovom zakonu nisu naime uopće, ili nisu u odgovarajućoj mjeri zastupljene određene nadležnosti koje pripadaju organima Bosne i Hercegovine, ili pak mjesto i uloga pojedinih organa uprave na adekvatan način nije uređeno. Tu prije svega mislim na oblasti obrane, obrazovanja, nauke, kulture, sporta, zapošljavanja, socijalne politike i od pod rizikom da ne budem dovoljno jasan reći ću jednu uopćenu stvar da ovim zakonom ne anticipiraju potrebne i nužne reforme za koje smo se čini mi se svi ovdje opredjelili. Naime, ako se hoće uspostaviti jedinstveni ekonomski sistem onda se na razini Bosne i Hercegovine mora obezbjediti integralno tržište roba, kapitala i radne snage i omogućiti slobodan protok tih roba kapitala i radne snage. I tome treba konkretnije na razini Bosne i Hercegovine odrediti položaje radnika, poslodavaca u sistemu tržišne privrede. I naravno u vezi s ovim nedovoljna je pocrtan značaj obrazovanja, nauke i odgovarajući tretman njihov na razini Bosne i Hercegovine. Polazeći od toga da je Bosna i Hercegovina subjekt međunarodnog prava i međunarodnih pravnih odnosa i da je dužna obavljati određene aktivnosti kao članica Međunarodne asocijacije kao i činjenica da je Bosna i Hercegovina primljena u Vijeće Evrope i da ćemo s tim u vezi morati ispunjavati mnoge zahtjeve za dalje uključivanje u evropske integracije, mi prije svega moramo imati u vidu i činjenicu da je prije nekoliko dana Upravni odbor za implementaciju mira u Bosni i Hercegovini zaključio da ličnost na čelu tajništva Stalnog vojnog komiteta mora biti punopravno uključena u rad Vijeća ministara. Osim toga u Prijedlogu zakona nije izvršeno jasno razgraničenje upravnih organizacija u sastavu ministarstava i samostalnih upravnih organizacija od organa uprave koji se obrazuju za proučavanje i obradu stručnih i drugih pitanja određenih oblasti za vršenje određenih stručnih službi koje zahtjevaju primjenu naučnih i posebno stručnih metoda kao što su zavodi i direkcije. Također smatramo da je nedopustivo da se u Prijedlogu zakona kaže da će se ove oblasti odrediti i definirati u skladu sa upustvima ili pravilnicima koja će donjeti Vijeće ministara. Naime, mislim da se radi o vrlo ozbiljnim stvarima za koje bi trebao ovaj parlament da se definitivno odredi. Dozvolite mi samo još nekoliko konkretnih primjedaba. To su primjedbe na članak 29. gdje se kaže da će se, da određene institucije, zavodi na razini Bosne i Hercegovine koje imaju dugu tradiciju da ovim zakonom prestaju da rade, a da će se njihova organizacija i djelokrug rada utvrditi naknadno posebnim zakonom. Također u članku, mislim da je 17. ovdje nemam taj zakon pri sebi, neophodno da se u, da status samostalnih organa upravnih tijela moraju dobiti Državna granična služba, SIP, Agencija dakle za informiranje i zaštitu i niz, niz drugih organizacija, institucija, upravnih 35 tijela dakle Bosne i Hercegovine koje imaju za sobom već značajnu tradiciju i koje predstavljaju državnost Bosne i Hercegovine i koji predstavljaju instituciju Bosne i Hercegovine za međunarodnu komunikaciju i suradnju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Križanoviću. Gospodin Žigić Izet. Neka se pripremi gospodin Gligorić Tihomir.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, ja ću biti zaista pokušati biti kratak da ne ponavljam ono što je već rečeno. Čini mi se da je puno toga kritičkog izrečeno na ovaj zakon. Postoji par stvari koje bih želio samo da podcrtam. To je prvo, vjerovatno neću biti detaljan, ali zbog čega bih dao jedan na kraju prijedlog, jel, pa ću pokušati prethodno dati neka svoja razmišljanja o zakonu. Meni je ovdje zaista neshvatljivo da jedno Ministarstvo sigurnosti u okviru Ministarstva sigurnosti stoji Agencija za informacija za zaštitu BiH, stoji Državna granična služba služba, stoji ..., stoji obavještenja u jednom resoru a pri tom znamo kako na entitetskim nivoima nisu mogle biti čak uistoj zgradi sa Ministarstvom unutrašnjih poslova gdje sve mora biti razdvojene, izbačene i dati su kontrolni mehanizmi, date su sasvim neka druga ovlaštenja i obaveze prema drugim institucijama itd. ovdje strpavamo u jedno ministarstvo to je jedna nelogičnost koja je, zaista, ne prihvatljiva. Također, mislim da ovom zakonu falio bi generalno jedan član, a to bi mogao biti posljednji a to je da međunarodnu komunikaciju može samo vršiti međunarodna komunikacija institucija BiH, može se vršiti preko Vijeća ministara, eventualno Ministarstva vanjskih poslova, jer praktički gašenje ovih institucija, koje su imale ulogu da komuniciraju sa svijetom da razmjenjuju informacije da je dovelo u poziciju da, zapravo, sva komunikacija teče preko Vijeća ministara, eventualno jednog ili dva ministarstva. Ne želeći da ponavljam primjedbe koje su ovdje date, vezano za određene institucije, odnosno organizacije koje ovim zakonom nestaju, predložio bih dao bih jedan konkretan prijedlog a to je da damo vremena Vijeću ministara, ne skidajući ovu tačku dnevnog reda, niti prekidajući raspravu o ovom zakonu, s obzirom na iznešene diskusije i primjedbe koje su date na ovaj zakon da damo Vijeću ministara par dana vremena da još jedanput preispita ovaj zakon, da u ovoj formi ili neku drugu za koju smatra da je potrebna da bude pripremljena za ovaj parlament nam dostavi i da nastavimo raspravu o ovom važnom zakonu. Svi znamo da je neophodno donijeti ovaj zakon. Svi znamo da ovo vijeće ministara bez obog zakona ne miože profunkcionisati, ali isto tako mišljenja sam da sa ovakvim zakonom Vijeće ministara ne može funkcionisati i ne može ostvariti svoju punu ulogu, onako kako bi trebalo da radi jedna vlada jedne normalne države. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Žigiću. Gospodin Gligorić. Neka se pripremi gospodin Kunić Petar. 36
Dame i gospodo, naravno da se radi o važnom zakonu za funkcionisanja Savjeta ministara i, naravno, drugih institucija u BiH. Ovdje je, s pravom ukazala uvaženi poslanik Suada Palavrić, ali poslovničku intervenicju koju je imala, ali dobro, nekako smo počeli voditi i raspravu onda da na takav način i završimo i o samom sadržaju. Gospodin Terzić je rekao da je mislio da neće se voditi rasprava, ali smatram to dobronamjernim u onom smislu da rasprava uvijek može pomoći i ja mislim da je bilo dosta dobrih prijedloga vezano za to, pa bih i ja isto tako, ako ništa postavio pitanje. Recimo, u načelima, ovdje nije obilježeno stranama, u kojem govori načelo ustavnosti i zakonitosti, i efikasnosti, mislim da je malo problematična i ustavna sama nadležnost, ali o tome bi vi trebali nešto reći i u ime Savjeta ministara da li je bilo problema i da li je bilo takvih pitanja. Načelo zakonitosti, isto tako i same nadležnosti se prepliću po nekim stvarima. Evo, recimo, kad imamo ministarstvo, odnosno u članu 18. Direkciju za evropske integracije. Ovdje je taksativno navedeno čime bi se Direkcija bavila, šta je njihova nadležnost. Nije sporno da ona treba itd. ali ja smatram da je to na neki način preuzet jedan dio posla Ministarstva vanjskih poslova, jer saradnja sa Evropskom Unijom, ove integracije, Evkropskom komisijom itd. mislim da je problematično sa tog aspekta. Ja Direkciju za evropske integracije smatram da ona treba u stvari da bude unutar BiH, jer nije dala rezultate svojevremeno kada je bila okrenuta vani i, znači, ovaj unutrašnji dio trebalo se na tome posebno angažovati, tu dati nadležnosti, ovako ako ću biti malo zloban, recimo mogu dakažem da je neko možda napravio paralelno ministarstvo vanjskih poslova i da ministru vanjskih poslova ne vjeruje i da bi na ovaj način želio da ima jednu drugu stvar, koja može opet da se dovede u vezu sa Predsjedništvom koje vodi spopljnu politiku, pa da imamo opet gospodina Terzića koji je predsjedavajući i kažem, nadam se da se to nije dogodilo u ovom slučaju. U članu 15. kad govorimo o Ministarstvu civilnih poslova koje je nadležno, onda sve što je problematično u članu 17. ono što je bilo ranije, jer je Savjet ministara nešto i isčistio o svemu tome, imamo samostalne upravne organizacije: Agencije za statistiku, Institut za kreditovanje, Institut za standarde itd. BiH. To je dobro, to je ono što je usvojio Parlament, Savjet ministara, Parlament i to je naše i tako smo se dogovorili i tu nije problem, ali je problem za druge upravne organizacije a ima ih još po meni šest.Ovdje ste definisali tri s prvom i to ste dobro uradili, ali imamo šest ovih koji su na neki način stavljeni i nauka i obrazovanje i rad i zapošljavanje, kultura i sport, geodetske, geodetske moram pomenuti jer sam ja taj direktor o geodetskim poslovima i dajte Ministarstvu civilnih poslova a istovremeno ovim zakonom ste napravili takvu mogućnost da će Savjet ministara donijeti odluku o, recimo, agencijama, direkcijama nije problem i tu nestaje Parlament. Ja smatram da bi trebalo koordinacije ono što je entitetska nadležnost, a evo geodetski poslovi su entitetska nadležnost, evo uzećemo to. Na nivou BiH nemamo ništa takvo, ali nije problem da se dogovori, ali na način kako ste vi ovo postavili biće problema. Niste trebali to, smatram, tako riješiti i na taj način može doći isto tako do sukoba. Istovremeno kod, ovdje kad je pomenuta Austrougarska, moram još da se zadržim na svom terenu, ta razrada je bila kad je Austrougarska 1880. radila to je bila razrada 1 na prema 6.250, bez visinske razlike. To zna gospodin Terzić o čemu ja pričam. Znači, to je bila za vojnje svrhe, za interes koji je bio u to vrijeme, prije svega vojni. Prema tome, hajde da mi gospodin Terzić i ja napravimo digitalni oblik i nakon i nakon nametanja zakona o zemljišnoj 37 knjizi, pravnu sigurnost i sve ono što proizilazi uradimo, to je nešto i da Austrougarsku potisnemo po strani. To je rađeno u XIX vijeku i smatram da imamo svoje pameti i da možemo uraditi bolje nego što je to Austrougarska uradila. Znači, ovdje imamo jednu situaciju da nemamo finansijskih sredstava znate. Mi smo obavezni kad donosimo zakon da naglasimo koja su to finansijska sredstva i onda kažemo ovaj zakon da bi se implementirao, opet strana riječ, realizovao mi dolazimo onda u situaciju da moramo jasno reći da planiramo to u Budžetu i na taj način govorimo da ozbiljno prilazimo problemu. Mi imamo na jednoj strani zakone koji se i nameću ili mi usvajamo, a pitanje realizacije, jednostavno ne stavljamo na dnevni red i to je neozbiljno. Zakoni moraju dobiti podršku javnosti, građana. U ovom slučaju, ne govorim za ovaj konkretno nego drugi princip je, problematično i, prije svega Savjet ministara bi morao o tome voditi računa kao operativno tijelo. Prema tome, ovdje imate isto, ne zanm, mislim problematične rokove, treba da se donese pravilnik o unutrašnjoj organizaciji u rokuod 30 dana. Imate problem objektivno prostor, kadar, način kako ćete uraditi, to bi bolio da uradite što prije, ali kažem to je isto malo problem, ali to operativno ćete rješavati. Mislim da i u samom obrazloženju predloženih pravnih rješenja ste rekli, naglasili nacionalnu strukturu stanovništva i to nije problem, ali mislim da je tu trebalo naglasiti, imati u obzir i ustavne amandmane i pomenuti barem i reda ostalih. Ja smatram da ministar može biti i Jevrej, ili neki drugih narodnosti Rom ili nije važno, tako da je to već zadire u ona ljudska prava. Prema tome, ako govorimo o ustavnim amandmanima, a moramo da napravimo zakon koji ima punu harmoniju. Znači, sa Ustavom, sa Zakonom o dražvnoj upravi i na taj način da to jednostavno uradimo, vodeći računa o svemu. Mislim da se tu nije vodilo računa. Završavam ovim dijelom kad govorimo o onoj političkoj volji ona je važna i u Parlamentu, važna je i u životu. Ovdje nije sporno da su učestvovali i radili političke stranke kao što je rekao gospodin predsjedavajući Terzić, ali istovremeno, hajde neka nam to bude nauk. Nije problem da se to uradi. Nije problem da OHR da inicijativu i treba je posmatrati kao inicijativu, a ne nešto što, čega se mi ovdje plašimo i ne možemo promijeniti. Koliko ja znam, doživljavam kao inicijativu, koja je došla u Savjet ministara i vi ste to bitno pretresli, da tako kažem, i vi ste mnogo toga promijenili i mi smo dobili nešto što je vaša obrada i to je pozitivno. Koristili ste poslovničku mogućnost da to ide po članu 105. hitnom postupku, mislim da i ova rasprava daje za pravo da je možda moglo biti bolje da je išlo po članu 104. i opet bi mi došli do ovih rješenja i mogli bi možda amandmanski poboljšati, jer i poslanici sigurno su ti ljudi koji to mogu, koji to znaju, čija je to nadležnost. U ovom slučaju u ovoj drugoj fazi procedure je izostala amandmanska intervencija, kao što je izostao rad po komisijama vezano po ovom važnom zakonu. Znači, da kažemo neka kombinacija. Savjet ministara je uradio taj svoj posao, uradio je jednim dijelom, ali u drugom dijelu je praktično izostalo. Bilo bi dobro da ubuduće zatvorimo taj krug procedure i uradimo nešto i završavam sa ovim, da vas podsjetim, vi to dobro znate, mi smo članica Savjeta Evrope. Mi delegaciju šaljemo u Skupštinu Savjeta Evrope i nemojte da nas niko ponižva u ovom parlmentu kao članicu Savjeta Evrope i da imamo nekog staratelja ili bilo koga ko će nama ultimativno davati bilo koja zakonska rješenja, jer ste i sami gospodine Terziću rekli da uzmemo sudbinju u svoje ruke, kada ste onda to naglašavali, pročitali ste samo poziciju a opozicija je pisala. To je dobro. Ali ste nekako prećutali a ta riječ opozicija i pozicija znači da zajedno uzmemo sudbinu u svoje ruke i da tražimo zajedno ova rješenja. U ovom slučaju mislim da, ipak imamo tu neku sjnku koja nas na neki način ponižava u ovom parlamentu. Hvala vam. 38
Predsjedavajući Vijeća ministara na 30 minuta mora da izađe jer ima neodložan sastanak, pa to je razlog ove kratke komunikacije mimo vas dame i gospodo poslanici između mene i predsjedavajućeg. Gospodin Kunić Petar, neka se pripremi gospodin Mirsad Ćeman.
Poštovano Predsjedništvo, poštovani poslanici, Iskoristio bih priliku da kažem vezano za ovaj zakon par rečenica, ali ne mogu da pređem preko nekih činjenica, koje su se desile u međuvremenu a to je proglašavanje Krivičnog zakona i Zakona o krivičnom postupku. Mislim da je to od koristi za sve nas da se sa takvom praksom u BiH prestane. Mislim da je to, zaista, zaista u interesu svih. Zato je vjerojatno potrebno više mudrosti, više slušanja sagovornika i više uvažavanja interesa razno različitih interesa koje postoje u BiH. S tim u vezi, također ovaj zakon je veoma bitan, veoma je bitan, on je sistemski zakon i ja ne bih bio pristalica da stvari idu u tom pravcu, da se i ovaj zakon proglasi, da ga proglasi visoki predstavnik. Naime, imam osjećaj od kad sam u ovom parlamentu da postoje određene snage koje guraju stvari, neka pitanja visokom predstavniku da proglasi ako ne mogu ostvariti svoje ciljeve preko nekih zakonodavnih akata. Potpuno se slažem sa gospodinom Lozančićem, koji je danas upozorio na početku na jednu stvar, a to je očuvanje digniteta ovog parlamenta. Moram reći da se jadno osjećam, čak frustirajuće kad čujem da se proglasi neki zakon, koji je bio na raspravi u ovom parlamentu i postavlja se pitanje bitisanja nas poslanika da li ćemo dolaziti tu primati plate, odlaziti a neko drugi će donositi zakone. To je ozbiljno pitanje i mislim da tom pitanju posvetiti pažnju, vjerojatno zauzeti stav u ovom parlamentu, jer je on najmjerodavniji po tom pitanju kako se takve stvari ne bi dešavale. Naravno, kada se slušaju diskusije, onda postoje različiti pristupi koji proizilaze iz različitih interesa. Neki u svojim diskusijama,ja neću ići adpersonom, polaze od činjenice kao da nisu čitali Ustav BiH. Potpuno napuštajući ustvni koncept da je BiH jedna specifična država, da ne kažem državna zajednica, jer državna zajednica je isto država, kažem gospodinu Belkiću, specifična zajednica i te specifičnosti se moraju uvažavati. Kada počnemo uvažvati te specifičnosti, onda ćemo vjerojatno moći donositi ovdje važne odluke. Naravno, ono prvo, uvažavati u prvom redu interese jedni drugih i voditi dijalog a ne monolog, a čini mi se da se vodi monolog polazi se od svoje pozicije, druga pozicija, pozicija partnera uopšte nije bitna. Osam godina je prošlo od onog, od one nesreće, dakle, u Parlamentu se gotovo dešavaju iste stvari. To su činjenice. Ovdje sam čuo diskusije zakonitost i efikasnost. Ovaj zakon nedaje, ne pruša zakonitost i efikasnost u radu, najvažniji su ljudi za tu stvar, stručni, kompetentni da mogu obavljati svoje poslove. Zakon ne sprečava da se postigne stepen i efikasnosti u radu i zakonitosti. Znate, na posdiplomskom studiju kad sam bio onda mi je jedan profesor rekao pa vidite samoupravljanje odlično funkcioniše u Sloveniji, vidite kako to ne funkcioniše u Hrvatskoj, kako ne funkcioniše u BiH, zato što su ljudi drugog mentaliteta. Dakle, tu trebamo tražiti neke elemente ne sve u nromativno-pravnom okviru. Naravno da ja ne pocjenjujem, jer sam normativista, da ne pocjenjujem normativno-pravni okvir.On stvara osnovu za 39 funkcionisanje sistema, institucija sistema. Postavljeno pitanje odgovornosti unutar te strukture organa držvne uprave. Pa jeste postoji odgovornost. Razlikuje se samostalne upravne organizacije i uprvne organizacije u sastavu ministarstava. Moramo reći da je to jedan novum kad se piše terminološki normativno pravno, jer obično su nesamostalne organizacije uprave, tzv. republičke uprave, a uprvne organizacije, one su pravni subjekti i imaju svoj žiro račun. Ovdje to lijepo stoji, ali one su prevashodno stručne pa uprvne organizacije. Zašto stručne? Zato što mogu ostvarivati dobit u tržišnim odnosima. Dakle, da vrše određene analize, izrađuju određene projekte itd.,ne samo da se finansiraju iz Budžeta. Dakle, ovdje je kod ovog predloga to nije u toj mjeri predviđeno, ali to ne smeta, ne koči da se na takav način odvija proces rada upravnih organizacija. Gospodin Križanović, evo moram sad poći, jer me inspirisao da kažem nešto, pitanje obrazovanja, nauke, kulture, sporta, socijalne politike. Mislim da je to u ovom zakonu o ministarstvima dato upravo onako kako je to Ustav postavio. Ništa više ni ništa manje. Mi znamo da postoji isključiva podjela nadležnosti unutar institucija BiH i entiteta, tzv. mješovita nadležnost. Mješovita nadležnost je zajednička nadležnost gdje su institucije BiH i gdje je su entiteti, a isključiva podjela ili pripada entitetima ili pripada institucijama BiH, to je jasno. Mislim da ne treba o tome govoriti. Put, to se ovdje u ovom zakonu miješa i kada bi u nijansama promatrali stvar, onda ima oduzimanja ndležnosti ovdje od entiteta. Ima uzimanja nadležnosti, a uzimanje nadležnosti zahtijeva posebnu proceduru. Vi znate koja je procedura. Nema potrebe da vas s tim zamaram. Prema tome, dakle, zakon ima, apsolutno, manjkavosti, aposlutno da ima manjkavosti. Ima jednu dobru stranu, što ipak otvara mogućnost za otvaranje institucija koje se predlažu, odnosno stvranja uslova za njihov rad za njihovo funkcionisanje, ali sasvim sigurno kod donošenja ovih zakona treba imati u prvom redu u vidu ustavni koncept, podjelu nadležnosti, nadležnost entiteta, nadležnost zajedničkih institucija. I na kraju, mislim da nam donošenje zakonskih propisa po hitnom postupku, primjena člana 104. i 105. treba biti završena ovim. Mislim da moramo ovaj parlament staviti u funkciju rasprave o zakonskim projektima, a ne da dođemo u situaciju da prihvaćamo zakonske projekte, zakone na ovakav način. Mislim da bi to trebao biti metod rada. Ne smiju izuzeci postati pravila u ovom parlamentu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Kuniću. Mirsad Ćeman, a neka se pripremi gospodin Zlatko Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege ovaj dom je, evo danas kompletirao Vijeće ministara potvrđivanjem imenovanja koja su nedavno izvršena i time je, naravno stvorio, odnosno osigurao pretpostavke da Vijeće ministara u okviru svojih ovlaštenja radi kao tim u kompletnom sastavu. Zbog toga ne može se drugačije shvatiti osim kao odgovoran čin kada Vijeće ministara predloži jedan organizacioni zakon, kako bi po pitanju nadležnosti i drugim pitanjima znali kako i šta treba da rade, pored onih općih deklarativnih i načelnih odrednica koje imamo u Ustavu. S te tačke gledišta je za pozdraviti, ipak, u relativno brzom roku ponuda od strane Vijeća ministara jednog teksta zakona o ministarstvima. 40 S druge starane briga o efikasnosti Vijeća ministara nije samo na Vijeću ministara jer ono odgovara i ovom domu, odnosno ovom ovom parlamentu i zato stvaranje pretpostavki da Vijeće ministara radi brzo, efikasno, kvalitetno itd. je i naša odgovornost. U tom kontekstu naša odgovornost se ogleda u tome da li ćemo usvojiti ili ne ponudu, koja u sebi sadrži rješenja koja u nekim aspektima jesu u nekima možda nisu itd. u nekim aspektima će, upravo, osigurati pretpostavke za Vijeće ministara da efikasno radi a u nekima možda i neće. Zbog toga, dakle, sa punim osjećajem odgovornosti za ovlaštenja ovog doma, ako je u ovoj fazi, mada su mnogi ulazili u meritum, ako je u ovoj fazi pitanje ili ili ne po članu 105. i ako je to po sistemu uzmi ili ostavi, da budem iskren ja bih radije ostavio pa nešto doradio tu, jer ima ovdje stvari koje jednostavno treba napraviti boljim, kako sa organizacionog aspekta, tako i sa ustavno-pravnog aspekta. Pošto, dakle, tek treba tu dilemu razriješiti, ja bih bio sklon, ukazati samo na jednu činjenicu a to je da, pogotovo kad je u pitanju famozni član 29. i ono što on uređuje, a vezuje se za neka druge rješenja iz ovog zakona, čini mi se, čak da ovako rješenje je vrlo upitno s aspekta odredbe člana 4. Aneksa II na Aneks IV,odnosno na Ustav BiH, koji kaže da će određene institucije raditi dok se ne zamijene drugima itd. Prema tome, da ne ulazim ja i ako bih, zaista i na sam tekst mogao uz, zaista prethodnu konstataciju da ovdje ima jako dosta dobrih rješenja i koja su značajan iskorak u odnosu na ono što smo do sada imali. Dakle, da ne bih ulazio u ta druga rješenja, ako ima mogućnosti na strani predlagača da razmisli o ovome o čemu je do sada bilo govora i da se i Parlament i Vijeće ministara, u okviru svojih i prava i odgovornosti, dovedu u poziciju da mogu poprvljati tekst zakona to bi bilo najbolje rješenje. Hvala lijepo.
Gospodin Lagumdžija Zlatko. Neka se pripremi gospodin Paravac Borislav.
Cijenjene kolege i kolegice, gospodine predsjedavajući, članovi Vijeća ministara, Ja mislim da već pomalo sazrijeva mišljenje i kod ljudi,odnosno dijela ljudi iz parlamentarne većine da ovaj zakon, usvajanje ovog zakona po članu 105. koji, mada nam je u startu rečeno da to nije tako, ali on je poznat pod narodskim nazivom ovdje član zvani «uzmi ili ostavi», da, ipak, sazrijeva mišljenje da kad bi ovo uzeli žalili bi što nismo ostavili i da ovaj zakon ima dosta manjkavosti koje treba rafinirati i mislim da imamo dvije mogućnosti. Jednu mogućnost o kojoj je kolega Ćeman govorio da se predlagač saglasi s tim da ide po članu 104. ili da, eventualno, nakon ove današnje rasprave o kojoj je bilo dosta konkretnih sugestija, a ja ću biti konrektan u raspravi u načelima. Da saslušaju i uvaže ono što se danas govori i nema razloga da za koji dan imamo nastavak ove sjednice, ili novu sjednicu, na kojoj bi, ukoliko su oni spremni po članu 105. da uvaže ovo, da bude po članu 105. i da imamo zakon o ministarstvima za par dana, umjesto po članu 104. koji nas, bezobzira što on rokove upolovljava, opet ćemo doći do toga da nekih dvdesetak dana nam treba da dođemo do zakona. Dakle, član 104. znači da umjesto nekih 40 nešto malo više od mjesec dana da bi stvar mogli imati za upola manje vremena, ukoliko ste vi spremni da saslušate ovo što je danas bilo i što će još biti pa da, eventualno, razmisli se o tome da se sazove nova sjednica kad bi vi ponovo po članu 105. ukoliko napravite nšeto što smatrate da je korektno da to tada usvojimo. 41 Moram, također reći da kolega Križanović je iznio načelne stavove našeg kluba, ali ja koristim priliku da, zbog načina na koji danas radimo, da kažem nekoliko konkretnih sugestija, koje, nadam se da će biti od koristi predlagaču, u nadi da danas ovo nećemo usvojiti, jer ponavljam još jednom, usvajanje ovakvog zakona danas po članu bi značilo vraćanje unazad nekoliko koraka, mada se ustrojavanjem zakona o Vijeću ministara, po kojem je ovo vijeće ministara konstituisano napravio korak naprijed. Nema razloga da taj korak naprijed slijedi nekoliko koraka nazad. Odgovorno tvrdim i samo nekoliko ilustracija tome dati, ne samo ilustracija nego i prijedlog rješenaj ono što dajem kao ilustracije. Slažem se sa predsjedavajućim koji ima prečeg posla sad da su odgovorni oni od Dejtona do danas koji nisu postavili jedan adekvatan zakon o Vijeću ministara kao onaj kojem teži. Vjerujem da će za sedam godina neko drugi biti predsjedavajući i koji će reći da smo prije četrnaest godina ili prije sedam godina usvjili zakon o Vijeću ministara koji imamo danas mi bi bili normalna zemlja i s tim se u potpunosti slažem. Međutim, na pitanje. Zašto za sedam godina nisu stvari riješene, kad su u pitanju zavodi koji se ovdje spominju, nažalost čal ne ni svi? Bojim se da je ovo najgore rješenje. Sedam godina nije bilo riješeno i ta funkcija se održavala i postojala i ljudi su to radili. Sad se to rješava, tako što se ukida. Dozvolit ćete da je to najgore moguće rješenje. Onda je bolje da ostane ne riješeno, nego da ko biva riješimo tako što ćemo ukinuti, jer ćemo uvesti drugo. Ono što je mene malo prepalo, ali kako stvar odmiče, diskusija, pokazuje se da, ipak ima svrhe razgovarati u ovom parlamentu i da diskusija može rezultirati promjenom stavova, za mene je bila zatrašujuća činjenica da je Vijeće ministara imalo konsenzus ovdje sa svim zamjenicima, mada i zamjenici ne učestvuju u tome. Zatrašujuća da se o ovakvom zakonu može imati konsenzus. Dodatno me prepalo kad sam shvatio da je Kolegij imao konsenzus sa njima. Oko ovog zakona. Na početku je rečeno da je postojao konsenzus, postoji konsenzus o članu 105. Zna se šta je postojao konsenzus po članu 105. Neki smo dan čuli.
Konsenzus u Kolegiju, ako bude konsenzus u Vijeću ministara gospodine Lagumdžija tako je kazano. Zakon nije bio na Kolegiju. To su dvije bitno različite stvari. Izvinjavam se što vas prekidam.
Dobro, vi ste, dakle, njima delegirali vaš konsenzus kao nešto što je samo po sebi normalno ukoliko postoji konsenzus među njima. U redu.To je vaša stvar. Ne sporim da je i to moguće. Ovaj zakon bitno ide ispod onoga što smo imali do sada. Šta predlažem? Šta sugerišem? Već na samom početku zakona, kad se od člana 8. pa nadalje pojedinim ministarstvima daju nadležnosti, bojim se da to ima u ovom tekstu pobrojanih stvari, koje, uslovno rečeno, ne pripadaju istom nizu vrijednosti. Primjera radi, Ministarstvo vanjskih poslova je do sada, po postojećem zakonu, koji više ne važi, ali po kojem su definisane funkcije Ministarstva vanjskih poslova je stajalo da je Ministarstvo vanjskih poslova nadležno za provođenje vanjske politike pod globalnim rukovodstvom Predsjedništva i da ugovara 42 sporazume i ugovore, to je stajalo do sada. Te dvije rečenice su zamijenjene sa nizom poslova, u kojem, između ostalog za neke stvari se očekuje da Ministarstvo vanjskih poslova izvještava Parlament BiH, Predsjedništvo BiH, Vijeće ministara a o nekim drugim elementima se obavezuje Ministarstvo vanjskih poslova da o tome izvještava, recimo, samo Predsjedništvo a ne ni Vijeće ministara u čijem dijelu radi a kamo li, nedaj bože Parlament. Možete pogledati alinija 5. ili alineja 3 odozdo u članu 8. upravo, pardon, alineja zadnja i alineja 4 odozgo. Zatim, možete da vidite ovdje da je Ministarstvu vanjskih poslova dato u nadležnost da prati međunarodna ekonomska kretanja i odnose, što je dobro. Ali, ne samo ekonomska, treba da prati i druga kretanja i druge odnose. Da nije pobrojano ovi ekonomski odnosi, onda ne bi bilo potrebe pobrajati ni ove druge, ali kad su pobrojani ekonomski odnosi, onda, ipak, Ministarstvo vanjskih poslova nije Ministarstvo ekonomije spoljne u ovoj zemlji. Ovo sam samo naveo kao ilustraciju. Također, moram reći da ovo me malo neprijatno iznenadilo iz jednog jednostvnog razloga što sam već vidio da ima dosta šuma na vezi između Predsjedništva, Prlmenta i Vijeća ministara, kad je u pitanju ova oblast, tim više što pojedini članovi Predsjedništva već dva mjeseca upućuju pozive bivšem ministru vanjskih poslova da prestane sa imenovanjem ambasadora što mu nikada nije bilo ni u opisu poslova i zadataka, što govori u prilog tome da, ipak, imamo dosta ovdje nepoznavanja materije za koju ste zaduženi. Mene, također, interesuje kao jedno načelno pitanje, govorit ću o tome koje su agencije, uredi, direkcije, koji su zakonom riješene a koje nedostaju, ali postavlja se pitanje zašto neke institucije, navest ću primjer, kao što je Regulatorna agencija za komunikacije, ona moguće da ne treba da bude dio ni jednog ministarstva. Moguće je da ne treba da bude ni upravna organizacija, jer ona to nije, ona je regulisana posebnim zakonom, ali se mora ovdje dati odgovor na pitanje ko je komunikaciona tačka između Vijeća ministara i Regulatorne agencije za telekomunikacije. Sutra će se pojaviti regulatorna agencija za energetiku. Mi moramo znati koje ministarstvo, neću da kažem je šef toj agenciji, jer niko nije šef toj agenciji, naročito ne na nivou Vijeća ministara, ali se moraju znati oni dijelovi Vijeća ministara, koji komuniciraju sa njima. Ono što me, također malo začudilo, ja sam očekivao da će u ovom zakonu biti malo više riječi o carini i o porezu na dodatnu vrijednost i da će ta stvar biti ovdje malo preciznije definisana. Zašto to nije urađeno, nadam se da ćemo dobiti odgovor za tako nešto. Također, možete da vidite da je, recimo kod Ministarstva pravde vrlo jasno rečeno da je ono odgovorno kao prva alijena u članu 13. da je odgovorno i mjerodavno za administrativne funkcije vezane za pravosudne organe na državnoj razini. Ako prihvatimo tu logiku, a ja se slažem da ovu logiku treba prihvatiti, da se zna da je Ministarstvo pravde zaduženo sutra da prati reformu, pravosuđe, onaj dokument, hajde nazovimo ga pravda. Onda bi trebalo, pretpostavljam, a mislim da bi dobro bilo da bude sada to rečeno, da li je to ministarstvo za vanjsku trgovinu i ekonomske odnose ili je to Ministarstvo za finansije i trezor, pretpostavljam da je analogija vrlo jednostavna, da se utvrdi ko je od ta dva ministarstva, kao što je Ministarstvo pravde mjerodano za administrativne funkcije vezane za pravosudne organe na državnoj razini, tako bi trebalo da nadležno ministarstvo bude mjerodavno za administrativne funkcije, vezano za carinu na državnoj razini, odnosno poresku reformu na državnoj razini. To govorim zato što to nije nešto što je pred nama u nekoj dalekoj budućnosti, nego jedan novinar me pitao sada da li 19. februara, mislim da će se 43 postići sve saglasnosti, vezano za PDV i carinu, što znači to za nekih 15-tak dana znaćemo gdje to ide. Drugim riječima, u ovom zakonu je potrebno da imamo odgovarajuću konzistentnost na nivou člana 13. koju prihvatam kao osnovu da je ona korektno urađena ova alineja, da takva alineja treba postojati i za druge segmente, kao što je, recimo carina ili PDV. Ono štome ovdje malo začudilo, mislio sam da je greška. U Ministarstvu za komunikacije i promet ono je mjerodavno i pobraja se za šta je sve mjerodavno, podsjećam vas da u zakonu o Vijeću ministara i ministarstvima, koje je bilo, dakle, jedan zakon, od kojeg mi sad imamo dva u aprilu 2000. godine, dakle, kada je SDA, HDZ, SDS kad su usvojili zakon, jer su oni tada imali većinu. Po tom zakonu, ministarstvima vrlo su ovlaž nabrojane funkcije pojedinih ministarstava i između ostalog i ono što je dobro što se sada te funkcije nabrajaju detaljnije, vjerovatnije zato što ih sada ima više, ali interesantno da je u Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa u bivšem članu 44. tog zakona pobrojane su bile funkcije, između ostalog je rečeno kontrola frekvencija. Interesantno, ovdje te kontrole frekvencija nema nigdje, a pobrojane su mnogo ozbiljnije stvari i mnogo detaljnije stvari. Ne pada mi na pamet da sada ovo pravim uzročno posredničku vezu između nedostatka kontrole frekvencija u ovom zakonu i skandala oko Eroneta i čitavog alimatijasa oko toga, pljačke telekomunikacija na nivou BiH, uz pomoć domaćih i međunrodnih, kako se to kaže, stranih okupatora i domaćih izdajnika, ne pada mi na pamet da pravim bilo kakve uzročno posredničke veze između to dvoje, ali objektivno u jednom ovakom zakonu nedostaje jedan bitan segment koji se zove kontrola frekvencija. Da li je to u zakonu namijenjeno da bude u članu 11. ja ne znam kolega Džaferoviću. Također, nisam mogao da nađem ovdje šta je sa Agencijom za osiguranje depozita, odnosno Agencijom za bankarstvo, koja je formirana i koja je u Banja Luci, čini mi se smještena, ona je trebala da bude, pretpostavljam ovdje vezana za neko ministarstvo, na način na koji su to vezane i neke druge. Također, smatram da pitanje Stalnog vojnog komiteta je nešto što je moglo da nađe mjesta, ako ništa na nivou, da tako kažem, ovlasti određenog ministarstva da bude fokalna tačka prema kojoj se ide ka Stalnom vojnom komitetu. Ja ne kažem da je to rješenje. Ja imam svoj stav i mi smo ga u onim raspravama, koje je gospodin Terzić napomenuo ih u OHR-u. Mi smo predlagali da postoji ministarstvo odbrane. U redu. Prije dva dana je, ili tri Briselu na Vijeću za implementaciju mira Stalni vojni komitet predstavljen kao nešto što bi trebalo da bude u uskoj vezi sa Vijećem ministara i kao što sam mogao da vidim predsjedavajući Stalnog vojnog komiteta se poziva na sjednice Vijeća ministara, što znači da tako nešto bi moglo biti, najblaže rečeno riješeno. Je li gospodine Džaferoviću neki problem nešto? Jeste li nešto htjeli da me pitate, vidim uporno se nešto, pa ne postoji ovdje rok, koliko je meni poznato kad se ide od člana do člana tog zakona.
Ništa vam ja nisam rekao gospodine Lagumdžija.
Mislio sam da hoćete nešto da me pitate, uporno mi nešto išaretite, pa ja pomislio da nije nešto. 44
Bože sačuvaj, ništa vam nisam išaretio.
Dobro. U redu. Da sada dođem na članove 19. pa nadalje. Ono što je mene malo zbunilo je, papir koji smo dobili na stolu sad kad smo ovdje sjedili u kojem kaže zbog tehničkih razloga u članu 20. je ispušten stav 2. koji glasi: i onda ovdje stoji stav ministar je za svoj rad i stanje u područjima, koje su u djelokrugu rada ministarstva odgovoran Vijeću ministara BiH. Pazite, ja sam shvatio, ispravite me ako griješim, da u materijalu, koji smo mi dobili, koji je po članu 105. poljubi ili ostavi, uzmi ili ostavi, da je u njemu izostavljen jedan stav 2. koji glasi ovako kako sam citirao. Pazite, činjenica da nam je dostavljen tekst i da je izostavljen jedan stav, evo ovakav diskvalifikuje taj zakon da se sa ovim stvom o njemu raspravlja po članu 105. tim više što ovaj stav, da budemo načisto, nije tehnička stvar i ovo je ako je ispušteno, onda teško možemo govoriti o tome da je ispušteno bez neke namjere. Naime, ovdje se postavlja principijelno pitanje i dobro je što nam je rečeno da je ovaj stav ispušten jer bi nam trebao i predlagači reći šta znači kad se ubaci ovaj stav. Evo ispušten je u redu. Pazite, ministar je za svoj rad odgovoran Vijeću ministara. A, ha. Imenuje predsjedavajući Vijeća ministara ministre po zakonu koji sada imamo. Po tom istom zakonu, ministri i zamjenici podnose ostavku, ukoliko to žele, predsjedavajućem Vijeća ministara. Dakle, on ih imenuje. Njemu se podnosi ostavka, oni mu nisu odgovorni. Da ovo nije ispušteno, ja bih smatrao da se ovo podrazumijeva da nije ovako kako je ovdje ispušteno. Dakle, ovdje se radi o jednom stavu, koji uz puno uvažavanje. Dobro, imat ćete priliku da odgovorite na ovo. Također, gospodine predsjedavajući, izvinjavam se nema predsjedavajućeg Terzića.
Ima predsjedavajućeg.
Ja sam mislio Terzića.
A, to, tako.
Ovdje u članu 20. Saslušajte, ovo je vrlo interesantan član u kome je ispušten stav 2. U članu 20. se uvodi prvi stav, koji je direktni korak nazad u odnosu na Zakon o Vijeću ministara. Neću da kažem korak nazad, nego nekoliko koraka nazad. On glasi ovdje, citiram: «Ministarstvom rukovodi ministar u saradnji sa zamjenikom ministra i sekretarom u ministarstvu». Znači, sad nema ministar dva zamjenika, nego ministar ima zamjenika i sekretara ministarstva s kojim zajedno rukovodi. Ovo je u direktnoj suprotnosti sa članom 7. i 8. Zakona o Vijeću ministara, jer ovdje je vrlo jasno definisano da ministar je taj koji rukovodi ministarstvom, da njegov zamjenik, kako stoji u članu 7. stav 3. zamjenjuje ministra u slučaju njegove odsutnosti a ministar mu može dati da glasa umjesto njega, ukoliko ima u njega povjerenje i nije na sjednici Vijeća ministara. To stoji u Zakonu o Vijeću ministara. Mi 45 na ovaj način članom 20. ponovo uvodimo povratak na ministra sa svoja dva koministra, tim više što sekretar ministarstva nije čovjek kojeg imenuje isto tijelo koje imenuje ministra i zamjenika, nego je sekretar u ministarstvu, da vas podsjetim, čovjek koji se imenuje po Zakonu o državnoj službi, u skladu sa članom 8. Zakona o Vijeću ministara i na njega podpadaju potpuno drugi kriteriji i njegove su ovlasti vrlo jasno definisane. Šta to sve skupa znači. To sve skupa znači, da jedan ovakav, uvođenje ovakvog člana 20. izpuštanje, eventualno stavova i davanje ovih stavova. Ovo je samo po sebi dovoljan razlog da vodimo malo ozbiljniju rasprvu, tim više što vas podsjećam da u članu 6. Zakona o Vijeću ministara je, vrlo jasno rečeno, da ministar, pardon, ministri, kao i zamjenici ministara, odnosno generalni sekretar, da među njima je garantovano da bude jedan čovjek iz reda ostalih, čime je vrlo jasno rečeno da će generalni sekretar biti neko koji je iz reda ostalih, što ja ne sporim, ali taj generalni sekretar u Zakonu o ministarstvima nije uopšte naznačen ni na koji način, koji bi definisao koji je njegov odnos prema drugim ministarstvima, što, također mislim da treba stajati. Također bih postavio pitanje. Da li su neki od ovih institucija, koje su stavljene, kao što je Državna granična služba, naročito regulatorne agencije, ukoliko se opredijelimo da one se stave u ovo. Da li su konkretno stavovi člana 21. ovog zakona u suprotnosti, recimo sa zakonom koji definiše ustrojavanje Državne granične službe. Ja mislim da je direktni član stav 3. člana 21. u direktnoj, kako mi Beriz Belkić klima glavom moj kolega. Ja sam ubijeđen da je to tačno, sad više ne pitam izvinjvam se. Također mi nije jasno zašto i iz kojih razloga i time ću ovo sve skupa privesti kraju, je članom 29. se ukidaju ovi zavodi i tako se rješava njihov problem star sedam godina, a onda se članom 30. kao neka vrsta privremenog hladnog obloga, Vijeće ministara obvezuje da će u roku od 60 dana, pazite, pokrenuti postupak za definisanje ovih pitanja. Ako već postoji dobra volja, a ne vjerujem da ona ne postoji, zašto se onda ne bi ovaj princip iz člana 29. i 30. zarotirali pa da kažemo da će ovi zavodi da će se njihov, da će se oni ukinuti, nakon što se okonča proces u članu 30. Drugim riječima, mislim da ovdje kad suu pitanju članovi 29. i 30. najblaže rečeno igramo se sa mnogo ozbiljnijim stvarima, nego što to danas treba. Sasvim prirodno da sam ja svoju diskusiju skratio. Da. Skratio iz jednog jednostavnog razloga, što ovakvom zakonu koji je pred nama je potrebno mnogo, mnogo više ozbiljnog rada, vremena, uzajamnog slušanja, da čujemo jedni druge i da malo rafiniramo svoje stvove, prije nego što krenemo nekoliko koraka nazad, nakon što smo napravili jedan korak naprijed. Ja, zaista, apelujem na vas kolege poslanike, koji pripadate parlamentarnoj većini, da ne prihvatite dogovor konsenzus u Vijeću ministara jest jednako konsenzus među vama. Ja apelujem na vas. Da ne usvojite danas ovaj zakon, kako je ovdje dat po članu 105.
Jeste li završili gospodine Lagumdžija?
Ja vidim da meni ...
Molim vas malo pažnje. 46
Nažalost, čuo sam svaki put se iznova iznenadim, prestat ću se čuditi da mi iz klupa SDS-a poručuje, džaba ti je apel usvojićemo. U redu. Usvojite. Neka vam je sa srećom, a nama svima nek je Bog na pomoći kad vi ovo usvojite.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Ja bih zamolio poslanike, zaista, tačno je da vrijeme trajanja diskusije Poslovnikom nije ograničeno i ja nemam pravo da interveniram, osim da na početku sjednice kažem, iskoristim jedno pravo koje postoji ovdje u Poslovniku i ja zbog toga ne ograničavam poslanije u diskusijama i zato apelujem, jer mislim da sve ono što je kazano. Do sada u diskusijama se moglo kazati za mnogo kraće vremena. Sami sebi oduzimamo vrijeme. Ja vas molim da govorite kratko, jasno, jer mislim da se ono što treba da se kaže može kazati za mnogo, mnogo manje vremena nego što to do sada činimo. Nakon gospodina Lagumdžije, Niko Lozančić je tražio repliku. Izvolite gospodine Lozančiću.
Dame i gospodo, pa ja moram reći da imam potrebu replicirasti čitavom nizu izaslanika, zastupnika, jer imam dojam da često nisam ni sam siguran a ne znam koliko su sigurni mnogi diskutanti kada raspravljaju o ovoj točki o kojoj danas raspravljamo. Puno puta je to bila rasprva o Zakonu o Vijeću ministara, kako sam ja shvatio diskutante, a mi danas imamo samo zahtjev Vijeća ministara da rasprvljamo zakon o ministarstvima. Ali, razmišljajući regirati ili ne, moram reći da sam prije svega reagirao jer nas je bilo sa ove govornice bilo prepadanje nas zastupnika, prepadanja bosanskohercegovačke javnosti, prepadanja kako će ovo biti katastrofa, ako mi nedaj bože usvojimo ovaj zakon i prepadanja kako će sve krenuti naopako ako ne odgodimo i ako ne razvodnimo ovaj zakon u nekom budućem razdoblju. Ja želim istaći vrlo jasno. Ovaj zakon za mene nije savršen i rekao sam u prvom izlaganju, ali je puno bolji od dosadašnjeg rješenja. Ovaj zakon ide u pravcu reformiranja Vijeća ministara, ne savršeno, ali ide u pravcu reformiranja Vijeća ministara i hajmo se opredijeliti kad govorimo i kad pričamo o reformama da to pokušamo i kroz donošenje odluka u ovom parlmentu i kroz donošenje zakona u ovom parlamentu, a ne samo retorički. Mnogi su potrošili i dvije godine i pričajući o reformama, pa kad su imali ovoliko dobrih ideja, čudi me da u tom reformskom razdoblju ne donesoše savršen zakon o Vijeću ministara i zakon o ministarstvima, jer su imali sve pretpostavke da to učine, ali evo iz nekih razloga je, očigledno, kako reče gospodin Lagumdžija, ima stvari koje nisu riješene za sedam godina i ako sam dobro razumio ne treba ih rješavati još sedam godina, jer očigledno da neka neriješena pitanja ponekom i odgovaraju. Ja sam zato da ovaj parlament i da institucije BiH rješavaju probleme. Nema niko drugi. Dok mi ne počnemo rješavati probleme, rješavat će nam ih OHR ili neko drugi a mi ćemo ovdje kukati za svojim dignitetom i za prvom da ovdje donosimo odluke. Znači, ja mislim da, ipak u ovom trenutku imamo razloga da ovaj zakon podržimo počlanku 105. i prateći sva izlaganja do sada, suštinske zamjerke ili najkrupnije zamjerke jesu kod ovlasti Ministarstva sigurnosti i kroz članak 29. koji definira da određena tijela prestaju sa radom. 47 Kolegij je na jednoj od svojih zadnjih sjednica ili predzadnjih raspravljao o inicijativi koju je pokrenuo Klub HDZ-a i koju je poduprlo i potpisima svojim 10 – 15 zastupnika o izvanrednoj sjednici o sigurnosnom stanju i čuli smo da je vrlo teško u ovom trenutku pred Parlament izaći sa informacijom o tom stanju, jer je vrlo upitno ko, kako kada i s kim da ovom parlamentu ponudi tu informaciju i govorimo o jačanju institucija BiH, kada u okviru jednog ministarstva definiramo poslove koji se prirodno nalaze u okviru tog opisa poslova i u okviru tog ministrstva, onda nam je to problematično. Onda bi mi tomalo razvodnili pa bi napravili jedno deset upravnih organizacija, koje bi same sebi bile dovoljne i koje bi morale ministar, neovisno ko on bio, dopisivati se s njima danima itd. da mu dostave određena rješenja.
Replika Niko tri minuta.
Ovo je sve replika na izlaganja.
Ali, tri minuta.
Skratiću. Znači, svima onima koji se zalažu za više državnosti želim poručiti, neće BiH biti više država ako imadnemo još stotinu upravnih organizacija. Ja sam bio jedan od onih, koji je sudjelovao u OHR-u, u ime svoje stranke i o Zakonu o Vijeću ministara i o zakonu o ministarstvima. Jedan tadašnji član Vijeća ministara je mene zaprepastio, ali se sad ne čudim, jer je rekao da u ovoj državi niko ne zna popis, tačan popis upravnih organizacija, da nema negdje definirano koje su to upravne organizacije, koje mi imamo u ovoj državi. Kako mi mislimo upravljati tim sustavom? Ko to misli upravljati? Ko to misli preuzimati odgovornost. Nije rješenje u povećanju broja upravnih organizacija. Za mene je rješenje, rekao sam, nije savršeno ovo, ali mi moramo imati institicije, Vladu, Vijeće ministara, nisam sretan što se zove Vijeće ministara, ali se zove Vijeće ministara. Imamo Vladu koja će kontrolirati stanje i koja će nama odgovarati. Znači, nama ovdje prije svega, pa i građanima preko nas u BiH. Moramo isto tako imati u vidu da je ono što je meni značajno u svemu ovome, da je ovaj prijedlog zakona ovdje stigao kao konsenzus Vijeća ministara. Znam da nisu lako došli dokonsenzusa. Vraćanje ovo u dalju proceduru, mi ćemo otvoriti čitav niz pitanja. Hoćemo li ponovo doći do konsenzusa i na čemu i kakva će rješenja tad biti da imamo, da vodimo računa kad se budemo opredjeljivali hoćemo li ovako ili onako. Dalje, moramo imati, moramo voditi računa i moram reći da mi se osobito dopala jedna od rijetkih diskusija na koju ne repliciram rasprava gospodina Kunića, kada je pomenuo da mi, ipak, moramo voditi računa o ustavno-pravnom ustrojstvu BiH i da pitanje više ili manje državnosti BiH, mi možemo pomalo rješavati određenim zakonima, to je prije svega ustavna materija i ja ću biti sretan a vjerujem i mnogi od vas kad se u ovom parlamentu otvori rasprava o Ustavu BiH i kad se kod Ustava osigura više državnosti BiH i svih njenih institucija, ali do tada moramo voditi računa da i ovaj zakon je izraz postojećih političkih 48 volja i da je on maksimum u ovom trenutkui da će, sigurno, osigurati puno veću funkcionalnost Vijeća ministara nego što je to do sada bilo. Hvala lijepo.
Gospodine Lozančiću, ja vas nisam drugi put htio prekidati, ovo je trebala biti replika od tri minuta, a vi ste diskutovali više od tri minuta, praktično to je diskusija. Javio se za repliku gospodin Belkić. Ali, gospodine Belkiću ja bih vas zamolio, gospodin Lagumdžija ima odgovor na ovu repliku minutu, nakon toga imate vi repliku. Gospodine Lagumdžija, izvolite. Znam ja, svi poslanici imaju pravo. Otvorite Poslovnik pa čitajte.
Prvo gospodine predsjedavajući, ne znam kako ste mi tu minutu našli, dobro ste mi i tolko dali. Ja va spotpuno razumijem što ste slabi danas na gospodina Lozančića jer on odlazi iz Parlamenta, jer čovjek je izabran za predsjednika Federacija i ja mu želim sreću na novoj njegovoj dužnosti i to je razlog više da mu se da da siskutuje malo duže i da krši ovaj poslovnik. Ja sam sve pitao ko će napraviti korak nazad za govornicom poslije ovog mog izlaganja. Nakon uvoda same današnje sjednice, kad ste nam držali predavanje o dignitetu, ja sam to sve vama uzimao, što kažu nekako, gratis vam je bilo od mene, zato što vam ipak uvu govornicu nećete biti do kraja mandata u ovom parlmentu u funkciji u kojoj ste sada. Ja ponavljam još jednom, biće loše ako se usvoji ovakav zakon po članu 105. ali želim da ispravim ono što ste rekli, ja to nisam kazao. Ja nisam rekao da ne treba rješavati još sedam godina. Ja sam samo rekao, ako se ovo nije rješavalo sedam godina, a misli se riješiti tako što će se ukinuti, onda bolje je da se ne rješava i dalje. Dakle, nisam rekao nitimislim da ovo ne treba rješavati, ali najgori način rješavanja ovog pitanja je ukidanje, vidjet ćemo. Inače, ja vam skrećem pažnju još jednom. Ja poštujem institucije, poštujem institucije Vijeća ministara i ovog parlmenta i,uprvo, zato neću dozvoliti da bez glasa mog i bez bar pokušaja demokratske borbe vi uradite sve što ste namislili pa čak i da su to koraci nazad. Dakle, vrlo jasno i precizno. Možete mi skraćivati minute, sekunde, dijeliti jedni drugima više vremena, ali ne mislim da se to time igdje ide, a osim toga želim, također da vam kažem da činjenica da je Ministarstvo vijeće nam nije dostavilo informaciju o sigurnosnom stanju i da je to povod toga ovo što nemamo zakon o ministarstvima, to je najblaže rečeno neozbiljno.
Hvala vam gospodine Lagumdžija. Samo da vam ja kratko odgovorim, pošto ste i mene prozvali. Ja vjerujem da ste vi pronistljiv čovjek, ali nemojte sebi toliko umišljati pa pronicati prema kome sam ja osjetljiv ili slab to je, zaista, previše. Toliko od mene. Gospodin Belkić ima repliku. Izvolite.
Ja, zaista, ne želim da dajem doprinos replikama na repliku itd. ali osjećam potrebu da pojasnim neke stvari, tim prije, jer na kraju svoje diskusije gospodin Loaznčić je rekao da se na sve odnosi replika, izuzev na gospodina Kunića, ako sam shvatio, pa dakle, bio sam, ipak u pravu zašto se javljam. Ako se sjećate ja sam u ime Kluba poslanika Stranke za BiH izašao i predložio, razumijevajući da je to pod sumnjivim okolnostima kad je riječ o ... zbog davanja šanse Vijeću ministara da razmisli da li, razlozi koje sam kasnije naveo, a razlozi su osnovni, 49 dakle, po našem mišljenju ovaj zakon derogira postojeći nivo dostignute mreže institucija koje nas vode u Vijeće Evrope i uvode u mrežu institucija svjetskim itd. i konzistentnost koja se pojačava. Ja ću iskoristiti priliku i dvije inicijative da dam. Obzirom da se ovdje stalno čuje ustavnost, ustavnost, a ne govori se o potrebi o životu šta ovoj državi treba. Tačno je da Ustav BiH eksplicitno ne kaže treba nam i postoji Zavod za zdravstvenu zaštitu. A da li nam treba? Treba, naravno, jer bez državne institucije za tu oblast ne možemo se povezati sa mrežom zdravstvenih organizacija u svijetu. Pokrećem inicijativu i tražim od Predsjedništva BiH da hitno sazove koordinirajući sastanak, da se entitetske vlasti izjasne o ovim stvarima, koje mi ovdje danima raspravljamo je li ustavni osnov ili nije ustavni osnov ili nije ustavni osnov. Nek se javno kaže šta ovoj državi treba ili ne treba. Ja se nadam da to jeste u skladu sa Ustavom i da se to može urditi. Druga stvar, kad je riječ o konzistentnosti, gospodin Lozančić govori niko ne može nabrojati broj upravnih organizacija itd. Gospodo postoji inicijativa i zahtjev Predsjedništva BiH prema Vijeću ministara da se konačno pristupi izradi sistemskog zakona, koji se nekad zvao zakon o osnovama sistema državne uprave u BiH, koji rješava horizontalni i vertikalni odnos organa uprave, određuje njihove pozicije itd. Evo prilike da riješimo ova dva problema konzistentnost i ustavni problem koji se stalno ovdje na ovom parlamentu ističe, a zanemarujie se potreba ove dražve i opredjeljenja da hoćemo u Partnerstvo za mir, da hoćemo u svjetske organizacije, koje nam mogu pomoći i, jednostavno, zamagljujemo stvarnost i život ovom teoretskom rasprvom. Evo prilike gospodo, Predsjedništvo, entitetske vlade, izvolite reći šta ovoj državi treba i šta hoćete.
Zahvaljujem gospodine Belkiću. Gospodin Paravac ima riječ. Neka se pripremi gospodin Jusufović Munib.
Poštovani poslanici, uvaženi gosti, Želim da dam svoje mišljenje na ovaj zakon, ocjenjujući da je on, da on ide po hitnom postupku i da je sačinjen u žurbi. On je pun grešaka, kako formalne prirode, tako i one materijalne suštinske prirode. Pođimo samo od člana prvog u zakonu koji kaže: Da ovim zakonom osnivaju se ministarstva. Ja mislim da se ovim zakonom ne osnivaju ministarstva, jer da se osnovaju ministarstva ja mislim da bi ova sjednica trajala sedam dana. Ona su osnovana već u nekim drugim zakonom, pa zato mislim da to možda trebalo na neki način u narednom periodu izmijeniti. Suštinsku primjedbu imam na član 9. a to je Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa i nadležnost ovog ministarstva. Ako pogledate prethodni zakon, vidjet ćete da je tim zakonom obuhvaćemo samo prvih pet alineja i one su u skladu sa odredbama člana 3. tačke 1. u nadležnosti je institucija BiH da reguliše ovu oblast. Međutim, neko se sjetio da ovom nazivu doda i ekonomske odnose i onda pod tim ekonomskim odnosima nabrojali smo ovdje niz nekih poslova i od ovog ministarstva napravili ministarstvo za privredu BiH, što svakako nije u nadležnosti i to je neka naša primjedba osnovna. Mislim da se to može ispraviti, svakako daljnjim osporavanjem ustavne nadležnosti, jer ja ne negiram da to ne može, može, ali samo uz saglasnosti entiteta i nije problem. 50 Prema tome, da odmah kažemo da ćemo za primjenu ovakvih odredbi, odnosno ovih alineja i morati imati slaglasnost entiteta. Ne mogu se složiti ni kod opisa poslova kod Ministarstva finansija, da politiku novog zaduženja u zemlji i inostranstvu, od prilike da je mjerodavno Ministarstvo finansija. Mi znamo vrlo dobro ko vodi politiku zaduženja i kako se zaduženja prave i pod kakvom su lupom sva ta zaduženja. Dva ministarstva koja su problematična sa stanovišta članja 3. tačke 1. u pogledu nadležnosti na nivou BiH su svakako Ministarstvo pravde i Ministarstvo za sigurnost, bar što se tiče nas iz RS. I, mislim da će biti najviše problema u primjeni i funkcionisanju ova dva ministarstva. Ne bih govorio sada o Ministarstvu za sigurnost. Tu ima dosta toga nedefinisanog, nego me iznenađuje zašto u ovom zakonu nema spomenuta, ali i to je neka upravna organizacija, koja je navedena u Zakonu o Savjetu ministara Ured za zakonodavstvo u kome je rečeno da će oni, od prilike, davati saglasnost na određene odluke, na određene pravilnike, a to u ovom zakonju se daje Ministarstvu pravde, mislim što to nije principijelno. Da nije konsenzusa ministara i da nije hitnost za donošenje ovog zakona, ja,i da ide u redovnu proceduru, ostao bi sigurno jedno dugo vrijeme da bi došao u primjenu, ja nikad ne bih glasao za ovaj zakon. Ovako se osjećam kao onaj u onoj narodnoj pripovijeci, ako glasam kajaću se, ako ne glasam kajaću se, a ja iskreno se nadam da ćemo imati mudrosti i da ćemo ponovo naći konsenzusa da neke nedostatke iz ovog zakona u narednom periodu otklonimo. Toliko.
Zahvaljujem gospodinu Paravcu. Jusufović a neka se pripremi gospođa Palavrić.
Gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo poslanici, ministri, predstavnici medija, S obzirom da vrijeme značajno odmiče, a još se nalazimo na ovoj tački, koja u istinu jeste značajna, složena, jer se radi o sistemskom zakonu, koji reguliše tako značajna pitanja, a koja se tiču najvitalnijih i najbitnijih pitanja funkcioniranju države BiH i njenih najvitalnijih funkcija, pa stoga i ne treba zamjeriti što ovoliko učesnika danas govori o ovom pitanju i u istinu može se reći da je danas bila rasprava izuzetno principijelna i mogli bi svesti od prilike na sledeće, kompletna rasprava bi se mogla svesti na sledeće. Svi koji su danas nastupali, koji su iznosili svoja mišljenja, svi su istinski željeli da ovaj zakon se donese. Znači, tu razlika nema. Tu se svi slažemo. Cilj je jedinstven da pozdravlja se ovakva jedna inicijativa od strane Ministarskog vijeća da se donese zakon koji je neophodan, a koji, opet moram ponoviti, radi se o vrlo bitnim i najbitnijim pitanjima. Tu se svi slažemo. Istina do tog cilja postoji nekoliko puteva. To je, jedni smatraju da to treba uraditi odmah danas, po proceduri iz člana 105. po hitnom postupku,što znači da, ama baš ništa i ako konstatujemo da nešto ne valja ne može se mijenjati, jer postoji neki kompleks, neki strah i čujemo po hodnicima i ako mi to znamo da ne valja nešto ovdje, ali ako mi to ne uradimo biće nametnut, pa danas opet čujemo opet dvije različite grupe, jedni brane dignitet na ovakav način, drugi na onakav. Ja spadam bliže onim da naš dignitet bio bi daleko više sačuvan da danas hladne i mirne glave, ono što smo konstatovali, evo od prilike ćui ja 51 ponoviti nešto šta su moji prethodnici rekli, da nađemo izlaz iz ovakve situacije, a da se, ipak taj zakon usvoji. On se može, od prilike su tri opcije kako se ovaj zakon može usvojiti. Može na način kako ste vi predložili da ide po članu 105. ja smatram da to nije mudro rješenje i da to nimalo neće dobro donijeti ovom ministarskom vijeću, jer ćemo biti podijeljeni i to značajno podijeljeni. To će biti tijesna većina. O ovakvim pitanjima podjela ne treba. Bar se naslućuje. Druga opcija je, što je prijedlog bio, također neki da ide po članu 104. da se skrati procedura. Treća i ovdje se čula, čini mi se, također od nikih diskutanata nekih prethodnika da bi mogli i zadržati proceduru hitnosti, znači po članu 105. a da danas se ne završi ovo pitanje nego da se određene stvari, a vidjet ćemo koje su te da se na neki način ispeglaju, dodjetaju i uobliče. Na što ja imam primjedbu? Pa, evo gdje god, ne samo danas, nego i u dosadašnjem radu, a dugo učestvujem u parlamentima, znači gotovo svim, gdje god nešto hoće da se pravi na nivou BiH odmah neko ofanzivno nastupa kao ježeva odbrana ili si dodirnuo u RS entitet ili u Federaciju ne daju. Iz tih razloga ja postavljam pitanje ovom ministarskom vijeću, ali evo nema predsjeavajućeg Ministarskog vijeća, imaju ministri, kako se desi, da li je to ovo što ću reći namjerno, iz neznanja, iz namjere ili je iz nečeg drugog, da ona pitanja koja su u isljučivoj nadležnosti i pod isključivim suverenitetom BiH niko neće da ih uzme, a tamo gdje ti nedaju trči se. Šta je u suštini? Pogledajte za razliku od mog kolege Avdića, koji je, vjerovatno po inerciji do sada definisao ovaj zakon kao u jednom dijelu se slažem a u drugom dijelu nije dobro,izgleda pročitao, gdje kaže da BiH kao država ovdje je uzeta kao prosti zbir entiteta i Distrikta Brčko. To je, vjerovatno u nekim drugim, ali u ovom zakonu ako ćete primijetiti Distrikt Brčko je isključen iz jurizdikcije državnih organa. On se samo pominje u članu 13. u Ministarstvu pravde i to pročitat ću. Davanje smjernica i praćenje pravnog obrazovanja kako bi se obezbijedila međuentitetska harmonizacija u ovoj oblasti i postupanje u skladu sa najboljim standardima. I, drugi, također pasos slično. Pa zar nije bilo logično da taj komad zemlje, koji je po arbitražnojodluci po direktnim suverenitetom BiH i kolege koje se ovdje nalaze zajedno sa mnog iz RS znaju vrlo dobro kakva se odlučna bitka vodila da Brčko baš, uprvo, dobije takvo rješenje da izađe iz jurisdikcije entiteta. Na kraju kad je to završeno, evo Ministarsko vijeće ne zna šta će sa tim, vratite ga tamo onda ko hoće. To je pitanje. Međutim, ovo je neoprostiva greška. Znači, tih 500 kvadratnih kilometara kojim niko nema smetnje, upravo da se usisaju pod suverenitet BiH, odnosno baš Ministarskog vijeća da prati, harmonizira, jednostavno ste ostavili kao komad koji pripada nekom. Isto ovo stoji što smatram da je namjera i predstavnika iz međunrodne zajednice, jer i u prednacrtu isto stoji ovako,znači zaboravljeno što, iz čega izvodi zaključak da oni vrlo dobro znaju zato što su napravili taj distrikt, ali su izbjegli to ovdje još uvijek, štoje po inerciji prihvatilo i Ministarsko. To je jedno. To nek vam ostane za dalje razmišljanje. Slične greške je pravilo i dosadašnje Ministarsko vijeće na koje sam upozoravao niz stvari pa su počeli neke stvari poprvljati. Drugo, iz svih rapsrava možemo zaključiti da je član 29. ja vam moram reći, radio sam podosta godina nešto i u praksi iz prava da je ovo najgluplji član koji sam ja do sada vidio. Moram ja taj izraz upotrijebiti, suvišan, uopšte nije trebao stajati i to je jedino rješenje. Treba ga brisati i, eventualno se može podvesti pod član 30. kao i sve druge ove uravne organizacije a da se ne ukida, jer ukidanje, objektivno svi mi vrlo dobro znamo kad nešto 52 ukineš,naročito na držvnom nivou, proteći će i mjeseci dok se osnuje, a ovdje vrlo jednostavno sad, evo neke moje kolege koji sebe nazivaju reformisti, vrlo jednostavno ukidaju ono što je neko mukotrpno prvio godinama, pa ako nije dobro, onda je trebalo iskoristiti upravo, evo mogao je i član 30. podvesti pored ovih ne navedenih i ove, jer 5-6 organizacija organizacija državnih, upravni, ukinuti. Pa znate li vi koliko je to koraka nazad? Jeste generalno korak naprijed što se hoće da se usvoji ovakav zakon, ali ovdje ovo je jedna pravna konfuncija. Ovdje objektivno meni nije jasno zašto je ovo neko ovdje. Znači, po meni član 29. od prilike su se mnogi doticali člana 29. nije trebao stajati nikako i bilo bi mnogo drugačije pitanje kod glasanja danas i to je jedna opravdana primjedba gotovo većine i zar nije se moglo to uvažiti i opet da primijenimo kroz neki kraći period hitnu proceduru. Na kraju, ovdje su nam dostavili na klupe jedan dopis i ja, stvarno sam slično nešto htio da kažem i to će biti moja rečenica. To je od predsjednika Sindikata i imate svi. Ja ću od prilike, htio sam slično nešto reći pročitati pošto je kratko, jezgrovito napisano, isto prihvatam kompletno sad ovu kratku rečenicu, ove navode šta je poruka i Sindikata Federacije BiH. Ovim zakonom se ukidaju mnoge institucije BiH, koje su neophodne ovoj državi. Kaže, poznato vam je koliko napora je potrebno da se uspostavi neka BH institucija, kada se ona uruši. Nadam se da nećete prihvatiti zakon u ovoj formi, jer bi to značilo nazadovanje u izgradnji institucija sistema BiH. Smatram da filozofija destrukcije mora konačno prestati u BiH, te da sve napore moramo usredsrediti na izgradnju institucija države. Mislim da je poruka dobra, da mi možemo ići naprijed, ne rušenjem, nego stvaranjem novog ili postojećeg usklađivanjem sa zakonima, koji danas trebamo ili za nekoliko dana da donesemo i onih narednih.
Zahvaljujem gospodine Jusufoviću. Gospođa Seada Palavrić. Neka se prirpemi gospodin Špirić.
Ja sam se, ipak nadala da ću ja biti posljednja. Znači, nisam. Obično naš narod kaže, ako ne možeš pobijediti pridruži se, pa evo i ja ću, dakle, kao i svi moji prithodnici govoriti o svemu a ne samo o proceduri po članu 105. Prije toga da kažem da smatram da je ovaj zakon, zaista prilika da pokažemo svoj dignitet, dignitet ovog doma i da uskratimo visokom predstavniku priliku da on povono radi naš posao. Zašto to kažem? Iz razloga što je ovo, zaista zakon, bez kojeg Vijeće ministara ne može raditi. Naprosto ne može raditi i mi moramo biti svjesni te činjenice. Gospodin Špirić je rekao da je ne prihvatljivo da je ovaj zakon došao pred nas a da sjednica Vijeća ministara, na kojoj je Prijedlog utvrđivan nije završena. Ja ću ga podsjetiti na član 19. Zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine, po kome se podrazumijeva, odnosno izričito kaže, odluke Vijeća ministara su donesene danom usvajanja na sjednici. Dakle, nikakav zapisnik naknadni nije preduvjet da bi prijedlog koji je Vijeće ministara utvrdilo bio validan. U prilog opravdanosti prijedloga da se zakon razmatra po članu 105. Poslovnika, ja ću reći sljedeće. Činjenica da ovo nikako nije zakon koji nije složen. Naprotiv, ovo je izuzetno 53 složen zakon i po tom kriteriju on ne bi mogao ići po člau 105. Međutim, onaj prvi kriterij, a to je hitnost je u cjelosti ispunjen i ispoštovan i mislim da je to imalo na umu i Vijeće ministara, koje je, ja mogu reći s ponosom postiglo konsenzus. Za mene mnogo znači da su ljudi koje smo mi izabrali u Vijeće ministara uspjeli postići konsenzus o bilo kojem pitanju a pogotovo o jednom zakonu, koji je pretpostavka za dalji rad Vijeća ministara BiH. Nadalje, mi moramo kao zastupnici, kada odlučujemo i o članu 105., a evo govorim i o suštini samog zakona, imati na umu činjenicu, da je Zakon o Vijeću ministara, koji je podrzaumijevao šest ministarstava u decembru prestao da važi, dakle, danom stupanja na snagu novog zakona o Vijeću ministara sa osam ministara i premijerom,o dnosno predsjedavajućim, stari zakon o Vijeću ministara je prestao da vrijedi. Molim vas kako da Vijeće ministara da radi kada smo imenovali ministre i predsjedavajućeg po novom zakonu a nemamo opisa djelatnosti po pojedinim ministarstvima. Nemamo čak ni ministarstava po novom zakonu o Vijeću ministara. Dakle, šta je sa građanima, koji su već pokrenuli upravne postupke pred nekim od ministarstava po starom sazivu i danas, prošlo je više od mjesec dana, niko ne može raditi, jer ne znamo šta je čija nadležnost. Prisjetite se zakona o kontroli naoružanja, koji podrazumijeva saglasnost Vijeća za civilne poslove i komunikacije, ministarstva. Takvog ministarstva više nema, to su dva ministarstva. Dakle, ko god je podnio takv zahtjev njemu se ne može odgovoriti i sad ja pitam. Član 29. i za mene je i te kako sporan i to nije jedini član koji je sporan, ali kako reče gospodin Paravac imamo Ustavni sud BiH i za sve što budemo smatrali da nije u skladu sa Ustavom, a stoji u ovom zakonu, mi možemo pokrenuti postupak ocjene ustavnosti i ja vjerujem da će toga biti, da ćemo to uraditi. Jer, one stvari koje imaju opravdanje da ostanu na nivou države, ostaće sigurno i mi imamo načina da se u narednom periodu zato pobrinemo i bez Ustavnog suda ja se uzdam u našu svijest i savjest, ako je Vijeće ministara moglo postići konsenzus, onda ja još više pozivam nas na odgovornost, jer smo mi neposredno izabrani od građana da u nekim stvarima postignemo i konsenzus. Također, želim se osvrnuti na samo neke navode mojih prethodnika, pa recimo kad gospodin Avdić malo podsmješljivo kaže da će rukovoditelj upravnih organizacija za svoj rad odgovarati i ministrima. Nije fer izdvojiti stav 3. iz cijelog člana 21. koji prije toga kaže da će taj rukovoditelj odgovarati onome ko ga imenuje, a onda kaže da će odgovarati i ministru, jer ne imenuje ga ministar. Dakle, nemojmo izdvajati djeliće, nemojmo pokušavati napraviti loš prijedlog, jer on već sadrži prilično dosta loših rješenja. Međutim i sa ovim lošim rješenjima i sa primjedbama na Direkciju za evropske integracije, koje su opet neopravdane, jer je i Direkcija uspostavljena Zakonom o Vijeću ministara, a ne ovim zakonom koji je danas pred nama. Ja, ipak, smatram da je daleko manja šteta imati zakon o ministarstvima i omogućiti Vijeću ministara da radi, nego pokušavati skraćenom procedurom ili nekakvom redovnom procedurom postići nešto što se meni čini u ovom trenutku nemogućim, taman kad bismo išli u najredovniju proceduru. To što hoćemo, mi hoćemo da bude izglasano u ovom domu i u Domu naroda. Dakle, mormao biti spremni da počnemo sami da se dogovaramo i da ne čekamo da nam sve probleme rješava visoki predstavnik i zato moramo biti spremni na kompromise, pa, vjerujem da niko u ovoj dvorani nije zadovoljan sa tekstom u cjelosti, niko, ali smo zato svako od nas mora imati spremnosti na kompromis i znati šta je preče za ovu državu i za njene građane. 54 S toga da ne bih duljila, ja zaista u ime Kluba Stranke demokratske akcije, pozivam sve reformske strane i snage u ovom parlmentu i one koji se smatraju reformskim da daju svoj glas za Prijedlog zakona o ministarstvima i time priliku Vijeću ministara da radi svoj posao, a popravke na ovom zakonu su moguće, ukoliko među nama postoji dobra volja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Gospodin Nikola Špirić ima riječ. Pa ćete onda vi meni dati riječ, ako nije problem.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, čini mi se da svaka pauza urodi plodom pa i ova, pa i česti izlasci, izgleda posluže da se onima koji ne shvataju objasne šta znači prihvatiti odgovornost biti parlamentarna većina i što vrijeme više odmiče, izgleda da se parlamentarna većina odlučila na sreću ove države da donosi zakon. Jesu li ti zakoni dobri ili loši, danas je korišteno pravo da se o tim zakonima kaže šta ko misli, ali ono s čime se ja ne slažem dužan sam da to kažem javno za govornicom jesu te stvari, koje ovdje za govornicom objašnjavajući potrebu za članom 105. iznio predsjednik Vlade Bosne i Hercegovine gospodin Terzić, kada je rekao on sam i da on ne zna i njemu nije jasno čemu služi Direkcija za evropske integracije. Pa su različiti pokušaji uspjeli čovjeka ubijediti da je to dobro i da sa radom te direkcije niko u BiH nije bio zadovoljan kada je bila ministarstvo. Ja koliko se sjećam mi smo usvojili izvještaj o radu ministarstava i niko nije dao negativan izvještaj o radu tog ministarstva nego je u međuvremenu bivši ministar naprvio uskličnu političku karijeru, sad je predsjednik Vlade Republike Srpske. Ne bih volio da se govori da je čovjek loše radio ako je izvještaj pozitivan. Nije dobro, nije drugarski nije korektno. Druga stvar koju je rekao da ovdje postoji jedan broj poslanika kojima je država Bosna i Hercegovina na srcu i jedan broj kojima džrava nije na tom organu. Ima li pravo, izgleda nije blizu srca nego ima različitih organa čovjek. Ima li smisla? Ima li smisla uopšte da predsjednik Vlade Bosne i Hercegovine dijeli poslanike na one koji su opredijeljeni za državu BiH i po njegovom osjećaju one koji nisu. Ja bih volio da kaže koji su to koji nisu. Dakle, nije to dobro, nije dobro njegovati takav stil i ja mislim da to ne doprinosi naporima predsjednika da obrazloži razloge hitnosti. U ostalom uzmite samo inaguralni govor gospodina Terzića. On je u tom inaguralnom govoru javno i glasno napisao, što ja ne sporim, čini mi se da sam i tada diskutovao, da će lično rukovoditi Direkcijom za evropske integracije i da će sve učiniti rukovođenje tom direkcijom da se povrati poljuljani ugled BiH u islamskom svijetu. Kako sad mu nije jasno šta će raditi. Dakle, to je jedan od zadataka te direkcije i to je prihvatila parlamentarna većina. Ono što želim da kažem, takođe da su pauze dobro došle i da se naruči po koje pismo. Onaj ko dobro zna da čita i čini mi se da je to jedina greška danas Kolegija što je pismo koje je došlo na adresu predsjedavajućeg podijelilo poslanicima u vrijeme kada se uzljuljala bila parlamentarna većina. Kada je iz svih diskusija provejavalo da zakon nije dobar, neće se podržati, molilo se Vijeće da odgodi, da prilagodi raspravu, da se ugrade amandmani itd. i, evo sad koristim priliku da pročitam javnosti radi ovo pismo, koje je došlo možda u vrijeme pauze ili poslije pauze. Ali, molim vas lijepo, hoću da objasnim šta ja mislim da je cilj ovog pisma i da ovo nije dobro za Parlament, uvažavajući ulogu Sindikata itd. Poštovani gospodine Džaferoviću, 55 Veoma smo iznenađeni da je za današnju sjednicu Parlamenta bio u dnevni red uvršten i Zakon o Vijeću ministara u nepromijenjenom obliku, kako je bio predložen i u Nacrtu. Pa malo strpljenja, pa i ja sam vas slušao, znate li vi koliko ste se vi puta ponovili, pa ja nisam nikoga...
Dajte molim vas malo pažnje.
Bez obzira na brojne amandmane, gdje su amandmani. Molim vas lijepo, čak i zakon pogriješio, ali amandmani, ja nisam ni jednog amandmana nisam vidio, nego sam slušao danas rasprvu, što znači da je neko držao liniju sa Sindikatom, što nije loše, ali na dobrom putu da se usvoji zakon a ne da se ne usvoji. Takvim zakonom se ukidaju mnoge institucije Bosne i Hercegovine, koje su neophodne ovoj državi. Poznato vam je koliko je napora je potrebno da se uspostavi neka BiH institucija kada se uruši. Nadam se da nećete prihvatiti zakon, čuj, zakon u ovoj formi, jer bi to značilo nazadovanje u izgradnji institucija sistema BiH. Ova rečenica je posebno sporna. Smatram da filozofija destrukcije mora konačno prestati u BiH, te da sve napore moramo usredsrediti na izgradnji institucija države i ovo je dobro da se javila SDA da čupa poziciju srpskih poslanika. Kad glasaju protiv destruktivci. Kad odluče glasati za naruče pismo da su i tada destruktivci. Evo dobro je da će danas SDA, HDZ i SDS glasati za ovaj zakon. Ja sam svoj odnos prema zakonu rekaona početku i neću da ga mijenjam. Ja mislim način na koji nastupa Savjet ministara ne samo u ovom zakonu je ponižavajući za ovaj parlament i drago mi je danas da je vođena rasprava da su svi mogli reći št amisle. Ove priče, znate pokušaćemo, vidjet ćemo, saslušaćemo su priče za malu djecu. Dakle, ja čestitam da je većina spremna da usvoji, ja ću glasati kako sam i rekao i mislim da ubuduće ne treba robovati, ne treba od Parlamenta praviti ono što nije, možete misliti ako se Srbi odluče naredni put da pozovu u pomoć Čedu Volaša, kaže ne vraćajte se ako glasate za ili glasate protiv. Dajte, molim vas, ovo nije dobro. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Novaković replika, je li tako?
Kolege poslanici, ja, zaista dozvoljavam da svako od nas može da napravi različite konstrukcije na svakom članu zakona i na svakom pismu. Čija je mašta razvijenija taj može onda i konstrukcije da napravi maštovitije, tako da,zaista, ovdje se čule i, evo i vrlo maštovitih konstrukcija i, naravno, nisam izašao da kažem da SDS nije naručio pismo od Saveza nezavisnih sindikata, jer to bi bilo smiješno, ali sam izašao da kažem da, zaista, neki ljudi imaju zbilja bujnu maštu. Da ovo uveseljavanje Parlamenta dobro dođe kad ovoliko dugo radi.
Riječ ima predsjedavajući gospodin Džaferović. 56
Uvažene kolege poslanici, dame i gospodo, Kao što ste mogli do sada primijetiti, meni nije bio običaj da uzimam riječ za ovom govornicom dok samistovremeno predsjedavajo ovim domom. Činio sam samo neophodne intervencije u funkciji predsjedavajućeg. Nisam do sada imao diskusiju, ali čini mi se da je današnji tok rasprave i sve ono što se dešavalo oko ovog zakona, iznudio, zaprvo i moje obraćanje kao poslanika ovdje vama svojim kolegama i članovima Vijeća ministara i ostalim prisutnim u ovoj sali. Prije svega, istine radi da vam kažem da je ovo pismo, kojeg je na svoj način interpretirao i prokomentirao gospodin Špirić, donio službenik Parlamentarne skupštine ovdje meni za sto na početku ove pauze. Ja sam pogledao to pismo i, inače,pridržavajući se jednog principa u radu da sve ono što dobije predsjedavajući a odnosi se na Parlament, a da je predsjedavajući samo 1/42 ovog Parlamenta, kako sam ja to jutros kazao, treba da vide i ostali poslanici i ja sam rekao tehničkim službama kao i za sve druge materijale, da se materijal umnoži i da se dostavi poslanicima, jer smatram da to tako treba da bude i tako ćemo raditi kada su u pitanju i svi drugi i svi ostali materijali. Što se samog zakona tiče, ovdje je na samom početku sjednice, a i kasnije u toku rasprave postavljeno pitanje kako je to Kolegij dao saglasnost ili dao konsenzus na konsenzus i šta se zapravo dešavalo pa, evo, dakle, želim da sada pojasnim ono što sam rekao jutros na početku sjednice u svojoj diskusije. Ja sam tada rekao kao član Kolegija, to su kazali i ostali članovi Kolegija, ali neka oni govore o tome. Ja govorim sada u svoje ime, da što se mene tiče ja ću podržati proceduru po članu 105. ukoliko stigne zakon iz Vijeća ministara a da ga je Vijeće ministara usvojilo konsenzusom. Unazad nekoliko mjeseci, ja sam član radnih grupa, ili sam bar kao predstavnik političke stranke, koja me je ovdje delegirala prisustvovao u OHR-u i izradi Zakona o Vijeću ministara i zakona o ministarstvima. Znam šta je moguće postići kao političku kao političku volju, šta je moguće postići kao političku volju u ovom trenutku u BiH i znam kakva su rješenja stigla kao draft iz OHR-a i to je ona stvar koju sam ja imao u vidu, računajući da će Vijeće ministara, a pokazalo se da je Vijeće ministara to, zapravo što je došlo iz OHR-a, praktično, sačuvalo i pod tim uvjetom a nikako napamet nisam kazao da sam spreman da kao poslanik prihvatim proceduru po članu 105. ovog zakona. Da se samo ja piptam u BiH ili samo Stranka Ddemokratske akcije, vjerovatno bi ovaj zakon i ovo vijeće ministara izgledalo znatno drugačije. Imali bi državnu vladu, koja bi imala 16 – 17 – 18 a možda i 20 ministarstava i bilo bi to, sada da ja ne pričam i ja mislim da je to u interesu svih građana ove zemlje. Nažalost to nije dovoljno da bi imali zakon o Vijeću ministara i da bi donosili zakone. Ustavna konstitucija Bosne i Hercegovine je ovakva kakava jeste i ta ustvna konstitucija je, evo i ovdje u ovom parlmentu. Mi trebamo da nađemo rješenje i da BiH ima zakon o ministarstvima. Ovaj zakon kojeg imamo sada, prije svega ovo vijeće ministara je korak naprijed u odnosu na ranije Vijeće ministara u pogledu svoje organizacije, u pogledu svoje efikasnosti i u pogledu svoje funkcionalnosti. Kada sam 2000. godine u aprilu mjesecu došao za delegata u Dom naroda državnog Parlamenta, odnosno Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, prva stvar koja me je dočekala je da glasam za Zakon o Vijeću ministara. Do tada, dakle do aprila mjeseca 2000. 57 godine Bosna i Hercegovina je imala 3 ministarstva. Vijeće ministara je imalo 3 ministarstva, 3 ministra, 3 člana Vijeća ministara. Tada 2000. godine to je bilo 6 ministara, odnosno 6 ministarstava. Danas 2003. godine to je 8 ministarstava i predsjedavajući Vijeća ministara koji se ne rotira. Dakle 9 članova Vijeća ministara. Ovo je dakle, ja dakle smatram da je jednostavno potrebno proći jedan evolutivni put u razvoju institucija Bosne i Hercegovine i evo ja sam vam samo naveo dva primjera da pokažem da taj put ide naprijed. U prošlom sazivu imali smo rotirajućeg predsjedavajućeg Vijeća ministara, sada imamo nerotirajućeg sa četverogodišnjim mandatom predsjedavajućeg Vijeća ministara. Ja smatram iako imam puno zamjerki na ovaj zakon, puno dakle zamjerki da u ovom trenutku nije bilo moguće donjeti bolji zakon, a što je za mene vrlo važno da ovaj zakon odgovara draftu i onom tekstu koji je došao iz OHR-a iz Ureda Visokog predstavnika, a što je rezultat razgovora političkih stranaka koji su vođeni pred OHR-om. I želim da govorim još o jednoj stvari vrlo kratko. Ja smatram da se ovim zakonom ne ukidaju institucije Bosne i Hercegovine. Ja vas molim da pažljivo pročitate član 29. Član 29. kaže: ''Shodno odredbama ovog zakona organi uprave uspostavljeni prije donošenja Ustava Bosne i Hercegovine, Zavod za zdravstvenu zaštitu, Zavod za zapošljavanje, Zavod za međunarodnu naučnu, tehničku, obrazovnu i sportsku saradnju, Zavod za zaštitu kulturno istorijskog i prirodno nasljeđa, Zavod za geodetske poslove, Meteorološki zavod i Zavod za geologiju prestaju sa radom'' i sada dalje slijedi tekst kojeg niko ne pominje. A njihovi poslovi prelaze u Ministarstvo civilnih poslova i Ministarstvo vanjskih poslova u skladu sa odredbama člana 8. i 15. ovog zakona, a ti članovi uređuju pitanje nadležnosti ova dva ministarstva. U članu 15. Molim vas samo malo pažnje, u članu, ja sam vas slušao cijeli dan, saslušajte i vi mene vrlo kratko. U članu 15. se kaže da je Ministarstvo civilnih poslova, dakle Ministarstvo nadležno za obavljanje poslova i izvršavanje zadataka koji su u nadležnosti Bosne i Hercegovine i koji se odnose na utvrđivanje osnovnih principa koordiniranja aktivnosti, usklađivanja planova entitetskih tijela vlasti i definiranje strategije na međunarodnom planu u područjima zdravstva i socijalne zaštite, penzija, nauke i obrazovanja, rada i zapošljavanja, kulture i sporta, geodetskim, geološkim i meteorološkim poslovima. Poslovi ovih zavoda koji danas funkcioniraju po principu kontinuiteta propisa Republike Bosne i Hercegovine prelaze u Ministarstvo civilnih poslova i komunikacija i to ovdje treba dakle da se kaže. U članu 30. molim vas lijepo, u članu 30. kaže Vijeće ministara, pardon u članu 29. stav 2. kaže se Odluku o statusu opreme, inventara i drugih stvari, sredstava za rad, arhive i dokumentacije, službenih prostorija i zaposlenih organa uprave iz ovoga stava 1. ovog člana donjet će Vijeće ministara u saradnji sa Agencijom za državnu službu u roku od 90 dana. Za mene je najvažnije da poslovi ovih institucija se ne gase, nego da poslovi tih institucija, oprema, ljudi inventar prelaze u Ministarstvo civilnih poslova i da se nastavljaju djelatnosti, ali ovaj puta na području cijele države Bosne i Hercegovine i u ime cijele države Bosne i Hercegovine na međunarodnom planu. Postavljam pitanje. Za mene se dakle sada ovdje postavlja alternativa sljedeća. Da u međuvremenu od Dejtona do danas entiteti su osnovali sve ove svoje institucije i Zavod za zdravstvenu zaštitu i Zavod za zapošljavanje. Entiteti su dakle osnovali. Ostale su ove državne institucije kažem po principu kontinuiteta institucija Republike Bosne i Hercegovine. Hoćemo li pustiti da se te institucije urušavaju ili ćemo poduzeti nešto da te institucije, odnosno 58 poslove tih institucija uključimo u poslove Vijeća ministara i da se onda to kažem obavlja za područje cijele države Bosne i Heregovine i u ime cijele države Bosne i Hercegovine na međunarodnom planu. Molim vas lijepo, jedna od najtužnijih stvari koja se može čuti na medijima je da povratnik, da povratnik ako dolazi u drugi entitet iz jednog entiteta nema pravo na zdravstvenu zaštitu. Vidjeli ste takvih slučajeva puno. Molim vas lijepo pitanje zdravstva i socijalne zaštite je sada pitanje. Te stari i ti slučajevi i ti poslovi trebaju da budu u nadležnosti Ministarstva za civilne poslove prema ovoj odredbi ovdje. Ja vas molim da ovu stvar ovako i na ovaj način razumjevate. Toliko i hvala vam. Ja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ja zaključujem raspravu. prelazimo na izjašnjavanje. Pitam poslanike ko je zato da se prihvati zahtjev Vijeća ministara da se Zakon o ministarstvima i drugim tijelima organa uprave Bosne i Hercegovine, uz ovu tehničku popravku koju smo dobili od Vijeća ministara, a koja je ugrađena u tekst koji vam je danas dostavljen razmatra po članu 105.? Ko je za? Izbrojte glasove. Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv? Jeste izborjali? Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Dajte mi rezultate. Prelazimo na izjašnjavanje po entitetima. Iz Federacije pitam poslanike ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Iz Republike Srpske pitam poslanike ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Potpišite mi rezultate. Objavljujem rezultate glasanja. Od 35 prisutnih poslanika, 19 je glasalo u općoj parlamentarnoj u općem parlamentarnom izjašnjavanju 19 je glasalo za, 15 je bilo protiv, 1 je bio suzdržan, što znači da je zakon dobio opću parlamentarnu podršku. Po entitetima iz Federacije je glasalo 11 za, što znači da je to više od 1/3. Iz Republike Srpske je glasalo 8 za, što znači da je to više od 1/3 i prihvaćen je zahtjev Vijeća ministara da Zakon o ministarstvima i drugim organim organima uprave ide po članu 105. Prelazimo na izjašnjavanje o samom Zakonu. Ko je za zakon? Jeste izbrojali? Hvala vam lijepa. Ko je protiv? Jeste izbrojali? Hvala vam lijepa. Uzdržanih? Hvala. Prelazimo na izjašnjavanje po entitetima. Iz Federacije pitam poslanike ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Iz Republike Srpske pitam poslanike koje za? Objavljujem rezultate glasanja. Od ukupno 35 prisutnih, 19 je glasalo za u općem parlamentarnom izjašnjavanju. 15 je glasalo protiv, suzdržan je bio 1 što znači da je Zakon dobio opću parlamentarnu podršku. Iz Federacije Bosne i Hercegoivne po entitetima glasalo je 11 za, što znači da je to više od 1/3. Iz Republike Srpske glasalo 8 za što znači da je to više od 1/3. 59 Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Zakon o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine u tekstu kako je dostavljen od strane Vijeća ministara uz ono pismo i onu popravku koju sam ja naglasio prije samoga glasanja. Dame i gospodo poslanici prelazimo na petu tačku dnevnog reda, a to je Ad. 5. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po članu 104. Poslovnika Vi ste dobili taj tekst zakona. Ja sam dužan otvoriti raspravu. Ako neko želi da govori. Ovo je samo pitanje procedure. Gospodine Moranjkiću ako imate potrebe vi ste napisali, mi smo pročitali šta ste vi imali da kažete. Ja mogu staviti na glasanje onda. Ako se niko ne javlja za riječ pitam poslanike ko je zato da se prihvati zahtjev gospodina Moranjkića da ovaj zakon ide po članu 104. Ko je za? 104. jeste, nije 105. Jeste izbrojali? Izbrojte onda? Zadržite malo kartone molim vas još. Hvala vam. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Nema Konstatujem, dajte mi rezultate, koliko nas ima ukupno. Molim vas, 32 poslanika su prisutna. Molim poslanike, dajte obavijestite da uđu u salu ovamo. Napravićemo pauzu ako treba pauzu napraviti. Konstatujem da je zahtjev gospodina Moranjkića usvojen jednoglasno sa 32 glasa. Imam sugestije iz Kolegija da damo pauzu 15 minuta jel tako. Dajemo pauzu do 16 i 50. Nastavljamo 10 do 5 molim vas. /PAUZA 15 MINUTA/ Nastavljamo sa radom. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda. Usvojili smo zahtjev dakle poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o izmjeni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po članu 104. Poslovnika. Prelazimo dakle na šestu tačku dnevnog reda, to je Ad. 6. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o amandmanima I-VI poslanika Seada Avdića na Prijedlog zakona o Agenciji za rad i zapošljavanje Bosne i Hercegovine, drugo čitanje Želim da vas podsjetim da je Prijedlog zakona o Agenciji za rad i zapošljavanje bio u proceduri u prethodnom sazivu Predstavničkog doma. Na 30. sjednici održanoj 1. avgusta 2002. godine predloženi zakon usvojen je u prvom čitanju. Na 31. sjednici 16. septembra 2002. godine Prijedlog zakona razmatran je u drugom čitanju. Poslanik Sead Avdić podnio je 8 amandmana na Prijedlog zakona. Prilikom rasprave na sjednici odustao je od amandmana I i II. Amandmani od III do VIII nisu dobili entitetsku većinu, zbog čega je trebalo provesti 60 postupak usaglašavanja. Usaglašavanje o preostalih 6 amandmana provedeno je u Komisiji Kolegija sadašnjeg saziva ovoga doma na osnovu našeg ranijeg zaključka o nastavku parlamentarne procedure koji vam je poznat. Vi ste dobili Izvještaj Komisije Kolegija. kao što ste vidjeli u Kolegiju nije bilo saglasnosti o amandmanima gospodina Seada Avdića na Prijedlog zakona o Agenciji za rad i zapošljavanje Bosne i Hercegovine. Radi se znači o amandmanima III doVIII iz podneska, a ovdje ćemo ih samo da znate tretirati kao amandmane I do VI radi lakšeg snalaženja. Dužnost nam je da obavimo glasanje o amandmanima u drugom krugu. Molim vas da pristupimo glasanju. Pitam Parlament u cjelini ko je za amandman I gospodina Seada Avdića? Jeste li izbrojali glasove? Hvala vam. Ko je protiv amandmana I gospodina Seada Avdića? Jeste izbrojali? Hvala vam. Ima li uzdržanih? Hvala vam. Imamo li većinu? Iz Federacije Bosne i Hercegovine pitam ko je protiv amandmana I? Nema niko. Iz Republike Srpske ko je protiv? Ukupno 29 poslanika. 17 je glasalo u općem glasanju za, protiv je bilo 7, suzdržana su bila 4. Dobio je opću parlamentarnu podršku amandman. Iz Federacije nije bio niko protiv? Iz Republike Srpske je bilo 7 protiv, to je manje od 2/3 i ja konstatujem da je amandman I dobio parlamentarnu podršku. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu II. _______________: Govori s mjesta ne čuje se. Vi tražite, izražavate sumnju u rezultate glasanja. Dobro znamo za. Iz Federacije ko je protiv? Iz Republike Srpske ko je protiv? ___________________; govori s mjesta ne čuje se. Sad vi vidite kako ćete.Gospodin Paravac maloprije nije bio u svom krugu, sad je glasao protiv. Maloprije je bilo drugačije ima 11 protiv.
Republika Srpska jel.
Jeste.
Miloš Jovanović – protiv Ljiljana Milićević – protiv Nenad Mišić – protiv Momčilo Novaković – protiv Borislav Paravac – protiv Nikola Kragulj – protiv Nikola Špirić – protiv Milorad Živković je odsutan Jelina Đurković – protiv Petar Kunić – protiv Mirko Blagojević – protiv Tihomir Gligorić – protiv Elmir Jahić – nije tu Munib Jusufović – on je za.
Kažite mi rezultate. Molim vas rezultati su protiv je bilo 11 poslanika, i evo kažem da ovaj sporni momenat, ja se izvinjavam prvom zamjeniku predsjedavajućeg što ću govoriti o njemu sada u kontekstu ovog spornog momenta jel i ako ne računamo dakle taj sporni momenar, jer je gospodin Paravac kasnije ušao mi dakle imamo situaciju da je 10 nakon pojedinačnog izjašnjavanja na koje predsjednik kluba ima pravo da to zahtjeva po Poslovniku. Imamo 10 dakle to je 2/3 tako da amandman nije dobijo, amandman I nije dobio podršku. 62 Prelazimo na izjašnjavanje po amandmanu II. Pitam poslanike ko je za? Sve poslanike pitam koje za amandman II? Ko je za amandman II? Molim vas. Jeste li izbrojali glasove? Hvala vam lijepo. Ko je protiv amandmana II? Ma ne znam da li je isto, sačekajte da završimo. Nije problem. Ne gubimo mi puno vremena na ovome, a ne može se prigovoriti proceduri. Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je uzdržan? Hvala vam. Prelazimo na glasanje po entitetima. Ima li većinu ovaj? Dajte mi. Mogu li ići na entitete? Prelazimo na izjašnjavanje po entitetima. Pitam iz Federacije ko je protiv? Nema niko. Iz Republike Srpske ko je protiv? Molimo vas imamo malih problema. Ja vas molim da otvorite četvere oči kada se prebrojavaju glasovi, a vas molim za izvinjenje što vas maltretiram. U pitanju je dakle, ne može se ovdje izbaciti računica vezana za glasanje u općoj parlamentarnoj, u općem parlamentarnom izjašnjavanju. Pitam vas sve ponovo poslanike, dakle cijeli Parlament da digne ko je za? I nemojte molim vas ulaziti i izlaziti. Jeste. Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Da u redu je. Ovako molim vas. Od 35 prisutnih 21 je glasao za u općem glasanju, 11 protiv, 3 uzdržana. Dobio je opću parlamentarnu podršku. Iz Federacije nije bilo protiv, ali je iz Republike Srpske 11 bilo protiv tako da je to više od 2/3, tako da amandman nije dobio parlamentarnu podršku. Prelazimo na amandman III. Pitam poslanike ko je za amandman III? Jeste izbrojali? Hvala vam. Hvala vam. Spustite kartone ove zelene. Hvala. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. To je isto. Možemo li mi preći po entitetima. Ko je iz Federacije protiv? Izbrojte ovamo. Nema. Ko je iz Republike Srpske protiv? Amandman nije dobio potrebnu podršku. Ima opću parlamentarnu, kao i prošli put isti rezultati. Prelazimo na izjašnjavanje po amandmanu dakle IV. Pitam poslanike ko je za amandman IV? Gospodine Lagumdžija. Pa dobro samo da vidimo da je to isto. Ovo je malo forme. Jeste izbrojali? Hvala vam. 63 Ko je protiv?Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Iz Federacije ko je protiv amandmana? Nema. iz Republike Srpske ko je protiv amandmana? Isti rezultat glasanja. Amandman nije dobio parlamentarnu podršku. Prelazimo na amandman V. Ko je za amandman? Hvala vam. Ko je protiv amandmana? Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Iz Federacije ko je protiv amandmana? Iz Republike Srpske ko je protiv amandmana? Jel 11 jest opet. Rezultati isti, amandman nije dobio entitetsku podršku iz Republike Srpske. I amandman VI. Ko je za amandman VI? Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv amandmana VI? Jeste izbrojali? Hvala vam. Uzdržanih?? Hvala vam. Prelazimo po entitetima. Ko je iz Federacije protiv amandmana? Nema. Iz Republike Srpske ko je protiv amandmana? Hvala vam. Rezultati su isti. Ni ovaj amandman nije dobio podršku. Pozivam Dom da izjasni o prijedlogu ovoga zakona. Radi se dakle o zakonu u drugom čitanju. Ko je dakle za zakon? Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv zakona? Ko je uzdržan? Kažite mi rezultate. Treba li po entietima? 28, 5, 33. Hajmo mi provjeriti po entitetima još jedanput. Iz Federacije ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Iz Republike Srpske ko je za? Hvala vam. Koliko je iz Federacije? 20 iz Federacije, Republika Srpska 11. Dakle ovako od 35 prisutnih 31 je glasao za zakon, protiv nije bilo, 4 su bila uzdržana. Iz Federacije Bosne i Hercegovine 20 je glasalo za zakon, iz Republike Srpske 11 je glasalo za zakon. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Zakon o Agenciji za rad i zapošljavanje Bosne i Hercegovine. 64 Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda. ______________: [[nije izašao za govornicu, ne čuje se]] Usvojena Agencija, imamo Agenciju za rad i zapošljavanje Bosne i Hercegovine. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda Ad. 7. Predlog zakona o izvršnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine, prvo čitanje Predlagač Zakona je Vijeće ministara. U parlamentarnu proceduru je upućen 26. juna 2002. godine. Ustavno-pravna komisija mišljenje je dostavila 9. jula 2002. godine i imate to mišljenje. Nadležna Ustavno-pravna komisija je dostavila izvještaj. Kao što vidite i ovaj zakon razmatran je u prethodnom sazivu Predstavničkog doma. Radi se o prvom čitanju, dakle o proceduri propisanoj u članu 95. Poslovnika. Rasprava koja se tiče neophodnosti i samih principa. Otvaram raspravu. Izvolite. Gospodin Nikola Špirić traži riječ. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo, ja mislim da evo radimo čitav dan i pitanje je koliko se može meritorno ulaziti u suštinu, ali dve moje osnovne primjedbe vezano za Zakon o izvršnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine. Ja mislim da smo napravili ogromnu grešku i da uvodimo na mala vrata sve ono što nigdje u svijetu nije verifikovano kao dio neke demokratske prakse. Mi imamo ovdje izvještaj o Predlog zakona o izvršnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine Ustavno-pravne komisije kojom je predsjedavao gospodin Banjac. uz puno uvažavanje prethodnog predsjedavajućeg Ustavno-pravne komisije Predstavničkog doma imalo je smisla barem formalno da Ustavno-pravna ovoga doma zasjeda, da kaže ima ili nema ustavni osnov. Ostaće zabilježeno da novi saziv Parlamenta usvaja zakon na prijedlog komisije prethodnog saziva, komisije koju bira ovaj organ, ovo tijelo dakle. To je bio i razlog kada sam i prošli put molio i rekao i ako je to praksa da poslanici koji žele da budu inicijatori zakona iskoriste svoju poslovničku mogućnost, ali u svakom slučaju komisije moraju raditi svoj dio posla i ovo je moja ogromna zamjerka srljanju u radu Parlamenta. Nemojte se ljutiti. Ovo jesu ozbiljni zakoni, ali ja mislim da nema niko razloga da bude protiv jedne ustavne [[ili ustaljene ne razumije se]] demokratske prakse bez obzira koliko se žurilo na pojedinim zakonskim projektima. I druga stvar koja nije dobra, a radi se također o principu jeste da predlagač zakona nije predvidio sredstva za realizaciju ovoga zakona koji je napisan na, koji ima negdje, koliko ima 100 i nešto, da ne pogriješim, pardon, koji ima 260 članova i ne znam na 100 strana itd. I bez obzira što treba ogroman administrativni aparat da bi ovaj zakon bio implementiran. 65 Mora organ koji predlaže zakon za rad budžetskog planiranja imati okvirni, dakle okvir sredstava koja su potrebna. Mi ćemo doći sada, pa vidite da mi imamo dva paralelna procesa zato što niko u Bosni i Hercegovini ne radi svoj posao ni na jednom ni na entitetskom nivou, ni na nivou države Bosne i Hercegovine. Imamo dva paralelna procesa. Borba države za izborne prihode i borba entiteta da to sačuvaju i imamo divovsku borbu gdje se sredstva ne biraju i dolazimo u situaciju da ne možemo finansirati aktivnosti na nivou države. Pa čak izgleda ne smijemo ni da planiramo kolika su sredstva. Ja sam protiv toga da ovakve zakonske projekte, a to je između ostalog i razlog što VIjeća ministara ne piše zakone. I to je najveći hendikep dosadašnje prakse, ne samo ovo vijeće ministara, nego i ostali, prethodni saziv, najveći broj zakona je dolazio kao što dolazi i danas iz OHR-a i nemaju ljudi potrebe da računaju ono što treba Vijeće ministara da izračuna. I tu se pasivizira rad i Vijeća i Parlamenta. Ali, evo ja bih vas molio stvarno. Druga stvar radi se ovdje, mi sad imamo niz zakonskih projekata koje je Visoki predstavnik nametnuo koja nisu u skladu sa Ustavom Bosne i Hercegovine. Na bazi tih zakonskih projekata mi donosimo zakone pod pretpostavkom da su ovi zakoni verifikovani u Parlamentu. I opet idemo van Ustava. Neću reći koliko je to dobro, koliko ćemo mi biti zadovoljni u Bosni i Hercegovini, ali ja mislim da bi se Ustav morao poštivati. Ili moramo smoći snage da verifikujemo zakone koje je nametnuo OHR-a i Kancelarija Visokog predstavnika, da na bazi njih donosimo nove zakonske projekte i ovakvog tipa. Jer moramo vidjeti šta ćemo. Svaki put će nam se ponoviti da će neko pomenuti ustavni osnov, bez obzira što ga ja ne pominjem da bi vas pozvao na repliku, nego da nađemo rješenje. Ne govorim ja ovo da bi se javilo sada pet ljudi pa da kaže aha ti štitiš entitete, a gdje ti je država itd. Dakle cilj moje priče nije taj. Naime, ne. Možete se javiti nije problem ja sam spreman o tome da pričam, ali ako se ovdje poziva na član 4. stav a) Ustava Bosne i Hercegovine, ja bih molio onda da otvorite svi Ustav i da pročitamo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Ćeman Mirsad. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, ovo ustvari nije diskusija nego, niti je replika gospodinu Špiriću, nego tek pojašnjenje koje ste možda i vi mogli kazati, a riječ je o sljedećem. Ustavno-pravna komisija u ovom sastavu, a nas smo trojica najodgovorniji, predsjedavajući i dva zamjenika, nastoji da potrebnu dinamiku održava tako da ovaj dom na vrijeme ima mišljenja Ustavno-pravne komisije. Međutim, imajući u vidu da je ovaj dom 13. januara ove godine donio poseban zaključak i riješio u neku ruku možda čak i pravnu prazninu i pozivom na član 137. Poslovnika gdje je rečeno – u cilju nastavljanja kontinuiteta rada Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine parlamentarna procedura po prijedlozima zakona čiji su ovlašteni predlagači Vijeće ministara, Predsjedništvo Bosne i Hercegovine i Dom naroda se nastavlja sa zakonodavnim postupkom gdje se stalo u prethodnom sazivu. Isto pravilo primjenjivaće se i na ostale materijale koji nisu zakonodavnog karaktera, informacije, izvještaj, odluke itd. Prema tome ovo je upravo razlog zbog čega komisija u novom sazivu nije postupala po ovome, ovoj tačci dnevnog reda smatrajući da se kontinuitet zakonodavne aktivnosti, odnosno parlamentarne procedure nastavlja tamo gdje se stalo. 66
Naravno. Zahvaljujem gospodinu Ćemanu koji je kao predsjednik Ustavno-pravne komisije dao pojašnjenje. Mislim da nema potrebe da stalno nešto pojašnjavamo. Znamo mi dobro šta smo uradili. Naravno, imate pravo na repliku. Ja bih vas molio. Pa eto, hajte krivi navod. Zovite to kako hoćete. Izvolite. Gospodin Špirić Nikola, krivi navod.
Dame i gospodo ja ne sporim da zakon bude u proceduri i tu je odluka Kolegija riješila problem. Ali ne može ovaj dom prihvatiti izvještaj komisije koji nije birao. Dakle nije sporno da zakon bude u proceduri da ga ne ostavljamo po strani, ali da prođe našu komisiju. Ne može sve ići pod zaključak, ne može se to braniti zaključkom. Dakle ne sporim Nikola Špirić da zakon stoji u ladici, nego da ide u proceduru, a da komisija koju je birao ovaj dom. Pa to je isto bogami da smo uzeli kantonalnu neku komisiju i samo donjeo Kolegij zaključak. Ali ovo su komisije ovoga doma. Hvala vam.
Da hvala vam gospodine Špiriću.JJa ću vam sada, ja ću vam replicirati sada tako što ću vam kazati da će ovaj parlament imati kontinuitet u svom radu u svim elementima, bez obzira na personalni sastav Parlamenta. ovo je Parlament Bosne i Hercegovine i tamo gdje jedan saziv stane, drugi saziv će nastaviti. Nema potrebe, dakle vrlo je važno da poštujemo princip kontinuiteta institucija. Svi ste vi kao poslanici imali mogućnosti mogli da pročitate i sve ste to dobili i izvještaje. Prema tome, prema tome ovo je u funkciji ako hoćete i digniteta i na kraju krajeva kontinuiteta u Parlamentu Bosne i Hercegovine. Gospođa Palavrić ima riječ. Izvolite. Molim vas nemojte razgovarati mimo govornice. Gospodine Moranjkiću.
Dopustite da ipak repliciram, da ne kažem da ispravim krivi navod. Ali možda je baš i ispravka krivog navoda. Prvi su ispravili pred predsjedavajući Ustavne komisije i taman da nismo donosili zaključak ili gospodine Špiriću nije Kolegij donio taj zaključak nego ovaj dom koliko se ja sjećam o nastavku tamo o kontinuitetu rada ovoga doma. Ali krivi navod je u sljedećem. Gospodin Špirić je rekao da se ovaj zakon nasljanja na zakone koji su neustavni, a proglasio ih je Visoki predstavnik. Ja molim svakog od nas ko smatra je neki od zakona neustavan da pokrene postupak ocjene ustavnosti pred Ustavnim sudom i samo Ustavni sud je nadležan da kaže da li je neki zakon neustavan ili nije. Sve dok to Ustavni sud ne kaže zakon koji je donesen bilo da je proglašen, bilo da smo ga mi usvojili je ustavan. I molim gospodina Špirića kao poznavaoca kao vrsnog poznavaoca prava da ipak ne iznosi ovako krive navode. Hvala lijepo.
Zavaljujem gospodin Belkić ima diskusiju. Izvolite. 67
Replika. Replika.
Pa dobro ne morate baš na svaku istrčavati. Imate pravo, ali mislim ne znam. Dobro ovo je odgovor na repliku gospodina Špirića. Imate pravo. Izvolite.
Ja bih molio ako je ispravka krivog navoda da onda utvrdimo šta je tačan navod. Tačan je navod da je Kolegij usaglasio, jer je imalo parlamentarnu većinu i ostalo da Kolegij usaglasi ili ne usaglasi. Pošto je, mi smo dobili obavještenje samo da je Kolegij usaglasio. Dakle nismo glasali. Tačan je dakle navod da je to usaglašena odluka Kolegija i to je poslovnički. Molim lijepo. Ja nemam tu ništa protiv. Ali to je da se zadrži kontinuitet zakonskih projekata koje je uradilo Vijeće ministara, ne znam delegati, poslanici. Ali ne kontinuitet rada komisije. Molim vas, ja to ne shvatam tako, molim lijepo. Možemo ostati tu ne razjašnjeni. Druga stvar. Govorio sam o zakonskim projektima ne koji su donešeni, ja to znam gospođo Palavrić, nego koji su nametnuti, a nisu potvrđeni u ovom parlamentu. Ne, pa zna se, ja znam kakva je procedura kada je Ustavni sud u pitanju, ali se ovdje govori o zakonima koji su nametnuti, a nisu potvrđeni. Hvala lijepo.
Dobro. Nikola shvatili smo šta hoćete da kažete. Evo i Ćeman, gospodin Ćeman hoće i on da. Izvolite gospodine Ćeman.
Neću ja, ja imam potrebu upravo obrazložiti stav konačno i moje je kao predsjedavajućeg zakonodavno-pravne komisije i zakonodavno-pravne komisije evo koja je možda mogla i tražiti u krajnjem slučaju ako od Kolegija nije dobila tu zadaću da ovo pitanje još jednom razmatra. Naime, gospodine Špiriću, ja neću uopće duljiti, ali iznad člana 84. Poslovnika stoji pored ostalog ima niz odredaba podnaslov - osnovni zakonodavni postupak, komisijska faza. Dakle razmatranje u komisijama je zakonodavni postupak. Jedna stvar. Druga stvar pošto je zaključak koji je ovaj dom donjeo dakle potvrdio kontinuitet zakonodavne, odnosno parlamentarne procedure, naravno neovisno od toga dakle ovo tumačeći uzima se da je neovisno koja komisija u kojem personalnom sastavu dio jedinstvenog dakle kontinuiteta u zakonodavnom postupku. To je suština i možda je i bilo bolje da smo mi to pogledali kao komisija u ovom sastavu, ali mi smo se opredjelili da se to tretira kao kontinuitetu, a evo Poslovnik govori o zakonodavnom postupku. To je sve skupa zakonodavni postupak i ono što su ranije uradili u onoj komisiji i ovo što mi danas u nastavku radimo. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Gospodin Belkić Beriz ima riječ. Izvolite. Diskusija. 68
Ja se neću baviti proceduralnim stvarima. Pokušaću nešto da kažem u korist ovog zakonskog projekta zato što će ga Stranka za BiH apsolutno ga odmah podržati. Samo da vas podsjetim, naravno radi se o prvom čitanju. Samo da vas podsjetim da je ovaj zakonski projekat u parlamentarnu proceduru ušao 14.6. prošle godine. 14.6. prošle godine. Naravno mi možemo napraviti da je još šest vrlo vješto to izvedemo i da još šest mjeseci on bude u nekim procedurama, pa ćemo se u neko doba sjetiti da je 105. nije 105. Visoki predstavnik itd. Jednostavno radi se o vrlo važnom zakonu koji omogućava Sudu, ja se nadam da ste svi to pročitali, koji omogućava Sudu Bosne i Hercegovine da vrši naplatu, da vrši prinudno izvršenje potraživanja itd. Govorimo o kriminalu, prevarama itd. Ja vas lijepo molim da podržimo, ovo je prvo čitanje, a razgovaraćemo o sadržaju. Šest mjeseci, sedam ovaj zakon imamo u rukama. Molim vas dajte da podržimo zakonski projekat, a što se tiče finansiranje, finansiranje će se Sud Bosne i Hercegovine koji će u proračunu sredstava potrebnih za svoj rad tačno predvidjeti i procedure koje ovaj zakon prouzrokuje. Dakle mi podržavamo. Ovo je prvo čitanje. Dajte molim vas da idemo brže. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Ko dalje želi da govori? Niko. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je zato da usvojimo Zakon u prvom čitanju, u prvom čitanju? Ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Ima li uzdržanih? Prelazimo na izjašnjavanje po entitetima. Ko je zato da usvojimo Zakon iz Federacije u prvom čitanju? Federacija. Hvala vam. Ko je za iz Republike Srpske? Rezultati glasanja su sljedeći. Prisutno 35. Za 23, 11 protiv, uzdržanih nije bilo. Iz Federacije po entitetima 23 za, ima podršku iz Federacije kao i opću parlamentarnu podršku, ali iz Republike Srpske je 1 za. Nema dakle 1/3 iz Republike Srpske i Zakon ide u prvom čitanju na usaglašavanje. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda, to je Ad. 8. Prijedlog zakona o nadzoru kvaliteta određenih proizvoda pri uvozu i izvozu, prvo čitanje Prijedlog zakona dostavljen je u parlamentarnu proceduru 7. oktobra 2002. godine. Predlagač je Vijeće ministara koje je uz Prijedlog zakona dostavilo i zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku po članu 104. Poslovnika. Na sjednici ovog doma od 17. decembra 2002. godine prihvaćen je zahtjev Vijeća ministara za skraćeni postupak. Ustavno- pravna komisija mišljenje je dostavila 31. decembra 2002. godine. Izvještaj Ustavno-pravne komisije kao nadležne za razmatranje ovog zakona dostavljen je 17. januara 2003. godine. 69 Ja otvaram raspravu. Ovo je dakle prvo čitanje, jel tako? Otvaram raspravu o ovom zakonu. Ko želi da govori? Gospodin Jovanović. Izvolite.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, pošto je ovo znači opšta rasprava ili rasprava u principima ovog zakona imajući u vidu sadržaj samog zakona čini mi se da ima logike da se i promjeni naziv. Znači po mom mišljenju trebalo bi da stoji da je Zakon o kontroli i nadzoru kvaliteta određenih proizvoda pri uvozu i izvozu. Govorim znači o samom sadržaju zakona. Znači onaj ko je pročitao zakon znači govori se i o kontroli kvaliteta, a ne samo o nadzoru. Takođe u članu 4. ova tačka 3. kada se govori o proizvodima koji odstupaju od propisanog kvaliteta, pa se mogu uvoziti, ali kaže na osnovu nadležnog organa državne uprave. Znači postavlja se pitanje kojeg organa. Znači da sam ja u ulozi podnosioca zahtjeva, znači ja stvarno ne bih znao kome da se obratim. Slična je situacija i kod eventualne žalbe na rješenje podnosioca. Takođe ima pravo da se obrati nadležnom organu. Ali kažem takođe se postavlja pitanje kojem nadležnom organu? To su kažem čini mi se neke opšte principijelne primjedbe, pa ja molim predlagača da ovo uzme u obzir. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Jovanovuću. Gospodin Nikola Špirić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo ja mislim da se radi o bitnom zakonskom projektu za Bosnu i Hercegovinu i ja mislim da ono što ću reći biće na liniji usvajanja ovoga zakona, ali molim predlagača da razmotri mogućnost korekcije u smislu da se briše alineja 3. člana 4. gdje kaže – odredbe stava 1. ovog člana se ne odnosi se na proizvode koji odstupaju od propisanog kvaliteta, uvoze se na osnovu posebnog odobrenja nadležnog organa državne uprave i proizvode koji se uvoze za potrebe Državne granične službe, Ministarstva odbrane, Ministarstva unutrašnjih poslova itd. Ja mislim da kada je u pitanju zakon ne treba praviti izuzeće, pogotovo što ovaj član je u koliziji sa, ovaj stav 3. u koliziji sa članom 3. Jer ako se radi o standardiziranim kvalitetima ne vidim potrebe ni, pogotovo zavisi o kom se proizvodu radi, jel, da se izuzeće daje ni Državnoj graničnoj službi ni bilo kojem ministarstvu. Zato mislim da moj prijedlog je dakle da se briše stav 3. člana 4. jer je u koliziji, u dobroj mjeri u koliziji sa članom 3. Ja sam inače protiv različitih izuzeča, jer ta izuzeča koji zakon dozvoljava, barem se pokazalo da to stvara upravo mogućnosti za različite vrste mahinacija u Bosni i Hercegovini. I ono što nije dobro jeste 4. stav. To su finansijska sredstva. Ja vas molim da saslušate šta kaže predlagač. Za provođenje ovog zakona potrebno je obezbjediti finansijska sredstva u budžetu institucija BiH, budžetu Federacije BiH, Republike Srpske, Brčko Distrikta BiH. Ta iznos sredstva u budžetu institucija Bosne i Hercegovine za implementaciju ovog zakona u 70 ovom momentu nije moguće predvidjeti. To se može učiniti tek nakon detaljnog sagledavanja stanja traje organizovanosti i tehničke osposobljenosti itd. ko je dužan da to uradi. Dakle, postoji barem okvirni, dakle kvantum sredstava koji zahtjeva. Pa naravno da predlagač mora da vodi računa da kaže u 2002. godini biće moguće po to viziji koje vidi resorni ministar ili Savjet biće moguće implementirati dio. Za taj dio treba obezbjediti 200, 300, 500, 2 miliona. Ne znam koliko. Ja bih volio biti stvarno ne bih volio biti u ulozi predlagača rebalansa budžeta nakon ovakvih tekstova zakona. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Gospodin Novaković Momčilo. Izvolite.
Kolege poslanici, poslovnički gledano mi nebismo mogli mjenjati dakle ovaj zakon s ozbirom da je komisijska faza istekla i u toj varijanti je praktično mi bismo zakon mogli znači prihvatiti ili ne prihvatiti u prvom, pa kasnije i u drugom čitanju u ovom tekstu koji jeste. S obzirom da je ovo početak rada i s obzirom da ovdje nije sporan ni potreba za donošenjem ni ustavni osnov ovog zakona itd. Ja bih predložio da donesemo jednokratan zaključak, da produžimo komisijsku fazu, odnosno da još jedan sastanak održi komisija, a da dotle, ako neko ima amandmane uloži amandmane. I na taj način omogućimo da se i ove primjedbe eventualno ugrade ili ne ugrade. Dakle čisto iz praktičnih razloga s ozbirom da je početak rada i mnogi od poslanika ni ne znaju da se amandmani podnose samo dok traje dakle ona komisijska faza i da nema mogućnosti djelovanja između. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Novakoviću. Ko dalje želi da govori? Vidite ovako gospodin Bešlagić Selim. Izvolite.
Mislim kada je već prvo čitanje dozvolite mi da izrazim svoju sumnju u nešto da bi ovaj zakon mogao da bude kvalitetan. U članu 15. način i postupak o obavljanju, kako se kaže, obavljanje nadzora kvaliteta. Mislim da ovdje treba tačno precizirati koje institucije šta moraju imati da bi mogle imati kvalitet. Tvrdim vam da u sadašnjem trenutku ovaj zakon ako stupi na snagu doći ćemo u jednu koliziju, jer čini mi se da veoma mali broj institucija, ja to govorim iz oblasti, hajd da govorimo građevinskih materijala ima atestni znak, a čini mi se da bez tih atestnih znakova i bez toga nećemo moći ući u primjenu ovog zakona koji će izazvati ja bih rekao veliku suprotnost između onih koji traže i onoga što mi tražimo po ovom zakonu. Zato bih zamolio predlagača uz sve ove uvažavajuće ove stvari da se vidi i da se ovdje potencira da se ovi atestni znakovi u Bosni i Hercegovini i institucije koje žele se baviti moraju učiniti što prije. Mislim to je procedura, ali to se mora uraditi.
Hvala vam gospodine Bešlagiću. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu. Dame i gospodo poslanici mi se poslovnički nalazimo u sljedećoj situaciji. Sve one koji su pozivali VIjeće ministara, odnosno predlagača da napravi intervencije u ovom zakonu 71 na osnovu njihovh usmenih sugestija kazanih danas za ovom govornicom, trebaju znati jednu stvar, a to je – da od momenta kada dobiju zakon imaju pravo da u pismanoj formi nadležnoj komisiji podnose amandmane i da te amandmane brane na nadležnoj komisiji. To je u ovom slučaju Ustavno-pravna komisija. Da ako amandmani prođu na toj komisiji onda oni postaju sastavni dio teksta zakona, a ako ne prođu imaju mogućnost da ih ponove i da ih onda brane na sjednici Doma. To je procedura. Vijeće ministara, odnosno predlagač kada zakon uđe u parlamentarnu proceduru onda praktično više nema mogućnosti da pravi intervencije na taj tekst, onda je to zakon komisije, nadležne komisije i zakon kojim se bavi Parlament. Međutim, kako bismo danas prevazišli ovu situaciju, imajući u vidu da većina poslanika nažalost koliko ja dakle vidim sada nije bar iz diskusija ja vidim, nije uspjela ili nije stigla sagledati kompletan osnovni zakonodavni postupak koji je sadržan u onom o čemu sam ja govorio. Ima jedna mogućnost u članu 95. stav, 94. tačka 3. pod a) da Kolegij dakle može uvažiti i nove amandmane kako to precizno dakle ovdje stoji, 94. tačka 3. pod a) kaže ovako – nakon što rasprava počne predsjedavajući će u konsultacijama sa zamjenicima predsjedavajućeg uvažiti nove amandmane samo u sljedećim slučajevima, pod a) kada se odnosi na nove aspekte koje komisija nije mogla uzeti u obzir ili kada nastoje usaglasiti dva ili više prijedloga o kojima se vodi rasprava. Pa evo ja mislim da ja imam saglasnost svojih odnosno zamjenika predsjedavajućih, ne svojih, nego zamjenika predsjedavajućih da možemo, dakle da možemo dakle da možemo primjeniti ovu tačku član 94. tačka 3. pod a) i omogućiti poslanicima, ne komisiji, nego ovdje Domu dakle da u narednih sedam dana, ukoliko misle da trebaju lagati amandmane ulože amandmane pa ćemo se onda o tim amandmanima izjašnjavati ovdje na samome Domu. Uz ovaj dakle, uz ovaj zaključak ja stavljam prijedlog ovog zakona u prvom čitanju na ______________: [[govori s mjesta]] Dobro ona koja jeste nadležna. U redu za spoljnu trgovinu, dakle uz ovaj zaključak, dakle ostavljamo amandmansku fazu još sedam dana, ali nemojte više da nas dovodite u ovu situaciju. Ja sam vam sad kazao koja je procedura. Ko je za Zakon u prvom čitanju? Ma naravno jasno je to meni, ali eto. Jeste izbrojali? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Konstatujem dakle da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine jednoglasno sa 35 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova usvojio Prijedlog zakona, usvojio dakle u prvom čitanju Zakon o nadzoru kvaliteta određenih proizvoda pri uvozu i izvozu uz zaključak Kolegija da poslanici imaju mogućnost da u narednih sedam dana, dakle sedam dana ulažu amandmane na ovaj zakon o kojima ćemo se izjasniti kada budemo raspravljali o zakonu u drugom čitanju. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, to je 72 Ad. 9. Prijedlog odluke o imenovanju članova Državne regulatorne komisije za električnu energiju Predlagač ove odluke je Vijeće ministara. Ona je dostavljena u parlamentarnu proceduru 7. oktobra 2002. godine. Od Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa 8. januara dobili smo ponovni zahtjev za uvrštavanje ove tačke u dnevni red i donošenje odluke o imenovanju članova Regulatorne agencije za električnu energiju kako bi se konstituirala ova državna institucija koja ima presudnu ulogu u implementaciji Zakona o prenosu, regulatoru i operateru sistema električne energije Bosne i Hercegovine, a koji je preduslov za implementaciju Projekta struja III ili energija III. Vi ste prijedlog dobili. Ja otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Špirić Nikola. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo naravno na liniji onoga što sam govorio za prethodne tačke dnevnog reda ja ne mogu, stvarno ne mogu da shvatim, zato evo skrećem pažnju sredstvima informisanja da ovo dobro prouče. Volio bih kada bih bio u krivu da ovaj parlament usvaja odluku o imenovanju prethodnog saziva Savjeta ministara, a ima Savjet kojeg smo lično mi birali, da donosi odluku na bazi zakona koji je od ad acta jer smo danas, a ovdje se u preambuli poziva na Zakon o Savjetu ministara, a danas smo usvojili novi zakon, da donosimo odluku bez rečenice i slova iako ja pojedince i ne mogu ništa ružno o ljudima reći koji se predlažu. Dakle ovdje samo branim princip Parlamenta da ne možemo kao gusani samo dizati ruku. Ja vas molim, odluka ne može ići pod zakup sem ako i to nije Kolegij donjeo odluku i ako mu parlamentarna većina neda za pravo. Ja vas molim nemojte mi zamjeriti što se borim za dostojanstvo upravo ovog parlamenta i svakog poslanika. Ovo je neviđeno. Ja zato molim dakle imalo je barem smisla, nemam ništa protiv dakle ljudi da je ovaj saziv Vijeća ministara na posljednjoj sjednici samo potvrdio ovu odluku i da nam je dostavio da mi glasamo o odluci ovog saziva Savjeta ministara. Inače ljudi izbori se čine besmislenim. Ja mislim da način na koji mi radimo izbore je učinio apsolutno besmislenim sem što je došlo do fizičke zamjene ljudi na pojedinim mjestima. Eto u tom smislu ja ću biti uzdržan uz puno uvažavanje svakog imena koje se pominje ovdje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Belkić Beriz. Gospodin Beriz Belkić, nakon toga gospodin Andrić Filip, gospodin Miloš Jovanović.
Ja zaista sve teže podnosim situaciju da se dovodimo kao da mi jednostavno tek prvi put neke stvari vidimo itd. i da stalno gubimo neki autoritet itd. Jednostavno postoje određene procedure koje ne počinju od nas, koje su se provele u entitetima. To su procedure koje su išle 73 preko vlada entiteta, došle na skupštine entiteta i trajale mjesecima i mjesecima i mi danas praktično na neki način želimo da to malte ne sve vratimo nazad. Molim vas. Ovdje je riječ o proceduri koja je provedena o Zakonu o prenosu regulatoru itd. procedura koja je trajala mjesecima i prošla entitete i skupštine i vlade i VIjeće ministara je jednostavno kasnije proslijedilo ovamo. Dajte molim vas da ne otvaramo od svake stvari da ne otvaramo komplikacije. Dakle ja podržavam, jednostavno ovaj proces treba završiti jer je ovo trajalo godinu dana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Filip Andrić.
Gospodine predsjedavajući, kolege zastupnici ja bih se dobrim dijelom složio sa onim što je rekao gospodin Špirić čisto iz principijelnih razloga. S druge strane želim evo ovdje napomenuti uz dužno poštovanje kandidatima koji su prijedlog za članove ove komisije, ja osobno ne znam od njih nikoga, ali usput nemam niti jedne riječi niti životopisa o bilo kojem od ovih kandidata. Tim više kada imamo u vidu činjenicu znači da je VIjeće ministara na kraju svog mandata predložilo ove ljude, imajući u vidu i to Vijeće ministara da nema legitimitet hrvatskog naroda ja uistinu ne mogu dignuti svoju ruku za ovakav prijedlog. Stoga predlažem da se ovo vrati Vijeću ministara tim više što imamo u vidu važnost, ozbiljnost institucije koju u biti osnivamo na ono što ona treba sutra raditi i na posljedice koje mogu se očitovati po sve nas. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Andrić. Ko dalje želi da govori? Da gospodin Jovanović, nakon toga gospodin Ćeman. Prozvao sam gospodina Jovanovića on se ranije javio. Izvolite.
Pa ja bih želio da se pridružim diskusijama gospodina Špirića i Andrića jer mi imamo i novu Skupštinu, novi Predstavnički dom, novi saziv Predstavničkog doma Parlamenta Federacije Bosne i Hercegovine, imamo novi saziv Narodne skupštine Republike Srpske, imamo novo Ministarsko vijeće. Znači logično bi bilo da kažem da i oni daju mišljenje o ovim ljudima. I već kada sam izašao možda je bitno upoznati ovaj parlament da je Dom naroda u prošlom sazivu i imali smo, mi smo to raspravljali na Komisiji za saobraćaj i komunikacije tražio izmjene i dopune Zakona i predložio da sjedište ove državne regulatorne komisije bude u Tuzli. Znači umjesto u Sarajevu bude u Tuzli. Komisija za saobraćaj i komunikacije je taj prijedlog usvojila. Mislim da ste vi to već dobili na stolovima. Znači svi članovi komisije, odnosno čini mi se da je 6 članova bilo za, 1 protiv. Gospodin Huskić je bio protiv. Znači ostali su bili za. Znači da sjedište ove državne regulatorne komisije bude u Tuzli umjesto u Sarajevu. Hvala lijepo. 74
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Gospodin Ćeman. Izvolite.
Dakle ako nema suštinskih razloga i razloga koji bi osporavali bilo kojega od kandidata koje smo dobili u jednoj da kažem čak i kompliciranoj proceduri koja je tražila izjašnjavanje čak i entitetskih parlamenata, onda uistinu iz vrlo principijelnih razloga ne vidim razloga da mi danas ovo ne potvrdimo. Zašto? Također iz vrlo principijelnih razloga. Pa neće ovo biti niti jedina odluka, a konačno niti jedini dokument koji će ovaj dom razmatrati pa i ovaj parlament koji je prethodno neko pripremio, potpisao itd. Mada se ne može u potpunosti analogija uspostaviti. Mi ćemo recimo imati koliko i danas izjašnjavanje o nekim ugovorima i sporazumima itd. koje su potpisali u svojstvu ovlaštenih u ime državnih institucija ljudi koji su u ranijem recimo prerthodnom sazivu Vijeća ministara. To ne znači ako nema drugih razloga da ne treba podržati to itd. Prema tome i ja sam osjetio potrebu samo da kažem da lično nemam ništa protiv da se dakle ova odluka donese. Glasaću za odluku, ali ne vidim upravo nikakve principijelne razloge da se ne podrži samo zato što su u svom punom kapacitetu entitetski organi u svoje vrijeme donjeli odluke i utvrdili prijedloge kandidata. Ako nema drugih razloga, to nije za mene razlog da se danas pozitivno ne glasa za ovu odluku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Ko dalje želi da govori? Dame i gospodo poslanici ako se niko više ne javlja za riječ ja bih da kažem par rečenica samo da dakle da vas informišem. Molim. Gospodine Lagumdžija, za riječ se javlja na uobičajeni način i to uopće nije problem u vašem slučaju, nego je problem što se treba na vakat javiti prije nego što ja zaključim, ali evo izvolite. Imate riječ. Riječ ima gospodin Zlatko Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, cijenjene kolege i kolegice
Samo malo pažnje, molim vas. Malo glasnije gospodine Lagumdžija.
Hvala lijepo. Ponukan sam samo jednom diskusijom ovdje. Zakon o prenosu regulatora i operatora sistema električne energije koji je objavljen u Službenom glasniku prošle godine je Zakon na kojem je rađeno nekoliko godina, ne ovo prošlo VIjeće ministara, nego i ono pretprošlo. To je Zakon iza kojeg stoji veliki projekat sa Svjetskom bankom Pauer- III famozni koji je otvorio proces dolaska doslovno stotina miliona KM, a čak stotine miliona u dolarima ako budete govorili prema Bosni i Hercegovini u funkciji restroktuiranja i opravke i dalje dogradnje prenosa električne energije kao dijela regionalnih elektroprenosnih mreža. 75 Taj zakon, ja samo skrećem pažnju na to da je nažalost se donosio godinama. Kao rezultat onoga što je taj zakon bio je i izbor članova ove komisije, odnosno Regulatorne komisije. Mi danas ukoliko ne izvršimo imenovanje članova Regulatorne komisije proces se javlja imenovanja na početak. To znači da ponovo entitetske vlade u dogovoru, prvo je vlade, pa onda u dogovoru sa onim koji su ove kredite odobrili, dakle ponavljam u dogovoru s onima koji su ove kredite odobrili, pa onda skupštine, pa onda Vijeće ministara, pa onda Parlament. Međutim nije to problem, ja bih vas zamolio da nekoristite terminologiju kod ovakvih stvari ova vlada, prošla vlada, ovo vijeće, ono vijeće ministara, jer koncept državne regulatorne komisije je upravo u suprotnosti sa načinom razmišljanja o kojem nova vlada kada dođe mijenja regulatorne komisije i članove. Znaju gospode iz HDZ-a da recimo u Federaciji navešću slične komisije ili agencije za bankarstvo i slično koje su imenovane prije tri godine niko ih nije mjenjao. Mada ti ljudi kada su tu došli došli su vjerovatno i zato što su stručni. I da kažem šta je ono čime sam ponukan. Kada pročitate ovaj zakon vidječete da u ovom zakonu ne piše da članovi komisije su Srbin, Hrvat i Bošnjak. To ćete da primjetite tamo kada budete čitali zakon, nego u zakonu su dva čovjeka iz Federacije i jedan iz Republike Srpske. Koje su oni nacionalnosti to vjerovatno je nekako se podrazumjeva kao stvar dobrog vaspitanja u ovoj zemlji kada su ove stvari u pitanju. Ali bih vas zamolio da argumentacija tipa nije dobio potporu ovog i onog naroda član državne regulatorne komisije za električnu energiju, da je ne koristite. Ako ništa zbog toga što time udarate u same temelje onoga o čemu mi ovdje danas odlučujemo. A koja je onda, koji je odgovor onda kreditora ja bih volio da novo VIjeće ministara ne mora da brine sa tim mogućim odgovorom kreditora, pa vam zato sugerišem da ipak ovo danas okončamo. A vjerovatno i ja kao i svi vi kada bi imenovali ove ljude imali bi različitih prijedloga.
Zahvaljujem. Gospodin Martin Raguž, drugi zamjenik predsjedavajućeg. Replika.
Ja imam pred sobom ovaj zakon koji je gospodin Lagumdžija spomenuo i ovdje se nigdje ne govori o tome da mi mjenjamo bilo kakve članove komisije. Dakle komisija uopće nije imenovana. Ovaj parlament ima jedino ovlasti da imenuje ili odbije prijedloge ili kako izričito piše u zakonu. Dakle mi sada ponašamo gospodine Lagumdžija sukladno zakonu i želimo djelovati u okviru načela ovog zakona i principa koji su ustanovljeni i ovaj želimo da budu uvaženi i da ovaj zakon bude podloga za ovo što vi kažete za restrukturiranje vrlo važnog segmenta energetskog u Bosni i Hercegovini i da da svoj doprinos ovom reformskom inače pristupu koji svi zagovaramo. Međutim o čemu se radi. Radi se o tomu da mi ovdje nemamo životopis ni od jednog od ovih kandidata. Radi se o najmoćnijoj komisiji, agenciji i tijelu koji će u uopšte egzistirati na razini Bosne i Hercegovine instituciji. Jačoj od VIjeća ministara. Pa o čemu mi pričamo. Niko ovdje ne želi govoriti ni protiv koga, nego želimo voditi dosljednu politiku. Ja sam pročitao ovlasti DERK-a. Pa pročitajte ovlasti koje to tijelo ima od a do s. Molim vas koji će to ljudi tri godine, četiri ili pet biti. Ja želim da znam ovdje ko stoji iza tog prijedloga, ko su ti ljudi, imaju li te kapacitete i onda ću dići ruku za njih. Nevezano je li Srbin, Hrvat ili Bošnjak. I nemojte osporavati pravo ljudima da iznesu svoje mišljenje zato što je to bilo nekada u proceduri. I o tome bi mogli govoriti je li taj Dom naroda bio legitiman tada je kada je 76 donosio ovu odluku i zašto neki ljudi u tehničkom mandatu hoće ovako vrlo važne stvari da riješe. Ali ja ne želim o tome. Želim ovdje zaista da vidim ko stoji iza ovog prijedloga. Koje to VIjeće ministara? Je li ovo novo Vijeće ministara stoji iza tog prijedloga? Da će ova komisija ove kapacitete koji su ovi zakoni dali koristiti kvalitetno i na dobrobit svih u Bosni i Hercegovini i na dobrobit ne samo građana nego i ljudi koji žive od ovoga. Mislim dakle da ne trebamo zlorabiti nečije diskusije i odmah reći da su kontra, da su protiv i da su, nego otvaraju se neka pitanja koja su logična. I na koncu zakon predviđa proceduru ako Parlament odbije, nikakvo odgađanje. Jasna procedura 30 dana do novog prijedloga.
Zahvaljujem gospodinu Ragužu. Gospodin Lagumdžija. Ovo je odgovor na repliku. Odgovor na repliku, izvolite.
Samo želim činjenice radi. Sve odluke koje su ovdje prethodile ovom što je pred Parlamentom, uključujući i prijedlog Vijeća ministara koji je urađen na bazi kompletne procedure koja je ranije obavljena u entitetskim vladama, odnosno ministarstvima odnosno skupštinama je urađena prije izbora i ništa od ovoga nije urađeno u tehničkom mandatu u ovom procesu. Dakle samo radi pojašnjenja. A zašto novi Kolegij uz ovo nije dostavio životopise kandidata to treba pitati Kolegij zašto fali, i ako fali životopis ne sporim da treba da se on dopuni. A ponavljam ništa gospodine Raguž nije urađeno u tehničkom mandatu, mada i da je urađeno u tehničkom mandatu ne bi mjenjalo na stvari, ali činjenica je.
Zahvaljujem. Da li još neko želi da govori? Ja samo želim, ja sam dužan zapravo da vas obavijestim, to je moja obafeza dame i gospodo poslanici da su ljudi iz Svjetske banke dolazili kod mene kao predsjedavajućeg i interesovali se zašto ova tačka dnevnog reda do sada nije bila na dnevnom redu. U pitanju je dakle projekat koji teži 220 ili 250, ja se sada tačno ne sjećam miliona dolara i ja želim da vas o tome obavijestim i ta tačka je po tom dakle, po principu kontinuiteta i obaveze Parlamenta da nešto dođe u parlamentarnu proceduru, što je u parlamentarnoj proceduri dođe i na sjednicu Doma, zapravo danas na ovoj sjednici. Ja moram staviti dakle ovaj prijedlog na izjašnjavanje. Gospodin Belkić. Izvolite.
Oprostite molim vas što se još jedanput javljam. Ja sam doživio dakle tumačenje cijele procedure na sljedeći način. Ona se praktično iako mi danas odlučujemo definitivno tačno je u pravu gospodin Raguž, ali sam shvatio da se ona kreira u entitetima preko skupština i vlada entiteta. Dakle to su stvari koje su iskreirane u entitetima a Vijeće ministara bez obzira na koji sastav mislimo je na neki način samo stvar proslijedila Skupštini. Dakle ja sam zabrinut zbog sljedećeg. Ako mi danas ovo ne uradimo procedure su vrlo komplicirane. Vraća se u entitete, skupštine, vlade itd. I računam da su ljudi birani po ekspertnim sposobnostima za 77 tako jednu važnu agenciju. Dakle ovo je samo dodatno kako sam ja doživio ovaj cijeli proces. Dakle odlučujuća uloga je bila u entitetima i vjerovati je da su skupštine entiteta i vlade entiteta imale kriterije za cijeli ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Selim Bešlagić je tražio riječ. Izvolite.
Ne znam uopšte zašto sjedim, jer kako dalje odmiće dolazim u situaciju da razmišljam uopšte da li ima rezona za ove stvari. Ovdje se izađe i kaže se da smo bar dobili biografije (kurinkulovita). Ja vam moram reći da od biografija koje smo dobili za ministre i doministre nemate ama baš nikakve fajde. Evo biografija Slobodana Kovača kandidata za fukciju ministra pravde. Rođen sam decembra '36. godine u opštine Pale. Završio sam pravni fakultet. Doktor sam pravnih nauka, tap, tap, tap. Republika Srpska i ništa više. Evo ovdje imate ovu drugu biografiju Nike Grubišića kada uzmemo još biografije naših ministara onda moram da vam kažem da bi prvo izgleda ovaj dom morao da napravi kako treba da izgleda biografija naših kandidata. E onda mislim da bismo bili u pravu da postavljamo ova pitanja. Mene ne interesuje biografija kada je rođen, gdje je rođen od koga je rođen. Mene interesuje šta je radio i da li može šta uraditi. Prema tome mislim da u ovom trenutku povezivati se zato što nismo dobili biografije nema puno fajde ni od onih što smo dobili. Ali vas molim ako kao Dom možemo donjeti odluku da se od sada biografija piše na takav i takav način i da svi koji hoće da učestvuju u bilo kakvoj vlasti moraju to ispuniti. To će biti prolazna ocjena. Hoću da kažem da se nekada fatamo za formalne stvari, ali suština je u tome hoćemo li ili nećemo. Kada bude zakon i amandman o zakonu, onda ću izaći pa ću se boriti za to da se promjeni tamo sjedište jer smatram da treba promjeniti. Ali kada se radi o ovome da je to državna komisija koja će biti odgovorna faktički Ministarskom vijeću, onda mislim i ako je u pitanju milion, ako je u pitanju petso hiljada dolara ja sam zato da to danas glasamo i da to usvojimo. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. Ko dalje želi da govori? Ja stavljam Prijedlog odluke na glasanje. Ko je za? Jeste izbrojali glasove? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Ima li uzdržanih? Hvalka vam. Iz Federacije ko je za? Federacija ko je za? Iz Federacije ko je za? Jeste izbrojali? Hvala vam. Iz Republike Srpske ko je za? Glasala su 32 poslanika. Za je glasalo 25, protiv je glasalo 2, suzdržana su bila 4. Postoji opća parlamentarna podrška. Iz Federacije. Molim. Iz Federacije, ako ima primjedbi ja mogu ponoviti nije problem. Nema. Dobro. Dakle, dobro. 78 Molim vas ja ću. Ne treba. Dajte sravnite podatke molim vas. Nemojte oko ovoga. 32 su ukupno poslanika glasala. 25 poslanika je glasalo za. Ima li tu primjedbi? Nema. 3 su poslanika kažu koji su brojali da su bila 3 poslanika bila protiv i da su 4 bila suzdržana. 25,28,32. Tri su bila protiv. Dakle 25 za, proitv 3, suzdržana 4. Ima li primjedbi na ovo glasanje, na prebrojavanje, pardon? Nema. U redu. Po entitetima. Iz Federacije je glasalo za 18 iz Republike Srpske je glasalo za 7. Postoji i entitetska dakle većina i u Federaciji i u Republici Srpskoj. Ja konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine donio odluku o imenovanju članova Državne regulatorne komisije za električnu energiju u tekstu kako je predloženo od Vijeća ministara Bosne i Hercegovine. Prelazimo na desetu tačku dnevnog reda, to je Ad. 10. Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa lica naturalizovanih u periodu od 6.4.1992. godine do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine Izvještaj ove komisije vam je dostavljen u prethodnom sazivu ovoga doma. Nosi datum,dakle dostavljen je Parlamentu u prethodnom sazivu i nosi datum 8. juli 2002. godine. Njega ste dobili i ja otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Vjerovatno smo izgubili strpljenje. Ja ću pokušati u najkraćem mogućem. Dakle izbjeći ću ove tehničke greške itd. na preciznosti zbog kojih je nemoguće praktično utvrditi na koji se period izvještaja odnosi, ali da to preskočim. Činjenice su sljedeće. Očito je da je mandat ovoj komisiji istekao krajem 2001.godine i bilo bi dobro da Vijeće ministara u skladu sa Zakonom o državljanstvu vidi dalji status ove komisije. Očigledni je problem iz ovog izvještaja da se realan uvid i stanje u vezi činjenica koje o kojem je Komisija odlučivala nije mogao realno steći, jer jednostavno je ona odlukom na početku svoga rada odlučila da ne bude u njezinom nandatu sve ono što je iza 15.12., sve ono što su rješenja kasnije uručena iza 15.12.'95. godine pa imamo sljedeću situaciju iz ovog izvještaja da praktično 9.164 slučaja nisu razmatrana, jer su rješenja i pravosnažnost nastupila tek iza 15.12., ne daje pravu sliku. Dakle osim ovih statističkih podataka koje imamo i spiska lica u ovoj informaciji praktično mi nemamo ocjenu rada Komisije, odnosno nalaza šta je Komisija našla i na kakve je pojave naišla. Da li je bilo kršenja procedura, da li su bili validni dokazi, da li je ovo, da li je ono. Praktično jedan samo statitstički pregled lica kojim je oduzeto, potvrđeno ili nisu razmatrana. Ja predlažem sljedeće. Da se ovaj izvještaj, da se ovaj izvještaj, da ovaj izvještaj aktuelno Vijeće ministara prouči i da vidi status Komisije kojoj je istekao ugovor i da zatraži od ove komisije da da ocjenu stanja, a ne samo statističke podatke. Jednostavno nemamo ocjene da li postoje nezakonitosti u proceduri davanja državljanstva ili ne i u kojim slučajevima, kakve su one, gdje se manifestiraju. Oni nam samo kažu da su oduzeta državljanstva recimo u 42 slučaja. 79 I jedna inicijativa koja proizilazi čitajući ovaj izvještaj. Spominje se ponovno onaj naziv, pogrešni naziv antiteroristički tim. Ovdje doduše on se spominje da je koordinacijski tim za praćenje sprečavanja terorističkih aktivnosti i djelovanja. Ja molim Vijeće ministara da preispita potrebu daljeg djelovanja ovoga tima i molim da se pravilan izraz stalno upotrebljava, da se ne upotrebljava pogrešan izraz. Radi se o timu koji koordinira aktivnosti na provođenju plana borbe protiv terorizma. On nije antiteroristički tim. I stalno se to uležava u ovoj dokumentaciji koja se kreće. Sugerišem Vijeću ministara da preispita status tog tima za koordinaciju i praćenje realizacije plana aktivnosti borbe protiv terorizma. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Gospođa Jelina Đurković je tražila riječ. Izvolite.
Ja hoću samo da dodam stavu gospodina Belkića i ovo da ovaj spisak koji smo dobili čini mi se nije precizan, nije tačan. Naići ćete na čitavu grupu skupinu imena koja se ponavljaju. Recimo cijela skupina od 3 ili 5 lica ili 1 lice. Primjera radi evo pročitaću vam na strani 61. Palavritić Zuhdija, a na strani 64. pojaviće vam se opet Palavritić Zuvdija. Dakle ponavaljaju se imena, tako da vi ne znate zapravo i nije samo Zuhdija ili Zuvdija, šta je sad tu pravo, nego ćete naći i recimo Rastoder Nedžada dva puta i samo još malo da ja vidim, ovdje ima. Dakle to, šta je tu pravo sada. Radanović Leposava, Martinović Refik, pa zatim Ljiljana Andrić, Olga Bašić, Petar Laslo itd. Meni onda ovo nije validan spisak. Ako on, ovako ako se dešava da ja naiđem na imena i prezimena koja se ponavljaju, onda ja tražim da se ovaj spisak ažurira, naprosto zbog validnosti toga. Da to bude, očito je to da li su to radile dvije komisije, dva čovjeka, dvije ruke, tri ruke, nije bitno. Ali je ovdje ima ponavljanja i to treba isčistiti da taj spisak bude onako kako treba. Eto.
Zahvaljujem gospođi Đurković. Ko dalje želi da govori? Gospodin Špirić Nikola. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo, Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa naturalizovanih državljanja Bosne i Hercegovine za određeni period je predmet različitih špekulacija i aktivnosti već 7-8 godina. I Komisija i sve ono što se čini u državi Bosni i Hercegovini vodi takvu aktivnost da se velom tajne pokrije sve ono što ne ide na obraz države Bosne i Hercegovine. U tom smislu danas želim da kažem iako sam često govorio o ovoj temi u interesu dakle svakog građanina Bosne i Hercegovine da zatražim odgovornost službi Parlamentarne skupštine koji za jednu tačku dnevnog reda stavljaju, šalju različite ili nekompletne materijale na oba doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Da je to tako, ja ću vam to pokazati na sledeći način. Dakle mi ovdje imamo samo ovaj materijal, to je Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa lica naturalizovanih u periodu 6.4.'92 godine do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine. To je materijal koji svi poslanici imaju. Ja vam sad moram reći, ovaj dopunski materijal koji do mene došao zato što sam bio predsjedavajući Doma naroda, a koji slučajno ili namjerno nije vama poslanicima dostavljen u ovom Domu. On se odnosi na zahtjev dakle – Bosna i Hercegovina Parlamentarna skupština, oslovio je na oba doma, komisije Vijeća ministara Bosne i Hercegovine gdje se kaže – rješenjem o prijemu 80 državljanstvo BiH po osnovu pripadnosti i oružanim snagama u BiH nakon 15.12. '95.godine traži se. I onda dakle oba doma piše ta komisija i kaže – na 30. sjednici Savjeta ministara Bosne i Hercegovine održanoj 27.9.2001. godine donesena je odluka o imenovanju Komisije za razmatranje statusa lica naturolazivovanih poslije stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine do stupanja na snagu Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine. Vi znate da ova odluka Vijeća ministara uslijedila nakon različitih priča o Bosni i Hercegovini, ima li terorističkih kampova, ima li terorista, ima li nelegalno stečeno državljanstva itd. Tokom druge odluke tačkom druge odluke je konstatovano da je zadatak komisije da razmotri status lica. Dakle ciljano je išao Savjet ministara s razlogom naturalizovanih poslije stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine do stupanja na snagu Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine. Komisija je u svom radu utvrdila da je određen broj lica primljen u Državljanstvo BiH nakon. Molim, pa ja vas molim nisu dobili ljudi, ja govorim. Vi jeste pročitali koji ste imali šansu da pročitate. Samo malo molim vas. Molim vas pa dužnost je. Gospodine Muratoviću, hoću da pročitam jer ljudi nemaju. I hoću javnosti radi Bosne i Hercegovine da pročitam da nemamo iste materijale u dva doma. A to govori o onome što ću reći u zaključku pa vas molim da saslušate, ne sporim da replicirate.
Gospodine Špiriću, molim vas lijepo. Predmet ove tačke dnevnog reda je informacija, odnosno Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa lica naturaliziranih u period od 6.4.'92. do stupanja na snagu.
Ja o tome govorim, ja vas molim da mi dozvolite
Ne govorite gospodine Špiriću o tome, nego govorite o drugoj komisiji Vijeća ministara koja
koja se bavila ovim problemom
Molim vas nije se bavila ovim pitanjem, nego se bavila pitanjem ispitivanja statusa lica koja su naturalizirana poslije stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine do stupanja na snagu Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine. I ja sam bio delegat u Domu naroda kao i vi i ja, molim vas lijepo i ja znam šta se tamo dešavalo. Evo sekretar Doma me obavještava da od Doma naroda ovaj dom nije dobio dakle tu drugu informaciju. Kada bude ta druga informacija
Nije ovo informacija Doma naroda, ovo je informacija Komisije Vijeća ministara 81
Molim vas lijepo kada na dnevnom redu ovoga doma, kada na dnevnom redu, nismo ni to dobili, kada na dnevnom redu ovoga doma bude to o čemu vi govorite, govorićemo. Izvolte govoriti
Nemote. Ja znam da vi nećete da pričate o ovome, ali to i jeste problem ove države.
Ama gospodine Špiriću
Ja vas molim da me ne prekidate. Je li ovo protokol Parlamenta Bosne i Hercegovine, je li ovo upućeno Parlamentarnoj skupštini.
Nemojte da
Kako je moguće da je Dom naroda dobio, a Predstavnički dom nije. Hoćete li dozvoliti ili nećete?
Molim vas lijepo gospodine Špiriću
Kako nije, pa govorimo o naturalizovanim državljanima mimo zakona
Držite se. Završite vašu diskusiju molim vas.
Ja vas molim dozvolite da završim pa vi uzmite svav kako hoćete. Ja tražim da se utvrdi odgovornost. Ko neće da sluša ja ne mogu da ga prisilim. Ja se držim tačke dnevnog reda i znam da ovo nije lagana tema. Nemojte je stavljati gospodo na dnevni red. Molim vas lijepo, dakle traži se jer je Komisija utvrdila neregularan prijem u državljanstvo i traži od oba doma da da tumačenje. I evo šta kažu – obzirom na navedene okolnosti to je doneseno da li je to je i nejasno da li je prijem tih lica u državljanstvo BiH nakon potpisivanja Dejtonskog sporazuma pravno relevantan, odnosno da Komisija može smatrati iste prijeme lica u državljanstvo BiH kao pravno valjano ili ne. Članovi Komisije – Miodrag Pandurević, Ibrahim Đikić, Ivo 82
Gospodine Špiriću molim vas lijepo. Ja nemam. Molim vas lijepo sad ja govorim. Vi ste izašli iz okvira tačke dnevnog reda i stanite sada. Molim vas lijepo nemojte se igrati ovdje sa poslanicima Parlamenta. Niko od nas ovdje nije mutav i svi mi dobro umijemo da promislimo. Tačka dnevnoga reda se zove – Izvještaj Komisije za razmatranje statusa lica naturaliziranih u periodu od 6. aprila '92 do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine. Vi ponovo govorite o radu druge komisije. Neka dođe taj izvještaj. Ja ništa nemam protiv da raspravljamo o svemu i o svakom pojedinačnom državljanstvu ovdje na ovom domu, ali ćete se držati dnevnog reda.
Naravno.
Molim vas lijepo, a dnevni red je Izvještaj o radu Komisije za razmtranje statusa lica naturaliziranih u periodu od 6.4.'92. ja vam to ponavljam do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine. Imate šta povodom tog izvještaja. Svi drugi izvještaji neka dođu na dnevni redu u Parlament biće na dnevnom redu.
Pa kako ljudski vi sakrijete kumim vas bogom.
Pa ko sakrije?
Otac moj. Šta piše ovdje? Parlament Bosne i Hercegovine. Kako je moguće.
Završite diskusiju.
[[govori s mjesta]] Ali imamo puno tih materijala
Nema. Gospodine Muratoviću znam da imate puno, ali evo meni bitni ovi. Iznesite vi te koliko imate pa da dođemo do njih. Nemojte biti nervozni. Ovdje piše – Bosna i Hercegovina, Parlamentarna skupština, Sarajevo 20.5.2002. godine. Protokol Parlamenta. Kako je moguće da je dobio jedan Dom, drugi nije uz ovu tačku? Pa nemojte prošle godine. Ima i zaključak Doma naroda da su nelegitimni, da nisu pravno valjani ovi prijemi. Dakle i 83 Ustavno-pravne komisije i Doma. Dakle molim vas ja hoću da govorim o tome i tražim odgovornost. Dosta je ovoj državi prikrivanja. Jel mislite da će to pomoći nekom od stranke od građana od naroda. Ako niste spremni da govorim hvala vam lijepo. Ja ću ovo da dam sredstvima informisanja. Glasaću protiv ovog izvještaja. Ovo ostaje nažalost breme ove države. I niste spremni da razgovarate. Ovo je obraćanje Svetozara Mihajlovića ovom parlamentu. Kako nije tačno. Evo vam. Zahtjev za zauzimanje stava.
Molim vas dozvolite da završi gospodin Špirić. Molim vas završite gospodine Špiriću.
Molim vas lijepo ministar za civilne poslove i komunikacije moli Parlament, oba doma i kaže – kao resorni ministar Komisija za razmatranje statusa osoba naturalizovanih poslije stupanja na snagu, dakle isti ovaj materijal, Ustava. U prilogu vam dostavljam zahtjev članova Komisije za zauzimanje stava prema osobama koje su stekle državljanstvo Bosne i Hercegovine na osnovu prpadnosti u oružanim snagama u Bosni i Hercegovini nakon 15.12.'95. godine. Zar to nije isti materijal? Traži čovjek od nas mišljenje. Traži Komisija mišljenje. A mi dobijemo suhoparni materijal u ovom domu, a u ovome imamo sve materijale. Molim vass nemojte se igrati. Tražim odgovornost pre svega parlamentarne komisije koja nije Kolegij informisala ako je to razlog. Ako je neko u Kolegiju znao ovo što reće kolega Muratović pa sakrio, onda je to na obraz svima koji žele da se bore protiv onoga što se zove zlo a to je terorizam. Ne sporim ja da ima i takvih koji hoće da prikriju. Ja nisam taj. Ja ovaj izvještaj ne mogu da prihvatim. Tražim da se provede ista procedura kao i u drugom domu i da imamo jasan stav. Kako je moguće da druge materijale iz Doma naroda dobijete sa mojim potpisom s.r. svojeručno neko izvuče, a da ovo baš nije? Kako je to moguće? Dakle, očito je da nema spremnosti. Ja ne mogu podržati ovaj izvještaj. Tražim da se komisija za, državna komisija razrješi dužnosti i tražim da se služba Sekretarijata Parlamentarne skupštine Predstavničkog doma smjeni. Da jednom uvedemo princip odgovornosti da svaki poslanik mora biti barem na startu jedanko informisan. Ja imam samo privilegiju što sam u drugom domu mogao da dođem do materijala, odnosno ostale i ne želim da ih koristim. I ne vidim razloga za toliku nervozu, jer istu ovakvu nervozu gospodin Džaferović i Genjac su iskazali i u Domu naroda i glasali protiv. Ali ja ne sporim da imaju pravo glasati i protiv. Ali to ne znači da ovdje može blokirati raspravu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama gospodine Špiriću. Mene zaista nećete iznervirati odmah da znate. Pa očigledno je da vam je to bila namjera. Ovaj nisam vam oduzeo riječ samo da vam ne bih dao argument. Pustio sam vas na kraju da kažete sve što imate iako je svakom ko hoće imalo da čita i da sluša, da ne kažem i da misli potpuno jasno da ste vi zloupotrijebili ovu govornicu da biste govorili o sasvim drugoj temi i drugoj informaciji, a ne o onome što je današnja tačka dnevnoga reda, a ja sam nekoliko puta ponovio šta je tačka dnevnog reda. To je jedna stvar. I druga stvar radi javnosti želim da kažem da sam od Sekretarijata Parlamentarne skupštine i sekretara Doma obaviješten da je u ovaj dom od materijala vezanih za ovu temu i 84 vezanih za ovu komisiju došlo samo ovo što se zove – Izvještaj o radu Komisije za razmatranje statusa lica naturaliziranih u periodu od 6.4.'92. do stupanja na snagu Ustava Bosne i Hercegovine. Ako stignu i drugi materijali i kada stignu biće na dnevnom redu ovoga doma, sjednici ovoga doma. U to nemojte ni malo sumnjati. Nema razloga da to ne bude na dnevnom redu sjednice Doma. I ovaj materijal po principu kontinuiteta došao na dnevni red današnje sjednice. Sve će biti na sjednici ovoga doma ja vas u to uvjeravam. Nastavljamo dalje sa raspravom. Ko želi da govori? Gospodin Selim Bešlagić. Izvolite.
Pošto je ovo informacija, odnosno izvještaj, dozvolite mi da se osvrnem sa nekoliko samo svojih ličnih zapažanja. Prije svega volio bih da dobijemo sve materijale koji se odnose o ovim stvarima da jednostavno se suočimo sa činjenicom i istinom, ali je i to činjenica da iz ovih materijala su imena i prezima nemamo nikakvu analizu. A mene kao čovjeka, prije svega interesuje. Ovo su ljudi koji su zatražili azil u Bosni i Hercegovini što znači da im je u onoj domovini odakle su došli bilo teže. Zbog toga mene ovdje interesuje, ukoliko je moguće da dobijemo informaciju odakle su ovi ljudi došli. To je vrlo bitan pokazatelj, hajde sada da kažemo, pošto sam i u Komisiji za ljudska prava, mislim da bi to mogao biti i jedan razlog da se iz ove analize napravi jedan upitnik koji bi proslijedili ja bih rekao kao izvještaj i prema evropskoj Komisiji za ljudska prava i da ukažemo na činjenicu da su ljudi prešli iz jedne države u drugu gdje evo mi se borimo da uvedemo zakon i red. Što znači da je u onoj tamo gore. Zato bih molio idem sa predlogom da ovaj znači ovaj materijal izbacivanjem onih duplih imena itd. ako je moguće da dobijemo ovdje sa strane ako je došao iz Saudijske Arabije, ako je došao iz Irana, ako je došao iz Jugoslavije, ako je došao iz Hrvatske, ako je tošao iz Slovenije, šta ja znam. Ima dosta ovih koji su vjerovatno iz Slovenije došli ovi naši, pa da to nama bude i pokazatelj i da se zapitamo zašto je i kako su ti ljudi traže rješenje u ovom ovdje dijelu. Zato bih vas zamolio ako je moguće popunite ovu informaciju, jer mislim da to zaslužuje našu pažnju. Uz jednu molbu da primjedba gospodina Špirića, ja je apsolutno prihvatam, ali prihvatam i sugestiju gospodina Džaferovića da to ako dođe, a ovdje se postavlja pitanje zašto nije došla, to je bilo pitanje, da to se vidi i da možda na sljedećim za sljedeći sastanak Parlamenta dobijemo i ovu informaciju sa ovako dopunjenim podacima. Hvala vam.
Dobro. Ko dalje želi da govori? Molim vas lijepo ja zaključujem raspravu, ako se niko ne javlja za riječ? Ja sam dužan ponuđeni izvještaj Komisije onakav kakav jeste staviti na glasanje, a onda možemo govoriti oko zaključka oko ovoga o kojem je govorio gospodin Beriz Belkić, ali izvještaj sam dakle prije toga dužan staviti na glasanje. Ko je zato da se prihvati Izvještaj ove komisije? Jeste izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. 85 Uzdržanih? Hvala vam. Kakvo je stanje? Entitetsko jel. Iz Federacije ko je za? Hvala vam. Iz Republike Srpske ko je za? Hvala. Konstatujem da je glasalo 31 poslanik, 17 je glasalo za, 5 je bilo protiv, 9 je bilo suzdržano. Iz Federacije je glasalo 17 za iz Republike Srpske nije glasao niko za. I izvještaj ove komisije ide na usaglašavanje Kolegiju kao nadležnoj komisiji. Pa ćemo nakon toga, nakon procesa usaglašavanja nastaviti kada dođe na dnevni red povodom ovih prijedloga zaključaka o kojima je govorio gospodin Belkić. Prelazimo na jedanaestu tačku dnevnog reda, to je Ad. 11. Informacija o zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 30.6.2002. godine Obrađivač Informacije je Ministarstvo za trezor institucija Bosne i Hercegovine. Informacija je Domu dostavljena 16. septembra 2002. godine. Ovo je samo informacija. Ona je već zastarjela, ali ja sam rekao, sve ono što je u parlamentarnoj proceduri mora doći ovdje na sjednicu Doma i o tome moramo donjeti zajedničku odluku. Imamo i pismo ministra. Ja nisam dakle, evo sada vidim to pismo ovdje, ministra za trezor jeste. Na temelju člana 139.f. Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine traži da se odgodi rasprava po ovoj tačci dnevnog reda – Zaduženost Bosne i Hercegovine sa 30.6.2002. godine. ovo iz razloga što ćemo uz Prijedlog budžeta za 2003. godinu dostaviti i informaciju o zaduženosti Bosne i Hercegovine zaključno sa 31.12.2002. godine. Ja mislim da ovo treba da uvažimo i da ovu tačku na ovaj način, hajde da kažemo ovako – zaključak dakle, da smo primili k znanju i ovu informaciju o zaduženosti sa sredinom 2002. godine i da očekujemo ovu informaciju kako je to napisala ministar sa koncem 2002. godine. Ko je za ovaj zaključak?
(govori s mjesta, ne čuje se)
Informaciju sa analizom. Ko je za? Hvala vam. Ko je protiv? Uzmite ovo tamo. Ima li uzdržanih? Konstatujemo da smo jednoglasno dakle usvojili zaključak u kojem smo primili na znanje Informaciju o zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 30.6.2002. godine i zatražili od Vijeća ministara Bosne i Hercegovine da nam uz Budžet, odnosno Rebalans budžeta za 2003. 86 godinu dostavi informaciju o ovoj problematici zaključno sa 31.12.2002. godine u kojoj će biti sadržana i analiza o efektima zaduženosti i zaduživanja Bosne i Hercegovine sa, dakle evo o efektima. Da tu stanem. To je taj zaključak kojeg smo usvojili radi stenograma da ovi koji rade iz stručnih službi mogu napraviti kvalitetan zaključak. Prelazimo na 12 tačku dnevnog reda, to je Ad. 12. Finalni Izvještaj Bosne i Hercegovine o stanju održivog razvoja za Svjetski samit o održivom razvoju Obrađivač Izvještaja je Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. On je Parlamentu dostavljen 14. oktobra 2002. godine. Otvaram raspravu. Gospodin Izet Žigić.
Ima zadovoljstvo zaista što smo dobili ovakve jedan dokumenat u Parlament i jedan dokumenat koji je dao prikaz stanja u Bosni i Hercegovini i obaveze Bosne i Hercegovine naspram svog okruženja, naspram velikog problema koji ozbiljan svijet i ozbiljne zemlje već debelo razmatraju i imaju rješenja za probleme i razvoja i zaštite okoliša. Ovo je zaista ponavljam jedan izvanredan papir koji je stigao i predlažem da zbog toga što većina preporuka koje su ovdje date vezano za održivi razvoj, vezano za zaštitu okoliša i ostaloga je u nadležnosti uglavnom entiteta pa i kantona da ovaj dokumenat proslijedimo skupštinama entiteta da se poslanici i vlade upoznaju kao i skupštinama kantona. Jer dio je s ozbirom na naš ustav dio tih nadležnosti je kod ovih organizacionih jedinica. Predlažem da podržavajući ovaj dokumenat da i Vijeće ministara vezano za svoje nadležnosti razradi obaveze s obzirom da imamo sad zakon ovaj koji je usvojen, da razradi obaveze i da nas informiše eventualno o konkretnim potezima šta to, koji to proizilaze iz ovog dokumenta. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Žigiću. Gospodin Ćeman Mirsad je tražio riječ. Izvolite.
Kao što reće kolega Belkić neki od materijala koje imamo su istovremeno i edukativnog karaktera i ja bih mogao konstatovati da je i ovaj finalni izvještaj pored dakle nekog programskog karaktera koji ima istovremeno i uistinu edukativnu i onaj ko se nije bavio ili ne bavi ovom problematikom u nekom temeljitijem obimu je zaista mogao dobiti tu niz informacija koje su dobro došle i ja to pozdravljam. Uz ovo što se već čulo, ja mislim da bi imalo smisla kada je riječ o ekološkom otpadu na kome u jednom kontekstu se tu govori u tačci 3. osnovni oblici biološke i geološke raznolikosti i prirodnih resursi pa pod tačkom 3.3. ili 3.2. ili tako dalje, moglo bi se u širi kontekst tu nekako smjestiti. Mislim da bi svi subjekti koji se ovom problematikom budu bavili kroz praktične poteze morali voditi računa i o činjenici da je u vrijeme trajanja mandata SFOR-a, on još uvijek traje na određenim lokacijama širom Bosne i Hercegovine nažalost bilo da tako kažemo odlaganja ekoloških vrlo sumnjivoga otpada i da su građani Bosne i Hercegovine oba 87 entiteta tim povodom iskazivali u proteklim godinama jako, jako velika nezadovoljstva. Ja sam bio čak u prilici da na, jednim neposrednim povodom koji je ukazivao na to da je na određenoj deponiji odložen otpad koji je mogao utjecati na vodotoke, odnosno snabdjevanja pitkom vodom čak jednog zanačajnog područja, dakle bio sam u prilici kao član Parlamenta Federacije BiH da postavljam to pitanje i nažalost nisam dobio odgovarajući odgovor u vezi s tim. Naravno cilj pitanja i ovoga što ja danas govorim nije tek toliko da se dobije odgovor nego da se pokuša ustvari u ovom kontekstu koji ova informacija, odnosno izvještaj podrazumjeva utjecati na to da makar znamo gdje je šta. Ako je moralo biti odloženo, gdje je odloženo i u kojoj mjeri to može utjecati na evo kvalitet pitke vode i sve ono što je s tim vezano. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu dame i gospodo poslanici jer vidim da se niko ne javlja za riječ. Kao što ste dakle vidjeli iz samo Izvještaja Finalnog izvještaja Bosne i Hercegovine o stanju održivog razvoja za Svjetski samit o održivom razvoju, Vijeće ministara prethodnog saziva je povodom ove problematike usvojilo određene zaključke i preporuke za koje se traži podrška ovoga doma. Ja zaista predlažem da mi u Domu usvojimo sljedeći zaključak: - prvo da primimo na znanje ovaj finalni izvještaj, - drugo da damo podršku zaključcima i preporukama koji su dostavljeni u izvještaju Vijeća ministara u cilju izrade strateškog programa budućeg održivog razvoja Bosne i Hercegovine i - treće ja mislim da nije uopće inkopatibilan, zapravo on je jako konpatibilan prijedlog gospodina Žigića da se ovaj izvještaj dostavi radi upoznavanja na prijedloge, sugestije i entitetskim parlamentima i parlamentima kantona u Federaciji Bosne i Hercegovine i naravno vladama. Stavljam ovaj svoj zaključak na glasanje. Ko je za? Hvala vam lijepa. Ima li neko da je protiv? Nema. Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštie jednoglasno usvojio ovaj zaključak kojeg sam ja predložio. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda, to je Ad. 13. Izvještaj Istražne komisije o provedenoj parlamentarnoj istrazi u vezi sa pronalaskom nelegalno uskladištenog oružja u Mostaru Dame i gospodo poslanici i ovo je također tačka dnevnog reda koja je na današnjoj sjednici po principu kontinuiteta, jer ne želimo da ništa ostane u ladicama Parlamentarne skupštine. Sve treba da dođe ovdje na Dom. U prethodnom sazivu ovoga doma u mjesecu maju 2002. godine formirana je Istražna komisija od strane ovoga doma radi sprovođenja parlamentarne istrage u vezi sa pronalaskom 88 nelegalno uskladištenog oružja u Mostaru. Evidento je da je od formiranja komisije proteklo dosta vremena. Od tada nadležni organi su podnjeli više krivičnih prijava protiv odgovornih osoba i ti postupci su u toku. Vi znate iz medija da je podnesena i optužnica. Istražna komisija je dostavila svoj izvještaj i mi kao Dom treba da se dakle očitujemo o tom izvještaju. Ja otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Martin Raguž. Izvolite.
Evo samo par riječi više kao prijedlog dakle da jedan trud zastupnika iz proteklog saziva koji su držali 4 sjednice ne ostane bez barem nekog komentara. Nakon svih tih svojih sjednica, konsultacija upita prema Predsjedništvu, Stalnom vojnom povjerenstvu, OSCE-u, SFOR-u, ovdje nismo od njih dobili nikakav konkretan prijedlog, ja bih rekao niti zaključak. Zato je moj prijedlog ne širimo veliku priču oko ovoga, da u sklopu izvanredne sjednice Zastupničkog doma koja, gospodinu Špiriću koji je otišao želim reći da sam kao član Kolegija eksplicitno tražio i mislim da smo to ustanovili i da će biti do 15.2. i nadam se da će to Kolegij ispoštovati. Dakle da se u okviru razmatranja te ukupne situacije da, pokuša dati odgovor na pitanje koje je ovdje samo načelno dotaknuto, a to znači SFOR je dao odgovor ovom našem povjerenstvu u kojem kaže – da je to oružje nelegalno proizvodeno i nelegalno uskladišteno. S obzirom da se radi o minobacačkim granatama istiću da svaka lokacija može biti, pa i okolna skladišta vatreni položaj. Naveli su ime i broj dva odobrena skladišta na tom području. O stupnju, zbog ovog ovo govorim, o stupnju ugroženosti građana se ne izjašnjavaju, navodeći da odgovor na ova pitanja mogu dati samo stručnjaci. Dakle, tko su ti stručnjaci. Hoćemo li u institucionalnoj vertikali BiH konačno imati autoritete u smislu institucija i pojedinaca koji mogu dati odgovore na ova pitanja. I pošto nije vrijeme danas dakle niti je samo problem bio taj. On se ne referira samo na Mostar, nego na ukupnu situaciju u Bosni i Hercegovini. Smatram da bi neke od ovih zaključaka trebalo koristiti u izradi informacije, a ja ću osobno kada bude rasprava uključiti se na taj način.
Zahvaljujem kolegi Ragužu. Gospodin Miloš Jovanović tražio je riječ. Izvolite gospodine Jovanoviću. Ja bih zamolio poslanike za malo strpljenja. Nemamo još puno tačaka.
Ne želim puno da oduzimam vremena, ali ne mogu da ne istaknem ovdje čini mi se ovako neodgovoran i neozbiljan odnos federalne komisije za odbranu i bezbjednost koji su rekli da nisu u mogućnosti udovoljiti zahtjevu ove istražne komisije. Mi smo ovdje vrlo često za ovom govornicom potencirali na državi, na državnim institucijama i obično se tu u nekom negativnom kontekstu uzimalo za primjer Republika Srpska. Ali evo primjera znači kakav je odnos da kažem federalnih organa prema državnom Parlamentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Selim Bešlagić. Ja molim Stručne službe da izađu van, da upozore poslanike, izašlo je 5-6 poslanika, sada da uđu u salu. Ako treba napravićemo pauzu, ali da sjede ovdje u sali.
Ja moram da kažem da oružje koje je naađeno u Mostaru, oružje koje je nađeno u Prijedoru, afera ORAO, govori da u Bosni i Hercegovini apsolutno nema razlike među ljudima u entitetima. Ista meta isto odstojanje. Svi vole da sakriju, svi vole da ga drže, a onda dođemo ovdje pa prozivamo mi sami sebe. Zato insistiram ovdje sa ove govornice da se na ovom pitanju oružja po jednom jedinstvenom principu dobiju odgovori i da ovaj parlament ima pravo traženja ja bih rekao kažnjavanja svih onih koji su prekršili ove stvari. Mislim da ovdje ne, apsolutno mene više ne interesuje je li to u Republici Srpskoj ili Federaciji. Mene interesuje oružje, naoružanje, municija, kao zlo koje bi trebali što prije eliminisati ako je ''žetva'' u pitanju. A mi ''žetvu'' već duže vremena radimo. Zato bih vas zamolio da se na ovome insistira, ali po istom principu. Ako treba neka se napiše šablon i zadatak šta to mora ko odgovoriti. Meni je više dosta prebacivanja te to je ovoga, te je to onoga, te slučajno uskladištio ovdje. Interesantno ne radi se tu o malim količinama, Radi se o količinama koje nisu mogli biti predmet neinteresovanja onih koji su trebali da znaju o tim stvarima. Zato smatram da apsolutno ne želim prebacivati na Federaciju ni na Republiku Srpsku. želim da ovaj parlament insistira da se na ovo dobije odgovor. Jer ako to ne budemo, na ovo dobili odgovor, vjerujte da će i sljedeći Parlament i onaj tamo sljedeći Parlament uvijek nalaziti nešto i uvijek postavljati pitanja zašto to nije neko drugi riješio. Zato bih zamolio za jednu efikasnost i zahtjev ovog parlamenta da se ta efikasnost riješi na taj način što definitivno će se dobiti odgovor ko je, šta je, zbog čega je i da li je povukao konsekvence po tom pitanju.
Zahvaljujem gospodine Bešlagiću. Ko dalje želi da govori? Dame i gospodo poslanici, pošto se niko ne javlja za riječ evo zaključujem raspravu. Ja ponavljam dakle radi se o Izvještaju ad hock komisije koja je formirana od strane ranijeg saziva Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine povodom konkretnog slučaja vezanog za Mostar i naravno mi kao novi saziv treba da primimo na znanje tu informaciju. I mislim da je gospodin Raguž dao dobar dakle prijedlog da, a ipak je ovo pitanje pitanje opće sigurnosti u Bosni i Hercegovini da prilikom rasprave o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini se između ostaloga osvrnemo i na ovaj i na slične slučajeve kao pojavu u Bosni i Hercegovini i zauzmemo kao ovaj saziv Parlamentarne skupštine svoje zaključke i stavove. Pa ko je onda za ovaj zaključak? Dakle primamo k znanju i okviru ove sigurnosne tačke dnevnog reda i sjednice posebne biće rasprava o ovome kao pojavi. Hvala vam. Ima li neko protiv? Nema. 90 Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili ovaj zaključak Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda, odnosno 14. izvinjavam se, nećemo preskakati. Samo me opominjite, malo sam se i ja umorio, na 14. tačku dnevnog reda, a to je Ad. 14. Izvještaj Komisije za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil o posjetama jednom broju Kazneno popravnih ustanova Kao što ste mogli vidjeti iz Izvještaja radi se o aktivnostima Komisije za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil u prethodnom sazivu Doma. Dobili ste Izvještaj Komisije koji je dostavljen 18. septembra 2002. godine. Izvještaj sadrži i određene zaključke kojima Komisija, koje Komisija predlaže Domu na usvjanje. Ja otvaram raspravu. Ko želi da govori? Ako se dakle niko ne javlja. Naravno da možete. Gospodin Martin Raguž. Izvolite.
Da ne bude da kritiziramo samo protekli saziv, ja mislim da je ovo jedna vrlo kvalitetna informacija sa kvalitetnim zaključcima koju treba podržati i ne samo da je imaju entitetske vlade, one svakako trebaju da imaju, ja mislim da i Vijeće ministara treba temeljem nje i na temelju činjenice da je formirano novo Ministarstvo pravde, a vidimo da se neki zaključci iz ove informacije odnose na entitetska ministarstva pravde, dakle da sagleda što se može realizirati od ovih zaključaka i ovakav pristup određenim pitanjima i problemima u Bosni i Hercegovini sigurno da će rezultirati kvalitetnim sagledavanem stanja i kvalitetnim prijedlozima. Pogotovo što su neka od ovih i sada aktualna. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Ragužu. Ko dalje želi da govori? Zaključujem. Niko jel. Zaključujem raspravu. Mi dakle pošto ovdje imamo dakle i ove, prijedlog zaključaka i Izvještaj Komisije dužni smo to staviti na glasanje. Dakle Izvještaj Komisije sa prijedlogom zaključaka s tim što bih ja tome dodao i ovaj zaključak kojeg je predložio gospodin Raguž da se to dostavi i entitetskim institucijama u čijoj nadležnosti se nalazi značajan broj prijedloga, prije svega vladama jel tako entitetskim, značajan broj prijedloga koji su navedeni u prijedlogu ovih zaključaka ove komisije. Pa ko je onda zato da prihvatimo Izvještaj sa prijedlogom zaključaka uz zaključak svoj dodatni kao drugu tačku da to dostavimo entitetima radi realizacije onoga što je u njihovoj nadležnosti, entitetskim vladama zapravo. Ko je za? Moramo brojati. Brojte, brojte, držite malo. Jeste izbrojali? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Hvala vam lijepo. Hoćemo li po entitetima? 91 Ko je iz Federacije za? Iz Federacije za? Jeste li izbrojali? Dobro. Iz Republike Srpske ko je za? Gligorić peti.Gligorić glasa ''za'' čekajte. Nije 4 Republika Srpske. Ko je iz Republike Srpske za? Molim vas podignite. Ja vidim 5 gledajte i vi brate. Imate Gligorića, tamo petog. Dva, četiri, pet. Šta je ono? Jel ono neki poseban klub tamo? Šta je ono? Dajte mi rezultate. Dame i gospodo poslanici ja bih vas molio da zauzmete vaša mjesta, osim ako se u međuvremenu nisu formirali neki novi klubovi. Nismo gospodine Moranjkiću nikoga rastjerali. Nismo, nismo. 30 je glasalo za ovaj zaključak, dakle 30 ukupno je prisutno, 24 su glasala za, protiv je bio 1, 4 su bila uzdržana. Postoji opća parlamentarna većina. Iz Federacije BiH za je glasalo 19, iz Republike Srpske za je glasalo 5. Dakle postoji po 1/3 iz oba entiteta i postoji opća parlamentarna podrška tako da smo usvojili ovaj zaključak. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda. Ja bih vas zamolio malo pažnje. Ovo će dalje ići ja se nadam brže. To je dakle Ad. 15. Imenovanje članova u Zajedničku komisiju oba doma radi postizanja sporazuma o jedinstvenom tekstu Zakona o odlikovanjima Bosne i Hercegovine Zakon o odlikovanjima Bosne i Hercegovine usvojen je na 30. sjednici Predstavničkog doma prošlog saziva 1. avgusta 2002. godine. Budući da je zakon usvojen u Domu naroda sa određenim amandmanima na 31. sjednici Doma 16. septembra 2002. godine bila je formirana komisija za usaglašavanje sa Domom naroda o jedinstvenom tekstu zakona. Međutim, kako su uskoro iza toga uslijedili izbori, očito da više nije bilo vremena za zasjedanja i ovaj posao u prethodnom sazivu nije okončan. Podsjećam vas da je u ovom slučaju potrebno imenovati 3 člana iz ovoga Doma u Zajedničku komisiju u koju će i Dom naroda imenovati svoja tri člana kako bi se okončao postupak i donjeo Zakon o odlikovanjima Bosne i Hercegovine. Prošireni kolegij ovoga doma na sinošnjoj sjednici utvrdio je prijedlog da se u Zajedničku komisiju ispred Predstavničkog doma imenuju gospoda: - Petar Kunić, Sead Avdić i Vinko Zorić. Ja otvaram raspravu po ovom prijedlogu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnavanje. Ko je zato da se prihvati ovaj prijedlog da imenujemo svoje članove za Zajedničku komisiju? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Nema. Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili imena naših kandidata, našega doma za Zajedničku komisiju. 92 Prelazimo na 16. tačku dnevnoga reda. To je Ad. 16. Prijedlog zaključku o formiranju privremene komisije za pripremu Prijedloga odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Predstavničkog doma Vi ste gospodo poslanici dobili prijedlog zaključka kojim bi trebalo da formiramo privremenu komisiju za pripremu Prijedloga odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Predstavničkog doma. Kao što ste i vi primjetili u Poslovniku ima niz nejasnih odredbi koje bi trebalo preciznije definirati kao što ima potrebe i za dopunom Poslovnika određenim odredbama kako bi se regulirala neka pitanja koja je nametnula praksa, te bi na taj način rad ovog doma učinili efikasnijim. Dužnost mi je da vas podsjetim da je Dom prethodnog saziva bio formirao privremenu komisiju koja je uradila dio posla, dakle pripremila je Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika. To se dešavalo pri kraju mandata prethodnog saziva Doma tako da nije bilo vremena za razmatranje toga prijedloga ni u komisijama, niti na Domu. Također nije vođena sinhronizarana aktivnost ni u Domu naroda što bi svakako trebalo učiniti u narednom periodu budući da određena pitanja trebaju biti uređena u poslovnicima oba doma na identičan način. Vi ste dakle gospodo poslanici dobili Prijedlog zaključka o formiranju privremene komisije. Mi smo i u tom pogledu i u tom dakle pogledu u tom prijedlogu naznačili da bi Komisija trebala koristiti dio materijala prethodne komsije Predstavničkog doma. Prošireni kolegij na jučerašnjoj sjednici utvrdio je prijedlog da se u privremenu komisiju imenuju gospoda: – Mirsad Ćeman, Munib Jusufović, Filip Andrić, Momčilo Novaković, Nikola Špirić, Jozo Križanović, Sead Avdić, Jelina Đurković i Muhamed Moranjkić. Kao što vidite u prijedlogu su zastupljeni svi poslanički klubovi u ovom domu. Otvaram raspravu o ovom prijedlogu. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ, stavljam prijedlog na glasanje. Ko je za? Jeste li izbrojali? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Nema. Uzdržanih? Nema. Ima većina? Dobro. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili ovaj zaključak, odnosno imena komisije koja će raditi na izmjenama i dopunama našeg poslovnika. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda, a to je Ad. 17. Davanje saglasnosti za a) Kreditnog Sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine, to je finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdjevanja za općinu Prnjavor Otvaram raspravu. Gospodin Ćeman Mirsad. Izvolite. 93
Predsjedavajući se malo iznenadio, međutim, ja neću duljiti naravno. Imamo tri ako se ne varam ovakva prijedloga. Jedno od pitanja koje sam ja htio postaviti ovdje predlagaču jeste, naravno da treba osigurati uvjete da se primaknu sredstva za rješavanje ovih vrlo važnih komunalnih problema pitanja u nekoliko ovih općina u koje spada i Prnjavor. Nije riječ o Prnjavoru, nego uopće o principijelnom jednom pitanju za sve ove ugovore, a to je jedan od uvjeta ugovora jeste da se u velikom iznosu ustvari obavezuje ovim ugovorima, ako sam ja to dobro shvatio da se povuku upravo iz zemlje koja daje kredit pod povoljnim uslovima svakako robe i usluge itd. u i te kako velikom iznosu. Moje pitanje je dakle kada uzmemo ostale uvjete ovoga kredita, rok grejs period itd. da li je zaista bilo neophodno da se baš obavezujemo na u ovolikom iznosu u povlačenju roba i usluga od zajmodavca i da li se moglo u tom pogledu postići neki povolniji aranžman. Ovo je više pitanje. Ako su svi se sa ovim usaglasili ja nemam razloga da budem protiv, ali mi se čini da bi imalo smisla u sličnim projektima na to obratiti pažnju ubuduće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Ko dalje želi da govori? Stavljam na glasanje. Ko je zato da se da saglasnost za ratifikaciju ovog kreditnog sporazuma? Ko je za? Jeste li izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv? Nema niko protiv. Uzdržanih? Nema. Koliko je poslanika kažite mi. Konstatujem da je Predstavnički dom dao saglasnost sa 31 glasom, dakle jednoglasno za ratifikaciju Kreditnog Sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine u zagradi finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdjevanja za općinu Prnjavor. b) Kreditni Sporazum između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine, to je finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdjevanja za općinu Olovo Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je za? Hvala lijepa. Ko je protiv? Uzdržanih? Konstatujem da je Predstavnički dom dao saglasnost za ratifikaciju Kreditnog Sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine za finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdjevanja za općinu Olovo - jednoglasno sa 31 glasom za bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova. Prelazimo na tačku c) 94 c) Kreditni Sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine za finansiranje rekonstrukcije sistema vodosnabdjevanja za općinu Žepće Otvaram raspravu. Ako se niko ne javlja zaključujem raspravu. Pitam vas ko je za? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Ima li uzdržanih?Nema. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 34 glasa za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova dao saglasnost za ratifikaciju Kreditnog Sporazuma između Kraljevine Španije i Bosne i Hercegovine za finasiranje i rekonstrukciju sistema vodosnabdjevanja za opću Žepće. Pod d) d) Sporazum između Bosne i Hercegovine i Ujedinjenog kraljevstva Velike Britanje i Sjeverne Irske o unapređenju i zaštiti investicija Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Pitam vas ko je zato da se da saglasnost? Hvala vam lijepa. Ima li neko protiv? Nema Ima li izdržanih? Nema Konstatujem da je Predstavnički dom dao saglasnost za ratifikaciju ovog sporazuma jednoglasno sa 34 glasa za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova, dakle Sporazum između Bosne i Hercegovine i Ujedinjenog kraljevstva Velike Britanje i Sjeverne Irske o unapređenju i zaštiti investicija i pod e) e) Saglasnost na Ugovor između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o izmjeni Ugovora između Vlade Republike Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Hrvatske o poticaju i uzajamnoj zaštiti ulaganja Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje i Pitam vas ko je za da se da saglasnost? Hvala vam lijepa. Ko je protiv? Nema niko protiv? Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine sa 34 glasa za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova dao saglasnost za ratifikaciju na Ugovor između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o izmjeni Ugovora između Vlade Republike Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Hrvatske o poticaju i uzajamnoj zaštiti ulaganja. Dame i gospodo poslanici prelazimo na 18. tačku dnevnog reda. 95 Vi znate da je gospodin Bariša Čolak prestao biti poslanik nakon što je imenovan za ministra sigurnosti i zamjenika predsjedavajućeg Vijeća ministara. On je bio član dvije komisije u ovom domu. Ja molim predstavnika Kluba HDZ-a da nam da prijedloge za ove dvije komisije umjesto gospodina Bariša Čolaka. Gospodin Martin Raguž ima riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. U ime našeg kluba predlažemo gospođu Ružu Sopta u obje ove komisije.
Otvaram raspravu povodom prijedloga. Onda ovako dakle zaključujem raspravu. To su Komisija za ljudska prava i Komisija za saobraćaj i komunikacije. Ko je zato da se gospođa Ruža Sopta umjesto gospodina Bariše Čolaka izabere na njegovu poziciju u ove dvije komisije, Komisija za ljudska prava i Komisija za saobraćaj i komunikacije jel tako? Ko je za? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Nema. Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine jednoglasno sa 34 glasa za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova izabrao gospođu Ružu Soptu u Komisiju za ljudska prava, izbjeglice, imigraciju i azil i u Komisiju za saobraćaj i komunikacije. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda, a to je Ad.19. Prijedlog odluke o prestanku mandata poslanika Nike Lozančića Vi ste Prijedlog odluke dobili. Formalno Dom treba da donese odluku kojom se utvrđuje prestanak mandata gospodinu Niki Lozančiću zbog nespojivosti funkcija budući da je izabran za predsjednika Federacije Bosne i Hercegovine. Ovo je jedna formalija koju smo dužni ispuniti po Izbornom zakonu. Ja otvaram raspravu povodom nje. Ako se niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je zato da se usvoji ova odluka? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Ima li uzdržanih? Konstatujem da smo jednoglasno s 34 glasa za, bez glasova protiv i bez glasova uzdržanih glasova usvojili ovaj zaključak. Nismo još završili sjednicu dame i gospodo poslanici iako smo praktično iscrpili dnevni red današnje sjednice. Ja sam u toku sjednice dobio poruku od gospodina Muhameda Moranjkića u kojoj piše : ''Gospodine predsjedavajući, prije zaključenja sjednice molim Vas da mi dozvolite poslaničko reagovanje koje je izraz nezadovoljstva našeg kluba poslanika BOS-a DNZ-a i Stranke za boljitak'' Dole kaže p.s. još jedan klub je valjda u istoj situaciji, pa evo prije nego đšto odete budući da smo danas svima omogućavali da govore onoliko koliko misle. Molim. Gospodin Moranjkić još samo da se obrati kratko pa da idemo. Neka kaže šta je to zapravo.
Evo ovako, ja sam dame i gospodo, poslanici našalio se. Možda je izgledalo neukusno kada sam rekao da su na pomolu razgonjenje nekih klubova poslanika. Reagovao je gospodin predsjedavajući, a ja sada to i ozbiljno sa ove govornice kažem. Naime, pomenuti klub, a drugi je u sastavu Sead Avdić, Altić i Lozančić, u istoj se situaciji nalazi. Mi smo u poziciji da smo poslanici drugog reda u ovoj skupštini. To javno kažem. Mi ćemo održati konferenciju za štampu i mnoge stvari na tu temu održati. Neprijatno je, da ne kažem da je toliko neukusno pogledati za leđa sada iza gospodina Zlatka Lagumdžije i pogledati moju opremu koja se nalazi bačena na stolicu. Evo je možete se podići pa pogledati, a ne znam gdje je bačena gospodina Ibrahima Đedovića. To je jedno. Drugo mi kao klub poslanika ne možemo da doživimo ono što sam ja danas doživio koji sam se spremao da izađem i referišem na tri tačke dnevnog reda, da uđem u čitaonicu u kojoj trebam da očekujem ono u čitaonici Alisa iz zemlje čuda, sjedi pet ljudi, meni nepoznati, nisu poslanici, koji neće da dignu glavu, a ja ne mogu da dobijem stolicu da sjednem i da odradim posao za koji me je narod izabrao i za koji ja stojim u ovom parlamentu. Dakle, javno tražim i informišem vas da smo zaključili da na sljedeću sjednicu Parlamenta ćemo doći obadva kluba i sjediće u holu. Neće pristupiti u ovu halu. Ako nam se ne ispune uslovi koji su isti kao i kod drugih
Koji uslovi? Šta?
Prostorije brate.
Pa kaži jedanput čovječe. Hvala vam lijepa. Dakle, molim vas lijepo ja zaključujem današnju sjednicu u 19 sati i 15, 16 minuta. 97 Dame i gospodo poslanici samo oko ove stvari o koje je govorio gospodin Moranjkić. Ja preporučujem gospodinu Moranjkiću i svim onim klubovima koji nemaju prostorije da se obrate Administrativnoj komisiji ovoga doma. U pitanju, to je pravi put. U pitanju je dakle Administrativna komisija je ta koja treba da raspoređuje prostor. Jednostavno nema dovoljno kancelarija u Predstavničkom domu, a za iduću sjednicu evo pripremićemo izvještaj Sekretarijata da se kaže gdje koji klub sjedi i šta je predviđeno za ove klubove koji nemaju posebne kancelarije. Hvala vam lijepa. Vidimo se prilikom naredne sjednice. Sjednica je završila sa radom u 19:20 sati.