Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, dobro jutro. Nastavljamo u plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora po utvrđenom dnevnom redu i najavljenoj točci dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 733 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na drugo čitanje. To su članci od 194. do 202. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice Vlade Republike Hrvatske dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Dražen Pros, zamjenik ministra poduzetništva i obrta. Izvolite kolega Pros.
Hvala lijepa uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene gospođe i gospodo saborske zastupnice, saborski zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog zakona o pogrebničkoj djelatnosti, jedan novi zakon koji se donosi sa ciljem uređivanja i sadržaja i načina i uvjeta za obavljanje pogrebničke djelatnosti, prava i obaveza pogrebnika, stručne osposobljenosti, uređenja evidencije osoba sa položenim stručnim ispitom za obavljanje pogrebničke djelatnosti, nadzora nad primjenom ovog zakona i sva druga pitanja koja su važna za obavljanje pogrebničke djelatnosti i to na način kakao je uređeno propisima ostalih država članica Europske unije, odnosno država ugovornica europskog gospodarskog prostora, a na kojima se ostvaruje sloboda poslovnog nastana i slobodno kretanje usluga. No dozvolite mi da prije obrazloženja osnovnih pitanja koja se uređuju ovim zakonom, kao i posljedica koja proizlaze donošenjem ovog zakona, jednu kratku kronologiju dosadašnjeg pravnog okvira za uređenje pogrebničke djelatnosti te isto tako i ocjenu sadašnjeg stanja u pogrebničkoj djelatnosti sa ekonomskog aspekta. Pogrebnička djelatnost za sada definirana je Zakonom o komunalnom gospodarstvu koje određuje da se komunalnim poslovima smatra održavanje groblja, krematorija, ali i prijevoz umrle osobe do mrtvačnice na groblju ili krematorija. Ono što je važno, pogrebnička djelatnost je u režimu koncesija. U periodu prije stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu iz 2004. godine pogrebnici poduzetnici su slobodno obavljali prijevoz umrlih osoba od mjesta smrti do groblja, odnosno krematorija. I tada je Hrvatski sabor u rješenju po zahtjevu za vjerodostojno tumačenje zakona od 13.12.2002. godine utvrdio sljedeće: da poslovi u vezi sa pogrebom ili kremiranjem koji se obavljaju izvan područja groblja i krematorija kao što je preuzimanje, prijenos umrle osobe, priprema umrle osobe za pokapanje ili kremiranje, prodaja pogrebne opreme, organiziranje ukopa ili kremiranja, tiskanje osmrtnica, ugovaranje vjerskog obreda i slično te prijevoz umrle osobe specijaliziranim vozilom, od mjesta smrti do groblja ili krematorija su poslovi koje može obavljati fizička ili pravna osoba slobodno na tržištu pod uvjetom ako ispunjava propisane uvjete i to bez koncesije jer se ne mogu smatrati komunalnim poslovima. No ipak izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu u 2004. godini uvedene su koncesije za obavljanje pogrebničke djelatnosti, a prijevoz pokojnika do groblja ili krematorija definiran je kao komunalna djelatnost. Ovim konačnim prijedlogom zakona o pogrebničkoj djelatnosti sada se po prvi puta u Republici Hrvatskoj detaljno i posebno uređuje područje pogrebničke djelatnosti, a sa ciljem i veće stručnosti i sigurnosti u obavljanju pogrebničke djelatnosti i u konačnici u smislu bolje regulacije tržišta. Kakvo je sadašnje stanje? Pogrebničku djelatnost obavljaju pravne osobe u vlasništvu jedinica lokalne samouprave bez koncesija te pravne i fizičke osobe, dakle privatnici, poduzetnici temeljem dodijeljenih koncesija. Jedinice lokalne samouprave imaju potpunu autonomiju nad dodjelom koncesija za prijevoz umrlih osoba s obzirom da je pogrebnička djelatnost naravno određena kao komunalna djelatnost. Ono što je činjenica, na području Republike Hrvatske danas postoji zaista vrlo različit pristup jedinica lokalne samouprave u vezi obavljanja pogrebničke djelatnosti od dakle gradova u kojima pogrebničku djelatnost, prije svega prijevoz, obavljaju komunalna poduzeća u cijelosti, kao što su recimo gradovi Umag, Glina, Samobor, Makarska, Dubrovnik. Zatim gradovi u kojima poduzetnici obavljaju samo 10-ak posto tih poslova kao što su Virovitica, Karlovac, Varaždin, do onih gradova u kojima većinu poslova u okviru pogrebničke djelatnosti obavljaju poduzetnici. Ovdje je Požega npr., Zabok, Duga Resa, Metković, Koprivnica i još neki gradovi. Dakle, pored ostalog i zato je potrebno uređivanjem obavljanja ovog segmenta poduzetničke djelatnosti na jedinstven način. Uvažene dame i gospodo, Zakon o komunalnom gospodarstvu ne uređuje već spominje pored obavljanja komunalnih djelatnosti održavanja groblja i krematorija i prijevoz umrlih osoba koji je uvjetovan ishođenjem koncesije za fizičke i pravne osobe registrirane za prijevoz dok komunalna društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave takav prijevoz obavljaju bez koncesije. Takvo određenje u kojem gospodarski subjekti uživaju zapravo različiti tretman u korist onoga kojeg je osnivač jedinica lokalne samouprave u ovom slučaju nije u skladu zapravo i sa ustavnim odredbama prema kojima su poduzetnička i tržišna sloboda temelj gospodarskog uređenja RH. Država osigurava svim poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu, a zabranjuje se zloupotreba monopolskog položaja. Ovim Konačnim prijedlogom zakona iz komunalnih djelatnosti izdvojena je djelatnost prijevoza umrlih osoba do groblja, odnosno krematorija u sastavu groblja dok djelatnost održavanja groblja i krematorija kao i ukop umrlih osoba neupitno ostaje komunalna djelatnost i svoje mjesto naravno ima u Zakonu o komunalnoj djelatnosti, o komunalnom gospodarstvu. Pogrebnička djelatnost i prijevoz pokojnika postaje djelatnost na tržištu koju poduzetnici pogrebnici uz isključivo zadovoljavanje uvjeta propisanih zakonom mogu obavljati na teritoriju čitave Hrvatske, cjelokupnom teritoriju, a ne kao što je to bilo do sada samo na području na kojem imaju koncesiju. Održavanje groblja, krematorija na groblju kao i sam ukop umrlih osoba i dalje ostaju komunalne djelatnosti, te će se sam čin ukopa odvijati kao i do sada od strane onih tvrtki kojima je osnivač jedinica lokalne samouprave, odnosno temeljem dodijeljene koncesije za održavanje groblja i slično a o čemu sukladno Zakonu o komunalnom gospodarstvu odlučuje jedinica lokalne samouprave. Činjenica je da je dosadašnjim uređenjem poduzetnik pogrebnik stavljen u određeni neravnopravan položaj u odnosu na trgovačko društvo, javnu ustanovu ili službu ili vlastiti pogon koji je osnovala jedinica lokalne samouprave i koja ovu djelatnost može obavljati bez koncesije. Dok poduzetnik pogrebnik treba platiti koncesijsku naknadu ili pak jedinica lokalne samouprave uopće koncesiju nije niti raspisala. Pored toga, ograničavanjem tržišta, a što se događa postojanjem koncesija izostaju i potencijalne privatne investicije koje treba dugoročno planirati. Investicije kao što znate u pogrebničkoj djelatnosti financijski su i vrlo visoke. To su ulaganja u specijalno proizvedena ili prerađena vozila, to su ulaganja u specijalno opremanje prostora. Koncesije se u pravilu dodjeljuju na 4 godine, plaćaju se godišnje, a pogrebnik poduzetnik može svoj plan razvoja postavljati samo za vrijeme trajanja koncesije. Jer zapravo nema garancije da će tu koncesiju dobiti ili da će nakon isteka trenutnog koncesijskog razdoblja, odnosno nema garancije da će jedinica lokalne samouprave nakon isteka koncesije uopće tu koncesiju raspisati. Ima gradova u RH koji koncesije uopće ne raspisuju. Prijedlogom zakona omogućuje se isto tako investicija u pogrebničkoj djelatnosti, pa i izgradnja krematorija izvan groblja kao privatna inicijativa. Naravno na područjima na kojima je to predviđeno prostornim planom uređenja i naravno uz zadovoljavanje svih onih standarda i onih važećih pravilnika koji su vezani i za zdravlje, zaštitu okoliša i slično. Dakle, u RH mi imamo jedan krematorij u Zagrebu koji otprilike godišnje kremira 7000 umrlih osoba iz cijele Hrvatske. Dakle, tu se kremiraju pokojnici iz svih dijelova Hrvatske, pa onda i kada radimo tu usporedbu sa recimo krajnjeg juga Hrvatske možete misliti koji su to troškovi dopreme umrle osobe na kremiranje. Na primjer, u susjedstvu u Sloveniji imamo 3 krematorija. Jedan je javni poput ovog našeg na Mirogoju. Jedan je izgrađen po principu javno-privatnog partnerstva, a isto tako treći krematorij on je privatna poduzetnička inicijativa. Ono što želim naglasiti još jednom je to da izgradnji krematorija izvan groblja naravno prethodi planiranje istog u prostorno-planskoj dokumentaciji jedinice lokalne samouprave. Dozvolite mi još nekoliko konkretnih podataka kada govorimo o pogrebničkoj djelatnosti i to sa ekonomskog aspekta. Broj pogreba na godišnjem nivou je preko 50 000. Evo konkretno u RH 2013. godine je to 50386. Kada bismo to gledali kao ukupnu vrijednost osnovnih usluga i proizvoda vezano za ispraćaj umrle osobe, dakle onaj prihod koji trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i poduzetnici, privatnici imaju a govorimo o samo onom osnovnom dijelu dakle opreme, prijevoza umrle osobe, ispraćaja onda i ukopa kremiranja itd. je negdje oko 550 milijuna kuna. Na području Hrvatske negdje ima oko najviše maksimalno 500 dodijeljenih tih koncesija za obavljanje pogrebničke djelatnosti i temeljem toga na području RH jedinice lokalne samouprave imaju na razini godine jedan prihod od koncesijskih naknada u maksimalnom iznosu od oko 3 milijuna kuna. Primjeri, Grad Zagreb pri tome ima 30-ak dodijeljenih koncesija sa godišnjom koncesijskom naknadom u ukupnom iznosu negdje od 90 tisuća kuna, a iznosi godišnjih koncesijskih naknada tamo gdje koncesije postoje kreću se različito od jedinice lokalne samouprave pa recimo gradovi sa negdje 30 tisuća stanovnika imaju tu koncesijsku naknadu na godišnjem nivou negdje oko 30-ak tisuća kuna. I opet ta činjenica pokazuje da uvjeti za obavljanje ove pogrebničke djelatnosti nisu svugdje isti. Statistički gledano u RH imamo danas 52% tih poslova u okviru pogrebničke djelatnosti koji su predmet ovog zakona. Dakle, bez održavanja groblja i ukopa umrlih osoba što i dalje naravno ostaje komunalna djelatnost obavljaju tvrtke u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, dakle komunalna poduzeća, a ostatak obavljaju poduzetnici i pogrebnici. U Gradu Zagrebu taj postotak je uvelike u korist poduzetnika pogrebnika koji obavljaju negdje 72%, onaj manji dio obavljaju dakle tvrtke u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Međutim, s obzirom na veličinu Grada Zagreba i broj pogreba, a on se kreće negdje oko 8500 godišnje te brojke Zagreba u velikoj mjeri na razini čitave RH popravljaju statistiku na strani poduzetnika pogrebnika dok je stvarna situacija u ostalim dijelovima Hrvatske takva da tvrtke u vlasništvu jedinica lokalne samouprave zapravo obavljaju najznačajniji dio pogrebničkih poslova. I tu bih još želio nešto istaknuti, dakle po donošenju ovog zakona komunalni poslovi koji su vezani za pogrebničku djelatnost, onaj dio ukopa pokojnika, onaj dio koji se obavlja na groblju u minimalnoj vrijednosti od negdje oko 300 milijuna kuna i dalje je isključivo prihod tvrtki u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Koje isto tako nisu isključene iz onog dijela jel' tako prijevoza jedino u ovom dijelu od recimo 250 milijuna kuna imamo jednu ravnopravnu situaciju ovim zakonom. To su činjenice. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici dozvolite i jedno pojašnjenje suštinskih dopuna ovog konačnog prijedloga Zakona o pogrebničkoj djelatnosti u odnosu na prvo čitanje u Hrvatskom saboru. Vrlo kratko, članak 4. stavak 1. podstavak 1. tu se uz definiciju pojma pogrebnik je dodano osim mrtvozornika imenovanog sukladno posebnim propisima koji reguliraju organizaciju i rad mrtvozorničke službe. Naime, to je jasno, iako je organizacija i rad mrtvozorničke službe uređena posebnim propisima iz nadležnosti Ministarstva zdravlja kojima je dakle zapravo onemogućena ta pojava da se mrtvozornik bavi ujedno i pogrebničkom djelatnošću ipak smo takvo ograničenje unijeli u ovaj zakon. Članak 9. – prijevoz umrle osobe ili posmrtnih ostataka od mjesta smrti do nadležne patologije ili sudske medicine u uvjetima kada nije moguće utvrditi uzrok smrti bez obdukcije obavlja se temeljem ugovora o povjeravanju poslova prijevoza pokojnika, dakle umrle osobe, sklopljenim sa jedinicom lokalne samouprave. Takav prijevoz, a to naglašavam nije koncesija, ne obavlja se slobodno na tržištu već temeljem sklopljenog ugovora o povjeravanju poslova prijevoza. To je zapravo i dosada tako bilo regulirano. U članku 25. pravne i fizičke osobe koje prijevoz pokojnika umrle osobe od mjesta smrti do nadležne patologije ili sudske medicine obavljaju na temelju ugovora o povjeravanju komunalnih poslova sklopljenih sa jedinicama lokalne samouprave, a sukladno Zakonu o komunalnom gospodarstvu nastavljaju obavljanje navedenog prijevoza umrle osobe do isteka roka važenja ugovora. Dakle, navedeni ugovori koji su sklopljeni temeljem odredbi Zakona o komunalnom gospodarstvu važe do svog isteka, a onda će se sklapati temeljem ove odredbe novog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti. Članak 27. – pogrebnici koji su na dan stupanja na snagu ovog zakona upisani u odgovarajućem registru oni mogu pristupiti polaganju ispita o stručnoj osposobljenosti bez obaveze udovoljavanja uvjetu najmanje završenog srednjeg strukovnog obrazovanja u trogodišnjem razdoblju. Naime, time se primjenom instituta stečenih prava omogućava postojećim poduzetnicima pogrebnicima pristupanje ispitu o stručnoj osposobljenosti neovisno o stupnju stručne spreme kojom raspolažu na dan stupanja na snagu ovog zakona. Usklađivanje sa zakonodavstvom EU, dozvolite isto tako kratki pregled. Direktiva 2006/123 EZ o uslugama na unutarnjem tržištu u hrvatsko zakonodavstvo je preuzeta Zakonom o uslugama. I sada se radi daljnjeg usklađivanja sa navedenom direktivom izdvaja određeni segment pogrebničke djelatnosti izvan opsega komunalne djelatnosti i to ponavljam još jednom naročito kod preuzimanja, opremanja i prijevoza umrle osobe do groblja ili krematorija. Sve navedeno su poslovi koje fizička i pravna osoba mora obavljati slobodno na tržištu ako ispunjava propisane uvjete i to bez koncesije jer se ti poslovi ne mogu smatrati isključivo komunalnim poslovima. Postojeće stanje u suprotnosti je sa navedenom direktivom Europskog parlamenta i vijeća od 12.12.2006. godine o uslugama na unutarnjem tržištu. Jer ono afirmira načelo slobode kretanja roba, načelo slobode poslovnog nastanka, načelo slobode pružanja usluga, načelo tržišnog natjecanja i načelo zabrane diskriminacije. I zato još jednom konačnim prijedlogom ovog zakona predlaže se ukidanje koncesija i uređenje sadržaja, načina i uvjeta obavljanja pogrebničke djelatnosti, prava i obaveze pogrebnika, ispunjavanje uvjeta njegove stručne osposobljenosti, evidencije tih osoba sa položenim stručnim ispitom za obavljanje pogrebničke djelatnosti uzgred rečeno ispit o stručnoj osposobljenosti kao i samu evidenciju vodi Hrvatska obrtnička komora. Naravno tu je i nadzor nad primjenom zakona i sva druga pitanja koja su bitna za obavljanje pogrebniče djelatnosti. Ono što želim još naglasiti jest da jednako tako pod jednakim će uvjetima pogrebničku djelatnost donošenjem ovog zakona uz poduzetnika koji obavlja pogrebničku djelatnost sa sjedištem na teritoriju RH moći obavljati i pogrebnici koji ispunjavajući uvjete sukladno propisima države članice EU ili države ugovornice ugovora o europskom gospodarskom prostoru u kojoj imaju poslovni nastan. Istodobno i još jednom, potpuno je jasno da poslovi uvezi sa pogrebom ili kremiranjem koji su obavljaju izvan područja groblja ili krematorija kao što je preuzimanje, odnosno prijenos umrle osobe, priprema umrle osobe za pokapanje ili kremiranje, prodaja pogrebne opreme, organizacija ukopa ili kremiranja, tiskanje osmrtnica, ugovaranje vjerskog obreda i slično, te prijevoz umrle osobe posebnim vozilom od mjesta smrti do mrtvačnice ili krematorija su poslovi koje može obavljati fizička ili pravna osoba slobodno na tržištu ako ispunjava propisane uvjete i to bez koncesije jer se isti ne mogu smatrati komunalnim poslovima. Zaključno, uvažene saborske zastupnice i zastupnici stvaranjem ovakvog zakonodavnog okvira za obavljanje pogrebniče djelatnosti u RH sustavno se uređuje obavljanje pogrebničke djelatnosti na načelima dužnog pijeteta i poštovanja prema umrloj osobi i ožalošćenoj obitelji, utvrđuju se uvjeti za obavljanje pogrebničke djelatnosti, način stručnog osposobljavanja za obavljanje pogrebničke djelatnosti, i ukida se praksa monopola na ovom od strane trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Imajući u vidu ne jednostavne uvjete opstanka na tržištu gospodarskih subjekata u ovoj djelatnosti potrebno je ostvariti jedan ovakav pravni okvir koji omogućuju, koji omogućuje jednake uvjete nastupa na tržištu. Zato i u ovoj poduzetničkoj aktivnosti potrebno ukinuti ishođenje koncesija, odnosno eliminirati neke dodatne administrativne prepreke a radi, i ponavljam još jednom, sigurnijeg, stručnijeg, kvalitetnijeg obavljanja ovog djela poduzetničkih djelatnosti. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo nekoliko replika. Prva replika poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi zamjeniče ministra, uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora pa sve, jednu rečenicu koju ste nekoliko puta ponovili sam upamtio, uvjeti pogrebniče djelatnosti nisu svugdje isti. To vam je razlog, to vam je opravdanje da jedinicama lokalne samouprave uzmete što više je moguće i da centralizirate. Iza ovog zakona bi trebao biti zadnji članak sve vas pozdravlja vaš ministar Maras i sve će biti u njegovim rukama. Ovo je zapravo neshvatljivo, vi kad ste došli na vlast rekli ste da ćete decentralizirati državu a sada centralizirate čak i pogrebničku djelatnost jer sve odluke će se donijeti u ministarstvu. I to je, mislim da je to presedan. Čak ste onemogućili da jedinice lokalne samouprave zarađuju na tome, jer na tome rekli ste sami 500 milijuna kuna se zarađuje godišnje. Druga stvar koja je vrlo bitna, rekli ste da pogrebnička djelatnost je u jednim rukama da sad više neće bit tako, to je vaša rečenica, jedna od početnih biti, u jednim rukama je samo u pogrebničkoj djelatnosti jedan dio to vjernici znaju u čijim rukama je jedan dio te pogrebničke djelatnosti. Izvan, govorili ste o tome što se može napraviti izvan područja groblja. Ako se sjećate mi smo raspravljali, jedan od prvih zakona koji je bio nadopuna zakona, je bilo da se mogu mrtvačnice raditi izvan groblja pa samo onda to isto tako lex, nazvali jedan lex zakon za jednog današnjeg ministra. Ovo jest uređenije, drugo čitanje je bolji smisleniji zakon, međutim napravili ste sve kako bi se centraliziralo sve odluke i kako, i sve opravdavate tržište. Pa dajte mi recite koji to sud jedinstveno postupa u RH, koji to sudovi u jedinicama jedinstveno postupaju? Tako neće ni ovdje biti samo vam je jedina odluka centralizirati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Dražen Pros.
Hvala lijepa uvaženi gospodine zastupniče. Međutim, ovdje ne radi se ni o kakvom Marasovom zakonu, nego se radi o potrebi zaista po prvi puta posebnog uređenja jednog važnog djela poduzetničke djelatnosti to je pogrebnička djelatnost. Dakle, ovdje se ne radi o centralizaciji, ne radi se o varijanti u kojoj se jedinicama lokalne samouprave nešto oduzima. Jedinica lokalne samouprave i dalje, i nadalje može odrađivati taj posao pogrebničke djelatnosti. Ovdje se radi samo o tome da ih stavljamo u onom djelu, dakle svih onih poslova pogrebničke djelatnosti koje su vezane do groblja u jednaki položaj, ravnopravan položaj na tržištu. Dakle ovdje se nikome ne uzima nešto nego se stavlja u ravnopravni položaj. I ne radi se o decentralizaciji. Ne radi se o nekakvoj centralizaciji nego se radi zapravo o tome da i jedinice lokalne samouprave dakle mogu slobodno biti na tržištu zajedno sa privatnicima pogrebnicima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Damir Kajin, replika.
Da, Europa nam je počela i pogrebne usluge regulirati, to je previše i od Europe, ni u smrti, ni u sahrani mi više nismo ni nezavisni ni neovisni, ni samostalni itd.. Rekli ste gospodine zamjeniče ministra da Europa jamči slobodu kretanja robe. Ako su mrtvi roba, onda se svima nama naprosto loše piše. Pogrebna djelatnost je, to smo primijetili iz ovih brojki ozbiljan biznis. U Hrvatskoj preko 50 tisuća pokopa što će reći da hrvatsko tržište vrijedi, ako vrijedi 550 milijuna kuna, to je 70 milijuna eura, možemo znači govoriti od 70 do 100 milijuna eura. Znači što mi radimo ovim zakonom? Mi liberaliziramo tržište. Znači mrtvi više nisu samo monopol, da se tako izrazim povlaštena roba naših crkvi pluralu i komunalnih poduzeća već sada idu pod navodnicima na tržište. Sindikati se bune protiv ovog zakona. Zašto? Možda iz toga jer je gro tih pogrebnika do sada učlanjeno u sindikat. S druge strane vidimo da su pogrebnici apsolutno za taj zakon. Na taj način do sada lokalna samouprava je na neki način kontrolirala cijenu usluga, a pitanje je što će biti sutra. Da li će usluge u toj našoj liberalizaciji a svaka liberalizacija do sada je uvijek bila poskupljenje biti veće ili će naprosto ostati na postojećoj razini. A postavlja se još drugo pitanje, kamo će zaposlenici iz tih dosadašnjih komunalnih službi naših općina odnosno gradova. Nije problem centralizacija, decentralizacija, to pitanje se ovdje ne postavlja [[Upadica: Hvala lijepa.]] Jer i lokalna samouprava zna biti centralizirana, nego da li će usluge biti skuplje ili će biti jednako pod navodnicima … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Dražen Pros.
Hvala lijepa uvaženi gospodine zastupniče. Možda da još jednom vrlo jasno i precizno kažem. Dakle citirajući ovu direktivu Europskog parlamenta i Vijeća rekao sam ono što tamo piše. Dakle afirmira se načelo slobode kretanja roba, načelo slobode poslovnog nastanka, načelo slobode pružanja usluga. Dakle ne govorimo ovdje o robi, govorimo i o uslugama je li tako, načelo tržišnog natjecanja i načelo zabrane diskriminacije. Što će biti sa ljudima koji rade u jedinicama lokalne samouprave? Raditi će vrlo vjerojatno isti taj posao koji su radili do sada, samo će morati biti stručno osposobljeni. Hvala.
Poštovani zastupnik Branko Hrg. Replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče, jedna rečenica koju ste izgovorili u početku me ustvari pecnula pa sam se zato javio za repliku, jedinice lokalne samouprave imaju potpunu autonomiju i dodjelu koncesija. Ako je to glavni razlog izmjena ovog zakona onda to nije dobar razlog jer nije dovoljno argumentiran. Ne možemo zato što možda neke jedinice lokalne samouprave nisu provele koncesiju, nisu možda omogućile ovoj djelatnosti da se razvija na njihovom području u privatnom poduzetništvu kažnjavati sve one koji su to napravili. A i sami ste rekli da ima dosta jedinica lokalne samouprave koji imaju raspisane koncesije, dakle koji su omogućili pogrebničku djelatnost na svojim područjima. Slažem se sa ovim da se granice moraju ukinuti, jer stvarno je smiješno da bi trebalo mrtvu osobu pretovarivati na granici nekakvoj imaginarnoj, granici lokalne samouprave i to je definitivno ono što mislim da je u redu. Pogrebnička djelatnost, članak 8. i organizacija pogreba ispraćaja a potom imate još 6, 7, 8 točaka opisanih pojedinačno. Pa da li ova organizacija pogreba ispraćaja nije ovo sve što od ispod piše? Da li je bilo potrebno taksativno nabrajati glazbena, glazbena pratnja, ne znam, lijepljenje … [[Govornik se ne razumije.]] ili nešto tako. Mislim da to nije potrebno jer to se sve odnosi na ovo. Ali ono što me još interesira pa vas molim pojašnjenje. Da li, ne bi li bilo normalno da se je paralelno sa ovim izmjenama zakona i mijenjao Zakon o komunalnom gospodarstvu kojim je sada propisana ova djelatnost? Jer bi iz tog zakona vjerojatno trebalo sada ovo maknuti van, izbaciti van.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Dražen Pros.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine zastupniče, naravno na onaj dio koji se odnosi na potpunu autonomiju što vas je i zasmetalo u tome. Činjenica je da su jedinice lokalne samouprave imale tu autonomiju, mnoge od njih nisu niti raspisivale koncesije. Pri tome nismo dali sada kompletan pregled ali konkretno i u vašim Križevcima, uvaženi gospodine saborski zastupniče i gradonačelniče Križevaca tamo koliko znamo, je li tako, privatni poduzetnici obavljaju taj svoj posao i to u jednoj većoj mjeri. Prema tome to nije bio dio. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, to je, to.
Hvala lijepa. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskoga sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je klub Hrvatskih laburista-Stranke rada u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite kolega Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Pa eto kada smo u prvom čitanju raspravljali o ovom zakonu onda ministar Maras je rekao da će vrlo brzo taj zakon doći u drugo čitanje. On se čak nadao da će to biti vrlo brzo poslije Nove godine, ali evo ipak prošlo je mislim da već skoro blizu 4 mjeseca da je taj zakon u drugom čitanju, a nije pretrpio nekakve značajne promjene. Ali u biti ono što je sadržano bilo u zakonu u prvom čitanju to i danas podržavam jer prvenstveno radi se o onome o čemu treba se reći da ovim zakonom se ukida monopol nad komunalnim poduzećima koje su imali vezano u jedinicama lokalne samouprave i na taj način su ovu djelatnost, pogrebnu djelatnost i pogrebnike dovodili u nezavidnu situaciju. Pogotovo oni koji su prema koncesijama mogli obavljati prijevoz pokojnika mogli su samo na području koncesije, a ne izvan koncesije što je jasno iziskivalo dosta veliki problem kod prijevoza pokojnika, ali i u biti dešavalo se da poneki nisu ni mogli ostvariti koncesiju i stavljali su bili u nezavidni položaj pa samim time i taj dio slobode poduzetničkog djelovanja na taj način je bio i ograničen. Ovim načinom omogućava se i regulira se ovim zakonom pogrebnička djelatnost, ona jasno propisuje kroz ovih 29 članaka ono sve što je najnužnije i najbitnije da bi bilo regulirano jer i zamjenik ministra je ovdje rekao radi se o jednoj djelatnosti i prema podacima godišnje umire preko 50 000 ljudi, a što znači da dnevno je oko 150 ljudi. Znači da se radi o značajnom broju ljudi o kojima itekako treba biti propisana jasna regulativa i zbog obitelji i zbog pijeteta prema umrlima.Iznesen je i podatak da troškovi kad je u pitanju pogrebnička djelatnost iznose negdje oko pola milijarde što je značajni dio financijskih sredstava i jasno da unutar toga, a ovim zakonom i je propisano kada je u pitanju bavljenje pogrebničkom djelatnosti da onda moraju biti istaknute cijene, da mora biti propisana stručna osposobljenost, da je zakonom propisano sve ono što se treba obavljati kada je u pitanju ta djelatnost. Jasno da bi voljeli i to smo upozoravali bili u prvom čitanju, vezano za zakon da bude reguliran kao jedina djelatnost jer to je ipak specifična djelatnost i kao takva jedina djelatnost ona bi na neki način i bila kvalitetnije regulirana, no i ovo je jedan značajni pomak kad je u pitanju reguliranje ovog područja jer negdje oko 10 godina udruga pogrebnika vodi bitku da bi se izborili na slobodnom tržištu, da bi došli na ono svoje mjesto da bi mogli raditi i imati nekakvu svoju sutra sigurnost i mogućnost ulaganja u svoju djelatnost. Jasno da kada je u pitanju, a ovdje bilo govora i o tome da se sindikati suprotstavljaju ovom zakonu, ja znam da je samo jedan sindikat se suprotstavio u ovom dijelu ali tu moram reći i zašto. Zato što se radi opet o monopolu komunalnih djelatnosti i jasno da sindikati koji nisu organizirani, oni nisu organizirani kroz poduzetnike u ovom slučaju nego su organizirana kroz komunalna poduzeća, nastoje štititi zaposlene koji radi u tim komunalnim poduzećima. Ali kada je u pitanju monopol onda jasno, a to nam na negdje način govori podatak, izvješće koje je Državni ured za reviziju ne u ovom slučaju konkretno o svim komunalnim poduzećima, ali poduzećima koja su u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, a to je pitanje vezano za funkcioniranje tih tvrtki i to je na neki način dati su podaci da ima osnovanih tvrtki koje se financiraju donacijama iz lokalnog proračuna čak do 99% što jasno govori unutar toga da kada su u pitanju jedinice lokalne samouprave, a one su na neki način i ustanove u koje se uhljebljuju i politički podobnici i na neki način buja taj dio. Po nekim podacima o komunalnim poduzećima negdje oko 40 000 zaposlenih ima unutar toga. Da li su racionalno, kvalitetno komunalna poduzeća postavljena, o tome možemo na drugi način razgovarati ali komunalnim poduzećima i nadalje ostaje pitanje upravljanja grobljima i to područje im nitko ne oduzima. Jasno da se mora voditi Registar umrlih osoba, jasno da se mora održavati groblja, a jasno tamo gdje lokalne jedinice i samouprava to ne može napraviti onda ugovorom će to regulirati da će to netko drugi obavljati za njih. Na ovakav način se komunalna poduzeća ne stavljaju u nikakvu lošiju poziciju. Oni su isto na tržištu i oni isto trebaju nuditi svoju cijenu. Na osnovu ponude i potražnje onaj tko će morati voditi brigu o svojim umrlim osobama i vezano za taj dio oko svoje financijske mogućnosti pokrivanja tih troškova jasno da će birati onoga tko će davati jeftiniju i bolju ponudu. Jasno da tu razlikujemo se od onih koji mogu izdvojiti puno veća sredstva do onih koji ne mogu i onaj dio najosnovnijih potreba pokriti kada je u pitanju sahrane svojih najmilijih i onih koji su im umrli. Neki se zadužuju i po godinu dana da bi onaj dio minimalnih troškova pokrili, jer po nekim podacima jedna sahrana bez 6000 kn teško da se može obaviti uz onaj dio minimalnih troškova. Ono što treba još posebno reći kad je u pitanju ovaj zakon po nekim podacima kojima sam došao da negdje ima oko 350 pogrebničkih obrta ili poduzeća i da oni zapošljavaju negdje oko 1000 zaposlenih. I jasno da je to područje koje eto ovim zakonom regulira se. Jasno da su u tom, ovom zakonu postoje i kaznene odredbe za one koji se neće pridržavati odredbi zakona i nadležne inspekcije koje će u tom dijelu kažnjavati i ne dozvoljavati zbog specifične djelatnosti koju trebaju obavljati ova djelatnost i pogrebna poduzeća da se vrši određena kontrola i da se ne dođe do određenih neželjenih efekata. Jasno, nikad čovjek ne može reći da ponekad se neće desiti nešto što jasno može iskočiti iz ovih pravila i prema pijetetu i umrle osobe i svega drugoga. Za primjer mogli smo čuti što se nama dugo desilo u Sloveniji da je jedan pogrebnik državo u svojoj kući umrle osobe u hladnjaku zato što mu je to bilo jeftinije zbog prevoženja da uštedi na cijeni. Ja mislim da to u Hrvatskoj se neće takvo šta dešavati, a ako će se eventualno nekome i desiti da takvo šta mu padne na pamet, onda jasno da postoje inspekcije koje će zabraniti takvu djelatnost i neće takvo šta se moći dozvoliti. I jasno, ako se to i nekome padne na pamet da napravi to će biti poruka svima onima drugima da takvog šta više nikad neće moći napraviti. Zato ovaj zakon podržavamo. Mislimo da je on korak napred uz onu opasku koju sam rekao da bi mi bilo drago da on regulira i da je to jedina djelatnost. Mislimo da bi tada zaokružili ovu cijelu cjelinu na način odgovornosti prema ovome poslu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je kolege zastupnika Nikole Vuljanića.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega usluge koje su građani u ovih 25 godina dobivali kao društvene, a koje se tiču ljudskih prava valjda je i smrt ljudsko pravo sviju, sve nas čeka, tj. obrazovanje, zdravlje i tome slično teško da su postale bolje privatizacijom, a skuplje su sigurno postale. Živi u velikoj većini od toga nisu profitirali od privatizacije. E sad, da li zaista mislite da će mrtvi i njihova živa rodbina koja ostane poslije njih bolje proći ovakvom liberalizacijom tog posla, jer to sad više nije ništa drugo nego posao. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Kolega Vuljanić, pa ja se ne mogu sa vama složiti prvenstveno i do sada su koncesije imali privatni pogrebnici, oni su obavljali taj dio posla. Druga je stvar što smo mi imali šaroliku situaciju. Negdje su te koncesije dozvoljavale, negdje se nisu, negdje je bio monopol, negdje su postojale pa su se ukidale bile, pa su dovođena ta poduzeća u nezavidnu situaciju da su se morala zatvarati jer nisu imali više koncesiju. I pitanje da ništa unutar toga se ne mijenja. I sada komunalna poduzeća mogu ovaj dio obavljati. Ovdje se radi isključivo o prijevozu pokojnika koje je regulirano, a i nadalje ostaje i dalje ono sve što se do sada radilo, jer do sada je monopol bio prijevoz pokojnika isključivo na komunalnim poduzećima u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Pa valjda vi ne mislite da prijevoz pokojnika je pitanje koje ste vi naznačili ovdje bitno kada je u pitanju taj dio društvene uloge vezano za ovu djelatnost. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Tušak, govorili ste u svom izlaganju u uvodu o monopolu. Sad je najedanput i ljevici monopol postao nešto tabu tema, zapravo tema koju treba razbiti i uvesti tržište za sve. Kažu da od monopola države samo je gori monopol privatnika. Tako da ćemo imati u nekim dijelovima države vjerojatno će se učiniti sve da jedinice lokalne samouprave izgube čim više utjecaja na sve više poslova i da im se oduzme iz ruku sve više sredstava kako bi mogli privatnici što više zarađivati. Nekad se govorilo o monopolu vojske. Sjetite se, bilo je nezamislivo da vojska se, privatiziraju dijelovi vojske. Danas privatizacija dijelova vojske od SAD-a je najnormalnija stvar. Zašto? Zato što su shvatili da je tu najveći novac. Tu se okreću stotine milijardi dolara i zato je privatiziran. Nije privatiziran zato da bude bolja vojska. Tako i ovo. Sumnjam zbog čega stalno kažete jedinice lokalne samouprave. Kad bih odlučivao, ne odlučujem o tome, ostavio bih samo čitav taj posao u nadležnosti jedinice lokalne samouprave jer u njih imam više povjerenja nego što imam u privatizaciju za koju se toliko zalažete.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Pa kolega Vukšić, ponovo ponavljam da monopol ne može biti prijevoz pokojnika. Obitelj, valjda obitelj će birati tko će prevoziti pokojnika i obitelj će dogovarati. A kada su u pitanju jedinice lokalne samouprave onda upravo zbog ovakve šarolikosti koju imamo kad je u pitanju ovaj zakon negdje, ponavljam, imamo koncesije, negdje nemamo koncesije, negdje smo imali koncesije pa smo ukinuli koncesije pa su komunalna poduzeća u vlasništvu jedinice lokalne samouprave povećali cijene svojih usluga po tri do četiri puta. A to plaćaju građani te jedinice lokalne samouprave. Sada će imati situaciju da i komunalna poduzeća će nuditi svoje usluge kao i privatna poduzeća pa građani će birati ono što im je bolje i po kvaliteti što im više odgovara.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, replika.
Pa evo kolega zastupniče rekli ste nekoliko stvari iz kojih proizlazi da uopće niste upoznati s problematikom. Spomenuli ste nešto što je stvarno i uvredljivo, kad ste rekli da se u komunalnim poduzećima politički uhljebljuje, naročito u ovom. Ako je političko uhljebljivanje zaposliti ljude koji kopaju grobnu jamu ili koji nose pokojnika ili koji ga prevoze onda je to malo ne znam koliko korisno političko zapošljavanje. Što se tiče raznolikosti i šarolikosti zakonom iz 2004., a ja sam to radio i prije i poslije i znam kako se to radi, je uveden red. Zar vama nije čudno da donosimo Zakon o pogrebničkoj djelatnosti u kojem od svih pogrebničkih poslova propisujemo samo jedno – prijevoz pokojnika. Što je prijevoz pokojnika? Što je s drugim stvarima? Netko treba izgraditi groblje, netko treba opremiti mrtvačnicu, netko treba organizirati sve te poslove. Ovdje je isključivo stvar, stavljamo na tržište nešto i tu će se tek uvesti nered. Računajte vi kad govorite o tim tisućama i ne znam koliko zaposlenih i poduzetnika koje ima kolika usluga će biti na tržištu na kojem neće imati kontrolu onaj tko je nadležan za groblja i za obavljanje tih poslova po Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Donosimo jedan zakon, čitav zakon za samo jednu djelatnost. Ajmo isporuku pitke vode staviti na slobodno tržište pa nek komunalna društva grade cjevovode, crpilišta, crpe iz izvorišta, a netko drugi nek isporučuje. Na taj način se ovo banaliziralo da bi se nekome omogućilo. Jer nije istina da poduzetnici danas po ovom zakonu ne mogu obavljati taj posao. Samo je uveden red, raspisuje se natječaj u jedinicama lokalne samouprave koje tako odluče. Raspisuju koncesiju i dodjeljuju koncesije i imaju potpunu kontrolu nad tim poslom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Kolega Klarić vi vjerojatno mene niste dobro slušali pa kažete da je uvredljivo kada ja kažem vezano za uhljebljenje. Ja sam u svojem govoru rekao da tvrtke u vlasništvu jedinice lokalne samouprave a nisam se osvrnuo na komunalna poduzeća. Znači, ima i drugih tvrtki i dio tvrtki po izvješću koje ćete imati ovdje u Saboru pogledajte kada je u pitanju onaj Državni ured za reviziju gdje od 174 tvrtke negdje je zaposlenih oko 30 tisuća da negdje 24% ostvaruju prihoda donacija iz proračuna … [[Govornik se ne razumije.]] Sad se postavlja pitanje čemu one uopće služe? A kada govorite o ovom dijelu pitanje upravljanja grobljima nitko ne oduzima, to je isključivo u vlasništvu jedinice lokalne samouprave koja će graditi, koja će održavati ova groblja, koja će naplaćivati to održavanje groblja i naplaćivati svako grobno mjesto. Neće to ići u pogrebnička poduzeća nego će ići u tvrtke jedinice lokalne samouprave. Zbog javnosti i zbog istinitosti ja to moram reći jer to je istina. A ovo sve drugo što ste vi rekli ne tiče se, to je regulirano u Zakonu o komunalnoj djelatnosti.
Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega ja bih se vratila u ovoj raspravi sadržaju zakona jer mislim da ovakva vrsta zakona mora biti vrlo, vrlo precizno i u detalje … [[Govornica se ne razumije.]] upravo zbog teme o kojoj govori. Ja bih evo spomenula ovdje članak 4. gdje se objašnjavaju određeni pojmovi i govori se o njezi umrle osobe pa se onda nabraja što to sve jest, među ostalim i šišanje i manikiranje i šminkanje. Ne čini mi se priličnim nabrajanje takvih vrsti aktivnosti, mislim da bi bilo dovoljno reći da je to zapravo da su to sve aktivnosti koje su u skladu sa željom pokojnika odnosno željom njegove obitelji. Jer nabrajati šminkanje, manikiranje i šišanje u zakonu nekako mi se zaista čini nepriličnim pogotovo što se ovdje navodi i oblačenje odnosno odijevanje, a to nije njega tijela sasvim sigurno. I druga stvar vezana za članak 13. gdje se govori o poslovnom ugledu onih pogrebnika koji ne mogu obavljati odnosno poslovnom ugledu koji nemaju određene vrste pogrebnika govori se o onima koji dva puta tijekom jedne godine, citiram, "su kažnjeni za prekršaj povezan sa obavljanjem pogrebničke djelatnosti". Ovdje je nejasno je li to dva puta u svakoj tekućoj godini. Ako je to tako ili ako nije tako, svejedno, zašto dva puta? Znači, dovoljno bi bilo da netko jednom prekrši zapravo zakon pa da onda nema ugled. Ali iz ovako stipuliranog članka ne vidi se jel' to onda u svakoj godini se može dva puta prekršajno odgovarati. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala. Ja se slažem sa vašim primjedbama koje jesu na zakon, mislim nisam ja predlagatelj, to bi možda više se trebalo odnositi na predlagatelja ali vjerojatno je ovaj dio popisa zbog onog cjenika koji mora biti, svaka pogrebnička ustanova mora imati istaknuti cjenik jer ako to nema to je i prekršaj o kojem ste vi govorili u članku 12. E sad, da li će neko imati popis tih istaknutih cijena, da li to ovo što vi kažete u članku 13. nije jasno definirano, da li u godini, to će jasno morati ove inspekcije na ovakav način i jasno ako je moguće unutar toga možda bi bilo bolje još do donošenja zakon ako je da se taj dio precizira, ali to ostaje prvenstveno predlagaču s time da se ja potpuno slažem sa vašim primjedbama. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Igor Češek. Izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ovaj prijedlog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti iako ima 29. članaka vrlo sažetih ali ne govore dovoljno o pogrebničkoj djelatnosti i ono što možemo konstatirati kada pročitamo zakon da predlagatelj smatra da su pogrebnici roba. To se čini iz samog obrazloženja zakona, imali smo prvo čitanje 12.11.2014. godine di je ministar rekao da je intencija predlagatelja do 15.12.2014. godine da ovaj prijedlog zakona prođe i drugo čitanje i usvajanje zakona, danas je eto 18.03., nije to puno kašnjenja samo 3 mjeseca, mislim da smo već otprilike i navikli na zakonske prijedloge ove Vlade. Sam predlagatelj je rekao da imamo godišnje oko 50 tak tisuća pogreba što je otprilike poražavajuća brojka, jer ako znamo da se rodi 40 tisuća djece onda vidimo da pogrebničke djelatnosti spadaju u dobar biznis u RH jer svake godine sve više pogreba a sve manje rođene djece. I da se otprilike uprihodi od pogrebničke djelatnosti oko 500 milijuna kuna godišnje, te da 52% usluga pogrebničkih djelatnosti obavljaju komunalna poduzeća a 48% poduzetnici. Što se tiče samog zakona, već sam rekao da on ima malo članaka, mogli bi u početku kada čitamo prve članke zakona, mogli bi reći da je otprilike to uredno napisano, jer prvi članci govore što je to pogrebnik, što je naručitelj pogreba, što je to pogrebnička djelatnost i što se smatra pogrebničkom djelatnosti, dakle organizacija prijevoza, prijevoz umrle osobe, organizacija pogreba ili ispraćaja, prodaja pogrebne opreme i pogrebnih potrepština, organizacija i prodaja cvijeća i svijeća, organizacija tiskanja obavijesti o smrti, organizacija glazbenih usluga, organizacija i prožanje usluge, njega tijela umrle osobe, organizacija vjerskih obreda, kremiranje umrle osobe izvan groblje i organizacija prosipanja pepela pokojnika u prirodi. Dakle, sve osim samog ukopa pokojnika spada u pogrebničke djelatnosti i to je ovdje i kako je maloprije kolegica Kosor rekla čak možda i predetaljno opisano što to spada u pogrebničke djelatnosti a osvrnut ću se kasnije na ostale članke zakona u kojima se vidi da su određene stavke, nisu jasno definirane za razliku od ovog članka. Ono što mene posebno žalosti kada govorimo o ovoj temi dakle je sam taj postupak ukopa, evo prošli tjedan mi se javio jedan nezadovoljni građanin koji mi je predočio račun jednog komunalnog poduzeća koje se bavi ukopom na području jedinice lokalne samouprave i stvarno kad malo bolje pogledate taj račun, mogu vam kasnije pokazati, ispada da su nekakve nelogičnosti pri samom tom ukopu i cjeniku ukopa. Dakle, što mi je predočio čovjek? Na samom računu dodatna cijena za sahrane izvan radnog vremena, gdje komunalno poduzeće naplaćuje 760 kuna ako sahranjujete pokojnika izvan radnog vremena komunalnog poduzeća. Dakle, ispada jeftinije umrijeti i sahraniti pokojnika u prijepodnevnim satima i radnim danom nego što je to moguće obaviti vikendom ili u popodnevnim satima. Ovo je za mene sramotno. Prijevoz djelatnika na sahranu i sa sahrane u ovom računu on iznosi 171 kunu, zamislite od sjedišta tvrtke do mjesnog groblja ima udaljenost oko otprilike kilometar, kilometar i pol i oni naplaćuju prijevoz djelatnika 171 kunu. Isto tako mještani prigradskog naselja su sami gradili mrtvačnicu na svome mjesnom groblju, sami donirali građevinski materijal, sami ju izgradili kako bi njihov pokojnik mogao ležati na prikladnom mjestu do vremena ukopa i sad oni moraju plaćati komunalnom poduzeću 500 kuna ležanje tog pokojnika. Dakle, i o tom bi možda trebalo nekakvim pravilnicima razmislit na koji način regulirat to izuzetno teško razdoblje za obitelj pokojnika kako bi ga što lakše prebrodili jer znamo kakva je ekonomska situacija u RH i ove cijene su izuzetno nepovoljne za obitelji pokojnika. Da se vratim na sam prijedlog zakona, članak 10., bilo je i u prvom čitanju riječi o tom članku, on nam govori o prijevozu umrlih osoba i posmrtnih ostataka, ovdje mi je prilično nejasno na koji način će se to obavljati jer članak govori: "Da se prijevoz vrši pogrebnim vozilom koje mora udovoljavati tehničkim i sanitarnim uvjetima sukladno posebnom propisu u svrhu čega se izdaje atest vozila pri stanicama za tehnički pregled vozila, atest se izdaje za uvezena pogrebna vozila koja su izrađena i atestirana u državi članici EU i državni ugovornici ugovora o europskom gospodarskom prostoru." Nije definirano s ovim člankom koliko puta se mora taj atest vršit, da li se on vrši odnosno obavlja pri svakom tehničkom pregledu ili je dovoljno atest dobiti jednom u 5 godina, 10 godina ili 15 jer znamo da motorna vozila naravno i kvare se i postaju starija, neprikladnija. I upravo iz tog razloga mi je sporan ovaj članak koji ne govori da atest se mora izdavati svake godine. Jer i samim izgledom vozila mi pokazujemo jedno dostojanstvo prema minuloj osobi i samoj starosti vozila. Nadalje u članku 11. je predlagatelj zakona evo možemo reći dobro uklopio ovaj članak, on govori o osiguranju od potencijalnih šteta koje mogu nastati u cijelom postupku pogreba. Ali kada govorimo o rješenju o ispunjavanju uvjeta za obavljanje pogrebničke djelatnosti ovdje vidimo nekakve podatke i šta je propisano, odnosno što sadrži zahtjev, što mora sadržavati zahtjev za rješenjem. Ono što je meni sporno ovdje između ostalih podataka zahtjev za rješenjem mora i sadržavati dokaz o vlasništvu ili zakupu parkirališta za pogrebna vozila tj. da na raspolaganju ima mjesto na kojemu može držati pogrebno vozilo na način koji ispunjava minimalne, tehničke i organizacijske uvjete za sigurno parkiranje. Što to znači? Da li mora postojati godišnja parkirna karta? Da li ako se vozilo parkira u dvorištu gdje se nalazi prostorija u kojoj se obavlja pogrebnička djelatnost, šta onda moraju, da li moraju iz katastra izvaditi nekakvu potvrdu da pokažu da negdje mogu parkirati vozilo? Isto mi je ovaj članak zakona vrlo, vrlo nejasan i vrlo nedefiniran. Nadalje, kada govorimo o stručnoj osposobljenosti, članak 18. govori da pogrebnik mora ispunjavati poseban uvjet stručne osposobljenosti za obavljanje pogrebničke djelatnosti ili zaposliti radnika u punom radnom vremenu koji udovoljava ovom uvjetu. Moraju li stručnu osposobljenost imati svi radnici zaposleni kod fizičke ili pravne osobe koja ima osnovnu i jedinu djelatnost, pogrebničku djelatnost? Ili je dovoljno imati samo jednog zaposlenog sa položenim ispitom o stručnoj osposobljenosti? Nadalje, članak 19. ispitu o stručnoj osposobljenosti može pristupiti osoba sa najmanje završenim srednjim strukovnim obrazovanjem u trogodišnjem studiju. I ovdje nije ništa sporno, no ako pogledamo članak 27. koji nam govori da pogrebnici koji su na dan stupanja na snagu ovog zakona upisani u odgovarajućem registru, mogu pristupiti polaganju ispita o stručnoj osposobljenosti bez obveze udovoljavanja uvjetu najmanje završenog srednjeg strukovnog obrazovanja u trogodišnjem trajanju. Dakle članak 27. i članak 19. ne govore jednu stvar. Mislim da stavljaju u neravnopravan položaj osobe koje su se do sada bavile sa pogrebničkom djelatnošću i one osobe kada se radi o fizičkim i pravnim osobama koje se u budućnosti žele baviti pogrebničkom djelatnošću. Dakle mi u klubu HDSSB-a smatramo da u ovom zakonu ostaje, možemo ih tako nazvati, određene rupe koje predlagatelj, evo ni u dva čitanja nije uspio ispraviti. Liberalizacija tržišta da, možemo se sa time složiti ali u slučaju pogrebničke djelatnosti uz strogi nadzor kako se ne bi došlo do narušavanja dostojanstva prema pokojniku ali i prema njegovoj obitelji. I upravo iz ovih razloga koje sam naveo u raspravi klub HDSSB-a neće podržati donošenje ovakvog zakona.
Hvala lijepa. Poštovani kolega imamo jednu repliku iz vašeg kluba, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo, kolega Češek govorili ste o tome da komunalna poduzeća jednostavno svojim cijenama i odrednicama u tim cijenama, dakle cjenovnikom jednostavno ucjenjuju ljude koji jednostavno moraju sahraniti pokojnika. Dakle ono što ste vi rekli, dakle sahrana izvan radnog vremena 760 kuna prijevoz djelatnika do groblja 170 kuna. Gledajte, u jednom drugom komunalnom, u jednoj drugoj komunalnoj tvrtki u Slavoniji također, zvono na groblju, dakle 100 kuna, tu je 120 kuna, iako nema mjesta za … [[Govornik se ne razumije.]] tu je. Dva najlona 200 kuna. Otvaranje i zatvaranje grobnice 150 kuna i tako do 3000 kuna. Kada govorite o samim pogrebnicima onda moramo znati da ovim zakonom neće biti riješeno ono što se događa danas u pogrebničkim uslugama a to je da pojedini pogrebnici imaju određene veze i sa mrtvozornicima i sa bolnicama jer većina ljudi, nekim ljudima u bolnicama koji rade na patologiji itd., koji daju preporuke za toga i toga pogrebnika. To se plaća ispod žita, ispod ruke, ovaj zakon o tome ama baš ništa ne govori a znamo svi dobro da pojedini ljudi rade za pojedine pogrebnike počevši od mrtvozornika pa do nekih ljudi u bolnicama i za to primaju malkice ovako u džep da preporuče toga i toga a ne onoga drugoga. Ta konkurencija o kojoj ovdje govorimo, dakle ostati će nelegalna ili nelojalna i nakon donošenja ovoga zakona jer on nije predvidio ovakve stvari o kojima ja govorim. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Igor Češek.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani kolega Grubišić. Da vi ste dobro detektirali i ovaj praktički nepotizam i možemo reći slobodno i korupciju kada se radi o povezanosti između pogrebnih poduzeća, mrtvozorstva i bolnica, odnosno zdravstvenih ustanova ali te cijene ukopa su posebno zabrinjavajuće jer uistinu obratio mi se čovjek i priložio mi je račun, čovjek koji ima mirovinu od 1600 kuna i u svoj toj svojoj boli i žalosti pokopao je oca koji isto nije ništa puno bogatiji bio od njega i kada mu je stigao račun još mu se više plakalo. Dakle oca je pokopao na svom mjesnom groblju, njegov otac je sudjelovao u izgradnji mrtvačnice, njegov otac je krčio put, pravio, ajmo reći pravio to groblje da bi na kraju sam ukop iznosio 4200 kuna. To je ono što žalosti. I upravo zbog toga sam i rekao da ovaj zakon ne rješava takve stvari, ne rješava i nepotizam i upravo zbog toga zakon kao zakon nam ne donosi ništa posebno novo kako bi se riješila ta pitanja. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Damir Kajin ima repliku.
Ono čega se treba bojati, plašiti, da otvaranje tržišta, a posebno u dijelu preuzimanja prijenosa umrle osobe od mjesta smrti do groblja ili krematorija dovest će dolova na pokojnike, do nelojalne konkurencije, a u konačnici do povećanja cijele usluge. I dosad je bilo mogućnosti, pišu mi sindikalisti da poduzetnici prodaju pogrebnu opremu te organiziraju ukop, tiskanje osmrtnica, ugovaranje obreda, a temeljem koncesija izdanih od jedinica lokalne samouprave mogli su i vršiti preuzimanje i prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice. Prihode nosi preuzimanje i prijevoz pokojnika od mjesta smrti pa do groblja, a sve ostalo je kažu sporedno. I ono što je isto interesantno, Slovenija je već 10 godina članica Europske unije i još uvijek nije liberalizirala, bolje rečeno još uvijek nije otvorila to tržište kako bih rekao kapitalu već i dalje to tržište smatra, "tržište", djelatnošću od javnog interesa. I Mađarska je svojedobno liberalizirale to "tržište" i nakon jednog potpunog kaosa koji se tamo dogodio ponovo se vraća na staro. Ja smatram da je ovo djelatnost od javnog interesa i da kao takva trebala bi i u Hrvatskoj to ostati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Igor Češek.
Zahvaljujem predsjedniče. Kolega Kajin, spomenuli ste da s ovim zakonom će doći do lova na pokojnika, lov na robu, lov na lovu. Moglo bi se tako reći jer ono što sam i sam rekao nije dovoljno definirano člancima, pojedinim člancima zakona na koji način će se i ona vozila koja služe za prijevoz pokojnika moći atestirati, koliko će taj atest biti dugo valjan. Jer nećemo valjda uvozit rabljena vozila iz Njemačke i ostalih zemalja Europske unije koja ne znam da li prolaze eko test ili ne prolaze, možda prođu prvi puta i dobiju atest i onda nam … dogoditi nakon 2-3 godine naš pokojnik se vozi, a iza njega ide nekakav crni dim iz ispuha automobila. To bi bilo uistinu žalosno, a u ovom članku nigdje se ne definira pojam atestiranja takvih vozila.
Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite kolega.
Uvaženi predsjedniče Sabora, zamjeniče ministra sa pomoćnicima, kolegice i kolege saborski zastupnici. Raspravljamo o Prijedlogu zakona o pogrebničkoj djelatnosti, naoko banalan zakon koji regulira jednu vrstu djelatnosti koja se odvija na području Republike Hrvatske u jedinicama lokalne samouprave. Ali nije toliko bezazleno ukoliko sagledavamo u paketu svih zakona koji su doneseni u proteklom periodu, a koji se odnosi u nadležnosti i u rad samih jedinica lokalnih samouprava, općina i gradova. Ovdje ću spomenuti Zakon o ukidanju statusa brdsko-planinskog područja gdje su jedinice samog Gorskog kotara izgubile preko 50 milijuna kuna. Pa ovdje mogu spomenuti Zakon o lokalnoj samoupravi koji je za razliku od onog iz 2009. prouzročio samo u proteklom mjesecu 14 kriza izvanrednih izbora i stagnaciju u tim jedinicama lokalne samouprave, konsolidiranja vijeća i svega ostalog. Ovdje mogu spomenut još čitav niz takvih zakona, da ne govorim o ovim poreznim zakonima gdje su jedinice lokalne samouprave izgubile sredstva. Da l' se ova Vlada boji jedinica lokalnih samouprava, da li to namjerno ili jednostavno ne zna što radi? Kod mene u primorju ima jedna poslovica, neće se valjda nitko uvrijedit pa se kaže "ča jena bena pokvari sto pametnih ne more popravit". Imamo 2004. godinu, do 2004. godine je bila upravo ovakva situacija kako predlaže ministarstvo. 2004. godine Zakonom o komunalnom gospodarstvu regulirano je upravo ovo o čemu danas govorimo, pogrebnička djelatnost. Pogrebnička djelatnost nije samo prijevoz pokojnika, a ovdje u ovom zakonu oni govore najviše isključivo i točno se vidi cilj, target, meta, prijevoz pokojnika. Što je sa svim ostalim djelatnostima? I dan danas i po postojećem zakonu ovo što se tu navodi što sve spada u pogrebničku djelatnost, onaj dio i pogrebne opreme, cvijeća, vijenaca, škrinja, ukopa, iskopa, ekshumacija i svega onog ostalog, i dan danas je veći dio svega toga na slobodnom tržištu. Nemaju komunalna poduzeća svoje cvjećare …, nemaju proizvođače svojih škrinja, postoje firme koje to rade. Prijevoz pokojnika, ja vam odgovorno tvrdim jer to dobro znam, jer sam čitav niz godina u tom poslu i odlučivanju tko, što i kako na području jedinice lokalne samouprave. Sam prijevoz pokojnika je najmanji dio tog tržišta. Pogledajte kolike su jedinične cijene po km bilo kojeg da li onog koncesionara ili ondje gdje su se jedinice lokalne samouprave odlučile na ovaj ili onaj način. 3-4 kune možda po km, sam prijevoz pokojnika. Ono što je trebalo regulirati, a ne ovim zakonom, ne donošenjem novog zakona s čim se ja u potpunosti slažem sa zahtjevima privatnika, da im se ne ograničava isključivo na područje gradova i općina gdje imaju koncesiju. Zašto ne dozvolit koncesionaru iz Zagreba ili nekom tko obavlja pogrebničku djelatnost da prevozi … druge jedinice lokalne samouprave koja ima drugog koncesionara na to područje. Taj dio može se riješit na drugačiji način, ali ne na ovaj. Ne donošenjem ovakvog zakona koji direktno remeti to. Netko je ovdje spomenuo da se komunalna društva financiraju, odnosno dotiraju iz općinskih, gradskih proračuna. Pa naravno, odakle će se financirati ako ne iz gradskog proračuna, jer jedinice lokalne samouprave organiziraju taj dio života na svom području. Jedinice lokalne samouprave putem tih poduzeća i održavanjem zelene površine i obavljaju usluge na čitavom svom području i financiraju se i sredstva za tu namjenu su predviđena u njihovom proračunu kao i ovo. Pogrebnička djelatnost na području svake jedinice lokalne samouprave ostvaruje se od prihoda građana kroz grobne naknade, kroz prodaju grobnih mjesta, kroz taj vid prihoda. Ministar je ovdje nešto rekao što mu ne drži vodu, da su ta trgovačka društva isto na tržištu u vlasništvu jedinica lokalne. To nisu trgovačka društva, to su komunalna društva ministre ili je bio lapsus kad ste tako izjavili. Jedinice lokalne samouprave mogu osnovati trgovačko društvo i to ćemo napraviti. Moj savjet je ako se donese ovakav zakon da jedinice lokalne samouprave upravo osnuju u svom vlasništvu takvo trgovačko društvo pa će ono bit na tržištu pa će bar na taj način moći kontrolirati što se događa na njegovom području. Jedinice lokalne samouprave su svim ovim zakonima koji se u posljednje vrijeme donose upravo ono kako je ovdje gospodin Vukšić rekao čini mi se dovedene u situaciju da se mnoge funkcije i mnoge odluke donose ovdje u Zagrebu, a na jedinice lokalne samouprave se prebacuju obveze. Primjer jedinica lokalne samouprave samo po ovom ukidanju statusa brdsko-planinskog područja govorim o Gorskom kotaru ovdje, gdje im je oduzeto preko 50 milijuna kuna su u svojim planovima imali planirana ta sredstva. Oni su uzimali kredite, gradili infrastrukturu, između ostalog i ta groblja. Sad su im oduzeta ta sredstva, a moraju vraćati kredite jer nemaju tih prihoda. Čitav niz ovakvih zakona koji remete nešto što ej uređeno, definirano i što funkcionira na terenu ne treba mijenjati, možemo popraviti. Možemo napraviti određene korekcije, ali donositi jedan zakon koji nosi zvučan naziv Zakon o pogrebničkoj djelatnosti od svih ostalih pogrebničkih djelatnosti govorit samo o prijevozu pokojnika i isključivi cilj donošenja ovoga zakona je taj dio tržišta. I razlog mom ovakvom govoru proizlazi iz činjenice koji ste svi mogli pročitati iz medija, koji su izjavili upravo ti poduzetnici da su napokon dočekali da pokojnik postane tržišna roba. To je nedopustivo, nedopustivo je uopće na taj način promišljati. Pokojnik nije tržišna roba i ne može bit i jedinice lokalne samouprave na svom terenu bez obzira što god tko o njima mislio, o nekakvom načelniku, o nekakvom vijeću, predsjednika vijeća ili službama koje tamo rade. Daleko veću kontrolu imaju nad svim tim poslovima nego svi drugi, daleko više je javnost uključena nego kod nekakvih privatnih poduzetnika uvažavajući njihov način rada, uvažavajući i njihovu želju da ostvaruju prihode što je dobro. Ali sad im je to omogućeno. Spomenulo se ovdje koliko stotina njih radi danas taj posao, spomenulo se ovdje koliko njih radi putem koncesijskih ugovora, transparentno raspisuje se natječaj, ponude cijene, donosi konačnu odluku Gradsko vijeće, sklapa se ugovor na četiri godine i on praktički, ne jedinica lokalne samouprave nego je on taj koji ima taj potpisan ugovor ima monopol na području te jedinice lokalne samouprave. Ne vidim zašto to treba mijenjati. Trgovačka društva u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Ako se donese ovakav zakon to će jedinicama lokalne samouprave koje žele na taj način bit uključene u kompletan posao koji je vezan za pogrebe i pogrebničku djelatnost osnovat će ta trgovačka društva, pa će onda jedinice lokalne samouprave i to im je moj savjet, ako se donese ovaj zakon, osnujte dio svog komunalnog društva pretvorite u trgovačko društvo i obavljajte opet tu djelatnost. Jer ionako sve ostalo što se radi, onaj fizički dio posla neću reći prljavi, nego onaj fizički dio posla na groblju obavlja to komunalno poduzeće od njegovog održavanja, od šišanja, od košnje, od iskopa grobne jame, od održavanja mrtvačnice i svega ostalog. Ovdje samo nekakvi prijevoznici, a netko je tu spominjao mogućnosti i veza sa patologom i saznavanja tko je u kakvoj situaciji dolazimo upravo do onoga što su izjavili sami, da su konačno dočekali da pokojnik postane tržišna roba. Ne može bit, ponovno to ponavljam, ne može bit. Ovdje u obrazloženju zakona potrudili su se i napisali što sve obuhvaća pogrebnička djelatnost: preuzimanje, prijevoz umrle osobe, priprema pokojnika za pokapanje ili kremiranje, uplaćanje, uređivanje pokojnika, balsamiranje, prodaju pogrebne osobe lijes, križ, prijevoz umrle osobe specijalnim vozilom mjesta smrti, groblja, poslovi koje može fizička ili pravna osoba slobodno i tako ispunjava propisane uvjete i to bez koncesije, jer se ne mogu smatrati komunalnim poslovima. Ma molim vas! Što se danas događa? Isto to. isto netko neka privatna tvrtka ili tvornica ili već tko proizvodi nekakvu, netko proizvodi vijence, netko radi nekakav stolar proizvodi križeve i to je na tržištu. To se prodaje i to je u redu da je tako. Dakle, nije samo ovih 1000 i nešto prijevoznika uključeno u taj, hajmo reći biznis. Uključen je velik krug ljudi, a jedinica lokalne samouprave je tu nekakav regulator na svom području da regulira sve te poslove. Na kraju krajeva i putem natječaja da dobije i povoljniju cijenu za svoje građane. Opet ponavljam, pokojnik nije tržišna roba. Ovdje se propisuje kakvo vozilo se vozi. I što sada hajmo hipotetski reći kad su po postojećem zakonu iz 2004. godine jedinice lokalne samouprave koje nisu imale komunalna poduzeća osnovale komunalna poduzeća. Ne zaposlili kako je gospodin Tušak rekao po nekakvoj političkoj liniji ili uhljebljivanju nego su zaposlili ljude fizički koji će odrađivati taj dio posla na terenu. Kupili su vozila, zamrzivače, škrinje, takav je uvjet, izgradili mrtvačnice, kupili opremu, odradili taj dio posla, zaposlili šofera koji vozi. Što će sad s njima? A kao komunalno poduzeće ne mogu biti na tržištu na taj način kao privatnici. Dakle, mora se osnovati to trgovačko društvo. Čitav posao ovim zakonom kako je predložen nije obuhvaćen. Ili ga izbacimo skroz iz Zakona o komunalnom gospodarstvu pa napravimo poseban zakon kako predlagatelj i predlaže poseban Zakon o pogrebničkoj djelatnosti gdje će biti sve te radnje samog pogreba i svi ti poslovi vezani za to definiranje. Ovdje se potpuno zanemarilo mišljenje Udruge gradova. Što vi mislite da ti ljudi ne znaju što vam predlažu i kako funkcioniraju? Udruge općina i gradova, komunalnih poduzeća. Čitav niz dopisa je poslan vezan za ovaj zakon. A vi ovdje prenosite raspravu što je rekao gospodin Linić neće se voziti u fići ili što sam rekao ja ili ne znam gospodin Branko Vukšić. Ljudi, ovo je toliko osjetljivo pitanje, naoko bezazleni zakon koji definira nešto, a koji će se poslije obiti o glavu najviše jedinicama lokalne samouprave o kojima vas nije briga. I ovdje je rečeno, da, dio poslova, 96% poslova tih komunalnih poduzeća financira se iz proračuna, o tome sam već govorio. Jedan dio poslova, to komunalno poduzeće ne mora visiti samo na proračunu građana, dakle mora ostvarivati i još nešto. Ako ne promišljamo tako što radimo? Koliko je ljudi zaposleno, taj podatak nemamo, u svim komunalnim poduzećima na nivou RH, u svim općinama i gradovima? I što rade te jedinice i koja je stručna sprema na kraju krajeva, a govorimo i brinemo se o radnim mjestima na našem području? Dakle, Zakon o komunalnom gospodarstvu iz 2004. uveo je red. Na ovakav način izvlačeći iz tog zakona pojedine segmente djelatnosti uvodi se nered. To je definitivno. Kao što se uveo nered u jedinicama lokalne samouprave koje su sa sigurnošću uzimale kredite da bi izgradile infrastrukturu, dječje vrtiće, opremale škole i sve, da im je potezom i dizanjem ruke jedan dan ovdje u Saboru skinut taj status i oduzeto od vitalnog interesa sredstva iz njihovih proračuna. Evo, nedavno čitam u Novom listu Općina Čavle je morala napraviti reprogram svojih kredita, sad trenutno grade dječji vrtić, izgubili su samo tim potezom 8 milijuna kuna. Znate što 8 milijuna kuna znači za tu općinu, koja je razvijenija? A zamislite si Lokve, Fužine, Čabar! Uzeli smo im novac da bi platili studiju koju nećemo na kraju koristiti, navodno 60 milijuna kuna. Gorskom kotaru je uzeto 50 već sad. Nemojmo dirati jedinice lokalne samouprave. Jedinice lokalne samouprave organiziraju život, organiziraju na kraju krajeva i stvaraju preduvjete za razvoj gospodarstva, poduzetništva i svega ostalog. Evo, tu je pomoćnik ministra, prezentirali smo i donosili Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi i njime smo ograničili jedinice lokalne samouprave jer smo donijeli onu famoznu odredbu da u krugu od 20 km mora površina ukupna popunjenosti biti u određenom postotku. Ma zamislite molim vas! Evo, dobro razmislimo kad ovako nešto donosimo, što radimo na terenu i koje posljedice u konačnosti svega ovog što jedno dizanje ruke može napraviti građanima RH.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje prijavljeno je 10 replika. Idemo po redu. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić, prva replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega vi ste krenuli u raspravu sa jednom izjavom da valjda vi znate o čemu je ovdje riječ kao gradonačelnik i načelnik svoje općine. A onda ja isto mogu tu biti na neki način isto se postaviti jer ja isto kao gradonačelnik već više od 10 godina isto valjda znam što ovaj zakon govori pa se onda čudim da li mi uopće živimo u istoj državi? O čemu mi govorimo? I sad da demantiramo sve ove navode koje ste ovdje iznijeli bi nam trebalo valjda pola dana da na neki način sve to uspijemo demantirati. Ali ne treba. Mislim da je na početku zamjenik ministra apsolutno istinito adekvatno stručno rekao sve što se tiče ovog zakona. Samo bih rekao o nekim stvarima, od 2004. godine zaista mislim da nema, da mogu reći, jednog normalnog pročelnika, gradonačelnika koji ne bi podržao ovaj zakon zato što kad smo raspisali te koncesije pa mi nismo nijedanput nijedna koncesija nije provedena da nismo imali 10-ak žalbi na svaku od tih provedbi koncesija jer su se svi žalili na sve. Budimo realni! S druge strane kod provedbe su se događale nemoguće stvari, što je bilo rečeno u raspravi ne samo u ovom prvom čitanju nego možda i sad, da su se tukli ljudi i u bolnicama i na grobljima. S druge strane vaše rasprave bih shvatio da vi imate neki problem, a problem je možda u tome ili imate takvu koncesiju za koju sad ako ćete je raskidati i rješavati da niste dobro napravili ili možda drugi problem koji ste rekli kad ste govorili o komunalnim društvima i poduzećima da imate u vašem komunalnom poduzeću toliki broj ljudi da sad nakon toga kad to bude tržišno postavljeno pitanje nećete znati što sa njima. Jer komunalna poduzeća su na tržištu, ona su ili dioničarska društva ili društva s ograničenom odgovornošću i ona moraju imati iste uvjete i isto se mogu kandidirati kao i sad kad ovo bude na tržištu. I samo o njima ovisi da li će biti sposobne to odraditi ili ne. I ne može sad više očekivati da im mi kao što je već nažalost slučaj osnivači moraju pokrivati gubitak jer su oni na neki način postali socijalna društva, a ne komunalna društva. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Pa kolega Škvarić meni je žao što vam moram reći, jer vi ste meni rekli da ja ne razumijem. Očito vi ne razumijete ako ne razumijete mišljenje Udruge gradova. Dakle, ne jednog grada, ne mene. Ako ne slušate ono što su pisali i primjedbe koje su davala komunalna poduzeća koja se time bave. Ne vidim da je problem u nama koji na ovaj način govorimo, problem je u vama koji podržavate ovakvo razmišljanje da se jedan zakon koji se odnosi na pogrebničku djelatnosti i definiran je Zakonom o komunalnom gospodarstvo, iz tog zakona izvlači jedan mali zaista mali djelić koji se odnosi samo na prijevoz pokojnika, a sve ostalo ostaje u onom djelokrugu jedinica lokalne samouprave i normalno tržišta koje je i dosad bilo. Pogrebna oprema je bila slobodna na tržištu i mogli ste kupiti ili ovakav sanduk ili onakav, ili vijenac veći ili manji, a neke tvrtke, cvjećari, stolari ili već tko je proizvodio je i dalje bio na tržištu, ili nek preuzmu sve. Ali jedinica lokalne samouprave, vi kao gradonačelnik ste zaduženi da organizirate to na svom području, ako to niste napravili pa je bilo tih svađa onda je problem u vama, ne u nama koji govorimo o ovom.
Poštovani kolega zastupnik Ivo Jelušić replika.
Hvala. Kolega Klarić, vi ste u svojoj raspravi braneći poziciju trgovačkih društava i komunalnu djelatnost iznijeli neke stvari koje apsolutno ne stoje niti se s njima mogu složiti. Evo prvo oko samog čina branjenje ili ne, dakle nije ovdje pitanje da li treba braniti ili napadati poziciju trgovačkih društava kojima su vlasnici jedinice lokalne samouprave koje obavljaju komunalnu djelatnost, nego ne treba njih ni braniti ni napadati, nego ovdje treba zaštiti interese građana. Branite ono što je u interesu građana, a ne ono što je u interesu jedinica lokalne samouprave odnosno njihovih trgovačkih društava. Prema tome, građani mogu biti ugroženi dakle i od privatnih poduzeća ali mogu isto tako biti ugroženi i od komunalnih poduzeća ako svoj posao obavljaju preskupo i nekvalitetno. Mislim ne znači ako je nešto u javnom vlasništvu da je odmah super i da je dobro to je prva stvar. Druga, ono s čim se apsolutno ne mogu složiti vi ste rekli, ne znam da li ste to namjerno ili vam je to lapsus, ali vi ste rekli da ta trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave nisu trgovačka društva nego komunalna. Oprostite ali ona su trgovačka društva. Zakon o trgovačkim društvima postoji, dakle jedinstven je za sve, i to su trgovačka društva koja kad je riječ o ovom slučaju obavljaju komunalnu djelatnost i Zakon o komunalnoj djelatnosti ne razlikuje komunalna ili trgovačka društva. Ne postoji, on određuje komunalne djelatnosti a ne komunalna društva koja će se njima baviti. I Zakon o komunalnim djelatnostima govori što su to djelatnosti koje su važne, koje su komunalne ali ne govori o trgovačkim društvima, pri tome ne treba štiti društva, ne treba štiti poduzeća ali treba štiti djelatnost. I da se razumijemo i ovdje se o tome radi. I dosada da se razumijemo su mnogi obavljali na tržišni način tu djelatnost kroz firmu koncesija. I koncesija je tržište. Raspiše jedina lokalne samouprave natječaj za koncesiju i dobit će ovaj ili onaj. Prema tome i opet je to tržište. Prema tome, tržište je bilo na određeni način i dosada, a sad će biti na drugačiji način samo regulirano.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega Jelušić, vi mene niste u ničemu demantirali, dapače potvrdili ste sve što sam ja govorio. Rekli ste da su i dosada obavljali, da je i na ovaj način tržišna djelatnost, jel tako? Sve što sam ja rekao da su raspisivani natječaji i da je tu uveden reda na taj način. Konkretno Zagreb, pomoćnik ministra, zamjenik ministra je govorio o tome, koje situacije u Zagrebu. Dakle dio poslova obavlja tvrtka u vlasništvu grada, ostali dio posla obavljaju privatnici. Jer tvrtka u vlasništvu grada taj obim posla ne može obavljati, jel tako? Ovdje govorimo o doregistraciji jer nemaju tvrtke u vlasništvu grada doregistrirane određene djelatnosti. Što se tiče organizacije čitavog posla iz Zakona o pogrebničkoj djelatnosti ja ne znam tko može braniti da se iz Zakona o komunalnom gospodarstvu koji to propisuje izvlači samo jedan dio te djelatnosti i definira na koji način će se obavljati, samo jedan dio prijevoz pokojnika a ništa drugo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Klarić, lijepo ste to rekli. Prvo su napravili robu od radnika a sada rade isto tako robu i od mrtvih ljudi što je prestrašno. Vi ste govorili o pogrebničkoj djelatnosti koja je unosan biznis i on jest stvarno unosan biznis i sve se stavlja pod egidu slobodnoga tržišta. Kada razmislite malo o svim zakonima koji se donose a koji se tiču barem djelomično lokalne samouprave, lokalna samouprave se gura po strani. Oduzima se sve više nadležnosti lokalnoj samoupravi. Upravo ovo što ste vi govorili, lokalna samouprava je davala, raspisivala koncesije i kažu nije bilo reda, pa šta nije bilo reda, šta nisu napravili reda, šta nisu donijeli takav zakona da se uvodi red? Međutim, što se sada napravi? Nakon ove rasprave Iljf i Petrov bi imali što napisati, jer to je ovako ideje su naše, benzin je vaš. Ovaj isplativi dio o kojem ste vi dobro govorili, znači onaj isplativi dio, profitabilni dio će se dati na tržište, ovo ostalo se neće dati na tržište jer da slučajno ne bi jedinice lokalne samouprave mogle nešto zaraditi. Pa ako sve treba privatizirati pa zašto se onda ne privatizira gruntovnica? Pa ajde gruntovnicu privatizirajte, pa dajte i privatnicima nek mešetare i tamo. Država određuje ono što je od javnog interesa. Dignitet, pijetete prema mrtvome je isto od javnog interesa i treba s tim oprezno postupati. I ovo što ste vi govorili u potpunosti se slažem s vašom raspravom i mislim da je ona prihvatljiva jer pogrebnička djelatnost ne smije biti unosan biznis, ne smije biti. Za vas kao neoliberale mora biti, jer vi ste, kolega mi je dobacio "Nego šta bi trebala biti?", da unosan biznis, da mrtvi trebaju biti unosan biznis.
Hvala. Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Pa mislim da se po ovom pitanju nas dvoje savršeno razumijemo i slažemo. Kad govorite o jedinicama lokalne samouprave i ono što odrađuju, evo banalan primjer, netko je ovdje u Zagrebu rekao da je u Rijeci u Cambierievoj dežurna liječnička služba gdje su ljudi vodili preko vikenda djecu da je to nadstandard i odbila financirati tu djelatnost. Da bi se zadržala ta, jer to nije nadstandard jer subotom, nedjeljom i praznikom kada dijete zaboli zub ili kada mu se nešto dogodi netko ga mora negdje primiti i pregledati a ne čekati ponedjeljak radni dan. I sve jedinice lokalne samouprave u Primorsko-goranskoj, koje gravitiraju tom području su na sebe preuzele financiranje nečega što bi trebalo biti u ingerenciji Ministarstva zdravstva. A Ministarstvo zdravstva je reklo to je nadstandard, nećemo financirati, napravili su minornu uštedu a opteretili proračun na jedinice lokalne samouprave. Ovdje vam govorim ne samo o ovom zakonu, možda sam preširoku temu zauzeo ali vam želim istaknuti problem koji se pojavljuje na terenu. Ako sagledavamo da su gradovi i općine krvotok ove države, da se na tim lokacijama odvija nekakav život, da on mora dobiti pitku vodu, da on mora imati osiguran javni gradski prijevoz, da mora imati osigurano i grobno mjesto. I ako se na ovaj način centralizira, donose odluke, siječe, sagledavajući samo jedan mali interes određene skupine ljudi onda uvodimo nered u ovu državu. I krvotok tih jedinica lokalnih samouprava zatvaramo dok ne odumru.
Poštovana zastupnica Nada Murganić, replika.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Kolega Klarić, ja ću se isto pridružiti ovom mišljenju ili vašoj raspravi u kojem je glavna dilema oko toga da li je pogrebnička djelatnost treba biti javni interes ili treba biti prepušten tržištu. I kao i vi tako i dio zastupnika i ja smatramo da zaista ako mislimo da treba biti pogrebna djelatnost javni interes a treba da jedinice lokalne samouprave imaju puno bolju kontrolu i mogućnost utjecanja na to da se i da djelatnost odvija na jedan dostojanstven i zakonit postupak odnosno postupak u sahrani. Trgovačka društva koja su osnivači jedinica lokalne samouprave imaju vlastita sredstva i ta vlastita sredstva im nije trebalo oduzimati. Ali isto tako kao osnivači mogli su sufinancirati ta društva i na taj način garantirati građanima da će uvijek imati ono što ponavljam dostojanstven i zakoniti postupak prilikom sahrane. Kod privatnika je u ovom zakonu nametnuto je i stvarana je obaveza dosta toga, u pitanju i kadrova i vozila i koječega drugog. Da li će to poskupiti sami trošak sahrane i da li će taj trošak ići isključivo na obitelji pogrebnika, svakako je očekivati da da i to će biti sigurno jedan od razloga zašto idemo na to tržišno, način ovog posla. Jedinice lokalne samouprave i društva trgovačka podložna su vrlo čestim inspekcijskim nadzorima i to tako treba i biti a isto tako očekujemo da će se i u tom položaju ravnopravno naći i svi drugi koji rade ovu djelatnost.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Evo kolegice Murganić, upravo kako ste rekli opći javni interes, to je osnova i bit postojanja jedinica lokalne samouprave da svojim građanima koji žive na tom području upravo zaštite i osiguraju taj njihov javni interes. Način na koji se financiraju komunalna poduzeća ili društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, da li se financiraju direktno iz proračuna i u proračunu moraj biti predviđena ta sredstva namjenski za određenu djelatnost. Komunalna poduzeća koja upravljaju grobljima također moraju voditi i grobne očevidnike i uređivati groblje, moraju vršiti naplatu grobnih naknada, pripremu, prodaju ukoliko im jedinice lokalne samouprave prepuste da taj dio obave i s te osnove … [[Govornik se ne razumije.]] Ukoliko to radi jedinica lokalne samouprave onda ista ta sredstva namjenski mora utrošiti za to za što su ubrana. Dakle od prodaje grobnih mjesta, isto kao Zakon o komunalnom gospodarstvu, komunalni doprinosi i komunalna naknada, namjenska sredstva komunalnog doprinosa, izgradnja, komunalna naknada, održavanje. U ovom slučaju u grobljima je ista ta stvar. Ovim zakonom se derogira jedan osnovni zakon koji te stvari regulira. I mene baš osobno zanima privatno mišljenje o ovome što vi predlažete i što mi donosimo ministrice Mrak-Taritaš. Mislim da ona o ovome ima drugačije mišljenje.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Dunja Špoljar, replika.
Hvala lijepa, uvaženi kolega Klariću, ja bih samo željela upozoriti na nekoliko teza iz vaše rasprave ali i iz svih prethodnih današnjih rasprava koje se ovdje protežu i koje se naglašavaju a to je da su pogrebnici, odnosno davatelji usluga pogrebnog prijevoza u ovom slučaju sadašnji koncesionari, prikazuju se ustvari kao povlaštenici jednog neograničenog tržišta unosnog biznisa. I posebno bih htjela naglasiti na onaj dio u vašoj raspravi u kojemu ste rekli da privatni prijevoznici i oni u vlasništvu lokalne samouprave odnosno komunalnog poduzeća, ne mogu davati jednako kvalitetnu uslugu odnosno da je usluga kojoj daje komunalno poduzeće u vlasništvu lokalne samouprave nužno viša. Naime željela bih upozoriti da građani i građanke Hrvatske ne umiru nužno i ne pokapaju se nužno svi u velikim gradovima i u jedinicama lokalne samouprave koji imaju osnovana komunalna poduzeća, da se ovaj zakon odnosi i na one druge a to su privatni pogrebni prijevoznici koji su i do sada godinama radili ovaj posao koji nije u svim slučajevima unosan biznis koji su radili pošteno, težak posao sa dignitetom i pijetetom o kojem svi danas pričamo i kojeg će nastaviti nakon ovog zakona i nadalje tako raditi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Meni je žao ako ste vi to shvatili. Niti jednom rječju ja nisam pokušao omalovažit te privatne poduzetnike. Dapače, to su vrijedni i pošteni ljudi koji su u određeni vid djelatnosti uložili sredstva, imaju zaposlene ljude i koji tu djelatnost žele obavljat i s osnova tog posla ostvarivat prihode i to stoji i treba im to omogućit. Ali opet treba omogućit upravo iz onog što stalno ističemo, iz tog općeg javnog interesa omogućit nekome da bude regulator tu, a to su jedinice lokalne samouprave, općine i gradovi. Sada jesu po Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Po ovome neće biti, osim u onom dijelu koji se odnosi na sve ostale poslove, o tome ja govorim, sve ostale poslove koji i dalje ostaju tim komunalnim poduzećima. Gube samo prijevoz pokojnika. I govorim, ako donosimo već Zakon o pogrebničkoj djelatnosti onda donesimo Zakon o pogrebničkoj djelatnosti koji će regulirat sve, ne samo ovaj dio koji se odnosi kakvo vozilo mora imat, koju školsku spremu mora imat, koliko parkirnih mjesta imat i gdje mora imat zamrzivač ili …. Onda donesimo zakon koji će iz Zakona o komunalnom gospodarstvu napravit potpuno novi zakon koji će regulirat sve po pitanju pogreba jer ovo nije Zakon o pogrebničkoj djelatnosti, ovo je Zakon o prijevozu pokojnika. Regulira samo to, o tome ja govorim. A da je nužno veća usluga komunalnog poduzeća ili ne, to ne možemo reći i nije veća ili je veća, ali onakva kakvu je donese odluku predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave u skladu sa financijskim mogućnostima i proračunu kojeg ima i sa odlukama gradskog vijeća tko će na njihovom području voziti, a to su opet privatnici. I nisu privatnici tu na bilo koji način derogirani, izbačeni van, oni i sad i ovdje u Zagrebu i u mnogim gradovima jesu, u svim. Ali je kontrola nad svim tim poslovima u nadležnosti jedinice lokalne samouprave, o tome govorim.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega, prije svega repliciram vam, vi kažete ovdje jedan banalan zakon. Upravo ovaj zakon pokušava riješit da se ništa banalno ne događa kod jednog vrlo tužnog i značajnog događaja u životu svih obitelji kad imaju pokojnike. Pa nije dobro ni ako ste uzeli kao poštapalicu takve riječi upotrebljavati. Ovo o čemu vi govorite, ovaj zakon nijednog trenutka ne brani komunalnim društvima da izađu na izađu na tržište svojih usluga, a zakon nijednog trenutka se ne miješa u Zakon o komunalnom gospodarstvu gdje točno iz pijeteta prema pokojniku predlagač zakona je ostavio sebi čuvanje pokojnika, sam obred sahrane, a ovo drugo sve u članku 8. je precizirano organizacija glazbe i vjerskog obreda, pranja pokojnika, oblačenja, između ostalog i prijevoza. Ali to ovim zakonom nijednog trenutka se ne brani komunalnom društvu jer po meni opasniji je monopol nego sloboda usluge. Svaka obitelj koja ima pokojnika može odlučiti o tome tko će mu izvršit prijevoz, to ne mora biti komunalno društvo ako je ta usluga negdje jeftinija. To je znači ne tržište pokojnika već tržište za uslugama. I mislim da ja vama ne mogu promijeniti vaš stav o ovom svemu, ali mislim da niste dobro proučili ovaj zakon, pogrebničku djelatnost i pogotovo niste dobro proučili onaj dio koji je vezan za komunalno gospodarstvo. Taj dio se ne mijenja.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega, preslušajte se što ste rekli. Rekli ste da sam ja rekao banalan zakon, a da je to toliko važan zakon jer se njime pokušava riješit problem pogreba. Gospodine, kolega, problem pogreba je riješen, propisan zakonom o komunalnom gospodarstvu, definirano tamo u članku što je to, dakle taj problem je riješen već postojećim zakonom. Ono zašto govorim da je ovaj zakon praktički nepotreban, vi sad to potvrđujete ako preslušate svoju diskusiju, dakle pogrebnička djelatnost kao komunalna djelatnost propisana je Zakonom o komunalnom gospodarstvu i tamo postoji samo jedna riječ koju sad oni mijenjaju i tu riječ pretvaraju u čitav jedan novi zakon. Jel to banalno ili nije banalno? Onda donesimo novi zakon, izbacimo kompletno iz ovog dijela komunalne djelatnosti taj dio koji se odnosi na ovo o čemu čitavo vrijeme govorimo i donesimo zakon koji će propisat sve to u jednom zakonu. Ovdje govorimo neka se ovaj zakon zove Zakon o prijevozu pokojnika, ali pokojnik ne može bit ono što se tu provlači, ne može bit opet to tvrdim tržišna roba. Netko nad tim poslom mora obavljat funkciju regulatora.
Hvala lijepa. Poštovana kolegica Nadica Jelaš ima repliku.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Kolega Klariću, postavili ste u svojoj raspravi pitanje zašto je samo prijevoz pokojnika dakle ovim zakonom izdvojen od svih ostalih poslova vezanih uz pogreb pokojnika. Pa evo pokušavamo vam zaista kroz ove replike dati odgovor na to vaše pitanje, dakle zato što je to jedina djelatnost koja se do sad obavljala dvojako, dakle ili su jedinice lokalne samouprave davale tu djelatnost na obavljanje komunalnim tvrtkama kojima su osnivači ili su davale koncesije privatnicima. Dakle činjenica je da je taj segment bio do sada vrlo različito riješen diljem Hrvatske, imali smo različito postupanje jedinica lokalne samouprave jer to zapravo zakonski nije bilo regulirano. U zakonu je to spomenuto, ali nije bilo točno precizirano kako i tko to obavlja i to je bio dakako problem. Sada se prijevoz pokojnika regulira, dakle unificira se davanjem poslova prijevoza na tržište pri čemu dakako i komunalne tvrtke i dalje mogu učestvovati na tržištu, dakle i dalje se mogu baviti prijevozom pokojnika, ali sam čin ukopa pokojnika kao onaj svečani čin oproštaja obitelji od njihove osobe i dalje ostaje definiran kao komunalna djelatnost i u ingerenciji je komunalnih tvrtki.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Uvažena kolegice Jelaš, ja shvaćam što vi mene pokušavate ubijediti čitavo vrijeme da je regulirano na različiti način i treba bit na različiti način, jer su svi naši gradovi i općine u RH različiti po mnogim stvarima, po proračunima, po broju groblja na svom području, po kilometraži svog područja i u njihovoj nadležnosti bi trebalo ostati organizirati ono što bi trebalo biti javno potreba svojih građana. Ako im sve zatvorimo u nekakve okvire onda koja je svrha postojanja, onda nek' Vlada vodi sve. Ali mora postojati mogućnost da jedinica lokalne samouprave osnuje komunalno poduzeće ukoliko smatra da je na njihovom području tako bolje, mora postojati mogućnost ako ne želi komunalno poduzeće ga ne može financirati, ako ne može održavati groblja nek' održava koncesionar, ali mora bit reda. Netko mora imati kapu nad tim. I privatnici dapače, neka voze. Ali imaju opet mogućnost koja im je propisana Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Natječaja, ugovora, kad sklope ugovor imaju opet monopol da rade taj posao na području te jedinice lokalne samouprave. Zašto to što je na različite načine omogućeno jedinicama lokalne samouprave da donose odluke ne bi bilo dobro? Po meni je upravo različitost omogućavanje meni bilo kojem čelniku jedinice lokalne samouprave da sa svojim Gradskim vijećem, sa svojim djelatnicama u gradskoj, općinskoj upravi vidi što je najbolje za njegove građane i da donese odluku i da se po toj odluki. Ukoliko sve stavimo u ovaj okvir onda nismo ništa napravili. I dalje smo raznoliki i novim zakonom smo raznoliki. Ne možemo to ovim zakonom regulirati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega i kolege prije mene i kolegice koje su vam replicirale su rekle neke stvari koje sam ja želio reći, ali bez obzira htio bih nešto podcrtati, naglasiti nekoliko stvari i kažu da je uostalom ponavljanje majka znanja, pa možda i nije zgoreg nešto i ponoviti. Dakle, kada govorite o financiranju tvrtki koje se bave održavanjem groblja, znači i pogrebničkom djelatnošću govorite da ih financiraju jedinice lokalne samouprave. Ali to je samo djelomično točno. Jedinice lokalne samouprave ih financiraju u onom dijelu gdje obavljaju komunalnu djelatnost, a komunalna djelatnost je održavanje grobalja. Usluge, znači prodaja cvijeća, ljesova itd. nisu komunalne usluge i to već je na tržištu. Dakle, konkurencija već postoji upravo tim komunalnim firmama koje se bave, dakle pogrebničkim uslugama koje su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. I ovaj zakon samo regulira i propisuje u detalje, dakle upravo to kako se i ostale firme koje nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, dakle koje nisu javne mogu baviti tom djelatnošću. I također, dakle sve te firme barem koliko ja znam su trgovačka društva. Dakle, kao što je kolega rekao komunalna firma ili komunalna tvrtka kao oblik postojanja na tržištu ne postoji. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Vi se uporno trudite obranit neobranjivo. O čemu smo govorili malo prije? Jeste, da prodaja te pogrebne opreme je slobodna na tržištu, je. Da li je Zakon o komunalnom gospodarstvu ograničava u bilo čemu? Ne. Obavlja se. Onaj dio posla koji obavlja komunalno društvo održavanja groblja, izgradnja, košnja, sve to stoji. Ali je i prijevoz pokojnika na tržištu već sad, ali je reguliran zakonom koji mora bit reguliran Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Opet govorim, jedinica lokalne samouprave mora odlučiti koji će to bit model ne da mu mi tu propisujemo. Opet govorim o toj vražjoj centralizaciji svega i svačega, a onda problema dolje na terenu koliko hoćete s kojima nitko poslije više tu podigne ruku neće bit briga. Ne može bit. Opet ponavljam, ne može bit mrtvac tržišna roba. Neki poslovi po pitanju vodoopskrbe, javnog gradskog prijevoza, pogrebničkih djelatnosti moraju bit u sferi javnog interesa ljudi i organizaciji jer tih poslova putem nekakvog predstavničkog tijela i nekakvog ludog gradonačelnika koji želi nešto napraviti ili općinskog načelnika na svom području bolje, kvalitetnije za svoje ljude. Ukoliko mu sve stavimo u okvir na ovakav način zakon, onda ja ne znam kamo nas to vodi? Ovo nije banalno pitanje, ali je ovo pitanje koje je riješeno već Zakonom o komunalnom gospodarstvu opet to ponavljam. Funkcionira na terenu i privatnici su i sada na tržištu u brojnim gradovima i općinama, razgovarajte sa mnogima tu iz Zagreba koji obavljaju tu djelatnost u gradu Zagrebu uz poduzeća u vlasništvu grada. Razgovarajte i sami SA ljudima na terenu pa ćete znati o čemu se radi.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zlatko Tušak, replika.
Hvala predsjedniče. Pa kolega Klarić, u zakonu se radi samo o dvije stvari, a to je pitanje prijevoz pokojnika i koncesija. Drugo, sve ne dira se i sad ono što ste vi u svojoj diskusiji rekli, a ja evo na to ću se i očitovati da sam rekao da tvrtke koje su osnovane od jedinica lokalnih samouprava služe za uhljebljenje političkih istomišljenika. Da, evo za primjer samo na kratko sam vam uspio izvaditi dio podataka. Agencija za gospodarenje otpadom Dubrovnik 99% se financira iz sredstava lokalne jedinice samouprave. Eco star Sisak 100%, Eco sustav Vinkovci 100% Eko-Zadar 100%, gospodarenje otpadom Zagrebačke županije 98%. Sad si postavljam pitanje da li su trebale osnovati se agencije zasebno? Da li su one mogle raditi u sklopu komunalnih poduzeća, biti jeftinije, racionalnije itd.? Ne, radi se o 250 milijuna kuna koje se plaćaju iz sredstava poreznih obveznika iz jedinice lokalne samouprave. Zašto? Da se osnivaju nekakve agencije koje su nepotrebne. Zašto? Da se zaposle tamo nekakvi politički kadrovi. Pa to i je pitanje kad govorimo o racionalizaciji, kad govorimo o nečemu što plaćaju građani ove države. I jasno da i ako ovaj dio ne maknemo iz komunalne djelatnosti, prijevoz, to je ucjenjivanje komunalnih poduzeća kada je u pitanju i nabijanje cijena. I to je rezultat toga zašto tražimo da bude transparentno, ništa drugo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Ja se u potpunosti slažem s vama kad su u pitanju te agencije vražje, moram reći tako, neka se ne uvrijedi nitko. Potpuno sam u pravu jer smatram da ih je ogromna većina njih potpuno bespotrebna. Ali ovdje ne govorimo o agenciji jednoj, niti za gospodarenje otpadom niti za, ovdje govorimo o komunalnim poslovima, o Zakonu o komunalnom gospodarstvu i o pogrebničkoj djelatnosti. O tom zakonu ovdje govorimo. Ja govorim čitavo vrijeme da smatram da je sve to već regulirano jednim zakonom. I smatram da je suludo donositi čitav jedan zakon za samo jedan postotak, i to minorni, čitavog obuhvata te djelatnosti. I ne vidim razloga zašto, a sad već imamo onda dvojaki jer imamo novi zakon, a izmjene Zakona o komunalnom gospodarstvu još nismo napravili, nismo ih čak ni vidjeli. Zato sam rekao da me zanima mišljenje ministrice Mrak-Taritaš jer u Zakonu o komunalnom gospodarstvu piše da je i prijevoz pokojnika, dakle iz Zakona o komunalnom gospodarstvu treba izbaciti taj dio. I sad dolazimo u situaciju da znamo da će prijevoz pokojnika na području Babine Grede voziti, obavljati tko god se sjeti, odnosno tko prvi valjda njegova djevojka. I to je bit valjda ovog zakona, karikirano rečeno ali nažalost tako.
Hvala lijepa. Zadnja replika, poštovani zastupnik, vama zadnja replika naravno, poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa. Kolega Klarić sa većinom stvari koje ste govorili ja se apsolutno slažem jer naravno da iz onog posla koji radimo znamo tu problematiku. Rekli ste da ovaj zakon izvlači jedan mali dio djelatnosti iz komunalnog gospodarstva, spominjali ste i komunalna poduzeća i ono što se događa na terenu. Pa mi smo svjedoci da se tri godine intenzivno pokušava rasturiti sve što funkcionira u lokalnoj samoupravi. Dakle, ovo je samo još jedan segment. Hrvatska je poznata po tome da mi ne znamo provoditi zakone ni kad je u jednom zakonu sve propisano za istu stvar. A sad ćemo imati stvarno u dva zakona propisanu jednu djelatnost. I normalno da nećemo to moći provoditi, i normalno da će biti nereda. A možda je to cilj. Meni je smiješno u ovom dijelu kad gledam predlagatelja zakona da se pojavljuje Ministarstvo obrta, malog i srednjeg poduzetništva kao predlagatelj ovog zakona, meni je to stvarno smiješno. Možda gospodin Maras kao ministar koji glumi gospodara života obrtnicima vidi kako odumiru pa sada želi postati gospodar smrti u Hrvatskoj, možda mu je to cilj. Ja ne vidim razloga. Ako treba neke stvari posložiti, ako je trebalo riješiti neke sitne stvari o čemu ste vi govorili to se stvarno moglo riješiti sitnom izmjenom postojećeg zakona a ne prebacivanjem dijela djelatnosti u drugo ministarstvo koje u krajnjem slučaju više i ne znam kak se koje zove u ovoj državi pošto ih imamo duplo više nego nekakve zemlje koje su i deset i više puta od nas veće i deset puta više razvijenije.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Na izborima i oni i mi i svi i već godinama se ponavlja pojam decentralizacije. I govorimo o jedinicama lokalne samouprave, regionalne samouprave i govorimo o državi. Netko se hvalio tu kako se državni proračun puni iznad očekivanja. Da, puni se iznad očekivanja. A znate čime? Novcem koji je oduzet jedinicama lokalne samouprave. Dakle, prelili smo iz šupljeg u prazno. Koja je posljedica toga? Posljedica toga je da su stale investicije u jedinicama lokalne samouprave zbog toga što nemaju sredstava za pokretati. Govorimo europski fondovi će nas pokrenuti. Hoće, u jednom trenutku će pokrenuti nekakav građevinski ciklus. Što će se u konačnici dogoditi kad jedinica lokalne samouprave povuče sredstva iz europskih fondova i izgradi kanalizacijski sustav? Taj sustav treba održavati, taj sustav treba dalje financirati. Čime? Ako smo ovakvim zakonima jedinicama lokalne samouprave oduzeli njihove prihode. Ovdje se bacila fama lokalnih šerifa, mediji su to nabrijali, našlo se par slučajeva i onda na terenu su sve što ne valja krivi gradovi, općine i županije. A u biti to je temelj i iz tog temelja kreće i demografija i radna mjesta i preduvjeti za razvoj gospodarstva i ovo za što se ovo nazovi ministarstvo odvojilo od Ministarstva gospodarstva, što je po meni u startu suludo ali je predmet nekakve političke trgovine na isti model kako je Sabor osuđen, isti. Koja je razlika? On je pregovarao s ovom da mu digne ruku, ovaj je ovome dao ministarstvo da bi ga podržavao na vlasti 4 godine. Jel' ja griješim? Al je tome tako. Ako uništimo jedinice lokalne samouprave, ako im zatvorimo dotok sredstava, ako sve reguliramo ovakvim zakonima onda nema potrebe da postojimo. Ali onda je pitanje što će i kako će živjeti ljudi na tim područjima.
Hvala lijepa. Riječ ima predstavnik predlagateljice, poštovani zamjenik ministra Dražen Pros.
Hvala lijepa uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici, hvala lijepa na ovim diskusijama. Dozvolite samo da se kratko osvrnem, gospodine uvaženi zastupniče Klariću vi ste rekli da je HDZ dakle izglasao 2004. godine jedan zakon kojim je uveo red, mislim uvođenje reda od strane HDZ-a, znao kako se taj red uvodio i da je to bio silan zapravo nered. 2004. godine kroz Zakon o komunalnom gospodarstvu vi ste zapravo pogrebničku djelatnost ne uredili nego samo malo spomenuli i možemo reći da je to izmišljeni dio tog Zakon o komunalnom gospodarstvu po kojem jedino komunalna poduzeća mogu umrlu osobu dovesti do groblja. Kažete isto tako da taj zakon nije dobar, pa zar je konkurentnost jedna manja cijena, bolja usluga, bolje pružanje, kvalitetnije pružanje usluga, stručnije pružanje usluga zar je to loše? Rekli ste što jedan pokvari onda 100 ne može popraviti, to što ste vi pokvarili trebat će puno, puno vremena da se stvari poprave i to je ono što radimo, to je ono što radimo i ovim zakonom, dakle uvodimo zaista red, uvodimo stručnost, uvodimo sigurnost, uvodimo bolju regulaciju tržišta. I dozvolite samo još da kažem još jednom jer čini mi se kroz ove rasprave postoje neke dileme. Dakle, nema nikakve zabrane obavljanja pogrebničke djelatnosti, djelatnosti prijevoza od strane jedinica lokalne samouprave. I možda još jedna stvar, ovdje se vidi da nije … [[Govornik se ne razumije.]] to niti kod vas u okviru HDZ-a, recimo vaš gospodin Turko koje je predsjednik Udruge gradova on se zapravo i zalaže za priču da se i onaj dio posla koji se obavlja na groblju da se privatizira, da uđe u dio poduzetništva. I samo da dodam ovdje gospodine uvaženi zastupniče Hrg zaista je gotovo neumjesno govoriti o tome da je netko gospodar života ili smrti, poduzetnika ili ovog djela. Ovdje se radi zapravo o jednom zaista vrlo ozbiljno poslu kojem mi ovdje pristupamo vrlo ozbiljno, stručno predlažući ovaj zakon koji donosi, ponavljam još jednom, jednu bolju regulaciju tržišta u jednom bitnom i važnom segmentu poduzetničke djelatnosti. Hvala lijepa.
Tomislav Klarić replika.
Gospodine Pros, ja stvarno ne mogu vjerovati da sam ovo čuo od vas, uvažavajući vas kao čovjeka s kojim se može komunicirati na normalno način. Doslovno ovdje od kad sam u Saboru, kad nisam čuo nikakvog argumenta za nešto za što se zalaže vaš ministar i vi onda čujem upravo ove riječi HDZ i što ste vi napravili uvođenje reda? Da HDZ je uvodio red Zakonom o komunalnom gospodarstvu, tad je ministrica čini mi se bila Marina Matulović Dropulić kad je ovo regulirano na ovaj način i od tad je uvođen red u tom djelu kao i u čitavom Zakonu o komunalnom gospodarstvu. I brojni projekti su napravljeni pod to, radilo se i uvodilo se reda. I onaj Zakon o neposrednom izboru gradonačelnika, načelnika je bio uredu, a onda ste na ovaj način uvođenjem nereda uveli zakon koji sad rezultira, na to smo upozoravali, izvanrednim izborima samo u ovom kratkom periodu čak u 14 jedinica lokalne samouprave, 17. Jer to uvođenje reda? A vidimo koji nam je red na terenu, koliko investicija, koliko jedinica lokalne samouprave su na terenu, gradovi, općine izgubili sredstava u svojim proračunima? Gorski kotar, opet vam spominjem, spominjem vaš Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi, što se odradilo po njemu, kad smo ga donijeli prije godinu dana. Zakon o strateškim investicijama što je odrađeno? Po zakonima koje je donosio HDZ bez obzira što vi govorili o njemu kad govorite o nečemu a zašto nemate argumenata pa optužujete na taj način zbog nekoliko pojedinaca čitavu stranku.
Davorin Mlakar replika.
Hvala lijepa. Poštovani zamjeniče ministra, vi ste ovdje u poziciji da ispred Vlade branite zakon stručnim argumentima i bilo bi dobro da se na tome zadržite a da ne krećete u polemičke, političke rasprave. Zbog vaše konstatacije o tome ko je uvodio red, a ko nered u ovu državu reći ću vam da sam u posjedu dokumenta, nemam ga nažalost danas ovdje, ali mogu vam ga uručit, gdje vi uvodeći red ispred vašeg ministarstva ovjerenim kod javnog bilježnika ugovorom između vašeg ministarstva i Ministarstva financija predajete dio poslova suprotno Zakonu o djelokrugu ministarstava drugom ministarstvu, konkretno Ministarstvu financija jer niste bili u stanju ni odraditi taj dio poslova koji vam je inače zakon stavio u nadležnost. Prema tome, kada dajete svoje ocjene uvođenju reda onda prvo promislite dobro što i kako radi vaše ministarstvo od najava njegovog osnivanja pa do danas, a nemojte paušalno davati ovdje ocjene koje nemaju nikakve veze sa ovim današnjim predmetom.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepa. Možda ću sad dobiti onaj odgovor od vas gospodine zamjeniče koji sam vam na ono pitanje koje sam vam postavio na onoj prvoj replici na uvodnom obrazloženju zašto nije i Zakon o komunalnom gospodarstvu paralelno u ovoj proceduri i ne mijenja se jer je vezan jedan na drugi, niste mi to odgovorili. Vi ste govorili o uređivanju pogrebničke djelatnosti, a ja si postavljam stvarno pitanje, pa i vama pa zar ovo ministarstvo u kojem je komunalno gospodarstvo je toliko nesposobno da nije uspjelo uvesti reda u pogrebničku djelatnost pa je to onda preuzelo Ministarstvo obrta, malog i srednjeg poduzetništva? Ili možda naši mrtvi postaju roba? Je li to intencija? Ja postavljam pitanje zašto ovo ministarstvo zašto niste kao Vlada, kao ono resorno ministarstvo to napravili u dijelu onog zakona i popravili onaj zakon? Ali dijelimo jednu djelatnost na dva ministarstva, na dva zakona. Ponavljam, znamo dobro da u Hrvatskoj ne funkcioniramo, ne provodimo zakone, pa kada je i jasan zakon ne provodimo ga. Sada ćemo imati dva zakona za istu djelatnost, u dva ministarstva. Poznata je stvar da ne razgovarate ljudi božji međusobno u Vladi, da ministri jedni s drugima ne komuniciraju. Pa kako ćete funkcionirati? Kako će to izgledati na terenu? U tome je poanta priče. Samo nam još fali ministrova reklama, dragi pogrebnici javite se ministru Marasu, on vas željno očekuje.
I Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa uvaženi gospodine Pros, ja mislim da ste vi sa svojom raspravom sve prosuli danas ovdje jer jednostavno ovaj zadnji dio vam i nije baš bio na nekom nivou jer vi često govorite o nekakvom uvođenju reda a red pretpostavlja da se onda institucije i poštuju. Znači da imamo reda i u lokalnoj samoupravi, u županijama, u državnim institucijama. Ali sada mi vi recite, kada vi već tako sve znate, koje institucije danas izazivaju poštovanje građana kada ste uveli toliko reda? Vjeruje li netko danas u poreznu upravu? Vjeruje li netko danas u bilo koje ministarstvo ili ovu Vladu? Vjeruje li netko danas u DORH, USKOK i PNUSKOK i sve ostale institucije koje se trebaju baviti s problemima ljudi? Je li to taj red? Vi ste pod pričom o uvođenju reda stvorili nered i vi to ne želite priznati a građani ga osjećaju dnevno a i ovaj zakon je jedan od upravo takvih vaših redova gdje će se nakon primjene shvatiti da je nastao nered. I ništa nas to ne čudi s obzirom da to dolazi i iz ministarstva u kojem stoluje gospodin uvaženi Maras. On dijeli nekakve novce, kaže 5 milijardi i lijepo pozdravlja ljude, svakodnevno sa svih radijskih postaja kao da dijeli svoju nekakvu imovinu. Ali kažete vi nije ovo pitanje ni života niti smrti pa možemo primijeniti onda onu novu ili drugačiju. Do sada su pokojnici bili u božjim rukama, očito primjenom ovog zakona ulaze u ruke gospodina Marasa pa možemo reći da su od danas, tj. od donošenja ovoga zakona u božjim i u Marasovim rukama. A gdje će to završiti ili gdje će oni završiti pokazati će vrijeme. S obzirom na iskustva mislim da neće dobro.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Marijan Škvarić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Kada govorimo o Konačnom prijedlogu Zakona o pogrebničkoj djelatnosti klub Hrvatske narodne stranke će ga apsolutno podržati. Podržavanje tog zakona temeljimo na nekoliko stvari. Prije svega kao liberalna građanska stranka podržavamo načelo slobode pružanja usluge, načelo tržišnog natjecanja i načelo zabrane diskriminacije. Time se jamči jednak pravni položaj poduzetnicima i zabranjuje uspostavu monopolitičkog položaja na tržištu. Istovremeno mogu istaknuti da podržavam ovaj zakon i na način da i ja kao čelnik lokalne jedinice možemo zaista reći da od … [[Govornik se ne razumije.]] kada je donesen taj zakon, bilo je puno nejasnoća, puno nereda u samoj ovoj djelatnosti. Za usporedbu na način da kada samo i donesete odluku o raspisivanju koncesije, u trenutku kada na nekom području imate više ljudi odnosno društava koje se bave tom djelatnošću onda vam je teško odrediti kako i na koji način definirate uvjete koncesije a da svi budu zadovoljni jer najvjerojatnije samo jedan može dobiti od njih koncesiju a drugi, mada i žive na tom području ne mogu dobiti koncesiju. Istovremeno se dešavalo i to da zbog neatraktivnosti položaja ili rente položaja ili prostora da i vi nakon i nekoliko natječaja vam se nitko nije javio na koncesiju ili niste mogli provesti taj dio zakonske procedure koja nije bila definirana. Što ste onda na kraju morali napraviti? U biti ako i donesete i koncesiju onda vam se samo provođenje te koncesije itekako komplicirala. Zašto? Zato što ste imali konstantno pritužbe, ne samo od koncesionara nego i ostalih koji su mimo tog Zakona o koncesijama i dalje na tom području davali svoje usluge. Usluge prije svega prijevoza pokojnika. Vlasnika koncesije prigovor je zbog toga što netko tko plaća koncesiju, znači na temelju određenih prihoda koje bi trebao ostvarivati svojom djelatnošću mu je taj prihod umanjeni jer netko drugi umjesto njega se ubacio u taj tržišni prostor. A netko tko to radi onda vam se žali način da, što je s pravom, jer imali smo evo očitovanje i od Gospodarske komore i ministarstava da ne možete onemogućavati rad određene tržišne djelatnosti, sloboda tržišta. I naravno onda i koncesionar vam prestaje plaćati koncesiju, raskidate koncesiju i opet počinjete se vraćati na neki način u krug i u tom dijelu i javna obveza, pružanje usluga, prije svega našim građanima je apsolutno prije svega dovedena u pitanje kao takvo a istovremeno samo pitajte službenike a i načelnike i gradonačelnike koji se konstantno bave takvom problematikom rješavanja problema koliko je onda njihova efikasnost i učinkovitost. Istovremeno Zakon o komunalnim djelatnostima vam nudi i mogućnost da takav vid aktivnosti možete prenijeti na komunalno poduzeće ako ste njegov vlasnik u većinskom dijelu ili u manjinskom dijelu. I većinom su gradovi i općine taj dio iskoristile na način da su to prenijele svojom odlukom na djelatnost komunalnih poduzeća. I tu onda također gledamo da li smo imali mogućnost davanja takvih dobara na način da smo s jedne strane u onom zakonu prijašnjem do sada nismo ispunili mogućnost da se koncesija kao takva provela. Istovremeno dala se nadležnost komunalnim poduzećima. Ali imali smo i treću situaciju, a to je ono rad u sivoj zoni na način da su onda i bez koncesije mnogi koji su se bavili pogrebničkom djelatnosti normalno taj dio aktivnosti provodili na cijelom području ne samo općine ili grada nego na cijelom području Republike Hrvatske. I to je ono što sa ovim zakonom konačno želimo uvesti reda, da sva ova aktivnost do dijela kojim se bave baš komunalna poduzeća, a to je poslovi održavanja groblja i ukopa se rade na taj način jer samo to može raditi jedna, maksimalno dvije osobe, a sve ostalo mora biti na tržišnim principima. I sad konačno se uspostavio red. Mislim da taj zakon trebamo što prije donijeti da u tom trenutku znamo točno na čemu smo. E sad da li je tu netko u tom dijelu ili oštećen, da li su mu uskraćeni na neki način prihodi, mislim da ne, jer tržište će samo svojim regulacijama, regulativom doprinijeti na način da one usluge koje trebaju našim građanima budu svedene na razini onako kako treba, a jedinice lokalne samouprave apsolutno itekako imaju mogućnosti da taj dio razine kontroliraju. Ako nešto nije dobro, ne samo građanin, a prije svega i nama je interes da preko inspekcijskih službi i odgovarajućih komora možemo prijaviti za određeni nesklad pružanje usluge koja se tiče određenih u zamci certifikata odnosno zakona. To je apsolutno moguće. To se danas i radi. Imate zaista puno prijava na način kad netko nije odradio svoj dio posla ili mimo zakona da je prijavljen nadležnim tijelima i to je također po meni najbolja regulativa. Što se tiče komunalnih poduzeća, što smo rekli više puta, ali valjda to netko ne želi shvatiti iz nekih određenih razloga, da su komunalna poduzeća bila dioničarsko društvo, d.o.o. isto na tržišnim principima i oni se i dalje mogu baviti tim djelatnostima. Da, ali naravno tu postoji možda manji problem jer dogodilo se to da, mislim da znam iz iskustva, da određene stvari koje sad radi privatnik radi sa duplo manje ljudi uz duplo manje troškove, a u komunalnim poduzećima to radi puno više ljudi. Znači nisu tržišno orijentirani, a nisu niti na neki način definirani da budu racionalni. Zašto? Zato što ta racionalnost možda u jednom trenutku ide na razinu troška vlasnika, a to su gradovi i općine i oni solidarno u tom dijelu mogli bi pokrivati određene dubioze odnosno gubitke koje stvara komunalno poduzeće. I to je prilika da se … komunalna poduzeća, a istovremeno znamo da … poduzeće kad vidimo izvješće su u velikim gubicima, neracionalne, u odnosu na isto tako pružanje usluga koje su na tržišnim principima, da također isto to svedemo u one okvire kao što bi i trebali. Naravno, još jedanput napominjem apsolutno se slažemo s time da je to komunalna djelatnost koju zakon regulira i da ta djelatnost mora biti na tržištu. I da, čuli smo i konkretne pokazatelje da ovog trenutka imamo komunalna društva koja obavljaju tu djelatnost i to je 52%, a raspisane su koncesije u 48%. I sad imamo dualitet jednog i drugog. I veličina tržišta je na razini 50 000 pogreba godišnje i vrijednost je 500 milijuna kuna. Po meni tu ne vidim nikakav gubitak jedinica lokalne samouprave, naročito ne od koncesije koje bi trebalo uprihoditi jer kada zbrojimo i te koncesije su bile minimalne, a naročito gdje je u velikim gradovima je borba za taj dio prihoda, a u manjim gradovima i općinama vjerujte mi niti ima interesa a i te same naknade su tako minimalne da u tom dijelu nema nikakve štete za jedinice lokalne samouprave.I što je dobro po meni definirano konačno i ovim zakonom, a to je da je točno definirano što je pogrebnička djelatnost pa neka se nabroji svaka djelatnost koja je unutra da bude jednoznačno definirano izvan tržišta što i na koji način trebamo definirati, što pogrebnici trebaju obavljati konkretno, na koji način se obavlja ta djelatnost, s kojim djelatnostima i kako se trebaju i moraju organizirati. Mislim tu je samo definirano koja stručna sprema mora biti, koja oprema mora biti tako da nema uopće mogućnosti određenim insinuacijama koje su … u prvom čitanju ili sada su bile iznesene kako će netko odraditi svoj dio posla. I ono što je bitno, isto je čak i definirano što nije bilo da mora i imati ugovor o osiguranju od odgovornosti za štetu koju pokriva opća odgovornost i odgovornost iz te djelatnosti, a to govori o onome da ako nešto ne radi ono kako bi trebalo ima mogućnosti da se iz toga nadoknadi loše poslovanje, odnosno neispunjavanje i one djelatnosti koje treba za naše građane. U svakom slučaju ipak bih se posebno spomenuo još jednog dijel, a to je članka 9. Gledamo i ovdje je bilo više puta napominjano o decentralizaciji, što je to uloga jedinice lokalne ili regionalne samouprave pa se ja i čudim. Ja recimo oko tog dijela osobno i službenici ne samo u mom gradu nego i svugdje jedva čekaju da se to riješi da oni ne moraju taj dio raditi. Ta decentralizacija ili centralizacija apsolutno nema smisla, ali u jednom dijelu ipak odgovornosti rada bi trebalo staviti na poziciju. Prije svega članak 9. govori da izravno preuzimanje i prijevoz umrle osobe ili posmrtnih ostataka od mjesta smrti do nadležne patologije ili sudske medicine iz članka 8. za koji nije moguće utvrditi uzrok smrti bez obdukcije pogrebnik obavlja temeljem ugovora o … poslova prijevoza pokojnika sklopljenim s jedinicom lokalne samouprave. Tu je problem u tom dijelu zato što sklapanje ugovora sa jedinicom lokalne samouprave je problematično. Većinom su ovo smrti, moguće je utvrditi smrt bez obdukcije na razini toga da vam se može dogoditi da na nekom vašem području nađete mrtvo tijelo što je bio slučaj. Nadležnim uvidom se onda to tijelo mora prevesti u županijsku bolnicu koja ima patologiju. I sad je tu problem ingerencija jedinice lokalne samouprave koja to mora platiti ili voditi o tome računa. Niti je njegov građanin, niti se na njegovom području može to kontrolirati. Vodi se sasvim negdje drugdje i mislim da bi taj udio umjesto jedinice lokalne samouprave trebalo to da to bude regionalna samouprava, da je to županija … [[Govornik se ne razumije.]] razloga. Ovog trenutka nakon ovog članka trebalo bi provesti 575 ugovora o … [[Govornik se ne razumije.]] poslova, a u ovom trenutku bi ipak ako je to županija mogla provesti samo 20-tak ugovora za neke veće gradove to je moguće. Ali gdje su opet manji gradovi, raditi s time, tražiti nekoga tko će vam to omogućiti što sam rekao na početku. Negdje vam je jako teško naći uopće i prijevoznika za vaše potrebe, a kamoli ovakve specifične stvari koje jesu. Mislim da bi to moralo ići na razinu prijenosa uprave. Nećemo dati amandman kao klub ali mislim da možda u tom dijelu ministarstvo bi trebalo voditi računa, da možda evo takav, takvu jednu korekciju članka 9. naprave velim čisto iz praktičnih i pragmatičnih razloga u tom dijelu. Evo još jedanput klub HNS-a će podržati taj zakon i itekako imaju uvjerenje da će taj zakon donijeti puno više reda u pogrebničkoj djelatnosti nego što je bilo do sad. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Škvarić, ovdje govorite o, rekli ste negdje u sredini vašeg govora o 500 milijuna, otprilike 550 milijuna kuna koji su u da kažem u igri. Međutim, svi zaboravljamo zapravo što je to zapravo sprovod i koliko to zapravo sve skupa košta i da je to zapravo kao što postoji osiguravateljska industrijska, bankarska industrija teško je reći u ovom slučaju i jedna da kažem pogrebnička industrija. I ja bih rekao da se radi o 5 milijardi kuna. Naime, nabrojit ću vam barem 12 zanimanja koji su povezani sa pogrebom, dakle sahranom pokojnika i sve ono što slijedi. Dakle, to su stolari, govorim o sanducima, cvjećari, voskari, glazbenici koji dolaze na sprovode itd. Pa svećenici bilo kojih konfesija raznih, ugostitelji za karmine, klesari, dakle građevinari koji rade grobnicu, mrtvozornici, pravnici u slučaju nasilne smrti, odvjetnici itd. I ono što ste još rekli, dakle dobivanje koncesije. Vi sami znate, a i mnoge poznajem načelnike općina u svojoj županiji, a i mnoge pogrebnike koji su me molili da kao posrednik interveniram kod načelnika općine kako bih baš njih uzeo u koncesiju da obavljaju pogrebničke djelatnosti na području neke od općina. Zašto su to radili i zašto pitaju da budem most između njih, dakle pogrebnika i načelnika općine to oni najbolje znaju. Ali sasvim sigurno da u slučaju usvajanja ovoga zakona tržište će regulirati i neće biti potrebno nikakva veza sa načelnikom općine da bi se dobila koncesija za obavljanje pogrebničkih usluga na terenu. Dakle, onaj koji je na tržištu da kažem kvalitetniji [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] jeftiniji imat će … [[Govornik se ne razumije.]]
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Da, uvaženi kolega apsolutno se slažemo se oko tog dijela. Govorili ste ipak da je to veliki sredstva i novci koji se vrte oko tog aktivnosti pružanja usluge, ali na razini Hrvatske je to ipak jedan manji segment. Ali neka je i to segment kojega kvalitetno uspijemo i htjeli su se iskoristiti, iskoristiti baš u ovom tržišnom natjecanju da budemo prije svega konkurentni i da pružamo usluge našim građanima mislim da smo onda apsolutno puno tom dijelu doprinijeli, a posebno ono što ste isto napomenuli. Da, pa nama gradonačelnicima, načelnicima nema potrebe da oko tog dijela uzimamo više svojih obveza niti vremena. Hajmo to riješiti tržištu, oni su najbolji korektor oko tog pružanja usluga, a onda vjerujte mi nama gradonačelnicima, načelnicima itekako još treba puno više vremena, volje za mnoge stvari koje trebamo odraditi za korist naših građana. Hvala lijepa.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Škvarić, ljudi koji slušaju ovu raspravu uvjereni su vjerojatno da u ovom Saboru mi o organizaciji mrtvaca ne znamo, pokop mrtvaca ne znamo organizirati a da nema politike u tome. Trebalo je proći pet godina kada je ovakva rasprava o istom prijedlogu mog zakona bila da bi se došlo do rješenja koje se još tada nudio. Vi ste otvorili i zapravo u svojoj raspravi rekli jednu bitnu rečenicu. Da li je obavljanje ovih djelatnosti do sada od strane vlastitih poduzeća općinama i gradovima bila dobit ili teret u proračunskom smislu. U velikom broju slučajeva općine i gradovi su iz proračuna morali izdvajati i pokrivati gubitke svojih komunalnih tvrtki. I sada to dovodimo u vezu sa centralizacijom ili decentralizacijom. Načelnik općine nema što drugo raditi nego brinuti tko će mrtve ljude voziti u njegovoj općini. Dakle, ne radi se o centralizaciji, a monopol kojega su koncesije donijele nisu ostvarivale samo komunalne tvrtke općina i gradova nego jako privatnici. I oni su držali nerealno visoke cijene. I sada, današnja cijena zvao sam i provjeravao. Prijevoz pokojnika 9 kn po kilometru, prodaje i opremu 1600, dvije i pol tisuće najniža cijena lijesa pripadajuće opreme. To je predmet ove rasprave. A ono građani očekuju nižu cijenu na što nećemo moći utjecati je 3600 kuna grobno mjesto i ukop na samom groblju je 2100. Dakle, kada ovo od 7800 troškova u Hrvatskoj vidite je jako skupo umrijeti, jako je skupo jer ovo su bezobrazno visoke cijene. Kada govorimo o monopolu općinama i gradovima ostaje monopol, [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] grobno mjesto i troškovi ukopa.
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala potpredsjednice Sabora. Da, mi se apsolutno slažemo u tome, dobro ste analizirali cijeli slijed aktivnosti i problematike u svojoj razini. Kad govorimo o komunalnim poduzećima, da uvijek je pitanje da li je ta aktivnost dobit ili je to teret. Komunalna poduzeća uvijek imaju više aktivnosti, od čišćenja snijega zelenih površina, evo pogrebničke djelatnosti. Sad nam je izuzeta vodoopskrba i kanalizacija i najčešće unutar tih aktivnosti kada ste na skupštini vidite svaki pojedini odjel, sektor koji radi uvijek se iz onoga koji stvara određenu dobit prelijeva u odjele, odnosno u sektore koji imaju gubitke. U ovom dijelu smo uvijek čak išli na razinu da to bude jedna socijalna komponenta jer na skupštini koje smo suvlasnici gradovi i općine smo rekli ajde moramo obavljati potrebe naših građana da im olakšamo određene troškove koji su evo rekli ste dosta visoki, da im možemo u tom dijelu na neki način i pomoći. Po meni to nije dobro zato što socijala se ne radi preko ovakvog zakona niti naročito preko komunalnih tvrtki nego na način da ona mora biti na tržištu i ona mora realno iskazati svoje troškove i naravno i iskazati dobit što bi svi mi htjeli. A socijalu i određene troškove se pokriva iz drugih konta, drugih programa unutar samih gradova i općina. Pa ako neka osoba, kao što ima slučaj, nema novce za to mi apsolutno u tom … [[Govornik se ne razumije.]] Ovo što ste također rekli i oko visoke cijene, čak niti ovaj zakon neće možda napraviti toliko reda ako je bio monopol da se prijevoznici … neće dogovoriti kao karteli o nekim cijenama. Da, to je moguće. Ali opet smo mi tu korektivni faktor da preko opet i komora i preko nadležnih inspekcijskih službi možemo utjecati na to i možemo isto korigirati. A da o grobnom mjestu ne govorimo jer ipak grobno mjesto je čisto tržišno djelo koje se tiče ukopa i održavanja
Hvala, vrijeme. U ime kluba Nezavisnih zastupnika Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, uvažena gospodo zastupnici. Da, ovo sigurno nije banalno pitanje i ovo nije marginalno pitanje i nije isto tako ovo jedno lapidarno pitanje. Ovo je izuzetno, bez obzira što ovaj zakon nosi naslov Zakon o pogrebnoj djelatnosti, znači ovo je izuzetno životno pitanje. Teško je bilo i pomisliti ujutro da će ova rasprava poprimiti takav interes zastupnika. Da li zbog toga jer smo svi mi smrtni pa se jednog dana sa time moramo suočiti, da li zbog cijene pogreba ili sahrane? Pogrebnici govore od 6 do 6,5 tisuća kuna, sad je gospodin Lesar izračunao 1000 eura, maloprije je gospodin Grubišić i više tisuća eura. Ili jednom riječju mi se ovdje danas opredjeljujemo ili za socijalu ili se opredjeljujemo za liberalizaciju tržišta. Ja mislim da je legitimno jasno i jedno i drugo. Legitiman je stav recimo sindikata, ali legitiman je i ovaj stav privatnih pogrebnika. Ja sam i prije rekao i citirao da je Slovenija već 10 godina u EU i da još uvijek nije otvorila ovo tržište već ona to tržište ili bolje rečeno ovu djelatnost smatra djelatnošću od javnog interesa. Mađarska je liberalizirala tržište i nakon jednog potpunog kaosa koji joj se dogodio ponovno se mora vratiti na staro. Po mom sudu ova djelatnost mora biti na neki način od pod navodnicima "primarnog javnog interesa" i kao takva mora ostati. Ja ne moram biti u pravu ali ono što u svakom trenutku treba štititi to je dignitet znači obitelji u ovom slučaju. Da, slažem se i s onima koji su maloprije rekli da ako nešto u ovoj zemlji funkcionira onda u segmentu lokalne samouprave funkcionira upravo taj segment. Nažalost, u cijelom nizu općina, gradova gdje ostajemo bez ljudi, znači depopularizirane Hrvatske, pogrebnička djelatnost funkcionira. To moramo sebi priznati. I onda si isto tako mnogi postavljaju pitanje što sutra? Da li će nakon ove liberalizacije uslijediti recimo privatizacija komunalnih poduzeća? Čega? Na primjer vode, odvodnje ili kanalizacije itd. Stav sindikata je jasno na strani lokalne samouprave, stav pogrebnika je liberalizacija. Ono što su svi rekli da ni umrijeti nije danas više jeftino, pa gotovo bih se usudio reći ni jednostavno. I da pročitam eto upravo jedan dopis kojega sam dobio od sindikata Istre i Kvarnera gdje se doslovce kaže i gdje oni traže da se zakon odmah povuče iz procedure jer posljedice koje će nastati donošenjem ovog zakona biti će nesagledive po njima, a realno ne postoji objektivni razlog zbog čega bi navedeni zakon trebalo donijeti. Pa se pitaju u Sindikatu Istre i Kvarnera da li je ministar poduzetništva i obrta svjestan što nosi otvaranje tržišta za ovu djelatnost, da li je obmanut ili svjesno radi u korist interesnih skupina koje nastoje preuzeti djelatnost komunalnih društava i da li su nakon ove djelatnosti na redu i druge djelatnosti koje su od javnog interesa kao što su javni prijevoz, odvoz smeća i slično? Naime, predlagatelj zakona poziva se na direktivu iz 2006. Europske zajednice pa onda kažu činjenica je da ta odredba ničim ne obvezuje članice EU da komunalne djelatnosti i to pogrebne, grobarske, prijevozničke moraju biti na tržištu odnosno ostavlja se na volju svakoj od pojedinih država da ovo područje samostalno uredi. Stoga ni Slovenija, koja je već 10 godina u EU, nije otvorila tržište za ovu djelatnost već je smatra djelatnošću od javnog interesa. Dovoljno je pogledati što se desilo u Mađarskoj itd. Mišljenje je tog sindikata da je pogrebnička djelatnost od javnog interesa za građane i da takva mora ostati. Otvaranje tržišta a posebno u dijelu preuzimanja prijenosa umrle osobe od mjesta smrti do groblja ili krematorija oni kažu da će dovesti do lova na pokojnika, do nelojalne konkurencije, a u konačnici i do povećanja cijena usluga. I dosada je bilo u mogućnosti da poduzetnici prodaju pogrebnu opremu, da organiziraju ukop, tiskanje osmrtnica, ugovaraju obrede, a temeljem koncesija izdanih od jedinica lokalne samouprave mogli su i vršiti preuzimanje, prijevoz umrle osobe od mjesta smrti do mrtvačnice. Prihode nosi preuzimanje i prijevoz pokojnika od mjesta smrti pa do groblja, sve ostalo je oni kažu sporedno. Međutim, kažu zabrinjava ih obrazloženje Vlade i ministarstva vezano za donošenje ovog zakona, kažu da se ovdje govori da će se podići kvaliteta usluga, da će pasti cijena usluga, da će dodatno zaposliti radnike, a oni se boje da će biti upravo suprotno. I sada da ne čitam dalje sve, postavljaju su i pitanje da li će doći do dodatnog zapošljavanja ili će doći do otpuštanja radnika jer broj sada zaposlenih zbog otvaranja tržišta za gotovo sve poslove znatno će se morati smanjit. Prvenstveno se tu misli na grobare, radnike na pripremi i oblačenju pokojnika, vozače te ostalog pratećeg osoblja itd. itd. To je recimo ovaj stav sindikata kojega sam dobio jutros. S druge strane, kada gledam način, pristup ovaj pogrebnika vidimo da oni čvrsto podržavaju ovaj predloženi zakon, tu treba biti apsolutno pošten i to naglasiti, jer smatraju da će se tom djelatnošću ubuduće moći baviti svi poduzetnici, jasno obrtnici koji ispunjavaju uvjete za ovu djelatnost. Novim zakonom oni kažu da se uvodi red u pogrebničku profesiju, da se ukidaju koncesije, te se uređuju sadržaj, način, uvjeti za obavljanje pogrebničke djelatnosti, prava i obveze pogrebnika, stručna osposobljenost itd. Pozivaju se na direktivu EU itd. Zatim između ostalog predsjednik privatnih pogrebnika ovdje u Zagrebu na dan kada su organizirali prosvjed na Mirogoju ispred krematorija govori da je još davne 2004. godine, znači tad je bio HDZ na vlasti sa svojim koalicijskim partnerima za njih izglasan diskriminirajući zakon prema privatnim poduzetnicima zaduženim za pogrebe. Može se reći i on navodi i prema obiteljima umrlih. Nametnuli su građanima monopol i on kaže da je to skupo plaćeno. Sindikatu kažu da će ove izmjene biti neusporedivo skuplje. Izmislili su zakon po kojem jedino komunalna poduzeća mogu pokojnika dovesti do groblja, tim zakonom povećali su cijenu usluge i zaštiti interes države odnosno državne kase. Umjesto konkurencije država je uvela monopol. Pogrebnici, još jedanput, još jedan naslov, zadovoljni liberalizacijom tržišta, ukidaju se koncesije, monopol komunalnih tvrtki. Kažu da je pogrebna djelatnost dosada bila određena kao komunalna djelatnost Zakonom o komunalnom gospodarstvu a autonomiju nad dodjelom koncesije imale su jedinice lokalne samouprave. Ja osobno isto smatram da su jedinice lokalne samouprave taj posao, ako su nešto radile, taj posao radile izuzetno dobro, barem tako mislim, ne moram biti u pravu. Oni smatraju, znači pogrebnici da ukidanjem monopola dolazi do liberalizacije tržišta odnosno nižih cijena, rekoh drugi smatraju da će cijene zasigurno biti više. Evo između ostalog 1.3. ako se ne varam 2014. godine kažu eto organizirali su i performans ovdje, pokopali pogrebnika i eto izrekli da komunalni otpad nije ista kategorija kao i pokojnik. Međutim, ja ću isto tako dodati da pokojnik ni na koji način nije niti roba. Oni kažu da smatraju da komunalni otpad ne može biti u istoj kategoriji kao pokojnici, vladajuće upozoravamo na to već dugi niz godina jer smatramo degutantnim da se prijevoz pokojnika regulira kroz Komunalni zakon itd. itd. Sve u svemu jedan zanimljiv zakona, a samo vrijeme će pokazati da li će cijene ukopa biti veće ili manje. No, dok je svijeta i vijeka barem tu ćemo svi biti izjednačeni, niko po tom pitanju neće biti ni diskriminiran niti privilegiran kada je riječ o odlasku sa ovoga svijeta.
Nikola Vuljanić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Kajin, rekli ste da je legitimno i jedno i drugo, naravno da jeste to uopće nije u pitanju, ne radi se o legitimnosti radi se o interesu. Ja nažalost nisam čuo vaš stav što vi mislite da li se tom privatnom interesu u ovom slučaju treba popustiti ili ne? Moj stav je da je to primarno javni interes, a da se korak po korak sve u ovoj državi gura prema privatnom džepu. Razlog je da se zaradi i od zajedničkog napravi privatno. Trošak i tamo gdje treba uložiti novac to je društveno, to se svi slažemo, nikom ne pada na pamet da bi sad tražili od privatnika da radi posao na kojem će izgubiti novac. Međutim, čim dođe do profita e onda država lokalne ili centralna nema tu šta raditi, onda moram razbiti monopole, otvorit tržišnu utakmicu i omogućiti privatni profit. Dakle, trošak zajednički, to ćemo platiti svi, a profit a privatni, a Bože moj kako može drukčije bit. Hvala.
Damir Kajin odgovor na repliku.
Pa moj stav, ja ne znam koliko puta sam ga izrekao i ranije u replikama a mislim i u svojoj raspravi da ta djelatnost mora biti od primarnog javnog, naprosto interesa. Normalno da ni profit ne može biti sporan. Zašto privatnik ne bi ostvarivao interes. Međutim, u ovoj zemlji gdje je sve gotovo se urušilo, malo tko danas može uopće poslovati sa dobiti. Citirao sam i stav sindikata kada navode primjer iz Slovenije koja je već 10 godina u Europskoj uniji i koja još uvijek nije otvorila ovo tržište i gdje se i dalje smatra da ova pogrebnička djelatnost mora biti primarno, javnog interesa. Oni su eto istakli ili apostrofirali primjer Mađarske koja je liberalizirala to tržište da bi danas ponovo, ne znam kako je, ali nemam razloga sumnjati u te istupe vraćala se na staro. Možda sindikati razmišljaju i o svojim članovima između ostalih u tim asocijacijama pružitelja pogrebničkih usluga. I to je apsolutno legitimno kao što privatnik mora razmišljati o svom materijalnom interesu. Međutim, čitav niz djelatnosti koje se vezuju uz pogrebničku djelatnost i do sada je privatizirana i ne vidim tu nekog, i ne vidim da je postojeći Zakon o komunalnoj djelatnosti u tom segmentu stvarao neke posebne, posebne probleme bilo lokalnoj samoupravi, bilo onima kojima je eto dogodilo se da moraju koristiti te usluge.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Kajin, na početku svog izlaganja izrazili ste čuđenje, niste očekivali da će ovoliku životnu raspravu ova tema prouzročiti. Činjenica je da je ovo vrlo životna rasprava jer se tiče života svakog našeg građanina. I ono što je ključno, tu je već spomenuto stotinu puta, radi se o poslovima od općeg javnog interesa za sve građane, jedinice lokalne samouprave i tu tržišta nema. To je jedna stvar. Kada se spominje Europska unija i primjer iz Europske unije, spominjali ste ekologiju, odite u Brisel, većina vas je bila, pa prošećite i starim gradom i centrom Brisela, naročito danima vikenda vidjeti ćete hrpe smeća u prozirnim bijelim najlon vrećama na haustorima i one koje leže okolo po onim kartonima i spavaju ispod … [[Govornik se ne razumije.]] Takvo nešto u Hrvatskoj, niti u Rijeci, niti u Zagrebu, niti u Splitu, niti u bilo kojem našem gradu nećete vidjeti a uspoređujemo se s njima. Masu stvari možemo mi govoriti i primijeniti kod nas ali ono što je već ustrojeno, što funkcionira, što omogućava i privatnim poduzetnicima i komunalnim društvima jedinicama lokalne samouprave da posluju, mijenjati, mislim da je potpuno suludo i bespotrebno. Hipotetski jedinica lokalne samouprave može donijeti i odluku da će prijevoz njihovog komunalnog poduzeća na području te jedinice lokalne samouprave za njihove građane biti besplatan. Gdje je onda tu tržište sa poslovnim subjektima ako zamjenik ministra govori da se i komunalnim poduzećima omogućava da budu na tom tržištu. Ovdje je uveden red, a red je uveden isključivo iz jedne jedine stvari i nema potrebe uspoređivati mišljenja sindikata s kojim se slažem Istre i Primorja, niti mišljenje Udruge gradova niti bilo čega. Ovdje je isključivi javni interes nad kojim netko mora voditi kontrolu. U ovom slučaju to su jedinice lokalne samouprave i crta.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, gospodine Klarić, slažem se s vama da se neki prizori koje možemo gledati ne samo u Briselu, nego u Amsterdamu gdje ljudi spavaju ispod onih mostova itd., ne mogu vidjeti u Republici Hrvatskoj ili ne barem u takvome broju što ne znači da oni nemaju neusporedivo viši standard no što ima gro građana u Republici Hrvatskoj ne oni koji spavaju ispod mosta nego društvo kao takvo. Htjeli mi priznati ili ne ali zato što ne vidimo takve prizore možda treba zahvaliti jednoj politici koja se vodila kada je riječ o stambenom zbrinjavanju svojih građana do '90.-te godine, rekoh htjeli to mi priznati ili ne. U onom društvenom uređenju bilo je puno toga lošeg ali u tom dijelu sigurno i drugi bi se mogli ugledati na ono razdoblje kada je podijeljeno samo na tlu Republike Hrvatske preko 400 tisuća tzv. društvenih stanova koje su naši građani otkupili tamo negdje u periodu od '91. do '93. godine. Da toga nije bilo, situacija bi vjerojatno i na prostoru Republike Hrvatske ne u jednom gradu nalikovala ovim scenama, vi bi rekli iz Brisela, Strasbourga ili nije bitno, ja sam tu nadodao i Amsterdama. Rekoh, ponavljam, da ovo nije banalno pitanje, da ovo pitanje, a ovaj zakon nosi naslov o pogrebničkoj djelatnosti nije marginalno pitanje, ovo nije lapidarno pitanje. Slažem se sa vama kada ste rekli da je ovaj zakon od izuzetnog, da je to izuzetno životno pitanje. Međutim, ja ću još jedanput reći, bilo mi je možda na trenutak teško pomisliti da će zakon koji nosi takav zakon izazvati takvu raspravu. Ali je činjenica kao što je Boro Grubišić malo prije spomenuo da je ovaj zakon u konačnici ili da se uz ovaj zakon vezuje možda i jedna milijarda nekog eura, [[Upadica: Vrijeme.]] nekog interesa a to je recimo jedna sedmina onoga …/Govornik je isključen./…
Marijan Škvarić, replika.
Hvala potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega vi ste u vašoj raspravi naveli nekoliko stvari. Prvo ste istaknuli da će nakon primjene ovog zakona početi lov na pokojnike. Vjerujte mi neće se to dozvoliti. Znate zašto? Zato što i sada tržište se samo reguliralo na način da zaista, i vidjeli ste iz podataka, 50% ispisano ispisane koncesije, 50% to obavljaju trgovačka društva odnosno komunalna društva. I sada ovaj zakon, odnosno i ovo ministarstvo i ova Vlada je sama prilagodila ono što već sada postoji na tržištu da to ne bude u jednoj sivoj zoni, sivoj djelatnosti nego da to bude na razini onako kao što … [[Govornik se ne razumije.]] se još jedanput samo reguliralo. S druge strane ste spomenuli i možda gubitak radnih mjesta. Ja isto ne misli da će to apsolutno biti jer sada kada imate monopol onda taj monopol mu je i zadatak da ostvare ekstra profite i na tom vi nemate mjesta za nekog drugog. Kada se to stavi na tržišni princip onda nema više ekstra profita nego mora biti profit, naravno pa radimo uvijek za neke profite, ne za gubitak, ali će onda biti puno više prostora i mjesta i za neke druge kojih sad nema. Što se tiče sindikata i ovog dijela, da, možda postoji strah, jer sam rekao u svojoj raspravi, u određenim komunalnim društvima zaista može biti nerealno puno više djelatnika koji obavljaju istu stvar nego netko to ne radi. Tu će trebati dobro optimizirati rad tržište jer iskustva vjerujte mi više sam imao pritužbi građana na rad komunalnog društva kada recimo treba obaviti neku djelatnost a ljudi nisu došli ili nisu došli jer im je previše bilo prehladno ili prezima ili recimo se nije radilo subotom popodne, nedjeljom ujutro, kad je bilo na tržištu kod ovog dijela nikad nije bilo praktički na neki način problema. Hvala lijepa.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Ja prije svega vjerujem da i ubuduće ćemo zadržati ili prema ovom ćemo svi mi jednostavno imati jedan dužni dignitet, od tuda zapravo sve prolazi. Taj odnos prema obiteljima koje zadesi naprosto ta nesreća, bez tog digniteta jednostavno ne može funkcionirati niti ovo slovo na papiru u ovome zakonu. Želim isto tako vjerovati da će, sad da li je to moguće kroz zakon predvidjeti, da će zakon zadržati jednu socijalnu dimenziju. Mi smo svi svjesni da minimalna naknada ili minimalni trošak jednog pogreba je između 1000 i 2000 eura, to je naprosto činjenica i to je jedan ogroman novac danas za čitav niz obitelji u Republici Hrvatskoj. S druge strane, ja kažem i sindikati su u pravu ako se boje s jedne strane za članarine, ako se boje za dio svog članstva koji je angažiran u za sada najsigurnijim djelatnostima. To su upravo komunalne djelatnosti. Ali isto tako se slažem da i pogrebnici moraju se naprosto nametnuti i voditi računa kako naprosto "zadovoljiti" ne svoje interese nego opstati na tržištu. I zato zakonodavac treba naprosto pronaći jednu pravu mjeru između interesa lokalne samouprave, građana s druge strane, između pogrebnika s treće, odnosno možda i ovih djelatnika koji rade u tim komunalnim poduzećima, a uključeni su u te naše sindikate.
Ljiljana Cvjetović.
Poštovana potpredsjednice. Ja smatram da ovaj predloženi zakonski propis nije baš na odgovarajući način sagledao cjelokupnu problematiku u vezi obavljanja pogrebničke djelatnosti. Navela bih podatke sa 14 gradova u Republici Hrvatskoj: Zagreb, Split, Rijeka, Osijek, Zadar, Slavonski Brod, Pula, Sisak, Varaždin, Šibenik, Bjelovar, Dubrovnik, Koprivnica i Križevci. Na području navedenih gradova nalazi se ukupno oko 197 groblja kojima jedinice lokalne samouprave upravljaju putem osnovanih komunalnih društava u kojima je zaposleno više od 1400 radnika na poslovima vezanim za komunalnu djelatnost. U tim gradovima je od 2009. do 2013. pokopano 83 000 umrlih, prosječno 16 600 umrlih godišnje. Da li će primjenom ovog zakona dovest se do urušavanja kvalitete pružanja usluga i otpuštanja radnika i sličnih ozbiljnih posljedica.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Vrlo kratko. Čuli smo znači da samo tih 20-ak komunalnih poduzeća radi 1400 radnika. Ja ne znam koliko je u svim tim društvima uposleno ljudi u Republici Hrvatskoj, ali samo taj broj od 1400 je naprosto više nego respektabilan. U jednoj Istri više od 1400 ljudi zapošljava samo Uljanik. Možda u Primorsko-goranskoj županiji uz Uljanik još i KBC. Ja ne vidim da je i tamo ijedna druga ustanova ili bolje rečeno radna institucija sa više od 1400 radnika i zato tu treba biti isto tako osjetljiv i ne treba a priori napadati stav i sindikalnih podružnica diljem Republike Hrvatske.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, pa naime nitko nije prijedlogom ovog zakona odredio da ukope i održavanje groblja mogu ići u koncesiju niti u privatničke ruke. Prema tome, ovi djelatnici koji sad rade na tome će raditi i dalje to isto, njih 1400, ali to je samo za ovih 12 gradova koje je kolegica maloprije rekla. No ono što sam htio reći posebno je to da kako se kaže nitko sam se ne rađa i nitko sam ne umire, pa onda oni kojima netko umre dakle obitelji, uglavnom podižu kredite kod ovih naših bajnih banaka i bankarske industrije koja se tako zove i pokapaju svoje mrtve sa pijetetom itd. Ono što komunalna poduzeća rade to je kaže uključeno u javni interes i javnu stvar. U Gradu Zagrebu je prirez 18%. Moraju li oni koji se ukapaju dakle u Gradu Zagrebu platiti i zvono i najlon i sve ono, a 18% je prirez? Moraju. Znači što to oni imaju od tih 18% koje plaćaju Gradu Zagrebu kao prirez. Nadalje, pogrebnička industrija je nažalost, ja je tako namjerno zovem, u porastu. Kamo sreće da imamo porast broja živorođene djece pa da onda industrija dječje opreme, dječje hrane i svega što pripada djeci bude u porastu. Ovo je industrija koja nikada neće prestati raditi dok god nam živo srce bije ili dok ne umremo svi zajedno ovdje. Prema tome, jasno da je interes za ovaj zakon velik jer je zaista posao je siguran, posao je siguran. A nitko ne brani ni komunalnom poduzeću da radi prijevozničke usluge o kojima sad trenutno najviše raspravlja [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] zajedno sa privatnicima. Pa tko je bolji …
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, točno gospodine Grubišiću mnogi su naprosto prisiljeni dizati kredit da bi mogli pokopati svog pokojnika. I točno je kao što primjećujete u jednom Zagrebu prirez je 18%. Eto od ove godine i u mom Buzetu bez obzira što smo zadržali status brdsko-planinskog područja u 75% udjelu uvodi se znači taj prirez od 6%. Ono što nismo do jučer poznavali. Evo samo da vam kažem, pročitam jedan naslov pripremajući se za ovu raspravu da prva privatna groblja u Hrvatskoj cijene niže, kvaliteta viša. Nadam se za žive, ne za mrtve, iako u Istri čak i naša groblja plaćaju PR agencije vjerojatno radi lakše komunikacije sa svemoćnim ili svevišnjim, pardon. Prema tome, vidite da se može u Hrvatskoj formirati i privatna groblja i da će cijene biti niže, a kvaliteta će biti viša. Gdje su takva grobna mjesta ne znam, ali bez obzira na sve riječ je o jednom ozbiljnom i biznisu o kojemu mnogi eto danas opravdano progovaraju.
Kolegice i kolege, informacija o ovotjednom radu. Danas radimo točke od 1. do 8. s time da ćemo točku 7. preskočiti s obzirom da će još sutra raditi odbor po toj točci. U četvrtak radimo točke od 9. do 12. plus točku 7. i u petak točku 13. U ime Kluba nezavisnih ljevičara kolega Slavko Linić.
Zamjeniče ministra sa kolegicama, kolegice i kolege drugo čitanje ovog zakona je puno kvalitetnije, tekst je kvalitetniji ali upravo taj tekst pokazuje lošu namjeru ministarstva. Čujte cijeli dan slušam o liberalizaciji tržišta. Izvinite što ovaj zakon je liberalizacija tržišta? Ovaj zakon? Pa to nema nikakve veze, ovdje je sve regulirano, sve. Nameti na trgovačka društva i obrte koji se po ovome moraju ponašati, registracije koje moraju provesti su daleko žešće nego koncesijski natječaj jedinica lokalne samouprave. Tek ovaj zakon možemo zvati Zakonom protiv slobode tržišta, da to pokazuje ovaj zakon. Izvinite, pogrebnik da bi dobio dozvolu mora se uvesti u registar. On mora dobiti rješenje za poslovanje. Gdje vam je tu liberalizacija? On mora dobiti rješenje. Što je do jučer dobio? Koncesijski ugovor. On mora imati profesionalno zaposlenog čovjeka koji ima ovlast da se bavi s time. Do jučer to nije imao. Ne samo to, taj isti čovjek mora položit ispite i te ispite će plaćati, debelo plaćati. Sjećate se, ja sam rekao u Fići ga mogu voziti. E ne, sad ste regulirali to mora bit vozilo sa sanitarnim rješenjima, posebnim dozvolama, mora dobit atest. Ne, ne u zakonu prošlom tako niste pisali. Da ne govorimo da mora imati poslovne prostore. Ma izvinite gdje vam je to slobodno tržište? Gdje vam je to slobodno tržište? U ovom zakonu? Ne. I sad zakon pokazuje pravu namjeru. U prijevozu jer bitno je ovdje samo prijevoz, ništa drugo nije interesantno, u prijevozu nećemo dozvoliti jedinicama lokalne samouprave da po jednostavnom postupku koncesioniranja daju mogućnost privatnom tržištu da se uključi u djelatnost samo u prijevozu. Ne, to će sad raditi ministar. Kroz ovaj zakon on će pisat pravilnike, on će pisat upute, on će pisat način, on će definirat registar, on će definirat tko će provoditi isplate, koliko će koštati ispliti. Pa izvinite, da li smo mi izgubili pojam što je to sloboda tržišta? Ne. Ovaj zakon sada jasno pokazuje. Prijevoz pokojnika se uzima iz ruku jedinica lokalne samouprave i prebacuje se nadležnom ministru sa daleko većim ograničenjima nego što su to bili prijevozi koji su se obavljali po koncesijskom ugovoru. Ostaje samo pitanje da li je to loše obavljeno u jedinicama lokalne samouprave, pa sad je razlog za donošenje ovog zakona. Iz svih rasprava što vidimo to nije loše obavljeno u jedinicama lokalne samouprave kad govorimo o prijevozu, nije loše obavljeno. Kvalitetno je obavljeno. Dapače, odgovornije je prema poduzetnicima jer su se tamo ograničili. Ako već morate imati i prostor i automobil i ovo i ono onda se ocijenilo nemojmo tjerati da svatko uskače i propada pa se ograničio broj. Jedini problem kad govorimo o Zakonu o komunalnoj djelatnosti kad je prijevoz pokojnika je bio ograničen broj što ovdje nema. E sad ja pitam što je odgovornije? Prema poduzetnicima ograničen je broj, jer dozvolit ćete svatko može uložiti u automobil, u ovo i ono. Šta ćemo opet imati? Predstečajne nagodbe, stečajeve jer su ljudi precijenili svoju sposobnost da na tržištu dobiju mogućnost da zarade toliko da mogu opravdati investiciju u ovo trgovačko društvo koje je pod posebnim sada mjerama Ministarstva poduzetništva i obrta. Prema tome, ovaj zakon nije zakon o liberalizaciji tržišta, ovaj zakon je umjesto koncesijskih ograničenja sada ima zakonodavna ograničenja koja su daleko pogubnija i teža za poduzetnike. To je prvo. E sad idemo na djelatnosti. I onda sad vidimo obrnuto, slobodu tržišta koje smo imali u prodaji sanduka, u prodaji cvijeća, u pranju, oblačenju, to je bilo potpuno slobodno, to je mogao raditi tko god je htio. E sad ne, sad to on mora biti registriran kao poduzetnik pogrebnik, on mora dobiti dozvolu za to, on mora imati stručnog kadra, on mora imati ispite pa izvinite jel' to sloboda tržišta? Ne, vi kad pobrojite sad i pročitate što je sad pogrebnička djelatnost sada ste slobodu tržišta umanjili i prebacili pod totalna ograničenja ovog zakona. Ja moram reći da još nešto ne razumijem u članku 8., prodaja pogrebne opreme i pogrebnih potrepština je sada pogrebnička djelatnost. Znači, stolar više ne može prodati kako se zove mrtvačku kaselu, lijes, ne može, on mora biti registriran kao pogrebnik. Još gore organizacija i prodaja cvijeća i svijeća kad je pogreb samo vam pogrebnik može prodati cvijeće, tako tu piše, samo pogrebnik. Znači, ne možete ići u cvjećarnu jer imate svoju omiljenu cvjećarku i uzeti vijenac kod nje, ne, ne samo pogrebnik tako je tu napisano. Gospodo, što je to sloboda tržišta? Jel' ovo sloboda, jel' ovo liberalizacija? Pa ne. Mi smo od jedne slobode koju smo imali, a jedino smo prijevoz bili odgovorni, mi sad najedanput ovo bacamo i on mora biti registriran, on mora biti prijavljen u registru, on mora dobiti dozvolu. I zamislite, u cvjećarni ćete morati imati zaposlenog sa ispitom za pogrebničke usluge. Tako ste napisali, ne piše organizacija nabave cvijeća, piše prodaja cvijeća, pročitajte prodaja cvijeća. Koja prodaja? Prodaja lijesova. Prema tome mi sada imamo veća ograničenja u poduzetničkim slobodama nego što je to bilo do jučer. I to je razlog zašto zaista ovaj zakon smatram ništa drugo nego želja da ministarstvo sebe definira sa ograničenjima u ovoj djelatnosti i da sebe proglasi nadležnim, što su do jučer bile jedinice lokalne samouprave u dijelu prijevoza. Sve drugo su bile slobode koje su sada manje po ovom zakonu. Poduzetničke slobode su po ovom zakonu manje, a radi se samo o prijevozu. Pa ako je već problem tog prijevoza, ako želi se zaista više njih onda je ministarstvo samo moglo inzistirati da sve jedinice lokalne samouprave udvostruče broj koncesija jer osnovno je nema razlike između koncesije. To su vam isto slobode, samo što ugovorom o koncesiji vi njemu definirate što on mora imati da bi imao prijevoz. I malo veća odgovornost ne pušta se svih jer će propadati, jer broj umrlih u Hrvatskoj je ipak tržište koje se ne povećava, 5% gore, 5% dolje ono je definirano. I svako ulaženje u tu djelatnost je rizik za poduzetnika. Jedan može uspjeti, drugi može propasti. I zato je koncesijski ugovor bio bolji negoli ovo gdje ćemo mi sada nabiti mu namete. I nema jeftinije, probajte shvatiti nema jeftinijeg pogreba, nema jeftinijeg. Jedinice lokalne samouprave su i nadalje nadležne u dijelu ukopa i groblja, a prijevoz je sada sa nametima gdje vi morate registrirati se, imati zaposlenu profesionalnu osobu, gdje morate platiti školovanje te osobe, ispite te osobe, gdje morate imati vrhunski automobil pa po čemu će on to biti jeftiniji? Jel' mi mislimo da konkurencija na isti broj umrlih u Hrvatskoj daje nižu cijenu? Ne, ne. Svi oni koji će raditi po dumping cijeni će propadati. Znači, mi kod poduzetnika stvaramo veću nesigurnost. I to je razlog da smatramo da je ovaj zakon pisan za potrebe ministarstva da bi sebe stavili u tu nadležnost, a umanjili nadležnost jedinica lokalne samouprave. A svjesni toga da prigovora na jedinice lokalne samouprave nema. Jer da smo mi potpunu slobodu dali i kod groblja, organizacije groblja i kod ukopa e tada bismo mogli govoriti da je problem za jedinice lokalne samouprave. Jer su to ogromne investicije koje su uložene u prethodnim godinama u groblja koja se ipak isplaćuju dugoročno 20, 30 godina i naravno da u tom trenutku i cijela djelatnost i trgovačka društva koja su formirana komunalna u tom dijelu bi mogla biti ugrožena. Sa prijevozom oni neće biti ugroženi. Ostaje samo pitanje što smo načinili s ovim zakonom? Znači, nije liberalizacija i ovaj P.Z.E. je nametnut bezveze, to nije P.Z.E. jer vam zakon govori da možete sami odrediti. A da li ćete vi licencirati i kontrolirati kroz Ministarstvo obrta što ovdje sada imamo i to daleko teže ili ćete to kroz koncesioniranje pa jedinice lokalne samouprave svaka za svoje područje ima slobodu u tom dijelu to vam je isti vrag. I zato nema nikakvih ograničenja kad govorimo o direktivi jer ovo su veća ograničenja ako ćemo ozbiljno razgovarati. Klub nema šanse da će podržati zakon koji je pisan za potrebe jednog ministarstva, a ne za javni interes RH. Ovo nije niti interes poduzetnika jer ovdje poduzetnicima namećemo veće troškove, veće procedure nego što su to bili koncesijski ugovori. I s druge strane naš klub nikako ne može prihvatiti uništavanje jedinica lokalne samouprave, oduzimanje nadležnosti jedinica lokalne samouprave i centralizaciju.
Tomislav Klarić replika.
Evo uvaženi gospodine Linić, u cijelosti podržavam vašu raspravu i u biti javno sam se za repliku dok još niste bili rekli ono što mi ovdje čitavo vrijeme govorio, jedno ministarstvo u čijem djelokrugu ovo nije preuzima na sebe ulogu da ono odlučuje što će se događati na terenu na područjima jedinica lokalne samouprave. I postavlja se pitanje uopće potrebe donošenje ovakvog zakona, čitavo vrijeme to govorim. Kad je Zakonom o komunalnom gospodarstvu definirano i jasno rečeno i dosada su svi ti poduzetnici bili na tržištu putem koncesijskih ugovora, slažem se s vama proširimo, dajmo veći broj koncesija ali reda u ovome djelu je bilo i kako ste rekli pritužbi na jedinice lokalne samouprave, na organizaciju svega ovoga nije bilo s terena. I slažemo se u tome da razlike u cijeni od jedinica lokalne samouprave do jedinice mogu biti, ali se one regulirane odlukama i predstavničkog tijela, odlukama i tih komunalnih društava na kraju krajeva i kontrolom čitave te zajednice. Čemu donositi jedan zakon koji definira samo jedan vid najbanalniji vid, najjeftiniji vid te pogrebničke djelatnosti kad i dalje sve ostaje u nadležnosti ili komunalnog poduzeća po pitanju ukopa, ali se postavlja otvaranje nekog drugog tržišta. Jer kad se dođe u obitelj onda je obitelj u tom trenutku najranjivija i ona je u tom trenutku onaj tko joj dođe pristaje na sve, a on tad nudi i osmrtnice, i vijence, i škrinju, i svu drugu popratnu opremu. I tu se nadilazi model koji ovaj zakon otvara mogućnost manipulacije u tom djelu. Prijevoz je najjeftiniji, 3, 4 do 5, 6 kuna po kilometru na nivou Hrvatske i to je to. Ovim zakonom regulira samo jedan dio a imamo ga regulirano već zakonom o komunalnom gospodarstvu, imamo ustaljenu praksu na terenu koju jedinice samouprave provode već 11 godina mislim da je suludo.
Hvala. Slavko Linić odgovor na repliku.
Želim jasno reći da i ovaj zakon će imati reda, ali ovaj red ako se provodi zakon je skuplji nego koncesijski ugovor jedinica lokalne samouprave jer pogrebni mora registrirati svoju djelatnost, mora se registrirati u posebnom registru, on mora ići na zahtjev za odobrenje toga košta, on mora profesionalno zaposliti barem jednu osobu koja ima školu za ovaj dio i ono što je također važno moraju ići na dodatnu obuku i edukaciju. Sve je to skuplje nego li je koncesijski ugovor. I ono što moramo reći, za gospodarstvenike koncesijski ugovor sa ograničenim brojem znači brigu o njima da im ipak sva ulaganja koja imaju imaju i broj umrlih koji na neki način mogu na tržištu pronaći i opstati. Ovaj dio sve će se uložiti bit će ogromna ulaganja, a šta će im se dogoditi krive procjene u tržištu. Tada će pojedinci propadati, gubiti, obitelji će stradavati, neplaćeni radnici će bit, a nadam se da neće biti i štetnih posljedica za umrle osobe. Jer jednostavno nema slobodnog tržišta, ovaj zakon nije slobodno tržište i to moramo shvatiti. Ovo je samo seljenje ograničenih ovlasti na gospodarske djelatnosti sa jedinice lokalne samouprave na ministarstvo. Po meni skuplje za poduzetnika i pod broj dva dobro uređenu djelatnost koja je funkcionirala sada želimo destabilizirati i pokušati novi model. Ne razumijem?
Marijan Škvarić replika.
… [[Govornik nije uključen]]
Uključite mikrofon.
Hvala potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega, u ovoj vašoj raspravi vidi se jedna očita stvar a to je da ste već zaboravili kako je biti gradonačelnik. Zato vas evo molim da ne trebate se više boriti za to da nam ne oduzimaju ovakva ovlaštenja ili odgovornosti naročito ovoga što se tiče pogrebničkog prijevoza. Gradovima i općinama vjerujte to ne treba. Jer baš s tim zakonom gdje je dosad bilo velikog nereda se definira da ono što je naša najviša ingerencija to je da se bavimo grobljima, njegovim održavanjem i ukopom, a ovo sve ostalo što ste napomenuli gdje se zaista na tržištu može definirati na način da to ostavimo slobodnom tržištu. Rekli ste također da u tom djelu je bilo puno jednostavnije i bolje dok se provodi jednostrani postupak koncesije. Dajte mi recite gdje je to postupak koncesije jednostavan i lagani? Da li ste ga vi kako ministar i kao gradonačelnik proveli koncesije pa bi onda znali koliko tu problema imate. A samo koncesija govori o rokovima koncesije, govori vam na neki način o naknadama, a govori vam i o referencama da nekoga tko prihvati tu koncesiju mora imati određene odgovornosti. A tu ste sad rekli da će sad ovim zakonom na tržišnim principima oni morati imati puno veće troškove, da li to možda aludirate da kada je koncesija koju vodi grad ili općina dozvoljava puno slobodnije i lagodnije, odnosno mimo zakona uvjete koje koncesionar mora imati? I sad ovim zakonom na jedanput je to puno strožije. Mislim da itekako moramo o tome voditi računa. A kada govorite o slobodnom tržištu ono se temelji na sustavu slobodnog poduzetništva i slobodne konkurencije a to država i ta opća pravila igre gospodarske aktivnosti mora temeljiti putem zakona i zakon mora definirati ovo slobodno tržište po kojim uvjetima netko to mora definirati. Tako da mislim da ovaj zakon itekako dovodi do reda, a vjerujte mi nas gradonačelnike, načelnike ne treba braniti od ovog zakona.
Slavko Linić odgovor na repliku
Pa nisam se ni obraćao gradonačelnicima, imaju svoju udrugu pa nek se bore kroz svoju udrugu. Ali isto tako sam vrlo blizak poduzetnicima i tvrtkama, pa ipak mogu procijeniti što im ovaj zakon donosi a što im koncesijski ugovor sa općinom donosi. I dozvolite, onda ja vas pitam da li vi znate što su poduzetnici? A kad govorimo o koncesijskom natječaju za prijevoz pokojnika onda je to vrlo jednostavan natječaj ne plaćate ništa ekstra nego morate imati uvjete koje vam propisuje općina. A ti uvjeti u usporedbi sa ovim zakonom ne daju se uspoređivati. Daleko su liberalniji, daleko su više okrenuti poduzetnici. Niti ih obvezuju na dodatno školovanje, niti ih obvezuju na zapošljavanje ljudi sa strukom za ovaj dio. Niti im ograničavaju prodaju lijesa, cvijeća, svijeća, ništa im to ne ograničava koncesijski ugovor. A ovaj im sve to ograničava. Prema tome ja sam govorio o poduzetnicima, ovo nije liberalizacija, ovo nije nikakva liberalizacija. Kada vi propisujete djelatnost u kojoj se morate registrirati da biste ju obavljali, da biste morali plaćati komori naknadu za školovanje da ste obvezni to učiniti, koji vam propisuju što ćete … [[Govornik se ne razumije.]] onda je to uvođenje reda na daleko teži način nego što je koncesijski ugovor. Da to je moje poznavanje gospodarstva, to je moje poznavanje odnosa države, jedinica lokalne uprave prema gospodarstveniku. Prema tome, tu je razlika, gospodarstvo je imalo sa dosadašnjim modelom daleko više slobode, daleko manje troškove. I ono što je najvažnije, pročitajte si osim prijevoza pokojnika ništa nije bilo koncesionirano, bilo je potpuno slobodno. Sa ovim zakonom više nije.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolegica Marija Ilić.
Poštovana potpredsjednice, zamjenika nema, suradnicima. Donošenje Zakona o pogrebničkoj djelatnosti dakako da će poduzetnici i obrtnici i udruge pogrebnika sigurno pozdraviti jer već niz godina apeliraju na donošenje ovakvog zakona jer se njime reguliraju prava i obveze pogrebnika što do sada moramo priznati nije bilo moguće. A ono što je od posebne važnosti za njih pa i za istomišljenike je ukidanje prakse da trgovačka društva u vlasništvu lokalnih jedinica uživaju monopol na tržištu na štetu pogrebnika, poduzetnika i korisnika pogrebnih usluga. S druge pak strane imamo nezadovoljne predstavnike komunalnih tvrtki, lokalnih jedinica koji tvrde da je pogrebnička djelatnost djelatnost od javnog interesa za građane i da kao takva treba ostati u nadležnosti jedinica lokalne samouprave koja u tom slučaju kontrolira cijenu i kvalitetu. Je li to baš tako i nije li tu po srijedi interes. No niti jedan rad bez pozadine bez interesa. Sindikati su pak mišljenja da ovo nije način kako će se podignuti kvaliteta usluge i da neće doći do pada cijena uslugama a posebno neće doći do zapošljavanja većeg broja radnika, odnosno novih, već obrnuto da će se smanjiti broj radnika iz komunalnih poduzeća koji su kroz dosadašnje pružanje pogrebničkih usluga biti zaposleni a koji će u tom slučaju biti višak te da se stvara nova grupacija socijalno ugroženih radnika koji ostaju bez posla. No ja moram napomenuti da radnici koji su radili u komunalnom poduzeću i dalje ostaju i donošenjem ovog zakona ostaju zaposleni u komunalnim društvima jer poslovi unutar groblja i dalje su u domeni komunalnih tvrtki, poduzeća. Naravno donošenje i reguliranje ovog zakona u komunikaciji vlasnika privatnih tvrtki za usluge pogreba i komunalnih tvrtki u vlasništvu gradova i općina nije smjelo doći u pitanje pa vjerujem da je konačni prijedlog zakona rezultat zajedničkog pokušaja da se izradi jedan dobar, kvalitetan zakon. Naime, kod ovakvih slučajeva kada se nešto unosi kao novina kroz zakone mora se uvijek biti vrlo oprezan i odgovoriti na pitanja a u ovom konkretnom slučaju da, pitanje da li je tvrdnja komunalnih tvrtki da je pogrebnička djelatnost djelatnost od javnog interesa za građana i s druge strane je li pogrebnička djelatnost gospodarska djelatnost kako tvrde pogrebnici poduzetnici. Naravno dvije strane, dva različita tumačenja, dva stava. U oba slučaja rekla bih korisnik usluga plaća uslugu i njemu je svejedno vjerujete platio to u komunalno poduzeće, tvrtku ili poduzeću poduzetniku privatniku. Naravno na nama je da donesemo zakon koji nudi najbolje moguće rješenje kako se ne bi prelomilo sve na leđima građana naravno i prešućivanjem nekih bitnih stvari ali i onih krajnjih troškova. Naravno mislim da treba se ugraditi i dobre mehanizme za kontrolu u radu pogrebničke djelatnosti što je opet regulirano drugim zakonom. Htjela sam napomenuti da kroz sve rasprave koje su se vodile nismo se pitali za smanjenje koštanja sahrane posebno ne onog najsiromašnijeg dijela a kojeg i najveći korisnici su u tom a to su umirovljenici. Naravno da ovo nije predmet ovog zakona ali nije na odmet i spomenuti. I upravo zbog toga vidimo mogućnost nadmetanja rekla bih na tržištu i gdje bi se trebale onda u tom slučaju postići konkurentne cijene odnosno jeftinije cijene da izabere sam korisnik. U skladu s direktivom Europske unije određeni segmenti pogrebničke djelatnosti naprosto moraju se izdvojiti iz domena rada ili djelatnosti komunalnih tvrtki, posebno onaj dio preuzimanja i prijevoza umrle osobe do mjesta ukopa ili kremiranja. Sve te poslove po naputku ili direktivi EU morale bi obavljati fizičke i pravne osobe slobodno na tržištu, naravno ako ispunjavaju zakonom propisane uvjete. Naravno da se skidanjem svakog monopola dolazi do liberalizacije tržišta ma tko šta rekao, što bi kao rezultat trebale biti niže cijene pogrebne usluge odnosno pogrebne opreme i naravno nadmetanje u kvaliteti usluge. Ne bi trebali biti skeptični i sumnjati u ovaj zakon i iz razloga što su u njegovoj izradi sudjelovali i Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarska komora, Hrvatska udruga poslodavaca u suradnji s Ministarstvom obrta i poduzetništva, ali i svoj doprinos su dali Udruga pogrebnika Hrvatske, naravno sve slijedom naputka Europske unije. Oni koji su čini mi se u toj komunikaciji malo zaobiđeni to su predstavnici komunalnih tvrtki jer oni koji su se nama obratili tvrde da nisu bili izviješteni da sudjeluju aktivno u tom radu. No svakako zagovornica sam poštivanja volje građana koji imaju pravo na … pa s te strane ovaj prijedlog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti je dobrodošao i ide u smjeru slobodnog izbora naših građana odnosno korisnika. Rekla bih još samo ovo, da poslovi unutar groblja kao što je rečeno u zakonu dakle sam pogreb i sve poslove oko pogreba odnosno iskapanje, zakapanje raka i otvaranje grobnica, prijenos tijela itd., sve u toj organizaciji ostaje u nadležnosti komunalnih tvrtki. U svakom slučaju zakon je jasan, posebno u onom dijelu kada se pokojnika preuzima od mjesta smrti do groblja ili krematorija, a što je predmet ove rasprave. Tržišna utakmica će ovim Prijedlogom zakona o pogrebničkoj djelatnosti i u skladu sa zakonima EU započeti, a time i slobodna odluka korisnika pogrebničkih usluga. Ono što ne bi bilo nikako dobro je da ovaj zakon pojedinci shvate kao mogući lov na pokojnika kako su objavili neki mediji, a i kako se danas čulo kroz raspravu. I na kraju samo spomenula bih jedan, ajde da kažem jedan moralni momenat koji zanemarujemo, da si pogrebnici ne bi smjeli dozvoliti niti najmanju grešku u cjelokupnoj organizaciji pogreba jer u pitanju su ljudske emocije, osjećaji pri zadnjem ispraćaju njihovog člana obitelji ili prijatelja. HSU će podržati ovaj zakon uz nekoliko amandmana za koje držimo da bi doprinijeli poboljšanju predloženog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice, vi ste govorili o komunalnim poduzećima koja sudjeluju u ukopu i održavanju groblja. Gospodin zamjenik ministra je rekao da se tom prilikom ostvari preko 300 milijuna kuna. Dakle i pored toga što mi gradovima i općinama plaćamo porez, prirez itd., još 300 milijuna kuna otpada za ne daj Bože u slučaju ukopa nekoga od najmilijih. Pogrebničke usluge dakle se ostvaruju u visini od 550 milijuna kuna što je onda ukupno dakle 850 milijuna kuna otprilike za pogrebe u Republici Hrvatskoj. To je ono najosnovnije. Vi ste se također očitovali o tome da u strahu od opasnosti komercijalizacije dakle pogrebničke djelatnosti i lova, tzv. lova kako to su mediji znali prenijeti, lova na pokojnike. Bolje bi bilo na pokajnike, da. Ali pri tome ste i iznijeli i vaš iskaz da bi ta liberalizacija pomogla ljudima koji sad kako i sami znate uglavnom vrlo često podižu kredit da bi uopće ostvarili ukop pokojnika, a pri tome ne spominjući sve one druge troškove koje imaju ljudi pri ukopu. Sad mi nije jasno jeste li vi sa vašim amandmanima za ili protiv ako se prihvate ili ne prihvate, kako ste mislili glasovati u slučaju da vam se amandmani koje sam ja pročitao i koji su dobri, da se odbiju od strane predlagatelja ovoga zakona. Baš me zanima vaše mišljenje. Eto hvala.
Marija Ilić, odgovor na repliku.
Pa poštovani zastupniče, neovisno o tome hoće li amandmani biti prihvaćeni ili ne, ja mislim da oni bitno i u suštini neće nešto promijeniti u tom zakonu. Što se tiče pak kredita za sahranu pokojnika kredit korisnik tih usluga mora platiti isto tako ili komunalnom poduzeću ili pogrebniku. Dakle, on je najvažnija točka u svemu tome, a najmanje se o korisniku tu govorilo. Dakle, podijelili smo se u dvije grupe jedni su zagovornici privatizacije, odnosno davanja pogrebničkih usluga pogrebničkim poduzećima. A s druge strane naravno oni koji su u lokalnim jedinicama kao što su i gradonačelnici, dogradonačelnici oni će sigurno zastupati interese komunalnih poduzeća. Ali sad da vas samo pitam zar ne mislite da će već sutra komunalna poduzeća biti isto tako privatizirana. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Ivo Jelušić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani predstavnici ministarstva. Reći će netko od kolega ovdje da je neočekivano ovaj zakon izazvao puno rasprava i interesa što je i logično. Čovjek kaže kad se rodi jedu samo stvar u životu mora, a to je umrijeti. Prema tome, pogreb je nešto, sahrana je nešto što nas sve čeka i nema od tog tko do sada nije na neki način bio involviran u to da je sudjelovao u tome i znamo da je sahrana i pogrebništvo svima nama bitno i jako nam je bitno kako će taj čin izgledati i za naše bližnje a sutra i za nas same. Ovdje naravno u ovoj raspravi puno toga je rečeno, puno toga je rečeno da u zakonu piše, a ne piše. Puno je toga rečeno, preskočeno onog što piše, pa ja ću pokušati govoriti o onome što je zaista bitno i što je jasno. Dakle, ovaj zakon ni na koji način ne derogira odgovornost i nadležnost jedinica lokalne samouprave i njihovih trgovačkih društava u dijelu koji su imali osim u samo jednoj a to je prijevoz pokojnika. Sve ostalo što su i do sada jedinice lokalne samouprave obavljale što se tiče nadležnosti vezano za groblja u izgradnji, održavanje, sam čin ukopa itd. i dalje ostaje u njihovoj ingerenciji. Ono jedini što se mijenja, mijenja se to da, sada dakle prijevoz putnika nije više nešto što je u izričitoj ingerenciji jedinica lokalne samouprave, dakle općina i gradova da to one obavljaju same putem svojih trgovačkih društava ili da za to daju koncesiju. Sada se to na neki način daje na volju građanima da oni na tržištu izaberu onog tko će za to njih raditi. I to je jedina najbitnija ili najbitnija razlika u odnosu na postojeće stanje. Zakon dakle jasno propisuje što su to pogrebne djelatnosti i iz toga se vidi, dakle da je to, da se radi o prijevozu, da se radi o organizaciji, prodaji pogrebne opreme, pružanju dakle, organiziranje vjerskih obreda, svega onoga dakle osim samog čina ukopa i onoga što se događa na samom grobu i oko groba. I to je u redu. Ono što je dakle bitna novost, a to je da sada građanin može birati sam koga će uzeti da mu organizira prijevoz pokojnika od mjesta A do groblja ili već di treba, a do sada je to umjesto njega radila općina, odnosno grad putem svog trgovačkog društva ili ona ga je birala, ona mu je birala to putem toga što je nekome dala koncesiju. I to je jedina bitna razlika, umjesto općine, dakle ono birati kog će prevoziti prijevoznika do sad je to radila općina ili grad, a sad će to birati sam građanin. Pri tome, ovim zakonom se jasno predviđa koje sve uvjete mora udovoljavati taj koji će se time baviti, dakle da će i dalje to ostati regulirana djelatnost, da neće biti mogućnost da radi kako tko hoće bez da će točno biti propisan, dakle i tehnički i sanitarni propisi koje mora udovoljavati. I dapače, da će i ljudi koji se tim bave morati položiti određeni stručni ispit, dakle bit će stručno osposobljeni. Umjesto općina i gradova koji su za sad davali koncesiju, sada će dakle državni ured davati rješenje da netko udovoljava tim uvjetima. I to je ono što je u ovom zakonu najbitnije. Koga se ovdje štiti, koga se ovdje ne štiti ja bih rekao da se ovdje prije svega štiti interes građana da oni mogu dobiti jednako kvalitetnu uslugu kao i do sada ili bolju. Ali u svakom slučaju ne bi smjela biti lošija pod možda očekivano povoljnijim uvjetima nego što je to do sada bilo. Jer kada netko ima koncesiju ili kada netko ima monopol kao trgovačko društvo u vlasništvu jedinice lokalne samouprave onda on određuje cijene, a ovako sam građanin bira tko će mu tu uslugu učiniti jednako kvalitetno netko drugi možda jeftinije i povoljnije. Ovdje je također bilo … [[Govornik se ne razumije.]] hoće li jedinice lokalne samouprave u odnosu na njihova trgovačka društva ostati bez novaca. Neće i ne bi smjela bit, jer posao oko održavanja groblja, prodaje dakle grobnih mjesta, organiziranje, održavanje i dalje rade komunalne službe. Prema tome, a to je najveći dio troška kad je riječ o pogrebu. Dakle, kupovina grobnog mjesta i pogrebne usluge, dakle sam ukop. To je najveći dio. Prijevoz je čak bih se usudio reći i puno manja stavka. Prema tome, neće time jedinice lokalne samouprave niti njihova trgovačka društva ostati bez velikih novaca zbog toga, jer većina novca će i dalje ostati njima u okviru njihove djelatnosti. Na koncu, nitko ne brani općini ili gradu da njegovo trgovačko društvo ako ga ima ili ako ga nema da osnuje, pa da isto tako obavlja tu djelatnost i jednako konkurira svakom drugom, pa da bude i povoljniji i konkurentniji drugima. Prema tome i dalje će, dakle općine moći se time baviti ako hoće. Ako nemaju poduzeće mogu ga osnovati, ako imaju mogu ga registrirati da se tim bavi. I prema tome, mogu jednostavno pružati uslugu kao i svatko drugi i biti ako su konkurentni, konkurentni. Prema tome, evo prilika dakle da i trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave budu na tržištu ali ravnopravna sa svima ostalima. Pa valjda nam nije cilj da samo nešto, zato što je neko poduzeće javno, dakle u vlasništvu općine ili grada da time bude i privilegirano. Ja mislim da to nije interes nikoga, pa ni nas ovdje, nego naprotiv da građani budu privilegirani da oni imaju jednako kvalitetno jeftiniju uslugu pa makar im to pružalo i javno poduzeća, a zašto ne ako može. Dalje, kaže oduzima se, dakle kada je riječ da se oduzima posao komunalnim tvrtkama. Dakle, rekao sam da ne. Većina ga i dalje ostaje, jedinice lokalne samouprave odnosno njihova trgovačka društva i dalje mogu taj posao raditi paralelno s drugima. Prema tome, samo se omogućava da to ne bude propisano da to mora u određenoj općini, gradu raditi samo jedan kojemu je općina dala koncesiju, i to samo posao prijevoza. To je jedina bitna razlika. Kaže se ovdje da to mora biti posao od javnog interesa i da o tome se mora voditi računa. Pa naravno da je posao od javnog interesa i upravo se donosi ovaj zakon da se to regulira. Ne znači ako je nešto od javnog interesa da to ne može obavljati neki privatnik obrt ili trgovačko društvo. Posao koji je od javnog interesa mogu obavljati dakle i obrti ili trgovačka društva u privatnom vlasništvu. Uostalom kao što to radi i u nizu drugih, ja bih rekao i drugih djelatnosti, pa ako hoćete i osjetljivijih. Pa i zdravstvo je od javnog interesa pa i obrazovanje pa imamo također privatne škole, privatne ordinacije. Prema tome, nije poanta u tome je li nešto privatno ili javno nego da li obavlja svoj posao u skladu sa javnim očekivanjima, sa javnim ovlastima i da li je taj posao reguliran od strane države, a ovdje je riječ naprosto o tome da je reguliran. I na koncu sama činjenica, a iz ove rasprave govore da je ovo da kako to eto da jedna socijaldemokratska Vlada predlaže ovakav jedan neoliberalni zakon, da se radi o općoj liberalizaciji. S jedne strane čujemo prigovore onih koji se smatraju tobožnjim ljevičarima, a ovdje se naprosto vidi da nije riječ o tome. Drugi govore kako upravo ovo nije, da je antiliberalan, da on sve regulira. A znate kada vas s jedne strane napadaju da je nešto posebno liberalno, previše liberalno a drugi govore da nije onda znači da je zakon pogodio sredinu i da je dobar. Prema tome, ovaj zakon sigurno da će biti na korist građana, a zbog njih zakone donosimo, neće pri tome ni jedinice lokalne samouprave ni njihova trgovačka društva biti zakinuta ukoliko su kvalitetna i ukoliko svoj posao mogu kvalitetno i korektno obavljati, nitko im ne brani da i dalje to rade i da konkuriraju. I prema tome mislimo da je ovaj zakon napravio pravu mjeru u odnosu na ono što treba napraviti. Dakle, omogućava dakle da ova djelatnost koja je od posebnog državnog interesa bude kontrolirana, uređena ali da bude građanima dostupnija i jeftinija. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić, uz jedan lapsus koji ste rekli, prijevoz putnika, a ne pokojnika, ali to je manje značajno htio sam reći o tome, odnosno u vašem govoru ste se založili za to da se dakle ukinu koncesije koje sada postoje u jedinicama lokalne samouprave. I jasno ja neću nikoga sumnjičiti niti izražavati sumnju u način dobivanja i postupak kod dobivanja koncesije za pojedinog pogrebnika u pojedinoj lokalnoj samoupravi, ali dakle s obzirom da ste istakli ono što ja već u replikama ističem da se i dakle komunalna poduzeća mogu natjecati zajedno sa privatnim pogrebnicima u svezi prijevoza pokojnika a ne putnika jel', dakle ne nedostaje te kompetitivnosti između pojedinih čimbenika u pogrebničkoj djelatnosti, a ukopi i održavanje groblja također prodaja grobnih mjesta itd. ostaje u domeni komunalnih poduzeća. Dakle, složio bih se s vama da je to na neki način liberalizacija ali kada slušamo gospodina Linića kako vi rekoste dolazimo do jedne, dakle kontradiktornih rasprava i misli je li zakon dobar il ne. Čini mi se da će pokazati budućnost. Uvijek imamo mogućnost kao Mađari da se vratimo na staro, ako ne bude valjalo ovo što, i ako ne dovede za građane do smanjenog iznosa koji građani plaćaju kod ukopa i kod sprovoda jel'.
Ivo Jelušić, odgovor na repliku.
Kolega Grubišić, hvala prije svega na ovoj ispravci, da napravio sam lapsus lingue, rekao sam prijevoz putnika, mislio sam naravno na preminule. Naravno da, moram reći da se u glavnini slažem s vašom replikom i s onim što ste rekli i mislim da je nepotrebno i danas ovdje puno unošeno zabune među one koji slušaju o čemu se ovdje radi. Dakle, problem je naprosto jedan, ja bih rekao glavnina problema sastoji se u prijevozu umrlih, tko će to obaviti. Sve ostalo manje-više nisu bitne promjene. Dosada je to bilo da to radi općina ili grad putem svog trgovačkog društva ili onog kome je dala koncesiju pa je ona izabrala tko će to raditi po cijenama jasno kakve taj koncesionar ima, a sada će to moći birati svaki građanin, odabrati koja će mu vršiti prijevoz njegovog pokojnika, na tržištu, a to znači birati tko mu je i povoljniji cijenom, pri tome da ta usluga ne smije biti iz ovoga svega što vidimo ni u čemu lošija, ni u čemu nekvalitetnija, dapače morat će udovoljavati svim tehničkim i higijenskim standardima koji su potrebni. Prema tome, ovaj zakon sigurno da je dobro rješenje. Ja se slažem s vama da će vrijeme pokazati ali ja se nadam da će vrijeme pokazati da je ovaj zakon dobar, a ne da je loš.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Domagoj Hajduković, kolegica Mirela Holy nisu prisutni i gube pravo rasprave po ovoj točci. Potpredsjednik Nenad Stazić.
Pravo je čudo zašto ovaj zakon nije predložen i ranije. Do 2004. godine prijevoz umrlih osoba su slobodno mogli obavljati i privatnici, fizičke i pravne osobe. Zašto je tada došlo do uvođenja koncesija i zašto je tada prijevoz pokojnika postao komunalna djelatnost? Na to filozofsko pitanje ja nisam čuo odgovor, a teško bi ga bilo i pronaći. Dakle, ako je netko osposobljen da sa dostojanstvom, s pijetetom opremi pokojnu osobu, da ju smjesti u lijes, da obavi sve druge radnje koje se vežu uz ispraćaj pokojnika zašto ga ne bi mogli i prevesti do mrtvačnice ili do krematorija? Jer zamislite za sve drugo jest sposoban samo za ovo nije. A da nitko ne zna objasniti a zašto nije. Pa ako mu se još propišu i uvjeti, a propisuju mu se, kakve standarde mora poštivati, pa ako ih ne bude poštivao će izgubiti dozvolu za rad, onda kritičari ovoga zakona zapravo nemaju što reći, nemaju se na što pozvati osim na nekakve lokal patriotske razloge da njihova općina i njihov grad ne ostanu bez prihoda kojeg su dosada imali kroz monopol. E pa sad, šta je bolje za građane nemogućnost izbora ili mogućnost izbora? Ja mislim da je za građane bolje da mogu birati jer kad mogu birati onda biraju unutar konkurencije a onda će se ta konkurencija potruditi da dobije svaki od njih da dobije taj posao, pa će u borbi između ostaloga i smanjivati cijene a grad ili općina ako je monopolist nema nikakve potrebe da smanjuje cijenu jer zna da nema nikoga drugoga tko smije toga pokojnika prevesti osim njih samih. I eto krasne prilike za ekstra profit. Pa znam, a da li je to smisao općine i gradova, jel to smisao lokalne samouprave da im omogućavamo da ostvare ekstra profit samo zato što smo jednu djelatnost proglasili komunalnom koja to ustvari nije. Tu se vodilo veliko pitanje da li je, ako mi to sad dopustimo kroz ovaj zakon, onda mi mrtvu osobu proglašavamo robom, onda se ona vozi kao roba, a šta je sa živim ljudima, pa i žive ljude netko prevozi pa nisu roba. Pa kad sjednete u taksi netko vas vozi pa jeste time rekli da je čovjek roba, kad sjednete u autobus opet vas netko vozi, pa nije čovjek zbog toga posao roba? Pa zbog čega bi pokojna osoba postala roba samo zbog toga što je prevozi druga fizička osoba. Glupost, najobičnija glupost. Kad se nema što pametno prigovoriti onda se izmišljaju ovakve gluposti. Dakle, ovdje se radi isključivo i samo o tome da se promiče poduzetnička i tržišna sloboda i da se ukida monopol. Na to smo obavezni po Ustavu, na to nas Ustav obavezuje i zato je jedino pitanje koje mene ovdje čudi zašto taj zakon nije došao i ranije kad je on samorazumljiv, on je tolik jasan, on je toliko shvatljiv, on brani sam sebe, njega uopće nije potrebno braniti nikakvim argumentima. Sada se ta mogućnost prijevoza pokojnika omogućuje na cijelom teritoriju RH a ne samo na područjima pod koncesijom. A zamislite sada netko ima županijsku koncesiju, imamo osobu koja je umrla u Splitu a treba biti pokopana u Zagrebu, ovaj mora proći valjda kroz tri županije, a prijevoznik ima, onaj u Splitu ima koncesiju samo za Splitsko-dalmatinsku županiju i onda šta će ga voditi do ruba nove županije, pa će prekrcavati lijes kod novoga, dok ovaj ne prođe svoju županiju za koju ima koncesiju, onda će opet prekrcavati lijes i to je kao puno više dostojanstva prema pokojniku. Kaže kolega Vukšić na početku ove rasprave ujednačavanje uvjeta u cijeloj državi da je to zapravo samo isprika za ovaj zakon a da se tu radi o napadu na lokalnu samoupravu i o centralizaciji, a šta se pa tu centralizira nije mi jasno, šta je kolega Vukšić tu vidio što se centralizira? Osim što se uvode ista pravila za sve, na cijelom teritoriju RH a Hrvatska je koliko ja znam još uvijek unitarna država nije federalna, pa da bi u pojedinim dijelovima Hrvatske trebali važiti različita pravila postupanja, prema tome ono što vrijedi u jednom djelu Hrvatske neka pravila moraju vrijediti u cijeloj Hrvatskoj. Pa jel to centralizacija? Pa to veze nema sa centralizacijom, pa ovo je liberalizacija a ne centralizacija. Dakle, to pokazuje jedno ali potpuno nerazumijevanje ovoga prijedloga zakona i prigovaranje prigovora radi valjda da bi se ispunila norma u javljanju i u dizanju replika da bi se malo podigao broj tih javljanja, a govorit ćemo makar šta posve svejedno. Dakle, suma sumarum da ne duljimo nema nikakve potrebe da se ovaj zakon posebno brani, on je samorazumljiv, on je shvatljiv, on je nužan, on je potreban, on će omogućiti fizičkim osobama da prošire djelatnost u okviru one normalne djelatnosti kojom se i dosada bave, oni ovaj zakon neće ugroziti jedinice lokalne samouprave niti ih spriječiti u obavljanju te djelatnosti ukoliko to žele ali morat će poslovati tržišno, tada će i jedinice lokalne samouprave ući u odnos konkurencije prema fizičkim osobama koje se time bave, pa će morati razmisliti da li će njihova cijena moći ostati kakva je bila do sada a to im je pasalo, to im je odgovaralo, ili će morati korigirati tu svoju cijenu s obzirom na tržišne uvjete. Ja imam još vremena ali bliži se vrijeme stanke za ručak a nije pametno govoriti ljudima koji su gladni i koji jedva čekaju tu stanku pa završavam. Hvala.
Hvala lijepa. Ali s obzirom da nam je ostao još samo kolega Boro Grubišić, ja predlažem da čujemo još i njega.
Hvala lijepa evo ja ću požuriti, obećavam da ću skratiti malo ovo svoje izlaganje s obzirom da je danas gotovo rečeno ili puno toga je rečeno u svezi ovoga. Naime kada govori kolega Stazić o komunalnim poduzećima, ona i dalje ostaju jednim dijelom u jednoj vrsti monopola. Jer ukopi i održavanja groblja i naplaćivanje onog što sve ide pri ukopu, a evo ja sam u jednoj replici već rekao što to evo u mom gradu se naplaćuje počevši od par metara najlona 200 kuna, tuja 120 kuna, zvono na groblju 100 kuna, glazba ona tiha u mrtvačnici ne znam koliko kuna, održavanje groblja godišnje 300 kuna, poseban ukop izvan radnog vremena ne znam točno koliko je, prijevoz djelatnika do groblja itd.. Dakle to i dalje ostaje jedna vrsta monopola, dakle komunalnog poduzeća. Hoće li ona ulaziti u trku, za prijevoz pokojnika zaista mora odlučiti sama tvrtka ili pak jedinica lokalne samouprave u čijem je vlasništvu ta komunalna tvrtka. Dakle ona može ući pa pri tome očekujemo kao što je i kolega rekao u toj utrci, u tom natjecanju za da kažem naravno svi rade za nekakav profit da dođe i do smanjenja cijene prijevoza pokojnika po kako to kažu 9 kuna po kilometru pa da bude ona i manja. O samom pogrebničkoj djelatnosti o kojoj sam i već rekao također u replikama to je zaista jedan postao i biznis s obzirom da je u Hrvatskoj rečeno je da je 50 tisuća nekakav okvirni broj godišnjih smrti i ukopa 5300 za 2013. godinu ili 2014. Tako da je, ja ne vjerujem da će s obzirom na tu tzv. liberalizaciju doći do silnog povećanja broja pogrebničkih tvrtki jer u tom slučaju sasvim sigurno neke od njih neće poslovati dobro poglavito one u možda manjim mjestima, jasno da se biznis može proširiti na cijelu Hrvatsku. A evo imamo i primjer, neki dan sam bio sa jednim ribičem i on kaže da ima dozvolu za ribičiju na području Brodsko-posavske županije a ne može pecati u Osječko-baranjskoj županiji zato što je ta dozvola isključivo za Brodsko-posavsku županiju. Zašto on ne može otići na Zrmanju, na Cetinu, na Unu itd.? Ne može jer je ta dozvola isključivo za Brodsko-posavsku županiju. Nema državne dozvole za pecanje na cijelom području Republike. Ali ribolov nije sada trenutno tema pa nećemo ni o tome. Tako i ovo. Dakle ukoliko netko svojom kvalitetom i ovim propisima koji su ovdje nabrojani bude ispunjavao sve uvjete on može obavljati pogrebničku djelatnost na području cijele Hrvatske. Hoće li to dovesti s obzirom na tu liberalizaciju u jednu ruku do toga da opstanu samo veće tvrtke koje mogu ponuditi jeftiniji, kvalitetniji prijevoz pokojnika i sve ostale pogrebničke usluge to će vrijeme pokazati ili će moći opstati i one male tvrtke koje su trenutno možda u koncesiji kod jedinica lokalne samouprave a znamo kako se i koncesije sklapaju. Ja ne bih htio, kažem ponovo nikoga sumnjičiti ali da je bilo određenih dogovora, razgovora pa tko će dobiti koncesiju u pojedinoj općini postoje i subjektivne stvari ne samo objektivne u smislu kvalitete nego li i poznanstva i nečega drugoga o čemu ne bih htio govoriti. O problemima u pogrebništvu, njih ima jako puno i mi ovdje danas raspravljamo samo o jednom segmentu ali uz pogreb i pogrebništvo vezani su kako sam već rekao niz zanimanja. Ja sam pobrojao 12 i ponoviti ću ponovo od stolara koji izrađuju ljesove, od cvjećara, dakle voskara koji izrađuju svijeće, glazbenika koji dolaze svirati na sprovode, svećenika raznih konfesija. Pa onda do ugostitelja za one karmine ili taj posmrtni, pogrebni domjenak itd.. Pa klesara za izradu grobnica, građevinara koji rade grobnice, dakle armiraju, kopaju itd., mrtvozornika pa do zdravstvenih djelatnika koji ponekad imaju eto i neku lošu rolu pa onda pojedine pogrebnike preporučuju ožalošćenoj rodbini koja u tom trenutku niti ne razmišlja tko nego kaže evo otiđite vi tu preko kod toga i kod toga. Ali to je stvar nekog drugog zakona i nekih drugih stvari koje se tiču pogrebništva a ne trenutno ovoga zakona. Mislim da će ovim zakonom ostati i ovaj odnos 52:48 u korist ili će doći do onda 2% poravnanja pa će biti 50:50 u djelatnostima komunalnih tvrtki i privatnih, da kažem tako privatnih pogrebnika. A da, s obzirom da smo evo neki dan raspravljali o muzejima gdje smo i njih pokušali uvesti u tržišnu utakmicu ne čudi me da ni predlaganje ovoga zakona koji eto samo u tom jednom segmentu a to je prijevoz pokojnika, a ne putnika kako reče kolega, dopušta jedan, dakle liberalniji pristup i da taj prijevoz ne obavljaju samo oni koji su koncesionirani od strane jedinice lokalne samouprave odnosno načelnika konkretno ili gradonačelnika ili pak komunalna tvrtka koja postoji na tom terenu ako nema koncesije nego li da se u tu tvrtku prijevoza pokojnika uključe svi. Svi smo svjedoci kada netko u Njemačkoj umre ili negdje vani da kada dođe automobil sa pokojnikom iz Njemačke koji je tamo ovlašten da ne piše grad Hamburg da je dovezao, komunalna tvrtka grada Hamburga ili Hannovera ili Münchena ili ne znam ni ja koga nego privatni automobil privatne osobe koja u Njemačkoj obavlja te djelatnosti. Prema tome, mislim da neće biti puno promjena ni potresa na tom tržištu koje nažalost eto u Hrvatskoj s obzirom na veličinu naše zemlje je veliko i više bih volio kada bismo se raspravljali o zakonima o smanjenju poreza na cijenu dječje hrane, dječje odjeće i svih onih artikala koji su vezani uz novorođenu i našu djecu. Nažalost je situacija takva da evo danas trošimo vrijeme na ovo. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. Sada ćemo dati stanku. Nastavit ćemo u 15 sati. STANKA U 13,35 SATI. Konačni prijedlog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti drugo čitanje, P.Z.E.BR.733. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za gospodarstvo i Klub zastupnika HSU-a. Molim ministra poduzetništva i obrta da se izjasni najprije o amandmanima Odbora za gospodarstvu.
O amandmanu Odbora za gospodarstvo smatramo da nije potreban jer će se aktivnost onih koji su imali koncesije nastaviti do ispunjenja uvjeta u određenom periodu, tako da evo nije jednostavno bilo potrebno to dodatno definirati.
Znači ne prihvaćate amandman?
Ne.
Predsjednik odbora.
Povlačim amandman.
Amandman Odbora za gospodarstvo je povučen. Amandman Kluba zastupnika HSU-a, amandman na članak 4.
Znači prvi amandman se odnosi na to da pogrebnik odnosno poduzeće ili obrt bude isključivo registriran za pogrebničku djelatnost. To nismo prihvatili zbog toga što u EU ima praksa jednih i drugih, mi smo stava da se mora omogućiti određene druge djelatnosti uz ovu kod pogrebnika.
Tko će od predlagatelja? Kolegica Marija Ilić.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa naime u klub HSU-a držimo da je naše rješenje daleko bolje i da je jednostavnije s obzirom da i u direktivi EU postoje naravno i jedno i drugo, ali iskustvo u članicama EU koje je u svom zakonodavstvu ugradilo to predloženo rješenje je daleko efikasnije i bolje dakle u praksi se pokazalo kao dobrim i stoga tražim glasovanje.
Pristupimo glasanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Rezultat. Amandman nije dobio potrebnu većinu, 28 za, 9 suzdržanih i 60 protiv. Amandman 2 na članak 8.
Ima dvije stvari unutra. Znači prva stvar je da se organizacija pogreba ili ispraćaja sukladno dobivenom terminu nadležne uprave groblja. Mislimo da to također nije potrebno, a piše u zakonu jer to nije drugačije ni moguće. Ne možete organizirati pogreb ako niste dobili termin od uprave groblja odnosno mogućnost da to odradite. I s druge strane obvezuje se pogrebnik da sve podatke o umrloj osobi definirane u zakonu treba dostaviti nadležnoj upravi groblja što isto nije potrebno jer ne možete organizirati pogreb na groblju ukoliko ne date te podatke ili obitelj, ili tvrtka koja organizira pogreb tako da nismo ni ovaj amandman prihvatili.
Kolegica Marija Ilić.
Namjeru smo imali dobru ali uz ovo obrazloženje povlačimo.
Amandman broj 2 je povučen. Možemo priječi na glasanje o konačnom prijedlogu zakona. Molim pristupimo glasanju. Molim rezultat. Utvrđujem da većinom glasova 78 glasova za, 20 suzdržana i 4 protiv prihvaćen zakon P.Z.E.BR. 733.
Kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Raspravit ćemo sada drugu točku po našem pročišćenom dnevnom redu. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 809. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnika predlagateljice nemamo. Koga nema bez njega se može. Pitam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Poštovani kolega Nikola Vuljanić u ime Kluba nezavisnih ljevičara. Ni njega nema i bez njega se može. U ime kluba HDZ-a Josip Borić. Njega ima, pa bez njega ne možemo. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo da i mi iznesemo stav kluba HDZ-a o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika, uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu sa konačnim prijedlogom zakona. S obzirom na to da nam nema predstavnika Vlade, možda bi trebali izmisliti jedan zakon koji bi govorio o obveznim odmorima naših radnika u Vladi, ali i uređajima koji bi to možda i zabilježili. Jer zaista je ovo jedan neprimjeren odnos bez obzira na važnost ovakvog jednog zakona i on nije benigan i nije beznačajan. To samo govori o tome kako doživljavamo zakonske procedure i kakav je odnos Vlade prema ovom Visokom domu kako mi to znamo često reći. I baš zbog toga klub HDZ-a bit će suzdržan na prijedlog ovog zakona koji je poslan u proceduru, a piše zato jer se usklađuje sa EU direktivama. Iako se radi o svega nekoliko članaka, o pokušaju da se uočeni problem koji je nastao donošenjem prethodnog prijedloga zakona iz 2013. godine ispravi. U raspravi ću pokušati upozoriti na neke probleme koje zakon do sada, ali ni ovaj koji je predložen nije riješio što znači da cijeli sustav i nije cjelovito riješio probleme s kojima se susreću vozači u cestovnom prometu. O ovom prijedlogu zakona. Donesenim zakonom iz 2013. postignuto je poboljšanje uvjeta rada vozača i drugih mobilnih radnika koji obavljaju cestovni prijevoz tereta i putnika, te je uvedena kontrola njihovog rada radi sigurnosti u cestovnom prometu kroz korištenje analognih i digitalnih tahografa u tijeku upravljanja motornim vozilom, ali i rada vozača. Nova vozila koja se prvi put registriraju u RH nakon 1. siječnja 2009. godine čija je najveća dopuštena masa s priključnim vozilom već od 3 i pol tone, te autobusi konstruirani ili trajno prilagođeni za prijevoz više od 9 putnika uključujući i vozača moraju imati ugrađen tahograf. Neovisno o ovakvoj zakonskoj odredbi utvrđeno je da su prijevoznici tijekom proteklih godina uvozili velik broj starih vozila koja su bila registrirana u državama članicama EU prije 1. svibnja 2006. godine. I kao takva nisu trebala imati ugrađen digitalni tahograf. Stoga je bilo nužno ovaj problem riješiti predloženom izmjenom zakona na način da sva vozila koja se prvi puta registriraju u RH nakon stupanja na snagu ovog zakona moraju imati ugrađen digitalni tahograf, a vozila koja su bila registrirana prije 1. svibnja 2006. bez obzira na državu registracije vozila moraju imati, tj. mogu imati ugrađen analogni tahograf. Predlaganja ovakve izmjene zakona zaštitili bi se prijevoznici i omogućilo bi se daljnje obavljanje djelatnosti vozilima s ugrađenim analognim tahografom bez dodatnih troškova. Ključni problemi u cestovnom prometu a tiču se ovog zakona. Zapošljavanje vozača na crno, drugo lažiranje tahografa, ucjenjivanje na plaćama i četvrto izostanak inspekcijskog nadzora. Možda i zbog toga ne čudi naslov koji sam jučer pročitao u jednim dnevnim novinama, a kaže: "Za rad u Kanadi traži se 140 profesionalnih vozača iz RH, godišnja zarada do 49000 EUR-a. Na dan 31.1.2015. na Zavodu za zapošljavanje bilo je prijavljeno ukupno 4033 vozača teretnih vozila i kamiona, od toga 4023 muške osobe i 10 ženskih osoba. Po toj brojci upravo ta profesija je u samom vrhu nezaposlenih koji traže posao u RH. Nije prvi puta u ovom mandatu ove Vlade da mediji pozivaju, dapače sugeriraju, odlazak iz RH što postaje problem broj 1. koji čeka ne samo ovu Vladu nego i svaku sljedeću koja dolazi i koja će svaka sljedeća morati rješavati. Zašto nam ljudi odlaze u svijet trbuhom za kruhom? Zbog toga što im ova Vlada jednostavno ne može osigurati normalne uvjete za rad, da rade i žive od svog rada u svojoj državi. Zbog toga i čitamo kažem dnevno primamljive ponude Hrvati iselite se u prekomorske zemlje, u zemlje EU, gdje god možete potražite posao jer za vas ovdje života nema. Rekao sam već, znači rad na crno nije neka novost u prijevozu, no ne samo u prijevozu nego i mnogim drugim djelatnostima, u turizmu, u trgovini, u građevini itd. Pa ću navesti i neke primjere koji se tiču upravo ovog zakona i ljudi koji rade na crno. Uz neodmorene radnike iz drugih tvrtki nerijetko se zapošljavaju i ljudi u mirovini, ali i oni koji nemaju iskustva u vožnji određenog tipa autobusa ili su, iako imaju potrebnu kategoriju, većinu radnog vijeka proveli vozeći druga prijevozna sredstva poput kamiona. Radi se na crno, sklapaju se fiktivni ugovori. Nakon 12 sati rada kod svojeg poslodavca i prijevoza na redovitim linijama nakon čega bi trebali uzeti odmor prijevozničke tvrtke angažiraju te ljude da voze turiste, umirovljenike, školsku djecu na ekskurzijama nerijetko i noću. To su činjenice. Ti su putnici maksimalno ugroženi, međutim sreća je, sva sreća dosada nije bilo i većih nesreća. Bilo ih je ali nije bilo i većih. Znači, imamo jednu fluktuaciju vozača na razne načine kroz više poduzeća koja se bave prijevozom. Prema podacima Sindikata vozača cestovnog prijevoza postoje primjeri da prema propisima dopušteni mjesečni fond sati za vozače iznosi 184 sata, nakon kojih bi trebao slijediti jedan tjedan odmora. Međutim, oni često odvoze i do 250 sati mjesečno. Sprječava li to ovaj zakon? Treba li samo podsjetiti na nesreću koja se dogodila prošle godine u Italiji gdje je vozač autobusa u kojem je bilo 76 putnika iz još neutvrđenih razloga sletio s autoceste i prevrnuo se pri čemu je poginuo 27-godišnji mladić, 2 osobe teže a 73 lakše ozlijeđene? Je li to riješeno ovim prijedlogom zakona? Nije. A kako će biti riješeno? Nemamo prijedlog. Zašto je to tako? Drugi je problem, možda i najveći, koji se tiče ovog zakona, a to je lažiranje tahografa. Sindikat vozača u cestovnom prijevozu upozorava na lažiranje tahografskih listića, odnosno potvrde koju vozači predoče kao dokaz da su odmorni i da mogu odvoziti potrebnu rutu često se zloupotrebljavaju. Prijevoznik jednostavno baci ispravni tahografski listić i stavi novi koji dokazuje da tog dana vozač nije ništa radio, premda je prethodno odvozio redoviti posao. Nevjerojatno je i da neki prijevoznici posežu za tim da digitalne tahografe mijenjaju starim analognim. I to upravo da bi mogli muljati a da sankcije za to gotovo i ne postoje. Nije samo zlouporaba tahografa, nakon jedne vožnje vozači zamijene drugo slobodno vozilo. Da li se radi o autobusu ili kamionu, svejedno je. Nastavljaju i dalje sa svojom vožnjom, kažem iako su za taj ispunili svoju kvotu vožnje. Ovaj zakon omogućava i dalje analogne tahografe i zbog toga ništa nije riješeno. Treći problem je ucjenjivanje vozača na plaćama. Stanje je alarmantno već duže vrijeme prvenstveno zbog načina obračuna plaća za vozače, najčešće se zasniva na postotku od realizacije. Primjerice, radnik ostvaruje 12% od ukupnog prometa taj mjesec pa ako je on iznosio 80 tisuća kuna radnik zaradi oko 9 tisuća kuna mjesečno. Međutim, tvrtka ga prijavi na minimalac a ostatak novca dobije u gotovini. Neki poslodavci angažiraju i vozače koji su zaposleni kod drugih poslodavaca, a propisi koji strogo propisuju koliko vozač smije raditi i koliko se mora odmarati se ne poštuju. 9 sati vožnje, sat i pol odmora, 28 dana u mjesecu tako bi trebao izgledati dnevnik rada profesionalnog vozača. Poslodavac ne smije poslati na put čovjeka za kojeg ne zna što je on radio 28 dana unazad. Zakon tome treba stati na kraj. Digitalni tahografi moraju postati standard, onda je taj problem riješen. Dok god je mogućnost analognih tahografa mogućnost je i malverzacije tj. mogućnost malverzacije postoji i dalje. Sadašnji zakon prijetnja je sigurnosti putnika, moramo biti vrlo precizni u donošenju tih zakona gdje ćemo točno definirati uvjete pod kojima će se ti ljudi raditi da bi ispunjavali sve zakonske obveze. Često se taj zakon međutim ne poštuje. Zašto? Jer inspekcija cestovnog prometa ne može sve iskontrolirati. Ona u svojoj nadležnosti nema samo ovaj zakon već i sve ostale zakone koji uređuju cestovni promet. Kakva je uloga tahografa u tome? Velika, posebno kažem opet zbog ovih analognih koji i dalje egzistiraju. Ako je tome tako čemu se onda čuditi na nekim nesrećama koje se događaju na našim cestama, a uzrok tome su umori vozača. Što nam treba? Treba nam prije svega nedvosmislena odredba zakona koja onemogućava zlouporabu, treba nam dobro organizirana Uprava za cestovni promet u Ministarstvu pomorstva, prometa i infrastrukture, dobro ustrojena Inspekcija cestovnog prometa koja će povećati broj nadzora ali i uključivanje drugih institucija države koje mogu svojim ovlastima pomoći da se u cestovnom prijevozu ne događa ono na što sam upozorio. Sada poslove inspekcijskog nadzora u službi obavlja ukupno 31 viši inspektor cestovnog prometa i cesta, a poslove upravljanja radom službe voditelj sa tri voditelja odjela. Podaci pokazuju za 2014. godinu da postoji prostor za uvođenje reda i postizanje rezultata ali i da je potrebna veća nazočnost, veći broj nadzora koji utvrđuju i sve više i više iz godine u godinu prekršaja. Kažem još jedanput žao mi je zbog stava Vlade, tj. uopće ne pojavljivanja predstavnika Vlade da bi nešto rekli o ovom zakonu jer jednostavno ovdje se radi o ljudskim životima. I oni koji toga nisu svjesni očito se prema tome odnose na način koji su danas ovdje pokazali. Ovaj zakon kažem jest važan i trebali bi o njemu zaista i stručno raspravljati ali s kime da razgovaramo kad predstavnika Vlade jednostavno nema. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani kolega Damir Rilje.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege pa evo ja bih morao također reći nekoliko riječi o ovom zakonu za kojeg sam evo očekivao također da ću u uvodnom dijelu čuti nekoliko riječi od strane resornog ministarstva, ali evo kako ih nema ja ću se pokušati zadržati na onome što je preostalo a to je zapravo na samom prijedlogu zakona. Dakle, pred nam je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu i obveznim odmorima mobilnih radnika te uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu kojim se uređuju radno vrijeme, stanka mobilnih radnika, radno vrijeme stanke i odmori vozača i vozila koji se koriste za prijevoz putnika na linijskim prijevozima do 50 km dužine i prekršajne odredbe. Dakle jedan vrlo jednostavan, relativno jednostavan zakon koji uređuje puno toga što se dira konkretno ove bitne grane gospodarstva dakle prijevoza i ljudi koji su direktno involvirani i koji su u toj grani djelatnosti zaposleni. Dakle, donošenjem ovog zakona utvrđuju se i pravila za vozače i vozila koje se usklađuju zapravo s pravnom stečevinom EU u području socijalnih uvjeta osobito zaštita mobilnih radnika u cestovnom prijevozu na način da se jasno utvrđuju pravila o radnom vremenu, o odmorima i trajanju radnog tjedna. Predloženim zakonom uređuju se i prekršajne odredbe sukladno odredbama uredbi Europske zajednice broj 561/2006 i 165/2014. Prije svega važno je napomenuti što su mobilni radnici, dakle da su to svi radnici koji čine dio prijevoznog osoblja zaposlenih u tvrtkama koje obavljaju cestovni prijevoz putnika ili tereta kao javni prijevoz ili prijevoz za vlastite potrebe uključujući i vježbenike i naučnike glede odredaba koje se odnose na odmore mobilnih radnika. Naravno da svi funkcioniraju i posluju još po europskom sporazumu o radu posade na vozilima koja obavljaju u međunarodnom cestovnom prijevozu sklopljenim u Ženevi još daleke 70. godine bar u onim dijelovima koji su još uvijek važeći, a isto tako i po sporazumima odnosno odredbama i uredbama EU odnosno Europske zajednice. Nešto o izmjenama i dopunama koje se donose ovim zakonom, vozila koja su proizvedena i registrirana u državama EU trebale su sukladno uredbi Vijeća europske ekonomske zajednice broj 3821/756 nakon 1. svibnja 2006. godine imati ugrađeni digitalni tahograf,a ne više analogni tahograf. Dakle trebala su biti registrirana s digitalnim tahografom, međutim RH je morala unutar ispunjavanja uvjeta iz poglavlja 14 prometne politike za pristupanje EU ispuniti između ostalog i uvjete o implementaciji digitalnog tahografa što je bilo tada propisano u Zakonu o radnom vremenu, obaveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu na način da sva vozila će i najveća dopuštena masa s priključnim vozilom veća od 3,5 tone te autobusi konstruirani da trajno prilagođeni za prijevoz više od 9 putnika uključujući i vozača mora imati ugrađeni tahograf a takva nova vozila koja se po prvi puta registriraju u RH nakon 1. siječnja 2004. godine moraju imati ugrađeni digitalni tahograf. U važećem zakonu u članku 3. stavku 3. propisano je da nova vozila koja se prvi put registriraju u RH nakon 1. siječnja 2009. godine će i najveća dopuštena masa s priključnim vozilom veća od 3,5 tone te autobusi konstruirani ili trajno prilagođeni za prijevoz više od 9 putnika uključujući i vozača moraju imati ugrađen tahograf u skladu i s prijedlogom 1b uredbe Vijeća europske ekonomske zajednice broj 382/185. Međutim, neovisno o ovakvoj zakonskoj odredbi utvrđeno je da su prijevoznici tijekom proteklih godina uvozili veliki broj starih vozila koja su bila registrirana u državama članicama EU prije 1. svibnja 2006. godine i kao takva nisu trebala imati ugrađeni digitalni tahograf stoga je bilo nužno da ovaj problem, da se ovaj problem riješi predloženom izmjenom zakona na način da sva vozila koja se prvi put registriraju u RH nakon stupanja na snagu ovog zakona moraju imati ugrađen digitalnih tahograf, a vozila koja su bila registrirana prije 1. svibnja 2006. godine bez obzira na državu registracije vozila mogu imati ugrađeni analogni tahograf. Predlaganje ovakve izmjene zakona zaštedjeli bi se prijevoznici i omogućilo bi se daljnje obavljanje djelatnosti vozilima s ugrađenim analognim tahografom bez dodatnih troškova. Dakle, to je sa ekonomske strane točno, sigurnosna je tu malo puno upitna. Dakle, koliko će to utjecati na kvalitetu i sigurnost prometa ostaje da se vidi naravno stalnim i kontinuiranim inspekcijama i naravno osiguravanjem ispravnosti voznog parka. Člankom 3. na članak 4. temeljnog zakona izmijenjeno je značenje pojma središta tvrtke kao jednog od mjesta rada mobilnih radnika te je dodan članak 4. važećeg zakona, u članak 4. važećeg zakona novi pojam tjedan gdje se regulira što je to zapravo tjedan u smislu ovog zakona. Na članak 6. temeljenog zakona je uređeno pitanje stanke u kojoj se vozači, u koju vozači i po kojoj vozači ne mogu upravljati vozilom ili obavljati druge poslove te je naglašeno da se ta stanka ima koristiti isključivo za odmor. Naravno sve ovo skupa je potrebno iskontrolirati da bi se provodilo. Člankom 7. na članak 9. temeljnog zakona implementira se na odgovarajući način odredba članka 8. stavka 1. Direktive 2002/15 EZ kojom se daje mogućnost da države članice EU mogu iz objektivnih tehničkih razloga ili razloga koji se odnose na organizaciju rada propisati iznimku u pogledu tjednog radnog vremena i noćnog rada. Ova odstupanja moguće je regulirati kolektivnim ugovorima, sporazumima između socijalnih partnera, zakonima ili drugim propisima. Ovom izmjenom predlaže se iznimka za linijski prijevoz putnika na linijama do 50 kilometara na način da se ako za to postoji potreba iz objektivnih, tehničkih ili razloga koji se odnose na organizaciju rada može primjenjivati zakon kojim se uređuju radni odnosi ili kolektivni ugovori. Ujedno se novim stavkom 3. određuje da se iznimke u pogledu vremena vožnje stanke i razdoblja odmora u svezi obavljanja prijevoza u vozilima iz članka 13. stavka 1. Uredbe EZ561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća primjenjuju u cijelosti. Stavkom 4. određuje se da se na vozače vozila koja su navedena u članku 13. stavku 1. Uredbe u pogledu odredbi Uredbe o radu primjenjuje zakon kojim se uređuju radni odnosi. Člankom 8. na članak 10. temeljnog zakona propisuje se dokumentacija koju je vozač dužan predočiti ovlaštenoj osobi na njen zahtjev prilikom obavljanja nadzora odnosno provjere provedbe propisa. Člankom 9. na članak 12. temeljenog zakona se uređuje pitanje izdavanja nove dozvole za rad radionica. U RH je to ovlaštenje ima Agencija za komercijalnu djelatnost d.o.o. nakon isteka roka od 5 godina na koji se izdaje dozvola a ista mora zatražiti dozvolu za rad najmanje 60 dana prije isteka važeće dozvole. Također člankom 13. dopunjuje se članak 36. važećeg zakona s obzirom na obvezu koja proizlazi iz članka 11., stavka 2. Direktive 2006 i Uredbe EU 165/2014 na način da će nadležna tijela za inspekcijski nadzor iz ovog zakona zajedno sa ostalim nadležnim tijelima za nadzor država članica Europske unije izrađivati zajedničke programe osposobljavanja osoba koje obavljaju nadzor i kontrolu na temelju smjernica Europske komisije o najboljoj praksi provedbe koje se obavljaju u dvogodišnjem izvješću komisije omogućiti razmjenu osoba koje obavljaju nadzor i kontrolu unutar država članica Euorpske unije te će najmanje jedanput godišnje organizirati zajedničke kontrole sa predstavnicima nadležnih tijela drugih država članica a sve u cilju provedbe ujednačenog nadzora i kontrole. Dakle i ovdje je očito da će se naša tijela nadzora i kontrole morati uskladiti sa tijelima Europske unije dakle koje to istovjetno rade u drugim članicama Europske unije. Još jednom je važno napomenuti da se člancima 5., 6. i 8. nadopunjuju i uređuju odredbe o radnom vremenu, dakle puno maksimalno tjedno vrijeme mobilnih radnika 48 sati. Maksimalno tjedno radno vrijeme se može produžiti do 60, samo ako prosjek od 48 nije prekoračen u ta razdoblja 4 mjeseca. Ako mobilni radnik obavlja poslove za različite poslodavce radno vrijeme predstavlja zbroj radnih sati kod svih poslodavaca. Poslodavac je dužan od mobilnog radnika koji radi kod više poslodavaca pisanim putem zatražiti evidenciju ili izračun radnog vremena koje je mobilni radnik obavio za drugog poslodavca. Mobilni radnik dužan je izračun iz stavka 3. ovoga članka u pisanom obliku dostaviti poslodavcu kod kojeg je zaposlen. Dakle ukupni radni sati, dakle poslodavac koji vrši rentni obračun mora znati opterećenje svakog mobilnog radnika, odnosno radnika zaposlenog na ovim poslovima. Ako mobilni radnik obavlja poslove dakle on je dužan takvo izvješće poslodavcu dostaviti onome kod kojeg je trenutno zaposlen kao zbroj radnih sati, odnosno izračun radnog vremena ukupan koji je u odgovarajućem razdoblju dakle obavio za sve poslodavce. Člankom 6. mobilni radnici koji obavljaju mobilnu aktivnost u cestovnom prijevozu moraju najkasnije nakon 6 sati neprekidnog rada imati stanku osim ako međunarodnim sporazumom i Uredbom Europske zajednice 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća predviđa bolju zaštitu. Radno vrijeme se prekida stankama koje traju najmanje 30 minuta ako ukupni broj do tada obavljenih radnih sati iznosi između 6 i 9 sati a stankom od najmanje 45 minuta ako ukupni broj radnih sati iznosi više od 9 sati. Stanke se ne mogu kao što sam već rekao koristiti za upravljanje vozilom ili upravljanje vozilom ili obavljanje drugih poslova već isključivo za odmor. I člankom 8. iz objektivnih ili tehničkih razloga ili razloga koje se odnose na organizaciju rada mogu se kolektivnim ugovorom utvrditi iznimke od odredbe članka 5. ovog Zakona uz uvjet postojanja dogovora između predstavnika poslodavaca i radnika na koje se one odnose uz poticanje svih relevantnih oblika socijalnog dijaloga. Iznimka od odredbe članka 5. ovoga Zakona ne može rezultirati utvrđivanjem referentnog razdoblja duljeg od 6 mjeseci radi izračuna maksimalnog tjedna radnog vremena. Uređivanje radnog vremena za mobilne radnike koji, dakle tu bi spadalo unutar priče dakle radnog vremena za mobile radnike koji obavljaju linijski prijevoz putnika na linijama od 50 kilometara. Evo to su ukratko neke promjene koje bi tehnički ovaj zakon donio. Kvalitativno naravno da bi trebalo poticati mogućnost da se praćenje aktivnosti vozila i mobilnih radnika na vozilima može što više i što bolje automatizirati, digitalizirati i što kvalitetnije pratiti radi i sigurnost prometa ali i radi što boljeg korištenja radnog vremena mobilnih radnika i radi praćenja i točnog izračuna i kvalitetnog izračuna odgovarajućih plaća mobilnih radnika ali i radi kakvoće obavljanja linijskog prijevoza. Naravno da se ponovno spomenem na sigurnost prometa, odnosno sigurnost obavljanja prometa putnika i roba. Evo klub SDP-a će prihvatiti ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a govoriti će poštovani Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, nema gospodina Antešića. Dakle danas je pred nama Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika, iako su svi radnici mobilni uglavnom, ali radi se o dakle vozačima, profesionalnim vozačima motornih vozila te o uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, tzv. tahografima, bilo analognim ili pak modernijim digitalnim tahografima koje su prema direktivi Europske unije koje smo i prihvatili obveznim na svim vozilima, kako ovdje piše u zakonskom prijedlogu, proizvedenim nakon 1. svibnja 2006. godine. Oni koji su bili, dakle vozila koja su bila u upotrebi u nekim drugim zemljama pa su po tom, bilo kupovina, bilo drugim putem došla u Republiku Hrvatsku, moraju raspolagati digitalnim tahografom ukoliko je to 2009. godina, dakle kako je registracija učinjena u Republici Hrvatskoj. Svaki zakon, kaže naš narod, ne bi bio zakon kada ne bi imao rupa koje se mogu iskoristiti. Tako je gospodin Borić govorio o tome kako se i na koji način mogu izigrati pozitivni, dobri propisi koje nekakva zakonska regulativa u dobroj vjeri i dobroj namjeri pokušava ostvariti. Naime, svjedoci smo da i u zemljama Europske unije ali i kod nas se događaju nesreće gdje se zbog umora vozača javlja san ili pospanost ili zbog toga dolazi do tragedija na našim cestama, autocestama i drugdje. Što reći o ovim direktivama kojim se donekle popravlja regulativa u svezi ove materije? Meni se čini najznačajnijim to da se određuje vrijeme odmora koje je propisano ovdje na stranicama, samo kratko da nađem, dakle stanka ili odmor u članku 6. gdje kaže da mobilni radnici koji obavljaju mobilnu aktivnost u cestovnom prijevozu. Dakle profesionalni vozači možemo reći slobodno, moraju najkasnije nakon 6 jer mobilni radnici su i strojovođe i oni su mobilni i oni putuju, najkasnije nakon 6 sati neprekidnog rada imati stanku, osim ukoliko to nije sporazumom Europskog parlamenta i Vijeća predviđa bolje, ako nema nešto bolje od toga. Radno vrijeme se prekida stankom koja traje najmanje 30 minuta, ako ukupni zbroj do tada obavljenih radnih sati iznosi između 6 i 9 sati, a stankom od najmanje 45 minuta ako broj radnih sati iznosi više od 9 sati. I na kraju, stanka se može raspodijeliti na manje odsječke, vremenske odsječke po 15 minuta kako bi se napravila zaista prava stanka i pravi odmor i ne smije se koristiti to vrijeme u neke druge svrhe. Dakle, u slučaju pokušavanja izigravanja ovoga zakona postoje, ja neću preporučivat nikome nekakve kako sam rekao u početku rupe u zakonu, ali to da se vozač s jednog vozila premjesti na drugo vozilo i da vozi dalje opet 5, 6, 9 sati to je također moguće. Dakle vozilo i tahograf pokazuju jedno, a vozač može biti premještan sa jedne radne jedinice ako ćemo tako govoriti o mobilnim radnicima na drugu tako da je ponekad teško utvrditi zapravo pravo stanje stvari s obzirom na interes poslodavca koji je vrlo često u koliziji upravo sa ovom direktivom i ovim zakonskim prijedlogom gdje bi to trebalo ispoštovati. Tek kad se dogodi nezgoda, nesreća, kad nastane nematerijalna i materijalna šteta onda se čovjek zamisli o čemu se radi. U Hrvatskoj točno je da ima preko 4000 profesionalnih vozača koji uglavnom teško mogu naći radno mjesto, a vidimo da pa i da kažem i iz filmova i iz reportaža, dokumentaraca, da je to zanimanje vrlo cijenjeno u nekim drugim zemljama gdje nije problem naći posao u toj struci. 182 sata mjesečno rada, tjedan dana odmora koji je definiran kao odmor od ponedjeljak 00 do nedjelje u 24, dakle točno 7 dana sve je to ovdje napisano i definirano, osim kažem što postoje uvijek rupe u zakonu odnosno način da ga se zaobiđe na razne načine. O tome da u našim firmama i da naši poslodavci koji imaju mobilne jedinice, dakle bilo autobuse, bilo kamione, postoji dobar dio onih koji rade na crno ili sivo ajde da kažemo, u sivoj zoni te da primaju plaću onu minimalnu zbog doprinosa koji se daju na minimalnu plaću, a ostatak na ruke, o tome ne treba ni govoriti. Mnogi od naših vozača, profesionalnih vozača su otišli, prijavili se u Houston kod gospodina Chaneya u Američku vojsku i za mjesec dana nakon prijave otišli, prvo u Iraku su bili pa potom u Afganistanu i u drugim zemljama kao što imamo i naše kontingente naše Hrvatske vojske. Tamo su zaradili poprilične iznose od 5 do 6 tisuća dolara mjesečno, poznajem osobno njih nekoliko koji su iz Slavonskog Broda kao vozači otišli voziti kao civili za Američku vojsku u Iraku pa kasnije u Afganistan i diljem svijeta. Dakle posla za takve u inozemstvu ima, a evo kod nas je situacija još uvijek takva kakva je i uza sve to što posla nema i oni koji rade da kažem budu iskorištavani od poslodavaca koji nastoje što prije steći dobit, osobnu dobit, osobnu korist time da zapravo se igraju sa analognim tahografima, sa premještanjem ljudi iz kamiona na autobus, s autobusa na kamion ili s kamiona na kamion i time izigravaju pozitivne zakonske propise što bi nadajmo se ovakvim zakonskim prijedlogom koji je potpuno sukladno zakonima, direktivama EU, Vijeća Europe, Europskog parlamenta, da će biti barem donekle ovo stanje ublaženo. Klub HDSSB-a će biti za ovaj zakonski prijedlog.
Zahvaljujem. Replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišić, vi ste kao i ja, znači detektirali smo probleme o kojima govori ovaj zakon ali nemamo koga pitati gdje je njihovo rješenje na te probleme. Znači, ovdje govorimo o obveznim odmorima mobilnih radnika, a ja sam već i rekao u raspravi, možda bi trebali razmisliti i o obveznim odmorima naših radnika u Vladi i da i njih nekakvi uređaji detektiraju, da vide koliko rade. Jer evo, nisu došli ovdje i mi ne možemo stručno, ovo je stručan zakon, ovdje nema politike. I dobro da ste spomenuli. Znači, kad se desi nesreća evo svi smo tu. Idu tv kamere, broje se ne daj bog mrtvi. Svi nešto reagiramo, a što je uzrok. Upravo ovo o čemu ovaj zakon govori, a to je tahograf, najvažniji uređaj. I mi dalje produžavamo mogućnost kroz ovaj zakon da i dalje postoji analogni i da malverzacija i dalje ide. Na digitalnom postoje također neke mogućnosti ali vrlo rijetko i vrlo umješno morate biti na tom. I sada nemamo koga što pitati ovdje. Jednostavno se nisu udostojili doći u Sabor i reći naše mišljenje je o tome takvo i takvo. Ali zato imate članak u novinama, znamo koliko imamo nezaposlenih vozača na birou. Ali lijepo novine kažu odite u Kanadu, tamo vam je 49000 dolara plaća. Evo vam rješenje vaših problema. A to što neki rade na crno, rade ovo što ste rekli iz autobusa preskočimo u kamion ili iz kamiona u kamion, pa uzmem nekome radno mjesto jer je to poslodavcu uputno. Ili neki ostali problem koji se pojavljuje u tom sustavu nemate s kime razgovarati. P ana ovaj način mi možemo razgovarati o svakom zakonu, lijepo nema nikoga tu ispred Vlade, lijepo pričamo, imamo svoju priču a Vlada neka radi svoj posao. Znači, ovo je jedan moment u kojem moramo se i mi upitati zaista kakav je odnos vlade prema nama u Hrvatskom saboru. Što se desilo predlagatelju da ne može doći ovdje obraniti ono što je napisao u zakonu, jer ako je ovo model onda svaki sljedeći zakon nitko ne treba sjediti tamo dolje, pa idemo pričati mi sami između sebe, pa ćemo nešto utvrditi. I tako će se izglasati u petak na način na koji će to biti. A što smo riješili? Zaključit ćemo da nismo riješili ništa i da će nam problemi se pojaviti i sljedeće godine.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Da, hvala lijepo kolega Borić. Ja sam okrenuo se i mislim da je gospodin Antešić tu, ali nije ga bilo. Dakle, žalosno je i sramotno da nikoga od predstavnika Vlade. To je ujedno i nepoštovanje, izraz nepoštovanja prema Hrvatskom saboru, prema zastupnicima koji su pa u relativno dobroj većini i ostali i u popodnevnoj raspravi ovdje. Dakle, nisu bili samo kad su bile tv kamere, negoli i popodne. Dakle, prema svima nama zapravo je to jedno postupanje. Ali vama ipak nešto lakše nego meni i ostalima. Naime, vidjet ćete sigurno gospodina Antešića na Rabu sresti ovaj vikend s obzirom da ste obojica s Raba, pa eto imat ćete bar vi priliku da nešto raspravite o tim analognim i digitalnim tahografima i o ovom zakonskom prijedlogu ukoliko budete još imali interesa s obzirom da će zakon biti usvojen u petak kako to ste već i sami rekli. No, ono što više mene zabrinjava a to je da su preporuke naše Vlade idite svi van. Najbolje da cijelu Hrvatsku iselimo u Englesku, Irsku, Kanadu i valjda da tamo budemo ponovo emigracija kao što smo bili. A ovdje, možda će doći neki drugi koji oni žele da dođu. Hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR. 809. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 17 suzdržanih i 3 protiv donesen zakon pod brojem 809.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda. - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 808. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar rada i mirovinskog sustava, poštovani Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je Nacrt prijedloga zakona o izmjeni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primitcima i javnim davanjima po osiguranicima s konačnim prijedlogom zakona, skraćeno onaj JOPPD obrazac koji smo uveli sa ciljem da se pojednostavi administriranje u državi, a s druge strane da omogućimo da se na jedan jednoobrazan način prate svi primici koji se daju radnicima koji kroz taj obrazac imamo mogućnost da vidimo sve ono što poslodavac daje radniku. Zakon o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka je stupio na snagu 1. siječnja. Uveden je novi taj način prikupljanja podataka. Napominjem da se pokušavalo u zadnjih desetak godina i više uspostaviti ovaj sustav koji povezuje tri vrlo značajna institucije, a to je REGOS, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sa Poreznom upravom i na žalost do sada nije se uspjelo povezati sve te institucije i zbog toga smo imali veliki broj obrazaca koje su poslodavci morali ispunjavati. Dakle, ovaj jedinstveni obrazac zamijenio je ukupno 6 obrazaca na kojima su se ranije prikupljali podaci. Izvješće o primicima od nesamostalnog rada, porezu na dohodak i prirezu, te doprinosima za obvezno osiguranje u mjesecu, izvješću o drugom dohotku, obračunatom i uplaćenom porezu na dohodak i prirezu, te doprinosima za obvezna osiguranja, izvješće o isplaćenoj naknadi plaće, te o osnovicama i obračunima i uplaćenim doprinosima za obvezna osiguranja, izvješće o plaći i mirovini, izvješće o isplaćenom primitku, dohotku uplaćenom doprinosu, porezu po odbitku i prirezu kao i specifikacija po osiguranicima o obračunatim doprinosima za obvezna mirovinska osiguranja. Na taj način smo umjesto šest obrazaca omogućili poslodavcima da jednim obrascem ispunjavaju dužnost koju su obvezni prema tijelima državne vlasti. Dakle, godina dana je prošla otkad smo uveli jedinstveni obrazac i vidljive su znatne promjene u vezi povećanja kvalitete prikupljenih podataka s obzirom na smanjenu mogućnost pogrešaka u podacima što je primijećeno od strane svih institucija u sustavu koje se tim podacima koriste. Otklonjeni su uzroci koji su ranije generirali nesukladnost podataka o obvezama koji su se vodili u registrima i evidencijama različitih institucija pa sa sigurnošću možemo reći kako je uvođenjem jedinstvenog obrasca započela nova faza u uspostavi brzog i sigurnog servisa izgrađenog za potrebe krajnjih korisnika. To će se vidjeti krajem ove godine jer temeljem ovog obrasca Porezna uprava ima mogućnost da za svakog od nas izradi i poreznu prijavu. Dakle, ne bi trebalo više trčati na poštu i slati porezne prijave. Dakle, porezna će to moći sama temeljem ovog obrasca. Time se već ostvaruje cilj koji smo zadali prilikom predlaganja zakona, a taj je da osiguramo da se što jednostavnije i na jednostavniji način prikupljaju podaci i da oni budu točni za svakog osiguranika, a ono što je ne manje važno je da ovaj jedinstveni obrazac ima veliki utjecaj na povećanje naplate javnih davanja što vidimo i u uplatama za Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, dakle u uplatama za mirovinski sustav koje su u odnosu na prethodne godine u povećanju. Korištenjem podataka prikupljenih putem obrasca JPPD osigurana je bolja dostupnost podataka svim institucijama u sustavu socijalne sigurnosti te … brži i kvalitetniji postupak ostvarivanja prava osiguranika. Konkretno, kod ostvarivanja prava na mirovinu svi potrebni podaci će se iz obrasca JPPD biti dostupni Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje u elektroničkom obliku i neće biti potrebno da osiguranici za razdoblje nakon uvođenje obrasca JPPD-a moraju prikupljati dodatnu dokumentaciju o podacima o kojima im ovisi ostvarivanje njihovog prava iz mirovinskog osiguranja. No, jasno da imamo repova, da imamo neusklađenosti koje su bile očito posljedica nesređenosti samog sustava pa obveze nastale prije stupanja na snagu ovog zakona ipak je stoga bilo potrebno omogućiti prikupljanje podataka putem prethodno uspostavljenih kanala prihvata i programskih rješenja. Dakle, to su podaci i programska rješenja vezani uz REGOS, to su oni obrasci RFM i RSM kako bi obveznici obračune i plaćanja doprinosa mogli ispuniti svoje neizvršene zakonske obveze. Mogućnost korištenja starih kanala prihvata u zakonu je propisana do zaključno 31. prosinca prošle godine. Pokazalo se u praksi da taj rok za izvršenje starih obveza nije bio dovoljan pa je Vlada Republike Hrvatske temeljem Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora Uredbom o izmjeni zakona produžila rok za prikupljanje podataka do 31. prosinca 2015. Naime, zadržavanje postojećeg načina prihvata podataka za razdoblje prije uvođenja obrasca JPPD ocijenjeno je kao najjednostavnije i troškovno najprihvatljivije za obveznike ali i za sve ostale sudionike u sustavu. Na taj način omogućeno je produljenje roka za ispunjenje obveze primjenom ranije razvijenog modela i definiranog načina dostave odnosno prihvata podataka za još godinu dana. Pri tome se posebno vodilo računa o nužnosti osiguranja kontinuiranog i učinkovitog mehanizma rasporeda uplaćenih javnih davanja po osiguranicima i promptnog prosljeđivanja sredstava na osobne račune u izabrane obvezne mirovinske fondove te njihovog daljnjeg plasmana ulaganja koje za posljedicu ima i odgovarajuće financijske učinke na Državni proračun RH. Dakle, ta mogućnost koju smo dali je jedina mogućnost bila da osiguramo da ona sredstva koja su poslodavci uplaćivali za svoje osiguranike, dakle za svoje zaposlenike, se u konačnici prosljeđuje i na njihove račune, odnosno na njihove račune u obveznim mirovinskim fondovima jer to su sredstva koja su osobna sredstva, nisu sredstva niti poslodavca niti države niti Zavoda za mirovinsko osiguranje nego su to naša sredstva koja se nalaze u drugom stupu. Ovim je prijedlogom zakona obuhvaćen sadržaj spomenute uredbe čime će se omogućiti kontinuitet poslovnog procesa REGOS-a koji se odnosi na raspored nepovezanih uplaćenih doprinosa za drugi stup mirovinskog osiguranja za bivša razdoblja. Predlaže se donošenje zakona po hitnom postupku radi osobito opravdanih razloga, s obzirom da se radi o prikupljanju podataka o doprinosima za 2. mirovinski stup pa bi nepodnošenje podataka moglo imati implikacije na ostvarivanje prava iz 2. stupa. U odnosu na konkretno prikupljanje podataka o doprinosima za 2. stup mirovinskog osiguranja potrebno je naglasiti da je stanje nepovezanih uplata prema evidenciji REGOS-a vezanim za stanje privremenog računa sada znatno, znatno povoljnije nego što je bilo prijašnjih godina. Naime, na dan 31. prosinca 2011. godine za razdoblje od 2002. do 2011. godine, dakle za 9 godina, ukupno je bilo evidentirano 163 milijuna 231 tisuću 589 kuna nepovezanih uplata. REGOS je od navedenog iznosa do 31. prosinca 2014. godine uspio povezati ta sredstva sa konkretnim osiguranicima u iznosu od 83 milijuna 147 tisuća 368 kuna i još 2 milijuna 19 tisuća i 31 kunu do 17. ožujka ove godine te je za ta stara razdoblja od 2002. do 2011. povezano ukupno 52% nepovezanih uplata. I na tom tragu dalje ćemo raditi sa ciljem da povežemo sva sredstva koja su uplaćena za osiguranike u 2. stupu. Od ukupno 96 milijuna 560 tisuća 288 kuna novih nepovezanih uplata iz 2012. godine koji su evidentirani na privremenom računu REGOS-a je do 31. prosinca prošle godine uspjelo se povezati 68 milijuna 667 tisuća 231 kunu i još do 17. ožujka 960 tisuća 312 kuna što ukupno iznosi 72% nepovezanih uplata za 2012. godinu. Također je od 81 milijun 933 195 tisuća kuna nepovezanih uplata iz 2013. godine do ožujka ove godine ukupno povezano 57% odnosno 45 milijuna 445 tisuća i 445 i još 1 milijun 579 119 tisuća kuna. Sveukupni iznos povezanih uplata sa privremenog računa u razdoblju od 1. siječnja 2012. do 31.12.014. iznosi 197 milijuna 260 tisuća 45 kuna i još 4 milijuna 558 tisuća 464 kune do 17. ožujka što znači da smo za razdoblje od 2002. do 2013. godine ukupno uspjeli povezati 59% nepovezanih uplata što smatram izuzetno dobrim uspjehom i na tome ćemo dalje ustrajati sasvim sigurno sa novim i JPPD obrascom i razvojem sustava kontrole i raspodjele sredstava koji stižu na Regos. Očekujemo da će zahvaljujući i ovoj JPPD obrascu ovih problema nestati odnosno da će biti minimalni i da neće biti u ovakvom odnosu, ovakvim financijskim gabaritima kao što je bilo proteklih godina posebno u periodu od 2002. do 2011. godine. I JPPD obrazac je moćan alat kojim ćemo efekte vidjeti u slijedećim godinama ne samo na području kontrole, pripadajućih isplata, i pripadajućih uplata nego i kao mehanizam kontrole za uplate doprinosa na strani države. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a poštovani Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine ministre sa suradnicom, gospodine potpredsjedniče. Dakle, na prošloj točki nije bio od strane Vlade na uvodu nitko, a ovdje imamo zaista privilegiju slušati ministra koji je zaista za pohvalu si uzeo vrijeme da dođe i da obrazlože zakon koji ima 3 članka. Dakle, slušajući gospodina ministra nisam bio siguran opće o kojem se zakonu radi, ali poslije na kraju svog izlaganja je zapravo rekao o čemu ovaj zakon govori, a on je što je dosta i korisno bilo rekao nekoliko rečenica o tome kako je prošla implementacija zakona kojim se i definira, koji je i više od godinu dana na snazi, i govorio o velikim uspjesima koji su postignuti tim zakonom jer očito prije toga ništa nije ni postojalo. To je naravno i konstanta rada ove Vlade, na to smo i navikli, ja samo vjerujem da gospodin ministar neće dati svako jutro na reklamu kao što slušam od njegovog kolege gdje se samo reklamira na svim medijima i to na račun poreznih obveznika. Dakle, ovaj zakon govorio o uredbi, odnosno o pretakanju uredbe koja je već tri mjeseca na snazi a ona govori da se nešto što je vrijedilo 31. prosinca 2014. godine mijenja do 31.prosinca 2015. godine. I 2. članak je da ta uredba više ne vrijedi. Dakle, 23.12.2014. godine Vlada je donijela uredbu sa jednim člankom, a da podsjetim prošli tjedan smo razgovarali o zakonu koji je pretočio uredbu od 49 članaka, mnogo ozbiljnije i mnogo jače a jedna i druga čini nam se nije imalo razloga biti donešena naročito evo ova jer ako je Vlada pretpostavljala, imala ovakve podatke kao što je ministar iznosio da se nešto nije uskladilo onda je to moglo se i u toku 12. mjeseca jednako tako donijeti na redovnu proceduru saborskog zasjedanja. No, manje-više imamo zakon koji je očigledno tehničke prirode, on će biti izglasan u petak i promijenit će se nešto što je vrijedilo do 31. prosinca prošle godine a vrijedi i sada, dakle jer je to promijenjeno uredbom do kraja ove godine. Vi ste ministre iznijeli podatke da je nešto bilo stravično problematično jer od 2002. do 2011. nije bilo usklađivano. Ja ne znam što se onda tu godinu kada je trebalo uskladiti radilo i koja je to efikasnost samoga Regosa kad ste već to spominjali, ali i svih onih koji sudjeluju u tome da se ono što je preostalo nije uspjelo uskladit a vidimo da do usklađenja još uvijek dolazi. U tehničkom smislu to je i prirodno. Podsjećam da je 2002. godine uveden drugi stup mirovinskog osiguranja i da je to jedan od rijetkih, možda čak i jedini ozbiljan reformski projekt koji je u 25 godina, da ne kažem sad neke druge stvari koje su bile mnogo teže, ali u smislu bitne promjene proveden u nešto više od godine i pol dana sa kompletnom pripremom i izradom softvera koji je izrađen u domaćem aranžmanu organizacijom i upisom preko milijun korisnika, mega projekt. Ali evo nakon toga dakle očigledno više ništa nije funkcioniralo pa su se nagomilali takvi problemi da bi se sada zahvaljujući ovom obrascu konačno oni počeli rješavati što naravno nije niti izdaleka točno. Zašto i zbog čega je dolazilo do neusklađenja, za to postoje vjerojatno i mnogobrojni razlozi i kod samog obveznika, vjerojatno i u sustavu i oni će uvijek i postojati i uvijek će se morati rješavati. Pa tako vjerojatno kod samog uhodavanja i implementacije ovog obrasca koji je dobro rješenje. To smo i podržali. I naravno da je evaluacijom, razvojem i tehnologija, razvojem mogućnosti komunikacija, unapređivanjem rada kod samih korisnika, pa moraju se događati neke promjene i neki pomaci u svemu tome. Pa što bi bilo da niste baš u ničemu ništa napravili. Ovo je dobro odrađeno, sigurno da donosi značajne koristi i gospodarstvu i ljudima koji rade a i samoj kontroli uplate javnih obveza i primanja radnika od strane poslodavaca. Ja bih želio naravno vjerovati da će se i dalje sustav razvijati a on je bio moguć i njegova implementacija i razvoj samo u onom trenutku kada je u konačno implementiran jedinstveni identifikacijski broj, dakle osobni identifikacijski broj, bez toga isto tako ne bi bilo moguće ovo provesti. Dakle nema se tu puno šta više dodati. Zakon potvrđuje uredbu. Ova promjena će vrijediti do kraja ove godine. E sada ako opet ne bude dovoljno vremena da se izvrše usklađenja pa će vjerojatno slijediti nova uredba, pa opet nekakvo usklađenje, ali je pitanje jesmo li kvalitetno procijenili potrebno vrijeme za cjelokupnu implementaciju svega onoga što je sam Zakon o prikupljanju podataka tražio, da li smo napravili kvalitetniju analizu i procijenili dovoljno vremena da se evo i ove promjene izvrše. Mislim da nema niti posebnog razloga da se ovaj zakon ne prihvati. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a govoriti će uvažena zastupnica Vanja Posavac. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržati će donošenje Prijedloga zakona o Izmjeni zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima. Odredbom članak 18. stavaka 1. i 2. navedenog zakona omogućeno je obveznicima obračuna i plaćanja doprinosa za obvezna osiguranja da zaključno do 31. prosinca 2014. godine putem prethodno uspostavljenih i razvijenih kanala, prihvata podataka i programskih rješenja podnesu zakonom propisane podatke po osiguranicima te naknadno ispune svoje ranije ne izvršene zakonske obveze. Naime zašto je to važno, zato što je to temelj za povezivanje s pripadajućim podatkom o izvršenoj uplati doprinosa za obvezno mirovinsko osiguranje temeljem individualne kapitalizirane štednje te posljedično prosljeđivanje sredstava na osobne račune osiguranika u izabrane mirovinske fondove. Ako se ti podaci ne dostave posljedica je nemogućnost povezivanja podataka o uplati predmetnog obveznog doprinosa te zadržavanje uplaćenih sredstava na privremenom računu kojim administrira središnji registar osiguranika Regos. Ovim predloženim zakonom omogućuje se produljenje roka za ispunjenje navedene obveze, podnošenja podataka, primjenom ranije razvijenog modela i definiranja načina dostave, odnosno prihvata podataka za još godinu dana. Budući da je Vlada Republike Hrvatske navedenu problematiku uredila uredbom predlaže se i prestanak važenja navedene uredbe danom stupanja na snagu ovog zakona. U uvjetima kada je obveznik uplatio obvezu doprinosa ali nije podnio obrasce … [[Govornik se ne razumije.]] Regos ne može povezati nepovezane uplate i proslijediti sredstva na osobne račune. A posljedica je manji iznos sredstava na osobnom računu i u konačnici nažalost manji iznos mirovine koja se ostvaruje temeljem drugog mirovinskog stupa. Dio obveznika koji nije podnio obrasce prestao je postojati no dio je još uvijek aktivan i za očekivati je da će naknadno podnijeti odgovarajuće obrasce. Ovim zakonom omogućuje se obveznicima da kroz postojeća programska rješenja podnesu odgovarajuće obrasce i ispune zakonsku obvezu kako bi se posljedično već uplaćena sredstva doprinosa drugo stupa mirovinskog osiguranja koje stoji na privremenom računu mogla povezati sa zaduženjima te proslijediti u obvezne mirovinske fondove. Klub SDP-a podržava donošenje ovog zakona po hitnom postupku jer smatramo da se radi o osobito opravdanim razlozima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a govoriti će poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi gospodine ministre sa pomoćnicom, kolegice i kolege zastupnici. I klub HDSSB-a će podržati ovo zakonsko rješenje, dakle Prijedlog zakona o Izmjeni zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima s Konačnim prijedlogom zakona. Naime radi se o tome da se ovim zakonskim prijedlogom potvrđuje uredba Vlade Republike Hrvatske uz da kažem rok trajanja do kraja ove godine a hoće li i dalje biti donesena uredba ili će pak biti donesen novi zakonski prijedlog to ćemo vidjeti dakle a i vrijeme je redovitih parlamentarnih izbora pa je teško za očekivati drugo što osim nove uredbe. Ono što sam htio istaći to je da možemo biti zadovoljni time da se jedinstvenim obrascem koji se kako reče ministar naziva iako smo ga mogli malo i prevesti JOPPD, dakle jedinstveni obrazac podataka o primicima i davanjima povezuje preko ili REGOS, HZMO, HZZO sa Poreznom upravom. To je upravo i na tragu onoga što smo rekli da će od ove godine i porez biti izračunat u Poreznoj upravi, da neće biti potrebno donositi dokumente i porezne prijave sa dokumentima, sa primicima bilo od redovne plaće, bilo od plaće na ugovor o djelu ili ne znam ni ja kojim sve primicima. Dakle Porezna uprava će putem svim ovih podataka imati u svim elementima podatke o svim primicima. Što se tiče REGOS-a dakle on ne može da kažem funkcionirat i … bez obrasca RSRSM te se zapravo ovom odredbom omogućilo koja je sad zamijenjena zakonom, obračuna i plaćanje doprinosa za obvezna osiguranja, produljenje roka za ispunjenje obveze putem prethodno uspostavljenih i razvijenih kanala prihvata podataka i programskih rješenja, da podnesu zakonom propisane podatke po osiguranicima te naknadno ispune sve ranije neizvršene zakonske obveze koje su mirovale jedno vrijeme do donošenja ovoga zakona. Pa prema tome neću duljiti, klub HDSSB-a će biti za ovaj zakon uz evo jednu malu pohvalu da je i taj računalni program koji je uspostavljen da i putem JOPPD, a i tu je poslužio i onaj naš stari OIB koji već više nije ni u sferi tajnosti podataka pa tako evo ovih dana trebam registrirati automobil, jedno 10 kuća osiguravajućih me obavještavaju da ne bi zaboravio s time da mi navode ime, prezime, datum registracije automobila i moj OIB. Dakle svi su oni dobili podatke o mom OIB-u, ali eto to je neka druga tema, prema tome neću o tome danas. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem ministru, zahvaljujem svim kolegama koji su sudjelovali u raspravi.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR. 808. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 104 glasa za prihvaćen zakon P.Z.BR. 808.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda, to je - Konačni prijedlog zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 805 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da, kratko. Zamjenik ministra gospodarstva Alen Leverić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Osnovni razlog za donošenje zakona je normativno cjelovito uređivanje područja nadzora predmeta od plemenitih kovina, a naročito tehničkih zahtjeva u pogledu stupnja čistoće predmeta od plemenitih kovina te označivanje i žigosanje predmeta od plemenitih kovina državnim žigom. Važeći Zakon o nadzoru predmeta od plemenitih kovina donesen je još i stupio na snagu 1993. godine u vrijeme kad se gospodarstvo Republike Hrvatske počelo prilagođavati i funkcionirati na načelima tržišne ekonomije te kada je ustrojstvo nadležnog središnjeg tijela državne uprave za područje plemenitih kovina bilo drukčije od sadašnjeg. Umjesto današnjeg Državnog zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo postojale su 4 institucije: Državni zavod za mjeriteljstvo, Hrvatski mjeriteljski institut, Hrvatska akreditacijska agencija i Hrvatski zavod za norme. Slijedom navedenog, donošenje novog zakona podrazumijeva to da će u pogledu sadržaja propis obuhvaćati isto upravno područje koje normira važeći Zakon o nadzoru predmeta od plemenitih kovina, ali će ga normirati preciznije u svim dijelovima propisa te proširiti postojeći obuhvat propisa tako da će se zakonom urediti sljedeća osnovna pitanja: područje uređivanja i definicije ključnih pojmova, djelokrug Državnog zavoda za mjeriteljstvo u području plemenitih kovina, tehnički zahtjev u pogledu stupanja čistoće predmeta od plemenitih kovina, označivanje i žigosanje državnim žigom, propisivanje plaćanja troškova za označivanje predmeta od plemenitih kovina, međusobno priznavanje oznaka i žigova, uvjeti prodajnog prostora u kojem se izlažu predmeti od plemenitih kovina, sam inspektorski nadzor te prekršajne odredbe, prijelazne i završne odredbe. Važan razlog za donošenje je uvođenje novih pojmova i definicija koje do sada nisu bili obrađeni poput certifikata sukladnosti, znaka sukladnost, mješovitih predmeta od plemenitih kovina i drugih pojmova. Nadalje, podrobno je opisan inspekcijski nadzor nad prometom predmetima od plemenitih kovina te definiranje prava i obaveza proizvođača, ali i dobavljača predmeta od plemenitih kovina. Nacrt prijedloga zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina s konačnim prijedlogom zakona notificiran je u skladu s izmijenjenom Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. godine o utvrđivanju postupka obavješćivanja u području tehničkih propisa te propisa o uslugama informacijskog društva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zamjeniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče. Dakle zakon koji je preživio od '93. godine još prošlog stoljeća evo doživljava svoju novu verziju. Nije to toliko tragično što neki zakon doživi 20 i nešto godina, možda je tragičnije što i zakone koje donosimo u jednoj godini nekoliko puta u toku godine mijenjao. No međutim, evo ovaj zakon je očigledno odradio svoje, promijenile su se i okolnosti u Hrvatskoj, mnogo je drugih akata doneseno, a i sama regulativa Europske unije, a i postali smo članica Europske unije, zahtijeva da se i ovo područje ponovno regulira. Zamjenik ministra je rekao što je suština promjena i ovaj zakon će kako je sada i formuliran, a i prihvaćen je, dakle prošao je i proceduru prihvaćanja od strane Europske komisije. Dakle, u potpunosti je usklađen i Hrvatska ulazi u ovaj svijet sa jednakom regulativom kao što to vrijedi i u EU. Možda malo kasno, s obzirom da smo već 2 godine punopravna članica EU. Da li je on trebao biti promijenjen ranije? Vjerojatno je. I da li bi ovaj zakon ili neki drugi mogao na neki način obuhvatiti i probleme i ono sve što se događalo sa zlatom i plemenitim kovinama gdje su građani masovno prodavali svoje predmete od plemenitih kovina to je zaista pitanje. Ali vjerujem da će ovaj zakon doprinijeti da se ovo područje bolje izregulira. Ovdje se govori o mnogo stvari koje su bitne u domeni označavanja prometa, certificiranja. Govori se i o uvjetima koje moraju zadovoljavati prostori za prodaju. Međutim, nisam pronašao drugu stvar, a to je uvjeti koji trebaju zadovoljavati i način kako se to može činiti, oni koji otkupljuju i rade dalje nekakvu trgovinu i promet sa predmetima od plemenitih kovina, a koji se prvenstveno odnose na privatne osobe koji svoje predmete zalažu ili koje je prodaju iz razno raznih razloga. Jer ovdje piše samo uvjeti prodajnog prostora. Ne znam sad da li je to ili će biti potrebno izregulirati u ovom zakonu ili negdje drugdje. Ali mislim s obzirom na ono što se događa u Hrvatskoj da bi vjerojatno se trebalo pozabaviti i tom temom. Ništa posebno se ovdje nema reći, tehnički zakon i evo nema razloga da ga i ne podržim. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Popijaču. U ime kluba HNS-a govorit će uvaženi Marijan Škvarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Kada govorimo o Prijedlogu zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina s konačnim prijedlogom zakona klub HNS-a, Liberalni demokrati će ga podržati. U tom dijelu, u vezi tog zakona želimo istaknuti nekoliko ključnih stvari. Prvo je što postojeći zakon je zastario i nužno ga je osuvremeniti obzirom da je donesen 1993. godine. I samo za primjer, novčane kazne u prekršajnim odredbama postojećeg zakona su još uvijek propisane u njemačkim markama u dinarskoj protuvrijednosti. To već govori dovoljno o potrebi za novim zakonom kao i sve promjene kroz koje je RH prošla u posljednjih 22 godine. A ključna promjena je punopravno članstvo u EU čijem se unutarnjem tržištu i praksi europskih zemalja trebamo prilagoditi. Drugu stvar koju bi htjeli kao ključnu stvar izdvojiti, a to je da je moderan i suvremeni zakon je preduvjet i punopravnog članstva RH u Međunarodnoj konvenciji o nadzoru i označavanju predmeta od plemenitih kovina. Inspekcijski tim konvencije koji je u studenom 2014. godine proveo inspekcijski nadzor u laboratorijima Državnog zavoda za mjeriteljstvo kako bi utvrdio zadovoljavamo li sve uvjete za pristup konvenciji u svom izvješću naveo je pod točkom 68. kako je ovaj prijedlog novog Zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina jedan od najmodernijih zakona u Europi, te je pohvalio aktivnost Državnog zavoda za mjeriteljstvo i Ministarstva gospodarstva. Ja im ovim putem i čestitam na jednoj ovakvoj konstataciji i izjavi. I navedeno izvješće je na sastanku konvencije 10.3.2015. u Tel Avivu jednoglasno usvojeno čime je započet postupak ratifikacije pristupa hrvatske konvencije u svim zemljama članice konvencije. Ono što je važna uloga novog zakona također jest što je prije svega to i zaštita potrošača čiji smo i svjetski dan nedavno obilježili 15.3. koji je prilikom kupnje predmeta od plemenitih kovina koje su označene državnim žigom RH imaju jamstvo deklarirane čistoće, a i preciznije je uređeno inspekcijskim nadzorom u ovom zakonu i omogućuje se kvalitetnom kontrolom tržišta. Također, zakon omogućuje hrvatskim proizvođačima i trgovcima predmet je i trgovcima, predmetima od plemenitih kovina bolji položaj na jedinstvenom tržištu EU. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li zamjenik zaključno? Nema potrebe. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem zamjeniku i svima koji su sudjelovali u raspravi. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR. 805. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra gospodarstva gospodina Alena Leverića da se izjasni o amandmanu broj 1 na članak 3.
Amandman se prihvaća.
Amandman 2 na članak 40.
Amandman se ne prihvaća. S obzirom da je obaveza upućivanje provedenih postupaka nostrifikacije propisana člankom 12. Direktive 98/34 EU gdje člankom 16. stavkom 4. uredbe u postupcima službenog obavješćivanja u području tehničkih propisa te propisa o uslugama informacijskog društva.
Predsjednica odbora.
Prihvaćam takvo obrazloženje.
Amandman broj 2 je povučen. Dajem na glasanje konačni prijedloga Zakona o nadzoru predmeta od plemenitih kovina. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 100 za i 3 suzdržana donesen Zakon P.Z. br. 805 zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na - Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2013. godinu, s financijskim pokazateljima. Ovdje doduše piše upravljanju s robnim zalihama. To bi značilo da robne zalihe skupa s nekim još upravljaju same sobom. No, dobro. Vlada RH podnijela je izvješće na temelju članka 6. Zakona o strateškim robnim zalihama. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik Alen Leverić, zamjenik ministarstva gospodarstva. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Znači, pred vama se nalazi Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2013. godinu iz kojeg je vidljivo da se poslovanje s državnim robnim zalihama u izvještajnoj godini odvijalo sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, propisima važećim za proračun i proračunske korisnike, te odlukama i zaključcima Vlade RH. Izvješće je sukladno odredbama objavljen redoviti godišnji popis strateških robnih zaliha s danom 31.12.2013. godine. Popis je obavljen na ukupno 84 lokacije, a na sve 84 lokacije su uz popisane komisije i skladištara sudjelovali predstavnici Državnog inspektorata ili ovlašteni djelatnici Ravnateljstva za robne zalihe. Djelatnici Ravnateljstva bili su nazočni na 80 lokacija, a gospodarski inspektori Državnog inspektorata na 4. Obradom prispjelih inventurnih lista usporedbom stvarnog stanja utvrđenog propisima i knjigovodstvenog stanja utvrđen je manjak strateških zaliha goriva Lus do 1% s količinama od 11470 kilograma. Izdano je upravno rješenje za povrat robe na tu lokaciju. Nadalje, iz samog izvješća koje se nalazi pred vama vidljivo je da u strukturi strateških robnih zaliha u 2013. godini najveću vrijednost čini 15 vrsta proizvoda i to eurodizel sa 25%, šatori, vreće, poljski ležajevi, deke, posteljine 14%, pšenica 11%, meso 10%, mazut 7% itd. Isto tako vidi se da u 2013. godini izvršena popuna bilance strateških robnih zaliha nabavom robe u vrijednosti od 13,8 milijuna kuna i to kroz jaje u prahu, pšenicu, kukuruz, paštetu. Također je izvršena nabava 40 tona brašna i 20 tisuća litara ulja za potrebe realizacije odluke Vlade o davanju humanitarne pomoći CARITAS-u. Ukupni prihodi i primici u izvještajnoj godini iznose 27,8 milijuna kuna, a ukupni rashodi i izdaci 26,9 milijuna kuna te je ostvaren višak prihoda i primitaka u iznosu od 907 tisuća kuna koji s prenesenim viškom prihoda iz ranijih godina čini ukupni raspoloživi višak od 10 milijuna kuna. Na temelju izvješća može se konstatirati da je u 2013. godini izvršen niz aktivnosti, a osnovne karakteristike poslovanja bile su redovite i izvanredne kontrole stanja robnih zaliha. Izvršena je nabava strateških zaliha u iznosu od skoro 14 milijuna kuna te prihodi ostvareni od poslovanja s državnim robnim zalihama uplaćivani su na jedinstveni račun državnog proračuna. Naglasak u daljnjem poslovanju prvenstveno treba staviti na osiguranje sredstava za nabavku robe i popunjavanja bilance strateških robnih zaliha. Isto tako daljnja modernizacija vlastitog skladišnog prostora te kontinuirano i postupno privođenje svrsi devastiranog skladišnog prostora na područjima od posebne državne skrbi kako bi se isti mogao dati u najam i ostvariti financijska sredstva za poslovanje sa samim robnim zalihama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zamjeniče uistinu zamolite svoje pomoćnike da nauče upotrebu instrumentala sredstva i instrumentala društva kako ne biste ovakve stvari slali u Sabor. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih zastupnika Grubišića i Kajina prijavili su se obojica ali nema nijednog. U ime kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani kolega potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ovo je zapravo skraćeno izvješće jer ravnateljstvo robnih rezerva Vladi dostavlja daleko šire izvješće i onda ono nosi oznaku velike stroge tajnosti pa pred nas zastupnike dolazi skraćeno izvješće koje više skriva nego otkriva. Robne zalihe u RH još su uvijek, nažalost moram to reći, socijalna samoposluga za neke odabrane i probrane. Sve manje, prema ovom izvješću, ali još uvijek ta konstatacija vrijedi jer je prema ovom izvješću odneseno iz robnih zaliha tobože kupljeno, a nikad plaćeno u ovom trenutku 381 milijun kuna. A čemu su sve služile robne zalihe i kako je država poslovala i gubila novac poreznih obveznika je primjer pšenica roda 2004. godine. I to je sastavni dio ovog izvješća. Pšenica roda 2004. godine. Po odluci Vlade robne zalihe otkupile su vrijednost pšenice 440 milijuna kuna. I onda su tu pšenicu prodali za 303 milijuna kuna. Dakle, 137 milijuna je već u startu otišlo. Prodavali su je 2005., 2006., 2007. i naplatili si troškove čuvanja i prodaje 76,3 milijuna. To su bili troškovi ostvareni u robnim rezervama. Dakle, ostalo je 226,7 milijuna, od onoga što je plaćeno 440. Rasfrčkano je 214 milijuna kuna. I danas robne zalihe ili robne rezerve imaju obaveze po kreditu za pšenicu roda 2004. godine još 213,2 milijuna kuna. Još danas ta obaveza dugoročna od 213,2 milijuna kuna. Koliko je koštala pšenica roda 2004.? Preko 800 milijuna kuna. Bilo bi interesantno dobiti podatke tko je kupio tu pšenicu iz robnih rezervi koja je vrijedila 440 a kupio je za 303. Tko su bili kupci? Prigovaram i strukturi izvještaja jer po prvi puta, gospodine zamjeniče ministra, u realiziranim stavkama prihoda i rashoda niste dali planske veličine nego samo ostvarenje. I usporedba 2013. i 2012. ako se ne varam. Mislim da to nije korektno od Vlade prema Saboru da ste izostavili planirane veličine. Pa tako primjerice prihodi su ostvareni 27,8 milijuna kuna, koliko su planirani? Što je na početku godine ili krajem 2012. za 2013. ravnateljstvo planiralo i Vlada vjerojatno usvojila taj plan. Iz državnog proračuna za obnovu zaliha ostvareno je 10,6 milijuna, a koliko je planirano na početku godine? Dakle, da li je tih 10,6 ostvarenje plana, podbačaj ili prebačaj? Ja bih molio da ubuduće izvještaje radite onako kako je propisano da se daju i planske veličine. Isto je sa rashodima. Ostvarena je nabava, obnova ili zanavljanja zaliha kak se to kod njih veli 13,7 milijuna. Koliko je planirano? 2012., godinu dana prije, za nabavu zaliha, obnavljanje zaliha u robnim rezervama utrošeno je 33,5 milijuna kuna, a u 2013. dakle samo 13,7 milijuna kuna. I ako se ne varam u ovom trenutku vrijednost robe na zalihi je negdje oko 337 milijuna. U to spadaju i prehrambeni poljoprivredni proizvodi i sva ostala oprema i sredstva koje robne zalihe imaju, 337 milijuna kuna. Stručnjaci koji su se time bavili godinama procjenjivali su da bi vrijednost robnih zaliha, da bi one udovoljavale funkciji zašto su osnovane trebale biti između milijardu i 100 i milijardu i 300 kuna. Iz godine u godinu vrijednost robnih zaliha robe u robnim zalihama pada i to naročito strateških robnih zaliha. Za zakupnine i najamnine u 2013. potrošeno je 3 milijuna kuna, u 2012. to je bilo 2,1 milijun. Dakle, da bi čuvali 337 milijuna kuna vrijednih iz robne zalihe, 3 milijuna kuna uz vlastita skladišta koja imamo još je plaćeno zakupnina i najamnina najveći dio za skladišta od 3 milijuna kuna. Jel to plaćamo prazna ili poluprazna skladišta, svake godine iznos koji raste. Veli se u izvještaju da je akumulirani višak prihoda iz ranijih godina uključujući u 2013. nešto malo više oko 10 milijuna i da će u ovoj godini to biti iskorišteno za popunu zaliha i ulaganja u vlastita skladišta, poboljšanja uvjeta skladištenja. Meni je žao što nije opet a i planom opet nećemo dobiti izvještaj koliko za popunu zaliha a koliko za ulaganje u skladišne kapacitet, interesirala bi me inventura unajmljenih skladišta i iskorištenih vlastitih skladišta i koliko je državnih skladišta dato u najam koja su ostala prazna nakon promjene strukture roba u zalihama? A znam da je velika količina kvadrata u najmu. Potraživanja s 31.12.2013. dakle ono što je netko trebao platiti robnim zalihama iznose 381 milijun kuna. Isknjiženo je još 10,1 milijun kao nenaplativa potraživanja tako da u 2013. oko 400 milijuna kuna popapala maca. Tko je to dolazio u tu socijalnu samoposlugu koje zovemo robne zalihe? Adriachem Kaštel Sućurac 6,4, BEDNJA Ludbreg 23 milijuna, DINARKA Knin 5,9, Đevereske 3,9. ELMOS, ELMO Kelemen, ESEKER Zagreb 4,9, čitam samo kupnju roba, ne onih koji su bili skladištari pa kod kojih je utvrđeni manjak od 2, 3 milijuna pa i više u robi, nafti, mazutu, dizelu, pšenici i ostalome. FREMIR Zagreb 4,4 milijuna, LIVANA Darda 2,6 milijuna kupoprodaja, OLMA Makarska 4,2 milijuna kupoprodaja, PZ Orlić Markovac 14,5 milijuna kupoprodaja, Poljoprivredna zadruga Zlatar 14 milijuna kupoprodaja, TRGO Mikulić 5,3 milijuna obnavljanja zalihe i kamate na to, ZA DOM Zagreb 17,8 milijuna kupoprodaja. Tko su vlasnici tih poduzeća koje sam sad pročitao u koje su dolazile robne zalihe sa šleperima, vozili robu kad se prodavala i nikad platili? Koji su ti ljudi i koji su vlasnici, ti ljudi vlasnici poduzeća danas koji su? Kad tu poveznicu napravite onda vam je jasno kako su nastajali neki veliki hrvatski bogataši, neki su čak bili nagrađivani od njih koje sam pročitao kao uspješni poduzetnici godinama od Zlatnih medvjeda do Zlatnih kuna, jarebica i ptica pjevica dobivali nagrade. Sada je iz ovog izvještaja jasno kako. Istina većina tih socijalnih kupaca je negdje do 2000., 2003. već to malo prestaje ali se tada javljaju nakon tih godina dužnici koji su završavali u stečaju zbog manjka kao skladištari ili posebnim odlukama Vlade im davana roba iz robnih zaliha. Tako i ovdje ima stavka da 12 milijuna, 12,2 milijuna kad je u pitanju pšenica i nafta odluka Vlade iz 2013. ali ne znamo tko je to, u čiju korist je išlo to, tko je to dobio iz toga? Tako da ostaje ona moja tvrdnja da ovo izvješće više skriva nego otkriva i otkriveno je samo ono što se više sakriti nije moglo gdje potraživanja nisu naplaćena a proces započeo tamo negdje 2003., 2004. kada se je izvršio dosta veliki pritisak na ravnateljstvo robnih zaliha da umjesto, a uvjeravam vas da je istina kao zalog za povrat ili plaćanja robe koje se vozilo iz robnih zaliha kupac je dao fotografije svojih kuća koje je imao u Hrvatskoj i kad se je došlo tobože u ovrhu nad nekretninama onda se ustanovilo da su to susjedove kuće i zgrade koje su date kao jamstvo za plaćanje. Dakle, i takva jamstva su se u robnim zalihama prihvaćala svojedobno. Stanje zaliha je 337, 3 milijuna, dobro sam prije rekao, od čega 138,3 milijuna poljoprivredno prehrambeni proizvodi i vidim da je odlukom Vlade skladištenje žitarica prenijeto na Agenciju za plaćanje u poljoprivredi prošle godine 2013. I neprehrambeni proizvodi 194,1 milijun. Ovi podaci pokazuju, tu je dana i struktura u postotku jer kao otkrivanja količina robe bi bila provala velike državne tajne, moš mislit za 330 milijuna robe u državnim zalihama je državna tajna pa se ti podaci saborskim zastupnicima ne smiju dati. Da li nije došlo vrijeme redefiniranja uloge robnih zaliha? Za 337 milijuna koliko imamo na robnim zalihama godišnje trošimo 30 milijuna. To su troškovi uprave ravnateljstva skladišta i svega. Dakle 10% vrijednosti na zalihi su zapravo troškovi godišnji i čak i nešto više od toga. Ako odustajemo od koncepta robnih zaliha koje zadovoljavaju svoju funkciju elementarne nepogode, teški poremećaji i intervencije zaštite i spašavanju. Onda robne zalihe moraju imati iznad milijardu kuna vrijednosti robe. Ako se od tog koncepta odustaje onda ovo što je sada na robnim zalihama za taj novac ili u pola tog novca će čuvati trgovci. I u slučaju potrebe isporučuju državi i time bi i napravili uštedu ali i izbjegli u potpunosti ovu situaciju da dolazi do velikih manjkova kod skladištara koji rade skladištenje iz usluge, završavaju u stečaju i ne može se nikako naplatiti. I drugo da kod prodaja robnih zaliha kupci se ne ponašaju kao u socijalnoj samoposluzi nego izvršavaju svoje obaveze prema državnim zalihama. Cijeli ustroj i uspostava robnih zaliha kako danas je propisana je stvoren i temelji se na osnovu milijardu i 200 milijuna kuna robnih zaliha. Mi smo danas na četvrtini od toga. Da li smo smanjili na četvrtinu upravni aparat koji upravlja robnim zalihama? Nismo, nismo. I ako samo onih 10 milijuna ostvarenih vlastitih sredstava kao viškovi iz ranijih godina i 2013. u 2014. je išlo u zanavljanje robnih zaliha, to je daljnje smanjenje, količina roba na zalihama i doista se postavlja pitanje čemu zapravo ono više služe. Izvješće neću podržati zbog toga što je skraćeno i nisu dani oni podaci iz kojeg bi se moglo do kraja vidjeti kompletno stanje nego je Vlada Saboru proslijedila otprilike manje od 25% onog izvješća koje u orIginalu u sebi sadrži.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Poštovani Marijan Škvarić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Hvala pa evo vi ste istaknuli jedno pitanje u vezi ovog izvješća, odnosno kada ste iznašali osnove dugovanja prema robnim zalihama da zašto i kome je u interesu da se taj dio potraživanja koja su nastala ne mogu raspetljati do kraja. Naime i ovdje se vidi da zaista imamo od '97. pa do 2010. godine većinu svih tih potraživanja. Samo jedna jedina je po ovome da je 2010. ili nešto starije. I iznos je zaista ogroman 376 milijuna kuna. A većinom mislite zbog čega? I državno odvjetništvo i policija i svi ove očite stvari koje jesu jer tu je i ovrha i kaznene prijave i stečaja koji jesu nije u interesu da se to riješi.
Odgovor na repliku Dragutin Lesar.
Ako sam vas kolega dobro razumio, pitate mene ili i sebe zašto se to ne raščisti. Dakle doista se ne radi o malim iznosima. Vidite to pitanje sam ja postavio negdje 2004. kada sam jedno kraće vrijeme bio od strane Sabora imenovan upravni odbor kako se zove, vijeće ili tako nešto jer smo po prvi put uspjeli natjerati da su se došli sa svim podacima. Zapravo tada je po prvi put dano izvješće čak 4 godine unazad jer četiri godine se ovo izvješće tada pred Saborom nije niti pojavljivalo. Kada vidite godina nastanka duga, osnov nastanka duga i poduzete mjere tobože za naplatu, jasno vam je ili vidite u svakoj stavci piše ovrha, stečaj, ovrha, stečaj, kaznena prijava. Ni za jedan predmet, ovo je sada svedeno na 30 najvećih dužnika. U prvom izvješću kojega smo tada uspjeli istjerati popis dužnika je bio na 6 stranica, 870 milijuna. Nikad nitko nije dobio odgovor na pitanje koje muči i vas i mene.
U ime kluba HDSSB-a javio se poštovani Boro Grubišić. Nema ga, klub gubi pravo na raspravu. U ime kluba HNS-a Marijan Škvarić izvolite za govornicom.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Kada govorimo o Izvješću o stanju i upravljanju sa robnim zalihama za 2013. godinu s financijskim pokazateljima, prije svega kada definiramo što za što službe robne zalihe i kada iščitamo da spomenutim zakonom je određeno da se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnovne opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti, neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti Republike Hrvatske te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko tehnoloških i ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti i za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofa, humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snage Republike Hrvatske u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu i također na domaćem dijelu. Robne zalihe ne mogu se koristiti za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu. I kada pročitamo što bi trebale biti korištenje robne zalihe onda zaista i ono što smo u raspravama definirali na način da ako se one loše koriste, dobro ne planiraju da to već može doći i do jednog nacionalnog ugroza da ne govorimo i o zločinu. I da, to se i dešavalo zato što kada smo i gledali ovo izvješće oko upravljanja robnim zalihama bilo je svačega. I ovo izvješće 2013. godine možemo samo raspravljati, ali iz toga moramo izvući nekakve zaključke. Zaključci su ti da u ovom trenutku i ono što smo napomenuli kod osnovnog dugovanja ima, na što bih se posebno spomenuo, preko 376 milijuna kuna koje nisu definirane i koje su zaista već dugi niz godina iz godine u godinu prenošene kao nekakva obveza. Dok vidimo što su pozitivne pravne mjere i ostale radnje, da se velikom većinom one date u ovrhu ali su u stečaju, a to znamo iz dobrog iskustva … bilo bi najbolje da se bilančno ovakve stvari jednostavno izbriše i do naplate apsolutno nikada neće doći. Ako govorimo o 376 milijuna kuna onda ono što smo rekli iz ovog izvješća nam mora biti jedan određeni zaključak u budućnosti da nam se to apsolutno nikada ni u kojem obliku to ne smije dogoditi. I da, ako vidimo ovdje da je zadnja mjera odnosno bilo 2010. godine, nisam našao kasnije godište osim toplana Karlovac 2012. godina, stečaj, kaznena prijava, kada je dat zajam po odluci Republike Hrvatske odnosno dati su za toplanu nafta za grijanje i to isto tako neće se nikad naplatiti niti dobiti ali vidi se trend, a što mislim da je dobro, da se itekako konačno uvaže vrijednost, važnost robnih zaliha, na kraju krajeva da se moramo pridržavati zakona. Ako se to već po tom dijelu svih ovih godina nije se trebalo pridržavati, a to niti nikoga nije bila briga, ono što smo rekao državnog odvjetništva pa do policije i ostalih tijela koja su zadužena, a znamo tko je bio onda na vlasti pa onda nažalost sa tragikom možemo reći da je to jedan ogromni gubitak za problem cijele Hrvatske, a možda i jednim dijelom smo zbog toga i danas u ovim teškim recesijskim vremenima. Kada govorimo i o vrijednosnoj strukturi strateških robnih zaliha po vrstama proizvoda ne bi u tom dijelu nabrajao. Ipak u ovom izvješću kako god da je može se iščitati, ali bih opet napomenuo neke stvari koje iz iskustva znam da su problem odnosno bode me u oči. Prije svega to su višenamjenske autocisterne gdje u zaključku također iznaša se da su prije svega davanjem te robe i opreme u biti na korišćenje i to dobrovoljnim vatrogasnim društvima, javnim vatrogasnim postrojbama povećava se opremljenost i spremnost na brže interveniranje kojima je moguće spriječiti nastanak nepogoda većih razmjera, požara i poplava. Mene bi zaista zanimalo gdje su sve te autocisterne, mislim da ih je bilo preko 20-ak u ovom izvješću koje smo znali da su se jedne te iste cisterne vozile do DVD-a, slikale su se, hvalospjevi su se pričali određenim ljudima dužnosnicima i onda su također korišćeni za ono što ne bi trebalo jer ih je možda velike te cisterne, te 5000 litara na više su dobile manja dobrovoljna vatrogasna društva koja ih nikada nisu koristila, a istovremeno velika društva A kategorije nisu mogla nikada dobiti neku takvu opremu. Govorim o tome da u budućnosti kod te opreme treba se dogovoriti dobra argumentacija, kako i na koji način se ta oprema mora nekome dati. Ne vjerujem da se ta cisterna može dati nekakvom DVD-u C kategorije, a recimo neke A kategorije nisu to zaslužile i zavrijedile. Mislim da samo jedan primjer, eklatantni primjer koji smo govorili i o korišćenju … u okviru robnih zaliha i korišćenju ove opreme da tu treba jako, jako puno o tom dijelu definirati. Naravno, vezano je uz to da u zaključku što bih posebno istaknuo piše da Ravnateljstvo za robne zalihe zadnjih godina daje poseban naglasak na izbor skladištara i to smanjenjem broja skladištara, odabirom kvalitetnih tvrtki i mjerama za zaštitu državne imovine smanjena je mogućnost otuđenja robe i narušavanja njene kvalitete. Pa možda je to da ipak ova Vlada, ovo ministarstvo u tom dijelu itekako na temelju ovog iskustva kako smo prošli s ovim robnim zalihama unazad više od 10-ak godina gledamo da se sad u ovom izvješću nema toliko …, u biti nema nijednog. Nadamo se da ćemo iduće godine u izvješću za 2014. godinu moći to i konstatirati da nema više takvih otuđenja odnosno da mjere koje se poduzimaju su adekvatne mjere koje sprečavaju mogućnost otuđenja, prodaju, ali i bilo kakve zloupotrebe kako materijala tako i opreme iz robnih zaliha. I da, nadamo se da to neće biti samo sporadičan slučaj nego da će to biti itekako dobro definirana dobra praksa. I naravno tu u zaključku također piše da postoji uskladištenje roba, provjerava se samo pravnim osobama koje moraju ispunjavati jasno određene uvjete i kriterije obavljanja skladištenja npr. odgovarajuće … materijal, a i također naglasak je da treba dostaviti dokaze o stabilnom financijskom poslovanju tvrtke kao instrument osiguranja robe, bianco mjenice, zadužnice s klauzulom, jamac platac itd., mada i to ne govori o tome da je to nekakva garancija ali je dobar pokušaj. A naročito još jedanput napominjem, odgovornost je svih nas, naročito ministarstva i svih službi da ono za što je rečeno da nam te strateške robne rezerve budu na raspolaganju u onom trenutku kada nam trebaju. Mislim da za prošlu godinu su robne rezerve itekako kvalitetno odgovorile na onaj dio problematike koji smo imali povodom poplava u Slavoniji i mislim da su oni velikim dijelom zaslužni da su sanacijom, isporukom robe i materijala i strateških robnih zaliha ublažili tragediju. Evo nadamo se da se iz ovog izvješća 2014. godine da ćemo stvoriti dobar zaključak i odgovorno se ponašati dalje prema upravljanju robnim zalihama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a poštovani Đuro Popijač. Izvolite.
Još jednom hvala lijepo potpredsjedniče. Dakle pred nama je Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2013. godinu s financijskim pokazateljima. Već su kolege prethodnici rekli dakle da li je više i ovakva struktura i ovakav način izvještavanja Hrvatskog sabora dovoljno dobra, kvalitetna i na samoj razini ono što bi Hrvatski sabor trebao i mi raspravljati, donositi zaključke i dobivati određene uvide u određena stanja, a i čini mi se da sam naslov Izvješće o stanju i upravljanju prvenstveno i ne odgovara ni samom sadržaju ovog dokumenta koji je vrlo skučen i relativno skroman u količini informacija i podataka koje nam pruža. Najveći dio je ipak ovdje prezentiran u vidu financijskih pokazatelja, a o stanju, modelu i način upravljanja s robnim zalihama zapravo vrlo malo ili gotovo ništa. Vjerojatno bi trebali razmišljati o tome, vjerojatno bi takve odluke trebalo i donositi da sljedeći ovakav izvještaj bi trebao glasiti vjerojatno Izvještaj o radu Državnog ravnateljstva za robne zalihe, pa da imamo kompletne informacije o tome kako se u suštini planiraju, temeljem kojih dokumenata odluka procjene dolazi do odluke o strateškim robnim zalihama i na kraju na koji način se upravlja tim zalihama i na koji način one doživljavaju nekakvu svoju i aktivaciju kada dođe za to potreba. Naime, dokument govori, ovaj izvještaj da se radi o robnim zalihama ali sam zakon govori o strateškim robnim zalihama. Ja vjerujem da je to jedno te isto, da ovo govori o strateškim robnim zalihama onako kako to sam zakon definira. Zašto se formiraju i čemu trebaju služiti strateške robne zalihe? Dakle strateške robne zalihe stvaraju se za osiguranje osnovne opskrbe u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti RH i u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. Evo to je vrlo kratko i jasno precizno rečeno i čemu služe strateške robne zalihe. Međutim, na osnovu čega i na osnovu kojih pokazatelja i na osnovu kojih potreba, kog stupnja ugroženosti po ova dva ključna elementa se one i formiraju. Ja mislim da tu duboko ne pratimo aktualna zbivanja, odnosno sve ono što slijedi ili treba slijediti u nekakvim procjenama zaliha, nego se uglavnom ograničavamo na postojeće mehanizme vjerojatno starije od 20 ili 30 godina i vrtimo se u okviru nekog klišeja i nekog okvira koji dozvoljava financijsko stanje. Da li je to 380 milijuna, da li je to milijarda 200 ili bilo što drugo. To se ne može izvlačiti iz rukava, nego bi trebalo biti svemu tome podloga zaista jedna kvalitetna analiza, potreba a koja mora odgovarati procjeni odgovarajućim ugrozama. Dakle, bilo pitanje rata, bilo pitanje elementarnih katastrofa, prirodnih nepogoda, pa onda i vidimo da u biti u određenim trenucima i same robne zalihe vrlo slabo ili loše ili gotovo nikako odgovaraju na takve događaje. I mislim da se ne mogu nikako složiti sa prethodnikom koji je rekao da su upravo robne zalihe odigrale ključnu ulogu. Nisu, na žalost nisu. Ključnu ulogu su odigrali Crveni križ, Caritas i ostale, a robne zalihe sa svojom intervencijom u poplavama koje ste evo i spomenuli su ili zakašnjelo ili nedovoljno angažirane u pogledu aktivacije svojih resursa. A robne zalihe u svom potencijalu imaju sve što je bilo potrebno tada, ali to ćemo vjerojatno raspravljati o izvješću za 2014. godinu na koji način se upravljalo upravo u takvom događaju za što sve robne zalihe osnovane, zašto one i postoje. A u robnim zalihama postoji sve i plovila i cisterne i agregati i pumpe za vodu i mobilne bolnice i kontejneri za stanove. Ničeg toga ili većine nije bilo na terenu angažirano od robnih zaliha ili pokretnih kuhinja. Mi znamo koje pokretne kuhinje i kada u kojem momentu su se one angažirale. Dakle, to je upravo pitanje samog upravljanja i to držim da je potrebna jedna potpuna redefinicija svega toga i jedan kvalitetniji način same pripreme. Na kraju krajeva onda i upravljanja, a s obzirom da je sad sve to prebačeno na Državno ravnateljstvo, dakle direktno bih rekao pod odgovornost čitave Vlade i na kraju krajeva konačno i premijera. Ministarstvo gospodarstva je to sada u ovom slučaju prema novom ustrojstvu sporedno. Dakle, postoji Državno ravnateljstvo koje je pod direktnom odgovornošću samog premijera. Dakle, sve ono što je ovdje navedeno nešto se može i činiti relevantnim i korisnim da se sad vidi šta je to. O tajnosti tu nema nikakvog govora o bilo čemu, jer 380 milijuna kuna se vidi da je vrijednost tih zaliha. Vidimo ovdje u tabeli da je tu ne znam šećera 3%, kukuruza 3%. Pa valjda se to vrlo lako jasno može izračunati koliko je to tona bilo čega. Dakle, tu više nema nekakve tajnovitosti di i šta i u kojoj razini ili visini čega postoji. Dakle, mislim da je ovakav način i izvještavanja, ali i podloga za bilo kakvu ozbiljnu raspravu već van vremena i prostora i mi zaista iz godine u godinu to je bilo naravno i u moje vrijeme gledamo ovu tablicu na strani 12. gdje se kontinuirano ponavljaju podaci stari 15 godina da je nešto i nekakav dug 376 milijuna. On je nominalno takav. Dakle, tu nema ako hoćemo govoriti o … [[Govornik se ne razumije.]] kamata, nema ni ničega. To je više besmisleno navoditi u smislu rasprave o stanju i upravljanja i na kraju i aktualnom financijskom nekakvom poslovanju samih robnih zaliha. Puno više bi bilo i korisnije i važnije u Hrvatskom saboru raspravljati o tome kakve su okolnosti za formiranje robnih zaliha, na kraju krajeva što se pretpostavlja u smislu ovih ugroza i onda u samom proračunu na kraju krajeva za svako sljedeće razdoblje imati kvalitetniji pristup tome a ne onoliko koliko ostane eventualno novca u proračunu pa se onda i s tim kalkulira da li će s kupiti koja kila kuruze, pšenice, soli ili ne znam čega i s tim na neki način i dalje upravljati na način kao što je to bilo i dosada. Mislim samo izvješće je na razini evo da ga možemo primiti na znanje, a za 2013. godinu govoriti o stanju robnih zaliha to je ne samo lanjski snijeg nego davna, davna prošlost. Nas zanima kakvo je stanje i na koji način se upravlja i na koji način će se aktivirati potencijali za ne daj Bože nove prirodne katastrofe u budućnosti i što možemo očekivati od samog cijelog sustava robnih zaliha da na pravi način reagira i obavi onu funkciju za koju se zapravo i financira, za koju se ozbiljna sredstva izdvajaju iz državnog proračuna. Hvala lijepa.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega ja zaista sam rekao sa argumentacijom da su robne zalihe odmah praktički i puno sudjelovale u sanaciji one tragedije, katastrofe koje su na neki način zadesile evo našu Slavoniju od poplava. Ali to je možda zato što se za njih onda nije niti čulo, … su samo to odradile. Evo, ima jedno izvješće gdje piše da robne zalihe su odmah, praktički u roku od par sati po zahtjevu Državne uprave za zaštitu i spašavanje uputile hranu i opremu za zbrinjavanje stanovništva i operativnih snaga i angažirali ih na zaštiti i spašavanju. Aktivno su isporučivale hranu i opremu potrebnu za opskrbu stanovništva i operativnih snaga tokom cijele 2014. godine i za to je isporučeno robnih zaliha preko 25 milijuna kuna. Robne zalihe preuzimale su i veći dio donirane robe poplavljenom stanovništvu iz RH kao i prihvat inozemnih donacija. Reagiranje strateških robnih zaliha u katastrofalne poplave prošle godine bio je pravi izazov za djelatnike u ravnateljstvu za robne zalihe kao i njihove skladištare. Ali oni su na taj izazov apsolutno odgovorili. Mislim, zaista u svakom trenutku svakom čovjeku ono što je njima … sve su napravili. I to je možda i greška da ljudi koji samozatajno izuzetno kvalitetno rade svoj posao nitko na njih ne obraća pažnju. Da su imali probleme, da nisu dobro odradili posao svi bi se bavili sa njima. Zato itekako su one zaslužne za to. 25 milijuna kuna robe nije mala stvar. Hvala lijepa.
Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Nisam imao namjeru naravno ničim omalovažiti ili umanjiti ulogu robnih zaliha, prije bih rekao da je nespretnost i reakcija same Vlade bila očita i traljava na kraju krajeva. Dakle, najveći teret a na kraju krajeva i ono što se događalo poslije je sama Vlada nevjerojatni pritisak i krivnju i odgovornost počela prebacivati na nekoga tko nema veze ili ima veze ali ne u takvim okolnostima i sa takvom ulogom. Dakle, bili smo svjedoci i po medijima i izjavama nekih ministara da se najveći dio odgovornosti za nefunkcioniranje nečega prebacivalo na Crveni križ. Mislim, što nije uloga Crvenog križa takva kakva je recimo robnih zaliha ili ovakvih centara ili ne znam same Vlade u tom kontekstu. Naravno da sam mehanizam robnih zaliha i onoga što je postojalo unutra da se on aktivirao ali bih rekao da je to više posljedica tih ljudi koji na sreću vjerojatno još uvijek u tom sustavu su ostali i rade ali prvenstveno ono sve što je sama Vlada i na koji način je odradila to nije bilo na razini potrebe. Hvala.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega vi ste nekako ovako lagano htjeli provući kroz vašu raspravu pa ne treba spominjati nekakvih 200 milijuna više ono o čemu je govorio kolega Lesar zašto bi govorili o nekakvim dugovima starim itd. Pa to je način na koji ste vi kao Vlada HDZ-a 2004., 2005., 2006. u biti upravljali robnim rezervama. Kupili skupo, prodali jeftino, nastala razlika i sad ajd ti to izbriši da mi to više ne spominjemo jel'. Međutim, uočeno je to poštovani kolega da ste to pokušali ali to neće proći.
Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Nama, 1999. godina 123 milijuna, nekakav primjer Zagreb 2000. … [[Govornik se ne razumije.]] '95. godina. Evo ne znam da li ću naći neku od 2004., 2005., Bednja evo 2004., 2005. Sve uglavnom i to je gospodin Lesar i rekao je do 2000. godine, štogod sad. Naravno da to nije. Ali ako hoćete napravite jedan dokument sa svim onim što ste vi i gospodin Lesar tražili pa neka piše sve nečasne, nepoštene i kakve radnje robnih zaliha do toga. Ali, to nema veze sa stanjem i upravljanjem robnih zaliha za 2015. godinu. To očekujem, kako će taj sustav funkcionirati u budućnosti? Ako se želite baviti svim ovim brojkama od 280 milijuna tražite nekakav dokument, neka netko to napravi i raspravljajmo osam dana oko toga. Vjerojatno će strašno to puno pomoći. Ali to zaista ničim ne doprinosi nekakvom kvalitetnijem i boljem sagledavanju i na kraju pomoći samoj Vladi i Državnom ravnateljstvu da bude sutra ono za što i treba postojati, a to su strateške robne zalihe za slučajeve rata i prirodnih katastrofa. Hvala.
Dragutin Lesar replika.
Kolega Popijač, oko procjene potrebne vrijednosti ili količina robnih zaliha iznose koje sam spominjao od milijardu do milijardu i 200 nisam isipao iz rukava nego je taj podatak otprilike slijedeći 2005. se radio plan za 2006. i tadašnje ravnateljstvo robnih zaliha je nama reklo da planira za 2006. obnoviti robne zalihe i povećati na potrebnih milijardu i 100 milijuna kuna po tadašnjoj procjeni i tada slijedi svake godine smanjenje stavke u državnom proračunu koja je po zakonu trebalo osiguravati za podizanje visine kvalitete, usput budu rečeno vrijednost robnih zaliha tada je bila 830 milijuna, 830. I zato sam rekao da ako je koncept s 337 milijuna dovoljan onda moramo promijeniti način njihovog upravljanja jer više takav aparat ne treba i stavit na tržište imovinu kroz skladišne kapacitete. Dakle, stručnjaci koji su rukovodili sustavom su dali tu procjenu. Da li treba napraviti reviziju te procjene ili je ona napravljena ali mi to ne znamo to je sad druga stvar, ali očito je prevladao koncept da u robnim zalihama imamo minimum minimuma a najčešće potrebe koje se daju na teren se rješava novčanim sredstvima, na brzinu se kupuje i onda se s njima intervenira jer ono što treba u samim robnim zalihama nema ili o takvom stanju kao ovi kreveti, plahte i jastučnice tada je bio duhan u robnim zalihama 2005., duhan u robnim zalihama u nepotrebnoj funkciji.
Đuro Popijač odgovor na repliku.
Mislim da smo tu potpuno suglasni, dakle evo ispričavam se nisam znao na temelju čega je donešena ta procjena tada od milijardu i 200, ako je to tako ona upravo vi potvrđuje ono što ja mislim da treba činiti. Dakle, na temelju čega je procijenjeno da sad treba 380 milijuna? Nema ničeg, dakle vjerojatno samo limiti proračuna diktiraju o tome što ćemo staviti na tu poziciju i s tim klimati kako znamo, to je činjenica. Tako se ne upravlja, zato ovaj dokument ne može biti i nazvan upravljanje jer tu ne piše ništa o upravljanju, temeljem čega je to bilo tada milijardu i 200? Rekli ste, evo hvala Bogu da je postojala nekakva procjena koja je bila odraz nekih drugih procjena potreba potencijalnih. Sada je 10 godina iza toga, imamo li mi posrednih ratnih opasnosti, procjene, vidimo što se događa sa klimatskim okruženjem, šta će se tu događati i kakve su potencijalne opasnosti i potrebe da bi robne zalihe intervenirale prema stanovništvu da se ublaže te posljedice. Evo, mislim da smo tu potpuno suglasni i da to u bitnom treba sve skupa mijenjati. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Nadica Jelaš.
Hvala poštovana potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Dakle, posljednjih godina svjedočimo važnosti strateških robnih zaliha jer se u uvjetima velikih elementarnih nepogoda koriste za pomoć stanovništvu ali i strateške robne zalihe nisu važne samo s tog eto socijalnog i humanitarnog aspekta, one umanjuju i ovisnost gospodarstva o poremećajima na tržištu ali doprinose i osnaživanju obrambenog sustava države. Koncepcijski ovo izvješće sadrži odnosno daje prikaz prihoda i rashoda i financijskog rezultata te je prikaz potraživanja i obveza kao najvažnijih oblika imovine i izvora sredstava. Detektirani su dakako i najvažniji problemi u poslovanju robnih zaliha međutim ono što nije dobro je da se ne daju, odnosno nisu ponuđena kvalitetna rješenja za njihovo ublažavanje ili za potpunu eliminaciju. Prihodi su ostvareni u iznosu od 27,8 milijuna kuna a rashodi u iznosu od 27 milijuna kuna. Rashodi su gotovo prepolovljeni u usporedbi sa 2012. godinom zbog drastično smanjene nabave strateških robnih zaliha. Dakle, u 2012. su rashodi za strateške robne zalihe iznosili 33 milijuna dok su u 2013. reducirani čak 60%, dakle na svega 13,7 milijuna kuna. I zbog ovako snažnog smanjenja nabave strateških robnih rezervi odnosno zaliha, dakle zbog izostanka tog jednog redovnog zanavljanja bitno je promijenjen i financijski rezultat poslovanja za 2013. godinu. Naime, u 2013. je ostvaren pozitivan rezultat dakle dobit od gotovo milijun kuna što zajedno s prenesenim viškom prihoda iz ranijih godina iznosi preko 9 milijuna kuna. Za razliku od toga u 2012. godini ostvaren je gubitak u poslovanju u iznosu od 17 milijuna kuna ali je isti također kompenziran prenesenim viškom iz ranijih godina u iznosu od čak 26 milijuna kuna tako da je i za 2012. konačan financijski rezultat bio pozitivan i iznosio je 9 milijuna kuna. Vrlo šturi podaci u ovom izvješću su o inventurnim manjkovima. Inventure su obavljene tako u izvješću stoji kod ukupno 64 skladištara i utvrđen je manjak od samo 11 tisuća i 470 kilograma goriva LUS. Istini za volju osobno ne znam što je to gorivo LUS, dakle voljela bih to saznati. Osobno imam veliko iskustvo sa godišnjim popisima imovine i zapravo mi je vrlo teško vjerovati da nije bilo više razlika između knjigovodstvenog stanja i stvarno zatečenog stanja kod skladištara. No ono što je po meni najintrigantnije u ovom izvješću su podaci o potraživanjima i podaci o obvezama robnih rezervi kao najvažnijim pojavnim oblicima imovine i izvora. Ti podaci zapravo se iz godine u godinu ne mijenjaju tako da se zapravo izvještaj radi po principu copy-paste. Na dan 31. prosinca 2013. potraživanja su iznosila preko 381 milijuna kuna od čega su nešto manje od trećine ukupnih potraživanja bila potraživanja od kupaca. S time da nažalost od ovih podataka u izvješću ne možemo saznati koja su to dospjela a koja ne. A daljnja trećina se odnosi na kamate obračunate kupcima zbog nepravovremenom podmirenja dugova prema robnim zalihama. Dakle ova dva podatka, pogotovo podatak o iznosu zateznih kamata govori kako se neodgovorno gospodarilo robnim zalihama u prethodnim godinama i o tome su moji prethodnici dosta rekli. Ovu konstataciju dodatno učvršćuje podatak o obvezama koji kaže da su ukupne obveze robnih rezervi posljednjeg dana prosinca 2013. iznosile 214 milijuna kuna s time da se 213 milijuna ili 99% odnosi na obveze za zajmove tuzemnim bankama. Dakle robne rezerve se zadužuju za financiranje zaliha a svoja potraživanja ne naplaćuju. Iz pregleda potraživanja po tvrtkama vidljivo je da je najveći dio tih potraživanja stariji od 10 pa i više godina, dakle imamo primjer Nama-e 123 milijuna kuna iz 1999. pa onda Klas, Nova Gradiška 64 milijuna iz razdoblja '97.-2000. pa Bednja Ludbreg 23 milijuna iz 2000. itd.. Dakle ima i potraživanja iz '91., '94. i '95. godine. Ono što je loše je da je veliki broj dakle najveća većina tih tvrtki u stečaju što znači da je naplativost tih potraživanja vrlo upitna, ja bih osobno rekla nulta. Dakle država i porezni obveznici izgubili su kroz sustav robnih zaliha ogroman novac i očito je to segment koji vapi da se u njega konačno uvede red. I na kraju početno sam istaknula važnost strateških robnih zaliha pogotovo u kontekstu učestalih elementarnih nepogoda i zato je nejasno i neprihvatljivo drastično smanjenje strateških robnih zaliha u 2013. godini. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara trebao je govoriti kolega Slavko Linić, nije prisutan i klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Damir Rilje, izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo da i ja kažem nekoliko riječi o Izvješću o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2013. godinu s financijskim pokazateljima jest da o njemu govorimo u 2015. ali eto činjenica je da se kroz ovo izvješće ipak može vidjeti smjer i način upravljanja i rada ravnateljstva robnih zaliha makar postoje neka otvorena pitanja o kojima je možda potrebno i progovoriti. Spomenutim izvješćem određene, poslovanje robnim zalihama zapravo odvijalo se sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, propisima važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama Vlade. Ja bih se zadržao dakle strogo na ovo izvješće i zapravo spomenutim zakonom određene se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnovne opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti ili neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti RH te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko, tehnoloških, ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofa, humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snaga RH-a u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu. Robne zalihe ne mogu se koristiti za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu. Dobro je napomenuti napomenuti da u strukturi strateških robnih zaliha najveću vrijednost čini 15 vrsta proizvoda, 98% ukupnih zaliha dok ostalih proizvoda čine svega 2% ukupnih zaliha. Najveću vrijednost čine euro dizel gorivo 25%, šatori, vreće i poljski ležajevi, deke, plahte, jastuci i jastučnice 14, pšenica 11, meso 10%, … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da je loživo ulje 7%, … [[Govornik se ne razumije.]] super 95. i 98., mesne riblje i ostale konzerve po 6%, mlazno gorivo 4%, višenamjenske autocisterne, šećer i kukuruz po 3% i ostala strateška roba 2%, te mlijeko i mliječne prerađevine 1%. Nešto o ravnateljstvu za robne zalihe. Ono što se može iz ovog izvješća iščitati do 21. prosinca 2011. ravnateljstvo za robne zalihe ustrojeno je kao upravna organizacija u sastavu Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva a temeljem Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave, ravnateljstvo za robne zalihe od 22. prosinca 2011. nastavlja svoje poslovanje kao upravna organizacija u sastavu Ministarstva gospodarstva. Državnim proračunom Republike Hrvatske za 2013. godinu prihodi za posebne namjene i prihodi od prodaje nefinancijske imovine ravnateljstva za robne zalihe uključene su u državni proračun kao i izdaci koji se podmiruju iz njih. Ravnateljstvo za robne zalihe obvezno je uplaćivati prihode za posebne namjene i prihode od nefinancijske imovine na jedinstveni račun državne riznice. Dakle financijski rezultat poslovanja i upravljanja robnim zalihama u 2013. godini. U 2013. godini ostvareni su ukupni prihodi, ostvareni ukupni prihodi iznosili su 27,8 milijuna kuna, 3% manje nego u 2012. godini a ostvareni ukupni rashodi u 2013. iznosili su 26,9 milijuna kuna i 41% manje nego u 2012. godini. Ravnateljstvo za robne zalihe ostvarilo je prihode i primitke u 2013. godini u iznosu 27,8 milijuna, a prihodi od prodaje nefinancijske imovine ostvareni su u iznosu od 3,5 milijuna kuna i predstavljaju prihode od prodaje robnih zaliha i to naplatu potraživanja iz ranijih godina. Prihodi poslovanja ostvareni su u iznosu od 24,3 milijuna i čine 87,3% ukupnih prihoda. Za financiranje rashoda poslovanja iz proračuna su doznačena sredstva u iznosu od 9,8 milijuna kuna, a za financiranje rashoda za nabavu nefinancijske imovine 10,7 milijuna kuna. Prihodi za posebne namjene ostvareni su u iznosu od 3,8 milijuna kuna. Rashodi poslovanja ostvareni su u iznosu 12,9 milijuna kuna, isti su veći za 6,6% u odnosu na prethodnu godinu. Do povećanja je došlo iz razloga većih materijalnih rashoda i to za službena putovanja, usluge zakupnina te intelektualnih i ostalih usluga. Važno je napomenuti da su rashodi za nabavu nefinancijske imovine ostvareni u iznosu od 13,9 milijuna kuna od čega su rashodi za nabavu proizvedene dugotrajne imovine ostvareni u iznosu od 170 000 kuna, a rashodi za nabavu strateških robnih zaliha su više nego prepolovljeni, dakle u iznosu od 13,7 milijuna kuna što predstavlja znatno smanjenje u odnosu na 2012. godinu kad je ostvareno 33,4 milijuna kuna. Nešto o stanju vrijednosti robnih zaliha u 2013. godini. Temeljem odredbe Zakona o strateškim robnim zalihama, Zakona o računovodstvu, Pravilnika o proračunskom računovodstvu i računskom planu te aktom ministra gospodarstva od 4. studenog 2013. godine određen je postupak obveze i rokovi u svezi s provođenjem godišnjeg popisa strateških robnih zaliha. S danom 31. prosinca 2013. godine središnje je povjerenstvo za godišnji potpuni popis sredstava, izvora sredstava izvršio je godišnji popis, inventuru roba strateških robnih zaliha, skladište i opreme sitnog inventara financijske imovine, potraživanja i obveza. Pored inventurnih povjerenstava zakonskog zastupnika tvrtke skladištara u ovom su godišnjem popisu u inventuri sudjelovali i predstavnici Državnog inspektorata te službenici Ravnateljstva za robne zalihe. Povjerenstvo je nakon uvida u kompletnu dokumentaciju utvrdilo da je obrađeno ukupno 74 inventurnih lista i zapisnika o provođenju godišnjeg popisa kod ukupno 64 pravne osobe skladištara strateških robnih zaliha te da su od ukupno na 84 lokacije na kojima se nalaze robe, oprema, dakle 100% lokacija, opreme i nekretnine bili prisutni pored popisne komisije skladištara, djelatnici Ravnateljstva za robne zalihe na 80 lokacija, a gospodarski inspektori Državnog inspektorata na 4 lokacije. Usporedbom stvarnog stanja utvrđenog popisom za stanje u robnom knjigovodstvu ravnateljstva utvrđeni su inventuri manjkovi na robama strateških robnih zaliha, goriva … 1%, u količini od 11470 kg te je izdano upravno rješenje za povrat robe s rokom od 30 dana. U strukturi robnih zaliha strateške zalihe čine 99%, a tržišne zalihe 1%. Sveukupna vrijednost roba, robnih zaliha, strateških i tržišnih na dan 31. prosinca 2013. je iznosila 333,4 milijuna što je za 1,9% više nego u 2012. godini i to iz razloga nabave roba i to pšenice, kukuruza, kokošje paštete, jaja u prahu, a vrijednost skladišta je bila 110,4 milijuna kuna što je za 3,19% manje u odnosu na vrijednost vlastitih skladišta prethodne godine iz razloga obračuna ispravka vrijednosti imovine. Strateške robne zalihe na dan 31. prosinca 2013. iznose 328,8 milijuna kuna i veće su za 7,51% u odnosu na 2012. godinu iz razloga nabave roba. Tržišne zalihe na dan 31. prosinca 2013. godine iznose 4,8 milijuna kuna i veće su u odnosu na 2012. godinu za 16,17% iz razloga promjene pakiranja lijekova, odnosno razlike u cijeni. Nešto o bilanci robnih zaliha za 2013. godinu. Vidljivo je iz izvješća 2013. godine da je izvršena popuna bilance strateških robnih zaliha nabavom roba u vrijednosti 13,8 milijuna kuna, dakle odnosi se uglavnom na jaja, pšenicu, kukuruz, kokošju paštetu, izvršena je nabava i 40 tona brašna i 20 000 litara ulja za potrebe realizacije odluke Vlade o davanju humanitarne pomoći Caritasu. U izvješću je posebni naglasak dan na visinu potraživanja kao i obveza navedena potraživanja odnose se na godine nastanka svih obveza do 2000., odnosno 2003. godine, odnosno najvećim dijelom do 2000. rezultat su i prijašnjeg zakona o državnim robnim zalihama koji je omogućavao tzv. tržišne zalihe i sudjelovanje ravnateljstva u sjetvama i otkupima što je rezultiralo navedenim nenaplaćenim potraživanjima, kao i obvezama. U izvješću je na transparentan način dan popis tvrtki dužnika s visinama njihovih dugovanja, godinom nastanka duga te poduzetim pravnim i ostalim radnjama. Vidljivo je da su neke od navedenih potraživanja rezultat nekadašnjih odluka Vlade, a neracionalnost tih odluka je postala realna sa vremenskim odmakom. Svaka odluka Vlade je legitimna i vjerojatno donesena u dobroj vjeri, ali je vidljivo da se dugoročno nije pokazala dobrom kod procjenjivanja i upravljanja robnim rezervama Republike Hrvatske. Ovoj je problematici potrebno pridati posebnu pozornost jer inače može doći u pitanje učinkovitost funkcioniranja Republike Hrvatske u području namjene robnih zaliha. Neke od takvih primjera su Đakovština, Nama, Toplane Karlovac i drugi. Uočljivo je da se zadnjih godina kod osiguranja povrata robe ugovaraju garancije banke i zalozi što treba nastaviti ubuduće. Posebni naglasak treba dati na daljnjoj rješavanju i smanjivanju potraživanja kao i obveza. Naglasak u daljnjem poslovanju prvenstveno treba staviti na osiguranje značajnih sredstava za nabavu roba i popunu bilance kako bi se moglo reagirati u zakonom predviđenim situacijama. Posebno je značajna i vidljiva uloga robnih zaliha u prošlogodišnjim poplavama kad su robne zalihe od prvog dana … u suradnji s Državnom upravom za zaštitu i spašavanje bile uključene i još uvijek su uključene kao i sa drugim institucijama u opskrbu i zbrinjavanje stanovništva i operativnih snaga koje su sudjelovale na poplavljenom području. Da bi se navedeno osiguralo i ubuduće potrebna je daljnja popuna strateških robnih zaliha upravo robama koje je moguće intervenirati u situacijama kao što su ovogodišnje poplave, ali i bolje efikasnije procjenjivanje funkcioniranja sustava robnih zaliha. Ja podržavam ovo izvješće.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati u petak. Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2013. godinu, s financijskim pokazateljima. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za gospodarstvo kao matičnog radnog tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2013. godinu, s financijskim pokazateljima.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za, 14 suzdržanih i 8 protiv, prihvaćen predloženi zaključak.
Prelazimo na a/ Prijedlog odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije i b/ Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske sukladno članku 11. Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, a prijedloge odluka će nam obrazložiti zamjenik ministrice kulture gospodin Berislav Šipuš. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, zahvaljujem, poštovane dame i gospodo. Izvještavamo vas da je članica Upravnog vijeća Hrvatske izvještajno novinske agencije gospođa Gordana Simonović podnijela dana 16. prosinca 2014. godine ostavku na dužnost članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajno novinske agencije. Sukladno zaključku Vlade RH od 22. siječnja 2015. godine Ministarstvo kulture objavilo je javni poziv za imenovanje člana Upravnog vijeća HINA-e iz redova stručnjaka za medije. Na navedeni javni poziv Ministarstvo kulture zaprimilo je upravo tri prijave kandidata koje su dostavljene u roku određenom javnim pozivom. Sve tri prijave sadrže dokaze o ispunjavanju uvjeta kandidata za imenovanje za člana Upravnog vijeća HINA-e. Nakon što je razmotrila prijave svih kandidata Vlada RH je na sjednici održanoj 5. ožujka 2015. godine utvrdila Prijedlog odluke o imenovanju Vladimira Lulića za člana Upravnog vijeća HINA-e iz reda stručnjaka za medije, te Prijedlog odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća HINA-e gospođe Gordana Simonović sa danom 16. prosinca 2014. godine na osobni zahtjev. Hvala lijepo.
Želi li predstavnik Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Vidim da vlada izniman interes za ovu temu. Međutim, podsjetit ću vas da klub Hrvatske demokratske zajednice o ovoj temi govori više od godinu dana i da je i Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa 28. lipnja 2013. godine pozvalo gospođu Gordanu Simonović da u roku od 15 dana od primitka mišljenja povjerenstva razriješi situaciju oko istodobnog obnašanja dviju javnih dužnosti. Podsjetit ću da smo prilikom imenovanja članova Vijeća za elektroničke medije upozoravali da je gospođa Simonović već članica Upravnog vijeća HINA-e i da ne može istodobno obnašati dvije dužnosti. Kao što sve brzo ide našoj Vladi, pa tako i ovo, pa eto 2015. godine mi dobivamo napokon na naše klupe i u Hrvatskom saboru da razriješimo ovaj slučaj. Dakle, očito Povjerenstvo za sukob interesa i nije neko tijelo kojeg se izrazito boje članovi vladajuće koalicije, a ako je suditi po nepodopštinama kojih smo svjedoci svakog dana to im nije ništa strano, pa nas ne mora valjda ni čuditi ova situacija. Naravno da kao i po ne znam koji puta kada je riječ o resoru Ministarstva kulture, nema ministrice, gospodin Šipuš je nama vrlo drag gost, pa barem on dođe. Ali ovo je bilo vrlo skromno objašnjenje i nismo ušli u meritum stvari. Međutim, ono na što ćemo možda dobiti odgovor, a osim što smo upozoravali na ovu situaciju koja je bila apsolutno nedopustiva i neodrživa upozoravali smo i na još jednu situaciju koja će se dogoditi HINA-i a to je bilo prilikom izglasavanja proračuna za 2015. godinu odnosno projekcija državnog proračuna za 2016. i 2017. godinu, gdje HINA-e u proračunskim projekcijama nije bilo. Pitali smo se zašto, je li to kraj HINA-e i hoće li se, odnosno ima li istine u tome da se namjerava HINA pripojiti Hrvatskoj radio televiziji. S obzirom da je ovdje gospodin zamjenik možda ćemo dobiti odgovor na ono što pišu mediji i posljednjih dana, a to je da se otvorila mogućnost i da su u tijeku pregovori da se HINA spoji sa Hrvatskom radiotelevizijom. Kolegice i kolege, upozoravam vas, odnosno resorno ministarstvo da se takvo što ne smije dogoditi. Ukoliko se dogodi da će to biti protuzakonito. Naime, to bi značilo da Hrvatska radiotelevizija mora raskinuti ugovor sa Vladom RH i da mora se činiti novi ugovor i da mora ponovo ispregovarati sve to sa Europskom komisijom zbog potpora, jer Europska komisija mora dati nova dopuštenja ako bi se eventualno Hrvatska radiotelevizija spojila sa HINA-om. Ja vjerujem da to gospodin zamjenik zna. Dakle, Ministarstvo kulture nije nam u tri godine dostavilo ni tako pompozno najavljivanu medijsku strategiju. Krajem prošle godine u Opatiji bile su, dakle na danima elektroničkih medija sve naznake da ćemo i vidjeti nešto od toga, međutim ministrica je oštro otklonila i rekla da su to bili samo neki neformalni nacrti koji su se pojavljivali u medijima i rekla da takvo što zapravo i ne postoji. Dakle, nakon tri godine i više nemamo niti M od medijske strategije. Osim toga, ono što se događa u HINA-i kada se govori o smanjenju troškova upozorit ću da se HINA zadužila kreditno kako bi mogla isplatiti otpremnine, da je restrukturiranje provedeno uglavnom na način da se otpustilo odnosno zbrinuo broj zaposlenih i ne bih to nazvala nikakvom stvarnom racionalizacijom. Osim toga, pojavio se na tržištu od Ministarstva kulture financiran portal Forum koji je vrlo sličan HINA-inom portalu, pa se pitamo da li se to već zapravo priprema i neka zamjena za našu jedinu novinsku agenciju. Svi smo se slagali kada bismo imali ovdje Izvješće Upravnog vijeća HINA-e da se HINA ne smije ugasiti, da se HINA ne smije ukinuti i zato evo bilo bi dobro da danas čujemo ima li uopće istine u ovim naznakama. Ako ima mi se oštro protivimo tome i upozoravamo da Vlada ne smije donijeti takvu odluku. U svakom slučaju gospođa Gordana Simonović je trebala podnijeti ostavku, odnosno zatražiti razrješenje. Kada ona to nije učinila kriva je Vlada što je čekala više od godinu dana da na zahtjev gospođe Simonović nju razriješi i izravno smatramo to vrlo nemoralnim činom Ministarstva kulture pa tako i Vlade što su više od godinu dana izigravali hrvatsku javnost i što smo u Upravno vijeće HINA-e mogli imenovati sposobnu, adekvatnu i stručnu osobu koja bi obnašala tu dužnost, a ne da istovremeno jedna osoba sjedi u dva tijela. Nadam se samo da nije istodobno primala i dvije naknade. Hvala vam lijepa.
Branko Vukšić, replika.
Uvažena kolegice Glavak pa o HINA-i smo više puta raspravljali ovdje u Saboru i govorili smo o tome da HINA treba opstati, da je agencija koju Hrvatska treba i da treba napraviti, restrukturirati HINA-u na taj način da ona može samostalno poslovati, a za to je potreban program koji stoji na čvrstim, realnim osnovama. Međutim, to se nije dogodilo. O ideji koju ste vi govorili, o ideji da se HINA spoji sa HRT-om to znači u budućnosti nestanak HINA-e. Znači, to je zbrinjavanje ljudi koji su u HINA-i i nakon toga će se dogoditi to da ljudi polako, HRT se rješava i svojih ljudi pa će se rješavati i onih ljudi iz HINA-e. Vjerojatno je to solomonsko rješenje da se na taj način zbrinu ljudi jer u ovom trenutku HRT posluje sa plusom. I to nije dobro. A ovo što se tiče gospođe Simonović to smo upozoravali na Odboru za medije, već se dvije godine o tome priča. Godinu dana se kasni sa samom zamjenom. I mislim da je to još jedan pokazatelj nebrige u potpunosti nebrige, nepoštivanje zakona i nepoštivanje Povjerenstva za ispitivanje sukoba interesa. Mislim da to dovoljno govori. Hvala.
Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić, točno, upozoravali smo to više puta na Odboru za medije, međutim kao da se ništa tamo nije čulo, odnosno nije bilo odjeka iz Kukuriku koalicije odnosno vladajućih. Upozoravamo još jednom da je nedopustivo da dokinemo jedinu našu novinsku agenciju. Svaka država koja drži do sebe ima svoju novinsku agenciju. Pa tko će pisati agencijske vijesti? Dakle, nebrojeno puta smo govorili o tome kako mora izgledati agencijska vijest, kako ona mora biti napisana. Dakle, to nisu osobni osvrti, to nisu komentari, to su agencijske vijesti. Dakle, smatramo nedopustivim i evo doista se nadam da ćemo čuti da li je nešto takvog palo nekome na pamet da spoji HINA-u sa HRT-om a samim time i dokine njezino djelovanje.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Silvano Hrelja.
Poštovane kolegice i kolege iskoristio sam priliku jer ovdje slušam nešto što ne mogu vjerovati da čujem, tko je postavio upitnim postojanje HINA-e? To nije prvo tema dnevnog reda. Drugo, koliko ja imam informacija, a vjerujte da imam solidne informacije restrukturiranje se provodi. Dakle, oprema, uvjeti za rad novinara su bolji. To znam i sa terena. Dakle, ne direktno sa ove pozicije. Prema tome, ne vidim o čemu govorimo? Mi možemo špekulirati kao što smo naučeni uvijek ali ja mislim da na kraju krajeva ovdje smo i prihvatili sva izvješća sa tendencijom u svakom slučaju poboljšanja stanja u HINA-i i ne vidim nikakvog razloga da bi se to postojanje HINA-e učinilo upitnim. Vaše je pravo, i to je u redu, da se kritizira sporost i ja tu nemam ništa vama za dodati i oduzeti. Da sam na vašem mjestu, i ovako iz ove pozicije isto kažem tu se ja s vama slažem, to je trebalo puno ranije učiniti. Ali da postavljamo na temelju ove odluke da postavljamo pitanje opstanka HINA-e mislim da je na neki način dosta neprimjereno u ovoj situaciji kad kažem imam, a i vi imate informacije da je stanje svakim danom u tom dijelu bolje i poslovanje i pokrivanje poslovanja. A ono što kaže kolega Vukšić sumnjam da jedna takva novinska agencija može poslovati na tržištu samostalno i pokriti sve svoje troškove jer to nije slučaj ni u Francuskoj ni u bilo kojoj drugoj zemlji, a recimo najsličniji je organizacijski model HINA-e sa Francuskom izvještajnom novinskom agencijom. Prema tome, naravno da ću braniti i zbog angažmana i naših ljudi koji su profesionalno tamo ovu poziciju jer je to što govorim istina. Hvala vam lijepa.
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Meni je žao kolega Hrelja što vi niste možda dovoljno informirani. Dakle, ovo nisu špekulacije i vaša bivša članica koja je sada odnosno vaša bivša glasnogovornica koja je sada ravnateljica HINA-e se očitovala oko takvih navoda i rekla je da će se oštro tome suprotstaviti. Dakle, o tome sam govorila, ne znam u čemu je problem. Vi očito to niste čuli. Da, to vi očito niste čuli. Dakle, kažete da imate solidne informacije, ja uopće ne sumnjam u to s obzirom da je riječ o vašoj bivšoj članici koja je sadašnja ravnateljica. No, još jednom ponavljam, a kada ćemo razgovarati o HINA-i o situaciji o HINA-i nego kada je HINA na dnevnom redu u bilo kojem kontekstu kolega Hrelja. Dakle, mi u Hrvatskom saboru možemo u sklopu teme kao što i sami znate proširiti temu. Prema tome, ne treba nam dociranje i mogu i želim upozoriti već sada kao što smo upozoravali da nije dobro da osoba koja je u sukobu interesa više od godinu i pol dana bude u sukobu interesa bez da se išta poduzme.
Silvano Hrelja odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice, nemam namjeru nikome docirati ali vi znate da nakon tih natpisa, naravno da je i ravnateljica reagirala na takve insinuacije ali to je prošlo, to je iz nas, to je nekih 9 mjeseci iza nas i stvar je riješena jer ja sam mislio da vi govorite o nekoj novoj prijetnji o nekoj novoj situaciji. Razmišljanja je bilo svakakvih ali taj je dio otklonjen prema mnogim, ako vi mislite da ta opasnost trajno postoji onda mi morate to stvarno pojasniti jer vi ste sad govorili o onome što je bilo, o ničem novom. A što se tiče, opet vam ponavljam o djelu o kojem mi danas raspravljamo i koje je ovdje na dnevnom redu a to je o članici upravnog vijeća i njezinoj zamjeni o tom nemam šta ni dodati ni oduzeti. Ja se tu vama neću suprotstavljati jer nemam razloga niti mogu. U pravu ste i gotova priča.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Hrelja, slažemo se oko sporosti ali zar ne treba sumnjati u nakane Vlade kada se situacija koja je evidentna javnosti i koja se trebala riješiti prije godinu dana, mislim to je zamjena jednog člana koji je u očitom sukobu interesa, da Vlada ne reagira. Znači prvo nije joj stalo ni do Vijeća za elektroničke medije, nije Vladi stalo ni do HINA-e, nije stalo do mišljenja javnosti, nije stalo do mišljenja struke. Druga stvar, vi kažete to je otklonjeno, pa evo sad kad bi vam nabrajao od autocesta do svih onih najava koje su dolazile iz Vlade, pa koje su demantirane službene najave, neslužbene najave, baloni koji su se puštali to je dosljednosti nedosljednosti. I sad vi nama kažete nemojte se bojati to je već prošlo svršena stvar. Mi koji smo se bavili medijima dobro znamo da koliko znači HINA i mi jesmo da HINA zadrži ovaj oblik u kojem jest. Kad sam govorio o tome nisam smatrao da HINA mora 100% svojih troškova pokrivati nego kad smo raspravljali u HINA-i tad smo raspravljali o HINA-i u djelu koji može biti na tržištu, o portalima, o načinu da će biti daleko bliži građanima RH i da će jedan dio moći ostvarivati na tržištu. O tome sam ja govorio, nisam u zabludi. Prema tome, postoji sumnja, priča se među novinarima i budite bez brige da i ono što vi znate i što ja znam da je to vrlo malo što zna Zoran Milanović kad dogovara s ljudima u kletima poteze Vlade.
Silvano Hrelja odgovor na repliku.
Pa drago mi je da smo ovo pojasnili i smatram vašu repliku korektnom apsolutno, jedino što oko čega ćemo imati različito mišljenje ovo nije pitanje monetizacije u kojoj doista su došle najave iz Vlade, ovdje nikada iz nadležnog ministarstva nije došla najava takve mogućnost. Sve jesu špekulacije, jesu propušteni, pušteni baloni oko toga, toga je bilo, moguće i sutra će biti, moguće i danas ima u novinama, uvijek se neko bori za svoju egzistencija, nikada nisu svi u jednom kolektivu puhali u isti rog, nego uvijek ima različitih mišljenja i puštanja probnih balona. Ali je činjenica i bitna je razlika između nekih projekata od kojih se odustalo da za ovo nikada nije došla nikakva najava ni iz Vlade, ni iz nadležnog ministarstva. Hvala lijepa.
Završna riječ zamjenika ministrice kulture, gospodina Berislava Šipuša.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora, zahvaljujem i na ovoj kratkoj, sadržajnoj raspravi. Želim samo upoznati i sve nas podsjetiti da je Odbor za medije jednoglasno usvojio ovaj prijedlog odluke o razrješenju jedne osobe gospođe Simonović, odnosno imenovanju druge što je zapravo i meritum današnje rasprave. Što se tiče spekulacija oko spajanja HINA-e ili odlaska HINA-e u HRT odgovor moram izjaviti da ne znam ništa o tome, da se u ministarstvu o tome ne razgovara i da takav tip prijedloga nikada nije došao niti u moj ured niti u kabinet ministrice. Hvala.
Zaključujem raspravu. Sunčana Glavak replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče, vi ste izjavili što ste izjavili, međutim prema pisanju medija dokument je u petak poslijepodne odaslan na adrese ključnih institucija da se na njega očituju predstavnici HINA-e, HRT-a i Ministarstva kulture. Pa s obzirom da je danas srijeda možda još nije došao do vas, možda je negdje u kabinetu ministrice, ali ja sam evo dužna da to ostane zabilježeno, upozoriti na to da očito takav dokument postoji i da je očito da je zatraženo od ove tri institucije da se o tom dokumentu očituju kažem prema pisanju i navodima medija sa današnjim datumom. Hvala lijepa.
Mediji pišu, a mi odlučujemo pa otom potom. Zaključujem raspravu. O prijedlozima ćemo glasati u petak.
Prijedlog Odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije i Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog vijeća Hrvatske novinske agencije. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje Prijedlog odluke o razrješenju. Molim glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 101 glas za i 2 suzdržana donesena predložena odluka. Sada dajem na glasanje Prijedlog odluke o imenovanju. Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za, 20 suzdržanih i ništa protiv donesena predložena odluka.
I još ćemo raspraviti: - Prijedlog Odluke o razrješenju djela članova Nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije koje imenuje Hrvatski sabor. Predlagatelj odluke je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Prijedlog akta ste primili. Obrazložit će prijedlog predsjednik Odbora za informiranje, informatizaciju i medije kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Odlukom Hrvatskog sabora o imenovanju članova Nadzornog odbora HRT-a od 30. studenog 2012. godine docent doktor Viktor Gotovac i magistar Dražen Rajković imenovani su članovima Nadzornog odbora HRT-a. Isto tako odlukom Hrvatskog sabora o imenovanju člana nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije od 13. prosinca 2013. godine Svetozar Sarkanjac te Odlukom Hrvatskog sabora o imenovanju člana Nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije od 28. veljače 2014. Mate Radeljić imenovani su članovima Nadzornog odbora HRT-a. Mate Radeljić je odlukom predsjednice Republike Hrvatske od 19. veljače 2015. godine imenovan savjetnikom za unutarnju politiku. Kako se radi o dužnosti nespojivoj sa članstvom u Nadzornom odboru HRT-a on je sukladno članku 22. stavak 8. podstavak 1. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji 23. veljače 2015. godine podnio predsjedniku Hrvatskoga sabora Zahtjev za razrješenje dužnosti člana Nadzornog odbora HRT-a a koji je 25. veljače 2015. godine dostavljen Odboru za informiranje, informatizaciju i medije. Dana 9. ožujka 2015. godine predsjedniku Hrvatskoga sabora zahtjeve za razrješenje dužnosti člana Nadzornog odbora HRT-a podnijeli su sukladno članku 22. stavak 8. podstavak 1 Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji i docent doktor Viktor Gotovac i Svetozar Sarkanjac koji su 10. ožujka 2015. proslijeđeni Odboru za informiranje, informatizaciju i medije. U svojim zahtjevima za razrješenje navode da su svoju odluku donijeli zbog trajnije i bitno narušenih odnosa članova Nadzornog odbora HRT-a te neprihvaćanje izvješća o radu i provedbi nadzora zakonitosti rada i financijskog poslovanja HRT-a u 2013. godini na 16. sjednici Hrvatskoga sabora dana 6. ožujka 2015. godine. U raspravi na 39. sjednici Odbora za informiranje, informatizaciju i medije predloženo je da se razriješi i magistar Dražen Rajković dužnosti člana Nadzornog odbora HRT-a zbog narušavanja ugleda HRT-a. Odbor je na svojoj 39. sjednici održanoj 12. ožujka 2015. godine raspravljao o navedenom te je sukladno članku 22. stavak 1. a u svezi s člankom 22. stavak 8. postavkom 1. i 2. Zakona o HRT-u utvrdio ovaj prijedlog odluke sa obrazloženjem koji podnosi Hrvatskom saboru. Moram samo napomenuti da je odluka donesena jednoglasno. Hvala lijepo.
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Novak, nisam vas čula ili vas nisam razumjela ili vi to jednostavno niste rekli. Nisam čula obrazloženje zbog čega se traži razrješenje gospodina Dražena Rajkovića i nisam čula obrazloženje čime je on to narušio ugled Hrvatske radiotelevizije jer se pozivate na članak 8. alineju 6. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji. Dakle molim vas, objasnite nam zbog čega se ovakav prijedlog našao danas pred nama i na osnovu čega osim ako nećemo kršiti zakon mi tražimo razrješenje gospodina Rajkovića.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. To je isto pitanje postavljeno i na sjednici Odbora i mogu samo konstatirati da nećemo kršiti zakon, barem je tako nama rečeno, odnosno svi oni koji su sudjelovali u raspravi su stava da Hrvatski sabor je jedini koji može imenovati i koji po zakonu može razriješiti članove Nadzornog odbora HRT-a. S druge strane uvaženi gospodin je ujedno i potpisnik izvješća nadzornog odbora koje je odbijeno od strane, ako se ne varam, svih klubova u ovom Saboru. Nije dao izdvojeno mišljenje na izvješće nadzornog odbora. S treće strane blokiran je rad nadzornog odbora što je bilo i jedno od obrazloženja ali se slažem da to ne ide pod onim da je kršio, da je narušavao ugled. A isto tako na ovaj način se omogućava cijelom nadzornom odboru da dobije kompletan mandat. Znači ide se sada sa kompletnim mandatom, u protivnom bi imali jednog člana sa ne znam godinom dana ili godinom i pol mandata do kraja, ostali bi bili vjerojatno isto na godinu i pol što je isto malo da ne kažem neprihvatljivo. Tako da je, to je razlog, na kraju krajeva, koliko se ja sjećam a sjećam se, bili su predstavnici svih klubova prisutni i odluka je donesena jednoglasno. Isto kao što je i odluka o odbacivanju izvješća nadzornog odbora sa jedne i sa druge strane donesena.
Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih ljevičara, kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Ovo će biti vrlo kratka rasprava, sasvim je normalno kada Hrvatski sabor odbije izvješće da tijelo kojem se odbije izvješće da se mora povući, smijeniti, odstupiti sa svojih funkcija koje su obnašali. I mislim da je tu gospodin Rajković pogriješio što nije isto tako dao ostavku kao i ostala tri člana koja je izabrao Hrvatski sabor. Međutim, to je njegova odluka i on pravo ima na tu odluku. Samo se ne slažem da je i Hrvatski sabor prihvatio obrazloženje koje se često šalje sa Hrvatske radiotelevizije a to je da netko sa svojim izjavama u medijima i to netko tko je na HRT-u, na javnoj televiziji može naštetiti ugledu HRT-a, a da pritom ne širi mržnju, ne koristi neprimjereni rječnik. Znači Hrvatski sabor je ovom odlukom, ako je a piše u izvješću Odbora za medije, legalizirao verbalni delikt. Znači ne smije se govoriti o HRT-u ako drukčije misliš nego što misli neko tijelo i ako drukčije misliš nego što misli glavni ravnatelj HRT-a. Meni nije jasno kako to da izvješće Nadzornog odbora nije prihvaćeno, a recimo prihvaćeno je izvješće koje je dao ravnatelj HRT-a, kad su svi klubovi pa i oni koji su govorili u ime kluba i SDP-a ili pojedinci koji se itekako razumiju iz Kukuriku koalicije u medije, govorili negativno ili nisu govorili s odobravanjem prema radu HRT-a, naročito onom dijelu u kojem snosi odgovornost gospodin Radman. Znači u ovom trenutku bi bilo sasvim pravično, normalno da govorimo o smjeni Nadzornog odbora i o smjeni glavnog ravnatelja HRT-a. Ja podržavam da nakon što je Nadzorni odbor dobio odbijenicu od Hrvatskog sabora da čitav Nadzorni odbor se smijeni, onaj dio, znači to su svi članovi Nadzornog odbora koje imenuje Hrvatski sabor ne samo dio, ali mislim da smo tu promašili. Problem će i dalje ostat. Čini mi se da se Nadzorni odbor prilagođava htijenjima, željama i osobnim afinitetima te vrlo velikoj osjetljivosti gospodina Radmana koji uvjetuje valjda svoj ostanak sa smjenom Nadzornog odbora. Bit će dobar onaj Nadzorni odbor koji će raditi onako kako Radman želi. Mislim da smo tu promašili čitavu loptu. Nadzorni odbor treba raditi nezavisno od toga što radi ravnatelj, ne smije po diktatu ravnatelja ili ne smije po diktatu vlasti odnosno Vlade, a sad mi se čini da je sve podređeno samo jednom čovjeku, ono što smo govorili kad smo donosili zakon, ono što smo govorili kad je gospodin Radman podnio izvješće ovdje da se sve radi prema željama jednog čovjeka. I to bi bilo u redu da HRT u ovom trenutku proizvodi sjajan program, da je informativni program HRT-a metar za sve ostale televizije, znači mjerilo za sve ostale televizije, međutim iz kluba SDP-a smo čuli da su nezadovoljni ovakvim programom HRT-a. Ja na kraju se pitam može li mi netko pojasniti zbog čega to. Ja sam čuo neslužbeno ali moram reći tumačenje, tu bi priznali još jedan svoj poraz pa će se sada prilagoditi do kraja ovog mandata ove Vlade, a poslije će se vidjet što. Poslije će vjerojatno doći novi Nadzorni odbor i novi ravnatelj.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Vukšić, slažem se s ovim dijelom koji ste vi u početku o radu Nadzornog odbora da samim tim što izvješće nije prihvaćeno da bi bilo na neki način logički, ako ćemo iskreno i moralno od svih članova da podnesu, kad već nisu dostavili izdvojeno mišljenje da podnesu ostavke. No budimo iskreni, prijedlog članova Nadzornog odbora koji su imenovani od strane Hrvatskog sabora je usuglašen među klubovima. Nitko gospodinu ne brani da on ponovno bude kandidat svoje partije ili kluba koji ga je predložio pa možda ga i ponovno progura, ali ovaj način na koji se to desilo i na način na koji je Hrvatski sabor odnosno svi klubovi su zadovoljni sa onim što je prezentirano kao izvješće Nadzornog odbora, dovoljno govori o ozbiljnosti kojom se pristupilo tom imenovanju, a nažalost to nije jedini slučaj gdje se pokazuje ozbiljnost rada ovog sabora. Hvala.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Novak, zapravo da ste slušali u raspravi ja sam u ovom drugom dijelu govorio, ja mislio da nije Nadzorni odbor glavni problem HRT-a. Problem je što se na HRT-u produbljuje agonija, što nije riješeno niti jedno ključno pitanje, osim onog pitanja a to je mi smo uštedili, imamo 40 i ne znam kolko 3 milijuna kuna se poslovalo s plusom u 2013. godini čini mi se, 2013., za 2014. godinu nismo dobili izvješće. Sve ovo ostalo su nepovoljni pokazatelji svi klubovi u Hrvatskom saboru ili možda postoji neki izuzetak su rekli HRT ne radi dobar program. I sada što mi? Nadzorni odbor koji nadzire financije koje su u plusu, mi smjenjujemo Nadzorni odbor ali ostavljamo čovjeka koji je zadužen za funkcioniranje, cjelokupno funkcioniranje HRT-a, a to je glavni ravnatelj. Pa mislim netko bi nas pitao tko je tu lud.
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić, nastavno na ovo što ste rekli. Mi se … zapravo donošenja novog Zakona o HRT-u uglavnom bavimo igrama prijestolja na HRT-u, to je sve čime se mi bavimo. Čitavo vrijeme netko nešto kaže pa mu se prijeti otkazom, pa netko nešto napiše na društvenim mrežama pa mu se da otkaz, pa onda netko šteti ugledu HRT-a pa je opet pred otkazom, pa netko ode na tribinu pa će opet dobit otkaz, mislim. I onda, oprostite kolega Novak, vi kažete da smo mi za to odgovorni. Ne možemo mi biti za to odgovorni, mi za to ne možemo biti odgovorni. Mi iz kluba HDZ-a se ne smatramo odgovornim za to zato jer nismo ni podržali takav zakon koji je ovakve sve ovlasti omogućio. Međutim, ono što ste rekli kolega Vukšić to je apsolutno točno. Mi danas razrješujemo, odnosno to će vjerojatno vladajuća većina učiniti u petak, razrješuje članove Nadzornog odbora. Međutim, po dobroj praksi sjetit ćete se bili ste i sami na čelu tog odbora nismo odmah utvrdili tekst javnog poziva nego ćemo to tek učiniti. Dakle, bez nadzora, bez kontrole može biti i nekoliko mjeseci Hrvatska radiotelevizija dok se ne oformi novi Nadzorni odbor. Odgovara li to nekome?
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Kolegice Glavak, rekli ste da su to svojevrsne igre prijestolja, samo je pitanje tko sponzorira te igre prijestolja, pod čijom se režijom, režijskom palicom te igre prijestolja odvijaju. Pa to je točno. Sad će se raspisati natječaj, bit će za desetak dana objavljen u medijima. Kad se prikupe sve one molbe koje će doći na natječaj raspravljat će odbor. Nakon toga će odbor dati na plenarnu sjednicu i to će sasvim sigurno biti ljeto. Nakon ljeta će se odlučit o tome tko će na Hrvatskoj radioteleviziji nadzirati poslovanje. Za to vrijeme poslovanje neće nadzirati nitko i ugodit će se još jednom kapricu gospodina glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije što nije dobro, jer Hrvatska radiotelevizija mora biti iznad našega interesa s tim da ću ja još jedanput ponoviti, da ja sam bio taj koji je glasao za gospodina Radmana. I kad sam vidio da loše radi rekao sam da ne mogu više podržavati ono što sam podržao. I mislim da je ljudski griješiti, ljudski je priznati svoju pogrešku. Ja sam je priznao, priznao je i gospodin Radman pogrešku i rekao je da će dati ostavku. Zapravo drugi su mu ukazali, ali nije održao svoju riječ.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dotakli smo se već ove teme kolegice i kolege, dakle što će se događati u narednim danima ili tjednima na Hrvatskoj radioteleviziji. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije morat će ponovo sazvati sjednicu ukoliko se izglasa ova Odluka o razrješenjima u petak. Potom ćemo to objaviti u medijima kao što je uobičajeno. To će nas koštati 35000 kuna i potom ide sva ona procedura i tako da vjerojatno do jeseni kao što je već bilo i rečeno Ravnateljstvo, odnosno glavni ravnatelj neće imati ama baš nikakav nadzor. Međutim, da ne bih ovdje dovodili u zabunu ova razrješenja još jednom ću podsjetiti da je kolega Mate Radeljić sam podnio zahtjev za razrješenje zbog nespojivih dužnosti, jer je imenovan savjetnikom u Uredu predsjednice. A potom su, evo zajednički možemo reći izjavu i zahtjev o razrješenju podnijela dvojica članova, dakle gospodin Gotovac i gospodin Sarkanjac. Oni su identično do u zarez shvatili da nešto nije bilo dobro i da oni više na takav način ne mogu raditi u Nadzornom odboru zbog trajnije i bitno narušenih odnosa članova Nadzornog odbora kažu njih dvojica u identičnim izjavama. Prosvijetlili su se očito nakon neizglasavanja izvješća i to od strane i vladajuće koalicije i shvatili su da nemaju apsolutno više nikakve šanse, ali to ih neće priječiti možda da ponovo budu izabrani za članove Nadzornog odbora ako se kandidiraju. Međutim, vratit ću se malo na gospodina Rajkovića i još jednom ću izraziti našu duboku sumnju u to da je odbor postupio ispravno i da se odbor pozvao na dobre članke. Još jednom ću upozoriti, dakle Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji kaže da će član Nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije razriješiti se prije isteka mandata u slučaju ako podnese zahtjev za razrješenje ako svojim djelovanjem postupa protivno zakonu i drugim propisima kojim se uređuje obavljanje djelatnosti Hrvatske radiotelevizije. Na ništa od ovog se nije odbor pozvao. Ako postupa suprotno općim aktima HRT-a itd. već se odbor poziva na ovu često u posljednjim tjednima korištenu izjavu ako svojim djelovanjem ili ponašanjem narušava ugled Hrvatske radiotelevizije. Dakle, Hrvatska radiotelevizija stalno ima narušen ugled, trajno je narušen ugled od bilo koga tko tamo nešto se usudi reći odmah mu se pronađe negdje ili u Etičkom kodeksu, pa ga se može staviti u ovaj kontekst ili je to u slučaju gospodina Rajkovića da je svojim djelovanjem ili ponašanjem narušio ugled Hrvatske radiotelevizije. Dakle, još jednom upozoravam i predsjednika Odbora za medije da vidi sa stručnim službama da li doista, doista ovakav prijedlog mora biti ovdje pred nama u Saboru. Nadzorni odbor je značajan u kontroli i u nadziranju rada Hrvatske radiotelevizije kojeg kao što sam već ranije rekla nitko neće nadzirati. Između ostalog Nadzorni odbor pokreće postupak razrješenja glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije, naravno ako je ispunjen neki od uvjeta za to propisanim zakonom. Dakle, Nadzorni odbor neće vjerojatno do jeseni ni postojati, pa jedna od ovih važnih zadaća neće uopće moći doći u pitanje. Osim toga, članovima Nadzornog odbora kada se donosio novi zakon isto tako nije baš bilo po volji ona izmjena kada je glavni ravnatelj sukladno zakonu dobio ovlasti da sam raspolaže iznosima do 10 milijuna kuna. Dakle, prema novom zakonu glavni ravnatelj Hrvatske radiotelevizije je 10 milijuna kuna bez da ikog pita može samo tako dati. Nadzorni odbor predlagao je podsjetit ću samo da to bude 7 i pol milijuna kuna, međutim to naravno nije dobio zeleno svjetlo većine članova Nadzornog odbora. Ali eto, ovdje je saborska većina ipak izglasala, tako da glavni ravnatelj osim što raspolaže samostalno sa 10 milijuna kuna koje bez da ikog išta pita može potrošiti i dati slikovito rečeno kome kod želi. Sada će moći samostalno i neometano, jer apsolutno nitko neće nadzirati njegov rad, moći raditi. Mi u klubu HDZ-a smatramo da razrješenje gospodina Rajkovića nije u skladu sa zakonom. Proglasiti samo tako da netko narušava ugled, a ničim to nije potkrijepljeno, jednostavno je nedopustivo. Ono što je razvidno iz ovog da će kadroviranje završiti na HRT-u imenovanjem novih članova Nadzornog odbora i da će oni dobiti puni mandat i da će ovo biti još jedna farsa nažalost o kojoj razgovaramo u kontekstu javnog servisa i HRT-a.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Ivan Račan.
Kolegice i kolege raspravljamo danas o razrješenju dijela članova Nadzornog odbora ali po uobičajenom običaju u Hrvatskom saboru priča se o svemu i svačemu pa i o bilo čemu, kako to kome odgovara ili kako se to kome čini zgodno. Nema nas puno u ovoj dvorani pa ću si ja sada dozvoliti isto malo, reći ću to zabave, kao što si to dozvoljavaju kolege iz oporbe. Kako je rekla kolegica iz HDZ-a apsolutno nitko neće nadzirati rad glavnog ravnatelja i to predstavlja kao plan ili namjeru valjda vladajuće koalicije da bude tako. Međutim, moram vas razočarati kolegice ali Nadzorni odbor je ostavkama dvaju članova postao nefunkcionalan i on više nije mogao postojati kao takav, on se više nije mogao sastajati jer nije mogao donositi odluke. Dakle, vašim riječima taj Nadzorni odbor apsolutno ne bi mogao dalje nadzirati glavnog ravnatelja. Ali ponavljam jasno mi je da se ovdje radi o zabavi i da treba reći što je zgodno, a ne što je realno. Također, kao što je predsjednik odbora rekao predstavnik HDZ-a je bio na sjednici odbora, glasao je za prijedlog. Ok, prihvaćamo da ste demokratska stranka i da imate različita mišljenja ali onda morate govoriti u svoje ime, a vi ste govorili u ime kluba. A sada nam govorite da na odboru HDZ ustvari nije mislio kako se tamo ponašao nego sada misli drugačije. Tako je jako teško voditi koherentnu politiku kada ne znate što ustvari vi mislite danas, sutra, jučer. Ok, kraj je dana, ovo je zadnja rasprava pa znam da svi jedva čekamo da odemo kući. Što se tiče objašnjenja koja smo na odboru prošli oko razrješenja, dakle vrlo je jasno u raspravi o financijskom poslovanju HRT-a u 2013. godini i o Izvještaju Nadzornog odbora u 2013. godini što je bila objedinjena rasprava iako se naravno vrlo malo govorilo i tada o jednom i o drugom nego o svemu ostalome ali tada je jasno rečeno od strane svih klubova, ispričavam se ako ima jedan klub, ja koliko sam pratio raspravu nisam zamijetio da je ijedan klub ocijenio Izvještaj Nadzornog odbora pozitivnim, dapače. Karakterizacije na taj izvještaj od strane HDZ-a su bile skandalozno i sramotno, od strane SDP-a nepopravljivo, od strane Laburista neprofesionalno. To je bilo Izvješće o radu Nadzornog odbora. To su bile ocijene. To izvješće o radu Nadzornog odbora nije potpisao predsjednik Nadzornog odbora koji je podnio ostavku, to izvješće je potpisao kolega Rajković koji nije podnio ostavku nakon što smo svi ovdje skupa to ocijenili skandalozno, sramotno, neprofesionalno i nepopravljivo. Ja se ispričavam što je meni na odboru se to učinilo kao prihvatljivo objašnjenje da se radi o narušavanju ugleda. I za kraj, procedura je procedura, treba je poštovati. Mi ćemo probati u najkraćem mogućem vremenu napraviti, provesti novi natječaj i izabrati nove članove Nadzornog odbora. Ali moram reći još jednu stvar, također nije istina da nije bilo pozitivnih stvari rečenih o HRT-u u Izvještaju o financijskom poslovanju. HRT je od 2006. godine do 2012. 7 godina u kontinuitetu poslovala sa minusom, negativno, gomilala je gubitke. HRT u 2013. godini je prvi puta nakon 7 godina ostvarila nekakav pozitivni pomak. Financijski rezultat nije naravno jedini kriterij. Ono sa čime mi nismo zadovoljni, nismo zadovoljni sa brzinom restrukturiranja i htjeli bismo daljnje poboljšanje programa. Ali, nije korektno interpretirati da smo zbog toga cjelokupni izvještaj o poslovanju odbacili. Hvala vam lijepa.
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Račan pa kad ste se već dotakli o promjeni mišljenja onda ću vas samo podsjetiti na clean start, spin off, in house outsourcing, odustajanje od monetizacije, master plan jel' se sjećate tih svih, tih svih mogućih najavljivanih velebnih projekata iz ove zgrade preko puta, a vi ste ovdje zdušno to zagovarali, kolega Račan. Većina članova odbora nije bila na sjednici i ne možete govoriti u njihovo ime, niti to mogu činiti ja kada nisam na sjednici, ali ovdje sam govorila u ime kluba i doveli smo u pitanje razrješenje gospodina Rajkovića, ja se nadam da smo se razumjeli? Ja vjerujem da ste vi razumjeli što sam ja apostrofirala i o čemu sam ja govorila. Prema tome, još jednom upozoravamo da li je ovo sukladno zakonu, hoćemo li mi ovdje sve odluke provesti sukladno zakonu? Uvjerava nas predsjednik odbora da hoćemo. Vidjet ćemo, nismo čuli, ja vas molim da mi kažete obrazloženje koje ste vi čuli na odboru zašto se zapravo traži razrješenje i gospodina Rajkovića? Na to sam upozoravala. Hvala lijepa.
Ivan Račan odgovor na repliku.
Kolegice Glavak, vi opet uvodite sad u ovu raspravu druge termine. Spominjete opet svašta što nema veza sa ovom temom. To je kad da ja sada vama repliciram i govorim vam o vašem mandatu u Vladi gdje ste radili, kao da je vama sada govorim o farbanju tunela, to sve skupa tako nema smisla. Ako je tema ovo razrješenje članova, djela članova Nadzornog odbora držimo se toga molim vas. Ja sam upravo rekao objašnjenje koje smo, do kojeg smo došli na odboru, da rečeno nam je da to objašnjenje je pravno utemeljeno. Predsjednik odbora je posebno pitao da li tu ima nešto sporno, rečeno je da nema. Žao mi je što vam to nije dovoljno, ali svjestan sam isto tako da vam ništa ne bi bilo dovoljno jer ne tražite raspravu o ovome, tražite samo prostor kako da sakupite neki poen. Hvala vam lijepa.
Kolega Novak ima potrebe za završnom? … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke glasat ćemo u petak. Kolegice i kolege nastavit ćemo sjednicu sutra u 9,30 sati sa Izvješćem o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu. Hvala lijepa. Doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18,10 SATI. Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije koje imenuje Hrvatski sabor. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje Prijedlog odluke o razrješenju. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 85 za, 19 suzdržanih donesena predložena odluka.