SRS pokušaće sa 16 amandmana da malo uredi ovaj predlog zakona, pošto je sasvim očigledno da ovakav predlog nije dobar, da ne obezbeđuje onaj nivo sigurnosti, pre svega, mislim na sigurnost koja obezbeđuje nezavisnost Nrodne banke Srbije i onaj nivo sigurnosti koji obezbeđuje sprovođenje ekonomske politike, a koja neće biti ugrožena monetarnom, deviznom i politikom vođenja finansijske discipline itd. Jedno od pravila o ekonomskom životu i stabilnosti glasi - stabilan novac daje stabilnu privredu i stabilna privreda garantuje stabilan novac. Nažalost, niti imamo stabilnu privredu, niti imamo stabilan novac. Ovo malo naše privrede što radi je na izdisaju, a ova sredstva koja su došla iz inostranstva po raznim osnovama morala su da se preštampaju, da se izda nova količina dinara, da Narodna banka Jugoslavije, odnosno sada Srbije, jednom restriktivnom monetarnom politikom održi stabilnost dinara. Ali slaba vajda od stabilnosti dinara kada u ovoj zemlji društveni proizvod niti može da se ostvari, niti može da se poveća. Neminovna posledica toga jeste pad životnog standarda koji svakodnevno osećamo. Ovim predlogom zakona, kao ni prethodnim zakonima koji regulišu status Centralne banke, ne ide se do onih detalja koji ugrožavaju vođenje monetarne politike i samostalnost koja je neophodna. Ne daju se naznake kakva treba da bude ta monetarna politika i to nije tema zakona. Verovatno postoji neko opravdanje što se monetarna vlast odlučila da stabilnost dinara veže samo za devizne rezerve, a ne za finansiranje fiktivnih robnih fondova. Možda je to i rešenje da ne eksplodira ovaj ekonomski balon u našoj zemlji, međutim, svedoci smo da se danak plaća i svakodnevno ta cena će biti veća i veća, ova ujudurma oko zakona i oko guvernera u stvari predstavlja samo pokriće za nešto što se sprovodi dve godine i u ovom trenutku pravi predah i zauzimaju pozicije za naredne dve godine. Ako je bilo nekog opravdanja za razaranje onih banaka pre godinu dana, banaka prepunih dubioza, danas smo svedoci da su sve domaće banke svojinski definisane sa poznatim kapitalom, sa manje ili više rizičnim plasmanima na udaru monetarne vlasti, a na udaru su zbog toga jer u zemlju konstantno ulazi kapital organizovanog kriminala iz Evrope, koji će u nastavku ovog procesa privatizacije za naredne dve godine da omogući da naša privatizovana preduzeća budu tuđa preduzeća. Ovo je startna pozicija. Oni koji se interesuju, verovatno su imali prilike da saznaju da i ove naše privatizovane i u pogledu kapitala definisane banke su mrtvo slovo na papiru i ukoliko nema priliva nekih sredstava iz inostranstva možemo samo da konstatujemo da mi nemamo domaći bankarski sistem. Sa stranim bankarskim sistemom mi smo doživeli prosperitet i sreću; osim pet-šest plasmana, koji su maltene dovedeni pod znak pitanja, strane banke ne finansiraju, ne kreditiraju našu privredu, već imaju zadatak praktično da pomognu da se ona uništi. Mi trenutno plaćamo ceh slepog, poslušničkog sprovođenja, nekritičkog sleđenja politike MMF-a, a ovaj prostor pravi dužničkim prostorom, gde će kapital biti u stranim rukama, a u određenom trenutku neko će da nas obavesti da nemamo ni vlast, ni državu. O tome treba da se vodi računa i kada se bude odlučivalo o ovom predlogu zakona, a ovo pričam da biste što bolje shvatili ovu fiktivnu svađu između guvernera i ministra finansija. Pozadina ovog sukoba nisu ni dečiji dodaci, ni štampanje novca, nego stvaranje predispozicija za nastavak dvogodišnjeg procesa privatizacije u kome ćemo ostati bez naše privrede. Kakav je naš postojeći guverner? Mi smo prošle godine tražili njegovo razrešenje. Po ovom predlogu zakona poslanici nemaju mogunosti da traže razrešenje guvernera. To je taj novi kvalitet, ekspertski rad, sinoć smo čuli da ovo sve pišu stranci. Vidite, svađaju se oko prevoda sa engleskog jezika. Guverner ne poštuje ni jednu odluku, njemu je odgovaralo, kao i onom Kariću, da se ugasi Astra banka, iako je tri-četiri puta Savezni sud poništio rešenja guvernera i nikada nije sproveo svoje rešenje. Mi smo pokušali malo da ga uozbiljimo, pa smo rekli da po tom osnovu, kao zarobljeni depozit SRS, ostalo je 300.000 dinara i sudeći po sudskim presudama, odlukama, lično je odgovoran samo guverner Narodne banke. Tek ćemo mi za nekoliko godina, a verovatno prilikom prve promene vlasti da saznamo sve bankarske tokove, da saznamo koliko je dinara promenjeno za evre, koliko je maraka došlo iz inostranstva promenjene u evre i kako je opran mafijaški novac u ovoj zemlji. Nemamo razloga da branimo guvernera, sve je tačno što pričate o njemu, još niste raspravili onaj njegov upad sa dugim cevima, samoproglašavanje za guvernera, vođenje jedne lične politike, a koja predstavlja preslikanu politiku MMF-a. Ovo sve pričam iz jednog prostog razloga, da za nekoliko meseci ne dođemo u situaciju da se jurimo po ulicama i da gladni građani obijaju tuđe stanove, kako bi obezbedili ono najosnovnije za egzistenciju. Pre tri meseca sam vam najavio opasnost tog događaja kao što se desio u Argentini, smejali ste se, niste shvatili ozbiljno to upozorenje. Krajnje je vreme da se dignete iznad te crte ispod koje ste prošli. Nije jednostavno voditi državu. Narodna banka Srbije sa Mlađanom Dinkićem, Vlada Republike Srbije u ovom sastavu, ne mogu da obezbede prosperitet. Zapamtite, ne mogu da obezbede prosperitet, jer tu nema izvorne ideologije koja odgovara ovom narodu i to je glavni razlog. Zapamtite drugi fenomen koji se javlja od 1990. godine, to je druga polovina treće godine vlasti. Sve naše vlasti od 1990. godine imale su problem u drugoj polovini treće godine, to je nerešiv problem. Verujte, nerešiv je problem, vreme je da se uradi makar nešto, pa makar i minimalno da građani osete neki boljitak i pomeranje nabolje. Ljudi gube posao, socijalna zaštita, znate i sami, na izdisaju je. Tu disproprciju ne može da reši ni ukidanje prenosa sednica Narodne skupštine, niti bilo koji duel od ovih časnika koji zastupaju strane interese ovde, vodite računa.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, ambijent koji prethodi raspravi o ovom zakonu, sinoć je izašao iz okvira dobrog ukusa i pokazao da poslanici služe samo zato da smanje jednu strašnu posledicu sukoba za koju ne mislim da je fingiran. On je dubok i organski, on je prekomponovan, on je suština prekomponovanjai pozicioniranja političkih stranaka pred naredne izbore, a Parlament ovog saziva treba da donese i da usvoji zakon o Narodnoj banci Srbije i da da za pravo jednom od učesnika u sukobu. Nije to pošteno prema Parlamentu ni prema narodnim poslanicima, a nije odgovoran odnos prema Narodnoj banci Srbije, koja valjda jeste najdržavnija institucija u svakoj državi na svetu, pa i u ovoj našoj, čije zakone, kao što čujemo, pišu stranci, čije amandmane usvajaju stranci itd. Imali smo priliku da čujemo i da vidimo da nažalost guverner ne razume budžet, a ne dajem za pravo nikom od učesnika u raspravi, ali želim da kažem svoj sud o tome. Kada guverner Narodne banke jedne zemlje ne razume za šta služi depozit budžeta u Narodnoj banci i to proba da ministru finansija, te iste zemlje, imputira kao želju za štampanjem novca, onda to znači da je guverner bio i ostao pogrešan izbor. Kada budete ovog novog sada birali, vodite računa o tome da razume osnovnu suštinu kako se puni i kako funkcioniše budžet, i u kakvoj je korelaciji budžet sa ukupnim privrednim i ekonomskim, finansijskim ambijentom u jednoj zemlji. Ovde bih posebno komentarisao član 48. koji uređuje uslove pod kojima se Narodna banka Srbije može zadužiti u inostranstvu. Tom članu nemam ništa da dodam, ni da oduzmem. Želim samo da ukažem da i mimo ovog što je predloženo u zakonu u formi davanja kontragarancija za već preuzete finansijske obaveze Jugoslavije ili države Srbija i Crna Gora, mi praktično uvodimo Srbiju, odnosno već smo je u veli, odnosno već ste je uveli u dužničku krizu, koja se polako otima kontroli i koju ne može nikakav očekivani privredni rast, a ovaj koji sada imamo je u odnosu na prošlu godinu niži, dovesti do nivoa da građani Srbije i država Srbija može uredno, i u skladu sa obavezama koje postoje prema međunarodnim finansijskim institucijama, da servisira sve ove obaveze. Molio bih da se ima u vidu ova obaveza, jer po podacima koji su sada dostupni javnosti, neko operiše sa osam,a neko sa 12, neko sa 14 milijardi dolara preuzetih finansijskih obaveza prem stranim kreditorima, MMF-u, prema Pariskom klubu i ostalim međunarodnim finansijskim institucijama. Nemate Narodne banke koja je u stanju da na kvalitetan način odgovori ovom neverovatnom izazovu i da ne dovede državu u poziciju bankrotstva, iako je ministar sam juče tvrdio da se mi već sada nalazimo u poziciji tehničkog bankrotstva. Takođe, imali smo prilike da čujemo, iako biovde trebalo da bude osnovno obeležje funkcionisanja DOS-ove vlade transparentnost, da guverner Narodne banke žestoko optužuje aktuelnog ministra finansija da skriva novac i da na određenim pozicijama postoji novac za koji ne zna ni predsednik Vlade, ni pojedini ministri. To, naravno, ništa ne govori drugo, već da transparentnost jeste samo puka proklamovana forma koja služi za politički marketing, a da je sama suština funkcionisanja ove vlasti diskrecija u odnosu na ovo ili ono, u odnosu na ovu ili onu političku stranku iz koalicije, u odnosu na ovog ili onog ministra koji jeste član koalicione vlade. Građani Srbije u toj tuči gube svakim danom sve više i sve dublje. Želeo bih da prokomentarišem predložene organe Narodne banke Srbije. Njih, po ovom predlogu zakona, ima tri, a to je monetarni odbor, savet i guverner. Uporno insistira gospodin Đelić, koji nas ni jutros nije udostojio da prisustvuje ovoj raspravi, da takva rešenja postoje, da su takva rešenja omogućila pojedinim bankama da budu najefikasnije centalne banke u svetu ili u Evropi. Moram da kažem, izvinjavam se, ovo nije ništa lično, da je ministar juče rekao glupost. Nemoguće je da je guverner narodne banke najbolji u svetu, a da mu banka nije ni u prvih 100 centralnih finansijskih institucija te vrste u svetu. Tu nešto onda nije u redu. Zalažem se da ne postoji na ovakav način predložen monetarni odbor - koji nije ništa drugo nego bord, a na čijem čelu se nalazi guverner sa viceguvernerima koji, kao što smo videli, na ovaj način može da ga kontroliše - i da se broj članova saveta poveća, da stručnjaka članova saveta bude više od članova saveta političara. Ne treba niko da se boji struke, struka je jedino u stanju da na način koji odgovara interesima države i građana kontroliše Narodnu banku i samog guvernera. Ukoliko to ne bi bio slučaj, onda bismo se mi opredelili za nešto što nisu uradile zemlje u tranziciji, ako tome ne težimo, osim Hrvatske i još jedne. Takođe, uporno nastojanje gospodina ministra da objasni kako Švajcarska ima ovakav ili onakav model je neumesno. Švajcarska nekoliko vekova samo to radi. Upoređivati Narodnu banku Srbije ili buduću poziciju Narodne banke Srbije, njene organe i poziciju njenog guvernera sa sličnom pozicijom ove institucije u Švajcarskoj je, u najmanju ruku, zlonamerno. Poslanici SPS-a neće podržati zakon u načelu, zato što ne želimo da učestvujemo, na način koji je za nekog samo sravnjivanje određenih političkih interesa,ujednoj priči koja nema veze sa osnovnom suštinom, nema veze sa zakonom, a ima veze, pre svega, rekao sam, sa prekomponovanjem političke scene u Srbiji. O glavu se obila brzopletost, o glavu se obila revolucionarna pravda, o glavu se obila ovoj vlasti i građanima Srbije, obio se način da se Narodna banka i pozicija guvernera Narodne banke možezauzimati kriznim štabovima, dugim cevima.Danas mi svi ovde podjednako podnosimo realnu posledicu rđave procene ili rđave namere iz vremena koje vi nazivate istorijskom prekretnicom. Danas je 17. jul, 13 godina je od formiranja SPS. Želim svima da ova partija traje dugo i da u narednim izborima preuzme odgovornost za vršenje vlasti u ovoj državi.
Da li se još neko od predsednika, zamenika predsednika ili ovlašćenih predstavnika javlja za reč? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o Narodnoj banci Srbije i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o bankama i drugim finansijskim organizacijama. Nastavljamo rad po dnevnom redu. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Bojan Pajtić; zajedno Nataša Milojević, Aleksandar Vatović, Olgica Kirćanski, Dragan Milentijević i Meho Omerović; Branislav Blažić; Veroljub Arsić; Branislav Vakić; Srboljub Živanović; Slobodan Janjić; Zlatan Jovanović; Petar Jojić; Stevan Kesejić; Ljubomir Kragović; Dragan Ljubojević; Dragan Pavlović; Vjerica Radeta; Milovan Radovanović; Dragoljub Stamenković; Goran Cvetanović; Dragan Čolić; zajedno Zoran D. Nikolić i Milan Stanković; Dragan Tomić; zajedno Golub Rajić i Đura Lazić; zajedno Živodarka Dacin i Rade Bajić; zajedno Ljubomir Mucić i Đura Lazić; zajedno Živodarka Dacin i Velimir Živojinović; zajedno Radojko Petrić i Rajko Baralić; zajedno Đura Lazić i Ljubiša Maravić; zajedno Joca Arsić i Milan Janković; Toma Bušetić; zajedno Radojko Petrić i Miloš Nešović; zajedno Jovan Todorović i Živodarka Dacin; Nebojša Jović; zajedno Rade Bajić i Živanko Radovančev; zajedno Ljubomir Mucić i Dušan Cvetković; zajedno Ljubomir Mucić i Rade Bajić; zajedno Jovan Todorović i Tomislav Marković; zajedno Radojko Petrić i Joca Arsić; zajedno Marko Ćulibrk i Dušan Cvetković; zajedno Joca Arsić i Tomislav Marković; zajedno Dragan Todorović i Hranislav Perić; zajedno Marko Ćulibrk i Milan Janković; zajedno Hranislav Perić i Sreten Mitrović; Tomislav Panajotović; Srđa Popović i Teodora Vlahović, kao i Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o Narodnoj banci Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Mi smo hteli ovim amandmanom da vrlo precizno kažemo šta je predmet i sadržaj ovog zakona. Ako se ovaj amandman usvoji, verujte da 99% odredbi ovog zakona ne bi smele da budu sporne, ako se sledi ovaj stav o mestu i ulozi Narodne banke Srbije. Pročitaću kako glasi taj amandman. Naravno, on je u potpunosti u skladu sa Ustavom Republike Srbije i do sada poznatim standardima koji se primenjuju kada su u pitanju centralne banke. Znači, amandman na član 1. glasi: "Ovim zakonom uređuje se status, organizacija, upravljanje i poslovanje Narodne banke Srbije, kao samostalne i jedine emisione ustanove monetarnog sistema Republike Srbije, koja je odgovorna za monetarnu politiku, za stabilnost domaće valute, finansijsku disciplinu i obavljanje drugih poslova određenih zakonom". Ne radi se o stilskoj razlici u odnosu na član 1. iz Predloga zakona, već o suštinskoj razlici. Ovde se garantuje nezavisnost, ovde se tačno utvrđuje koji su poslovi Narodne banke Srbije, za šta je ona odgovorna i ovde se precizno propisuje da se ovim zakonom, odredbama koje slede, reguliše organizacija, način upravljanja, status, a to znači položaj, ovlašćenja i svi mogući odnosi u koje upada Narodna banka Srbije, po Ustavu i po zakonu, kao paralelni organ izvršne vlasti zadužen za monetarnu politiku i za obezbeđenje stabilnosti domaće valute. Na ovaj način i ovim amandmanom, naročito sa još tri sledeća amandmana, mi definišemo duh ovog zakona. Ukoliko Narodna skupština prihvati ovo, a ovo je u svakom pogledu standard koji važi za centralne banke, onda bi predlagač mogao da donese ovde još jedno 30-40 svojih amandmana i da usaglasi sve ove odredbe sa ovom početnom odredbom. Mislimo da se na ovaj način izbegavaju i zatvaraju sva otvorena i sporna pitanja iz one emisije koja je sinoć dva sata trajala. Ovim članom se reguliše i nezavisnost, odgovornost i sve ono što je neophodno.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, tek sad čujem od predsedavajućeg da predlagač nije prihvatio moj amandman. Znači, nastavlja se sa ponižavanjem i Skupštine Srbije i narodnih poslanika, da ne dobijamo izveštaje od Vlade Republike Srbije. U svom amandmanu, koji sam podneo u ime SRS, tražio sam da se član 2. Predloga zakona menja i da stav 1. člana 2. glasi: "Za obaveze iz poslovanja Narodne banke Srbije jemči Republika Srbija". Sasvim je normalno da neko mora da stoji iza odluka koje donosi guverner i organi koji su nadležni za rad Narodne banke Srbije. Taj deo je izuzetno važan, radi stvaranja poverenja i kod građana i kod ostalih učesnika u platnom prometu, da svoja sredstva stavljaju na štednju ili deponuju po viđenju, da u slučaju ako dođe do zabrane rada neke banke, Republika Srbija je ta koja će da obešteti građane i pravna i fizička lica koja takvom jednom odlukom trpe štetu, odnosno da im njihov novac nije dostupan. Do sada je bilo da je dosadašnji guverner Mlađan Dinkić zatvarao banke. Jednostavno, samo je od njegove dobre volje zavisilo hoće li novac da bude vraćen građanima, bez obzira da li je bio na štednji ili je samo bio deponovan po viđenju. Isto tako je važilo i za pravna lica koja su obavljala svoje poslovanje preko te poslovne banke. Sa tom praksom treba da se raščisti i da zakonom neko odgovara za takve odluke guvernera. Stav 2, koji se nastavlja na stav 1. po svojoj prirodi, glasi: "Za svoj rad i poslovanje Narodna banka Srbije odgovara samo Narodnoj skupštini Republike Srbije". Trebalo bi svima da bude jasno da je Vlada Republike Srbije izvršni organ. Isto tako je i Narodna banka Srbije izvršni organ. Izbor guvernera konstituiše Narodna skupština, isto tako i Vladu konstituše Narodna skupština. Ne može biti uticaja ni jednih ni drugih na rad jednog ili drugog organa. Ovde sada imamo jedan primer da Vlada, kao izvršni organ, vrši konstantan pritisak na Narodnu banku i na način na koji će ona da posluje. Ide se čak dotle da Vlada jednostavno želi da pokrije svoj budžetski deficit preko Narodne banke Srbije. U svakom slučaju može biti katastrofalno za finansijske i privredne tokove u zemlji, najblaže rečeno može izazvati inflaciju.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpska radikalna stranka.
Mi smo ovim amandmanom hteli da potenciramo razliku u odnosu na član 1. stav 2. Predloga zakona. Tu je predlagač naveo i kaže: "Za obaveze Narodne banke Srbije jemči Republika Srbija". Deluje vrlo slično sa onim što mi predlažemo, a to glasi: "Za obaveze iz poslovanja Narodne banke Srbije jemči Republika Srbija". Hoću da kažem da Republika Srbija ne može da bude jemac za sve što radi Narodna banka Srbije. Ona može biti jemac za ono što se tiče zaduživanja Narodne banke Srbije u inostranstvu i kod domaćih banaka. Može da jemči za sve ono što se tiče obaveza i odgovornosti po osnovu vođenja emisione politike, ali ne može da jemči Republika Srbija za nešto što bi uslovno mogli da kažemo da je interno, a tiče se zaposlenih i klasičnog ugovornog odnosa između Narodne banke Srbije, kao pravnog lica, sa bilo kojim pravnim licem na našem tržištu. Znači, reč i pojam "jemči" koristi se u tačno određenim situacijama, za tačno određene stvari gde se država javlja kao garant. To smo mi izvukli i stavili u član 2, da bi to potencirali, i naravno naš član 2. stav 2. praktično, ne samo da preformuliše ceo član 2. Predloga zakona, nego stvari postavlja na pravo mesto. U članu 2. poslednji stav Predloga zakona kaže - "neće primati niti tražiti uputstva". To je otprilike kao da smo u zakonu rekli - "časna reč, Narodna banka neće nikoga da sluša". Ali, to je "časna reč, neće". Nema ni jedne druge reči, niti termina koja ukazuje na zabranu. Nema. Da bi ukazali na postojanje te zabrane i zakonom i Ustavom garantovane samostalnosti i nezavisnosti Narodne banke Jugoslavije, koja, opet se koristi Kardeljev termin "funkcija", posluje u ime države kao emisiona ustanova i ostvaruje druge nadležnosti. Mi kažemo: "Za svoj rad i poslovanje, Narodna banka Srbije odgovara samo Narodnoj skupštini Republike Srbije". Sa jednom pozitivnom definicijom, otklanjamo sve zablude i sprečavamo TV emisije, u kojima se čak vređa dostojanstvo naroda.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije.
Jemsto države u odnosu na ono što radi centralna banka daje centralnoj banci poziciju nezavisnosti i važnosti. Ima smisla amandman koji su podneli narodni poslanici Srpske radikalne stranke. Imali smo priliku da se upoznamo ovih dana da je budžet Narodne banke Srbije veći od budžeta prosvete za jednu godinu, jedan i po put veći od budžeta Ministarstva unutrašnjih poslova, dva puta je veći od svih socijalnih davanja u Republici Srbiji za godinu dana. Sa stanovišta tih argumenata, ovo što je predloženo amandmanom na bolji i precizniji način definiše za šta jemči država u odnosu, kako je rekao gospodin Krasić, na neke od funkcija Narodne banke. Drugi stav, koji je prekomponovan ovim amandmanom, takođe zaslužuje pažnju i poslanici Socijalističke partije Srbije podržaće ovaj amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Niko od podnosilaca amandmana.) Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke.
Poštovana gospodo, narodni poslanici, u amandmanu mi smo rekli da se u članu 2. stav 3. briše, jer Narodna banka Srbije u obavljanju svoje funkcije neće primati, niti tražiti uputstva od državnih organa i drugih lica. To znači da monetarni odbor, u kome su sadržana sva ovlašćenja i sva surova vlast te grupe ljudi koji su isključivo državni činovnici, i kojima ova skupština treba da podari ta ovlašćenja, neće imati nikakvu obavezu da nikome u ovoj državi, ni jednom organu, ni jednom ovlašćenom licu koje takođe imenuje ova skupština, ni na jedan njegov pisani dokument, pisanu odluku, pa čak ni na odluke ovog parlamenta ne mora da odgovori, odnosno da preduzme određene mere. Govorim o jednom važnom detalju, a taj detalj je usvajanje budžeta Republike Srbije, na kojem se izlaže ekonomska politika države za narednu godinu. Taj dokument sam po sebi predstavlja jedan od ključnih dokumenata ekonomske i fiskalne politike države u narednoj godini. Kako je moguće, da mi biramo odavde guvernera Narodne banke Srbije, a ne možemo kao Narodna skupština da mu prosledimo taj dokument u kojem će on biti obavezan da uskladi poslovanje Narodne banke Srbije sa ekonomskom politikom države, onoga što je usvojio ovaj parlament, i na kraju Vlade Republike Srbije. Mislim da se u Predlogu zakona otišlo dalje sa ovlašćenjima nego što su i postojala u prethodnoj fazi. Prosto je neverovatno da ovoliku količinu surovih ovlašćenja, koja su suprotna i Ustavu Republike Srbije, suprotna svim pozitivnim pravnim propisima iz finansijske sfere u ovoj državi, dovodimo do te mere da se ovako nešto predloži u ovom zakonu. To nije smanjenje nezavisnosti Narodne banke, kako govori trenutno v.d. guvernera Narodne banke. To je jedan apsolutizam, a u narednim članovima zakona lepo stoji i kaže se da će oni samo informisati nadležne organe u Skupštini Srbije. Znači, nećemo imati nikakva ovlašćenja. Nema ga ni savet Narodne banke Srbije, nema ga ni ovaj organ. Prosto je neverovatno da se prelazi na ovakav način i daju se ovakva surova ovlašćenja Narodnoj banci Srbije.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Molim narodne poslanike da isključe mobilne telefone. Nedopustivo je da se za vreme održavanja sednice čuje zvuk mobilnog telefona. To je nedostatak poštovanja ove institucije, kao što je to i dobacivanje iz klupa. Samopoštovanje je odluka da svako isključi svoj mobilni telefon. Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Branislav Vakić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Branislav Vakić.
Poštovani poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o Narodnoj banci Srbije. Član 3. predloga zakona menja se i glasi: "Narodna banka Srbije pri obavljanju poslova mora da se rukovodi i da doprinosi: uspostavljanju unutrašnje i spoljašnje stabilnosti privrede, čuvanju stabilnosti i zdravlja nacionalna valute, stabilizaciji cena roba i usluga, usaglašenom vrednovanju na finansijskom tržištu (politika kamata), stabilnosti i pouzdanosti deviznog poslovanja, očuvanju vrednosti rada (zarade i plate). Poslovi iz stava 1. ovog člana obavljaju se na načelima tržišne privrede". Amandmanom se precizira čime se rukovodi Narodna banka Srbije u svom poslovanju. Naravno, za izvršenje svih ovih zadataka najodgovorniji je guverner Narodne banke Srbije, a kamo sreće da se i naš guverner bavi ovim poslovima. Možda bismo onda mogli da prihvatimo da ima platu 300.000 dinara. Umesto toga, naš guverner vodi politiku, prepucava se sa ministrima u Vladi. U novinama čitamo da se čašćavaju epitetima "idiot, psihopata, kriminalac", ali kada ode Dinkić doći će neki drugi DOS-ovac koji će opet izvršavati nečije naloge i baviti se politikom. Mediji pod kontrolom DOS-a će ga obasipati pohvalama, a kada odsluži svoje, ti isti DOS-ovski mediji će ga baciti pod noge, što naš narod kaže - Jovo nanovo. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Vlada kao predlagač zakona, i u ovom zakonu po maniru koji važi već nekoliko meseci, obično na početku zakona ubaci neki član da kaže šta je cilj zakona, institucije ili neke oblasti. To nije materija koja se ubacuje u zakon jer ne može da bude norma, bez obzira kakva norma da je u pitanju. Mi smo pokušali ovim amandmanom da pomognemo Vladi Republike Srbije da shvati zbog čega postoji Narodna banka, za razliku od njih, kada tvrde da je cilj Narodne banke, a cilj je poslednja uporišna tačka, mi ne robujemo tim emotivnim pojmovima, već koristimo nešto što u pravu znači, što može da obavezuje. Mi smatramo da tzv. cilj, kako oni to kažu, jeste svakako uspostavljanje unutrašnje i spoljnje stabilnosti privrede. Ako to ne bi bio zadatak Narodne banke Srbije, onda nam ne treba privreda. Oni beže od toga. Oni kažu samo stabilnost cena. Doći ćemo i do toga. Kažemo da je zadatak da čuvaju stabilnost i zdravlje nacionalne valute. Jeste zdravlje malo arhaičan izraz, iz vremena Lazara Pačua, ali oni se i toga odriču. Dalje, stabilnost cena roba i usluga, tu se donekle slažemo. Mi smatramo da je Narodna banka Srbije, bez obzira da li se radi o politici koja se primenjuje prema bankama, operacijama na otvorenom tržištu ili zaduživanjem i na drugi način, dužna i da vodi računa o usaglašavanju vrednosti kapitala, odnosno o kamatnoj politici. Ne mora ona direktno da se meša, da propisuje, da limitira kamatne stope, ali ima ona svoje instrumente, može odlukama i naredbama da utiče na banke kako će da formiraju kamatnu stopu i na taj način da obezbedi stabilnost cena. Pošto je pri kraju ovo vreme, samo bih rekao nešto što je svim laicima jasno, Narodna banka Srbije bi morala da očuva vrednost našeg rada. To znači da ne radimo za jednu marku, to znači da ona naša količina rada, kada dobije svoj novčani izraz, bude adekvatna uloženom radu i jedini garant je onaj koji garantuje stabilnost domaće valute. To mora da bude Narodna banka Srbije, nezavisno od televizijske emisije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, uvažene kolege narodni poslanici, izjavili smo amandman na član 3. stav 1. predloga zakona. On u Predlogu glasi ovako: "Osnovni cilj Narodne banke Srbije jeste postizanje i održavanje stabilnosti cena." Ukoliko se predlagač već opredelio da i ciljeve ugradi u tekst Predloga zakona, što pravno-tehnički nije toliku uobičajeno, onda je red da se i ti ciljevi prokomentarišu bar na način kako su ovde izraženi. Mi ne smatramo da osnovni cilj Narodne banke, bilo koje, pa i Narodne banke Srbije, treba da bude održavanje stabilnosti cena. Ovako kako je predstavljeno u Predlogu zakona ispašće da je Narodna banka jedini ili glavni garant stabilnosti cena na ovom području. Gde su tu proizvođači roba, gde su tu davaoci usluga, gde su tu ministarstva, gde je tu Vlada Republike Srbije, koja po Ustavu nosi odgovornost i za politiku cena, a to znači i za njihovu stabilnost? Po meni Narodna banka nije, niti može biti odgovornija od Vlade Republike Srbije za stabilnost cena, nitito treba da bude primarni cilj njenog osnivanja i delovanja. Zbog toga smo predložili dopunu, nismo hteli da brišemo ovaj stav, već da ga dopunimo prioritetima, da Narodna banka kao centralni cilj svog bavljenja treba da ima stabilnost valute i finansijsku disciplinu, da je to zona odgovornosti Narodne banke u kojoj mi od nje očekujemo odgovarajuće rezultate. Ukoliko se ovaj izraz "stabilnost cena" koji je ovde upotrebljen tumači uže, pa se misli na cenu kapitala, onda nažalost moramo da podsetimo da smo mi jedna od zemalja u tranziciji gde je cena kapitala, ako se gleda visina kamate, jedna od najskupljih na ovim tržištima i ovim područjima,i tu Narodna banka nije ostvarila ove prioritete. Zbog toga uopšte ne smatramo štetnim ovu dopunu jer mislimo da Narodnu banku vraćamo na težište njenog bavljenja, a ne na stabilnost cena, koja je po nama u zoni odgovornosti Vlade Republike Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsendika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke, pa narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Poštovana gospodo narodni poslanici, zašto smo mi išli sa intervencijom ove vrste u članu 3. stav 1. i rekli da se posle reči "stabilnosti cena" dodaju reči "stabilnost valute i finansijska disciplina". Kao i moj kolega, gospodin Nikolić, moram da kažem da je osnovni zadatak Vlade Republike Srbije vođenje računa o stabilnosti cena, ali sam ovaj stav, i uporno insistiranje da on ostane ovakav, razumeo na sledeći način. Znači, u ovom momentu govoriću samo o ceni električne energije. Ne znam kako, na koji način i kojim modelom je došlo do toga da se potpiše sporazum sa MMF-om, da nam on određuje cenu električne energije. Tu je isključena i Vlada Republike Srbije i to je ovlašćenje pripalo isključivo nekim saveznim organima, odnosno Narodnoj banci Srbije. To sam razumeo na sledeći način. Stalno se u Srbiji priča o tome da se kod građana nalazi još četiri milijarde evra, a Narodna banka Srbije je napravila tim povodom i menjačnice. Nisu to nikakve menjačnice, to su otkupna mesta za devize. Upravo ovaj član me uvodi u ovakvu vezu i to mu je osnovni cilj i zadatak, a ne ono što mi predlažemo, da vodi računa o valutnoj stabilnosti dinara i finansijskoj disciplini. Znači, ako je to motiv da ova skupština prihvati ono što se desilo u prethodnom periodu, da mu da pun legitimitet, mi smo došli u situaciju da je ovo jedan od načina da se iz slamarica, iz ruku građana, pokupe i preostale devize kako bi se navodno pokazalo da imamo kvalitetne devizne rezerve. Juče smo govorili odavde da kvalitetna devizna rezerva, jedina kvalitetna devizna rezerva u celom svetu je izvozna valuta koja se zaradi prodajom robe od srpske privrede na inostranom tržištu. Prema tome, duboko dovodim u sumnju ideju da se ovde na ovakav način tretira ova situacija i da se ugrađuje u zakon nešto što pripada, po meni, isključivo Vladi Republike Srbije, jednom broju ministarstava, pretežno Ministarstvu za trgovinu i turizam, koje ima kontrolnu funkciju preko tržišne inspekcije, da kontroliše cene proizvoda i usluga na tržištu.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
"Za stabilizaciju cena treba primenjivati mere koje će uticati na takav stepen domaće tražnje koja je prilagođena rastu društvenog proizvoda. Rast društvenog proizvoda oko 6% dozvoljava porast domaće tražnje iznad 5%. Međutim, treba izbegavati primenu direktnih mera regulisanja cena poput zamrzavanja, koje su po svojoj koncepciji uvek kratkoročne, izazivaju krupne poremećaje, siva tržišta i disparitete. Za ostvarivanje ovih mera treba koristiti monetarnu, ali i fiskalnu politiku. U tom smislu nužno je preispitivanje privrede i deficita javnog sektora koji bi trebalo pokrivati javnim zajmovima. Ovakva politika bi mogla doprineti itd". To su delovi programa SRS, koje je vrlo vešto, odmah kada je sišao na beogradski aerodrom, Mlađan Dinkić još 1997. godine preformulisao kao neka svoja zapažanja i počeo da se radikalno bavi ekonomskom politikom. Znači, gospodin Dinkić nije izmislio rupu na saksiji, ona odavno postoji. Naravno, nismo mi hteli da ga sporimo. Nama je drago da što više ljudi prihvati naš ekonomski program. Ovde pričamo o amandmanu poslanika koji se odnosi na jedan od ciljeva Narodne banke Srbije, a to je obezbeđenje stabilnosti cena roba i usluga. To je neki novi manir pod uticajem Međunarodnog monetarnog fonda, javio se od prošle godine, da sve krajnje domete monetarne politike vezuju za stabilnost cena, jer preko stabilnosti cena kažu da se garantuje ispravna monetarna politika i stabilnost domaće valute. Međutim, šta to vredi, kod nas su devalvirali i marka, evro i dolar i sve što dođe ovde mora da se devalvira. Mora da se devalvira iz jednog prostog razloga što je naše tržište otvoreno kao konzerva, ulazi roba iz inostranstva po damping cenama, bez carinske kontrole, bez plaćanja nekih obaveza i tako niske cene stranih proizvoda konkurišu našoj privredi koja je opterećena visokim porezima, doprinosima i drugim davanjima, opterećena obaveznom privatizacijom i ona mora da stagnira, a Vlada ne želi da jedan od njihovih navodnih ciljeva bude uspostaljanje unutrašnje i spoljne stabilnosti privrede. Nema stabilnosti cena ako nema stabilne privrede. Stabilan novac - stabilna privreda. Stabilna privreda - stabilan novac. Ova virtuelnost kod nas, da navodno imamo stabilan kurs, a nemamo privredu, to je Argentina.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo poslanik Srboljub Živanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 4. Predloga zakona, da se menja i glasi: "Narodna banka Srbije vrši sledeće poslove: utvrđuje i sprovodi monetarnu politiku, utvrđuje i vodi politiku kursa dinara i predlaže režim kursa dinara, čuva, koristi i upravlja deviznim rezervama (stalne i tekuće), izdaje novčanice i kovani novac, uređuje i kontroliše funkcionisanje platnog prometa u zemlji i sa inostranstvom, izdaje i oduzima dozvolu za rad, vrši kontrolu boniteta i zakonitosti poslovanja banaka i drugih finansijskih organizacija i donosi opšte akte u sprovođenju zakona iz oblasti bankarskog poslovanja, obavlja zakonom utvrđene poslove za Republiku Srbiju, vrši druge poslove utvrđene ovim i drugim zakonima iz oblasti bankarstva, obezbeđenja finansijske discipline deviznog poslovanja i kreditnih odnosa sa inostranstvom." Opet Vlada želi da Republika Srbija postane punopravan član EU, MMF-a, Svetske banke, Evropske banke za obnovu i razvoj. Donosite zakon o Narodnoj banci Srbije i ovaj zakon je u stvari krucijalan zakon, kao i svi ostali zakoni koji su se donosili u ovom parlamentu sa ciljem pridruživanja Srbije Evropi. Narodna banka Srbije u Predlogu zakona definisana je kao centralna banka kojasamostalno i odgovorno posluje u skladu sa načelima tržišne privrede, ali to nije tačno. Dame i gospodo, dolazim iz privrede i jedan od ključnih problema naše privrede jeste nedostatak kapitala, što predstavlja jedno od osnovnih ograničenja za naš dalji privredni razvoj. Neminovno smanjenje obima privredne aktivnosti u preduzećima, koja ne mogu da posluju po tržišnim uslovima, mora biti izbalansirano otvaranjem novih preduzeća. Međutim, na našem tržištu skoro da ne postoje dugoročni krediti za privredu, dok su kratkoročni krediti u privredi retki i skupi. Sadašnji guverner zatvorio je mnoge privredne banke u Srbiji, a kao primer jeste Šabačka banka, koja je bila likvidna u momentu zatvaranja, a stvorili su je šabački privrednici, sa ciljem uzimanja kratkoročnih kredita u svrhu pokretanja privrednih kapaciteta odnosno proizvodnje. Danas ste uvezli strane banke, pa kada prošetam šabačkim ulicama blješte svetleći natpisi i reklame, ali je problem ko će da ih koristi kada novca i proizvodnje nema. Cilj današnje vlasti jeste uništenje domaćeg bankarskog sistema jer time se zaustavlja proizvodnja i privredni tokovi. Taj cilj jeste put ka privatizaciji jer mnogi iz aktuelne vlasti postaju vlasnici preduzeća koja se prodaju po bagatelnim cenama. Za to je živi primer u šabačkoj opštini predsednik Privredne komore Srbije, elektromehaničar Radoslav Veselinović. Oteo je fabriku "Metaloplastika", a sada otima imanje i objekte Zemljoradničke zadruge "Cerovac". Mojim amandmanom se navode grupe poslova koje vrši Narodna banka Srbije i mislim da ćete moj amandman prihvatiti u želji da se ovaj zakon poboljša.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Manje-više nema nekog većeg neslaganja kada je u pitanju član 4, jer i mi predlažemo osam tačaka, kao što stoji u predlogu Vlade, a naravno većina tih tačaka su čisto tehničke stvari, osim prve tačke koja je utvrđivanje i sprovođenje monetarne politike, u čemu je apsolutno nezavisna i samostalna Narodna banka Srbije. Skrenuo bih pažnju na alineju 2. ovog člana, odnosno ovog našeg amandmana, a to je da Narodna banka vodi i utvrđuje politiku kursa dinara, ali režim kursa samo predlaže Vladi. To je naš predlog, a to što vi nećete, to je druga stvar. To je ono što smo juče ovde ukazivali da Vlada i Narodna banka Srbije kao paralelni organi na istoj visini i istoj udaljenosti od Narodne skupštine, paralelni organi izvršne vlasti, moraju ovim zakonom da se dovedu u ovu situaciju kada je moguć konflikt, ali je neophodna saradnja zbog odgovornosti Vlade za ekonomsku politiku i Narodne banke za stabilnost cena. To je taj balans gde se izbegava uplitanje, ali i apsolutno, samostalno vođenje politike od strane Narodne banke Srbije. To je ključni amandman koji treba da se prihvati i da reši problem da nam se ministar javlja kada postoji direktni prenos, ne. Tu treba da se izbalansira ta moć, da se ne bi desilo ono što s pravom ljudi ukazuju ovde, da je moguće da guverner, monetarni odbori cela Narodna banka bude autonomni organ vlasti, nezavistan od bilo koga, a doduše ovde nema odredbi o nekom efikasnom razrešenju guvernera. Savet, kao nadzorni organ, postavljen je kao društvo staraca koji samo usvaja izveštaje i gotovo da nema nikakvu nadzornu funkciju. Ako je tako, zašto moraju da budu stručnjaci, to mogu da budu bilo koji ljudi. Tako su postavili savet, kao neku navodnu političku kapu, navodno stručnjaci, a pitaju se za nebitne stvari, usvajaju završni račun, usvajaju izveštaj o finansijskom poslovanju, određuju naknade koju banke treba da plaćaju za platni promet i kraj priče. Eventualno mogu, ako postignu većinu, da predlože smenu, odnosno razrešenje guvernera, a paralelno postoji strateški savet na nivou Narodne banke, pa ne sa Vladom, nego sa ministrom opet preuzimanja. O tome treba voditi računa, treba da se ovo naglasi da se čuje, jer ovo je ipak Narodna skupština, nije štala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zaknodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, predložili smo amandman na član 4. Predloga zakona kojim su utvrđene funkcije Narodne banke Srbije i mi predlažemo izmenu jedne od predloženih funkcija i dodavanja dve nove funkcije; one nisu nove, ali su ispuštene po nama u Predlogu zakona. Lepo je što nas je ministar Đelić udostojio pažnje da dođe u Narodnu skupštinu, manje je lepo što nas još uvek ne sluša, čini mi se od prvog amandmana, ali dobro, verovatno ima razloga za takvo ponašanje. Predlažemo izmenu tačke 2. u pogledu odgovornosti za režim kursa dinara. Predlagač je predvideo da Narodna banka utvrđuje režim kursa dinara uz saglasnost Vlade i samostalno vodi politiku kursa, a mi amandmanom predlažemo da Narodna banka samo predlaže režim kursa dinara, a da Vlada nosi odgovornost za utvrđivanje režima kursa, a nakon toga bi Narodna banka slobodno vodila politiku kursa dinara. Svakako da bi pravno i u duhu koncepta zakona koji teži što većem stepenu nezavisnosti Narodne banke najčistije rešenje bilo da ona to radi sama, bez ičije saglasnosti, bez ičijeg odobrenja. Mislim da nas stanje u našoj državi, u našoj ekonomiji, upućuje na obavezu da tražimo rešenja koja će biti najcelishodnija. Jeziv spoljnotrgovinski deficit, stanje u privredi zemlje, upućuju nas na to da postojeći koncepti funkcionisanja centralne i monetarne institucije moraju pomalo da se menjaju. Režim kursa dinara, bar u ovom prelaznom periodu, dok ne dođemo na zelenu granu, po nama mora biti jedna od poluga utvrđivanja makroekonomske politike za koju odgovornost nosi Vlada. Upravo na tu temu, neke kvazinezavisnosti monetarne institucije, pucalo je do sada. Da li režim kursa dinara treba da bude sam sebi cilj, da se dičimo i ponosimo nekom stabilnošću, a da prateći efekti i tog režima i nekih drugih poteza i mera budu više nego katastrofalni, a na kraju se opet svi računi ispostave Vladi Republike Srbije. Zbog toga ne vidim zašto Vlada beži od toga da dobije odgovornost, jedno ovlašćenje više, tim pre što se, kažem, na kraju, račun ispostavi njoj. Predlažemo isto tako što mislimo da je uobičajeno, da u osnovne funkcije Narodne banke moraju da uđu regulisanje količine novca u opticaju i način održavanja likvidnosti u plaćanju u zemlji i inostranstvu. To su osnovne funkcije svih centralnih banaka, treba da budu i ove i nije nam jasno zašto nisu napisane u osnovnom tekstu Predloga zakona.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe SNS.
Poštovana gospodo, narodni poslanici, mislim da smo sa dopunom ovog člana 4. u tački 2. i u tački 3, gde se ostale tačke pomeraju dalje do devet, jednostavno, hteli da jedan od suštinskih zadataka legitimišemo na pravi način. Ako smo predložili da Vlada Republike Srbije ne daje saglasnost na svoju osnovnu funkciju, a to je da vodi ekonomsku politiku države za neku godinu, već da utvrđuje kurs, a ne da Narodna banka nameće preko monetarnog odbora koji predstavlja određenu virtuelnu instituciju, koja sama sebi odgovara. Mislim da su ovde data još veća ovlašćenja Narodnoj banci Srbije, nego što je imala do sada. Ulazimo u situaciju da će taj monetarni odbor moći da radi šta hoće. Znači, neće polagati račune nikome, a ovaj parlament će samo informisati u meri u kojoj smatra da je to neophodno o činjenicama kako vodi politiku. A koju vodi politiku? Politiku cena, ne vodi politiku stabilnosti kursa dinara, ne vodi ni menjačke poslove, već vodi otkupne poslove, radi se o nizu detalja koji su važni, pogotovu je važna funkcija da reguliše količinu novca u opticaju i način održavanja likvidnosti u plaćanju u zemlji i inostranstvu. To je jedna od osnovnih funkcija Narodne banke Srbije. Ako to nećemo staviti kao osnovnu funkciju Nrodne banke Srbije, nije valjda važniji zadatak da kontroliše poslovne banke. Mislim da su ovi amandmani krajnje korektni, da su upravo dali argumente ovom parlamentu da može da ih podrži i pozivam narodne poslanike da daju podršku ovim amandmanima, jer na taj način ćemo, bez obzira ko kada bio na vlasti, imati punu funkciju Narodne banke Srbije, bez obzira da li je na vlasti ova sadašnja vlast ili sutra neka druga.Mislim da ćemo doćisituaciju, ukoliko dođe do promene vlasti, da će ove stvari morati da se dopunjavaju u zakonu o Narodnoj banci Srbije.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika, poslanička grupa SRS.
Ako Vlada Republike Srbije, kao jedini organ odgovoran za sprovođenje ekonomske politike u Republici, nema nikakvog uticaja i ne pita se kakav će biti režim kursa dinara, onda nema ekonomske politike. Kako može neko da odgovara za nešto što se dešava pod uticajem dejstva nekog drugog, trećeg ili pet. Koje su to poluge ekonomske vlasti u rukama Vlade Republike Srbije? Nema ih. Šta može da se desi? Vlada Republike Srbije ne kontroliše rast monetarne mase. Vlada Republike Srbije ne ostvaruje uvid u količinu novca u opticaju. Vlada Republike Srbije može da ima uticaja i u jednom periodu je imala i presudnog uticaja, ali verovatno najveći uticaj imaju banke, privreda i Narodna banka na formiranje sekundarnog novca, na funkcionisanje finansijskog tržišta i na druge stvari koje bitno utiču na cenu, stabilnost i ekonomsku politiku. Ova politika štampanja novca na bazi deviznog pokrića je neophodna, nužna, ali nema ekonomskog rasta, samo ima ekonomske stagnacije. Pogledajte zatvorene fabrike, pogledajte ovu privatizaciju. Šta mi predlažemo? Gotovo svi koji su tražili amandmansku intervenciju na član 4, predlažu da Vlada Republike Srbije odlučuje o režimu kursa dinara, ali na predlog Narodne banke Srbije. Znači, moraju da se dogovaraju, da dođu do zajedničkog predloga, da dođu do zajedničke odluke. Posle, neka Narodna banka vodi politiku kursa dinara. Kakav će on biti? Da li će biti fluktuirajući, da li će biti povezivanje, nije bitno, da li će da finansira fiktivne robne fondove, ni to nije bitno u krajnjem slučaju. Snosi odgovornost. Ovako nema odgovornosti. Ovakvu ekonomsku politiku vodi MMF preko Narodne banke, odnosno njenog guvernera, preko G17 i onih ljudi koje su ubacili u Vladu, Kori Udovički, Pitića itd. Nema ekonomske politike. Maltene, dođe vam da vam bude žao da prozovete Zorana Živkovića, a čovek niti ima poluga da vodi ekonomsku politiku, ali šta da radimo, takvo mu je društvo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Golub Rajić i Đura Lazić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, na Predlog zakona o narodnoj banci Srbije, a koji Skupština razmatra po hitnom postupku i ekspresno u svađi i napadu između guvernera i Vlade Republike Srbije, sa kolegom Lazićem na član 4. ovog zakona podneo sam amandman ispred poslaničke grupe SPS. Predložili smo da se u članu 4. stav 1. u tački 2) iza reči "Vlade" stavi tačka i zapeta, a reči "i samostalno vodi politiku kursa dinara" brišu. Ovaj član 4. se nalazi u osnovnim odredbama i u njemu se navodi koje funkcije obavlja Narodna banka Srbije. To je dato kroz nekih osam tačaka. Po nama je sporna samo tačka 2) u kojoj se kaže da Narodna banka Srbijeutvrđuje režim kursa dinara uz saglasnost Vlade i samostalno vodi politiku kursa dinara. Ako je Narodna banka Srbije samostalna u sprovođenju monetarne politike, izuzev što kod utvrđivanja kursa dinara treba da vrši usaglašavanje sa Vladom Republike Srbije, suvišan je deo teksta u tački 2) čije se brisanje predlaže ovim amandmanom. Narodna banka Srbije je u Predlogu zakona definisana kao centralna banka Republike Srbije, samostalna i nezavisna u granicama ovlašćenja utvrđenih ovim i drugim zakonima, čiji je osnovni cilj postizanje i ubrzavanje stabilnosti cena. Narodna banka Srbije, shodno odredbama ovog zakona, u obavljanju svojih funkcija neće primati niti tražiti uputstva od državnih organa i drugih lica, čime se dodatno obezbeđuje njena nezavisnost. Kako se osnovni cilj Narodne banke Srbije ostvaruje celokupnim njenim delovanjem, a ne isključivo sprovođenjem monetarne politike, Predlogom ovog zakona utvrđuju se osnovne funkcije Narodne banke Srbije i, pored ostalih, i utvrđivanje režima kursa dinara, uz saglasnost Vlade Republike Srbije. Zato je samostalno vođenje politike kursa dinara suvišno. Bez obzira što Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, predlažem da glasate za njega. Za ovaj zakon, nisam siguran da će on ostvariti postavljene ciljeve, a pre svega, postizanje i održavanje stabilnosti cena i očuvanje finansijske stabilnosti, a ne ugrožavajući ostvarivanje osnovnog cilja u podršci sprovođenju ekonomske politike Republike Srbije. Zahvaljujem.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Teodora Vlahović. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Mišljenje predlagača nije dato, kao ni mišljenje Odbora za finansije. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović.
Gospođo Čomić, gospodine ministre, uvaženi narodni poslanici i kolege, u članu 7. Predloga zakona o Narodnoj banci Srbije predviđa se obrazovanje filijala Narodne banke Srbije. Predložila sam u ime Reformista Vojvodine da se zakonom predvidi obavezno obrazovanje filijala u Beogradu, Novom Sadu i Prištini, a da se daje mogućnost obrazovanja i drugih filijala, pošto trenutno znamo da ima još tri filijale. Po našem predlogu, ove tri filijale nemaju nikakvog uticaja na kreiranje monetarne politike i potrebne su isključivo iz operativnih razloga, kako bi bile bliže privredi i kako bi se obavljali što efikasnije poslovi vezani za banke i privredu. Znamo da već postoje i druge filijale koje su na osnovu statuta obrazovane, a to je u Nišu, Kragujevcu i Užicu. Ovim amandmanom daje se mogućnost da se i te nadalje, kao druge, gde se smatra da je potrebno, obrazuju. Hvala vam.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik, poslanička grupa SPS.
Gospođo Čomić, gospodine ministre, mi razumemo političku poziciju predlagača ovog amandmana i ne sporimo njihovo legitimno pravo da učine predlog, kao što se u amandmanu na član 7. SPS zalaže za Srbiju kao državu koja na teritoriji koja čini državu ima sve funkcije koje država ima i sve instrumente koje jedna država ima na raspolaganju. Zakonom je predviđeno da postoje filijale u raznim velikim gradovima Srbije. Ukoliko bismo pristali da postoje glavne filijale u Beogradu, Novom Sadu i Prištini, čini mi se, mi bismo onda doveli u poziciju samu suštinu centralne banke, njenu organizaciju. Mi ne možemo da pristanemo da se u svakom zakonu malo-pomalo, već smo imali omnibus zakon koji je napravio dosta veliki pravni galimatijas u Srbiji, proba pripremiti pravni i svaki drugi teren da jednog dana određene teritorije dobiju viši stepen autonomije nego što to po našem shvatanju treba da bude. Zbog toga ne možemo da podržimo ovaj amandman. Izvinjavam se uvaženoj koleginici Teodori. Ovo nije ništa lično, ovo je samo suprotstavljanje političkog stava. Nadam se da uvažena koleginica to tako i razume. Dakle, poslanici SPS ne mogu podržati amandman na član 7. u ovakvom tekstu.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
SRS neće da podrži ovaj amandman, iz prostog razloga što nazivi teritorijalno-organizacionih jedinica, bilo da su u pitanju autonomije ili jedinice lokalne samouprave i njihovi nazivi koji označavaju, neka bude i toponime, nisu materija koja ulazi u zakon. Ovaj zakon ne zabranjuje ovo što se predlaže amandmanom, ali ne da bude u zakonu, već u statutu, kao akt kojim se uređuje unutrašnja organizacija Narodne banke Srbije. Članom 6. samo se kaže da postoji mogućnost da Narodna banka Srbije obrazuje filijale, kao organizacioni oblik Narodne banke Srbije na određenoj teritoriji i prepušta to da se bliže uredi statutom. Moram da vas podsetim da je prethodnim članom regulisano da se taj statut potvrđuje u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Zašto bi bilo pogrešno ako bi se usvojio ovaj amandman? Praktično, onda bi ova skupština, na neki način, prejudicirala rad Ustavne komisije, jer ako oni idu na regionalizaciju, to bi bilo šest do osam regiona, onda bismo morali da menjamo ovaj zakon i da ubacujemo glavne filijale regiona. Drugo, mi imamo tu prokletu sreću sa Zakonom o Narodnoj banci Jugoslavije, gde je postojalo jedno slično rešenje - Narodna banka Jugoslavije ima dve glavne filijale, u Beogradu i Podgorici. Znate šta se desilo. Mi nećemo da podržimo ovaj amandman, jer na sve moguće načine pokušavamo da sprečimo da se tako i nešto slično desi. Verujem da amandman nije sa tom namerom dat, ali ovo nije materija koja treba da se uredi zakonom.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanikDragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe SNS.
Poštovana gospodo narodni poslanici, mi smo tražili da se član 9. briše, u cilju integrisanosti funkcije guvernera Narodne banke, jer ovo može da bude stav u članu 16, gde se govori o tome šta radi guverner Narodne banke Srbije i mesto mu pripada tamo gde se govori o organima Narodne banke Srbije. Naravno da se ova funkcija podrazumeva i da je neophodna, ali mislimo da je ovde apsolutno nepotrebno tretirati na ovakav način i kao prethodno pitanje iznositi poslove i zadatke guvernera Narodne banke. Jasno je, u članu 16, gde se govori o guverneru, i u članu 17. o tome šta on sve treba da radi, znači, može i u 16. i u 17. Možda je čak bolje u članu 17. stav 2. da stoji šta on treba da radi, odnosno da predstavlja i zastupa Narodnu banku Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ovaj amandman je logična posledica naših amandmana na prvih nekoliko članova ovog predloga zakona; "izvršavanje svojih funkcija" treba da se zameni rečima "svoje poslovanje". Ako je nesporno da Narodna banka Srbije treba da radi na nekim principima tržišne ekonomije, a to stoji u Predlogu zakona, i sve ono što radi je poslovanje, onda treba da se izbegne korišćenje ovog zurovskog termina "funkcije" - "u ostvarivanju svojih funkcija". To danas ništa ne znači u uslovima tržišne ekonomije i ovakve organizacije države, kada se, po onome što rade državni organi, govori kao da su poslovi iz nadležnosti, za šta država, organ ima prava i dužnosti, pojedinci prava i obaveze. Znači, nije samo u pitanju terminološko usklađivanje. Osim toga, da se ljudi ne bi zbunili i da pomisle da predlažem nešto što nije u skladu sa Ustavom i sa postojećim pravnim sistemom, reč "poslovanje" više odgovara Narodnoj banci Srbije, iz jednog prostog razloga što ona ima svoj bilans stanja, ima bilans uspeha, ima svoje posebno knjigovodstvo. Ona trguje jednom specifičnom robom koja se zove novac. To što liči na funkcije je izvršavanje poslova iz nadležnosti Narodne banke Srbije, a to je da može da donosi opšte akte kojima propisuje pravila poslovanja za banke i za neke druge organe. Obzirom da je većina tih poslova koje obavlja Narodna banka Srbije u domenu ovoga što pripada poslovanju, ova terminološka ispravka jeste suštinska, jer ide u prilog tome da damo pravi značaj i pravo mesto Narodnoj banci Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikZlatan Jovanović.
Dame i gospodo, posle sinoćne "bračne" svađe koju je RTS direktno prenosila, a nacija gledala, sve je jasno, samo ostaje nejasno ko je mama, a ko tata. Član 11. Predloga zakona o Narodnoj banci Srbije, na koji sam podneo amandman ispred poslaničke grupe SRS, odnosi se na saradnju Narodne banke Srbije i njeno članstvo u međunarodnim finansijskim organizacijama i nacionalnim finansijskim institucijama. Stav 1. ovog člana glasi: "Narodna banka Srbije može biti članica međunarodnih finansijskih organizacija i institucija i može sarađivati sa nacionalnim finansijskim i kreditnim institucijama radi izvršavanja svog osnovnog cilja i svojih funkcija". Amandmanom koji sam predložio predviđeno je brisanje reči "radi izvršavanja svog osnovnog cilja i svojih funkcija" i zamena rečima "samo radi obavljanja poslova iz svoje nadležnosti u skladu sa zakonom i utvrđenom ekonomskom politikom Vlade". Ova formulacija koju predlagač daje u ovom prvom stavu je neprecizna. Ona dozvoljava dosta komotno tumačenje i zloupotrebu. Mi ovim amandmanom predlažemo preciziranje ove saradnje sa međunarodnim organizacijama i članstva u međunarodnim finansijskim organizacijama. Narodna banka Srbije, po ovom zakonu, trebalo bi da bude nezavisna, međutim i pored te nezavisnosti ona mora da sprovodi ekonomsku politiku Vlade Republike Srbije. To je na određen način definisano u članu 3. ovog predloga zakona, gde u stavu 3. stoji da Narodna banka Srbije, ne dovodeći u pitanje ostvarivanje svog osnovnog cilja, podržaće sprovođenje ekonomske politike Vlade Republike Srbije itd, što je opet vrlo neprecizno. Naime, ovakva formulacija ne obavezuje Narodnu banku da sprovodi ekonomsku politiku Vlade, već joj preporučuje. Mislimo da je to takođe neprecizno i da je i to trebalo urediti na drugi način, ali i na taj način kako je ovde rečeno - Narodna banka Srbije ima obavezu da podrži ekonomsku politiku Vlade Republike Srbije - i u skladu sa tim je naš amandman, da bi ovo bilo do kraja precizno i jasno definisano.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpska radikalna stranka.
Ovaj amandman bi morao da se prihvati, zato što to predstavlja interes i Vlade i Narodne banke Srbije. A da vam kažem, skida se malo i bruka sa predlagača. Ne znam ko bi mogao da objasni šta znači ovo "radi izvršavanja svog osnovnog cilja". Ako je cilj poslednja uporišna tačka, on se ne izvršava, nego se dostiže, postiže, ostvaruje. Opet neki prevod. Ali, suštinsko je pitanje. Narodna banka Srbije mora da sarađuje sa međunarodnim organizacijama i institucijama, i ta saradnja mora na neki način da bude uokvirena. Mora da se obavlja u granicama, limitima propisanim zakonima, Ustavom i naravno odgovarajućim ciljevima koji su zacrtani, ekonomskom politikom Vlade Republike Srbije. Ukoliko to ne bi predstavljalo jedan jedinstveni put i ono što rukovodi Narodnu banku Srbije, i u saradnji sa inostranstvom, onda bismo imali ovu situaciju koju danas imamo. Vlada Republike Srbije ne pita se za ostvarivanje ekonomske politike. Gleda samo kakvo je stanje likvidnosti budžeta, da li može uredno da servisira obaveze, da li je dovoljno štampano dinara, po osnovu toga što je došla neka pomoć iz inostranstva, da li su povećane rezerve, pa vraćena ta devizna sredstva Narodnoj banci, i na drugi način obezbeđeno da dinar bude koliko-toliko stabilan. Šta imamo? Koja je to ekonomska politika? To je ekonomska politika MMF-a. Nama ne treba Narodna banka Srbije koja će da vodi politiku Međunarodnog monetarnog fonda. Nama ne treba Narodna banka koja će da vodi politiku drugih međunarodnih organizacija. Nama treba Narodna banka Srbije koja će da sarađuje sa inostranstvom radi ostvarivanja ciljeva i interesa naroda koji živi na ovom prostoru. Verovatno, taj kurs dinara i ne mora da bude zakucan ovako. Mora da bude u nekoj funkciji da naša privreda živi, radi, funkcioniše, da privreda ima reproduktivnu sposobnost, da se ne prodaju firme za džak para, pa se na kraju ispostavi da su veće zalihe u magacinima firme koja je prodata, nego para koliko je došlo po osnovu privatizacije. Zbog toga kažemo, neki limiti, neke granice postoje u toj saradnji, a ne slepo da se sluša. Juče sam rekao, i na onaj zakon o Narodnoj banci Jugoslavije 1993. godine, koji je jedva shvatio Labus kada je glasao za taj zakon, MMF je dao saglasnost i rekao je "fantastično". Na verziju, sinoć smo čuli, koju je napravio Đelić, "fantastično". Na verziju, koju je ponudio Dinkić, "fantastično". A šta je tu sve "fantastično"? Fantastično je to što idemo prema pepelu, da se sve pogasi, pa će onda valjda nešto da nikne.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosioci amandmana ne žele reč. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke, narodni poslanik Dragan Tomić.
Ovde počinje deo zakona koji govori o organima Narodne banke Srbije. Mi našim amandmanom tražimo da se iz ovog člana briše monetarni odbor. Ovo je jedan od naših suštinskih predloga, i moram da to obrazložim. Imali smo tri organa; to je guverner, mi tražimo da bude biran zamenik, i suština našeg predloga je da se značajno pojača funkcija saveta Narodne banke Srbije. Ovde se često govori o iskustvima iz nekadašnjih republika, pa se po potrebi kaže, eto, slovenački zakon je dobar, hrvatski je dobar. Zašto onda nije uzeto jedno od najznačajnijih iskustava iz tog zakona, koje govori o tome da je savet Narodne banke Slovenije najznačajniji organ koji u sebi sažima razne stručnjake iz različitih oblasti i ima veliki broj članova. Kod nas je u savet predloženo svega pet ljudi. Šta je suština monetarnog odbora? U njemu je sadržana sva funkcija i sva vlast u Narodnoj banci Srbije. Oni ne odgovaraju nikome i ni zašta. Vode i nose odgovornost sami. Sami sebi zakazuju sednice monetarnog odbora. Znači, ako ih ima pet, može i tri da sedi, i donosi odluke o tome šta će biti sa devizama u ovoj državi, koji će biti krediti, kako će se štampati novac, koja će biti valutna stabilnost u ovoj državi, cenovna stabilnost. Tu čak, ako se ne izabere ni pet, jer ovde se predviđa mogućnost između tri i pet, mogu preglasavanjem, ako bude samo tri na sastanku, da dva glasaju za, jedan protiv. Tim kolegijumima može da prisustvuje i ministar finansija, koji se tu ništa ne pita. Može nešto da kaže, ali dvojica ljudi će u ovoj državi određivati svim drugim. I Skupštini, i Vladi, i ne znam kome sve treba još, kompletnoj privredi, nadgradnji, infrastrukturi, razvoju ove države uređivaće mere. To mi nekako liči na Luja DžV koji je rekao: "Ja sam Francuska, ja sam bog, država - to sam ja". Prema tome, da li je moguće da idemo do te količine surovih ovlašćenja, da samo jedan do dva čoveka mogu sami voditi sve one funkcije koje su predviđene u ovom zakonu, a odnose se na ukupan princip i funkcionisanje Narodne banke Srbije. Prosto, po nama, taj monetarni odbor predstavlja običan kolegijum guvernera i njegovih viceguvernera ili savetnika, i nema potrebe, oni se svaki dan viđaju, da mu se daju ovakva funkcionalna suštinska ovlašćenja, koja remete prava svih drugih nadležnih državnih organa da se nešto pitaju kod primene zakona o Narodnoj banci Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, pa narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, nije sporna argumentacija koja je ponuđena za ovaj amandman. U raspravi u načelu takođe sam rekao da mislim da su ovde dva organa višak i da je monetarni odbor bord direktora, pa ne bih ponavljao argumentaciju u vezi sa tim. Socijalistička partija Srbije će se uzdržati kod glasanja o ovom amandmanu zato što amandman nije podnela legitimna grupa. Mi sporimo legitimnost ovoj poslaničkoj grupi i za nas ovaj amandman kao takav ne postoji, ali se ne suprotstavljamo argumentaciji koju smo čuli. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Poslanička grupa SRS nije imala nameru da interveniše na gotovo svim članovima ovog zakona koji se tiču Narodne banke Srbije. Mi smo u načelnoj raspravi pokušali da otklonimo dilemu oko nekog rešenja koje je bilo pre nekoliko godina, kada je Narodna banka Jugoslavije, pored guvernera, imala zamenika i savet. Savet je praktično odlukom Saveznog ustavnog suda ukinut jer je tada neko zbog političkih interesa procenio da u onoj odredbi, onom jedinom članu Ustava SRJ gde se kaže da Narodnom bankom Jugoslavije rukovodi guverner i da je on odgovoran za sprovođenje politike Narodne banke Jugoslavije, nema mesta za neki kolegijalni organ koji bi ga kontrolisao. Verovatno je tada napravljena greška, ali verovatno je i to rešenje Saveznog ustavnog suda bilo uzrokovano odnosnom između SRJ i vlasti u Republici Crnoj Gori. Načelno, guverner treba da bude čovek koji predstavlja, zastupa i koji je najviše odgovoran za rad Narodne banke Srbije. On mora da ima neki kontrolni organ u samom sastavu Narodne banke Srbije. Ono što je važno, onaj ko bira, taj i razrešava. Defekt ovog predloga zakona je upravo u tome što 20 poslanika u Narodnoj skupštini mogu da pokrenu inicijativu i da podnesu predlog da se izglasa nepoverenje Vladi Republike Srbije, a ne mogu da pokrenu postupak da se razreši guverner Narodne banke Srbije. Monetarni odbor je kolegijum, odnosno, ako to preslikamo danas, ja i moji viceguverneri, ja i moji kućni prijatelji, verovatno je sa njima čekao Novu godinu. Da li postoji privatizovan organ? Ne postoji. Da li je to opasnost? Strahovita opasnost. Ćerka ovoga, zaposlena žena ovoga, zet ovome, ovaj se zabavlja sa ovim... To smo slušali ove dve godine. To je ta mera koja treba da se nađe, koliko ko treba da bude daleko i blizu od Narodne skupštine, kao jedinog organa koji ima to pravo da postavlja i smenjuje. Mi nismo hteli mnogo da vam smetamo, jer dovoljni ste vi sami sebi da i ovo izmasakrirate. Ali vodite računa. Narodna banka Srbije mora da postoji i da posluje i kada se ovaj zakon donese.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman odnosi se na nadnaslov i član 13, a zajedno su ga podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosioci amandmana ne žele reč. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke.
Potreba za ovim amandmanom je tehničke prirode, a govori o prethodnom, gde smo rekli da monetarni odbor Narodne banke Srbije treba da se briše kao institut u funkcionisanju Narodne banke Srbije, da se daju ovlašćenja guverneru i kontrolna funkcija i kontorlni zadatak savetu Narodne banke Srbije. Ovo govorim iz više razloga, a postojeće iskustvo, ono što je praksa pokazala u Srbiji u zadnjih nekoliko godina, moram da kažem, da u prethodnim godinama, pa i 20 i 30 godina, ostaju neprepoznatljiva imena guvernera Narodne banke Srbije, odnosno guvernera tadašnje Jugoslavije, prosto se ne zna u javnosti ko su ti ljudi bili. Danas imamo priliku da imamo estradnu zvezdu koja je postala guverner Narodne banke na jedan volšeban način. Nekako koincidira formiranje grupe "Monetarni udar" sa periodom gašenja četiri najveće srpske banke. To se dešavalo u dane velikih srpskih praznika, kada je narod praznovao, nije imao vremena da se bavi tako važnim pitanjima. Monetarni odbor, ako damo sebi za pravo da dovedemo nekog sličnog, ili kod nas dajte čoveku vlast pa ćete videti kakav je, ili taj kada dođe na mesto guvernera pa ukapira da ovde ima više pravanego što je imao ovaj prethodnik, a nasloni se na njegova iskustva, mi ćemo onda doći u situaciju, i ovi iz vlasti i mi iz opozicije, da prosto nemamo odgovore na mnoga pitanja, kako uopšte kontrolisati guvernera, monetarni odbor, tzv. kolegijum, koji može svaki ponedeljak, utorak da odlučuje, a ovde mu se deli zadatak da petnaestodnevno njih dvojica-trojica mogu da sede zajedno. Valjda je normalno da kada guverner bira sebi najbolje saradnike, da svaki dan dogovore poslove i zadatke koje rade, da se međusobno komunicira i može svaki dan da piše sebi zapisnik da je imao sednicu kolegijuma tog odbora, ali bez ovlašćenja. Deo ovih ovlašćenja mora da pređe na savet Narodne banke Srbije. Ovo se mora kontorlisati.Znači, kao guverner sam sebi zakazujem monetarni odbor, donosim odluku, niko mene ne kontroliše, niko mi ne može ništa i vršim funkciju. U pravu ste vi, ministre, kada ste sinoć rekli Dinkiću... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... da ima savršeno velika ovlašćenja. Doduše, on neće bitiguverner verovatno, ali dobio je još veća ovlašćenja. Vlada nema ovlašćenja, nema ni ovaj parlament, jer dalje se ovde kaže da ćemo mi, da li radna tela ili ovaj parlament, biti informisani o tome šta radi Narodna banka Srbije. Da li ćemo moći nešto da pitamo? Nećemo. Neće nam doći na sastanak, samo će nam poslati neki papir, kao malopre na Odboru za privatizaciju. Veći broj poslanika više ne zna šta se dešava u tom procesu. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Sledeći amandman je na član 13. a zajedno su ga podneli narodni poslanici Živodarka Dacin i Rade Bajić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, mislim da se naš uvaženi ministar prilično umorio od kada je došao u ovu skupštinsku salu, jer evo do sada nije imao prilike da se koncentriše ni na jedan amandman od pritisaka poslanika pojedinačno, dolazeći u prvi red. Volela bih da pitam ministra da li zna koji je amandman po redu? No, zbilja mislim da zaista poštujem to što gospodin ministar prisustvuje uvek kada su njegovi zakoni na dnevnom redu i amandmani. Navikli smo nekako da uvek reaguje posle svakog, daje neko obrazloženje, ali ću pokušati da obrazložim amandman koji smo u ime poslaničke grupe SPS kolega Rade Bajić i ja podneli, da se u članu 13. iza reči "guverner" stavlja se zapeta i dodaju reči "zamenik guvernera". Zašto zamenik guvernera?Mislim da je to uopšte stav Socijalističke partije Srbije, a čujem tu još ponekog kolegu, da bi trebalo da postoji mesto zamenika guvernera, jer prosto pojačala bi se odgovornost samog guvernera, u smislu da guverner određuje koji će ga za pojedinu situaciju viceguverner zamenjivati, a ovako bi zamenika guvernera isto birala Skupština, sa tačno utvrđenim zadacima i prosto taj zamenik guvernera bi imao obavezu da polaže račune o radu ovoj skupštini. U jučerašnjem uvodnom slovu čula sam da je ministar Đelić rekao "mesto zamenika guvernera je prevaziđeno". Mogu to da prihvatim, to su argumenti za i protiv, sa jednakom težinom kao i onom što mi tražimo da bude zamenik, ali ako u ministarstvima imamo zamenike ministra, pomoćnike ministra, zašto ne bismo imali ovakvu jednu instituciju kao što je Narodna banka Srbija koja, uz dužno uvažavanje Vlade i premijera, mislim da je jedna od najvažnijih institucija, jer prosto vodi kompletnu monetarnu politiku. Ako premijer Srbije ne može da dođe do podataka kakve su plate u Narodnoj banci, onda šta drugo da kažemo kako se to do sada radilo. Mi smatramo da ako bi bilo to previše, jer sada čitamo 300.000, 100.000, do 85.000 plate zamenika, odnosno viceguvernera, neka se smanji broj viceguvernera zarad jednog zamenika guvernera, jer je to neko ko će zaista odgovorno obavljati sve funkcije i imati istu odgovornost u odsustvu guvernera. Ipak se tu radi o veoma ozbiljnim i složenim poslovima i mislim da se zbog toga digla tolika prašina, jer ne može da se shvati da ipak sistemski država mora da ide napred i mora da se sačuva monetarni sistem, a nikako da se to personalno vezuje za jedno ime, ma čije to bilo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Molim te, Daco, da ne zagovaraš ministra, neće čuti moju argumentaciju. Znam da u stručnim krugovima postoji tvrdnja da je demode rešenje da Narodna banka ima zamenika guvernera i mi jesmo ovde rizikovali da ovim predlogom uđemo u polemiku sa onima koji imaju takvu argumentaciju, ali naša je namera pre svega bila da na bolji i kompletniji način rešimo nekoliko najvažnijih stvari u Narodnoj banci Srbije, u našoj Narodnoj banci. Jer ako bismo poštovali ovu analogiju do kraja, o čemu je ovde govorila gospođa Živodarka Dacin, ne postoji skoro nijedna državna ustanova, javno preduzeće, nijedno ministarstvo koje na ovaj način nije rešilo hijerarhiju. Postoje banke koje imaju prvog viceguvernera, a nemaju zamenika guvernera, tako da postoje različita iskustva i smatram da argumentaciju koju smo ponudili mogu da prihvate i ostali narodni poslanici. Naravno, bilo bi potrebno da je prihvati i ministar i onda ne bismo imali situaciju da je sve samo jedan čovek. Mi smo sinoć upravo prisustvovali jednom interpersonalnom sukobu, između ostalog i zbog toga što i jedan i drugi ne mogu da kontrolišu sopstveni ego, a nemaju odgovarajućeg drugog čoveka u ministarstvima, odnosno u organima čiji su prvi ljudi. Uvek treba da postoji neko ko je u stručnom, u svakom drugom smislu u stanju, koji je pripremljen da bude drugi. Postoje prosto osobe koje nisu u stanju da obavljaju neke poslove ili da učestvuju u nekim poslovima ako su drugi. To su lideri. Ovde je neophodno naći rešenja koja su takva da guverner ima takve saradnike koji mogu da ga prate, ali koji mogu da mu budu brenza, kada je to neophodno. Videli smo sinoć da je ministru i da je guverneru potreban čitav tim onih koji ih brenzaju, da ne bismo bili u prilici da vidimo ono što se jednom rečju definiše kao nacionalna bruka. Zato predlažemo da prihvatite ovaj i još nekoliko amandmana koji idu ka ovome i da na ovaj način razrešimo ovo pitanje.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana ne želi reč, ali reč želi i ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe SNS.
U članu 14. se govori o funkciji i ovlašćenjima monetarnog odbora. Sada ću morati da pročitam, nadam se da je jedan deo ljudi ovo pročitao, a pretpostavljam da drugi deo narodnih poslanika nije ovo ni čitao, pa zbog razloga da svi shvatimo zašto je važno ukinuti monetarni odbor, da shvatimo koja je funkcija, ovlašćenje i ono što se daje u zakonu kao predlog šta sve monetarni odbor, odnosno guverner i njegovi viceguverneri, znači njih od tri do pet, mogu da rade, uz sve ostalo? Monetarni odbor utvrđuje -"uslove i način izdavanja kratkoročnih hartija od vrednosti, uslove i način pod kojima Narodna banka Srbije sprovodi operacije na otvorenom tržištu i obavlja diskontne poslove, politiku odobravanja kratkoročnih kredita (ovo je važno pitanje, jer mnogo važno pitanje se pokazalo u praksi i sada i do sada da politika kratkoročnih kredita u državi je katastrofalna), režim kursa dinara uz saglasnost Vlade i samostalno vodi politiku kursa dinara". Ovde Vlada samo daje saglasnost, odnosno može i ministar da da saglasnost u ime Vlade i stvar je gotova. Znači, režim kursa će odrediti guverner sa svojim kolegijumom, eskontnu stopu i način upravljanja deviznim rezervama. Devizne rezerve, moram da ih pomenem, u Srbiji su nekvalitetne. Nemaju dobar kapacitet i ekonomisti to najbolje znaju. Najkvalitetnije devizne rezerve su iz izvoza. Srbija nema izvoz. Ima debalans u spoljnotrgovinskoj razmeni, on je ogroman i raste iz godine u godinu. Proizvodnja pada i u ovoj godini je niža nego što je bila 2000. godine. Ovde sam slušao, stalno slušam diskusije da je važna rekonstrukcija institucija, pa tek onda privreda. Šta će ovaj narod da jede? Razumem da to mogu da govore neke mlađane junoše koje ne razumeju šta znači reč privreda. Njima je lako, njima su važne institucije tamo negde gde se nameste, gde će kao nešto odlučivati. Najvažniji u Srbiji su privrednici, ljudi koji vode privredu, koji vode računa o izvozu. Zašto nemamo izvoz? Zato što imamo ovakav odnos kursa, navodnog kursa i treba da veličamo lik i delo guvernera Narodne banke Srbije. Izvoznici nemaju interesa da na ovakav način rade, niti mogu da imaju kredite, ni kratkoročne, ni srednjoročne, kroz koje će razvijati proces proizvodnje i onda dolazimo u situaciju da imamo ovakav monetarni odbor koji će imati još surovija ovlašćenja. Ne očekujem da se neće nastaviti trend pada privrednog razvoja, već očekujem da smo ovde svi dovoljno svesni, dovoljno izvukli iskustava preko kojih možemo da shvatimo šta je važno. Važnija je privreda od rekonstrukcije institucija.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
U prilog ovim konstatacijama i u obrazloženju ovog amandmana, samo da dodam da bi to praktično slikovito značilo da u tri ili četiri ujutro ovde ispred Skupštine na Čedinom semaforu bude upaljeno crveno svetlo, nema vozila, sami ste sa jednim policajcem i vi pređete ulicu, a on vam naplati kaznu, prekršio si, kaže zakon. Nigde vozila, niti bilo kakvog ugrožavanja javnog saobraćaja. To je situacija sa našim kursem dinara i ovom virtuelnom stabilnošću. Samo polako, sve će biti jasno, samo će da dođe, nemoj da se sekiraš, sve samo dolazi po svoje, u to budi sigurna. Tako je sa našim kursom. Stabilan, nije pokriven devizama koje dolaze iz izvoza, nego devizama koje dolaze za održanje makroekonomske stabilnosti, pa 80 miliona, pa 90, pa zajmovi itd. Šta je korist od tog stabilnog dinara. Svakim danom sve više fabrika se zatvara, sada je problem dečiji dodatak, sutra će biti penzija, prekosutra plata za policajce, naksutra za vojnike, vojna lica, pa isto i za poslanike, kao što je bilo pre dva-tri meseca, pa će tako da se krpi sve, jer to je jedna velika traktorska guma sa 17 rupa i kako napravite pokret jedan, ona pukne, odete kod vulkanizera, on kaže - menjaj gumu, sve je ispucalo. Privreda ne radi, nema nove vrednosti, nešto što dolazi kao vrednost nije naša, nego tuđa, dali smo naše tržište tuđinu, proširio se. Vi rekonstruišete institucije, pa ne žive ljudi od rešenja sudskih presuda, rešenja za plaćanje poreza, novih obračuna struje itd. Valjda se živi od rada, nečega što čovek stvori, a toga nema u ovoj zemlji od kada ste došli na vlast. Zato se predlažu ovi amandmani da se više ne igraju vlada i Narodna banka Srbije, da ne bude presipanja iz šupljeg u prazno, nije Pera, nije Mika, nije Laza. Da je malo normalnosti, oni bi juče posle emisije obavestili javnost da su podneli ostavke i otišli. Juče sam rekao, mi se ovde kladimo koliko će ministara da podnese ostavke za vreme letnjeg raspusta, a koliko neće da se vrati u zemlju. Vi opet kao da se ništa ne dešava. Slažem se, naš ni jedan nije pobegao, naši su svi tu, samo da znate, i spremno čekaju.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS uložila je amandman na član 14. tačka 4). Ovim amandmanom SRS želi da ukaže da su prevelika ovlašćenja monetarnog odbora i da bi u tom slučaju trebalo reducirati ta ovlašćenja. Zato mi srpski radikali predlažemo da se u tački 4) izvrši izmena utoliko da monetarni odbor "vodi politiku kursa dinara i predlaže Vladi režim kursa dinara". Šta to znači? Da ne utvrđuje, razlika je velika, od toga što se kaže, predlaže, jer kada predlaže onda viši organ treba da utvrdi politiku režimu kursa dinara, a ako kaže da vodi i utvrđuje politiku kursa dinara, to znači da je isključivo ovlašćenje u rukama monetarnog odbora. Zbog toga smatramo da to treba da bude samo predlog Vladi, a da Vlada vodi režim kursa dinara. Zbog toga smatramo da svaki organ treba da ima svoja ovlašćenja, ali istovremeno i svoje odgovornosti. Dame i gospodo, značajan je ovaj predlog zakona, radi se o bitnom zakonu za Republiku Srbiju. Narodni poslanici SRS očekuju da će im se danas podeliti izveštaj Narodne banke o poslovanju, što je sinoć na televiziji objavio guverner Narodne banke, Mlađan Dinkić, da je u 250 primeraka poslao Narodnoj skupštini, tj. predsedniku Narodne skupštine za svakog poslanika po jedan primerak. Možda će nam taj izveštaj pomoći da se nešto poboljša u odnosu na tekst, videće se možda određene prednosti tog izveštaja u politici dosadašnjeg vođenja monetarne politike od strane Nrodne banke Srbije, a možda će biti mesta da se uputi kritika na rad guvernera Narodne banke i na rad Narodne banke RepublikeSrbije u celini.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ako nema saglasnosti i usaglašavanja između robnih i novčanih fondova, eto je inflacija. Da se ona ne bi desila, država je pametno uređena, reguliše ko utvrđuje režim kursa dinara, kursa domaće valute, a ko sprovodi politiku i to je pravilo. To bi eksperti morali da znaju, to stoji u svim udžbenicima. Eksperti nama predlažu, kaže - u okviru monetarne politike koja je u isključivoj nadlenosti monetarnog odbora, posebno taj monetarni odbor treba da - utvrđuje režim kursa dinara uz saglasnost Vlade, a šta ako nema saglanosti Vlade? Ko rešava? U prethodnom zakonu je rečeno, obaveštava se Savezna skupština i to je već situacija koja je alarmantno stanje. Za to je nadležna Skupština, ne Bojana Lekić. Mi smo to juče slušali, Bojanu Lekić kako arbitrira u tom sukobu. Dalje, samostalno vodi politiku kursa dinara. I treba da vodi samostalno politiku kursa dinara, ali režim kursa dinara treba da utvrđuje Vlada, jer ona odgovara za sprovođenje i ostvarivanje ekonomske politike, koja je daleko šira od monetarne politike. Ovako ste nešto što je instrument Vlade baicili u ruke Narodne banke Srbije i kada se pojavi spor, onda mi pričamo na engleskom, ko je koga pre obavestio, zašto je obavestio, zašto nije bio korektan, zašto neće da ga zove na doček Nove godine itd. Shvatate ljudi, ovo je država, ne može to tako, ne sme to tako. Zašto si obavestio Brisel, sedam dana sam te čekao, nisi odgovorio, ti si neiskren, ti si psihopata itd. Gde vodite državu? Režim kursa dinara mora da utvrđuje onaj ko snosi punu odgovornost za ekonomsku politiku, to je pravilo, jer u njegovim rukama je i fiskalna politika. Fiskalna politika nije u rukama Narodne banke Srbije, a sinoć smo čuli, poreske zakone pisali viceguverneri i to ovi stranci. Vi ovde kažete - pa, ako bude nekih problema, Brisel će da dođe da reši, nećemo mi da rešavamo, ni Narodna skupština neće da reši, ni monetarni odbor, ni Vlada, ni Narodna banka, ne, nego Brisel, doći će oni kojima smo sudili u odsustvu i osudili ih, a oni su toliko dobronamerni. Evo, koliko su dobronamerni.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubomir Mucić i Đura Lazić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, ako dođe ministar postaviću mu opet jedno pitanje, pošto sinoć nije čuo. U ime poslaničke grupe SPS, zajedno sa kolegom Đurom Lazićem, podneo sam amandman na član 14. S obzirom da se radi o vrlo značajnom pitanju kojim se reguliše nezavisnost Narodne banke Srbije i podneta četiri amandmana na ovaj član ukazuju da ono što sam sinoć istakao kroz ovaj zakon, da će ono što Vlada nije utvrdila, kao nezavisnost ove institucije, biti utvrđeno amandmanima poslaničkih grupa i prihvatanjem od strane predstavnika Vlade, odnosno odbora. Mogu da kažem da je zaista u pitanju nijansa koja će opredeliti način rada i nezavisnost Narodne banke Srbije. Mislim da je predlog koji je podnela SPS jedan od najracionalnijih predloga i daministar u ime Vlade treba ovom prilikom to da prihvati, a ne da se piše poseban amandman koji se ne uklapa ni jezički, a takođe ni na ovaj način kako je regulisano šta radi monetarni odbor. Takođe, ovaj amandman je vezan za član 4. Mogu da kažem, imajući u vidu da je u članu 2. predviđeno da Narodna banka jeste samostalna i nezavisna, što je utvrđeno ovim i drugim zakonima, pa odgovara Narodnoj skupštini, da u članu 4. i u članu 14. tački 4) režim kursa dinara uz saglasnost Vlade utvrđuje monetarni odbor. Predložili smo brisanje, samostalno vodi politiku kursa dinara. To je regulisano kroz nezavisni rad Narodne banke Srbije. Mislim da je ovo rešenje koje smo predložili najbolje, imajući u vidu da se prevod gospodina Tome Panajotovića, a koji je usvojen u amandmanu na član 14, ne slaže sa stavom 1. ovog člana gde kaže, monetarni odbor utvrđuje monetarnu politiku, a posebno utvrđuje, pa kaže, politiku kursa dinara, a slažemo se i da treba nezavisno da utvrđuje, kao i uz saglasnost režim kursa dinara. Pazite, ovde su dve odvojene stvari. Znači, monetarni odbor samostalno utvrđuje politiku kursa dinara od koje zavisi sve. Šta utvrđuje još? Zašto niste stavili da utvrđuje režim kursa u skladu i uz saglasnost Vlade. Mislim da vi kao novinar, jer dve su stvari koje utvrđuje monetarni odbor... (Predsedavajuća: Tri minuta.) Završavam. Na obe se primenjuje glagol utvrđuje. Zbog toga mislim da je ovo rešenje koje smo ovde predložili od strane poslanika i poslaničkog kluba SPS najprihvatljivije. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 15. su amandman zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Amandman na član 15. ovog zakona odnosi se na monetarni odbor, odnosno na stav 6. člana 15. gde se govori da na sednicama monetarnog odbora prisustvuje ministar nadležan za poslove finansija, bez prava glasa. Mi smo smatrali, poslanička grupa SRS, da se imperativno ne obavezuje ministar da prisustvuje monetarnom odboru, nego smatramo da je potrebno da se u tom stavu, posle reči: "odbora", kaže da može da prisustvuje i ministar nadležan za poslove finansija. Sada kratko obrazloženje. Konstatacija da se ministar mora nalaziti na sednicama monetarnog odbora može se tumačiti na više načina. Jedan od tih jeste, ministar može da utiče da monetarni odbor ne radi nezavisno i da ministar vrši pritisak na odluke koje će monetarni odbor doneti, a u skladu sa njihovim nadležnostima. Nadležnost ministra, a čuli smo već u prethodnim amandmanima koje je podnela SRS, mora da se reguliše drugim članovima, a ne da ministar sada na sednicama monetarnog odbora, a što je propustila Vlada Republike Srbije, da kontroliše fiskalnu politiku, ministar svojim pojavljivanjem vrši pritisak i zastrašivanje članova monetarnog odbora; a gde su guverner i viceguverneri. Na ovaj način, takođe, omogućilo bi se da ministar, ukoliko se sam zastraši od guvernera, jer mu ovaj noću preti, ne mora da prisustvuje sednicama, a može kada bude saznao da je guverner, eventualno izlečen od onih bolesti za koje ga optužuje. Onda se seti i dođe na taj odbor. Znači, može da prisustvuje, nema pravo glasa i na taj način je potpun bezbedan. Šta će se dogoditi ako se ipak dogodi da ministar, sadašnji aktuelni ministar, još uvek i guverner, ponovo zasviraju u orkestru, pa pukne tambura. Hoće li puknuti monetarni sistem? Zbog toga smatramo da bi sačuvali i tamburu i monetarni sistem i Narodnu banku... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... da ministru damo mogućnost da prisustvuje monetarnom odboru, ali da ga ne obavezujemo na to. Mislim da je ministar ovde da bi u njegovom interesu i radi njegove lične bezbednosti prihvatio ovaj amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika, poslanička grupa SRS.
Pošto je monetarni odbor zamišljen kao glavni organ monetarne vlasti, a po pravilu sednicama monetarnog odbora ne bi smeo da prisustvuje niko drugi osim članova tog odbora, praksa poznaje tu situaciju da se dozvoljava ministru finansija ili drugom predstavniku izvršne vlasti da bude prisutan, ukoliko na drugi način nije obezbeđeno neko obavezno obaveštavanje nakon sednice monetarnog odbora. Ova formulacija koja je predložena od strane Vlade nekako ukazuje da će biti po pravilu situacija ta da ukoliko nije prisutan ministar, nema ni sednice monetarnog odbora. Ako se pogleda sastav monetarnog odbora, vidi se da je tu guverner sa svojim viceguvernerima, od tri do pet, ako je pet i on, a to je ukupno šest. Znači, šestorica njih prijatelja, jer viceguvernere predlaže guverner. Oni su u tom njegovom kolegijumu svakodnevno, a na 15 dana u ovom obaveznom. Ako se priključi i ministar kao sedmi, eto ga orkestar. Verovatno će na sednicama monetarnog odbora raditi faksovi i druga sredstva komunikacije sa Briselom. To će biti odluke monetarnog odbora. Mi amandmanom samo predlažemo da ne postoji tako jasno izražena obaveza da ministar mora da bude prisutan na sednicama monetarnog odbora, da on ima to pravo po pozivu da prisustvuje, da to ne može niko da mu uskrati. Mislimo da ovim amandmanom, praktično, sprečavamo Bojanu Lekić da predsedava monetarnim odborom. U datim uslovima je očigledno da ovo ne može da funkcioniše. Stvarno je čudno da ni trenutni guverner ni ministar nisu podneli ostavke i prepustili to nekom drugom. Očigledno, izvor sukoba još nije presušio, a posledice su opasne. Ovo pričam zbog posledica. Odavno je kod njih to puklo na prijateljskoj i poslovnoj osnovi, ali ne sme to da opterećuje državu. O tome se radi. Ovako kako ste stavili, verovatno će sednice monetarnog odbora biti sednice na kojima, osim svađe, ništa drugo neće da se čuje, mesto gde će izvršna i monetarna vlast da se prepiru, a guverneru da daju podršku njegovi viceguverneri.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na nadnaslov i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanikMilan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što gospodin ministar nije ovde u sali. To je direktan dokaz njegove osionosti. Zapravo, njega ni ne interesuju mišljenja narodnih poslanika, koja su ovde bila vrlo pametna i imala cilj da poprave ovaj zakon. Na kraju krajeva, to nije ni bitno. Sa kolegom Zoranom Nikolićem, ispred SNS-a, podneo sam amandman radi izmene tri bitne stvari u članu 16. predloženog zakona. Prvo se odnosi na nadnaslov. U ranijim diskusijama, kroz naše amandmane i amandmane nekih naših kolega, videli ste da smo predložili uvođenje jedne nove institucije, a to je institucija zamenika guvernera. Sve razloge zbog čega je predloženo ovo već su moje kolege govorile i o tome neću. Drugi deo promene člana 16. odnosi se na sadržaj člana 9. Mi smo prethodnim amandmanom predložili da se član 9. briše, a čitav tekst ovog člana unese kao prvi stav novog člana 16. Kolega Dragan Tomić je i kazao razloge zbog kojih je to urađeno. To je čisto iz tehničkih razloga. Smatramo da je mnogo logičnije da, kad postoji nadnaslov koji govori o guverneru, zameniku governera i viceguverneru Narodne banke Srbije, prvi stav ispod toga treba da glasi: "Narodnu banku Srbije predstavlja i zastupa guverner Narodne banke Srbije (u daljem tekstu guverner)". Mnogo je logičnije da to stoji u članu 16. nego kao izolovan amandman. Treće, što je najznačajnije u vezi amandmanske promene člana 16, odnosi se na uslove koji se propisuju za potencijalnog guvernera. Vlada je predložila da su uslovi koji omogućavaju da neko konkuriše, odnosno bude postavljen za guvernera sledeći: da ima visoku stručnu spremu,odgovrajuće radno iskustvo u oblasti ekonomije, finansija i bankarstva i da se istakao kao stručnjak ili naučni radnik u tim oblastima. Šta to znači "odgovarajuće radno iskustvo"? To je vrlo relativan pojam. Odgovarajuće radno iskustvo može neko da tumači kao radno iskustvo od samo jednog dana. Znači, nije uopšte limitirano ovde koliko će to radno iskustvo da bude. Ono može da bude jedan dan, može da bude 10 godina. Znači, ovde je ostavljena mogućnost da i ljudi koji po prirodi stvari ne bi mogli da obavljaju tu funkciju, budu postavljeni na ovaj način. Mi predlažemo da najmanje radno iskustvo bude pet godina u oblasti privrede, bankarstva i finansija i na taj način da se ta osoba kvalifikuje kao mogući guverner, odnosno zamenik guvernera.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe SNS.
U javnosti se ovih dana i prethodnih meseci dosta govorilo o tome kakvi su to stručnjaci, eksperti, uglavnom se pominje termin "ekspert", a to u principu ne znači ništa. Ne znači šta je radio, čime se bavio, ima li neko iskustvo u prethodnom periodu u bilo kojoj oblasti poslovanja i rada. Kada govorimo o članu 16, u Predlogu zakona se kaže: "Za guvernera može biti birano lice koje ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima, ima visoku stručnu spremu, odgovarajuće radno iskustvo u oblasti ekonomije, finansija i bankarstva i koje se istaklo kao stručnjak ili naučni radnik u tim oblastima". Mi smo rekli da ne može imati manje radno iskustvo, a dodajemo da ne može imati manje radno iskustvo od pet godina. Za najobičnije poslove i radne zadatke u oblasti finansija ne može biti manje radno iskustvo od tri godine. Govorim za ljude sa fakultetom. Za ljude koji rukovode tim organima, vreme provedeno u takvim službama ne može biti manje od šest do osam godina. Znači, neko ko se bavio takvom vrstom delatnosti, a kad je u pitanju ovakva vrsta delatnosti, odnosno mesto guvernera ili zamenika guvernera u Narodnoj banci, odnosno viceguvernera, mi predlažemo da bude zamenik guvernera, jer ima to punu logiku i treba da ga bira ovaj parlament, a ne da bude ovlašćenje guvernera da sam sebi izabere svojih tri do pet sardnika i da onda drži sednicu monetarnog odbora, odnosno kolegijuma na kojima će voditi politiku Narodne banke Srbije. Kad pomenem još i kasnije članove koji govore o sukobu interesa, ne znam kako ćete doći u situaciju da na Odboru za finansije predložite lice koje nema akcije? Pošto sam član Odbora za finansije, zaista ću, kad neko nekom šapne i tamo neko izgovori ime i prezime nekoga ko će biti predložen za kandidata, gledaću ovaj zakon i tražiću sve to da mi se dostavi da bih seizjasnio oko toga da li sam za ili protiv guvernera. Mislim da ste ovde sami sebi stavili jednu težu ogradu, jer teško je danas naći privrednika, bankara, čoveka koji se bavio ovim poslom, koji je radio neko vreme u ovoj oblasti, koji nema akcije. Meni je dat jedan laički odgovor - neka proda. Prodaće ženi, deci i opet ćemo doći u situaciju da opet imamo sukob interesa koji je na snazi. Mislim da je ovo nepotrebna stvar i da je važno da određeno iskustvo podrazumeva i određene godine rada u nekoj oblasti. Nemojte opet neke eksperte za nešto. Danas u Srbiji najviše ima eksperata. Malo pre sam na Odboru za privatizaciju slušao jednog eksperta. Mora prvo da nauči da se brije, pa da onda nešto priča o nekim važnim temama.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Samo nekoliko reči o drugom delu amandmana mojih prethodnika, koji se odnosi na odgovarajuće radno iskustvo. To u pravu ništa ne znači, jer to znači da onaj ko odlučuje može po svojoj slobodnoj proceni da kaže "odgovarajuće radno iskustvo je jedan dan, 10 godina, 40 godina". Izuzetan stručnjak dokazan u toj oblasti, pa stručnjak u nekoj oblasti je i Nataša Kandić, pa i Toma Fila. U zakonsku normu ne ide ono što bi moglo da se podvede pod "ukus", jer o ukusima se ne može raspravljati. Može biti ukusno ili neukusno, ali se ne raspravlja. Poučeni primerom koji nam se desio oktobra 2000. godine, svi smo saglasni danas da dva uslova koje je morao da ispuni pretendent na mesto guvernera Narodne banke Jugoslavije je bilo da zna da drži pušku, da lepo kaže medijima da ga je pozvao prethodnik Dušan Vlatković da uđe i da ima podršku MMF-a. Što se tiče drugih uslova, koji su propisani Zakonom o Narodnoj banci Jugoslavije, on ni jedan nije ispunjavao. Ni jedan. Niti mu je tema na fakultetu bila iz oblasti koja se tiče Narodne banke Jugoslavije, niti ima bilo kakvog značajnijeg radnog iskustva, osim nekog asistenta, a kasnije je valjda i magistrirao, i tu se zaustavilo sve. Kako je u našoj praksi? Ranije je bila situacija, pre 70 godina, da smo imali kao guvernere Narodne banke Srbije i ljude koji apsolutno nikakvih profesionalnih dodirnih tačaka sa ekonomijom i bankarstvom nisu imali. Onda je monetarni sistem bio vrlo stabilan, dinar cenjena valuta, u onoj staroj Evropi, i nije bilo nekih većih problema. I danas se čitaju one anegdote kako su ti pregovarali i obezbeđivali kredite onoj Srbiji, da bismo sačekali dok padne majska kiša. Ako ovo ostane ovako, onda ćemo dobiti stvarno ovu najezdu eksperata, koji ne znaju šta je šarplaninac, a šta jagnje. Mi smo sinoć videli na delu kako eksperti razgovaraju. Ko sme sada da da ruku i da se zakune da su ono eksperti?
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Milojević i drugi. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor nije dostavio mišljenje. Da li Nataša Milojević želi reč? Za sve poslanike važi da, u slučaju dostavljanja spiska sa grupom poslanika, molila bih da mi se dostavi ko obrazlaže amandmane. U ovom slučaju bi to bila Nataša Milojević. U redu je. Reč ima narodna poslanica Olgica Kirćanski, u ime poslanika, ali za sledeći put vas molim da mi u slučaju grupe poslanika obavezno dostavite ko obrazlaže amandman.
Mislim da se radi samo o omašci, jer u izveštaju Zakonodavnog odbora prosto je propušteno mišljenje na ovaj amandman, pa u slučaju da ipak budemo u situaciji da treba Skupština da se izjašnjava o ovom amandmanu, molila bih koleginice i kolege da kao što smo i mi bili mišljenja, da je ovo propust da se za izbor guvernera ne traži većina od ukupnog broja poslanika, podrže ovaj amandman prilikom glasanja.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ispred Srpske radikalne stranke podneo sam amandman da se u članu 16. stav 1. reči "odbora Narodne skupštine nadležnog za finansije" zamene rečima "predsednika Republike". I u stavu 2. reči "odgovarajuće radno iskustvo" zamenjuju se rečima "najmanje 10 godina radnog iskustva". Interesantno je da je upravo ovaj član 16. izazvao najveću polemiku u javnosti i medijima uopšte, kako i na koji način treba izabrati guvernera Narodne banke Srbije. Predlagač je predvideo da guvernera bira Narodna skupština na predlog Odbora za finansije. Mi ovim amandmanom želimo da funkciju predlagača preuzme predsednik Republike, a to bi bio presedan, da jedan odbor, jedno telo Narodne skupštine predlaže guvernera Narodne banke. Čuli smo da to nije baš zastupljeno i nemate praksu u drugim parlamentima širom sveta. Drugo, nejasno je definisan i drugi stav, gde kaže da za guvernera može biti birano lice koje ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima, ima visoku stručnu spremu, odgovarajuće radno iskustvo u oblastima itd. Odgovarajuće radno iskustvo je neprimereno za zakonodavca, koji nema nikakvu obavezu, moglo je da stoji jer nije jasno definisano. Mi smo, da bi popravili ovo loše rešenje koje je predloženo od strane predlagača, tu reč "odgovarajuće radno iskustvo", koje ništa i nikoga ničim ne obavezuje, zamenili rečima - "najmanje 10 godina radnog iskustva". To je neka ideja da bi neko bio stručnjak u oblasti ekonomije ili finansija ili bankarstva, da je neophodno da na tim poslovima provede najmanje 10 godina, da bi uspeo da dostigne neki nivo koji bi ga kvalifikovao da bude guverner Narodne banke Srbije. Ovo rešenje poslaničke grupe Srpske radikalne stranke bi naravno izazvalo i sve one nedoumice koje su sinoć na sučeljavanju ministra i bivšeg guvernera bile u raspravi na TV duelu. Zato predlažem Skupštini da prihvati i usvoji ovaj amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Deset godina radnog iskustva je ipak neka garancija da se radi o ozbiljnoj ličnosti, da je valjda za deset godina naučio nešto i to je neki minimum koji možemo da prihvatimo, obzirom ako se ima u vidu koju funkciju treba da obavlja i koje poslove treba da obavlja guverner. Problem člana 16. je i ko je predlagač. Ovde se navodi da je predlagač izbora radno telo Narodne skupštine, pa se čak i ne vidi ko pokreće inicijativu prema tom odboru. Da li Odbor raspisuje konkurs ili onako kako reče Labus pre neki dan "dobar dan, ja sam taj i taj, čuo sam da vam treba guverner". Ne vidi se. Obzirom da su guverner Narodne banke i predsednik Vlade u istoj ravni, a imajući u vidu situaciju da je 1990. godine, kada je donet Ustav Republike Srbije, na snazi bio Ustav SFRJ i primenjivan je bio zakon o Narodnoj banci Jugoslavije i narodnim bankama socijalističkih republika i autonomnih pokrajina, tada nije ni postojala potreba da se u Ustavu Republike Srbije na drugačiji način uredi pitanje Narodne banke Srbije i izbora guvernera Narodne banke Srbije, je su ovi viši pravni akti to regulisali. Sada, onaj ko je učestvovao u pisanju Ustava iz 1990. godine, pa u međuvremenu promenio ćurak, sudija Ustavnog suda Republike Srbije, Vučetić, tvrdi da guvernera ne može da predlaže predsednik Narodne skupštine, jer to nije izričito navedeno u Ustavu. Tačno da nije izričito navedeno, ali po nekoj analogiji i logici stvari, i uzimajući u obzir okolnosti pod kojima je donet Ustav Republike Srbije, jedino predsednik Republike može biti zvanični predlagač izbora guvernera Narodne banke Srbije. Nema drugog, nema tog organa. Kada skupštinsko radno telo predlaže, onda znači da Narodna skupština sama sebi predlaže. Onaj ko odlučuje o nečijem predlogu ne može da bude predlagač i zato je potrebno da predlagač izbora, odnosno predlagač kandidata za guvenrenra Narodne banke Srbije bude predsednik Republike Srbije, uz sve rizike faktičkog stanja da nemamo predsednika Republike i da ga u dogledno vreme nećemo imati. A u prilog ovoj tvrdnji ide upravo i ono što je Vlada prihvatila, to je ona većina sa kojom se bira guverner.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći je amandman koji su na isti član 16. zajedno podneli narodni poslanici Živodarka Dacin i Velimir Živojinović.Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici. Kolega Panajotoviću, predložila sam da vi budete zamenik guvernera Narodne banke, svi vaši amandmani su prošli, dali ste puno učešće. U ime poslanika Socijalističke partije Srbije, kolega Velimir Živojinović i ja podneli smo amandman na član 16. koji bi se sastojao iz dva dela. Zaita bih zamolila ovih 55 ljudi, koliko je u sali prisutno, da se saslušamo. Nisam čovek koji će da traži kvorum, ali dajte malo ozbiljnosti, da privedemo ovu sednicu kraju, pa da idemo na odmor koji je očigledno svima potreban. Dakle, ovaj amandman se sastoji iz dva dela. U prvom delu tražimo da praktično bude navedeno iskustvo i to od najmanje deset godina. Molim vas lepo, nemojmo da pravimo zakonske projekte, od čoveka do čoveka, da li će neko biti guverner ili neće. Kada je u svoje vreme prekršen zakon, pa je posle petooktobarskih revolucionarnih događaja, mlađani, sada već odlazeći guverner Dinkić, sa dugim cevima ušao u Narodnu banku i postao guverner, nije bilo nikakvih problema što on praktično nije imao minimum uslova da obavlja tu funkciju, i ne mogu da verujem da u kompletnom, tada zajedničkom DOS-u, nije postojalo kompetentnije lice koje je moglo da se postavi na mesto guvernera. U prednacrtu ove vlade ponovo je bilo prisutno radno iskustvo od 10 godina, da bi sada u konačnoj verziji to bilo izbrisano, jer u međuvremenu je bila ona priča - može biti da Dinkić ostane, može biti da ne ostane, može biti G-17+, a možda i ne bude. Molim vas, uozbiljite se.Ako u Zdravstvenom centru Kikinda, da biste bili načelnik jednog odeljenja morate da imate najmanje tri godine radnog iskustva u struci, da biste bili načelnik ili šef odeljenja, šta onda da kažemo za guvernera Narodne banke? I to, ne misli se na ukupan radni staž, nego ako neko treba da bude načelnik hirurgije, on mora da bude najmanje tri godine hirurg, a može biti i 15 godina lekar opšte prakse, ne može biti načelnik hirurgije sa godinu dana radnog iskustva. Da ne kompariramo značaj, apsolutno su obe odgovornosti nemerljive, ali prosto, guverner Narodne banke je guverner. Ono drugo što želimo, to je da se stav 3. briše, jer kaže - guverner kome je prestao mandat nastavlja da obavlja poslove do izbora novog guvernera. Niste prihvatili da postoji zamenik guvernera koji bi ovako mogao da reaguje. Ne prihvatate ovaj amandman da se to briše. Čovek je dao ostavku i neće više. Ko je taj ko može da ga prisili da bude i dalje guverner, dok se ne izabere nov ili da ne kažem neke druge situacije. Zato vas zaista molim da razmislite još jednom o svemu ovome, imamo vremena, bez obzira da li će to biti sutra ili neki naredni dan, kada dođe vreme za glasanje, glasajmo tako da to bude i u interesu Narodne banke Srbije, a samim tim i svih građana Srbije. Zahvaljujem.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik Socijalističke partije Srbije.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko amandmana je podneto, koji probaju da poprave zakon na taj način da se za guvernera pretpostavlja radno iskustvo od 10 godina. Da napravimo supoziciju, šta je potrebno da neko poseduje od školske spreme i od specijalizacije da bi uopšte mogao da bude kandidat. Treba pre svega da ima ekonomski fakultet, moguće je i neki drugi, i treba da ima specijalistički staž, volonterski ili neki drugi u nekoj od institucija, koja makar liči na Narodnu banku. Bilo bi neophodno, ako već svi govore o ekspertima, da je onda imao vremena i mogućnosti da se negde u inostranstvu ili na nekom drugom mestu u ovoj oblasti iskaže, da onda sa stručnim referencama ovde pred Narodnu skupštinu izađe sa svojim likom i delom da dobije poverenje Narodne skupštine i postane guverner. Sve ovo o čemu sam govorio nemoguće je ostvariti za manje od 10 godina od završetka fakulteta, ako želimo dobro Narodnoj banci, ako želimo dobrog guvernera i ako želimo dobro državi. Postoje i neka druga pravila, za guvernera je potrebna mudrost, nije karakteristika mladosti, iako mladost sama po sebi nije limitirajući faktor, naprotiv, u raznim drugim poslovima, ali za guvernera je neophodno birati čoveka koji ima određeno iskustvo, životno i stručno, koji ima reference o kojima sam govorio i sa punom odgovornošću može da ponese ovako delikatan zadatak. I da nema zablude, nema u državi veličine naše, više od sedam-osam ljudi koji mogu biti kandidati za guvernera. Ako toj stvari priđemo ozbiljno, ako toj stvari priđemo kako je takozvani guverner, govorim o gospodinu Dinkiću, to postao, onda je to nešto sasvim drugo. Zato mislim, s obzirom na nekoliko poslaničkih klubova koji imaju ovakav amandman, da ovaj amandman treba prihvatiti, jer licemerno je govoriti da zbog toga što ne donosimo zakon da bi bio smenjen guverner, sada u uslovima izbora guvernera ne predviđamo onoliko godina koliko on nema. Mi svi znamo da on više nije guverner, pa onda dovedimo nekog novog koji ispunjava uslove, koji će biti na legitiman način biran i koji će moći da ovaj posao obavlja u interesu države Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Pričamo o radnom iskustvu, kao uslovu za izbor i verovatno kao o uslovu za zasnivanje radnog odnosa i kada ne postoji elementarno radno iskustvo, pa neka bude nazvano i odgovarajućim, onda imamo situaciju da je čovek bez adekvatnog radnog isksutva vršio i vrši još uvek dužnost guvernera, ali on ne zna, jer nema radnog iskustva, da u ovim poslovima važe neka druga pravila, pa tako imamo situaciju da se on radi obezbeđenja monetarne sigurnosti i stabilnosti obraća institucijama, ranije preko Labusa, a od kada Labus više nije potpredsednik, onda direktno Narodna banka Jugoslavije, pa se donose zakoni o zaduženju. Uz prilog zakona dobijamo i uslove koje treba da ispunimo, pa nam oni kažu - cena struje, penzije, dečiji dodaci, progon bivše vlasti, kontrola budžetskih sredstava itd. i on slepo izvršava te uslove kao zvanični pregovarač naše države sa inostranstvom, pa tako guvernera uporedimo sa jednim koji je bio predstavnik one vlade, mislim u vreme Milke Planinc, koji je tri godine vodio razgovore o reprogramiranju duga i to je poprilično ličilo na ono što je radio Radovan Karadžić kada je pregovarao pred Dejton. Pregovarao, vodio računa. Ovde imamo brzopletost, a istovremeno Vlada traži pare za neke druge potrebe i onda onaj ko daje pare iz inostranstva kaže - gde su pare. Mi dali pare jednima i drugima, a para nema. Da postoji radno iskustvo, adekvatno radno iskustvo, to se nikada ne bi desilo. Bili bi makar veći majstori da prevare taj Zapad, ali nisu, ne mogu da ih prevare, već se žale tom istom zapadu. Ovi kažu- vi ste dali pare za stabilnost, a nama trebaju pare za ovo drugo ovamo. Gde su pare? Znači, TV duel dvojice bivših može da se završi vrlo opasno, jer Zapad je vrlo opasan kada su u pitanju njihove pare. Ovde je spor o parama, nije spor o emocijama ili samo o emocijama, nego o parama. Ako mi ne budemo sposobni da isteramo priču do kraja o parama budite sigurni da će oni koji su vas doveli da završe tu priču.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li želi reč neko drugi od ovlašćenih učesnika? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Rajko Baralić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime Socijlaističke partije Srbije zajedno sa kolegom poslanikom Rajkom Baralićem podneo sam amandman na član 19. Predloga ovog zakona. U predlogu Vlade stoji da Narodna banka Srbije ima guvernera i tri do pet viceguvernera. Poslanička grupa SPS smatra da Narodna banka, pored guvernera, treba da ima i zamenika guvernera, podrazumevajući svakako da ima i viceguvernere. O potrebi da Narodna banka ima zamenika guvernera ubedljivo obrazloženje dala je poslanik Socijalističke partije Srbije, Živodarka Dacin, obrazlažući amandmane na članove 13. i 16. Kada se uzme u obzir složenost i obim zadataka koje obavlja Narodna banka kao centralna banka, kao centralna institucija finansijskog i monetarnog sistema zemlje i kao jedina emisiona banka, zaista je logično i treba da ima pored guvernera i zamenika guvernera, normalno ne dovodeći u pitanje i potrebu da ima više viceguvernera. To je analogno Vladi, a i svako minsitarstvo ima ministra, zamenika ministra i pomoćnike ministra. Sigurno imamo ministarstava gde je daleko manji obim i složenost poslova i zadataka u odnosu na Narodnu banku. Zato malo čudi jučerašnje objašnjenje ministra Đelića kada kaže da je to pitanje prevaziđeno, a znamo svetsku praksu, da mnogo centralnih banaka ima zamenike. Poslanička grupa SPS smatra da nije dobro rešenje koje je predložila Vlada u članu 20. da guverner imenuje jednog od viceguvernera koji će ga zamenjivati u njegovom odsustvu. Postavljanje zamenika guvernera treba da se reguliše zakonom, sa jasno određenim funkcijama koje on treba da obavlja. Zakonom takođe treba da se reguliše način njegovog izbora, uslove koje treba da ispuni da bi bio biran za zamenika guvernera. Zapravo smo to ovim amandmanom i predložili: da zamenik guvernera treba da zamenjuje guvernera u njegovom odsustvu, da vrši funkciju guvernera ako guverneru prestane funkcija pre isteka mandata, bez obzira da li se sam povukao, da li je razrešen, smenjen itd. Normalno, treba da obavlja i druge poslove koje treba jasno predvideti statutom Narodne banke. Dalje smo predložili da zamenika guvernera bira i razrešava Narodna skupština Republike Srbije, znači ova skupština kao najviše zakonodavno telo zemlje. Takođe smo predložili da kandidat za zamenika guvernera treba da u pogledu stručnih kvalifikacija i radnog iskustva ispunjava iste uslove koji se traže za guvernera. Zbog uvođenja funkcije zamenika guvernera može da se imenuje manje jedan viceguverner. Ako je predloženo od strane Vlade da ima tri do pet viceguvernera, ne mora da se popuni svih pet, može i četiri, i da se ne poveća broj tih rukovodećih ljudi u Narodnoj banci. Nakon rečenog razumno je zaista da Narodna banka ima zamenika guvernera. Nije isto zvanični zamenik guvernera, koga bira ova skupština, sa tačno utvrđenim uslovima i zadacima, u odnosu na predlog da jedan od viceguvernera vrši tu funkciju na predlog guvernera. Zna se koji je autoritet kada ga bira Skupština, a koji je kada ga postavlja guverner. Mislim da su se zaista stekli svi uslovi da ovaj amandman bude podržan, sa predlogom i objašnjenjima koja sam izložio i koja su data u samom amandmanu.
Da li se još neko javlja za reč od ovlašćenih učesnika? (Ne.) Za danas pre podne završavamo rad. Popodnevni deo sednice počinjemo u 15,00 časova amandmanom na član 20. koji su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković, a sednica Zakonodavnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije održaće se u sali na trećem spratu u 14,00 časova.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite svoje identifikacione kartice. Nastavljamo rad raspravom u pojedinostima. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li se neko drugi prijavljuje za reč? (Nema prijave.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đura Lazić i Ljubiša Maravić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijave za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovano predsedništvo, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS kolega Maravić i ja podneli smo amandman na član 20. Ovo je samo deo iz seta amandmana SPS kojim smo pokušali da predloženi tekst zakona poboljšamo i da ga tehnički uredimo, jer smatramo da je ovaj zakon vrlo važan, značajan za celu državu, čak mogu da kažem da je i strateški važan. Zato smo i podneli ovaj amandman. Ovaj amandman se nadovezuje na član 19. i na član 13, kada je u pitanju izbor zamenika guvernera. Mi socijalisti smatramo da je neophodno da se, pored guvernera, bira i zamenik guvernera i da zamenika guvernera Narodne banke Srbije bira ova skupština. Mislim da je manje značajno da guverner predlaže, a Savet bira viceguvernera, da je mnogo značajnije da Skupština bira viceguvernera koji će u odsustvu zamenjivati guvernera Narodne banke Srbije. Amandman koji se odnosi na član 20. je prepisan tekst člana 19. predloženog zakona. Ako bi uvažili set amandmana poslaničke grupe SPS, onda ovaj amandman ima puni smisao, jer u celosti reguliše pitanja imenovanja viceguvernera, pod uslovom da postoji zamenik guvernera. Dakle, tekst člana 20. Predloga zakona glasi: "Guverner na početku svog mandata imenuje viceguvernera koji zamenjuje guvernera ako je sprečen da vrši svoju funkciju". Mi predlažemo da se briše ovaj tekst, a da se umesto predloženog teksta usvoji amandman koji prenosi tekst iz člana 19. Predloga zakona, pod uslovom da se u članu 19. definiše pitanje izbora zamenika guvernera, o čemu je govorio kolega Radojko Petrić, a i koleginica Živodarka Dacin, obrazlažući amandman na član 13. ovog zakona. Mislim da će celokupno angažovanje SPS, sa svim amandmanima vezanim za ovo poglavlje, umnogome doprineti boljem tehničkom uređenju predloženog zakona.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SPS.
Samo bih hteo da ukažem predlagaču koje će probleme da ima u praksi sa predloženom odredbom članova 19. i 20, nezavisno od toga kako prođu ovi amandmani na članove 19. i 20, ukoliko ostane ova ideja koja je ovde zacrtana. Savet Narodne banke Srbije, po nekoj definiciji, morao bi da bude kontrolni organ. Monetarni odbor, kako je navedeno u Predlogu zakona, jeste guverner sa još tri do pet istih takvih verzija. U ovom predlogu zakona Savet bira Narodna skupština, viceguvernere bira Savet. Praktično, tako ono što je odlučila Narodna skupština prilikom izbora guvernera, potvrđuje niži organ - Savet. To je guverner puta tri, odnosno puta pet. Javiće se problemi što Monetarni odbor mora da bude jedinstven, jer ih je sve predložio guverner, a Savet izabrao. Mi, kao skupština, daleko smo od Monetarnog odbora, nemamo pravo čak ni da pokrenemo postupak za razrešenje. Nemamo to ovlašćenje da ono što je u nadležnosti Narodne skupštine prenesemo Savetu. Taj problem je bio i sa Savetom Narodne banke Jugoslavije. U jednom trenutku, kada je bilo potrebno da se razreši jedan guverner, savet nije mogao nekoliko meseci da se sastane, a kamoli da formira predlog. Mnogo je bolje rešenje da viceguvernere bira Narodna skupština na predlog guvernera, pa da eventualno dođe i do sukoba, profesionalnog i druge prirode, između guvernera i viceguvernera, a sve u interesu kvalitetnijeg rada Narodne banke Srbije. Ovako, mi jedno isto potvrđujemo nekoliko puta - guverner u vidu Monetarnog odbora, guverner u vidu Saveta, jer savet nema tu kontrolnu funkciju, vidite i sami šta ste zacrtali da je nadležnost Saveta. Oni pristojno udaljeni od Narodne skupštine, narodni poslanici mogu da pokreću inicijativu za smenu Vlade, ali ne mogu da diraju guvernera. To nije nezavisnost rada guvernera, to može da bude samo anarhija, i to će biti veliki problem i budućeg guvernera Narodne banke Srbije i uopšte problem u radu Narodne banke Srbije.
Za reč se javio i narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanna član 20. je u vezi sa nekoliko amandmana, koje je Socijalistička partija Srbije podnela, a koji se odnose na uvođenje funkcije koju ne predviđa Predlog zakona, a to je zamenik guvernera. Da bismo ovu hijerarhijsku analogiju nekako iznivelisali, ne bira ni pomoćnika ministra Skupština, nego ga bira Vlada na predlog ministra. Ne bismo mogli ući u tu zamku da se Skupština izjašnjava i o viceguvernerima, zato što definitivno guverner mora biti čovek kome se veruje u normalnim uslovima, kada imamo normalan zakon i normalan ambijent gde Narodna banka ima mesto i ulogu nezavisne institucije, u meri u kojoj je ta nezavisnost moguća u skladu sa zakonom i narodnim potrebama. Mislim da je amandman, koji su podneli kolege Đura Lazić i Ljubiša Maravić, smislen, da ima elemenata da zavredi vašu pažnju i da ga podržite, i još jednom kažem radi se o nekoliko vezanih članova. Očigledno, iako smo predložili da se bira zamenik guvernera, onda to i podrazumeva određene korekcije u nekoliko članova. S tim u vezi vas molim za podršku da prihvatite ovaj amandman. Na kraju da kažem jednu stvar. Dogodilo se da jedan broj narodnih poslanika, na način koji ne priliči pre svega džentlmenima, reaguje na izlazak predsednice Narodne skupštine iz parlamenta. Danas na sednici Administrativnog odbora je između ostalih i poslanička grupa SPS-a okarakterisana kao jedna od grupa koja je u tome učestvovala. Uveravam vas da do toga nije došlo na taj način kao što se govori, a ako ipak jeste, kao džentlmen i kao gospodin izvinjavam se predsednici Narodne skupštine ukoliko je razumela da je neko od poslanika SPS-a na taj način reagovao.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Narodni poslanici Joca Arsić i Milan Janković zajedno su podneli amandman, sa ispravkom, kojim predlažu izmene u članovima 22, 28, 29, 31. i 93. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane koleginice i kolege, evo već nekoliko amandmana kako se vodi rasprava oko potrebe ili neophodnosti uvođenja zamenika guvernera umesto viceguvernera. Ovi amandmanima koje sam podneo zajedno sa kolegom Milanom Jankovićem, a u ime SPS-a, upravo želimo da taj set, počev od amandmana na član 13, 19. i 20, usaglasimo i sa ostalim članovima ovog zakona, koji ne predviđaju takvu mogućnost da se pored guvernera bira i zamenik guvernera. Mislim da je ovo greška, guverner treba da ima zamenika, ljudi mogu da dođu u različite situacije da ne mogu da obavljaju svoju funkciju. Ovde je članom 20. predviđeno da guverner na početku svog mandata imenuje viceguvernera koji ga zamenjuje. Ali, to nije ista težina i nije ista stvar da njega zamenjuje viceguverner koga će birati Savet, a mi smo ovde predlagali da zamenika guvernera bira ova skupština, po istoj proceduri kao što se bira guverner. Samim tim smatramo da taj koji ga zamenjuje mora da ima sličnu ili istu specifičnu težinu kao guverner. Ne govorim personalno. Mislim da ovo ništa ne boli, ništa ne smeta, dovešće u sklad i guvernera i njegovog zamenika, i nema potrebe da on posebno imenuje jednog od svojih viceguvernera da ga zamenjuje. Samim tim i taj koga on imenuje je direktno pod njegovom voljom, željom ili naklonošću. Ovde se organ koji bira guvernera izjašnjava, predlaže i bira zamenika guvernera. Mislimo da ne postoji ni jedan valjan razlog da se ovo ne usaglasi. Zakonodavni odbor je već rekao, ako imamo već četiri ili pet, ili tri ili četiri viceguvernera, zašto nemamo guvernera, zamenika guvernera i tri viceguvernera? Mislimo da to potpuno ne remeti, a daje jednu sigurnost i obezbeđuje da ova skupština ima ingerencije i nad guvernerom i nad zamenikom guvernera. Ako je ne daj bože guverner sprečen da duže vremena ne može da vrši svoju funkciju, to bi vršio viceguverner, koga u ovom slučaju ne bi birala ova skupština. Ako se izabere neka mlada žena, pod uslovom da ima pravo na odsustvo zbog trudnoće, porođaja i drugih stvari, i šta mi onda da radimo. Mora taj viceguverner da se pozabavi malo duže kao viceguverner, umesto da imamo zamenike guvernera koji to može da radi i obavlja na kvalitetan način. Nisam rekao da to mogu da budu dva.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Toma Bušetić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 25, gde predlažem da Savet umesto pet ima sedam članova. Imajući u vidu složenost funkcija koje treba da obavlja ovaj savet, to je pre svega npr. usvajanje finansijskog plana Narodne banke, usvajanje godišnjeg računa, mislim da je ovaj predlog predlagača nekorektan i nije dobar, jer već u ovom sledećem članu 25. se kaže da se sednice Saveta održavaju ako su prisutna najmanje tri člana, a Savet donosi odluke većinom glasova. Znači da je dovoljno i dva člana da bi se donele takve važne odluke kao što je usvajanje finansijskog plana, godišnjeg računa, izbor ovlašćenog revizora itd. Mislim da je ovaj naš predlog korektan - najmanje sedam članova. Moglo bi to da bude i više. Ono što je važno i što je zanimljivo, ovih dana se o Savetu, kao organu Narodne banke, vodila rasprava i Dinkić je posebno istakao da će obrazovanjem ovog saveta doći do ugrožavanja nezavisnosti Narodne banke. Smatram da je ta izjava nekorektna. Dinkić bi želeo da bude nezavisan od svih državnih institucija u zemlji, a s druge strane i te kako je zavisan od raznih međunarodnih finansijskih organizacija, kao što je MMF, Svetska banka. Na sinoćnjem TV duelu Đelića i Dinkića jasno smo videli da se oni preganjaju koji je tekst tačan, koji je bolji prevod, i ono što je suština u tom odnosu između sadašnjeg guvernera i ministra za finansije, da su i jedan i drugi samo izvršioci naloga međunarodnih finansijskih organizacija. Sve te međunarodne organizacije, Svetska banka, MMF, za ove dve i po godine od kada je DOS na vlasti, ništa nama nisu dobro doneli. Jednostavno, povećavali su cenu struje, skoro je neshvatljivo građanstvu u Srbiji da nama MMF određuje kolika će cena struja da bude, kolike će penzije da budu, kakva će socijalna davanja da budu, da li treba gasiti domaću proizvodnju, a njihov je zahtev da sve što je proizvodnja u ovoj zemlji treba ugasiti. Po tom pitanju i Đelić i Dinkić su isti, na neki način isto će i proći, Dinkić malo ranije, Đelić malo kasnije.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj amandman je prilika da se ukaže da i usvajanje amandmana i usvajanje predloženog teksta člana 23. u stvari ništa ne rešava. Problem se nalazi u članu 24. Ono što je navedeno da predstavlja nadležnost Saveta Narodne banke Srbije odnosi se u stvari na nadležnosti organa upravljanja. Sinoć smo imali prilike da čujemo da ovaj savet ima pre svega kontrolnu funkciju, odnosno da je to organ nadzora. Ako je organ nadzora, onda on ne usvaja finansijski plan. Ako je organ nadzora, onda ne usvaja godišnji račun, onda ne utvrđuje jedinstvenu tarifu Narodne banke Srbije, onda ne utvrđuje listu poslova sa posebnim ovlašćenjima i odgovornostima i mogao bi da predloži ko da vrši reviziju završnog računa Narodne banke Srbije. Dilema da li Savet treba da ima pet članova, zajedno sa predsednikom, ili sedam, nije od odlučujećeg značaja za kvalitet ovog zakona, ali ideja nije loša jer sigurno veći broj ljudi snižava ili povećava cenu posla koji preko tog saveta mora da se završi, pogotovo ako se ima u vidu da članovi Saveta moraju da ispunjavaju, u pogledu izbora, sve uslove koji su propisani za guvernera, a kako su dati uslovi za guvernera, možemo da pogodimo kakav će taj savet biti, ko će da ga sačinjava. Sačinjavaće ga neki profesori ekonomskog fakulteta, ekonomskog instituta, eksperti iz nevladinih organizacija, odnosno još jedna transmisija MMF-a, možda eventualno kontrolori, da se dva puta ne plati jedno isto, što se tiče ovih sa Zapada, i možda garancija za njihova sredstva. Garancija za kvalitetniji rad Narodne banke Srbije na ovaj način ne može da se obezbedi jer ovde nema kontrole i zbog toga se vraćam na početnu rečenicu koju sam danas izgovorio - ovo je sve fingirano u funkciji, tresla se gora, ne rodilo se ništa.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Delimično uvažavam argumentaciju koju je izneo gospodin Krasić u pogledu nadzora, ali osnovna intencija kod predlaganja ovog amandmana jeste bila da se poveća broj članova Saveta. Napominjem da Slovenija ima devet članova saveta, da neke druge zemlje u okruženju imaju 9 do 11, i da se tako radi na kvalitetniji način, sa većim brojem ljudi koji sa svojim referencama, profesionalnim ili drugim, jesu u stanju da budu uslovno adekvatna kontrola guverneru i Narodnoj banci uopšte. Zbog toga je amandman koji su profesor Bora Stanimirović i Toma Bušetić podneli samo jedan u nizu koji pokušavaju da ovaj zakon koriguju na način kako mi doživljavamo datreba napraviti zakon o Narodnoj banci. Ovo je amandman koji u izvesnom smislu omogućava i parlamentu da kroz veći broj članova Saveta izvrši veći uticaj na guvernera, u smislu kontrole, i na Narodnu banku uopšte.
Da li se još neko javlja za reč? Nema prijave. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Da li ima prijava za reč? (Da.) Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandmana, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, koncept Socijalističke narodne stranke u pogledu organa Narodne banke Srbije ukazuje da u ovom predlogu postoje određene neravnoteže. Postoje tri organa po Predlogu zakona, da podsetim zbog javnosti, Monetarni odbor Narodne banke, guverner i Savet Narodne banke. Po nama je velika neravnoteža i nesklad u ovlašćenjima i načinu izbora, s jedne strane Monetarnog odbora, s druge strane Saveta Narodne banke. Monetarni odbor čine, po Predlogu zakona, guverner i viceguverneri. Po nama, to su stručnjaci, zanatlije, istaknuti stručnjaci, ali oni koji treba da sprovode politiku koju neko drugi utvrdi. Guverner kao pojedinac ima velika ovlašćenja i zbog toga smatramo da težište odlučivanja u Narodnoj banci Srbije treba da bude u jednom organu. Mi mislimo da je dovoljan savet Narodne banke i zato predlažemo da on u delokrugu svog rada objedini poslove i zadatke koje ima i monetarni odbor i sam savet. Predložili smo ukidanje monetarnog odbora jer smatramo da u savetu treba da sede istaknuti privrednici, finansijski stručnjaci iz poslovnih, privrednih banaka, iz sfere nauke i da oni treba uz guvernera da kreiraju politiku Narodne banke. Isto tako mislimo da i članovi Vlade treba da nađu mesto u savetu Narodne banke, da to telo bude zaista jako i da bude kreator politike Narodne banke Srbije. Iz tih razloga predlažemo ukidanje monetarnog odbora i formiranje samo jednog organa, to je savet, i u tom smislu predložili smo amandman kojim savetu dajemo ovlašćenja iz člana 14. koji je do sada imao monetarni odbor i iz člana 24. koji je do sada imao savet.
Narodni poslanik Zoran Krasić.
Dobro je što se primećuje ovaj nedostatak Predloga zakona, da praktično ne postoji kontrolni organ, bez obzira na varijantu da li ćemo monetarni odbor kao kolegijum guvernera da ovlastimo toliko, da vodi i kreira monetarnu politiku, ili ćemo to da damo u nadležnost saveta Narodne banke. Moguća je i jedna i druga varijanta, ali nama fali organ koji će da vrši kontrolu. Po Predlogu zakona, član 24. ne pruža minimum garancija da savet vrši kontrolu, već se savet postavlja kao organ upravljanja pravnog lica, i to samo za one poslove gde treba da se odgovori na zakonske obaveze u pogledu završnog računa i nekih organizacionih stvari. Nama je potreban kontrolni organ u Narodnoj banci Srbije, zbog toga što treba da kontroliše da li guverner i monetarni odbor, ako se prihvati ovaj koncept, rade u skladu sa zakonom. Druga stvar, da li su sve odluke, naredbe, preporuke, pisma, intervencije Narodne banke Srbije bile pravovremene, društveno opravdane i celishodne i zato je potrebno da članovi tog kontrolnog organa, nadzornog organa, budu stručnjaci koji bi ušli u pitanje struke, a to znači - da li je guverner ili monetarni odbor odlučio o povećanju rezervi kod banaka u trenutku kada je to bilo neophodno prema kretanjima na tržištu ili je to uradio u onom trenutku kada je hteo da blokira Vladu Republike Srbije i da je spreči u sprovođenju ekonomske politike. Toga nema u zakonu. To je pitanje struke, ali vi to ne dajete u članu 24. Vi mislite da kroz usvajanje završnog računa može da se izvrši ova kontrola, količina monetarne mase, sekundarna tržišta, kreiranje novog novca itd. Mi nemamo taj organ koji kontroliše struku. Vi ovo što ste dali da je nadležnost saveta nije kontrola struke. To je taj problem, što će svako moći u svakom trenutku da optuži Vladu, da optuži guvernera, odnosno da po mišljenje ide u Međunarodni monetarni fond. Ovakav član 24. nikome nije potreban. Sa ovim članom 24. nema potrebe Dinkić da se ljuti. On je dobio turbo ovlašćenja. Da li ima pet ili sedam članova, to uopšte nije bitno. Nema nikoga ko kontroliše njegovu struku, da li je operaciju na otvorenom tržištu izvršio prvovremeno i kvalitetno ili nije, pa su sve banke otišle u stečaj, a one se pripremaju za stečaj.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke.
Poštovana gospodo narodni poslanici, mi smo se juče i danas, kao i druge poslaničke grupe, trudili da ukažemo na suštinu ovog zakona, a čini mi se da se ona u velikoj meri oslikava u članu 24. odnosno u predlogu šta je funkcija saveta Narodne banke Srbije. Kao ozbiljni ljudi, a nadam se da će neko razumeti značaj kontrolne funkcije u Narodnoj banci Srbije, ona nigde ozbiljno nije ustanovljena u Predlogu zakona. Šta to znači da usvaja finansijski plan, završni račun, da određuje procenat, da određuje platu guverneru i njegovim zamenicima. To ne znači ništa. To je manja funcija nego predsednika upravnog odbora Elektroprivrede Srbije. Suštinske stvari su ostale na monetarnom odboru. Malopre je rečeno ovde turbo ovlašćenje. Upravo za ovog turbomena, koji sebe zove ekspertom, a govorim o Mlađanu Dinkiću.Samo još da ga izaberete i da dobije ova ovlašćenja, ionako nikog ni za šta nije pitao. Kada je ulazio tamo sa automatskim puškama, rekao je da ga je zvao Vlatković. Izgleda da jeste, čim nema ništa oko Vlatkovića. Doduše, nema ništa i oko još nekih drugih mangupa o kojima sam ranije govorio, koji su naneli štetu Srbiji. Jednoj stranci manje-više, ali Srbiji bogami poprilično. Ovde kada smo ukazali na član 24. mi smo tražili da suštinska ovlašćenja, punu suštinu i punu snagu dobije savet Narodne banke Srbije. Zašto treba on da dobije? Zato što će on nekome moći da odgovara, a vi ste u zakonu rekli da monetarni odbor radi sve sam, nikoga ništa ne pita, a onda parlamentu šalje na informisanje, kao da ovde sede mala deca. Kakvo će to biti informisanje? Ko će šta i kome reći u tom informisanju uopšte nije važno. Ključne i suštinske stvari to je ko će štampati novac, kakva je kreditna politika, kakav je režim devizni. To nigde ne postoji. Savet Narodne banke će da usvaja finansijski izveštaj, završni račun itd. To su smešna ovlašćenja. Ovde zaista apelujem na potrebu određene kontrole. Ako ne može da kontroliše ovaj parlament sve to, dajte bar da to radi savet Narodne banke Srbije.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Miloš Nešović. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime poslaničke grupe SPS, zajedno sa poslanikom Milošem Nešovićem, podneo sam amandman na član 25. Predloga ovog zakona. U ovom članu Vlada je predložila da se sednice saveta Narodne banke održavaju ako njima prisustvuje najmanje tri člana. Dalje u ovom članu Vlada je takođe predložila da se odluke na sednicama saveta Narodne banke donose većinom glasova prisutnih članova, što znači da će biti punopravne odluke ako je za njih glasalo svega dva člana saveta. Ako uzmemo u obzir o kakvim sve pitanjima raspravlja savet, koliko su složena, koliko su značajna, zaista prosto da čovek ne poveruje da je Vlada mogla dati takav predlog, jer je krajnje nepriličan da mogu samo dva člana izglasati odluke. Podsećam da je poslanička grupa SPS podnela, i to smo malopre čuli, amandman da se broj članova saveta Narodne banke poveća na sedam i o tome smo čuli šire obrazloženje od poslanika Tome Bušetića i Rajka Baralića, ovlašćenog predstavnika naše grupe. Naime, tim amandmanom traženo je da se broj članova sa pet poveća na sedam. U članu 25, o kojem govorim i na koji sam podneo amandman, predlažemo da se sednice saveta Narodne banke mogu održavati ako istima prisustvuje najmanje pet članova, a ne tri kako je predložila Vlada. Takođe, ovim amandmanom predlažemo da odluke mogu biti punovažne ako je za iste glasala većina članova saveta od ukupnog broja. Konkretno to znači da odluke mogu biti punovažne ako je za njih glasalo najmanje četiri člana saveta. Mislim da je svima jasno da bi prihvatanje Vladinog predloga da odluke mogu donositi samo dva člana saveta bila improvizacija rada i odlučivanje saveta Narodne banke Srbije kao jednog bitnog organa Narodne banke. Bila bi to kompromitacija organa Narodne banke Srbije kao centralne banke, kao jedine emisione banke u zemlji i kaonajglavnije institucije za finansijsku stabilnost zemlje. Mislim da su se stekli uslovi da amandman bude prihvaćen i da se odluke donose većinom članova ukupnog broja članova saveta.
Da li se još neko prijavljuje za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Po pravilu, centralna banka je ozbiljna institucija i u političkom, a naročito u profesionalnom smislu, i bez obzira kakav bude sastav saveta Narodne banke kao centralne banke, sve odluke treba da se donose kvalifikovanom većinom. Nemoguće je da se običnom, prostom većinom donose odluke, pa čak i kada su u pitanju odluke i poslovi koji su navedeni u članu 24. Naravno, treba imati u vidu odredbu člana 27. da ovi ljudi koji su članovi saveta primaju naknadu i ona, verujte, neće biti tako mala. Biće verovatno na nivou plate zamenika ili pomoćnika neke poslovne banke. Možete da pretpostavite koji će to iznosi da budu, pa ako se ovde za neke sitne pare prelazi iz jedne poslaničke grupe u drugu, onda budite sigurni, tamo gde se vrte velike pare, za takođe, velike pare izglasavaće se ove odluke predviđene članom 24. Navešću vam samo jedan primer; neki izvoznici su na nekom poslu došli u situaciju da su im zamrznuta sredstva u jednoj banci i bilo je potrebno da se promeni samo jedan član Zakona o deviznom poslovanju i Zakona o bankama, da bi ti izvoznici ostvarili to što im je bilo zamrznuto. Jedan član saveta Narodne banke Jugoslavije, profesor, prihvatio je da podnese predlog za izmenu i dopunu Zakona o deviznom poslovanju, naplatio to kao član saveta. Dao sam vam samo jedan primer, naravno, to je na vreme osujećeno od strane Skupštine i nije to tako urađeno kako je on zamislio i kako je obećao izvoznicima, ali budite sigurni, imajući u vidu, kako funkcioniše Narodna banka i Vlada Republike Srbije, članovi saveta će bitno povećati svoju cenu i daleko veća cena ima da bude nego ova koja je propisana u članu 27. Ne zaboravite, dobar deo eksperata potiče iz Ekonomskog instituta Danka Đunića.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a. Molim da ne dobacujete.
Gospodin Radojko Petrić, u ime poslaničke grupe SPS-a, na krajnjem argumentovan način predložio je amandman na član 25. Da još jednom kažem i da zamolim za vašu podršku, dakle, vezano je za prethodne članove, smatramo da ima smisla da se poveća broj članova saveta i da veoma ima smisla da se odluke u savetu donose većinom od ukupnog broja biranih članova saveta, kako se ne bi dogodila improvizacija i kako ne bi dvojica ili možda i troje ljudi, u zavisnosti od toga koliko je birano članova u savetu, donosili važne odluke po Narodnu banku Srbije, po državu Srbiju i po sve njene privredne subjekte i građane. Naravno, znam da ovo o čemu je govorio gospodin Krasić može uvek da bude problematično, ukoliko neko od članova saveta jeste kontrolisan od strane nekog privredničkog, finansijskog, masonskog ili bilo kog drugog lobija u zemlji i da pojedine odluke koje donosi savet mogu nekom od tih lobija ili nekom od članova određenih lobija da donesu vrhunsku koncesiju i da, na način koji je naizgled legalan, njihove kompanije ili oni lično zarade basloslovne pare. Mi moramo poći od pretostavke poverenja i moramo sa punom odgovornošću kao parlament pristupiti izboru članova saveta, kao i samog guvernera, kako bismo u izvesnom smislu predupredili jednu ovakvu mogućnost, iako ona uvek postoji. Moram reći, ako je za utehu, postoji i u centralnim bankama drugih država. Veliki broj afera proističe upravo iz jednog suptilnog činjenja članova saveta centralnih banaka u svetu, to možemo da čitamo u novinama. Imamo na žalost prilike da to vidimo i ovde, kada jedan lobi koji više nije po volji guvernera, izgubi jednu banku samo za jedan dan, iako je to krajnje neprofesionalni, nekritički odnos na potencijal banke, njene deponente i ono što ona stvarno predstavlja. Ne bih elaborirao šire, zato što me to dovodi u jednu gadnu priču, gadnu po sve nas, kao narod i državu, zato član saveta treba da bude čovek koji je za stupanj odgovorniji i od samog guvernera. Ne mora biti profesionalniji.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Ovaj ceo set amandmana o kome se trenutno razgovara govori o funkciji i jačanju funkcije saveta. Ovaj amandman ima svoj puni smisao, u svemu tome želja mu je da pojača ulogu, značaj i funkciju saveta Narodne banke Srbije. Ali, kakvi mi jesmo, u praksi i primeni, u funkcionisanju, znači, u Srbiji je opštepoznata činjenica da je najuticajniji lobi, ne političkih partija, već lobi uvoznika. Kako oni dobijaju garancije za uvoz robe, koje akreditive daju, koje hipoteke polažu. Danas smo imali ispred sebe zamenika guvernera, odnosno viceguvernera Jelašića, govorio je na neku drugu temu, ali govorili smo o tome kako se obezbeđuju garancije banaka. Čovek je prosto odgovorio - na reč. Možete dobiti garanciju banke na reč, ne morate ništa da založite, nikakvu imovinu, nikakav kapital, nikakvu svoju nekretninu, nikakvo svoje preduzeće, možete dobiti na reč garanciju banke. Šta vam ona obezbeđuje. Obezbeđuje vam visok nivo prihoda, visok stepen zarade. Kako uopšte kontrolisati takve stvari kod ove banke, gde je evidentna bila samovolja postojećeg guvernera, koji je direktno nadležan za poslovanje i rad poslovnih banaka, određuje kreditnu i monetarnu politiku i poslovanje poslovnih banaka u Srbiji. Kako onda ima i kontrolnu funkciju nad njima, može da vrši kontrolnu funkciju i da utvrđuje kada se šta dešavalo u nekoj od banaka. Ako u funkciji saveta nemamo nikakvu kontrolu monetarnog fonda, on sada može još i više preko toga, znači, jačaće nam funkcija uvoznog lobija, koji će definitivno sada moći da radi šta hoće. Imamo nivo cena u javnom sektoru već približno nekim evropskim standardima, doduše plate su nam 10 do 15 puta niže, ali nivo cena je veliki. Znači, uvoz može bez problema da se obavi, prihodi od uvoza, kapital od uvoza koji se zarađuje, veliki je. Šta se dešava sa devizama u zemlji? Devize odlaze, kupuje se roba široke potrošnje, čak i onoga što u Srbiji ima u izobilju, kupujemo mleko i mlečne proizvode, a pri tom nemožemo da obezbedimo premije za mleko da bi se isplatile seljacima. Vidimo i na televiziji ovih dana da se masovno prosipa mleko i da se vrši otkup dva-tri dana u nedelji. Ne možemo mi u Srbiji narediti, možda neko i može, da krave ne daju mleko svaki dan, već da svaki drugi ili treći dan daju mleko. Hvala lepo.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Nema prijave.) Na član 25. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Srđa Popović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 25. amandman je podneo Odbor za finansije. Predstavnik predlagača je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović i Živodarka Dacin. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikJovan Todorović.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, imamo jedan relativno lagan amandman za odlučivanje, obzirom da smo predložili da se utvrdi rok do kojeg savet Narodne banke mora podneti izveštaj o svom radu Narodnoj skupštini. Predložili smo da to bude do kraja februara meseca tekuće za prethodnu godinu. Uopšte, interesantna je priča o ovom savetu Narodne banke, počev od toga na koji rok se biraju članovi saveta, pa se, recimo, u članu 23. kaže da se članovi saveta biraju na period od pet godina, a u članu 93. u prelaznim odredbama se kaže da se predsednik tog saveta bira na pet godina, a jedan član se bira na period od četiri godine, jedan na period od tri, jedan na period od dve, a jedan na period od jedne godine. Kada pogledamo šta su nadležnosti saveta, onda se zaista ispostavlja potreba da Narodna skupština putem izveštaja o radu saveta bude upoznata sa njegovim odlukama u toku jedne godine. Između ostalog, zato što savet razmatra finansijski plan, izveštaj o radu za prethodnu godinu, ali utvrđuje visinu naknade koju Narodna banka Srbije naplaćuje za svoje usluge koje pruža korisnicima. Te usluge uopšte nisu beznačajne i njihova cena niska, tako da ima potrebe da se češće o tome razgovara, a pogotovo imajući na umu i član koji reguliše da savet započinje inicijativu o postupku promene guvernera Narodne banke. Ako smo odredili da Narodna banka mora Narodnoj skupštini podneti izveštaj o svom radu za prethodnu godinu najkasnije do 30. juna, pada monetarni odbor, odnosno Narodna banka, moraju pripremiti izveštaj o stanju u bankarskom i finansijskom sistemu uopšte najkasnije do 30. decembra, ako Narodna banka mora najkasnije do 31. decembra tekuće godine pripremiti predlog finansijskog plana za narednu godinu i dostaviti ga Skupštini na razmatranje, onda je prirodno da savet ima neki rok. Dakle, kraj februara je uzet i zato što je to kraj završnog računa za prethodnu godinu i bilo bi potpuno smisleno da se prihvati ovaj amandman i da se time dođe u poziciju da Narodna skupština, pre nego što razmatra sveukupan izveštaj o radu Narodne banke, ima neke druge indikatore za to kakvo je stanje u Narodnoj banci Srbije i u pogledu kadrova i u pogledu zarada guvernera i viceguvernera. Znamo veliku priču o tome kolike su zarade, a između ostalog, savet ima tu nadležnost da utvrđuje visinu zarada guvernera i viceguvernera Narodne banke.... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) Znači, nije sve u finansijskom izveštaju, nego i u nekim drugim detaljima koji su bitni za ukupno sagledavanje stanja u Narodnoj banci Srbije. Zato je neophodno utvrditi rok do kog savet mora taj izveštaj podneti Narodnoj banci. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Očigledno, ovaj amandman je jedan od pokušaja da se da neka nova duša savetu Narodne banke Srbije i amandmanom se određuje rok do kada savet mora da podnese Narodnoj skupštini Republike Srbije izveštaj o svom radu. Međutim, mi smo sinoć čuli da je Narodna banka već dostavila neki izveštaj, ali poslanici još nisu dobili. Verovatno će dobiti za koji dan. Nije materija zakona, ali kako se ono kaže, nužda zakon menja, pa verovatno bi i ovaj amandman trebalo da se dopuni sa odredbom u kom roku je sekretar Narodne skupštine dužan da podeli te izveštaje narodnim poslanicima. Ono što sigurno neće biti u ovom izveštaju o radu, a tiče se monetarne politike i rada Narodne banke Srbije, svakako neće biti podaci o tome ko je otkupio mercedes Beogradske banke, da li neko iz Narodne banke Srbije; ko je kupio umetničke slike, jer naprosto, takvo ovlašćenje i nadležnost saveta ne postoji, a kroz kontrolu i usvajanje završnog računa, tu ne može da seutvrdi. Ni u postojećem sastavu ovog monolitnog izgleda Narodne banke Srbije, gde je guverner sa prijateljima, imamo samo jednog čoveka koji zna bankarski posao. To je jedna gospođa, viceguverner, i ona ih uči kako se radi taj posao. Imamo ljude sa dvojnim državljanstvom, što bi rekao gospodin Pal Šandor, kaže i stranac. Imamo neke ljude koji su došli iz inostranstva, a imamo ljude iz MMF-a koji sve to drže pod kontrolom i oni vode Narodnu banku Srbije, praktično. Toga neće biti u ovom izveštaju, jer to ne radi savet. Ovo pričam samo zbog toga što želim da ubedim većinu da usvoji one prethodne amandmane na prethodne članove, kako bi ovo imalo nekog smisla, jer ovako kako je napisano, savet treba usvom izveštaju o radu da kaže, imali smo četiri sednice, na prvoj smo usvojili finansijski plan, a na četvrtoj završni račun. Dalje, na drugoj smo odredili platu, ne zaradu nego platu guverneru, na trećoj smo odredili koja je naknada koja se plaća Narodnoj banci Srbije, a na četvrtoj sednici smo odlučili ko je od načelnika odeljenja sa posebnim ovlašćenjima i odgovornostima i kraj priče. Više nema nadležnosti. Takav izveštaj nama nije potreban. Mi ne želimo preko novina da saznajemo ove, hajde neka bude, pikanterije, ko je iz Narodne banke otkupljivao predmete banaka u stečaju.
Pravo na repliku, narodni poslanik Pal Šandor.
Poštovane kolege, ovu permutaciju sa imenom i prezimenom ne uzimam za zlo, nije prvi put, ali da kažem oko dvojnog državljanstva, kada je već spomenuto. Naravno, mislim da guverner može da bude i stranac, i stranac i samo stranac. Možda bi ceo taj savet guvernera mogli da budu svi stranci, možda bi nam to bilo najbolje. Ono što sam govorio je isključivo vezano za pravni sistem i mislim da nije zapamćeno u zemlji da sudija može da bude i dvojni državljanin. To je nešto sasvim drugo. Inače, možda mislim da i premijer može da bude stranac. Prema tome, to su različiti sistemi o kojima mi govorimo. Prema tome, kada se pozivate na to dvojno državljanstvo, nemojte uvek i u svakom slučaju da kažete, e sada je Pal to tako, ne mislim ja to tako. Samo mislim da u pravnom sistemu ne može da bude i stranac, a to znači ni stranac Republike Bosne i Hercegovine, ili kako se već ta država zove. To znači da mislim iza one koji su po nacionalnosti Srbi, a imaju neko drugo državljanstvo. Znači, mislim da tu ne mogu u pravnom sistemu da budu dvojni državljani. Inače, recimo, da guverner bude neki stranac, recimo možda Džefri Saks ili neko drugi, možda ne bih imao ništa protiv. Prema tome, to su pitanja o kojima možemo da razgovaramo, ali ovako da pojednostavite, pa da kažete da sam a priori protiv toga da dvojni državljani ne mogu da učestvuju u tome, to nikada nisam rekao. Rekao sam, uvek i isključivo samo u jednom slučaju da ne mogu u pravnom sistemu, bar tako mislim. Inače, što se tiče dvojnog državljanstva, mislim da bi to svi mogli da imamo, to dvojno državljanstvo. Oni Mađari koji hoće da imaju dvojno državljanstvo, recimo Mađarske, zašto da nemaju. Neka ga traže da ga dobij ui tako dalje, kao što ovi iz Srbije i iz Bosne traže, pa verovatno imaju dvojno državljanstvo, tim pre što naša Vlada sada, za razliku od one prethodne, nema ništa protiv toga da ljudi budu dvojni državljani. Ni ja nemam ništa protiv toga, ko hoće neka traži. Pravni sistem, sudski sistem je nešto što je specifično u odnosu na sve ovo. Mislim da samo tu ne može i da nije dobro, a za sve ostalo naravno da može, i u Vladi, zašto da ne, zašto da ne bude neki dvojni državljani. Imali smo primer, možda i nije radio loše, a recimo mislim da je bio više za neke druge filmove, a ne za ove naše, jer je rekao, hajde vi politiku Mađari ostavite nama, Mađarice su dobre žene i razumeju se u gulaš, a ja ću da vodim politiku. Mi smo njemu rekli - gospodine, hvala, vi sedite na taj bicikl i vozite taj bicikl, mi tako nećemo da vodimo politiku. Bio je jedan takav predsednik savezne vlade. U svemu ovome mislim da i stranci mogu da učestvuju i da bi to bilo dobro, da bismo se manje međusobno svađali da je guverner neki stranac, dobar Nemac koji se razume u ovu politiku, a možda bi i država bila uglednija i stabilnija. Prema tome, nemojte da se pozivate na mene i nemojte tumačiti onako kako ne mislim. Ovo što sam mislio, mislio sam samo za pravni sistem i ni za šta više.
Da li se još neko prijavljuje za reč o amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Amandman na član 25. je kolega Joca Todorović obrazložio sasvim kvalitetno. Hoću da kažem da je potreba da se zasedanje saveta oroči ne samo zbog toga što treba da postoji neki rok kad on zaseda, već zbog toga što odluke koje savet donosi mogu imati i pozitivne i negativne posledice, koje se odražavaju na veliki broj institucija, privrednih činilaca, građana, pre svega na vladu. Zato mislim da je važno da ovo što je predmet amandmana bude prihvaćeno jer na bolji i celovitiji način reguliše ovaj član. Mi smo iznenađeni da predlagač to nije učinio tako, već je samo napisao: "Savet po potrebi, a najmanje jednom godišnje, Narodnoj skupštini podnosi izveštaj o svom radu". To znači da može kad želi i kad se steknu neki uslovi, ne znamo kakvi. Naš amandman na bolji način reguliše ovu materiju. Mi imamo situaciju da je jedan strani državljanin, sa australijskim državljanstvom, ambasador pri Misiji Ujedinjenih nacija u Njujorku. To je gospodin Dejan Šahović. Sekund pre toga je bio ambasador Australije pri istoj misiji.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Gospodo narodni poslanici, upravo je u članu 26, kako je predviđeno po zakonu, jedna od ključnih zamki za parlament. U članu 26. se kaže: "Savet po potrebi, a najmanje jednom godišnje, Narodnoj skupštini podnosi izveštaj o svom radu". Tamo gde se navodi kad treba da zaseda, on kaže da može i tromesečno. O čemu može da zaseda? Može da zaseda o usvajanju finansijskog plana, završnog računa, utvrđuje tarifu za naknadu, odredi zaradu guverneru Narodne banke i to je kraj. Još kad dodamo i - ovlašćenja za posebne činovnike, načelnike službi, tu je kraj, nema više ništa. Ovaj parlament treba da zanima, jer bira guvernera, monetarna politika, realne devizne rezerve države, koliko je Narodna banka omogućila i učestvovala u rastu izvoza države u tekućoj poslovnoj godini, koliko je uskladila svoju politiku sa ekonomskom politikom Vlade Srbije, u kojoj meri su stvoreni uslovi za dobro kreditiranje privrede i građana. Od toga u tom izveštaju pred parlamentom neće biti ništa. Upravo je suština u tome. Zato, ako se ne dobije saglasnost svih poslanika u ovim suštinskim stvarima, svrha saveta neće imati nikakav značaj, a zamka za parlament se nalazi upravo ovde. Ako bude parlament morao da raspravlja o izveštaju saveta sa ovim ovlašćenjima, onda parlamentu ne treba ni ta vrsta odgovornosti, da služi kao pokriće za nešto o čemu neće moći ni da se izjasni, niti da kaže bilo šta. Na kraju, to se može završavati i na nekom od radnih tela parlamenta, gde se olako dobijaju saglasnosti po bilo kom pitanju. Zato su važni ovi članovi 24, 25. i 26. Ukoliko predlagač ne sagleda suštinu predloženog amandmana, ukoliko ne sagleda dubinu sistemskih rešenja koja su važna za buduću funkciju Narodne banke Srbije, onda će ovaj zakon ponovo doći u trivijalnu formu. Podsetiću na jedan zakon koji je pretvoren u trivijalnu formu i odavde sam u više navrata upozoravao na njegovu suštinu. To je Zakon o ekstraprofitu, koji je sam izgubio svoju sadržinu, prestao da funkcioniše i pitanje je šta će se desiti sa naplaćenim sredstvima primenom tog zakona. Mi smo imali interes da se naplati ekstraprofit, da jednom u Srbiji raspravimo pitanje ko to zaista treba da plati ekstraprofit. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) Čini mi se da će i ovaj zakon upravo doživeti sličnu sudbinu kao i Zakon o ekstraprofitu.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Nema prijava.) Na član 28 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Milojević, Aleksandar Vatović, Olgica Kirćanski, Dragan Milentijević i Meho Omerović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijava za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikZoran D. Nikolić.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege narodni poslanici, članom 28. Predloga zakona utvrđena je oblast nespojivosti funkcija, sukoba interesa i prestanka funkcije. U odnosu na taj član, mi na ovu prvu polovinu, na tačku 1) - nespojivosti guvernera, viceguvernera, članova saveta i zaposlenih sa posebnim ovlašćenjima sa političkim funkcijama, poslaničkim dužnostima, članstvom u Vladi, jedinicama lokalne samouprave, slažemo se da postoji sukob interesa i taj deo ovog člana podržavamo. No, ne slažemo se sa ovom drugom grupom koja je navedena u tački 2), a to je da navedeni funkcioneri ne mogu imati akcije, osnivačke uloge i hartije od vrednosti u bankama, drugim pravnim licima koja kontroliše Narodna banka itd. Zašto? Iz dva razloga. Prvi je, čini mi se, ravnopravan položaj svih zaposlenih. Svi zaposleni su, po propisima koji su do sada važili, imali pravo na određene akcije, uloge u firmama u kojima su radili. Nije u redu ograničavati jednu kategoriju ljudi zbog toga što poseduju 200 evra po godini staža u nekoj firmi ili nekoj banci i imaju po tom osnovu određene akcije da budu na funkciji guvernera, viceguvernera ili nekog lica sa posebnim ovlašćenjima u Narodnoj banci. Drugo, ukoliko bi se kadrovalo po principima šta je najbolje za državu, šta je najbolje za njenu monetarnu i fiskalnu politiku, upravo bi guvernera i viceguvernera trebalo da dobijemo iz reda istaknutih stručnjaka iz privrede ili istaknutih stručnjaka iz banaka, pre svega poslovnih banaka koje dugo godina rade taj posao, koje su stekle određeno iskustvo. Meni je poznato da su postavili čak i neke pisane preporuke Narodne banke direktorima i menadžmentu poslovnih banaka, da moraju da budu akcionari u svojim bankama, jer na taj način dokazuju neku svoju vezu sa bankom u kojoj rade, u kojoj su menadžeri. Ukoliko ostane ova tačka 2), čini mi se da ćemo sami sebi odseći granu na kojoj sedimo, da ćemo se lišiti mogućnosti da jedan ogroman broj kvalitetnih ljudi, koji su ispekli zanat u poslovnim bankama, u privredi, onemogućimo da sutra budu nosioci funkcija u Narodnoj banci, samo zbog jednog vrlo rigidnog rešenja koje mi predlažemo da se briše.
Da li se još neko prijavljuje za reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Ovde smo krenuli, u ovom članu, otprilike dobrim delom na teren politike, ona je u igri i otud sada pokušaj da se na određeni način zaštiti funkcija guvernera, viceguvernera, članova saveta od prethodnog njihovog života. Jedino da vam dovedemo nekog direktora zemljoradničke zadruge, koji se bavi isključivo poljoprivredom, za guvernera, jer mali broj ljudi koji se bavio finansijama, bankarstvom u Srbiji može da kaže da nema nikakve upisane akcije. Od 90-tih godina pa naovamo su se upisivale akcije, koje imaju određenu beznačajnu vrednost i nisu od uticaja na poslove i radne zadatke guvernera Narodne banke Srbije i njegovih najbližih saradnika. Mislim da ovde ova tačka 2) ima više jedan demagoški prizvuk preko kojega se navodno brani ekspertnost i nezavisnost funkcije guvernera. Vi ste sami priznali da smo mi u procesu privatizacije, da se i ovih dana i svaki dan vrši upis akcija i da se trguje hartijama od vrednosti. Prosto je danas teško naći ličnost koja nema akcije upisane u nekom preduzeću ili je upisalo u preduzeće gde je radilo pre 10 do 15 godina, i ima pravo na svoj deo uloženog truda u tom preduzeću. Po meni je tačka 2) apsolutno besmislena, iz još jednog razloga, jer teško će se u Srbiji pronaći ličnost koja nema akcija, jedino neko ko je skoro uvezen iz inostranstva, ako dođe na mesto guvernera, pa onda kao da je pao iz aviona, pa nema nikakvu, neki ne govore dobro ni srpski, možda on neće imati akcije ili slične udele u kapitalu. Imam utisak da ćete teško naći tih 10, 15 najvažnijih ličnosti, da neće nekoga od njih zakačiti neka od ovih stvari. Pošto će to sve doći na Odbor za finansije, jer tu će biti predlog, moram da kažem kao član Odbora za finansije, moramo prethodno znati da li zaista ima ili nema. Prvo će parlament ovde da imenuje guvernera, a onda će oni sami posle toga napisati izjavu da li nešto imaju ili ne. Nije uopšte važna njihova izjava, važan je podatak i činjenica da li to postoji ili ne postoji. Oni mogu dati važnu izjavu, mogu dati bilo kakvu izjavu, ko će to više moći da kontroliše.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Članom 28. pokušava se da se reši jedan problem, a to je sukob interesa i nespojivost funkcija. Tačka 1) odnosi se na nešto što bi se reklo da je politika, a tačka 2) na nešto što se može reći materijalni interes. Tu nastaju problemi, zbog toga što je srećom Narodna banka Srbije državni organ, i oni koji rade u Narodnoj banci Srbije moraju da ispunjavaju sve one uslove koji su potrebni za sve druge zaposlene u državnim organima. To je jasno navedeno u članu 16. Ako rade stranci, onda mi ne znamo kakvo je stanje njihove imovine, jer po ovome kontroli podleže samo imovina koja postoji, mi nemamo mogućnosti da prekontrolišemo šta oni imaju od imovine u inostranstvu. To može da bude i osnivački kapital i akcije neke banke kod koje Narodna banka Srbije drži svoje devizne rezerve. Korespondentska banka, banka kod koje se nalazi konto korentni račun. Nije bitna čak ni forma. Banka koja zastupa naše interese, banka preko koje vršimo platni promet sa inostranstvom, uvoznički lobi, farmaceutski lobi, apsolutno nije bitno, ali je bitno da mi ne možemo da izvršimo kontrolu, pa bez obzira kakvu izjavu da nam taj budući funkcioner ili guverner, zamenik, viceguverner, član saveta ili zaposleni napiše. Očigledno ovim amandmanom pokušava se da se pronađe neko rešenje i jedino rešenje jeste javnost. Da se stavi javnosti na uvid kakvo je stanje, a ne da se prave neka ograničenja, jer ako se prave ograničenja onda neminovno sledi zloupotreba. Zloupotreba može biti vrlo opasna. Da je kojim slučajem ovaj zakon na snazi, monetarni odbor bi doneo odluku, odnosno rešenje o oduzimanju dozvole jednoj banci. Ako član saveta ima akcije u toj banci, on bi na vreme mogao da obavesti banku da krene sa nekim plasmanom, isisa sredstva banke i tako on spasi svoj kapital. Jedna od ovih banaka je stradala što nije htela da odobri kredit, niti da da garanciju, jednome koji se priprema da učestvuje na licitaciji da otkupi jedno veliko preduzeće.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 29. (Joca Arsić sa mesta: Na član 28.) Amandman na član 28. smo upravo imali u raspravi u pojedinostima. Pretpostavka je moja da se pozivate na amandman koji glasi: "U članu 22, 28, 29, 30, 31. i 93. iza reči "guverner", u odgovarajućem padežu, dodaju se reči "zamenik guvernera", sa obrazloženjem da je zbog uvođenja funkcije zamenika guvernera neophodno izvršiti izmenu u svim navedenim članovima Predloga zakona, a amandman su podneli narodni poslanici Joca Arsić i Milan Janković. Taj amandman je jedan amandman i obrazlagali ste ga kao jedan amandman, po redosledu prvog člana zakona na koji ste podneli amandman, a to je član 22. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege, ovo je pravna posledica našeg amandmana na član 28, obzirom da smo u prethodnom članu predložili brisanje posedovanja akcija, hartija od vrednosti, kao razlog za nespojivost funkcija guverenera, viceguvernera i ostalih sa ovlašćenjem u Narodnoj banci, sledstveno tome smo predložili i brisanje narednog člana kojim je predviđena obaveza guvernera, viceguverenra i ostalih da podnose dokaze da ne poseduju akcije. Ovaj amandman u suštini prati sudbinu prethodnog amandmana.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 30.i amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke, kolega Zoran Nikolić i ja smo podneli amandman na član 30, u kome se decidno govori na koji način, pod kojim uslovima guverneru, viceguverneru i članovima saveta prestaje funkcija i pre isteka mandata, i to pod sledećim uslovima - ako to sami zatraže, ako im radni odnos prestane zbog ispunjenja uslova za starosnu penziju, kao i u slučaju razrešenja sa te funkcije. Guverner, viceguverneri i članovi saveta razrešavaju se funkcije i u sledećim slučajevima - ako su pravosnažno osuđeni, pa se tu nabrajaju ostali uslovi, ako se utvrdi da nestručno obavljaju funkciju, ako se na osnovu nalaza i mišljenja zdravstvene nadležne ustanove utvrdi da su zbog zdravstvenog stanja trajno izgubili radnu sposobnost itd. Ono sa čime se mi ne slažemo u predloženom članu ovog zakona je to da im radni odnos prestaje zbog ispunjenja uslova za starosnu penziju. Ako se sećate, kada smo razgovarali ovde o Zakonu o radu, tamo je data mogućnost da neko radi i posle ispunjenja uslova za starosnu penziju, a to znači i posle 65 godine života. Poznato je na Zapadu da su guverneri ljudi koji imaju ogromno iskustvo, koji obavljaju taj posao i posle 65 godine života, tako da, ukoliko je namera Vlade bila da se približi evorpskim standardima, trebalo je da vodi računa o tome i da da mogućnost i ljudima posle 65. godine života, a u skladu sa već postojećim Zaknom o radu, da obavljaju ovu veoma odgovornu funkciju. Takođe, zakonopisac, odnosno Vlada, mogla je da predvidi ovim članom još jednu mogućnost za odlazak guvernera, zamenika guvernera ili viceguvernera u starosnu penziju, tako da bi pod poslednjim članom moglo da stoji da mu funkcija prestaje i ako pod naletima revolucionara bude izbačen iz Narodne banke Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na amandman na član 30. koji je podneo narodni poslanik Nebojša Jović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, u ime SPS podneo sam amandman na član 30. stav 2. tačka 1) Predloga zakona o Narodnoj banci Srbije, kojim predlažem da se iza reči "osuđeni" dodaju se reči "na bezuslovnu kaznu zatvora". Naime, član 30. govori o tome da guverneru, viceguverneru i članovima saveta prestaje funkcija pre isteka mandata, ako to sami zatraže, ako im radni odnos prestaje zbog ispunjenja uslova za starosnu penziju, kao i u slučaju razrešenja sa te funkcije. Stav 2. tačka 1) predviđa da se guverner, viceguverneri i članovi saveta razrešavaju sa funkcije ako su pravosnažno osuđeni za krivično delo protiv privrede, jedinstva tržišta, radnih odnosa, imovine, pravosuđa, javnog reda i pravnog saobraćaja i službene dužnosti. Kao što rekoh, amandmanom predlažem da iza reči "osuđeni" stoji "na bezuslovnu kaznu zatvora". Iako sam siguran da za razrešenje sa funkcije guvernera, viceguvernera i članova savetaosnov mora biti u samom vršenju krivičnog dela, ipak možda treba razmiliti o načinu vezivanja odgovornosti guvernera, viceguvernera i članova saveta i za vrstu izrečene sankcije za krivično delo. Pri tome imamo u vidu iskustvo, stručnost i sposobnost naših sudova, da u konkretnom slučaju procene stepen društvene opasnosti i da izreknu blažu presudu i uslovnu kaznu. Zbog toga predlažem da se kao razlozi razrešenja navedu u članu 30. stav 2. tačka 1) da su oni osuđeni na bezuslovnu kaznu zatvora. Zahvaljujem.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslanička grupa Srpske radikalne stranke.
Ovaj amandman je u skladu sa praksom i rešenjima u velikom broju naših zakona koji ne samo pravosnažnu osudu, nego i bezuslovnu kaznu zatvora, pa čak i odlazak na izdržavanje kazne zatvora vezuju za prestanak radnog odnosa, a po toj logici i prestanak funkcije kao jednog od razloga za razrešenje. Ako se uporedi amandman sa osnovnim tekstom, osnovni tekst je rigorozniji. Za njega je potrebna samo pravosnažna osuđujuća presuda, pa neka bude i uslovna kazna, ona jeste osuđujuća i proizvodi neko pravno dejstvo u smislu ovog člana. Međutim, moj prethodnik je ukazao na veliki problem koji imamo, a on se ogleda u tome što prilikom svakog krivičnog postupka obično mora da se vodi računa o individualizaciji u svakom pogledu, i kod odgovornosti i kod izricanja kazne. Ali mi nemamo rešenje za slučaj kada osumnjičenog niko ne goni. Mi smo pisali protiv Mlađana Dinkića, obaveštavali nadležne državne organe kada je upadao sa oružjem, niko nije hteo da pokrene ni pretkrivični postupak protiv njega. Tek pre nekoliko meseci smo čuli da lije suze Dušan Mihajlović što ga nije izveo na odgovornost zbog toga što je puškama osvojio Narodnu banku Jugoslavije, u to vreme. Naravno, odmah je skočio Dušan Matković da ga brani, da ga je on navodno pozvao. Šta dalje imamo? Dalje imamo na delu očigledne zloupotrebe. Ne ulazim u vrednosno određivanje. Sva rešenja guvernera Mlađana Dinkića koja se tiču Astra banke ukinuta su, poništena su rešenjem Saveznog suda. On izlazi i na medijima priča - neću da sprovedem to rešenje, već pokreće postupak protiv sudija, proziva sudije koje su tako nešto uradile. Vidite, po svim pravilima onaj ko ima osuđujuću presudu na uslovnu kaznu zatvora, ima više moralnog prava da bude član ovog organa, nego onaj koji u medijima potvrđuje sklonost ka kriminalu, ali niko ne vodi postupak protiv njega. Zato ne postoji rešenje u ovom predlogu zakona, niti u nekim našim drugim zakonima, već je potrebna prava mera i odmeravanje prilikom izbora.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Ljubojević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Dragan Ljubojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, člana 31. Zakona o Narodnoj banci Srbije reguliše način na koji dolazi, odnosno ko ima nadležnost da razreši guvernera Narodne banke Srbije i Srpska radikalna stranka je ovde intervenisala amandmanom u tom pravcu da se reči "Odbor Narodne skupštine nadležan za finansije" zamene rečima "odgovarajuće radno telo Narodne skupštine", iz razloga što bi se ovakvom formulacijom u zakonu otvorila mogućnost Narodnoj skupštini da formira posebno radno telo koje bi pratilo rad Narodne banke Srbije, sve vezano za izbor i razrešenje guvernera i saveta Narodne banke Srbije. Dakle, da se ne vežemo samo da to ima mogućnost Odbor Narodne skupštine Republike Srbije, mada i sam mandat nekog radnog tela Narodne skupštine Republike Srbije postavlja pitanje da li je pravo mesto, odnosno da li on treba da ima ndležnost da predlaže izbor i razrešenje guvernera Narodne banke Republike Srbije, odnosno Narodne banke Srbije, iz prostog razloga što smo u ovoj novijoj istoriji imali primere, odnosno imali mogućnosti da se uverimo da neki guverneri, odnosno aktuelni guverner nije došao na ovo mesto regularnim i legalnim načinom, regularnim i legalnim putem, a može da se razmišlja i u tom pravcu da neko ko je došao automatskim puškama na mesto guvernera Narodne banke Jugoslavije, koja je sada postala Narodna banka Srbije, može na isti takav način da ode sa tog mesta. To nije ništa novo. To je nešto što je zabeleženo u političkoj praksi da kada se na jedan način dođe do određenih pozicija, da istorija to tako uredi, da se upravo na isti takav način odlazi sa tih pozicija, iako ovakv zakon, ovakav kakav je, ustanovljava neki princip da se na legalan, zakonit način, kroz institucije sistema dolazi i odlazi sa određenih funkcija. Činjenica jeste da aktuelni guverner Narodne banke Jugoslavije, odnosno sada Narodne banke Srbije neće otići na regularan i legalan način, nego da će otići gotovo na identičan način na koji je i došao, ali se postavlja pitanje zašto se priča o ovome u Narodnoj skupštini, jer oni koji će glasati ne prate uopšte, niti razumeju o čemu se priča. Ministar nadležan za finansije, odnosno predstavnik predlagača nije u Narodnoj skupštini. Očigledno je gospodin Mitrović jedini koji prati i razume šta se dešava u Narodnoj skupštini.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovim zakonom i suviše velika ovlašćenja se daju jednom radnom telu Narodne skupštine. To članom 31. Odbor za finansije Narodne skupštine utvrđuje da li su ispunjeni uslovi i poziva guvernera da se izjasni i predlaže Narodnoj skupštini. Sva prethodna rešenja u pogledu razrešenja guvernera Narodne banke Jugoslavije bila su bolja od ovoga. Na ovaj način je sputana inicijativa i predlog 20 poslanika, a oni su ipak ustavna kategorija i to ne sme da se zaboravi.Ako mogu da traže izglasavanje nepovrenja Vladi, oni to pravo moraju da imaju kada je u pitanju guverner Narodne banke Srbije. To što je Ustav 1990. godine donet na onaj način i ne sadrži precizne odredbe ne znači da u ovom zakonu ne treba da se ugradi baš ta odredba koja omogućava poslanicima, a da bi taj predlog dobio ozbiljnost potrebno je 20 poslanika da pokrenu postupak razrešenja guvernera. Pošto ste zauzeli ovaj stav i idete na ovaj način preko saveta, odnosno saveta i nadležnog nekog odbora Skupštine, mi predlažemo da taj nadležni odbor Skupštine bude tako određen u zakonu, a ne po nazivu da je to baš Odbor za finansije. To bi mogao da bude neki novi odbor koji bi se formirao izmenom Poslovnika i koji bi poprilično kontrolisao monetarnu sferu i vršio taj upliv i nadoknadio taj nedostatak što 20 poslanika ne mogu da pokrenu inicijativu. To je svrha ovog amandmana, da se ako je moguće nešto učini normalnim sa ovim zakonom, pa da većina napokon shvati da ovo nisu obične stvari, već krupni problemi. Razloga za razrešenjei te kako ima. Ne samo ovi postojeći, nego budite sigurni kada nove izaberete posle mesec dana ćete saznati da su još godinu dana pre toga nastupili uslovi za njihovo razrešenje.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Samo sam hteo da podržim inicijativu gospodina Krasića. Ima puno smisla da se promeni Poslovnik u ovom delu, da se konstituiše monetarni odbor u Skupštini Srbije, zato što usvajanjem zakona o Narodnoj banci Skupština Repbulike Srbije postaje nadležna za ovu instituciju. Mi smo ranije imali u Saveznoj skupštini SRJ Odbor za monetarnu ekonomiju, tako se zvao. Dakle, ima smisla da postoji taj odbor i poslanici SPS će ovu inicijativu podržati i u oficijelnoj formi.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Slavka Pavlović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Pavlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 32. stav 1. i to da se reči "Odbor narodne skupštine nadležan za finansije" zamene rečima "odgovarajuće radno telo Narodne skupštine". Ovim amandmanom se sledi prethodni amandman. Ovaj amandman sam podneo iz dva razloga. Prvi razlog je čisto pravno-tehničke prirode. Ovo sam predložio iz prostog razloga što se Odbor za finansije može i drugačije zvati, ali će ovim mojim predlogom biti definisano da to radi odgovarajuće radno telo Narodne skupštine, koje može biti jeddan ili više odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Moj amandmanski predlog je pravno-tehnički ispravniji nego rešenje koje je ponudio predlagač zakona o Narodnoj banci Srbije, tj. Vlada Republike Srbije. Drugi razlog je izuzetno velika obaveza, a i odgovornost radnih tela Narodne skupštine Republike Srbije koja predlažu izbor guvernera i saveta Narodne banke Srbije. Narodna skupština Republike Srbije dužna je da na obrazloženi predlog Odbora za finansije, u roku od 60 dana od dana utvrđivanja uslova za prestanak funkcije guvernera ili članova saveta Narodne banke Srbije, donese odluku o prestanku funkcije, odnosno o razrešenju guvernera ili članova saveta Narodne banke Srbije. Postavlja se pitanje šta će se desiti ukoliko Narodna skupština Republike Srbije ne prihvati predlog Odbora za finansije i ne donese odluku o prestanku funkcije, tj. o razrešenju bilo guvernera, bilo članova saveta Narodne banke Srbije. Sve ovo ukazuje na veliki pravno-tehnički nedostatak ovog predloga zakona, kao i na preveliku obavezu koja se stavlja pred radna tela Narodna skupština Republike Srbije. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Svako ko ima pred sobom zakon i čita član 32. stav 1. mu uopšte nije jasan, jer šta bi značilo ovo u poslednjoj rečenici, ako Odbor za finansije utvrdi da su ispunjeni uslovi za prestanak funkcije i razrešenje članova saveta, on pokreće postupak pred Narodnoj skupštinom u roku od 60 dana od utvrđivanja tih uslova. Čemu rok, šta znači taj rok, zbog čega rok? Odbor za finansije je utvrdio da su ispunjeni uslovi da prestane funkcija, utvrdio da su ispunjeni uslovi za razrešenje, valjda odmah prosleđuje Narodnoj skupštini da ona odluči, jer ovde se stiče utisak da u roku od 60 dana Odbor za finansije razmišlja da li će da predloži Narodnoj skupštini da se razreši član saveta. Ako je utvrdio po automatizmu, to ide prema skupštini gde treba da dođe na glasanje. Stičem utisak da se ovde primenjuje ista logika kao kod Radiodifuznog saveta i kao kod Komisije za lustraciju. Napisano je nešto sa molbom da nikada ne zaživi, a većina moguće je da podnese predlog za razrešenje pa da glasa protiv svog predloga. Nemojte to da radite sa Narodnom bankom Srbije. Narodna banka Srbije mora da bude ozbiljna institucija. Znate kako je, radi se sa parama, nema tu nekih velikih emocija da može i ovako i onako, u pitanju su pare, sredstva, u pitanju su životi ljudi. Znači, pored toga što tražimo, da ako već mora neko to da raspravi pre Narodne skupštine, onda neka to bude odgovarajuće nadlženo radno telo koje bi se naknadno formiralo izmenom Poslovnika. Nemojte sve i svašta da trpamo Odboru za finansije. Pa, pola članova tog Odbora ovde samo služi radi kvoruma. Gde su oni upozorili Vladu ili Narodnu banku? A, na ovaj zakon mi smo upozoreni onog momenta kada je promenjen Zakon o ministarstvima i kada je Ministarstvo finansija postalo Ministarstvo finansija i ekonomije, i kada je dobilo nadležnosti iz monetarne sfere, tada su poslanici prigovarali - zar je to moguće? E, sazrelo je, došlo je, sada vidimo zbog čega je to promenjeno tada.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Rade Bajić i Živanko Radovančev. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, sa kolegom magistrom Živankom Radovančevim podneli smo amandman na član 33. koji precizira član 33. da se po završetku funkcije ili po smenjivanju sa funkcije posle godinu dana od tog roka ne mogu zaposliti u Narodnoj banci i drugim finansijskim institucijama ni guverner, ni viceguverneri, ni članovi saveta. Mi predlažemo jedan logični amandman, smatram da ga ne treba obrazlagati, zbog toga što će ga Vlada prihvatiti, jer u mnogim zemljama zaživljava na ovakav način, a to je da se najmanje dve godine ta lica ne mogu zaposliti u bankama ili drugim finansijskim institucijama. Razlika je vrlo jednostavna. Guverner, a pogotovu ovakav kakvog smo mi imali, koji je puškama ušao u banku, puškama došao na vlast, radio šta je hteo, on je sigurno sebi stvorio takav prostor ili je favorizovao neku banku da u njoj ima komotno mesto. Uništio je sve banke koje su vredele u Srbiji, pogotovu srpske banke i takvima je zaista potrebno najmanje dve godine da prođe vreme i da se ne pojavljuje više u bankama ili finansijskim institucijama. Obzirom da se nalozi slušaju i da sve to dolazi spolja, čudi me da nisu i taj predlog prihvatili, odnosno ugradili tu odredbu da najmanje dve godine guverner, njegovi pomoćnici i članovi saveta ne mogu da se zaposle u ovoj oblasti. Iz tog razloga, mi predlažemo da to bude dve godine, da prođe vreme, da jednostavno ti tokovi, kanali kojima se on služi i kojima će se služiti ako bi se zaposlio, jednostavno se zavrnu ti ventili, zatvore se i da se omogući svim bankama da ravnopravno sudeluju na tržištu, a ne da privilegiju ima ona gde se zaposli guverner. Mislim da treba upamtiti taj član 33. i ovaj amandman da je potpuno logičan i Vlada je trebalo da ga prihvati, ali se nadamo da ćete ga vi prihvatiti.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a, pa narodni poslanik Zoran Krasić.
Postoje i neke druge oblasti u kojima je limitirano angažovanje određenih lica posle angažmana koji su imala u ovakvim osetljivim institucijama, kao što je na primer Narodna banka. Za državu je jeftinije da licima koja su bila viceguverneri ili koja su obavljala dužnost guvernera da dvogodišnju apanažu, nego da im omogući da se zaposle odmah nakon toga u banku ili neku drugu instituciju. Dovoljno je što bi po prestanku fukncije guvernera ili viceguvernera, po bilo kom osnovu, to lice sa 50 vizit karti, sa uticajem, sa poslovnim vezama koje je ostvarilo, sa čitavim nizom privilegija, moglo to zloupotrebiti u recimo nekoj privatnoj banci ili nekoj drugoj sličnoj, srodnoj instituciji. Dakle, ovo amandman na korektan način reguliše. Postoje takva iskustva u pravosudnim organima nekih od država kao što je Teksas, Nevada, da tužilac ne može dve godine biti advokat ili da ne može nikada biti advokat itd. Mislim da amandman ima smisla i očekujemo da ga podržite, a takođe ima smisla ovo o čemu govorim da se na drugi način, kao za neraspoređena lica ili lica sa sličnim statusom, obezbedi materijalni status bivšeg guvernera ili viceguvernera, da ne bude ugrožena za to vreme njegova egzistencija. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ono što je regulisano članom 33. spada u opravdane izuzetke ograničenja ljudskih prava. Postoji skoro u svim zemljama i to je neka logična posledica zabrane, odnosno nespojivosti funkcija i sukoba interesa. Dobro je što je ovaj amandman podnet da se ovaj rok sa godinu dana poveća na dve godine, jer mi imamo sada trenutnu situaciju, što se tiče viceguvernera, dvoje njih u slučaju prestanka funkcije sigurno se vraća na svoja radna mesta, a to je u bankama. Tako snabdeveni informacijama iz Narodne banke Srbije, poznanstvima, vezama, mogu da obezbede veliku stratešku prednost svojoj banci. Ta zabrana mora da postoji. Zbog toga postoji ona odredba o kojoj smo i pričali, kada se bira guvener, viceguverneri, članovi saveta, mora da se vodi računa da to budu pre svega profesionalci, stručni ljudi iz te oblasti, ali da interesno ne pripadaju grupama koje imaju dodirnih tačaka sa poslovima Narodne banke Srbije. Imamo jedan očigledan primer, evo ga ovde, u komšiluku. Jedan predstavnik firme Deloitte and Touche vodio je pregovore oko privatizacije cementare u Beočinu sa "Lafarž"-om i oko drugih. Posle ove buldožer revolucije postao je ministar za privatizaciju i tu gde mu je ministarstvo, tu mu je i firma, razlika je samo u spratovima. Pa, idemo dalje. Nema potrebe da idemo dalje. To je nespojivo, nedozvoljeno. Ova arogancija da tabla još stoji, stoji još malo, opasno upozorava kakav je karakter ove vlasti. Regulišite to unutar svojih redova. Onaj koji je na naki način bio funkcioner Narodne banke Srbije, po ovom zakonu, dve godine ne može da ima više dodirnih tačaka sa monetarnom politikom, bankarskim poslovanjem, deviznim poslovanjem. Oni koje predlažeteza ove funkcije moraju u startu da znaju šta ih očekuje po prestanku funkcije.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubomir Mucić i Dušan Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, u ime podnosilaca amandmana.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom poslanička grupa SPS je postigla svoj cilj, a naš osnovni cilj je bio da se spreči veliko zaduživanje budžeta Republike Srbije kod Narodne banke Srbije po osnovu kratkoročnih kredita za izmirenje obaveza, odnosno pokriće deficita koji nastaje u trenutku kada budžet zbog nelikvidnosti ne može da izvršava planirane i programirane mesečne, odnosno utvrđene obaveze. Imajući to u vidu, naš predlog je bio da se stopa zaduživanja i ukupan iznos sredstava kojim može budžet da bude opterećen smanji sa 10% na 5%. Prihvatanjem amandmana jedne druge poslaničke grupe, kojim je takođe predviđeno smanjenje ove stope iznosa sredstava i ograničavanje na 5%, postigli smo taj cilj, bez obzira da li su Vlada ili odbor prihvatili ovaj amandman ili ne. Ovde je, po meni, vrlo značajan i jedan amandman na isti član koji je prihvaćen od strane Vlade i Odbora za finansije. Nelagodno mi je što je kolega Toma Panajotović podneo na iste članove maltene iste amandmane koje sam podneo (iz sale - prepisivao je) ... nije prepisivao, ali mi je drago da je i on počeo da se bavi finansijama i da je utvrdio ono što je vrlo bitno i značajno. Jedan stav se dodaje, a to je da se krediti po osnovu izmirenja budžetskih obaveza moraju vratiti do kraja tekuće budžetske godine. To je vrlo opasno, imajući u vidu da te ugovorne obaveze koje se stvaraju između Narodne banke Srbije i Vlade Republike Srbije ponekad ne mogu baš da se izmire onako kako je to predviđeno. Uzmite, na primer, negde 15. ili 20. decembra kratkoročni kredit po osnovu izmirenja obaveza za nešto što je planirano u budžetu, pa da li će postojati mogućnost da se do 31. decembra ili kraja budžetske godine taj deo sredstava i vrati. Nemojte sebe opterećivati nečim što već u osnovnom tekstu zakona nije bilo predviđeno. Vrlo je značajno i u ovom amandmanu, što je nekada postojalo u Zakonu o budžetu, a sada u Zakonu o budžetskom sistemu, da se od prvog narednog priliva sredstava ... (Predsedavajuća: Tri minuta.) završavam... vraća pozajmica ili kratkoročni kredit po osnovuzaduživanja za izmirivanje tekuće nelikvidnosti. Zato smopostigli svoj cilj ovim amandmanom, a mislim da je u ovom trenutku nepotrebno dopisivanje da se vrati do kraja tekuće budžetske godine, a mi znamo ako se kredit ne vrati da bi za taj iznos sredstava bi ostvaren budžetski deficit. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, ovlašćeni predstavnik, poslanička grupa SPS.
Možda ne bi bio tako visok rizik u odnosu na moguće zaduživnje, pa da mi imamo drugačiji budžet. Znači, treću godinu za redom Skupština Srbije donosi budžet koji je deficitaran, nekonsolidovan i neuravnotežen. To je veoma opasno, zato što se taj deficit namiruje iz privatizacije, iz donacija, iz kredita, a kada sve to nije dovoljno, a često nije, znamo da nije, onda bi, naravno, najlakše i najbliže bilo da se to uradi kod Narodne banke, na način i do nivoa kako se predlaže u zakonu. Zato je ovaj amandman jedna brana da se u stvari ovo na izvestan način limitira i da se opreznije postupa sa budžetom koji je u jednoj državi najvažniji faktor stabilnosti, jer budžet koji se po dinamici puni kako je predviđeno, puni 100% od onoga što je planirano, najsigurniji je pokazatelj da Vlada države neće posrnuti za dodatnim sredstvima, neće vršiti atak na Narodnu banku i na taj način neće imati nikakvu inflatornu funkciju. Upozoravam, napominjem, ponovo je sinoć ministar Đelić nedosledan u odnosu na izjavekoje je davao ovih dana, znači, postoje dve potpuno suprotne izjave u vezi sa ovim. Dakle, ponovo je sinoć osporio guverneru Narodne banke da nije dovoljno kooperativan i da u smislu premošćivanja izvesnog deficita koji je nastao nije odreagovao kolegijalno. On to naziva temporalnim novcem. Postoji čitav niz drugih stvari, pa zato bi zakon trebalo da bude decidan i da kažedo kog nivoa je ovo moguće. Amandman koji je sada gospodin Mucić obrazlagao na bolji način reguliše i daje viši stepen garancije da budžet neće služiti za pokrivanje javne potrošnje više od onoga... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... što je moguće tolerisati. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Milojević, Aleksandar Vatović, Olgica Kirćanski, Dragan Milentijević i Meho Omerović Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Ovih dana ministar Đelić priča da mu Dinkić nije dao kredit radi finansiranja privremene nelikvidnosti budžeta, da su zbog toga izostala socijalna davanja, da je to mnogo naljutilo ministra Gordanu Matković i da je to prelilo čašu zbog koje se Đelić posvađao sa svojim prijateljem Mlađanom Dinkićem. Da se ne bi desilo da neki budući guverner ucenjuje nekog budućeg ministra finansija, ako ovaj traži kredit radi finansiranja privremene nelikvidnosti budžeta, a neki novi Dinkić mu kaže - može, ali to može da bude samo dugoročni kredit, ovim amandmanom sam pokušala da ispravim jednu nepreciznost i da naglasim da se krediti radi finansiranja privremene nelikvidnosti budžeta mogu davati samo kao kratkoročni. Celim ovim amandmanom se uređuje kratkoročno finansiranje budžeta Republike Srbije. Pošto sam sinoć čula da ministar Đelić reče da je prihvatao predloge svih znanih i neznanih belosvetskih nazovistručnjaka, da je ovde, mislim da ne bi bilo nikakvog razloga da ne prihvati i ovaj amandman, s obzirom da je zaista i smislen i logičan i da daje neku sigurnost u odnosima između Vlade i Narodne banke Srbije. Inače, iz onog sinoćnjeg prijateljskog ćaskanja između aktuelnog ministra finansija i samozvanog guvernera Narodne banke, mislim da će se desiti rezultat koji će izgledati tako što će guverner da bude razrešen, ministar će da podnese ostavku, a stvarni guverner, stvarni ministar finansija, stvarni predsednik Vlade Srbije, Vilijam Montgomeri, definitivno i trajno će napustiti Srbiju i Crnu Goru. Onda to opet znači da više nema razloga da se čeka, da je zaista krajnje vreme da se odlučite na ono što morate, a to je raspisivanje vanrednih izbora i konačno sređivanje stanja u Srbiji, dok to još nije kasno, s obzirom da samo treba da razmišljamo šta ćemo da radimo sa oko 2,5 milijarde kredita koji su protrčali kroz budžet Republike Srbije, od kojeg nije unapređena proizvodnja i koji ne znamo kako ćemo i kada ćemo vraćati.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ovaj amandman je značajan zbog toga što se odnosi samo na kratkoročno zaduženje Republike Srbije prema Narodnoj banci Srbije. Ovim članom treba da se da ta mogućnost da Narodna banka Srbije može kratkoročno da kreditira budžet Republike Srbije, radi premošćivanja onih situacija kada priliv sredstava u budžet ne ide planiranim tempom, a obaveze koje mesečno dospevaju kucaju i traže svoje. Zato se traži ta promena u stavu 1. člana 39. Takođe, mi predlažemo da se doda i novi stav 3, gde bi se obezbedila sigurnost da se taj kratkoročni kredit vrati do kraja budžetske godine, a ukoliko se ne vrati, da nadležni najviši organ vlasti u ovoj zemlji o tome bude obavešten i da se utvrde razlozi zašto nije došlo do vraćanja tog kratkoročnog kredita. Ovaj problem, ako se neko u budžetu 15. decembra zaduži, kako će da vrati do kraja godine, nije problem kratkoročnog zaduživanja putem kredita, jer ugovor o kreditu predstavlja saglasnost obeju ugovornih strana, ali po pravilu se tada problemi rešavaju hartijama od vrednosti i preko tzv. poslovnih banaka, gde za sada ne postoji smetnja budžetu da se zadužuje. To što su neki iskoristili ovu ideju i napravili svoje amandmane, naravno, to Vlada usvojila, ne znači ništa. Moram da vam kažem da ne znači ništa, jer je, praktično, samo promenjena ideja, zamenjene su teze, zamenjeno je mesto. Kratkoročno kreditiranje je verovatno naša nužnost, ali kako ste vi u stavu 2. dali koliko može da iznosi ukupan obim tog zaduženja, praktično on može da iznosi 30 milijardi dinara, jer ne može da pređe tri puta veći iznos osnovnog kapitala Narodne banke. Jednim članom ste utvrdili osnovni kapital Narodne banke od 10 milijardi dinara. Znači, 30 milijardi dinara. Za budžet Republike Srbije je to verovatno značajan iznos sredstava. Nije dobro što ste limitiranje do kog iznosa može da se zaduži vezali za samo jednu godinu i dali pet procenata. Uvek se u praksi uzima trogodišnji prosek i to ne onoga ... (Predsedavajuća: Tri minuta.) Samo još jednu sekundu.
Narodni poslaniče, molim vas, s obzirom da poslednjih 15 sekundi vi uopšte ne govorite o amandmanu koji je na dnevnom redu. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubomir Mucić i Rade Bajić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikLjubomir Mucić.
Gospođo Čomić, gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPS predložila je svojim amandmanom brisanje predloženog člana 43. ovog zakona, imajući u vidu da se već nekoliko puta i u članu 4. i u članu 14. isto ponavlja, a to je, pre svega, da se kroz član 4, član 14, pa sada i kroz član 43. pokušava da reguliše neki vid nezavisnosti Narodne banke Srbije u odnosu na Vladu Republike Srbije, ministarstvo i druge državne organe. Ovako stoji: "Narodna banka Srbije, uz saglasnost Vlade, utvrđuje režim kursa dinara". Drugo, ono što je značajno i šire, u odnosu na utvrđivanje režima u kreditno-monetarnoj politici: "Narodna banka Srbije samostalno vodi politiku kursa dinara". Mi smo kroz ovaj amandman pokušali da ovaj zakon oslobodimo onoga što se ponavlja u više članova i više navrata, imajući u vidu da je i ovaj član na jedan način pokušao da definiše ono što mu nije svrha. Takođe, mislim da ovo kako je predloženo i prihvaćeno u ovom amandmanu - u članu 43. stav 1. postaje stav 2, a stav 2. postaje stav 1, mislim da samo promena stavova u okviru jednog člana ne postiže cilj i da jedan ovako savremen i solidno pripremljen zakon ne treba da bude opterećen nizom stavova koji se ponavljaju od jednog do drugog člana. Isto je ovde postavljeno i postavlja se bitno pitanje, šta ako Vlada Republike Srbije ne da saglasnost na promenu režima kursa dinara. Da li se o tome neko obaveštava, da li će o tome Narodna banka Srbije obavestiti Skupštinu, ministarstvo ili bilo koga u ovoj državi Srbiji, da postoje namere od strane Narodne banke Srbije da se promeni režim kursa dinara, i da li će uopšte neko bilo kakve mere oko toga preduzeti. Znamo šta u ovom trenuktu znači ovaj nerealan kurs dinara pre svega za izvoznike. Pošto je ovo poslednji amandman koji obrazlažem, zaista pošto ministra nema da mi odgovori na ono pitanje koje sam juče postavio, ponavljam - ako je žena postavljena za guvernera, u skladu sa vašim novim pravopisom, kako će se zvati: guvernerka, guvernerica ili guvernanta?
Narodni poslaničke, ako već imate dosetku pripremljenu za svoje izlaganje, gledajte sledeći put da ta dosetka bude u okviru tri minuta ili poštovanja Poslovnika, tako da vam izričem upozorenje za nepoštovanje Poslovnika. Da li se još neko drugi javlja za reč? (Ne.) Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Srpske radikalne stranke podnela je na član 43. Predloga zakona o Narodnoj banci Jugoslavije amandman koji glasi: "Narodna banka Srbije predlaže Vladi režim kursa dinara. Vlada i Narodna banka Srbije obavezno sarađuju u utvrđivanju politike kursa dinara koju samostalno sprovodi Narodna banka Srbije. Ako se ne postigne saglasnost i usled toga dovede u pitanje ostvarivanje ekonomske politike Vlade, ili vršenje poslova za koje snosi odgovornost Narodna banka Srbije, Vlada i Narodna banka Srbije dužne su da odmah obaveste Narodnu skupštinu Republike Srbije". U ovom trenutku, za nas u Srpskoj radikalnoj stranci nije od bitnog uticaja za utvrđivanje režima kursa dinara da li će to da rade ljudi koji su bliski Demokratskoj stranci ili G17 plus, ili su to ljudi iz Narodne banke Srbije ili iz Vlade Srbije, da li će to biti pojedinačno Mlađan Dinkić ili Kori Udovički, Stevan Mickovski ili Ljubiša Jovanović, apsolutno je svejedno. Da li će to biti neko ko je u Narodnu banku Jugoslavije ulazio upotrebom dugih cevi ili će to biti neko izabran od strane ove nelegitimne većine Narodne skupštine Republike Srbije, u svakom slučaju neće biti dobro rešenje. U vezi deviznog poslovanja i utvrđivanje režima kursa dinara, dugo vremena nas je obaveštavao Mlađan Dinkić, aktuelni guverner Narodne banke, ranije Jugoslavije, a sada Srbije, i često je govorio o deviznim rezervama, ali nikako nije rekao da su veliki iznosi deviznih rezervi na stranim računima, odnosno računima u stranim bankama, i da je prema njima poverilac Savezna Republika Jugoslavija. Sada kada je došlo do razdvajanja, faktički i u izvesnom pravnom smislu, između Srbije i Crne Gore, nikako Mlađan Dinkić ne izlazi u javnost da nam kaže kolike su te devizne rezerve u vezi deviznog poslovanja i utvrđivanja kursa dinara koje pripadaju Republici Srbiji. Da li je trebalo efektivu iz rezervi uključiti u javnu potrošnju ili u ulaganje, odnosno investiciona ulaganja? Da li je potpunu samostalnost kod utvrđivanja režima kursa dinara dobro dati Narodnoj banci Srbije, kada imamo u vidu da je već dve i po godine aktuelni guverner Narodne banke Jugoslavije i sada Srbije imao običaj da troši ko zna zašta novac. Redovno je imao neka putešestvija po zapadnoj Evropi, Engleskoj i Nemačkoj, gde je novinarima davao do 30-40 evra za njegovu promociju, kada javno izjavljuje da mu je plata 100.000 dinara, koja je enormno velika u odnosu na platu ministra, člana Vlade u Srbiji, pošto je najveći krivac za gašenje dvadesetak banaka, pri čemu su 8.000 radnika u tim bankama ostali bez posla, ili kada Narodna banka Srbije, odnosno Jugoslavije u prošloj godini ima utrošak budžeta od 28 milijardi i 130 miliona, za razliku od činjenice da su svi sudovi u Srbiji utrošili svega 4 milijarde i 165 miliona dinara.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovo je treći ili četvrti član u kome predlažemo ovu intervenciju i verovatno stav 3. ovog našeg amandmana može da vas ubedi koliko je ovo ozbiljno pitanje, u čijoj je nadležnosti režim, a u čijoj nadležnosti sprovođenje politike kursa dinara. Sve se vrti kod nažalosti u monetarnoj sferi, jer robni fondovi su tanki, gotovo da ne postoje. Ovaj kurs dinara dve godine, dve i po godine guverner brani otkupom preko menjačnica, kreditima iz inostranstva. Za te kredite su doneti posebni zakoni u Saveznoj skupštini o zaduženju Savezne Republike Jugoslavije, sada državne zajednice Srbija i Crna Gora, u ime i za račun Srbije. Ovde idu kontragarancije i sve to što se radi moglo bi da se, šire posmatrano, stavi u kontekst sprovođenja ekonomske politike. Vlada praktično omogućava Narodnoj banci da veštački čuva ovaj kurs, a on je toliko poguban za našu privredu da su odavno naši privrednici prekinuli da razmišljaju o tome da nešto izvoze pošto gube. Sada razmišljaju o tome šta da rade, jer na svemu što se radi gubi se. To je ta opasnost koja postoji kod nas. Obesmišljen je rad, privredna aktivnost. Formalno-pravno odgovorna je Vlada, a suštinski besmisleno se drži ovako čvrst kurs, od koga svi imaju štete, povećava se dužničko ropstvo. Ovaj narod i ova država treba da vrate te kredite za trenutnu monetarnu stabilnost bez rezultata. To je dupla šteta, a para nema. Insolventnost, nelikvidnost, stečaj, verovatno ćemo za mesec dana imati novi zakon o stečaju, turbo postupak za gašenje firmi. Kada dođe vreme, niko nije kriv, a to što se desilo moralo je da se desi, jer je neko isplaćen odavno da dovede u ovo stanje. Zato vam kažem da je ono sinoć bila samo obična nesuglasica.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosioci amandmana ne žele reč. Reč želi zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke, narodni poslanik Dragan Tomić.
Iako se u više navrata u članu 4. pominjao režim kursa dinara i u svim tim članovima predlagač je ostao pri svom stavu da Vlada daje saglasnost, a Narodna banka utvrđuje, a mi smo zahtevali obrnuto, da Narodna banka predlaže, a Vlada utvrđuje. I ovaj put pokušavamo da kažemo da se član 43. menja i glasi: "Narodna banka Srbije predlaže, a Vlada Republike Srbije utvrđuje režim kursa dinara". Ovo je važno iz više razloga. Sto posto sam siguran da u ovom momentu Vlada ne zna, niti zna iko u Vladi, niti ministar finansija, koliko je otkupljeno strane efektive od strane Narodne banke Srbije i šta se sa tim novcem dešava, da li je uključen u devizne rezerve, da li su rađeni drugi poslovi, da li su preko toga davane garancije da mogu uvoziti svašta na domaće tržište, pa da izlazi gotov kapital iz zemlje. Znači, pokušaj da mi ubedimo ovu vladu da ona shvati svoju ulogu i značaj je očigledno neuspešan, a potreba da kod Narodne banke, odnosno kod monetarnog odbora ostane sve i svašta kao ovlašćenje, pa i činjenica, mi smo u prethodnom stavu tražili, bar kada nešto radi na tu temu, kada je u pitanju režim kursa dinara ili otkup deviza, da bar napiše neku odluku guverner Narodne banke i da postoji trag o tome šta se dešavalo u toj oblasti, već se pojavljuje neki novac koji je otkupljivan, a ne zna se na bazi koje odluke, koji je bio režim kursa, zašto su korišćena sredstva i u koje su namene otišla. Ovo je kraj rasprave o tom delu zakona i zaista je mogla od poslaničke većine i od ministra, koji ne pridaje poseban značaj raspravi o ovom zakonu, da se zaista razume ovaj pokušaj da Narodna banka Srbije ne prelazi preko ovlašćenja predlagača, a da Vlada ima ovlašćenje da utvrđuje režim kursa. Prosto fiskalna sfera, oblast finansija i funkcija Vlade se svodi na onoliko koliko imaš novca, toliko funkcionišeš. (Predsedavajuća: Tri munita.) Mislim da je i ovaj pokušaj upravo u tom smeru da Vlada razume ove predloge, odnosno predlagač.
Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman SRS je tehničke prirode i više pojašnjava nameru Narodne banke koju ostvaruje kupovinom i prodajom deviza i efektivnog stranog novca na deviznom tržištu, gde oni kažu - u cilju usmeravanja kretanja kursa dinara i održavanja nivoa deviznih rezervi, a mi kažemo da oni to rade - radi stabilnosti kursa dinara i održavanja nivoa deviznih rezervi. Mislimo da to mnogo jasnije odražava nameru koju čujemo da kažu guverner Narodne banke, gospodin Dinkić, i ministar finansija, Đelić. Mi smo često bili u prilici da čujemo od guvernera Narodne banke Dinkića da je jedan od najvećih uspeha za vreme boravka u Narodnoj banci to što je kurs dinara ostao stabilan, što su povećane devizne rezerve i što građanin u svakom trenutku za onaj dinar koji dobije kao zaradu može da pretvori u bilo koju valutu, da kupi evro, dolar itd. On takođe kaže da ukoliko ne bude na čelu Narodne banke da će biti poljuljan ugled te banke, da nećemo dobijati neke kredite, da to može da se odrazi na stabilnost dinara. Sa druge strane ministar Đelić kaže da je zahvaljujući politici Vlade to obezbeđeno i bilo ko bude guverner Narodne banke da će dinar ostati stabilan i da će i dalje isto vredeti. Zbog toga smo mi predložili da se ta njihova namera u članu 44. pretoči u reči "radi stabilnosti". Otprilike da ministra danas nema da prihvati ili da neko dopunsko objašnjenje, zbog čega se ovaj amandman ne prihvata, jer je umoran od sinoćnog TV duela, kada su i Đelić i Dinkić rekli mnoge teške reči jedan drugome, pa smo čuli da je jedan hohštapler, drugi bitanga itd, a kada tako isto kažem za ovom govornicom, onda dobijem kaznu od 3.000, 6.000, 20.000, 30.000, ali ne mogu a da se ne složim i sa ministrom i sa Dinkićem, da su obojica u pravu kada tako kažu. Mi se zalažemo za stabilan dinar i za stabilnost dinara, ali to će više biti zadatak, kako čujem budućeg guvernera, Steve Mickovskog.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslanička grupa SRS.
Naša osnovna intervencija odnosi se na član 43. stav 1. gde tražimo da se reči "u cilju usmeravanja kretanja" zamene rečima "radi stabilnosti". Znači Narodna banka je ovlašćena da kupuje i prodaje devize na tržištu pre svega da bi obezbedila stabilnost domaće valute. Ovo što je navedeno "u cilju usmeravanja kretanja kursa dinara" imalo bi nekog smisla kada bi se ovde vodila takva politika određivanja kursa dinara, pa to bilo u saglasnosti i zavisilo od stanja robnih fondova, spoljno-trgovinskog prometa, pokrivenosti uvoza izvozom itd. Međutim, ti faktori ne igraju nikakvu ulogu u očuvanju stabilnosti dinara danas. Jedini faktor koji garantuje stabilnost dinara danas, ovu veštačku, jeste - došle pare iz inostranstva, otkupljene devize ovde, smeštene u trezorima, neka bude Narodne banke Srbije, ko zna gde su, i Narodna banka interveniše na finansijskom tržištu kada dođe do blagog pomeranja kursa i brani ovaj kurs. Oni samo to rade, a što se firme zatvaraju, što nema bilansa proizvodnje, pada fizički obim proizvodnje, povećava se nezaposlenost, Đelić ne može da napuni budžet jer nema više odakle da uzima, nema prometa. To njih ne interesuje. To je politika MMF-a. To je ta politika koja dovodi zemlju u krizu i razara tkivo jedne države. Ako su u članu 2. predlagači ovog zakona rekli da im je stabilnost dinara cilj, kako su to oni tvrdili, onda nemaju potrebe ovde da pišu kako u cilju usmeravanja kretanja kursa, pa oni su kurs vezali samo za devize. Nisu vezali za robne fondove, nisu vezali za odnose na tržištu. Oni u članu 2. ne pričaju uopšte o stanju privrede. Kako je to moguće pričati o stabilnosti cena, a da Narodna banka ne želi da vidi kakvo je stanje u privredi, gde se stvara vrednost.Ovaj amandman može da bude i samo lektorski, u krajnjem slučaju.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na isti član 44. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović i Tomislav Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je predlagač trebalo da prihvati amandman na član 48, jer on reguliše materiju zaduživanja u inostranstvu. Sve vas podsećam na član 1. stav 2. u kojem se kaže da za obaveze Narodne banke Srbije jemči Republika Srbija. U članu 48. stav 1. kaže se da se Narodna banka, radi prevazilaženja ili kako se u tekstu kaže - premošćavanja tekuće neravnomernosti u prilivu i odlivu deviza - može zaduživati u inostranstvu kratkoročno sa rokom otplate do godinu dana. Onda se u stavu 2. kaže da izuzetno od ove odredbe kod Međunarodnog monetarnog fonda se može zaduživati za one pozajmice i kredite sa rokom otplate dužim od godinu dana. Mi smo predložili da se takva zaduživanja mogu vršiti, ali uz saglasnost Vlade, pogotovo što valja imati na umu i stav 3. istog ovog člana u kojem se kaže da se Narodna banka može zaduživati u inostranstvu i sa rokom otplate preko godinu dana, ali po posebnom zakonu, što će reći da se o tome mora odlučiti u ovoj skupštini i smatrali smo da se mora uvesti jedna vrsta gradacije u zaduživanju, te da ona zaduživanja, pa i ona koja se tiču zaduženja kod Međunarodnog monetarnog fonda, moraju imati saglasnost Vlade ukoliko je rok otplate tih sredstava preko godinu dana. Pri tome valja razumeti potpuno jasnu situciju da ćemo mi vrlo brzo u ovoj i u narednim godinama doći u tu tzv. dužničku krizu i da ćemo sve teže izmirivati obaveze po osnovu izvršenog uvoza, koji je, kao što je poznato, tri puta veći nego što je izvoz, ali i po osnovu dospelih obaveza po već ranijem napravljenim zaduženjima, tako da odrednica da se Narodna banka u stavu 1. zadužuje u svoje ime i za svoj račun u suštini ne drži vodu, jer za sve obaveze Narodne banke, kao što rekoh, u članu 1. jemči Republika Srbija. Dakle, monetarna vlast je jedna posebna vrsta vlasti, ali ovom pitanju zaduženja mora se prići kao jednom od najvažnijih državnih pitanja i ne može se tek tako ovlastiti Narodna banka da se zadužuje u inostranstvu bez ikakvih ograničenja. Ovde nije rečeno recimo da može izuzetno kod Međunarodnog monetarnog fonda, ali da rok otplate bude dve godine i da iznos tih sredstava bude podnošljiv, prihvatljiv i sa stanovišta likvidnosti Narodne banke u deviznom smislu moguć, nego faktički Narodna banka može ući u bilo kaka i bilo kolika zaduženja, a poznato je, i to posebno podvlačim, da nijedno zaduženje kod MMF nije bez nekih uslova koje ova zemlja treba da ispuni. Dakle, Narodna banka se zadužuje, Vlada Republike Srbije odgovara za ekonomsko stanje u zemlji, a država Srbija odgovara za sve obaveze Narodne banke, iako je moguće da u odnosima kakvi su danas prisutni između monetarne i izvršne vlasti imamo jako velike nesporazume, sa vrlo teškom posledicama po narod i ovu zemlju.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada ima instrumente ekonomske politike u rukama i ona je odgovorna pred građanima za sve, pa između ostalog i za Narodnu banku, a kao jemac odgovorna je za svaki kredit, za svako zaduženje koje se za račun samostalnih institucija koje je formirala država ili onih kao što je Narodna banka zaduže u inostranstvu, bez obzira da li je u pitanju MMF ili neka druga institucija. Mi smo ovde u ovom amandmanu predložili da se u članu 48. obaveže Narodna banka da to što radi vrši samo uz saglasnost Vlade, zato što definitivno Vlada polaže račun pred parlamentom, a parlament pred narodom i ima smisla da ovaj amandman, kao što je predložen, bude prihvaćen. Jutros sam govorio o tome, nije ovo jedino zaduženje za koje je država jemac. Mi smo ovde kao Narodna skupština u više navrata u formi kontragarancija davali praktično saglasnost za kredite, kao što je skoro bio kredit za puteve ili neki drugi, dakle da to može da se čini na taj način da država garantuje ukoliko onaj koji je kredit preuzeo ne može da ga servisira. Tih je kredita bilo puno. Mi ne znamo tačno i bilo bi lepo kada bude izabran novi guverner da narodni poslanici dobiju izveštaj o stepenu zaduženja Republike Srbije, o dinamici vraćanja tih obaveza i o tome da li je jedan bauk, koji se zove dužnička kriza, zaista realna i opasna pretnja po privredu i građane Srbije ili je to ova špekulacija koja ide sa ovog ili onog aspekta, a pre svega rukovođenja političkim interesima G17 i ljudi koji danas vrše vlast u Srbiji. Zato bi bilo dobro da svaki amandman koji poboljšava zakon na način kaou članu 48. narodni poslanici prihvate, jer se onda makar zna ko odgovara i smanjuje se rizik od toga da i Narodna banka, u koju treba da imamo poverenja, učini nešto što Vlada nije u stanju kasnije da servisira.
Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS.
U članu 50. stoji da Narodna banka Srbije odlučuje o načinu formiranja, upravljanja, korišćenja i rspolaganja deviznim rezervama iz člana 49. ovog zakona na način koji je najbolje prilagođen monetarnoj i deviznoj politici i kojim se doprinosi nesmetanom ispunjavanju obaveza Republike Srbije prema inostranstvu. Mi smo u amandmanu rekli da se posle stava 1. dodaje stav 2. koji glasi: "Narodna banka Srbije kod obavljanja poslova navedenih u prethodnom stavu donosi konkretne odluke kojima utvrđuje uslove i kriterijume o načinu formiranja, upravljanja, korišćenja i raspolaganja deviznim rezervama, o kojima pre njihove realizacije upoznaje Vladu Republike Srbije". Vi danas imate stanje u Narodnoj banci Jugoslavije, odnosno kod v.d. guvernera da je to sve njegova lična odluka i njegov lični stav. Ne postoji nijedna odluka kojom je pokriveno određeno ponašanje u tom pravcu, da li će se toliko i toliko kupiti strane efektive, za koje će namene biti upotrebljene, a da o tome ništa ne zna Vlada Republike Srbije, čuli smo sinoć na televiziji, to smo imali u prošloj godini. Ministar je rekao da će memorandum o budžetu za narednu godinu uvek biti dostavljen guverneru Narodne banke da on da saglasnost. Dobor, šta je onda ta vlada, šta je ovaj parlament, ako on treba, taj novoizabrani guverner da da saglasnost na memorandum o budžetu, koji će tek krajem godine biti prezentiran ovde, svim narodnim poslanicima i gde će biti vođena rasprava, a premijer obrazlagati ekonomsku politiku za narednu godinu. Sve ovo ima smisla pod uslovom da se guverner obaveže da o tim njegovim odlukama može prvo da raspravlja savet Narodne banke Srbije, zatim da to ide na uvid Vladi Republike Srbije. U kasnijim članovima govori se o tome da se i ovaj parlament informiše o tome šta se dešava u Narodnoj banci Srbije. Bilo koji izveštaj da se podnosi, mi se samo informišemo, ništa ne potvrđujemo. Da li ćemo dobiti neki papir ovde, bilo kakav papir pre početka bilo kog zasedanja i o tome se informisati u bilo kojoj formi, bez prava da komentarišemo, da kažemo da, a mi ovde dajemo svoj glas za izbor guvernera. Dati pravo guverneru da usmeno odlučuje o svemu nije dobro, mora imati pisani stav na tu temu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dobro je što se ovim amandmanom praktično skreće pažnja na jedna problem. Ranije je pitanje deviznih rezervi regulisano sa nekoliko odredbi u Zakonu o Narodnoj banci Jugoslavije i sa takođe nekoliko odredbi u Zakonu o deviznom poslovanju. Ono što je alarmantno posle ovih izmena koje su urađene za protekle dve i po godine, kada je u pitanju Zakon o deviznom poslovanju i Zakon o Narodnoj banci Jugoslavije, jeste činjenica da se praktično napušta koncept tekućih i stalnih deviznih rezervi. Jedno od pravila monetarne politike i očuvanja stabilnosti nacionalne valute jeste da o tekućim deviznim rezervama odlučuje Narodna banka, centralna banka države, a o korišćenju i raspolaganju stalnih deviznih rezervi odlučuje Vlada, kao organ izvršne vlasti, a tu odluku sprovodi centralna banka. Ako je to standard, ako je pravilo, onda vidite, toga nema u Predlogu zakona i nema u članu 50. i ovim članom se praktično ukazuje na taj nedostatak i izvor sukoba na relaciji Vlada - Narodna banka Srbije. Nije beznačajno ko upravlja, koristi i raspolaže deviznim rezervama i nije isti rang, ista metodologija, isti način intervencije i postupanja kada su u pitanju tekuće devizne rezerve i stalne devizne rezerve. A, mi od eksperata dobijamo ovakav galimatijas iz koga može da se zaključi da podzakonskim aktima i nekim svojim opštim aktima monetarni odbor reguliše ovu stvar, a to je materija koja može da se reguliše samo zakonom. Mi iz SRS nismo ukazivali do sada na očekivane neustavnosti pojedinih odredbi ovog zakona. Ova odredba možda je pravi primer koji ukazuje da ovaj zakon nije, ne mogu da kažem u saglasnosti, ali nije na istoj talasnoj dužini sa Zaknom, koji je otprilike u istom rangu, a to je Zakon o deviznom poslovanju, a u očiglednoj je suprotnosti sa Ustavom Srbije, odnosno njegovim osnovnim načelima, kojima se reguliše i rad državnih organa i odnosi pojedinaca i fizičkih lica prema državnim organima. Hvala vam.
Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman jepodneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 53. je poglavlje izdavanja novčanica i kovanog novca. Odredbama člana 53. i Predlogom zakona uređuje se izdavanje novčanica i kovanog novca, gde je novčana jedinica Republike Srbije - dinar. Narodna banka Srbije izdaje novčanice i kovani novac, utvrđuje apoene i osnovna obeležja novčanica i kovanog novca. U članu 53. stoji da novčana jedinica Republike Srbije jeste dinar koji se deli na sto para i da Narodna banka Srbije ima isključivo pravo izdavanja novčanica i kovanog novca u Republici Srbiji. Amandmanom SRS na član 53. Predloga zakona o Narodnoj banci Srbije stav 2. menja se i glasi: "U Republici Srbiji samo Narodna banka Srbije može da izdaje novčanice i kovani novac". Amandmanom SRS je faktički preciznije utvrđeno da samo Narodna banka izdaje novčanice i kovani novac, što je mnogo bolje rešenje nego što je Vlada predložila svojim članom 53. Na kraju krajeva, nije samo bitno da Narodna banka Srbije to isključivo radi, nego bitno je ko je od osoba, kao personalno rešenje, guverner Narodne banke, jer smo imali situaciju u ovom vremenskom periodu dok je guverner Narodne banke, u to vreme Jugoslavije, gospodin Dinkić, da je hologram novčanice od 5.000 dinara bio lošeg kvaliteta, pa se dosta digla buka i oko toga. Jednostavno, taj hologram koji je bio na novčanici od 5.000 dinara se skidao, a plaćen je 18.000 funti. Doduše, gospodin Dinkić sa svojom platom od 5.000 evra je mogao da kompenzira i da plati tu štetu koju je napravio, jer svaka novčanica koja se izdaje od Narodne banke Jugoslavije, odnosno sada Srbije, štiti se od falsifikata na 13 načina. Njegovo obrazloženje je bilo da je to samo jedan od tih elemanata koji štiti novčanicu, sa jedne strane. Sa druge strane, da je bilo hitno štampanje novca, jer u to vreme, setite se, građani Srbije su u tom vremenu tražili da veći broj deviza prodaju Narodnoj banci Srbije, pre svega zbog toga što nije realan kurs i zbog toga što su mogli da dođu lakše do deviza na taj način, a jer je ova vlada dovela do toga da svi oni koji su imali određena materijalna sredstva u slamaricama, da i ta finansijska sredstva izvuku iz slamarice i da preko Narodne banke Srbije promene novac, tako da bi mogli ovaj težak period za većinu građana Srbije nekako da prežive.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Izvolite, Zoran Krasić.
Mi ovim amandmanom samo preciziramo, jer ovo isključivo pravo može da znači i kao prioritetno pravo samo Narodne banke Srbije u odnosu na sve druge, što naravno nije situacija. Situacija je da samo Narodna banka Srbije može da izdaje novčanice i kovani novac i verovatno da malo vodi računa o stilu, izgledu, da ne provocira građane Srbije nekim rešenjima, a pogotovu da ne provocira reklamama kako da se poveća kapital korišćenjem nekih novčanica od 5.000 dinara itd. Smatramo da je ovaj amandman prihvatljiv za Vladu, jer otklanja taj nedostatak lošeg prevoda koji je prisutan u postojećem članu 53. Zamolio bih predsednika, obzirom da poslanici Demokratske stranke ukazuju da nešto nije u redu sa kvorumom, ukazujem na povredu iz člana 82. stav 4. i molim vas, u skladu sa članom 118. Poslovnika, dase prvo povade ove kartice, pa da utvrdimo kvorum. Eto, ispunio sam ti želju.
Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice. (Goran Cvetanović, sa mesta: Izvadite ove kartice.) Ne ulaze u kvorum. Sada se utvrđuje, pa te kartice važe, znači, tek novim ubacivanjem. Konstatujem da imamo kvorum. Da li želite reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Tomić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Hvala. Opet moram da kažem, zaista mislim da je ovo jedan od suštinskih amandmana koji bi učinio nešto u cilju popravljanja stanja u bankarskom poslovanju na području Srbije. Mi smo sticajem okolnosti prihvatili jedanu populističku stvar da ovde mogu da dođu strane banke, bez ikakvih uslova, bez ikakvih kriterijuma, podnesu zahtev, uplate 5 miliona dolara i dobiju odobrenje za rad. Tako imamo po Srbiji poplavu poslovnih jedinica, ekspozitura, filijala raznoraznih banaka i uglavnom glad za domaćom efektivom od strane građana i efektivom koja se nalazi u preduzećima, u firmama koje dobro posluju i rade. Naravno, tu je suštinska borba oko platnog prometa. Iza toga, kada se u bilo kojoj od tih banaka nakupi dovoljno novca, on ima potrebu da živi i dalje, znači, kreću plasmani tog novca. Šta se dešava sa plasmanima? Te banke su ovlašćene da obavljaju i menjačke poslove, odnosno da kupuju stranu efektivu. Šta se sa njom dešava? To niko u ovoj zemlji nezna. Da li neko polaže nekom račun u tim bankama? Ne. Da li imaju kakvu obavezu što koriste naš domaći novac, u kojoj meri da ga plasiraju? Ne, oni imaju jedinu obavezu da kažu da je u Srbiji trenutno riskantno ulagati jeftin kapital. Neverovatno je da taj isti kapital može da izađe iz ove zemlje, kada domaća i dobra poslovna firma ima dobar program, pa traži kredit, ako jeu pitanju strani novac može da dobije kredit pod uslovima da plati kamatu od 11 do 13%, a kada je u pitanju domaći dinar treba da plati između 20 i 30%. Recimo, neke firme poput "Merkatora" su prošetale naše pare, otišle su u inostranstvo i tamo su dobile kredit po 6%, jer je tamo sigurno. Kada se tamo pravepapiri, tamo je sigurno, a kada se kod nas prave papiri - 13%. Tako naše firme, poput Pekabete, C-marketa i druge,ne mogu da dobiju takve kreditne potencijale, ali strane mogu. Tako smo dobili Mekrator u Beogradu. Nemam ništa protiv što se Merkator nalazi u Beogradu, ali ne možete naći nijednu vrstu robe, gotovo nikakvu vrstu robe, ali dajemo svoj novac tamo, tamo imamo i menjačnice i menjamo svoju valutu i opet, gotov novac odlazi. Predlagač sam ovde i amandmana i ovlašćeno sam lice.
Ima još dva i po minuta. Izvolite.
Da li mogu da pričam? Nisi čitao dobro Poslovnik, mogu šest minuta, imam vremena da ti objasnim. Ne, tebi Mićoviću moram da objasnim, jer ako vi nešto ne uradite sa ovim, nemamo mi potrebe ovde da vas obaramo, vas će vas narod rušiti zbog ovoga. Ovo su krupne stvari. Stalno se priča o tome da u ovoj državi kod građana u slamaricama ima još 4 milijarde evra. Ovo je način kako se isisiva kapital iz ove zemlje i odlazi. Kada ovome dodamo funkciju uvoznog lobija, odnosno funkciju kao namenu, onda nam se to dešava. Da li je moguće da ne želite da u Predlogu ovog zakona Narodna banka Srbije i ova vlada ne regulišu poziciju stranih banaka? Svojim ovlašćenjima da ne odrede kriterijume njihovog poslovanja i raspolaganja domaćim novcem građana, privrede, kao i kupljenim stranim deviznim sredstvima. Da li je moguće da ni ministar za finansije ove države to neće da prihvati? Ni u jednom članu u ovom zakonu vi to ne regulišete, kao da se nikoga ovo ne tiče. Ogromna sredstva, ljudi, iznose se, ima mnogo banaka u Srbiji koje to rade. Svi se bave otkupom deviza, a ne menjačkim poslovima. Mi se borimo za zdrav novac. Kako da dobijemo zdrav novac, kako da nam budu zdrave devizne rezerve, kada one uglavnom nastaju od otkupa, a ne od izvoza. Vi znate u kojoj meri je nama debalans u godišnjim bilansima i prometu. Nekima od vas moram poduže da objašnjavam ove pozicije, ali ne razumete. Po pet puta moram da pričam. Zaista, prosto je neverovatno da nikome nije stalo da ova pozicija ovim zakonom bude regulisana i da ovo bude rešeno na ovakav način i da Vlada Republike Srbije, da ovaj parlament imaju uvid u to šta rade strane banke na našem području. To su najobičniji fantomi. Znači, mogu da rade šta hoće, ne polažu račun nikome, može da im dođe nekakav inspektor u kontrolu, ali sa njim će stvar završiti i reći će da ih štiti MMF. Nije dobro za međusobne odnose i dobre poslovne odnose u tom svetu. Nemoguće je da nikome nije stalo da se zaustavi kontrola iznošenja... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) ... novca iz zemlje. Hvala lepo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovim amandmanom se ukazuje na problem koji postoji. Taj problem postoji naročito od kada je Mlađan Dinkić guverner i nešto što je materija koja mora da se reguliše zakonom o bankama i finansijskim organizacijama, a naprosto praksa je takva da je to prepušteno njemu da on svojim odlukama i dobrom voljom reguliše. Kao posledica toga, to je ovo stanje, a naravno postoje strane banke na našoj teritoriji i neke su došle sa svojim kapitalom i ovde su formirane te banke, a nake su počele da rade tako što su otkupile akcije i deonice banaka sa problemima. To je bio oblik dokapitalizacije i promene vlasničke strukture. Onaj kvalitet koji je trebalo da se desi ulaskom stranog kapitala, naprosto, pokazalo se da su te banke sposobne samo da uredno servisiraju plaćanje prema inostranstvu, da po klasifikaciji guvernera budu u toj grupi boniteta da pružaju garanciju građanima koji tu mogu da budu sigurni za svoja devizna sredstva koja daju na štednju. Evo, zadnjih nekoliko meseci se te banke javljaju i sa povoljnim kreditima prema građanstvu, s tim što su njihova sredstva obezbeđenja kredita daleko rigoroznija nego do sada poznati oblici obezbeđenja kredita koje su koristile naše banke. Praktično, imamo instalisanu neravnopravnost. Ako onaj sa problemima i sa dubiozama treba da trči sa onim bez bilo kakvih problema, onda se na startnoj poziciji nalazi čovek koji na leđima nosi 100 kilograma i čovek koji ima lagane patike i može da pretrči deonicu za 10 sekundi. To je to što mi nismo dobili kvalitet, niti ozbiljnija ulaganja stranih banaka. To što je privremeno zaustavljeno osnivanje ili su pooštreni uslovi, po izboru Mlađana Dinkića, za osnivanje i rad stranih banaka u našoj zemlji, potpuno je zakasneli potez. Dobro je što postoji ovaj amandman, jer nam skreće pažnju na nedostatke koji očigledno postoje u zakonu koji sledi posle ove tačke dnevnog reda, a to je zakon o bankama i drugim finansijskim organizacijama. Mi moramo da obezbedimo ravnopravnost i domaćim i stranim banakama, ali moramo da vodimo računa i o tome šta se dešavalo na ovoj teritoriji.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijava za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikMilan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Poglavlje 7 predloženog zakona reguliše odnos Narodne banke Srbije prema Narodnoj skupštini i Vladi Republike Srbije, pa je u članu 71. predviđeno da Narodna banka dostavlja program monetarne politike za narednu godinu Narodonoj skupštini, radi informisanja, a najkasnije do 15. decembra tekuće godine. Narodna banka podnosi Narodnoj skupštini izveštaj o monetarnoj politici i izveštaj o poslovanju i rezultatima rada do 30. juna naredne godine. Narodna banka podnosi izveštaj Narodnoj skupštini o stanju u bankarskom i ukupnom finansijskom sistemu itd. Međutim, ono što je najbitnije ovde, u ovom predloženom članu zakona, jeste da Narodna banka podnosi izveštaj Narodnoj skupštini samo radi informisanja. Znači, Narodna skupština bira guvernera, a nakon toga ne može da raspravlja i da usvaja njegov izveštaj, već samo dobije njegov izveštaj i niti može da raspravlja o njemu, niti da donosi odluku da li se slaže sa tim izveštajem, da li ga prihvata ili ne. Mi smo amandmanom predložili da u članu 71. stav 1. reč "informisanje" zamenjujemo rečju "potvrđivanje". Znači, ako Narodna skupština može da bira i da postavlja guvernera, ona ima pravo, potpuno legitimno, da dobije izveštaj od guvernera, a zatim da raspravlja o tom izveštaju i da donese odluku hoće li ga prihvatiti ili ne.
Da li se još neko prijavljuje za učešće u raspravi? (Ne.) Na član 71. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Joca Arsić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanikRadojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime poslaničke grupe SPS, zajedno sa poslanikom Jocom Arsićem, podneo sam amandman na član 71. Predloga ovog zakona. Prema predlogu Vlade u ovom članu se predviđa da Narodna banka Srbije podnosi Narodnoj skupštini Republike Srbije godišnji izveštaj o monetarnoj politici i izveštaj o poslovanju i rezultatima rada do 30. juna naredne godine. Takođe, u ovom članu, prema predlogu Vlade, Narodna banka Srbije podnosi Narodnoj skupštini godišnji izveštaj o stanju u bankarskom i ukupnom finansijskom sistemu zemlje do 30. septembra naredne godine. Smatramo da su predloženi rokovi neprimereni i da nema nikakvih opravdanih razloga da se tako dugo kasni sa dostavljanjem izveštaja. Ovakav predlog Vlade nema nikakvog smisla, da se dostavljaju izveštaji sa tolikim zakašnjenjem. Pitam kakva je svrha da se dostavi izveštaj o ukupnom bankarskom stanju u zemlji i finansijskom sistemu do 30. septembra tekuće godine za prethodnu godinu? Takav izveštaj, u najboljem slučaju, može da se razmatra u drugoj polovini oktobra ili u novembru, a znamo da svrha razmatranja izveštaja nije samo da se konstatuje stanje, već da se izvuku neki zaključci i da se preduzmu mere da se stanje popravi u domenu finansija ili u privrednom sistemu zemlje. U cilju otklanjanja takvog nelogičnog predloga Vlade, podneli smo amandman da do 30. marta naredne godine Narodna banka Srbije treba da podnese izveštaj o monetarnoj politici, a do 30. maja naredne godine za prethodnu godinu treba da podnese Narodnoj skupštini godišnji izveštaj o stanju u ukupnom bankarskom i finansijskom sistemu zemlje. Mislim da su predloženi rokovi u ovom amandmanu razumni i da ih treba prihvatiti, inače nema nikakvog smisla da ostane rok do 30. septembra, kada se razmatra izveštaj. Faktički, treba nešto da se razmatra po isteku dve godine.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Zoran Krasić.
Predlog da se skrate ovi rokovi ima smisla, ali ne znam da li je ovo neka nova terminologija, jer program monetarne politike je verovatno neki novi dokument. Do sada smo imali odluku o monetarnoj politici, kao strateški dokument na kome se zasniva skoro 90 posto aktivnosti centralne banke. Ovde je dobro što se obavezuje Narodna banka da do 15. decembra izradi taj dokument i dostavi Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ako bi to išlo na potvrđivanje, onda bi to bilo baš uplitanje zakonodavne vlasti u samostalnost Narodne banke. Mislim da je ovo rešenje prihvatljivo. Međutim, u stavu 2. dobro je što se predlaže smanjenje ovih rokova, ali je mnogo bolje da je predstavnik Vlade prihvatio i onu intervenciju, jer izveštaj o poslovanju i rezultatima rada, kako su predlagači napisali u ovom članu, direktno negira onu njihovu početnu tezu iz članova 2. i 3. o ostvarivanju funkcija Narodne banke Srbije. Pravilo je i poželjno je da postoji jedan skupštinski odbor koji, ako ne bar svakog meseca, ali jedanput u tri meseca dobija izveštaje o radu Narodne banke, o stanju u bankarskom sistemu, o poslovanju Narodne banke, o ostvarivanju monetarne politike, o stanju deviznih rezervi, o politici kursa dinara, o kamatnoj politici, da obaveštava zakonodavno telo i da vidimo u kom pravcu se kreće naša ekonomska politika. To dobijamo od monetarne ustanove i to je jedan drugačiji pogled od onog koji se dobija od Vlade Republike Srbije i verovatno drugačiji pogled od onoga koji možemo da pronađemo u medijima koji svakodnevno obaveštavaju, pa neki put se malo više potenciraju činjenice, neki put afere, u šta možemo i ne moramo da verujemo. Ali, kada uparimo ove podatke, Vlada nas izveštava, Narodna banka nas izveštava i onda dobijamo pravu sliku koje je stanje u državi i šta možemo da očekujemo u nekom periodu koji sledi. Zato je potrebno da ovi izveštaji što češće budu na sednici posebnog odbora koji treba poslovnikom da formiramo, koji bi pratio rad Narodne banke Srbije.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 73. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Dragan Čolić i zajedno narodni poslanici Marko Ćulibrk i Dušan Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Joca Arsić i Tomislav Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane kolege i koleginice poslanici, kao što smo čuli, u ime poslaničke grupe SPS-a podneli smo amandman na član 78. Podsetiću da član 78. govori od čega se sastoji kapital Narodne banke Srbije, od osnovnog kapitala i posebnih rezervi, minimalni osnovni kapital Narodne banke Srbije iznosi 10 milijardi dinara i formira se iz viška prihoda nad rashodima Narodne banke Srbije. Posebne rezerve formiraju se u visini od 20% ostvarenog viška prihoda nad rashodima Narodne banke Srbije, a najviše u iznosu do vrednosti osnovnog kapitala Narodne banke. U stavu 4. preostali iznos viška prihoda nad rashodima, umanjen za iznos realizovanih prihoda, a posle izdvajanja za posebne rezerve, čini prihod Republike Srbije. U ovom stavu 4. mi imamo amandman, gde predlažemo da se stav 4. člana 78. menja i glasi: "Preostali iznos viška prihoda nad rashodima, posle izdvajanja za posebne rezerve, čini prihod budžeta Republike Srbije". Naše obrazloženje za ovakvu izmenu jeste da je nelogičan predlog Vlade da se iznos viška prihoda koji se uplaćuje budžetu Republike Srbije umanjuje za iznos nerealizovanih prihoda, te zbog toga rešenje koje predlažemo amandmanom treba prihvatiti kao celishodnije i korisnije za budžet Republike Srbije. Mislim da neka šira elaboracija i objašnjenje nisu naročito potrebni. Meni je jedino žao što ovde čitavog dana nema ni ministra, a ni one lepe dame za koju sam pitao juče, što mi je još više žao. Nema ko da nas čuje. Ne znam da li će iko pročitati ovaj stenogram. Jedino je tu gospodin Mitrović, koji pomno prati sve ovo, i nikoga više nema. Nema ni predsednika jednog odbora, predsednika drugog odbora, nema šefova grupe, nas ovde malo je ostalo da razmatramo ovo pitanje.
Da li se još neko prijavljuje za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovo što se amandmanom predlaže, pa to stoji u svim budžetskim propisima, u propisima o javnim prihodima i javnim rashodima. To je prosto standard. Višak prihoda koji ostvari Narodna banka uplaćuje se u budžet države. Verovatno da predlagač zakona nije ni shvatio da tako nešto slično ima u Zakonu o budžetskom sistemu. Ako ga zbog toga nije prepisivao, onda je to u redu. Već je regulisano, ali sumnjam da je to razlog. Mislim da je prilika i da se ukaže na jedan problem koji postoji u stavu 2, gde je osnovni kapital dat u iznosu od 10 milijardi dinara, ali mi nemamo strukturu tog kapitala. U stavu 3. je rečeno da se iz prihoda 20% izdvaja za rezerve, dok se ne dostigne visina osnovnog kapitala, pa tek onda se odvaja ovaj treći deo koji ide u budžet Republike Srbije. Niko ne zarađuje baš mnogo po osnovu viška prihoda centralne banke u odnosu na rashode. To je činjenica. Kamo sreće da oni uravnoteže svoje prihode i rashode, a da mi imamo stabilan dinar, što više otvorenih radnih mesta, spoljnotrgovinski suficit i cene stabilne da radimo i da imamo dobru platu. Ne treba da robujemo tom višku prihoda koji je imaginaran. U dosadašnjoj praksi, što zbog dugoročnih zaduženja, što zbog kratkoročnih zaduženja, što zbog dubioza još iz perioda sedamdeset i neke godine, uvek je Narodna banka Jugoslavije uravnotežila prihodnu i rashodnu stranu kada je podnosila izveštaj o svom poslovanju. Verovatno se razlog za to nalazi u činjenici da oni imaju nekih specijalnih troškova. Ako se uzmu u obzir plate, naknade, a sada posebno i faktičko smanjenje te službe, ona je i dalje glomazna, sa preko 2.000 zaposlenih. Monetarna vlast ne može da ima toliko zaposlenih. Ako se sve to uzme i stavi u jedan koš, onda može lepo da se vidi da nam je potreban napokon jedan monetarni odbor Narodne skupštine, koji će da vrši pravu i kontrolnu funkciju nad Narodnom bankom Srbije, svih njenih časnika koji tamo rade.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović i Hranislav Perić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Kolege Perić i Todorović su morali da napuste današnje zasedanje nešto ranije. Suština člana 90. jeste da se za privredni prestup iz člana 89. ovog zakona banci ili drugoj finansijskoj organizaciji sud može, uz kaznu, izreći i zaštitnu meru zabrane da se bavi određenim bankarskim poslom u trajanju od šest meseci do 10 godina. Mi smo mišljenja da je to prejaka mera i amandmanom to korigujemo na pet, zato što se ovde radi o meri zabrane obavljanja delatnosti. Inače je taj period od šest meseci veoma fleksibilan, pošto postoje i druge mere ukoliko je neko napravio neki zijan; onda postoje organi koji to rade po službenoj dužnosti. Ovde se radi o nečemu što je specifična mera i mislimo da ima smisla da ovo Narodna skupština usvoji. Naravno, da nam se pri tom ne imputira da na bilo koji način želimo da ublažimo kriterijume za odgovornost, za ljude koji se ne ponašaju u skladu sa pravilima koja postoje, ali ipak mislimo da se ovde radi o dugom vremenskom periodu. Deset godina je predugo. Moguće je da se za to vreme, sam ili uz pomoć neke ustanove, resocijalizuje na način da može ponovo da obavlja ovakav posao.Hvala.
Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj član ne bi smeo da postoji. To je osnovni problem, jer Narodna banka Srbije u obavljanju kontrolne funkcije prema bankama ima i suviše mnogo ovlašćenja da izriče mere, izdaje naloge, preduzima druge aktivnosti kojima treba da natera banku da radi u skladu sa propisima, da spreči banku da ide u rizične plasmane, da bi se očuvao ne samo osnovni kapital banke, nego i štednja uloga građana i ono za šta garantuje država. Banka ne može da se tretira kao svako drugo pravno lice koje se bavi bilo kojom drugom privrednom delatnošću. Ako bi se nekoj banci izrekla mera, zaštitna mera po osnovu učinjenog privrednog prestupa iz člana 89, da ne može šest meseci do deset godina da se bavi određenom vrstom bankarskih poslova; jedna vrsta bankarskih poslova je i platni promet; druga vrsta su kreditni poslovi; treća vrsta su poslovi plaćanja sa inostranstvom, da li ima mala i velika ovlašćenja i da ne ređam druge poslove. Svi ti poslovi su međusobno zavisni i omogućavaju jednoj banci da vodi politiku, usmerava ka jednim ili drugim poslovima manje ili više aktivnosti. Pošto je ionako svaka poslovna banka pod patronatom centralne banke, onda ovlašćenje Trgovinskog suda da izriče zaštitnu meru, i to ovakvu, stvarno je besmisleno, a ukoliko se primeni, budite sigurni da je sam guverner hteo u istoriji da zapiše da je tu banku ugasio Trgovinski sud, a ne on. Doduše, ovaj ne respektuje, on baš voli da uđe u istoriju kao taj koji zatvara. Ovo je stvarno besmislen član, ništa ne znači. On jeste formalno-pravno u skladu sa Zakonom o privrednim prestupima, ali ništa ne znači u praksi, jer sve to već radi guverner Narodne banke na osnovu Zakona o bankama i finansijskim organizacijama.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Nisu prisutni. Da li se neko drugi prijavljuje za reč? (Ne.) Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Ćulibrk i Milan Janković. Da li se neko prijavljuje za reč? (Ne.) Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Hranislav Perić i Sreten Mitrović. Da li se neko prijavljuje za reč? (Da.) Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodn poslanik Sreten Mitrović.
Amandmanom smo tražili da se u stavu 2. kazna 10.000 do 50.000 zameni kaznom 5.000 do 30.000.Smatramo da je ovo previsoka kazna, s obzirom da je u članu 1. već dovoljna kazna od 100.000 do 1.000.000 dinara za banku ili drugu finansijsku organizaciju i smatramo da je ova druga kazna u stavu 2. velika jer može da se desi da neko ovlašćeno lice, koje zastupa banku ili bilo koju drugu finansijsku organizaciju, iz bilo kojih razloga zakasni da dostavi neki beznačajan papir, da se u tom slučaju kazni i odgovorno lice za prekršaj koji je učinjen, koji je propisala Narodna banka. Znači, mi tražimo da se ova kazna u stavu 2. smanji na 5.000-30.000.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Milan Stanković. Nisu prisutni. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Panajotović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 99. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Pajtić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, a predstavnik predlagača nije prisutan, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BANKAMA I DRUGIM FINANSIJSKIM ORGANIZACIJAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanik Vjerica Radeta i zajedno narodni poslanici Radojko Petrić i Golub Rajić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio, kao neblagovremene, amandmane narodnog poslanika Dragiše Marinkovića i to amandman kojim je predložio da se posle člana 29. doda novi član 30. i amandman na član 78. Odbačeni amandmani na osnovu stava 5. istog člana ne mogu biti predmet rasprave na sednici, a pošto smo obavili zajednički načelni pretres u okviru koga je razmotren i ovaj predlog zakona, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Suština ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o bankama i drugim finansijskim organizacijama je u stvari ovaj član 7, a taj član predstavlja potpuno nov odeljak i sastoji se od 11 članova. Sve je to verovatno tako napisano da bi se izbegli amandmani na sve ove članove pojedinačno, pošto je ceo ovaj član 7. odnosno svi ovi novi članov su potpuno neprihvatljivi, pre svega iz razloga što daju neograničena ovlašćenja guverneru Narodne banke u odnosu na poslovne banke. Verovatno je predlagač znao da će menjati guvernera Narodne banke, da ovaj dosadašnji samozvani guverner nije uradio sav prljavi posao vezano za likvidacije srpskih banaka i onda će to da nastavi neki drugi, da bismo na svakom ćošku svake ulice videli kako osviću neke nove inostrane banke, ekspoziture tih banaka "žnj" kategorije, kod kojih ste se vi verovatno zadužili i zadužujete, suprotno onom zakonu o kojem smo juče razgovarali. U članu 57b predviđeno je, između ostalog, ako se utvrde neke nepravilnosti u radu banaka, pa onda kaže da će se banci uputiti nalogodavno pismo. Naravno, upućuje se pismena opomena, izriče se nalog za otklanjanje, uvodi prinudna uprava, oduzima dozvola za rad. Sve to ima smisla, osim ovog nalogodavnog pisma. Zamislite tu poslovnu komunikaciju da se dopisuje guverner Narodne banke sa nekim direktorom banke, da ga lepo zamoli, da vidi koliko će da košta ta molba, odnosno da se usliši ta molba. Shodno tome, pošto sam predvidela amandmanom da se briše ta tačka 2), briše se i član 57d koji govori o tome šta sve treba da sadrži to ljubavno pismo. U ostalim članovima svuda sam umesto tog pisma naravno predvidela pismenu opomenu, koja je jedino mogući vid komunikacije između guvernera i banaka. U članu 57z stoji da prinudni upravnik...
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Žao mi je, nije moguće 11 članova obrazložiti za tri minuta.
Da li se neko drugi prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Golub Rajić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihavtili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime poslaničke grupe SPS, zajedno sa kolegom poslanikom Golubom Rajićem, podneo sam amandman na član 7, odnosno na novi član 57j Predloga ovog zakona. U ovom članu Vlada je taksativno navela razloge zbog kojih guverner Narodne banke donosi rešenje o oduzimanju dozvole za rad banci. Između ostalog u stavu 1. tačke 7) kaže se da će guverner doneti rešenje o oduzimanju dozvole banci, a drugim rečima je kazano da će likvidirati banku, ako se pogorša finansijsko stanje banke za vreme trajanja rokova iz člana 57d. Taj član 57d reguliše da Narodna banka, nakon izvršene kontrole, donosi rešenje kojim se nalaže otklanjanje utvrđenih nepravilnosti. Tim rešenjem nalaže Narodna banka otklanjanje utvrđenih nepravilnosti kroz sprovođenje određenih mera i to svrstanih u 13 grupa. Navodim pojedine vrste naloga iz tog člana, koje zbog utvrđenih nepravilnosti Narodna banka može da izrekne banci: da banka privremeno obustavi kreditiranje pojedinih lica, da za određeni period obustavi plasiranje sredstava, da privremeno obustavi prijem novih deponenata, da obustavi plaćanje sa žiro računa, da obustavi plaćanje prema inostranstvu i da smeni direktora i još određene mere koje može da sprovede. Nije potrebno imati mnogo finansijskog i ekonomskog znanja da se shvati da će se prilikom sprovođenja naprad navedenih mera do nekog stepena, bar u početku, pogoršati finansijsko stanje kod svake takve banke. Primera radi, zbog smene direktora jedan broj deponenata će sigurno napustiti banku, a da ne govorim koliko će ostale mere uplašiti pojedine deponente i da će zbog toga promeniti banku. Ako bi ostao neizminjen predlog Vlade, onda bi sigurno guverner Narodne banke mogao doneti rešenje o likvidaciji svake banke kod koje su utvrđene određene nepravilnosti. Zašto je doneto rešenje da se nepravilnosti otklone i u takvom kratkom periodu da se mora popraviti stanje? Zaista nelogično. Ova mogućnost ostaje u svim slučajevima, jer će bar za kraći period, a možda u nekim zanemarljivim iznosima doći do pogoršanja finansijskog stanja banke. Da bi se sprečila proizvoljnost guvernera da zbog relativno beznačajnih propusta može likvidirati neku banku, mi smo podneli odgovarajući amandman. Amandmanom predlažemo dopunu u tom smislu da guverner može doneti rešenje o oduzimanju dozvole za rad banci ako se tokom trajanja rokova za izvršenje naloga za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti pogorša finansijsko stanje banke i to pod uslovom da pogoršanje ugrožava standarde opreznog bankarskog psolovanja i da pogoršava i ugrožava finansijsko stanje banke, da se tačno zna do kog stepena ide to pogoršanje i onda se može oduzeti dozvola za rad, odnosno likvidirati banka, a ne zbog nekih beznačajnosti, kakvu smo imali situaciju u prethodnom periodu.
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Izvinjavam se, brzo ću, nema dve rečenice i završavam. Prihvatanjem amandmana postići će se puna odgovornost u otklanjanju utvrđenih nepravilnosti u bankama, a takođe će se prihvatanjem amandmana sprečiti likvidacija banaka zbog beznačajnih propusta i nepravilnosti u njihovom radu, a mislim da je to interes svih.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Osim ove promene naziva i usklađivanja sa novonastalim pravnim i faktičkim stanjem u suštini nama je bio potreban novi zakon o bankama i finansijskim organizacijama. Članom 7. i sa ovih 11 odredbi, kojima se daju neka nova ovlašćenja u pogledu kontrole koju sprovodi Narodna banka Srbije, mi dolazimo u situciju da sada možemo da konstatujemo da guverner Narodne banke i monetarni odbor mogu da oduzmu dozvolu, da daju pismo sa obaveznim nalogom, da uvedu privremene mere u svim bankama na teritoriji Republike Srbije. Ti standardi na koje se kao razlog i uslov za primenu neke mere predlagač zakona poziva toliko su rastegljivi i pitanje je slobodne procene da stvarno može da se zaključi ko je veran, ko je poslušan, ko prati privatizaciju sa kreditima poput one banke što je nekom anonimnom čoveku iz Šapca odobrila veliki kredit i navodno on platio soja protein, a kasnije se ispostavilo da taj čovek maltene i ne postoji. To je ta poslušnost u bankarskom sistemu koja se obezbeđuje, da radiš kako ti kažu stranke na vlasti, izvršne vlasti i Narodne banke ili dolazi Dinkić i zatvara banku, uvodi mere. Pravi primer za to je verovatno ona Karićeva banka, gde su osnov za pokretanje likvidacije, odnosno stečaja, pa oduzimanja dozvole, pošto je on stalno menjao osnov donošenja rešenja kojim gasi banku, bili rizični plasmani, nenaplativa potraživanja, prekomerno zaduženje, neobezbeđeni krediti koje je odobravao, sve nešto proizvoljno. Naravno, Savezni sud je to poništio. Slična situacija je bila i u drugim bankama. One nisu ugrozile svoj osnovni kapital, obezbedile su svoje potraživanje po osnovu kredita, ali opet su završile tako kako su završile. Na ovaj način se stvarno daje iz ruku Dušana Mihajlovića ona sablja Dinkiću, da on saseče ono što još uvek ima u bankarskom sistemu, a bankari se plaše šta će biti za sledeće dve godine. Sve naše domaće banke su u stanju da ukoliko ne dobiju kredit za održavanje svoje likvidnosti i učešće u procesu privatizacije nećemo imati domaćeg vlasnika domaće privrede, a preti im gašenje ako se ovo i ovako usvoji.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, poslednji amandman odnosi se na drugi zakon i ponovo ću kao argumentaciju dati postupak guvernera od pre nekoliko dana. Mora da postoji mehanizam koji ograničava guvernera da postupa sa bankama kao da su njegova privatna svojina. Oduzimanje dozvole za rad jednoj banci je ravno praktično bankrotstvu svake privredne organizacije, a da banka sama pri tome ne može ništa da učini ukoliko ju je guverner, da kažem u žargonu, nanišanio i banke često mogu da budu predmet različitog potkusurivanja, različitih lobija, ponovo to ističem. Ovaj amandman ima smisla što na vrlo precizan način guvernera u izvesnom smislu usmerava da mora da poštuje pravila kada to radi i da pri tome vodi računa da ne ugrožava likvidnost deponenata, klijenata, potencijala banke. Imali smo prilike da vidimo da su one banke koje su likvidirane, kasnije u postupku stečaja praktično očerupane. Znam da gospodin Jelašić voli slike, naročito kada može jeftino da ih kupi. Nije dobro da postoji takva praksa. Nadam se da ćemo jednom imati izveštaj o tome kako je prodata imovina banaka koje je likidirao guverner Dinkić, gde su završili službeni automobili, umetiničke slike i predmeti, druga imovina, šta je sa štetom koju su pretrpeli deponenti i na kraju krajeva, šta je sa sramotom koja je naneta građanima koji su bili štediše u ovim bankama. Zato je važno da uvek postoji pravni alat koji na precizan način reguliše kako neko mora da postupa ako dođe u situaciju da mora da učini neki radikalan potez. Sasvim na kraju, u ime poslaničke grupe SPS-a, gospođo predsednice, zamolio bih da završimo rad za danas, zato što zaista dugo radimo, makar mi koji se sve vreme nalazimo u sali, nema više od 50 narodnih poslanika ovde i mislim da se ne stiču uslovi da se radi sledeća tačka dnevnog reda. Da ne tražim formalno utvrđivanje kvoruma, bilo bi dobro da završimo današnji rad ako je moguće, ako ne, naravno, učinićemo ono što moramo. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača nije prisutan. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Što se tiče vašeg predloga, podsećam da je Narodna skupština donela odluku, i to ćemo poštovati, da se radi do 20,00 časova. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMAIDOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA I PREDLOG CARINSKOG ZAKONA (zajednički načelni pretres) Molim poslaničke grupe, odnosno predsednike poslaničkih grupa da, u skladu sa članom 90, predaju liste sa prijavljenima za reč o ovoj tački dnevnog reda. Predstavnik predlagača, upravo su mi javili, treba da dođe. Pitam, da li izvestioci nadležnih odbora žele da uzmu učešće u raspravi? (Ne.) Da li se prijavljuju za reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, da li ima prijava za reč? (Da.) Izvolite, narodni poslanik Zoran Krasić.
Ova dva toliko slična zakona stvarno deluju inspirativno da se ukaže da je osnova svake poreske politike materijalno bogatstvo i ekonomska snaga pojedinca, pa i pravnog lica. To je jedini kriterijum na osnovu koga može da se utvrdi ko i koliko treba putem akcize, poreza i drugih javnih davanja da doprinosi ostvarivanju funcija države i razvoju društva. Taj princip od neke 1789. godine do ovih dana naši eksperti su tumačili tako da je so za ishranu, otprilike, taj proizvod po količini koji ukazuje da onaj ko to koristi je bogat i da samo korišćenje soli predstavlja kriterij da može da plati akcizu. Naravno, Vlada je shvatila da je to što je do sada bilo na snazi i logički i pravno nemoguće, pa je Predlogom zakona predložila da se to izbriše, ali istovremeno su predložili da se akciza ne plaća na luksuzne proizvode. A, luksuzni proizvodi su najbolji primer na kome se odslikava materijalno-socijalno i ekonomsko stanje pojedinca. Te proizvode, onaj ko kupuje, samim činom kupovine dokazuje da je ekonomski sposoban da da veći doprinos podmirivanju obaveza koje država ima i prema svojim organima, pa u jednom delu i socijali gde se javlja država kao garant. Eto, vidite, naša Vlada oslobađa kupce, oslobađa obaveze plaćanja akcize kupce jedinog pravog proizvoda i primera na kome se meri materijalno bogatstvo i ekonomsko stanje. Kako oni mogu da ubede nekoga da je to u interesu građana Srbije, kao mogu da ubede nekoga da je to standard koji se primenjuje u dragoj Francuskoj, ne verujem da će bilo ko da shvati bilo koje opravdanje. Zašto se štiti najbogatiji sloj građana, oni koji suu mogućnosti da kupe predmete od krokodilske kože, krznene predmete, zlato, nakit. Ne možemo mi da budemo neka arapska država koja je prebogata, pa joj ne treba ni porez, jer ima dovoljno nafte. To je prva primedba koja bi mogla da se iznese povodom ovog predloga zakona. Druga, prosto deluje neverovatno. Vi se sećate od aprila 2001. godine kada je krenula prva cigaret afera sa "BAT-om", kada je Vlada Republike Srbije ovlastila Caneta Subotića-Žapca da u ime Vlade pregovara sa "BAT-om" oko izgradnje fabrike cigareta u Kragujevcu, velika afera se podigla. Svi su osporavali bilo kakav dogovor, ali oni koji su bili upoznati sa tom aferom i onim helikopterima, avionima, imali su prilike da saznaju i da obaveste javnost i o drugim stvarima, da oni pravi vlasnici "BAT-a" uslovljavaju Vladu Republike Srbije da će ući u proces izgradnje fabrike i privatizacije domaće duvanske industrije samo pod uslovom ako im se obezbedi zagarantovana dobit izmenama zakona o akcizama i porezu na promet, i to tako da u nekom periodu oni kao proizvođači licencnih, a sada domaćih cigareta, imaju mogućnost da se zaračunava akciza kao za domaće cigarete. Umesto da se demantuje takva eventualno i špekulacija, nama Vlada izmenama ovog zakona potvrđuje i kaže - svi oni klevetnici koji su ovo govorili 2001. godine iznosili su istinu, evo, došao je dan pred privatizaciju duvanskih industrija, mi smo to morali da prihvatimo i da ugradimo u zakon. To je ovih nekoliko odredbi, gde se potpuno na neprimeren i do sada nezabeležen način, a to su članovi 40a i 40b, daje dinamika kako će da se kreće visina i iznos akcize u Srbiji od 2005. do 2010. godine. Ne znam kako, da li da se prokomentariše ovo, nisam siguran da oni koji su predložili ovakav zakon smatraju da su dovoljno jaki da ovo može da se izgura. To može da se izgura u Narodnoj skupštini sa karticama, ali neminovno dolazi do sukoba interesa na tržištu. Zapamtite, zapadna Evropa svake godine gubi od četiri do osam milijardi dolara po osnovu tranzita švercovanih cigareta preko djuti-fri šopova koje prolaze preko ovog prostora, pošto je ovde peti kanal, a nekada je išao i preko Crne Gore, i sada ide. Vidite i sami da proganjaju Mila Đukanovića i da sve one slutnje od pre dve-tri godine postaju surova realnost. Ipak, ono što je Srećko Kestner izjavio u istrazi italijanskim organima pravosuđa pokazuje se kao tačno. Nažalost, tačno je i ono što je pisao zagrebački "Nacional". Pokazalo se da je to sve tačno. Sudske presude se odnose na objavljivanje demantija. Morate malo da znate činjenice. Sudske presude se odnose na to da se "Nacional" obavezuje da objavi demanti, zbog toga je vođen postupak, a ne zbog klevete ili naknade štete za iznete neistinite podatke. Pogledajte malo, nemojte samo da gledate sajt Caneta Subotića. Tamo možete da vidite jednu lepu priču o američkom uspehu na balkanskim prostorima. Verujte, taj čovek je morao da menja državljanstvo, da kupi hrvatsko državljanstvo u vreme rata, zbog podignutih krivičnih prijava da beži na Kipar i u druge zemlje i da se krije. Nemojte, budite makar malo elementarno naoružani činjenicama. Verujte, ovaj duvan će da odnese toliko glava na prostoru Republike Srbije, a moguće su posle bilo kakve spekulacije. Iza toga stoji Janko, Marko, organizovani kriminal, predstavnici prethodne vlasti, ostaci prethodne vlasti, svašta može da se priča. Verujte, samo ćete podstaknuti ubistvo i razortačenje onih koji su već odavno u ovom poslu. Vi znate podatak koji nije nikakva tajna. Dragoljub Mićunovićje 1996. godine dobio 500.000 dolara od Caneta Žapca, kao pomoć demonstracijama i protestima u Beogradu. Sve je to zabeleženo i javno objavljeno. Nema više tajnog podatka. Vodi se toliko sporova u Srbiji po tužbama Stanka Subotića Caneta i nijedanput nije smeo da se pojavi na sudu. Nije dostupan ni u Švajcarskoj na adresi koju je prijavio,a nepoznat je čak i za konzulat. Budite oprezni. Očigledno da je došlo vreme da morate daplaćate, odnosno da ispunjavate ono za šta ste uzeli pare. Neki, ne kažem svi, neki, a većina znam da nema nikakve veze sa tim, jer ovaj posao se radi u nekoliko pari očiju. Budite oprezni, nemojte da dozvolite da budete sredstvo manipulacije. Neko je stekao basloslovno bogatstvo. Neko danas stiče basloslovno bogatstvo. Uredbe su popadale koje regulišu promet sa Crnom Gorom i sa Kosovom i Metohijom. Popadale su uredbe. To je ona logika, znamo da uredba nije u skladu sa Ustavom, ali donosi dobre rezultate. To je rezon kriminalca koji kaže, znam da je zabranjeno ali ga radim zato što donosi rezultate. Trgnite se ljudi malo, opasna su vremena došla. Opasna. Krzna oslobađate plaćanja akcize, zlato oslobađate plaćanja akcize, dajte uvedite akcizu na sudsko rešenje onda.
Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni predstavnik poslanike grupe SPS.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mislim da bi bilo fer da se prihvati predlog narodnog poslanika Rajka Baralića da prekinemo današnji rad i da nastavimo sutra, zato što je očigledno da u ovoj sali nema više od 50 i nekoliko ljudi i dajte da sačuvamo dostojanstvo Skupštine, pa i ovog ministra koji je došao da nam kaže nešto o veoma važnom zakonu, sistemskom zakonu o carinama, odnosno carinskom, jer mislim da bi bilo deplasirano da o tome razgovaramo kao gluvi. Juče smo ceo dan popodne zbog obaveza ministra pričali o zakonu o Narodnoj banci, a danas smo bez njegovog prisustva pričali o amandmanima o Narodnoj banci. Verujem da je možda bio prisutan, da bi neke od tih amandmana ozbiljno razmotrio i bili bi možda i prihvaćeni. Ovako, mislim da je ovo sve na neki način silovanje demokratije. Ima nas 53, 54 ovde i možemo mi da tražimo kvorum. Dakle, ne tražim kvorum, nego tražim da kao ljudi razumemo situaciju i neukusno je govoriti pred 50 ljudi o najvažnijem zakonu koji se u ovom dnevnom redu našao, pored zakona o Narodnoj banci. Sutra ćemo imati sigurno preko 100 ljudi, 120, a možda i 130, pa ako se sutra radi i bilo bi dobro da tog ministra čujemo svi, ma koliko da se razlikujemo u stavovima koje imamo po predloženom zakonu. Dakle, to je moj predlog i molim da se o tome izjasnimo.
Izvinjavam se, ne možemo da se izjasnimo, potreban nam je kvorum za odlučivanje. Moramo da poštujemo odluku koju smo već doneli, a to je da smo produžili vreme do 20,00 časova. Ako imamo, jer postoji razlika između kvoruma za rad i kvoruma za odlučivanje. Ne mogu ja da odlučim, zato što ne mogu takve pojedinačne odluke da donosim za celu Skupštinu. Ne mogu mimo odluke Narodne skupštine. [[Jovan Todorović priča pored govornice i ne čuje se.]] Izvinjavam se, ali predlog ne mogu da prihvatim. Tražite utvrđivanje kvoruma? Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum. [[Žagor.]] Molim vas da sednete na svoje mesto, narodni poslaniče. I jedan i drugi sedite. (Odnosi se na Bojana Pajtića i Zorana Krasića.) Molim vas da svi poslanici zauzmu svoja mesta. Konstatujem da imamo kvorum i možemo nastaviti rad. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, definitivno je da u sali nema kvoruma i da bi služba da radi svoj posao poništila sve ovo, bilo bi nas 50-tak.
Narodni poslaniče, izričem vam opomenu zato što ste, u stvari, ponovo omalovažili Skupštinu i njeno dostojanstvo. Utvrđivali smo kvorum. Kada stavim utvrđivanje kvoruma, onda kartice koje se nalaze u sali ne ulaze u kvorum, ako ih naravno niko ne aktivira. Nije bio taj slučaj, pratila sam.
Molim da se utvrdi da li je tu, recimo, poslanik Šutanovac, s obzirom da je njegova kartica ubačena. Evo da vidimo da li je tu, a ako je tu, neka se javi. Pa, da vidimo zašto ste mi izrekli opomenu. Posle ćemo pročitati imena sa poslaničkih jedinica i za mnoge druge poslanike. Stavljam prigovor na opomenu koju ste mi izrekli, s obzirom da je izrečena potpuno protivno ovom poslovniku i da sam upozorio na to da nema poslanika, i nema ih, a da ima više kartica. Mislim da način na koji vodite Skupštinu više ugrožava ovu skupštinu, nego što je jedna primedba da ima više kartica nego poslanika u sali. Da se vratim temi dnevnog reda. Meni je jako žao što uz svaku tačku koju počnemo da radimo, oko koje se i slažemo, uspete da pokvarite atmosferu koja bi mogla da se napravi, pai o tačkama koje su potpuno prihvatljive za DSS, za koje smatram da su veoma dobre i neophodne da bi se procesi koji su započeti završili; uspete da atmosferu ruinirate i da nas opet dovedete u situaciju konfrontacije i sa Vladom i sa ministrom, bez obzira na to što se slažemo i što želimo da uradimo nešto što je prihvatljivo i što je urađeno u skladu sa evropskim standardima. Osnovna primedba ovom zakonu je činjenica da je sednica sa ovom tačkom dnevnog reda zakazana u petak oko 6 ili 7 popodne, kada smo mi dobili saziv i kada smo o tome saznali preko medija i da je ostalo svega par sati da se napišu amandmani. Za jedan zakon od 400 i više članova da napišete amandmane za pet sati, mislim da bi to bilo teško i samom ministru koji je zakon pisao, da pogleda, prelista i napravi neke dopune, a kamoli da se uradi ozbiljna analiza. Ali, očigledno je da je i namera bila da se ovaj zakon o carinama donese na način da nema ozbiljne rasprave, odnosno da se provuče na jedan način koji nije za sistemske zakone nimalo prihvatljiv i kako se u normalnim parlamentarnim državama ne radi. U normalnim parlamentarnim državama vodila bi se rasprava koja zavređuje organizaciju jedne carinske službe i koja bi omogućila da i građani i svi poslanici budu adekvatno upoznati i imaju prilike da se o njemu izjasne. Ali, dobro, to je način na koji vi radite i svakako ćete snositi posledice jednog takvog rada, kao što, uostalom, sam snosim posledice i dobijam stalno opomene zato što vas upozoravam da, recimo, Dragan Šutanovac i drugi nisu u sali, a njihove kartice su tu. Ali, to vama služi na čast i verujem da ćete jednog dana, kada vas budemo upozoravali na to, vi reći - eto, takva je bila atmosfera. Akcize su isto tako zakon koji je neophodan i složio bih se sa ministrom Đelićem da on svakako treba da bude donet, s obzirom da se na taj način podiže cena naše duvanske industrije - DIN-a i DIV-a. To jeste nešto što je dobro. Mislim da je ovo dobar način za privatizaciju naše duvanske industrije. Ovde smo imali jedan postupak koji je krajnje prihvatljiv - doneli smo Zakon o duvanu, nakon toga smo promenili Zakon o akcizama i sada idemo na prodaju duvanske industrije. To je dobro i zasigurno će cena duvanske industrije biti veća nego da sve ovo nismo uradili. Time mi štitimo te naše fabrike u procesu privatizacije, zasigurno će British American Tobacco kupiti DIV, a "Filip Moris" će kupiti DIN. To se već zna i to su neki dogovori koji se vode već duže vremena. Cigarete, kao jedan proizvod od koga se u dobroj meri puni budžet, moraju da budu regulisane sa posebnom pažnjom. Procedura koja je postojala, recimo, kod Zakona o duvanu, nije postojala kod privatizacije, recimo, fabrika šećera. Kod fabrika šećera, ako se gleda procedura koja je korišćena za privatizaciju fabrika duvana, nije ispoštovana. Mi smo prodali šećerane a da nismo doneli zakon o šećeru. Doneli smo Zakon o duvanu, pripremili teren tako što smo doneli ovaj zakon o akcizama, idemo u privatizaciju duvanske industrije i sigurno ćemo dobiti cenu za 10, 15, 20 posto veću nego da sve ovo nismo uradili, a zaštitićemo domaću poljoprivredu samom obavezom fabrika, DIN-a i DIV-a, bez obzira na privatizaciju, da koriste domaći duvan. Na taj način smo mi učinili nešto što je jako kvalitetno za našu industriju. S druge strane, kada smo privatizovali šećerane za po tri evra, mi to ništa nismo uradili. Nije donet zakon o šećeru upravo da bi razni finansijeri Demokratske i drugih stranaka kupili šećerane za tri evra. Na taj način imamo dva različita aršina za gotove proizvode koji imaju istu prirodu i koji treba da budu tretirani na isti način. Mi smo duvan tretirali na jedan, da kažem, mnogo bolji i kvalitetniji način, a šećer smo tretirali na jedan bolji način za finansijere nekih stranaka, ali lošiji za državu, pa smo tako došli u situaciju da tri šećerane prodamo za po tri evra, da nemamo antimonopolski zakon, pa onda možemo da dođemo u situaciju da jedan vlasnik bude vlasnik najvećeg broja šećerana u Srbiji, da time ima monopol, a da mi ostanemo bez ikakvih mogućnosti i kontrole. Šta smo uradili na taj način? To govori o spremnosti, odnosno nespremnosti i nedostatku volje da se određena strateška pitanja u državi rešavaju. Na ovom primeru se vidi da, kada Vlada želi da jedan problem adekvatno sredi, postoji i sposobnost, volja i mogućnost da se to završi, bila to hitna sednica koja se zakazuje bez mogućnosti za podnošenje amandmana ili nešto drugo, ali kad postoji volja, to se uradi. Ali, kad treba namiriti partijske članove i partijske finansijere, onda se to sve prolongira, pa se šećerane prodaju za tri evra, ništa se drugo ne menja i dolazimo u situaciju da jednu stratešku industriju prodajemo za male pare, pravimo monopolistu od onoga ko kupuje šećerane i na taj način oštećujemo srpsku privredu. Da se jednako postupalo u prodaji šećerana kao u prodaji duvana, koja je dobro urađena, potpuno bi se druga cena postigla i potpuno bi drugačija cena na tržištu bila. Ne bismo imali zabranu izvoza šećera u Evropsku uniju, zato što bi postojala kontrola. Ne bismo imali bilo šta što sada imamo. Na taj način se pokazalo da se neodgovorna vlada nejednako ponaša u istim situacijama i da, kada ste rukovođeni interesima, finansijskim, stranačkim, ličnim, da se dešava da onda izlazite u susret direktorima i ostalim funkcionerima i finansijerima stranaka i na taj način vi obezbeđujete finansiranje svoje stranke, mada ćemo doneti zakon o finansiranju stranaka, ali zasigurno verujem da tu ima jako dubokih crnih fondova iz kojih će se finansirati razne aktivnosti i razne druge stvari potrbne za funkcionisanje jedne stranke. DSS će podržati ove zakone, zato što ovi zakoni uistinu menjaju i prilagođavaju naš carinski sistem sistemu Evropske unije i međunarodnim standardima. Oni su uređeni u skladu sa njima. Procedura je krajnje dobro uređena ovim zakonima, kao što je i zakon o akcizama dobar i povećaće cenu naše duvanske industrije na tenderu, o kome se govori da će biti otvoren u utorak ili sredu, tender za prodaju duvanske industrije. To jeste dobro i ova vlada je na taj način pokazala da se može kad se hoće, a kad se neće, onda, naravno, sve ide onako kako se opet hoće. Na taj način vidimo nejednako postupanje u istim situacijama neretko eskalira propašću srpske privrede. Danas je guverner Dinkić pominjao neku korupciju, pranje novca. Ovde imamo situaciju sa šećerom, izvozom u Evropsku uniju, situaciju sa šećeranama i potpuno neadekvatno i loše se ponašamo u istim situacijama, štetno. Ovo ne može da opere i skine odgovornost sa Vlade za neke loše poteze, ali ovo je svakako dobro i doprineće boljoj poziciji srpske duvanske industrije na tenderima za privatizaciju.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? Da, narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, prava je šteta što se nekako kradom ovaj zakon našao na dnevnom redu ovog zasedanja, a nije bilo za to potrebe. Nije bilo, pre svega, zato što je reč o jednom celovitom, sveobuhvatnom i, ako hoćete, dobrom zakonu. Nije bilo potrebe da nas ovako, na neki način na prevaru, dovodite u situaciju da ne možemo bilo kakav amandman na ovaj zakon da damo. Potpuno sam siguran da bi tih amandmana bilo jako malo i da smo imali tu priliku da ih podnesemo, da to nije po nekom skraćenom postupku došlo na dnevni red. Potpuno je jasno da je ovo jedan od najvažnijih zakona sa stanovišta potrebe da se harmonizuju odnosi Republike Srbije i Crne Gore i sa stanovišta tog cilja mislim da će ovaj zakon i da opravda cilj i da će sva sredstva koja su u ovom zakonu predviđena biti i korišćena. Moram da priznam da sam malo iznenađen pristupom Vlade da nam prvobitno u završnim odredbama zakona predloži nešto drugačiji redosled i dinamiku primene ovog zakona, jer je prvobitno bilo predloženo da se kaznene odredbe faktički primenjuju osmog dana od dana objavljivanja ovog zakona u Službenom glasniku. Sada je amandmanom Vlade predloženo da se te odredbe od člana 330. do člana 406. odlože i počnu primenjivati od 1. januara 2004. godine. Ne znam šta je bio povod Vladi da podnese upravo takav amandman, ali iz toga mogu izvući nekoliko zaključaka, koji pre svega mogu ići u pravcu da je i Vlada potpuno svesna da je visina kazne, koja je predviđena u tim kaznenim odredbama možda neprimerena ekonomskom trenutku, ma koliko da su prekršaji o kojima se u tim odredbama govori takvi da ih je opravdano sankcionisati veoma visokim i novčanim i svim drugim mogućim kaznama. Kada već govorim o kaznama, onda je potpuno jasno da se ovim zakonom, mislim opravdano, uvodi i jedno novo krivično delo -krijumčarenje robe u carinskom postupku, a predmet krijumčarenja mogu biti sve vrste droga i oružja i ne znam čega drugog, što bi bilo opasno za stanovništvo i građane Republike Srbije. I sa tog stanovišta mislim da je možda bilo uputnije zadržati predložene odredbe, nego ih amandmanom Vlade menjati. Zakon je tako koncipiran da može da se primeni, ali kada uzmete carinske tarife koje su u jednoj meri ili u meri od 95% usaglašene sa Republikom Crnom Gorom, onda ćemo shvatiti da ćemo primenom tih tarifa po ovom carinskom zakonu doći do onih situacija o kojima smo govorili mi kao socijalisti, a i mnogi drugi poslanici u ovom parlamentu, da će naša privreda primenom tih carinskih tarifa uz ovaj carinski zakon biti na vetrometini i izložena stravičnoj konkurenciji, koja bi u najmanju ruku mogla da se nazove nelojalnom. Nelojalnom, ne u onom klasičnom špekulativnom smislu, nego u smislu stanja naše privrede i konkurentske sposobnosti da se izdrži takva konkurencija koja će uslediti. Zakon je sistemski i primenjivaće se verovatno duži niz godina, kao što se primenjivao i ovaj postojeći koji sada ovim zakonom ukidamo; dakle, od 1992. godine do 2003, ali se on donosio u nekom drugom vremenu, u nekim drugim ekonomskim, političkim i svim drugim relacijama Srbije i Crne Gore. Tada je objektivno postojala ta državna zajednica i država Jugoslavija, Savezna Republika Jugoslavija, i Crna Gora je bila u potpunosti bar nekoliko godina inkorporirana u ekonomski sistem zajedničke države sa Republikom Srbijom. Sada kada ovo činimo i kada budemo primenjivali ovaj zakon, sasvim sam siguran da ćemo imati mnogo problema. U konkretizaciji ovoga o čemu pričam, mogao bih da navedenim nekoliko primera za koje mislim da će biti pitanje dobrog tumačenja ili primene, kao što su pojam carinskog područja; i dosadašnji i ovaj zakon kažu da je carinsko područje - područje Republike Srbije u njenim postojećim međunarodno priznatim granicama. Postavlja se pitanje, ali morate da me pravilno razumete, ne cinično, ne zlurado, kako ćemo ovaj carinski zakon primenjivati na području AP Kosovo i Metohija. Hoćemo li uopšte naći dovoljno instrumenata, u saradnji sa međunarodnom zajednicom, u primeni ovog carinskog zakona. Pitanje prevazilazi dnevno-političku aktivnost i Vlade i ove države. Čini mi se da moramo kao država naći načina da carinsko područje ovako definisano obuhvati i Kosovo i Metohiju. Znate da imamo problema i u svim drugim segmentima društvenog, pre svega ekonomskog života, kao što su primeri privatizacije, kao što su neke druge oblasti u kojima jednostavno država Srbija ne učestvuje, iako je potpuno jasno da na osnovu Rezolucije Saveta bezbednosti 1244 ta vlast koja je sada na Kosovu jeste privremenog karaktera. Zakoni se ne donose ni za jednu ni za dve, ni za tri, pa ako hoćete ni za pet godina, a ušli smo u petu godinu tog tzv. protektorata na Kosovu i Metohiji, kada se mora razmišljati o tome kako ćemo dalje iz toga izaći. Otvaranje pitanja Kosova i Metohije nije samo danas aktuelno. Bilo je i pre nekoliko meseci aktuelno kada je još pokojni premijer Zoran Đinđić vrlo eksplicitno i vrlo konkretno to pitanje otvorio i kod međunarodne zajednice. Nažalost, to što se desilo sprečilo je verovatno neku aktivnost koja bi mogla u nekoj meri da, kao separat ili dodatak ovom zakonu, omogući da država Srbija i u carinskom smislu ima neke nadležnosti na Kosovu i Metohiji. Drugi pojam koji se ovde pojavljuje kao definisan za mene takođe može biti sporan, ali ne zato što on ne treba da postoji, nego zato što nije potpuno definisan kao carinski pogranični pojas. Hteo sam da upotrebim pravi termin iz člana 7. zakona koji kaže: "Carinski pogranični pojas na kopnu obuhvata deo carinskog područja u širini od 15 kilometara od carinske linije Srbije". Kako god da sada uzmemo tih 15 kilometara od carinske linije Srbije, doći ćemo do praktičnih problema. Malopre sam govorio o Kosovu i Metohiji, ali ako uzmete granicu sa Republikom Srpskom, videćete da se čitavi gradovi, poput Loznice, Ljubovije, Bajine Bašte, Malog Zvornika, Bogatića, nalaze u tom carinskom pograničnom pojasu. Za stanovnike gotovo celih tih opština mora uslediti poseban režim iz svakodnevnog života. To jeste jedno delikatno pitanje o kojem će Vlada u primeni ovog zakona, u razradi podzakonskih akata, morati debelo da razmisli, pošto je ona ovlašćena da to sve reguliše, u koji će status dovesti stanovnike tih opština. Hoće li im nesreća koja im se desila raspadom Jugoslavije biti uvećana ili će nekim drugim tretmanom tih, pre svega fizičkih, ako hoćete i pravnih lica, biti omogućeno da im se ponešto i posreći, zato što jesu na zapadu, istoku ili na granici sa Kosovom i Metohijom. Ovo je jedan momenat koji mora biti delikatno razmotren od strane Vlade, zato što nije samo u pitanju primena carinskog propisa sa stanovišta prihoda države, jer carinski prihod je jedan od najznačajnijih, već sa stanovišta i privredne, i društvene i svake druge aktivnosti u tim područjima. Ovde ću da stanem, zato što priželjkujem da gospodin Đelić zaista uzme reč i da još ponešto kaže o ovom zakonu.
Reč ima ministar finansija i ekonomije, gospodin Božidar Đelić.
Gospođo predsednice, poštovani poslanici, dame i gospodo, predstavljajući zakon o akcizama tj. zakon izmenama i dopunama Zakona o akcizama i novi carinski zakon, želeo bih da kažem nekoliko reči. Prvo o akcizama, a posle o ovome što je istina i već nekoliko poslanika je za ovom govornicom reklo da je ovo pravi sistemski zakon. Možda ovih prvih nekoliko reči o akcizama bi ipak tebalo da privuku vašu pažnju, jer one imaju specifičnu težinu. Zakon o akcizama je važan, jer akcizna roba je često osetljiva roba, gde se šverc isplati, i zbog toga u samom postupku oporezivanja ona ima specifičan tretman. Nešto što je akcizna roba se odmah ili ocarini ili oporezuje. Ne dopušta se da se u daljem protoku robe, tek pri kraju samog ciklusa i onoga što je krajnja potrošnja to oporezuje, već zbog same osetljivosti te robe to se mora oporezovati ili ocariniti odmah. Ako pogledamo ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, vidimo da vam Vlada Republike Srbije predlaže dve stvari, od kojih je prva predmet harmonizacije sa Republikom Crnom Gorom i omogućavanje veće konkuretnosti naših roba. Prvo i najvažnije, predlaže se ukidanje akcize na prirodno vino i to je veoma dobra vest za sve naše proizvođače, jer bili smo poslednja zemlja u regionu koja je imala akcizu na prirodno vino. Zbog toga su naši proizvođači imali sve više problema u konkurenciji sa crnogorskim i makedonskim vinima. Kao što znamo, imamo jedan sporazum o slobodnoj trgovini sa Makedonijom, koji je dobar za privredu Republike Srbije, jer nema punozemalja sa kojima imamo pozitivan trgovinski saldo. U domenu vina imamo veliki negativni saldo i naši proizvođači odvano čekaju ovu meru. Zato mislim da je ovo veoma dobra vest za proizvođače vina. Na taj način oni će moći mnogo lakše da plasiraju njihove proizvode na naše tržište, a posle toga i na neka druga tržišta. To je onda povezano sa nekim širim konceptom poljoprivredne politike, koja je u Agrarnom budžetu prvi put ove godine obezbedila premije po hektaru vinove loze i na taj način mi ćemo nadograditi, a i novi ministar poljoprivrede će sigurno to predložiti, u Agrarnom budžetu za ovu godinu, koji će biti pred vama za koji mesec, sveobuhvatniju strategiju Republike Srbije u domenu proizvodnje vina. Ako pogledamo ovog puta na globalnom nivou, to je jedna od branši u poljoprivredi koja je doživela veliki razvoj i naročito ono što može biti šansa za naše proizvođače, to je da uz već poznate tradicionalne proivođače, kao što su Francuska, Italija, Španija, postoji mesto i postoji ukus potrošača svuda u svetu da se proba nešto novo. Tu su vina, kao što su vina iz Čilea, ili pak iz Bugarske i sada iz Crne Gore, uspela da se sa dosta uspeha plasiraju na međunarodnim tržištima. Mi očekujemo da naša vina, prvo na domaćem tržištu a i nešto dalje, nađu njihovo pravo mesto. Uz to, predlaže se ukidanje akcize na zlato, i to je jedan veliki podstrek za Majdanpek, koji poboljšava značajno kvalitet proizvodnje u poslednje dve godine. Znamo da je tamo izuzetno teška situacija, znamo zbog čega, to nije ničija individualna krivica, mada ima i toga, bilo je krađe zlata, međutim, kada je ruda sve siromašnija, i dalje ima zlata i to je šansa koju ne treba da propustimo. Kod same primene akcize na zlato je došlo do velikog problema, jer smo uz nekoliko manjih proizvoda, kao što su so i neki luksuzni proizvodi, bili poslednja zemlja u Evropi koja je imala takve akcize. Na ovaj način mi imamo harmonizaciju sa Crnom Gorom i to je harmonizacija plana koji ste usvojili pre koju nedelju, isto tako harmonizacija sa principima oporezivanja Evropske unije. No, najvažnija mera u izmenama i dopunama akciza je ono što se predlaže na dugačak rok, u smislu oporezivanja cigareta. Lično sam veoma zadovoljan što je ova mera danas pred vama i što ćete, po svemu sudeći, glasati o ovome koliko već sutra, jer u pitanju je jedna veoma lepa mogućnost da Republika Srbija, u momentu kada se priprema vlasnička transformacija, tj. privatizacija duvanskih industrija Niš i Vranje, bude u stanju da unapred nedvosmisleno izglasa ono što će biti zakon i što će dati okvirno veoma dugačak rok za one koji žele da se bave uvozom, distribucijom, proizvodnjom cigareta. To je izuzetno osetljiva industrija. U utorak sledeće nedelje, kada budemo otvarali ponude za duvanske industrije Niš i Vranje, videćemo i ubraćemo plodove prve dve godine mukotrpnog rada na čišćenju tržišta cigareta na našoj teritoriji. Moram da kažem, tu će u jednom momentu blesnuti i videće se eklatantno koliko je bila dobra borba protiv šverca, koja je omogućila da prvi put u poslednjih 12 godina ne posluju sa gubitkom. Ne samo to, prvi put posle 12 godina Niš radi u tri smene, plate nikada nisu bile bolje, a poslovanje nikad bolje u poslednjih 30 godina. Ne samo to, u poslednje dve godine ta dva naša domaća proizvođača su zauzela veoma važnu situaciju na tržištu, skoro dve trećine vrednosti tržištapripada njima, a ne inostranim cigaretama. Situacija je bila obrnuta pre dve godine i to je dobra vest, ne samo za duvanske industrije Niš i Vranje, kao lokalne samouprave, koje će dobiti 5% od privatizacije tih fabrika, nego i za PIO fond, za Fond za restituciju i uglavnom za našu zemlju koja je dokazala, na onome što je bio simbol šverca i povezanosti vrhavlasti sa kriminalom, da je u stanju da istera nešto do kraja, mada je to biljka koja će se nastaviti u godinama koje dolaze. Danas, ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama je još jedan veoma krupan korak čišćenja tog tržišta na dugi rok. Ukoliko, poštovani poslanici, ove nedelje izglasate ove izmene i dopune, poslaćete snažnu poruku za sve vlade i za sve sastave skupština koje dolaze da se u ovom osetljivom domenu stvari ne menjaju, jer pre nego bilo koji od mogućih kandidata za kupovinu Niša i Vranja vagaju njihove ponude, vi ćete njima poslati snažnu poruku da niko u Skupštini ni u Vladi nije spreman za neke naknadne nagodbe, da se primenjuje isti aršin prema svima, da svi mogu da se mere prema jednoj poreskoj politici, koja je i te kako važna u smislu procene vrednosti, ne samo tih fabrika nego celog tržišta. Tu je onaj poslednji element koji nije bio još tu, da se jasno pokaže da Srbija neće šverc cigareta, da Srbija hoće da postane regionalna sila u domenu proizvodnje ne samo cigareta, nego i duvana. Mi imamo tu mogućnost, kada već imamo tu nesreću da smo jedna od zemalja, sa Grčkom, gde se najviše konzumira duvan. I naravno, kada se sve ovo zaokruži, glavna, ključna tema treba da bude smanjenje konzumiranja duvana u našem društvu. Kada već prolazimo kroz to, važno je da iskoristimo i ekonomski tu poziciju. Imamo i Zakon o duvanu koji ste izglasali, agencija je konstituisana, njeni organi funkcionišu, njen statut je donet, doneta je jasna odluka koja kaže da postoji moratorijum o donošenju licenci za otvaranje novih fabrika cigareta do 3. januara 2005. godine. To je 18 meseci, razuman rok da se obezbedi učešće samo onih koji budu učestvovali u privatizaciji, koji budu pobedili, a da to ne zatvara utakmicu za sutra. Naravno, bilo koja licenca, to je tema za 2005. godinu, biće javno organizovana i biće jasni kriterijumi po kojima će se one dodeljivati. Ti kriterijumi su već u zakonu. Na taj način, i ako izglasate ove izmene i dopune, neće biti nikakve mogućnosti da bilo ko napadne vas ili nas da se nešto prljavo desilo u momentu privatizacije, jer je sve jasno za sve. Ono što se ovde predviđa, uz taj element moralizacije rada u ovoj industriji, dodatno je potpomognuto time što se u predloženim izmenama i dopunama ukida ono što je bio poslednji element diskrecije u vođenju poreske politike prema proizvođačima cigareta, ili pak uvoznicima, a to je da sadašnje tri grupe A, B, C, koje su omogućavale Ministarstvu poljoprivrede da razvrstavanje prema nekim poljoprivrednim kriterijumima, ali koje su, kroz moje lično iskustvo u poslednje dve godine, ostavile ipak neku dozu diskrecije, da se vidi šta je cigareta za klasu A, B ili C. Ovde se jasno stavlja do znanja da je, počevši od 2005. godine, sa tim gotovo. Postoje samo dve kategorije i to je kristalno jasno: cigarete koje se proizvode u Srbiji i cigarete koje se proizvode van Srbije. Tako da tu nema nikakve dvojbe i nikakve mogućnosti da se nešto prekvalifikuje u nešto što nije. Ne samo to. U ovim predloženim izmenama i dopunama imamo konvergenciju, to jest jasno zacrtani put prema onome što su standardi Evropske unije i Svetske trgovinske organizacije, a to su naša dva ključna cilja. Prvo, što se tiče Evropske unije, imamo jednu direktivu Evropske unije koja traži ne samo od članova, nego i od kandidata za ulazak u Evropsku uniju, da postepeno usaglase njihovu akciznu politiku prema standardima te unije. Jedna od stvari tu je da ukupno poresko opterećivanje za najprodavanije cigarete mora biti oko 59% i ako pogledate ove izmene i dopune jasno stavljamo do znanja da mi očekujemo da to bude dosegnuto 2010. godine. Da li time na možda malom primeru prema tom velikom pitanju, ulazak u Evropsku uniju, kažemo da tada očekujemo da uđemo. Ne, očekujemo nešto ranije, nadamo se nešto ranije. Premijer Živković je naznačio 2007. godinu kao možda malo preambicioznu, ali ukoliko bude sloge, volje i znanja ni to nije nemoguće, ali u svakom slučaju i one zemlje za koje je naznačen ulazak u Evropsku uniju 2007. godine, kao Bugarska i Rumunija, isto tako imaju neki period posle ulaska u Evropsku uniju da usaglase tu politiku. Poljska ili Slovačka, primera radi, koje ulaze u Evropsku uniju sledeće godine, imaće tri do četiri godine da dođu do tog nivoa. Što se tiče Svetske trgovinske organizacije, regulative Svetske trgovinske organizacije, njihova preporuka, njihov zahtev je da kroz poresku politiku nema diskriminacije prema inostranim proizvođačima. Mi kažemo i predlažemo da kroz ovaj zakon u 2010. godini to uistinu bude činjenica, ali - i to je poslednja stvar koju želim ovde da naznačim - to ne znači da u međuvremenu ne dajemo snažnu podršku onima koji žele da proizvode na teritoriji Srbije. Takođe, što vidite, počevši od 1. januara 2005. godine predstoji prelazak na tzv. mešani sistem oporezivanja, delimično prema procentu vrednosti paklice i delimično po specifičnoj akcizi. To je ono što će omogućiti prvo da se približimo sistemu Evropske unije, koji je baš takav. Ali, isto tako, za ono što je proizvedeno u Srbiji specifična akciza treba da bude jedan dinar, a ono što je proizvedeno napolju 10 dinara, pa onda 2007. godine dva dinara za domaće, 10 dinara za inostrane, a 2010. godine 5 dinara za obe i to je taj put prema usaglašavanju sa Evropskom unijom i sa Svetskom trgovinskom organizacijom. U međuvremenu vidimo da je naša stopa carine od 15% na cigarete niska prema regionalnim standardima. Primera radi, u Bugarskoj carinska stopa je 30%, u Hrvatskoj 42% i spušta se na 38%. I na taj način mi "dodajemo" dodatni element, da ne kažem da je to protekcija, ali to su u stvari dodatne zaštite, dodatni podstrek za domaće proizvođače od nekih 30 do 40%, u zavisnosti od vrednosti onih brendova ili marki koje se proizvode i njihove cene. Šta to znači? To znači da 2005. godine nastavljamo sa onim sistemom akcizne politike koji je dao dobre rezultate. Danas to vidimo i to ćemo i te kako videti u utorak sledeće nedelje, ali onda prelazimo na jedan sistem gde se jasno daje podstrek i povećava vrednost čina proizvodnje na našem tržištu bilo kome.Time dižemo snažno vrednost naših fabrika DIN-a i DIV-a i isto tako vrednosti bilo koje licence koja će biti data u budućnosti. Samim tim, ako sagledamo ove mere, koje su naravno bile prodiskutovane na velikim skupovima sa svim onima koji učestvuju u ovoj industriji, mi dajemo tri ključne poruke. Prva je da niko neće moći tek tako da menja poresku politiku u domenu cigareta i to ne sme da postane praksa, jer mora da se čuva doza fleksibilnosti, ali ne u domenu cigareta i na taj način ova privatizacija ima jasne okvire koji se neće moći menjati naknadno. Drugi element je da imamo usklađivanje sa međunarodnim standardima Svetske trgovinske organizacije i Evropske unije i najzad, dajemo snažni podstrek za razvoj proizvodnje cigareta na našem tržištu. To nije samo nešto što podiže vrednost našim fabrikama. To diže vrednost našem tržištu. To je, ako se setimo, zahvaljujući odredbi u Zakonu o duvanu, koji nalaže domaćim proizvođačima da kupuju bar 50% njihove proizvodnje od domaćih proizvođača sirovog duvana, snažan podstrek za našu poljoprivrednu proizvodnju u tom domenu, koja je bila jača i koja će na taj način biti mnogo jača, a imajući u vidu da ova važna branša utiče veoma negativno na naš spoljnotrgovinski saldo, jer skoro sve se uvozi, sirovi duvan, aromati, papir i oprema. Samo za sada imamo radnu snagu i ambalažu, a i ambalaža se čak uvozi u velikoj meri. Očekujemo na taj način da ono što je negativno uticalo na spoljnotrgovinski deficit naše zemlje postepeno se preokrene i postane podsticaj ne samo da dođe do ravnoteže, nego ima naznaka zato što mi se čini da smo ovo stvarno dobro pogodili u poslednje dve godine, da Srbija postane regionalni centar proizvodnje za bar dva, a možda i nešto više velikih svetskih proizvođača cigareta, koji će odavde pokrivati regionalna tržišta i na taj način ta branša treba da postane pozitivni dodatak u domenu naše spoljne trgovine. Toliko o ovim akcizama. Nekoliko reči o carinskom zakonu.
Zamolila bih vas, ministre, da sutra nastavimo sa raspravom o carinskom zakonu, zato što je prošlo 20,00 časova i imamo odluku Narodne skupštine.
Neću moći sutra da dođem. Samo tri rečenice. Znači, šta bih želeo da kažem o carinskom zakonu, veoma kratko. Sistemski je zakon, dolazi u pravi momenat, jer on isto treba da nam omogući harmonizaciju sa Crnom Gorom, koja je usvojila sličan zakon 1. aprila ove godine. On je urađen po standardima Evropske unije i moram da kažem da u svim kontaktima sa čelnicima Evropske unije ovaj zakon se postavlja ne kao uslov, jer mislim da prečesto pričamo o tome da moramo nešto da uradimo zato što imamo uslov, nego zbog toga što Evropska unija, koja je jasno naše najveće tržište i sve zemlje koje ulaze u Evropsku uniju izvoze bar 65% njihove robe na to tržište, mi ćemo danas ovim zakonom omogućiti pre svega da na pravi način izdajemo tzv. sertifikate o poreklu robe, bez kojih nema mogućnosti izvoza u Evropsku uniju. Jedan prethodni govornik je govorio o šećeru. Šećer, to nije samo jedan element, primer kršenja zakona. To je naš sistemski problem. Mi nismo bili u stanju da pokažemo Evropskoj uniji poreklo robe, a za to je najmanje kriva Republička vlada, jer mi smo ovaj posao preuzeli tek u aprilu ove godine i ako negde treba tražiti odgovornost to je Savezna vlada, u čijoj je ingerenciji bila ova carina i ovo pitanje. Mi smo krenuli i moramo imati jedan ovakav zakon da bismo mogli na pravi zakonski način urediti i omogućiti našoj carini da izdaje te overe o poreklu robe. Tu nije samo šećer, tu su sve robe. Evropska unija će otvoriti svoje tržište samo onim zemljama, pa i našoj, koje su u stanju da dokažu da su uredile sistem da bi bile u stanju da daju te sertifikate porekla. Druga stvar, koja je veoma važna u ovom zakonu, to je da on daje mnogo šire ingerencije onima koji rade u carinskoj upravi. Pretkrivične radnje, mogućnost da se ne nalaze samo na obodu, jer danas imaju zahvaljujući ovom zakonu jasno naznačenu teritoriju, to je teritorija Srbije i vratiću se do AP Kosovo za sekund. Mi ovde imamo mogućnost da oni ne budu samo na ulazu u našu zemlju, nego da budu svuda. I ne samo to. Uvode se moderne metode koje omogućavaju da ne bude više, za one koji žele nešto da prošvercuju na našu teritoriju, moment tenzije samo prelazak granice, a da posle budu sigurni da ih više niko neće uznemiravati. Zahvaljujući odredbama ovog zakona biće moguća naknadna provera po sistemu uzorka i naravno mnogo profesionalnija organizacija tih provera. Na taj način oni koji žele da švercuju moraće da znaju da država, ukoliko ih propusti na granici, postoji i dalje veliki rizik da ih uhvati kasnije kada roba uđe na našu teritoriju i na taj način mi ćemo ući u ono što je mnogo efikasnija borba protiv šverca i poreske utaje koji se dešavaju kroz carinu. Uz to želeo bih da naznačim da imamo komplikaciju sa Autonomnom Pokrajinom Kosovo i Metohija. Znači, Rezolucija 1244 je realnost i mi moramo organizovati, i to je omogućeno u ovom zakonu, na jedan valjani podzakonski način da, naravno, smatramo AP Kosovo i Metohiju delom naše teritorije, što je u ovom zakonu i predviđeno, ali isto tako da ublažimo realnost neprisustva naših organa na teritoriji te autonomne pokrajine. Na taj način omogućićemo rad carini da, sa jedne strane, omogući našim proizvođačima da plasiraju svoju robu na taj deo naše teritorije, a da sa druge strane imamo evidenciju da se ne dešava povratak te robe koji je bio omogućen na neki način do sada. Što se tiče Crne Gore, ona je u Glavi IDž ovde jasno predviđena i tu imamo, da kažem, dva aspekta. Prvi aspekt je nužnost harmonizacije, zajednička kancelarija na nivou državne zajednice, ali istovremeno, da bi se izbegla poreska utaja, da bi se čak i posle harmonizacije omogućilo jedno normalno funkcionisanje i obezbeđivanje naših tržišta, moraćemo neko vreme da nastavimo sa evidencijom roba i to će potrajati neko vreme. Ono što je važno, to je da infrastruktura prati, da prati na taj način da ne bude zastoja, da se evidencija radi, tako da ono što se u knjigama, u statistikama prikazuje kao suficit Srbije prema Crnoj Gori, ima toga, ali ne u onoj meri u kojoj se prikazuje, nažalostu tim ciframa vidimo delimično srpsku poresku utaju, a to da naši građani, pravna lica kažu da roba ide dalje na prodaju u Crnoj Gori, papiri se tamo zatvaraju, kada nije bilo evidencije, a u stvari roba ostaje neoporezovana ovde u Srbiji. Na taj način, mi ćemo, ono što smo počeli, bolje urediti, na toj administrativnoj granici sa Crnom Gorom i moraćemo prizanti tu realnost da sve dok ne postoji, a nema naznaka da će postojati u državnoj zajednici tako brzo jedinstvena uprava carina, sa jednim zakonom na nivou državne zajednice, moraćemo da imamo tu komplikaciju za naše privrednike, ali ćemo se truditi da ona bude što manja. Najzad, ono što je veoma važno, to je da je ovaj zakon isto jedan zakon o carinskoj upravi. On omogućava mnogo veće ingerencije za one koji rukovode, mnogo lakše raspoređivanje resursa. Najzad, to se radi uporedo, očekujući glasanje ovog zakona, nova sistematizacija, nove funkcije, novi informacioni sistem i novi odnos prema onima koji rade carinske poslove. Nažalost, mala manjina je dala loš glas Upravi carina i kao što znamo, kao što ste verovatno čuli, jedan broj, negde oko 200-300 ljudi neće ni biti preuzeto u novoj sistematizaciji srpske Uprave carina, jer su se pokazali kao nestručni ili pak korumpirani i oni neće biti preuzeti. Sa druge strane, veoma je važno da svima onima koji budu radili u carinskoj upravi omogućimo da rade njihov posao časno, jer verujte u ovih poslednjih nekoliko nedelja, gde je po prvi put carina pod istim krovom kao poreska uprava, video sam koliki je broj profesionalaca u carini, koji ne žele ništa drugo nego samo da vrate čast i ugled jednoj veoma važnoj instituciji, koja je možda nalik onome što će se dešavati na svim graničnim prelazima, i sa vojskom i policijom žele da obezbede da na našu teritoriju ulaze samo one robe koje mogu, koje su, da kažem, korektno ocarinjene i da na taj način obezbedimo ono bez čega nije normalna privredna aktivnost, a to je jedno tržište koje je obezbeđeno i ima svoj integritet. Reći ću, i meni je žao što nemamo malu dublju diskusiju oko ovog sistemskog zakona, on se sprema već godinu i po dana. Postojala je jedna velika debata, tako da je ova javna rasprava trajala i jednostavno apelujem da vi glasate za njega. Hvala puno na pažnji i za vreme.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Na osnovu člana 81. stav 4. određujem sutrašnji dan kao radni dan, dakle nastavljamo raspravu, i takođe određujem sutrašnji dan kao Dan za glasanje. Prijatno i hvala na strpljenju. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno daimamo kvorum za rad. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pozivam vas da minutom ćutanja odamo poštu vojniku Pavelu (Pavela) Krajči iz Bačkog Petrovca, pripadniku 252. oklopne brigade u Kraljevu, koji je tragično preminuo juče u kasarni u Kraljevu. Slava mu. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Marko Jakšić, Aleksandar Stefanović, Stanko Kovačević, Miroslav Markićević i Kasa Jožef, a pre podne Velimir Simonović. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA I PREDLOG CARINSKOG ZAKONA (nastavak zajedničkog načelnog pretresa)Pitam, da li neko od predstavnika, odnosno predsednika poslaničkih grupa želi da uzme učešće u raspravi o ovoj tački dnevnog reda? (Nema prijava.) Nastavljamo raspravu prema prijavljenima za reč u načelnoj raspravi. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, poslanička grupa SRS, sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Živanko Radovančev, poslanička grupa SPS. Izvolite.