Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Tokom poslednjeg četvrtka u mesecu mi kao poslanički klub, između ostalog, kao i poslanički krug SNS i SRS, zbog broja poslanika, retko stižemo da postavimo poslanička pitanja, pa ono što smo želeli da postavimo u četvrtak, mi ćemo postaviti danas, a nadovezaćemo se sa još jednom temom, za koju smatramo da je od izuzetne važnosti i značaja. Naime, mi smo želeli tokom poslednjeg četvrtka da postavimo pitanje najpre ministru za informisanje i kulturu, jer nemamo mogućnost da postavimo pitanje nadležnim institucijama u smislu udruženja novinara, ne bi imalo ni smisla, jer bi onda smatrali da se mešamo u slobodu medija, ali zato imamo pravo da postavimo pitanje ministru informisanja i kulture, pa neka on to pitanje prosledi relevantnim novinarskim udruženjima. Naše pitanje je da li sloboda medija podrazumeva da svakoga dana gledamo neku novu naslovnu stranu sa istom porukom, metom iscrtanom na legitimno izabranom predsedniku Srbije, Aleksandru Vučiću, sve dok se cilj koji neko izgleda želi da postigne ne ostvari? Da li je ovo sloboda medija ili je ovo medijski linč? Jasno je da svaka naslovna strana nosi određenu poruku i da li na ovaj način neko otvoreno priželjkuje likvidaciju predsednika? Nismo ni sumnjali da će ovakve poruke koje jedan deo opozicije prosleđuje putem medija naići na oduševljenje upravo tog dela opozicije. Da li je to jedino što jedan deo opozicije ovako hrabro putem pojedinih medija ima da ponudi? Prošle nedelje smo od istog dela opozicije, dame i gospodo poslanici, ovde iz skupštinskog hola mogli čuti pretnje hapšenjem pojedinim glavnim i odgovornim urednicima dnevnih listova, pojedinim vlasnicima televizijskih stanica, komercijalnih televizijskih stanica sa nacionalnom frekvencijom, a ne tako davno na jednoj od konferencija za štampu vrlo otvorenu i direktnu pretnju da će gasiti određene komercijalne televizije. Ovde više definitivno nije reč o politici o suštini zbog koje politika postoji, već o pozivu na linč, pozivu na nasilje, nasilničko i siledžijsko ponašanje koje ne sme nikako da postane norma društvenog ponašanja u Srbiji. Manjak ideja, manjak političke moći, manjak uticaja jednog dela opozicije definitivno dovodi do sve češće najprimitivnijeg ponašanja koje je odavno prevazišlo političke okvire. Neće se istorija u Srbiji ponoviti u svom najgorem obliku. Politika nasilja, politika mržnje i politika sukoba jednog dela opozicije definitivno, to smo imali prilike da vidimo i tokom jučerašnjeg dana, podstiče radikalizaciju delovanja njihovih simpatizera ili pristalica ili kako god. Bojazan da će destrukcija koju kontinuirano sprovode predstavnici dela opozicije dovesti do težih posledica u vidu mržnje, permanentnih pretnji po život predsednika Srbije, Aleksandra Vučića, nažalost, postaje stvarnost. Krajnje je vreme da pravosudni organi preduzmu zakonom propisane mere protiv onih koji ovu mržnju i beskrupulozne pretnje šalju gotovo svakodnevno. Istina je da njihova hrabrost dolazi do izražaja samo preko Tvitera i Fejsbuka, odašiljanja sramnih poruka. Građani Srbije to prepoznaju, jer građani Srbije ne žele destrukciju i nasilje, građani Srbije žele mir, stabilnost i prosperitet. Dolazak na vlast se u Srbiji ne može ostvariti nasiljem, već demokratskim putem, na izborima. Međutim, pojedinci ne žele da se uključe u demokratske procese, već u najvažnijim trenucima za Srbiju, kada predsednik Aleksandar Vučić razgovara sa predsednikom Ruske Federacije o vitalnim pitanjima za našu zemlju i naš narod o Kosovu i Metohiji, pokušavaju na svaki mogući način da devalviraju postignute rezultate koje je Srbija ostvarila na unutrašnjem i međunarodnom polju delovanja. Sigurno je da takav cilj nikada neće ostvariti, jer je Srbija na sigurnom putu napretka i boljeg života svih njenih građana. Ali, ono što mi želimo, ne da uputimo kao pitanje, već kao apel i molbu nadležnim organima i nadležnim institucijama, da najozbiljnije shvate ovakve vrste pretnji koje su upućene legitimno izabranom predsedniku Srbije, jer, čini nam se da definitivno ovde neko ima za cilj da bez izbora dođe do vlasti u Srbiji. Zahvaljujem, gospodine Arsiću.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imali smo prilike da vidimo predsednika Francuske i njegovu izjavu o budućnosti EU. Dakle, evropska perspektiva za zapadni Balkan više ne postoji. Sad se tim zemljama koje nisu postale članovi EU nudi nešto što se zove "mali Šengen". Dakle, sav onaj naš san od 19 godina kako ćemo mi postati članovi EU i zbog toga smo na tom putu uradili mnogo na štetu naše zemlje, od saradnje sa Haškim tribunalom, preko svega vezano za KiM i neke naše unutrašnje stvari, mi smo videli konačno da je to pitanje zatvoreno. Sada je pravo vreme, po našem mišljenju, da Skupština Srbije i Vlada Srbije razmišljaju o spoljno-političkim alternativama. Kao što znate, SRS već 30 godina u Srbiji se zalaže za što čvršću i bližu integraciju Srbije sa Ruskom Federacijom. Mi želimo da vidimo Republiku Srbiju kao članicu Evroazijske ekonomske unije, kao članicu ODKB i da ostvarimo što je moguće bližu saradnju sa svim zemljama BRIKS-a. Mislimo da je to za nas mnogo bolje rešenje nego "mali Šengen", nego evropsko predvorje i mislimo da je Srbiji potrebno što čvršće vezivanje za Rusiju. Podsetiću vas, Ruska Federacija brani teritorijalni integritet Srbije u Savetu bezbednosti UN. Da nema Ruske Federacije, Kosovo bi se tamo našlo već odavno kao nezavisna država. Podsetiću vas, 2015. godine Međunarodna zajednica, što je eufemizam za neke od najmoćnijih zapadnih zemalja, je htela da kroz Savet bezbednosti donese jednu rezoluciju kojom se Srbi proglašavaju genocidnim i kojom se Srbima pripisuju neki izmišljeni zločini, a ruski veto je to sprečio. I mi mislimo da je već veoma jasno ko su nama iskreni prijatelji i istinski saveznici. I povodom toga želim da uputim Vladi Republike Srbije i predsedniku Skupštine pitanje - kada ćemo o tome razgovarati? Pre svega, mi bismo trebali tj. trebalo bi da znamo da to onda za Srbiju znači energetska bezbednost, pre svega, ekonomska sigurnost i, naravno, bezbednost od bilo čega što bi moglo da se nazove agresijom. To je ono što bi mi dobili vezivanjem za Rusku Federaciju. Ono što je, takođe, potrebno, a mislimo da je licemerno da Ruska Federacija koja trenutno najviše brani teritorijalni integritet Srbije, ne samo u Savetu bezbednosti UN, nego i u svim ovim organizacijama gde Kosovo nije moglo da postane, kao republika Kosovo, član, kao što su Interpol, UNESKO i svi ostali, mislimo da Srbija treba što pre da prizna teritorijalni integritet Ruske Federacije. Dakle, ukoliko su oni naši zaštitnici, ukoliko se oni staraju o Kosovu i Metohiji, kako bi Kosovo i Metohija ostalo u sastavu Srbije, Skupština Srbije i Vlada Republike Srbije što pre treba da donesu odluku o priznavanju teritorijalnog integriteta Ruske Federacije sa Republikom Krim i gradom Sevastopoljem u njenom sastavu. Oni štite naš teritorijalni integritet, oni su naši istinski saveznici i najmanje što mi možemo za njih da uradimo jeste da mi, takođe, priznamo njihov teritorijalni integritet. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poslanička grupa Stranke moderne Srbije želela bi da postavi pitanje predsedniku Republike, gospodinu Aleksandru Vučiću, i da nam kaže šta se tačno dogodilo tokom intervjua koji je predsednik Vučić aprila meseca ove godine dao ruskom novinaru i poslaniku Ruske Dume, gospodinu Jevgeniju Primakovu mlađem. Prema vesti koju je objavio „Blic“, nakon intervjua gospodin Primakov je prestao da nastupa u kapacitetu novinara i navodno izneo ponudu za formiranje Vlade Srbije u koju je zahtevao da uđu i predstavnici bivše vlasti, konkretno onaj deo opozicije koji bojkotuje Skupštinu i koji je već u aprilu mesecu najavio da će bojkotovati predstojeće izbore, te je u tom smislu dodatno interesantno da se ovde sada radi o nekom potencijalnom ruskom uticaju da neko ko najavljuje bojkot izbora bude, na neki način, instaliran u Vladu Srbije i da se na taj način utiče na formiranje najviših državnih organa od strane nekoga ko se predstavio kao predstavnik Rusije, a najpre se predstavio kao novinar. Dakle, da li se ovo dogodilo ili ne? Zato što je N1 juče preneo vest kojom je građane informisao o izjavi predsednika Vučića da se tako nešto nije desilo. S druge strane, „Blic“ u svojoj vesti navodi, takođe, izjavu predsednika Vučića da se nepristojna ruska ponuda zaista dogodila i da, citiraću, o tome postoji i službena beleška. Da li neke nadležne bezbednosne službe koje obezbeđuju predsednika znaju ko sve ima pristup najvišim državnim funkcionerima i ko sve može, predstavljajući se kao novinar, da dođe i da eventualno isporuči jednu ovakvu ponudu da se vrši izmena izbornih rezultata ili da se mimo izbora, uz bojkot izbora ili već na neki drugi način, uz međunarodni pritisak formira neki najviši državni organ, konkretno Vlada Srbije i da se neko instalira u Vladu? Ono što je nejasno ovde, a nejasno je, osim toga da li se to dogodilo ili ne, dakle, da li je gospodin Primakov izrekao tu ponudu ili zahtev ili predlog ili nije, i ako jeste, da li nastupa u svojstvu zvaničnog predstavnika politike Kremlja ili eventualno nastupa u svom nekom ličnom kapacitetu sa nekom svojom ličnom agendom ili agendom nekih neformalnih centara moći iz Rusije? Ako osvojimo ovo pitanje nerazjašnjeno, to može potencijalno ugroziti odnose Srbije i Rusije i zato bismo voleli da dobijemo i pisani odgovor od predsednika šta se stvarno dogodilo, pošto način na koji o ovoj stvari izveštavaju „Blic“ i N1, u oba slučaja prenoseći navodno izjave predsednika, nije sasvim jasno da li se ovo dogodilo ili ne. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče je predsednik Ruske Federacije, gospodin Putin, poklonio predsedniku Republike Srbije pušku kralja Milana Obrenovića. Verovatno je čuo za pretnju ovih iz saveza lopuža i prevaranata, pa je poželeo da mu pokloni efikasno oružje za odbranu. Očekujem da Marinika Tepić i ona bugarska novinarka Gajtandžijeva, pre nego što one postave pitanje kako je puška izvezena, koja firma je izvezla tu pušku svojevremeno, ko je dao saglasnost itd, ja pitam šta će nadležni organi učiniti da zaštite našu namensku industriju? Juče je u razgovorima pokazana volja da Rusija pomogne da Srbija još više unapredi svoju namensku industriju. Ne može nama spolja niko pomoći, pa ni Rusija, ukoliko ovi iznutra razjedaju našu namensku industriju, našu proizvodnju koja zapošljava između 11 i 12 hiljada radnika i iz godine u godinu fizički proizvodnja raste. Šta će država preduzeti, nadležni organi da zaštite od zlonamernih glasina namensku industriju i omoguće joj normalan rad, spreče špijunažu i ovakvu vrstu delovanja, gde sa bugarske strane učestvuje i poslovni partner Dragana Đilasa iz kombinacije sa „Dajrekt medijom“? To je moje prvo pitanje. Večeras će onaj poznati sudija Majić, koji je oslobodio 11 albanskih terorista koji su ubili 80 Srba, mučili 250, gostovati na N1 televiziji. Verovatno će gostovati kod Jugoslava Ćosića, savetnika narko bosa, tropojske mafije, Baškim Ulaja, albanske tropojske mafije. Sa tim u vezi pitam – šta će nadležni organi, recimo Ministarstvo finansija, poreska uprava, Uprava za pranje para itd, razni ti finansijski organi preduzeti da se provere sve te veze, kako, zašto, ko koga finansira, ko je finansirao nevladinu organizaciju gospodina Majića? To je Centar za pravosudna istraživanja. Da i on nije dobio neke albanske pare itd. iz Prištine, sa Kosova, iz Albanije, s obzirom da Jugoslav Ćosić ne spori da je pare dobio od Baškima Ulaja? Da li tu postoje neke veze i da li, zahvaljujući tim finansijskim transakcijama, Republika Srbija trpi, jer ti mediji odmah posle ubistva Olivera Ivanovića nisu optužili Albance, moguće albanske kriminalce da stoje iza tog ubistva, nego su odmah optužili Srbe i Srbiju? Dakle, da se ispita ta neka finansijska veza, odnosno da se makar ispita da li je za taj novac, koji je stigao Jugoslavu Ćosiću, a možda i Centru za pravosudna istraživanja, plaćen odgovarajući porez. Recimo, kod Jugoslava Ćosića i gospođe koja je sa njim zajedno u firmi, da li je plaćen kada su podigli taj novac porez na dohodak građana, ono što po zakonu mora da se plati? Na kraju da mi državni organi odgovore - da li su demostracije koje se održavaju danima, mesecima, već i godinama u Beogradu, javni skupovi prijavljeni u skladu sa Zakonom o javnom okupljanju, koliko puta su prijavljeni, koliko puta da nisu? Da li je tačno da je Jugoslav Ćosić organizovao neprijavljen skup pred Vladom Srbije, čini mi se, novembra meseca, tamo negde oko 16-og i šta su država i nadležni organi preduzeli prema vođama okupljanja zbog neprijavljivanja javnih skupova, što je zakonska obaveza, odnosno da li su nadležnim sudovima podnete odgovarajuće prijave? Hvala.
Zahvaljujem kolega Rističeviću. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje, ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Moje pitanje ide na adresu MUP i već duže vreme sam se spremao da ga postavim, ali uvek bude nekih aktuelnijih ili dnevno aktuelnijih tema. Prošlo je već gotovo dva meseca, a bilo je nekih reakcija i komentara u javnosti, ali ne i odgovora sa zvaničnog i najvišeg mesta. Dakle, MUP i naravno Vlada Srbije, gospođa Ana Brnabić. Pitanje se odnosi na, krajem septembra datu izjavu bivšeg austrijskog ministra unutrašnjih poslova Herberta Kikla, koji je gostujući u jednoj emisiji u okviru njihove predizborne kampanje, rekao citiram – ovo, prvi put otkrivam, kao ministar sam sklopio ugovor sa Srbijom gde osobe koje dobiju negativan odgovor za azil u Austriji, ali ne mogu da se vrate u svoje zemlje budu odvedeni u Srbiju. Rekao je bivši austrijski ministar Kikl i još je prebacio svojim kolegama što sad njemu nešto zameraju. Za razliku od njih, eto, on nešto konkretno radi i uradio je. Nas stvarno ne zanima austrijska politička borba, ali nas i te kako zanima nešto što se direktno odnosi na državu Srbiju i na ne neki dogovor navodni, ali ja se plašim da nije navodni, koje je austrijsko Ministarstvo unutrašnjih poslova sklopilo sa Vladom Srbije, odnosno sa srpskim MUP uvezi prihvata odbijenih tražilaca azila u Austriji. Tim pre, što je sada krajem septembra data izjava, a tim pre što je još 2018. godine austrijska štampa pisala o tome da su toku pregovori sa Srbijom upravo u tom pravcu i da se vode razgovori da Srbija prihvata ne samo iz Austrije, nego iz drugih članica EU odbijene zahteve azilanata. Dakle, to je nešto što zaslužuje ozbiljan komentar. Ja nisam neko ko će neosnovano dizati dramu, alarmirati javnost ili širiti, ne znam, neku kakvu uzbunu o opasnosti koja preti od migranata, ali ne možemo ni zatvarati oči pred tim problemom kojim se bavi većina zemalja EU, što je ozbiljna tema u predizbornim dijalozima i polemikama i u Austriji i u Nemačkoj, Francuskoj, Britaniji. Širom Evrope to je važna ozbiljna tema. Samo se čini da u Srbiji to nikoga ne zanima, i to rekao bih iz dvostrukog razloga. Vlast ne želi da se mnogo talasa da se ne bi uzbunjivala javnost, da se ne bi podizala briga i strahovi u vezi sa temom migranata, a deo opozicije, naglašavam deo opozicije, kao da ne želi da to da poteže da ne bi bili optuženi za ksenofobiju i za slične stvari i možda da se ne bi zamerili nekim centrima moći u EU i šire. Bilo kako bilo, moje direktno pitanje glasi Ministarstvu unutrašnjih poslova – koliko ima migranata, znači, koliko ima legalnih migranata u ovom trenutku u Srbiji? Koliko je prošlo kroz Srbiju u prethodnih par godina? Koliko je podnetih zahteva za azil? Ja znam da je zahteva veoma malo. I vrlo važno pitanje – koja je struktura polna i starosna, znači polna i starosna struktura migranata koji se trenutno nalaze u Srbiji jer znam da se takva evidencija vodi? Naravno, posebno kakva je struktura kod ovih neregistrovanih migranata i kakav je odnos registrovanih i neregistrovanih, jer na osnovu ozbiljnih indicija može se reći da je mnogo više ovih neregistrovanih? Incidenata ima širom Srbije, naročito u pograničnim ili prigraničnim mestima gde je njihov veći broj. O tome, kao što rekoh, i naši mediji i naša javnost uglavnom ćute. Prošle nedelje je ovde u ovoj Skupštini, u ovoj sali, kolega Ševarlić bio napadnut i optužen da je maltene fašista zato što je to pitanje postavio na jedan normalan način organima države Srbije, a u tom trenutku se odvijala bukvalno racija, tj. te večeri, racija gde je nekoliko ilegalnih, odnosno neregistrovanih migranata u Somboru, dakle, samo za jednu noć na jedan vrlo dramatičan način uhapšeno, odnosno, kako rekoh, sakupljeno i prebačeno u Preševo. Već sutra se polovina njih vratila, vratila ponovo nazad. I to, kao što rekoh, dosta je problematična i simetrična ta struktura pogotovo ovih neregistrovanih migranata, za razliku od registrovanih gde imate porodica sa decom, i ti humanitarni motivi koji nisu sporni, ali mislim da se pod činom humanitarne pomoći i akcije provlači mnogo toga neprihvatljivog i neozbiljnog, u odnosu države Srbije prema migrantskoj krizi. Hvala.
Zahvaljujem kolega Vukadinoviću. Reč ima narodni poslanik Marko Parezanović. Izvolite kolega Parezanoviću.
Zahvaljujem predsedavajući. Danas imam dva pitanja. Prvo pitanje postavljam Ministarstvu odbrane i pitanje glasi – da li ima novih informacija i dokle se stiglo sa slučajem „Topčider“, odnosno slučajem ubistva dvojice gardista Dražana Milovanovića i Dragana Jakovljevića koje se dogodilo 5. oktobra 2014. godine? Kao što se zna, gardisti su ubijeni dok su bili na straži u blizini podzemnog skloništa, vojnog podzemnog skloništa „Karaš“. Vojna istraga koja je tada sprovedene sprovedena je sa mnogo sumnjivih propusta, za koje se veruje da nisu bili slučajni. Prvo je rečeno da jedan vojnik ubio drugog, a nakon toga izvršio samoubistvo, da bi mesec dana kasnije saopšteno potpuno obrnuto, čime je nanet i dodatan bol porodici i prijateljima ubijenih gardista. Međutim, analizom prvo nezavisne komisije, a nakon toga i FBA i super veštačenjem u SAD nepobitno je dokazano da nijedan od gardista nije izvršio samoubistvo, odnosno da je gardiste ubila treća osoba, a uništavanje dokaza i propusti u istrazi su bili toliko veliki da i danas 15 godina nakon toga ovaj slučaj je još uvek u predkrivičnom postupku. Nikada nije istraženo i nikada nije vođena operativna istraga o tome šta su eventualno mogli gardisti da vide, odnosno čega su mogli da budu svedoci na tom mestu. Nedavno su se u javnosti pojavile informacije da su parafinske rukavice ubijenih gardista podmetnute, a one su bile jedini dokaz za tu prvobitnu vojnu istragu. Pojavile su se i određene informacije da se u tom tajnom objektu nalazila i veća količina skrivenih narkotika. Ostalo je i nejasno kako je Vuk Jeremić, savetnik tadašnjeg predsednika Srbije, prvi saznao za ubistvo gardista pre svih u lancu komandovanja, a opšte je poznato da je Vuk Jeremić osoba koja ima stalnu potrebu da dokazuje javnosti da on uvek prvi sve saznaje, da on poseduje informacije o različitim tajnim stvarima, da on predviđa budućnosti, on zna o čemu razgovaraju dve osobe u četiri oka. I kada je tako pametan i sve zna, pitam se zašto nam ne kaže ko je ubio Dražena Milovanovića i Dragana Jakovljevića jer sam uveren da pravu istinu u ovom slučaju zna svega nekoliko ljudi u ovoj zemlji, a to su ljudi koji su i činili tadašnji državni vojni vrh? Zašto oni tu istinu čuvaju samo za sebe, to samo oni znaju, ali treba da budu sigurni da se svaka tajna sazna pre ili kasnije. Ono što je porazno jeste činjenica da je država Srbija u to vreme bila država u kojoj roditelj pošalje zdravo dete na odsluženje vojnog roka, a država mu dete vrati u kovčegu, pa to još ne bude dovoljno, nego im kažu da im je dete ubica. Drugo pitanje, nažalost slično prvo, a njega ću postaviti Ministarstvu pravde i Komisiji za istraživanje ubistva novinara, a pitanje glasi – da li ima novih informacija i dokle se stiglo sa istragom o ubistvu Milana Pantića, novinara „Novosti“ koji je ubijen mučki 11. juna 2001. godine na ulazu zgradu u kojoj je živeo. O ovom ubistvu se relativno malo pričalo u to vreme u odnosu na neke druge slučajeve. Milan Pantić je imao tu nesreću da bude ubijen u vreme kada je u Srbiju stigla tzv. demokratija, kada je na vlasti bila samozvana elita kojoj nije baš išlo u prilog da se priča o činjenici da je Srbija u to vreme bila jedina zemlja u kojoj je ubijen novinar Ono što je još poraznije, 11 godina nakon toga nije bilo baš nikakvih pomaka u istrazi, što govori o tome koliko je državi u to vreme stalo da se istina o slučaju sazna. Tek posle promene vlasti 2012. godine i kasnije aktivnošću Komisije za istraživanje ubistva novinara, došlo je do ozbiljnih pomaka u istrazi, odnosno utvrđen je motiv ubistva. Dakle, Milan Pantić je ubijen jer je istraživao pljačkaške privatizacije. U prvih šest meseci 2001. godine, objavio je preko 20 tekstova u kojima je veoma precizno i koncizno govorio o različitim mahinacijama koje su činili pojedinci, koji očigledno nisu bili spremni da mu to dozvole i dalje. Taj zločin bez kazne poslao je poruku i ostalim novinarima, istraživačima, da nije baš pametno baviti se tim temama, a epilog su brojne pljačkaške privatizacije kojima smo bili svedoci 2000-tim godinama i kojima se čak bavila i EU. Današnja opozicija i već pomenuta samozvana elita jako često voli da govori o slobodi medija, o ugroženosti novinara o različitim pritiscima na novinara i često ćete čuti da pominju različita imena, ali ih nikada nećete ćuti da spomenu ime Milana Pantića, da li se radi o savesti ili su samo izračunali da im to nije politički veoma pogodno, to oni znaju. Ja mogu samo da zamislim šta bi se desilo da se ovakvi zločini danas dešavaju u Srbiji, šta bi radili oni koji crtaju mete na čelu predsednika Srbije Aleksandra Vučića i koji na naslovnim stranama su uperili snajper u njega. Mislim da je baš zbog toga jako važno da država Srbija uradi sve što je u njenoj moći da se sazna istina o ovim zločinima, a oni koji su u to vreme vršili vlast u Srbiji i koji nisu bili sposobni da spreče ova ubistva, da razreše ubistva, da spreče državu da zataška ove slučajeve. Nema potrebe ni danas da nam drže predavanja o bilo čemu, da otkrivaju navodne tajne informacije, jer koliko je njima bilo stalo do istine u to vreme, najbolji svedoci su i najviše su na svojoj koži osetili članovi porodice i Dražena Milovanovića i Dragana Jakovljevića i Milana Pantića, na žalost. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Parezanoviću. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici Stefana Miladinović i prof. dr Žarko Obradović. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 15. tačke dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O ZAPOSLENIMA U JAVNIM SLUŽBAMA Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam da su pozvani da sednici prisustvuju Branko Ružić, ministar državne uprave i lokalne samouprave, Zoran Đorđević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Siniša Mali, ministar finansija, Zoran Kasalović, državni sekretar Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, Bojana Stanić, državni sekretar u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Ivana Savićević, pomoćnik ministra državne uprave i lokalne samouprave, Miloš Janković, vršilac dužnosti pomoćnika ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Snežana Bogdanović, šef Odseka u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja i Gordana Božanić i Biljana Grandović, viši savetnici u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Vjerica Radeta, Nataša Sp. Jovanović, Aleksandar Šešelj, Milorad Mirčić i Marijan Rističević. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Podneli smo više amandmana na ovaj Predlog zakona zato što mislimo da je agencijsko zapošljavanje apsolutno nepotrebno…. Izvinjavam se, zaposleni u javnom sektoru, jel tako?
Da, Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama.
Dobro. Tu smo podneli takođe amandmane zbog jednog velikog problema koji postoji u javnom sektoru, a to je činjenica da već 19, skoro 20 godina sve vlade koje su bile u Republici Srbiji su obećavale da će uraditi platne razrede da bi se nagrađivanje zaposlenih u javnom sektoru u istinski zakonske okvire. Ovo što sada imamo je veoma loše. Mi smo već juče govorili o tome, imamo situaciju da imate u kabinetu predsednika države recimo ljude koji imaju veću platu od predsednika. Imate u Narodnoj skupštini ljude koji su zaposleni, koji imaju veće plate od predsednika Narodne skupštine itd. Imate drastične razlike u zaradama po lokalnim samoupravama u Beogradu, u odnosu na neke manje sredine. To sve mora da se uredi iz više razloga. Jedan od razloga je i taj što treba i vi stalno pričate o tome da hoćete da se postigne ravnomeran razvoj u Republici Srbiji, a to je između ostalog nemoguće ako za isti posao različite plate primaju ljudi zaposleni npr. u Crnoj Travi i na Savskom vencu. To jednostavno nije moguće. Stav SRS je da u tim platnim razredima mora da se utvrdi da najvišu platu mora da ima predsednik Republike, zatim predsednik Vlade, predsednik Narodne skupštine, predsednik Vrhovnog suda, Kasacionog suda itd. i da se u skladu sa tom najvišom platom predsednika Republike usklađuju sve ostale plate, ali da bi te plate imale smisla, najniža mora biti 37.000 dinara, koliko iznosi najniža potrošačka korpa danas u Srbiji. Dakle, osnov za taj zakon koji planirate da donesete mora biti taj da u ovom momentu, kada bude zakon to će verovatno biti više, da najniža zarada mora biti 37.000 dinara. U odnosu na tu najnižu, formira se najviša predsednika Republike, a sve ostale su između toga. Hvala.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas je 339 dan kako poslanici dela opozicije ne dolaze na svoj posao, a za koji uredno primaju platu. Na taj način pokazuju svoj odnos i prema funkciji koju obavljaju i prema Narodnoj skupštini, a ni prema građanima Srbije. Dakle, uskoro će evo punih godinu dana kako bojkotuju rad parlamenta, ne i plate, već samo rad u parlamentu i meni je drago što su i neki mediji počeli da pišu o ovoj temi i što su izračunali koliko to zapravo košta građane Srbije, koliko košta njihov nerad, a naročito ako imamo u vidu i to da je velika većina njih na stalnom radu u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Nekima od njih čak Narodna skupština plaća zakup stana mesečno, poput onog Boška Obradovića i drago mi je što građani imaju prilike da budu upoznati sa svim ovim činjenicama. Naravno da sve ovo nećete pročitati u njihovim medijima ili čuti na njihovim televizijama, ni na „N1“, ni u „Danasu“, „Vremenu“, „NIN-u“ i ostalim njihovim medijima. Nažalost, to nećete čuti ni na RTS iako bi trebali. Verovatno se ovi sa RTS plaše kako će Đilas reagovati na to, pa se plaše da se ne zamere Draganu Đilasu. Međutim, predsedavajući iskoristio bih ovu priliku da se osvrnem na jednu brutalnu laž u jednom današnjem listu. Nazivam ga dnevnim listom, jer sam pristojan čovek, iako je u pitanju politički pamflet Saveza za Srbiju. Reč je o dnevnom listu „Danas“ i da se razumemo, ovi iz „Danasa“ svakodnevno lažu o nama iz SNS. To se već meri hiljadama novinskih članaka, ali ova laž je opasna zato što je u pitanju aludiranje na neslobodu izražavanja, na zabranu govora i na cenzuru. Sve ono što je inače produkt bivšeg režima koga oličava Dragan Đilas i ostali iz SZS, jer upravo je njihov produkt dok su bili na vlasti bila i cenzura i ne sloboda medija i ne sloboda izražavanja i sve ostalo. Imamo na prvoj strani, zapravo drugoj strani, članak, kažu - kako komentarišete to što je poslanik SNS, Aleksandar Marković, pokazao flaster za Mariniku Tepić, kojim bi joj zapušio usta? To je nekakvo pitanje, u nekoj njihovoj kolumni ili rubrici, i sada tu razni neki komentarišu to. Pa, imamo onog Janka Veselinovića, sećate se onog Janka Veselinovića, bio je i poslanik ovde u Narodnoj skupštini. Imao je neki Pokret za preokret, ako se ne varam, mada je kolega Ataglić imao nadimak za taj njegov Pokret za preokret, u svakom slučaju taj Janko Veselinović je poznat kao pripadnik gugl opozicije, iz razloga što ni na guglu ne možete da nađete podatke o njegovom pokretu itd. Ovo nisu moje reči, ovo su reči svojevremeno Draže Petrovića, glavnog i odgovornog urednika, upravo ovog „Danas-a“. Dakle, Draža Petrović je za Janka Veselinovića rekao - pripadnik gugl opozicije, zato što ni na „Guglu“ ne možete da nađete podatke o njegovom pokretu. Ima raznih nekih novinara u pokušaju, evo onaj Srđan Škoro i on je našao za shodno da ovo komentariše. Pa, imamo onog Miroslava Parovića, ne znam da li znate ko je Miroslav Parović, ali taj je novi član one „vinjak koalicije“, a „vinjak koalicija“ to je nova politička partija na političkoj sceni Srbije, vodi je Velja Ilić sa onim generalom Stojanovićem i tu je i ovaj Parović i narod je dao nadimak „vinjak koalicija“. Zaključite sami zašto „vinjak koalicija“. Ima neki Jugoslav Kiprijanović, ko će znati ko je, piše ovde da je član predsedništva Dveri. Zašto kažem da je ovo opasno? Zato što oni kažu da sam ja pokazao flaster Mariniki Tepić, sa namerom da bi joj zapušio usta, a nije tačno. Šta se zapravo desilo. Ta Marinika Tepić, ili Čobanu ili Živku ili koliko god tih nastavaka, u smislu prezimena je ona imala, je imala pre neki dan konferenciju za novinare ovde u holu Narodne skupštine. Svašta je ona tu pričala, nije to sada tema, ali je u toku svog obraćanja medijima rekla - očekujem nakon moje konferencije za štampu, flaster iz SNS, šta god ona mislila pod flasterom. Slučajno, ja sam imao zakazanu, od ranije zakazanu, konferenciju za štampu, nakon njene konferencije za štampu i pred početak moje konferencije za štampu ja sam doneo flaster, pokazao ga novinarima i rekao novinarima - pošto je prethodna govornica tražila flaster, evo ako neko vidi Mariniku Tepić, neka joj da flaster. Dakle, ja sada ne znam zašta će joj flaster? Da li se povredila, bilo zašta. Dakle, učinio sam neko dobro delo i dao flaster koleginici kojoj je flaster potreban. Dakle, imao sam potrebu zbog građana samo da istaknem šta se zaista desilo na toj konferenciji za štampu. Dakle, predsedavajući, nema ni govora da se ovde, da kažem, da je u pitanju pokušaj sprečavanja govora Marinike Tepić. Mi iz SNS se radujemo kada god Marinika Tepić govori. Da je sreće da Marinika Tepić dođe i ovde u Skupštinu, gde joj je i mesto, pa da i odavde ponešto kaže, međutim ne da joj njen šef, Dragan Đilas. Dragan Đilas je šef svima njima. Dakle, kako da vam kažem, nama je drago kada Marinika Tepić i svi ostali iz tog SZS govore, zato što oni na taj način svakim svojim obraćanjem direktno urušavaju rejting SZS iznošenjem raznih teorija zavera, iznošenjem raznih scenarija za triler filmove i sve ostalo i mi se radujemo svakom njihovom obraćanju. E, sada za sam kraj, predsedavajući, pošto je Marinika, da kažem, vodeći pobornik teorija zavera i vidim da je to njen fah i da je to što nju interesuje, evo ja sam nešto malo gulgao na internetu, pa bih želeo da joj preporučim vodeće teorije zavera na svetskom nivou. Dakle, postoji teorija zavera da čovek nije ni sleteo na Mesec, postoji teorija zavera da je zemlja zapravo ravna ploča i postoji teorija zavera da reptili vladaju svetom, ali samo retki mogu da ih vide. Tako da, ako je to štivo, koje nju zanima, ima na internetu svašta o tome da pročita. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Reč ima, po amandmanu, narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite, kolega Filipoviću.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kolega Marković je dobro rekao jednu stvar, pa ću samo da dodam tu činjenicu da kad god napišu neku glupost ovi iz Saveza za Srbiju, Dragan Đilas, Obradović, Marinika Tepić Čobanu, kako već, nama rejting skače. Molim Mariniku Čobanu ili Tepić, da svakog dana, ne samo utorkom, svakog dana, po ceo dan drži svoje konferencije. Molim Boška Obradovića da tvitove piše dan-noć, da ne prestaje da ih piše. Molim ovog Veselinovića da i on piše, da što više prete o silovanjima, o ubistvima, da što više vešala nose, da nam što više pretnji upućuju njihovi manijaci putem društvenih mreža, da pozivaju na što više ubistava i silovanja, jer tako samo skače rejting SNS. Naravno, nama nije potrebno da oni prete, niti da nam bilo šta pišu i šalju, jer mi stvaramo puteve, otvaramo fabrike, gradimo mostove, podižemo plate i penzije i ljudi osećaju bolji život i zbog toga takođe skače rejting Aleksandru Vučiću i SNS. Mi nemamo nameru da to prestanemo da radimo, već ćemo to da nastavimo još jačim i bržim tempom i u narednim godinama koje su pred nama. Ali, hoću da se osvrnem na ono što je izašlo u onome što se naziva nekakvim slobodnim medijima, ili čime već, a zapravo je samo sredstvo za upućivanje direktnih ili indirektnih pretnji Aleksandru Vučiću, Nebojši Stefanoviću, našim poslanicima, pa i kolegi Markoviću, da li članovima porodice svih funkcionera SNS, pre svega predsednika Aleksandra Vučića, šta znači ta priča oko flastera? Hoće da zaboravimo to da su nosili vešala. Kakva je to poruka? Kakva je poruka kada na protest opozicije ili onoga što sebe naziva opozicijom, oni nisu ništa, oni su grupa ludaka i manijaka, oni nisu nikakva opozicija, to sve idiot do idiota, kakva opozicija nosi vešala po svojim skupovima? To se nikada u Srbiji nije dešavalo. Ljudi, hajde da otvorimo oči i pogledamo u relanost oko sebe da vidimo kada je opozicija u Srbiji na bilo kakvim protestima, koje god da su stranke protestvovale, nikada se nisu nosila vešala, testere, niti se upućivale takve monstruozne pretnje predsedniku države, ministrima, poslanicima, bilo kome. Onda dođemo da pišu, u onome što sebe naziva novinama, u "Danasu", da kažu da je kolega Marković pretio, ne znam, Mariniki Tepić sa flasterom. Ona, žena, sama tražila flaster. Jesmo li mi tražili vešala? Našim poslanicima, našem predsedniku je prećeno sa pet rafala u leđa i to je normalno. Što to nije Veselinović komentarisao pa rekao - ljudi, nije to način da vodimo političku debatu, ne možemo tako da razgovaramo jedni sa drugima. Kakvu poruku upućujemo građanima koji gledaju Narodnu skupštinu, koji prate politiku, čitaju novine? Jel to znači da treba da se veša svako ko drugačije politički misli? Mi smo ti koji su uspostavili najveći stepen demokratije u Srbiji, da ni na jednom protestu opozicije niste imali ni jednog policajca. Niko nije njih ometao. Skoro svi njihovi protesti nisu ni prijavljivani. Ni jedan u skladu sa zakonom nije održan i pustili su ih da šetaju koliko god hoće, da rade šta god hoće. Ali, samo smo rekli - ljudi, nemojte nasilje, nemojte da pozivate na ubistva, nemojte da pozivate na mržnju. Evo vam još jedan poziv na nasilje u Srbiji, tako što traže da se odloži održavanje izbora. Gde to postoji? U kojoj to normalnoj zemlji u svetu ili bilo kojoj, dajte mi da su odlagani izbori zato što oni koji smatraju da imaju tapiju na opoziciju, da su samo oni opozicija, jer su oni to tako rekli da zbog njih trebaju izbori da se odlože. U Srbiji postoje zakoni, postoje institucije, postoji Ustav i ako hoćemo da ovo bude normalna zemlja, onda će da se održavaju izbori onda kada je red da se održe ili onda kada Vlada nema većinu u Skupštini. Postoje Ustavom i zakonima propisani uslovi kada se i pod kojim uslovima i odlažu izbori, a odlažu se onda kada imate vanredno stanje u zemlji. Jedna od stvari zbog koje biste imali vanredno stanje u zemlji, jesu nekakvi krvavi građanski sukobi. I, zapravo, to stoji iza priče Boška Obradovića i njegovog zahteva da se odloži održavanje izbora. On preti građanima Srbije krvavim sukobima u Srbiji. Šta znači crtanje mete na čelo Aleksandru Vučiću? Šta znači snajper u "NIN-u"? Šta to sve znači? To znači da u Srbiji hoćete sukobe na ulicama, to znači da hoćete mrtve. Je li to program opozicije? Ljudi, jeste li vi normalni? Oni pričaju o nekakvim ratovima, oni ratove prizivaju u sopstvenoj zemlji i onda očekuje da ih taj narod podrži. Ljudi kojima je muka sukoba, muka nesreće, muka bede i užasa, tim ljudima nude samo užas, bedu i nesreću. Pa nisu ljudi u Srbiji naivni ni ludi da glasaju za one koji hoće sukobe na ulicama Srbije, pa kažu da SNS organizuje proteste protiv opozicije, pa još jedna budalaština. Ko je protestovao protiv opozicije i šta su oni? Da biste bili opozicija, morate da imate kritički stav prema vlasti, ali ne preteći stav, nego kritički stav. On podrazumeva da imate neku ideju i predlog kako ćete nešto da uradite bolje ili kako biste generalno nešto drugačije uradili. Oni nemaju tu nikakvu ideju. Jedan od njih jutros je napisao na društvenim mrežama – šta će nama auto-putevi, to nam ne treba, treba da smenimo onoga, treba da upucamo ovoga. E, blago vama ako je to politička ideja i politički program. Ali kažem vam – SNS ima podršku građana zbog rezultata i nama ne trebaju nikakvi protesti protiv Đilasa, protiv Obradovića, Tepić, koga već. Oni su sami sebi antireklama dovoljna, ne mora SNS njima da se bavi, niti se mi njima bavimo. Ljudi koji su izlazili prethodnih dana masovno, na hiljade ljudi, širom Srbije nisu protestovali protiv opozicije, to su ljudi kojima je muka poziva na sukobe, to su ljudi koji samo žele da rade, žele da žive mirno, pristojno, dostojanstveno, ne žele da ih neko pljačka i zamajava. To su ljudi koji su izašli da podrže predsednika Aleksandra Vučića i njegovu politiku. To su ljudi koji su izašli da podrže bolji život u Srbiji, to su ljudi koji su izašli da kažu – dosta pretnjama, dosta sukobima. Možda nisu svi oni glasači naše stranke, ali su to normalni, pristojni ljudi koji traže da u Srbiji nema ratova, sukoba, da nema nesreće. To su ljudi koji hoće da raste BDP u Srbiji, to su ljudi koji hoće da se otvaraju nove fabrike, nova radna mesta, to su ljudi koji traže posao za svoju decu, to su ljudi koji traže da im politika ponudi razlog mladima da ostanu u Srbiji, da u njoj žive i stvaraju porodice. To su oni ljudi koji se raduju najavi povećanja novca koji će država davati za prvo dete, drugo, treće. To su oni ljudi koji se raduju pozitivnim stvarima u Srbiji. Nemojte da te ljude zamajavamo, da im pretimo, da ih na taj način teramo odavde. Pa kog će mladog čoveka da ostave u Srbiji, ako nam stalno preti mač nekakvih krvavih građanskih sukoba? Samo nam to fali. Nema sa kim se nisu vodili sukobi, a sada pošto nema sa kim, hajde sada sami sa sobom da se bijemo. Neće u Srbiji da se vode nikakvi sukobi, u Srbiji neće biti nikakvih tuča, neće biti nikakvih vešala, neće biti nikakvih streljanja, u Srbiji će biti novog rasta plata i penzija, biće novih fabrika, biće novih radnih mesta, biće boljeg života za sve građane, a za njih više nikada neće biti mesta u Skupštini Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Filipoviću. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, želim da se nadovežem na svoje kolege iz poslaničke grupe. Uvaženi ministre, kao što i sami znate, zaista za razliku od poslanika koji su pristupili tom Savezu za Srbiju i koju već godinu dana, a možda i duže jednostavno nisu deo ovog parlamenta i ne žele da dolaze ovde da rade, mi koji smo ovde konstantno i danas raspravljamo o važnim predlozima zakona. Ali izgleda, sa druge strane, da smo im mi krivi za to što su oni lenji i za to što su izneverili građane koji su za njih glasali na izborima i koji su ih praktično poslali u ovaj parlament da brane njihove interese. Želim da prokomentarišem jedno saopštenje, jednu nebulozu koja je u vidu saopštenja došla iz DS. Njih je, sećate se, preuzeo pre nekog vremena da vodi čovek koji je više puta do sada pokazao da je potpuno politički nepismen. Tako je Lutovac kazao, ja ovde imam to saopštenje, kaže – Aleksandar Vučić je kriv za raspad DS i raspuštanje njihovih odbora koje se desilo pre neki dan. Drage moje kolege iz poslaničke grupe, nema na „Tviteru“ samo Boška Obradovića, na „Tviteru“ ima i narodnog poslanika Balše Božovića koji je podržao ovakvo saopštenje. Koliko je to neozbiljno i šta se desilo sa ljudima koji su desetinama godina unazad u politici i kako ih nije sramota da daju ovakva saopštenja? Međutim, došli smo do toga da su sada oni zapravo potvrdili ono što smo mi svi znali, a to je da se bave isključivo sobom, uvek su se bavili samo sobom i sada su ponovo pokazali da se bave samo sobom. Da se bave ljudima koji su za njih glasali, oni bi radili svoj posao, oni bi dolazili u parlament i oni bi zastupali interese tih građana koji su za njih glasali i interese svoje političke partije, jer to je, ja bih rekla, sasvim legitimno. Ono što je žalosno u ovom trenutku jeste da mi znamo da postoje poslanici DS koji bi se vratili u parlament, ali nažalost ne smeju zbog Dragana Đilasa. Njima Dragan Đilas sada određuje kako će se oni ponašati. On je potpuno uspeo da uništi DS. Međutim, građani su prozreli razloge za to, građani su prozreli razloge za konstantno izmišljanje afera koje se tiču Aleksandra Vučića, koje se tiču naših ministara u Vladi. Sada sasvim sigurno možemo da kažemo da su i građani sigurni da je to zbog toga što oni nemaju nikakav politički program, da je zbog toga što nemaju čak nikakvu ideju kako politički da deluju iz tog ambisa u koji ih je konačno uveo Dragan Đilas i potpuno upropastio. Prema tome, samo želim da kažem da osim toga što je ovo saopštenje DS i više nego smešno, želim da kažem da ćemo mi ovde nastaviti da radimo, da ćemo mi nastaviti da otvoreno razgovaramo i o svim predlozima zakona i o aktuelnim i dnevnopolitičkim temama, ako je to potrebno, a građani će to, naravno, moći da cene na sledećim izborima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Gospodine Šešelj, želite repliku na izlaganje koleginice? Izvolite.
Mislim da nema nikakvog smisla da se vi naprednjaci hvalite da ste uništili DS. (Aleksandar Marković: Ko se hvali?) Pa hvalite se. I vaš predsednik se hvalio i rekao – jeste, jeste, samo to govorite. Je li tako? Ko je uništio DS? Prvo smo je načeli mi srpski radikali 2001. i 2002. godine, kada smo raskrinkali Zorana Đinđića kao glavnog mafijaša u Srbiji. Dalje, DS nakon Đinđića uništila je samu sebe, forsirajući vas. Vas je negovala, negovala, negovala, davala vam publicitet, finansijsku pomoć, sve, vi ste preuzeli njen program i ona se ugasila. Prema tome, sama se uništila pre svega. E, ali vi ste se posle osvestili, videli ste da taj program nije dobar, pa ste zadržali neke elemente, a vratili ste se delom i na patriotsku poziciju, pa sad držite i jedno i drugo. (Aleksandar Marković: Kad smo otišli sa patriotskim, da bismo se vratili?) Pa otišli ste kada ste se dogovarali sa Borisom Tadićem, sa onim monstrumom Mikijem Rakićem, koji je držao sve konce svih policija, svih mafijaških organizacija u Srbiji, dok ga Bog u jednom trenutku nije uklonio. Onda pre jedno pet godina vi ste se ozbiljnim koracima vratili na patriotsku poziciju, ja to moram da priznam. Mada baš sasvim to sebi ne upisujem u zasluge, jer je bilo valjda i vaše inicijative, a ne samo činjenice mog povratka. Je li tako, Marko? Ti se razumeš u to. Marko Atlagić to sve zna. Zato je dobro što se DS ugasila, jer je i bila sastavljena od radikalskih otpadnika. Vi znate kako je ona nastala. To bi ti, Martinoviću, trebalo da znaš. Ljuba Davidović je DS napravio od radikalskih otpadnika, tzv. samostalnih radikala, koji su se odvojili već pre Prvog svetskog rata i u jednom momentu onda formirali posebnu stranku. A ono što se odmetne od radikala – ili se jednog dana vrati pokajnički radikalima, kao zabludela ovčica, svesno da je napravilo grešku ili ode stranputicom i nestane. Meni je drago što ste se vi u priličnoj meri vratili na patriotsku opciju, samo ne bi smeli na toj opciji više da brljate. Sada je došlo vreme da se kaže – popu pop, bobu bob. Ovi sa zapada su rekli – ne može više sa Rusijom. Meni je drago što ste vi rekli da hoćemo sa Rusijom, a sad sa zapada ide ofanziva, a u toj ofanzivi da znate da ćemo mi stati na branik srpstva.
Zahvaljujem, gospodine Šešalj. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine Ružiću nije vest da ste odložili donošenje Zakona o platnim razredima, već je vest koji je to put po redu. Ovo je peti put, peta godina za redom da mi imamo ovakve zakone, pre toga su dva ministra u resoru koji vi sada vodite to pokušalo i obećavala Kori Udovički, onda Ana Brnabić. Ali, ja ću ipak da se vratim na ekspoze tadašnjeg premijera izabranog odmah posle toga ekspozea Aleksandra Vučića, 2016. godine koji je kao prethodnicu ove najave, kako je rekao reforme u javnom sektoru, napisao autorski tekst za britanski „Fajnešl tajms“ i do slovce rekao - to će biti težak i mukotrpan put, možda ćemo imati demonstracije na ulicama, ali mi taj posao moramo da završimo. Evo, pri kraju ste vašeg mandata i vladavine od perioda 2016. do 2020. godine, šta ste vi uradili? Apsolutno ništa, od obećanja. Da li ste vi pre nego što ste došli u Narodnu skupštinu Republike Srbije sa ponovnim odlaganjem donošenja ovog zakona na kraju prebrojali koliki je ukupan broj tih ljudi? Počeli ste od neke fantastične cifre 700.000 da biste smanjili na pola miliona posle godinu dana i sad kažete da je to 350.000. Čuli ste više puta izrečen stav SRS. Platni razredi moraju da se definišu tako da plata predsednika Republike bude najviša onda se zna po hijerarhiji izabranih lica i postavljenih lica, ali za posao koji javni službenici rade u Crnoj Travi, u Subotici, u Bajinoj Bašti itd. mora da se nađe apsolutna ista mera i da se to konačno uredi, čak ste najavljivali da će u jednom delu taj posao biti započet, a opet sada sa ovim osnovicama kojim utvrđujete minimalnu cenu rada koja ne pokriva prosečnu potrošačku korpu, kada kažemo prosečnu to je 37.000 dinara, to nije ni najviša, najviša je čak i preko 40.000 dinara, vi ćete 30.022 dinara da odredite kao minimalac i time ste završili.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od drugih ja podržavam i Lutovca i Đilasa i to ih baš podržavam. Bez njih teško bi izvor svih zala porodilja žuta koja je porodila sve što ne valja, teško bi s tim izašli na kraj. Naš najbolji vojnik u žutoj partiji, po meni, bez obzira što mi na to ne utičemo su Dragan Đilas, pa i još neki, ali Lutovac čak nije ni onaj koji izvršava te radove. Udruženje „Ljuba Davidović“ preko koga se oni finansiraju. Znači, ti otpaci DS sada su se skupili u to udruženje i preko toga dobijaju deo para iz dužničkog ropstva, odnosno od Dragan Đilasa koji na takav način pere pare. Dakle, pare od kamate ubaci u udruženje „Ljuba Davidović“, odatle opet uzme pare za svoje aktiviste, a onda uzme pare spolja za te iste aktiviste i na takav način on i dalje profitira na ruševinama DS. Moram priznati da je Đilas toliko dobar da ga ni Zoran Đinđić nije hteo, znao je njegovu urušavajuću moć i želju da pre svega privatni biznis prevagne na javnu funkciju i zato ga je bio udaljio. Zato se ja radujem što Dragan Đilas sve to vodi, što mu Marinika pomaže, što Lutovac ništa ne čini, što Balša plače, što Aleksandra Jerkov koja je prošla obuku CIA ne zna šta će, ne može da veže levu sa desnom. Znači, meni je to vrlo drago. Što se tiče ovih plata javnih službenika, podržavam da se ti rokovi što treba produže, ali jednom moramo dovesti do toga da narodni poslanici ne mogu imati niže plate od pokrajinskih, lokalnih funkcionera, raznih šefova agencija itd. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik, Milorad Mirčić.
Možda je ovo prava prilika da prikažemo kako i na koji način Vlada razmatra amandmane SRS. Ako pogledate ovaj Predlog izmene i dopune zakona, videćete da u ovome članu 4. koji Vlada predlaže, zakon stupa na snagu osam dana od objavljivanju u „Službenom glasniku“. U obrazloženju Predlog ovoga zakona, gospodo, zakon se primenjuje na 2021. godinu i 2022. godinu, odredbe 30. i još dve odredbe stupaju početkom sledeće godine, ali, Vlada naglašava da je ovde hitnost preko potrebna za nešto što će stupiti na snagu 2021. godine i 2022. godine. Mi predlažemo, čisto da bi neku probu uslovno rečeno napravi i da vidimo kako Vlada to ozbiljno, predlažemo da se taj član 4. Predloga Vlade briše, može rok da bude 15 dana, a može da bude 30 dana. Međutim, Vlada je isključila. To je jedan od pokazatelja kako i na koji način reaguje vlast kada su u pitanju predlozi opozicionih stranaka u ovom slučaju SRS. Ništa se ne bi promenilo da ste stavili i 15 dana i 30 dana, ništa se tu ne bi promenilo. Ali, šta da radite valjda gledaju ko predlaže, pa kad vide ime prezime i stranku kojoj pripadaju odmah po automatizmu, ne upuštaju se oni u suštinu, šta će njima suština. Vi imate zahvalnu ulogu, verujte, retke su prilike da vlade budu u takvoj situaciji. Vama se sve propiše, samo fali još taj detalj da se ministrima napiše raspored u toku dana šta treba da rade, šta vas boli briga ili je raspored od Svetske banke ili od MMF ili od ambasadora, naravno, Amerike, Nemačke, Engleske, u zavisnosti kako je ko opredeljen unutar Vlade. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milanka Jevtović Vukojičić, Marijan Rističević, Aleksandar Šešelj, Vjerica Radeta, Dubravko Bojić, Nataša Sp. Jovanović, Nemanja Šarović, Petar Jojić, Zoran Despotović, Đorđe Vukadinović, Aleksandra Belačić, Tomislav Ljubenović, Ljiljana Mihajlović, Milorad Mirčić, Ružica Nikolić, Sreto Perić, Vesna Nikolić Vukajlović, Nikola Savić, Miljan Damjanović i Filip Stojanović. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1.amandman je podneo narodni poslanika Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Srpka radikalna stranka je protiv donošenja ovog zakona. Mi mislimo da je agencijsko zapošljavanje još jedna od prevara, na osnovu koje vi između ostalog utvrđujete ove procente nezaposlenosti, umesto da to radite preko Nacionalne službe za zapošljavanje. I dosada su ove agencije radile polulegalno, formirale su ih lokalne samouprave, pa su zaposleni u tim agencijama dobijali po 30 do 40% manju zaradu za isti posao koji su radili zaposleni koji su ostali u lokalnim samoupravama, pa ste se na taj način rešavali onih koji ne pripadaju vašim političkim strankama i to je nešto što je opšte poznato u celoj Srbiji. Mi se pitamo da li ćete, recimo, kod izgradnje koridora, autoputeva, da li će ove firme, podizvođači uzimati radnike preko agencija da bi ih što je više moguće eksploatisali i što je moguće manje platili i onda se podsećamo i podsećamo vas, a javnost, pre svega, da smo u oktobru 2018. godine. Znači, prošlo je godinu dana, prvi put na konferenciji i ovde rekli da se sprema velika prevara, da je Zorana Mihajlović, sa tadašnjim ambasadorom Skotom, napravili dil da „Behtel“ američka kompanija radi deo koridora na autoputu od Preljine do Pojata. Vi ste hteli oči da nam vadite. Tvrdili ste da mi izmišljamo, da to nije tačno, da nije nikakav memorandum zaključen, tvrdili smo i da će za taj posao „Behtel“ dobiti iz budžeta 300 miliona evra više nego što bi za isti posao dobila neka kineska firma, koja je bila zainteresovana, takođe za gradnju ovog autoputa. Doneli ste leks specijalis na osnovu kojeg je jedino „Behtel“ ispunjavao uslove da dobije ovaj posao, samo što niste sliku stavili. Pre 10 dana su neki poslanici, sad da ih ne prozivam, ovde rekli – vi radikali, izmišljate neće „Behtel“ dobiti. Javite se kad dobiju videćete da niste bili u pravu. Jutros vest „Behtel“ zaključio komercijalni ugovor. Znači, Zorana vas pobedila ukrala iz budžeta 300 miliona evra.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Pravo na repliku. Izvolite.
Koleginica Radeta nije u pravu. U zakonu koji smo doneli, a koji se tiče izgradnje Moravskog koridora jasno stoji da će Vlada Republike Srbije da uputi javni poziv za sve one koji su zainteresovani da učestvuju u izgradnji Moravskog koridora. Tako da, na tom javnom pozivu je mogao da se prijavi svako, mogle su da se prijave i firme, odnosno građevinska preduzeća iz drugih država. Sticajem okolnosti prijavi se Konzorcijum „Behtel“ – „Enka“. „Behtel“ je američka kompanija, a „Enka“ je turska, dakle, nije se prijavio niko drugi. Vlada Srbije i predsednik Republike nisu nikome branili da se prijavi na taj javni poziv. Javni poziv je nešto što piše u zakonu koji se tiče izgradnje Moravskog koridora. Mogle su da se prijave i kompanije iz nekih drugih država, ali nisu. I sad, šta mi da radimo? Da zastanemo sa izgradnjom Moravskog koridora dok se neko ne smiluje da se javi na javni poziv. Javio se Konzorcijum ove dve kompanije, kažem jedna je američka, druga je turska. Za Srbiju je važno da se Moravski koridor izgradi, za Srbiju je važno da nastavi sa unapređenjem svoje saobraćajne infrastrukture, a ono što je takođe važno, to je da je Srbija danas jedno veliko gradilište u kome grade i kompanije iz Rusije, iz Kine, iz Azerbejdžana i domaće kompanije, evo sada će da gradi i ovaj Konzorcijum američko-turski. To za građane nije ništa loše, ja čak mislim da je strateški to vrlo dobro da se na teritoriji, jedne relativno male države kao što je Srbija nađu najveće i najbolje svetske kompanije. Možda bi situacija za nas bila bolja 1999. godine, da su i ovde bile prisutne i ruske, i američke, i kineske, i azerbejdžanske i mnoge druge kompanije, teško da bi se neko odlučio da bombarduje državu u kojoj njegova firma izvodi radove. Nažalost, Srbija 1999. godine, nije bila u mogućnosti da ulaže toliko u saobraćajnu infrastrukturu, mi danas jesmo u mogućnosti da to radimo. Ono što je dobro, to je da je ovog puta svaki autoput, svaki koridor koji se gradu u Srbiji vremenski ograničen, u smislu završetka radova, i kao što vidite, ti rokovi se poštuju u dan. Pozivam vas, gospođo Radeta, sad, 18. decembra, biće otvaranje autoputa Obrenovac – Surčin, pa da vidite, biće to još jedan dokaz da je naša građevinska operativa veoma dobra da se ugovorni rokovi poštuju, da je kvalitet radova vrlo visok, i ono što je takođe veoma važno, kompanije u Srbiji rade, praktično tokom cele godine, nema prekida, čak i u decembru mesecu. Srbija se razvija, putevi se grade, kao što se razvija i železnička infrastruktura uz pomoć naših prijatelja iz Ruske Federacije.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Pravo na repliku. Izvolite.
Uobičajeno, mi o „Behtelu“, mi o 300 miliona evra ukradenih iz budžeta, a predstavnici vlasti o gradnji koridora, kao da smo mi protiv gradnje koridora i protiv gradnje autoputeva. Naravno da nismo, ali smo protiv toga da se na tom poslu krade. Za 300 miliona evra, koliko će dobiti „Behtel“, mogao se izgraditi ovaj deo koji treba da ide prema Požegi, koji još uvek nije u planu zato što niste obezbedili pare. Prvo, „Behtel“ nije nikakva državna firma i nema veze sa američkom državom, osim što je jedna od privatnih kompanija u SAD. Ona ima veze sa bivšim ambasadorom Skotom, koji ih je doveo na celo ovo područje, pa je taj isti „Behtel“ radio i u Hrvatskoj, Rumuniji. U Hrvatskoj je ministar podneo ostavku kad je otkriveno koliko je državnih para dao „Behtelu“. Kako je došlo do toga da baš „Behtel“ ispunjava uslove, pa tako što ste onim pozivnim pismom o kojem smo mi ovde govorili u oktobru 2018. godine, napravili takve uslove da samo može taj „Behtel“ da ih ispunjava. Onda kažete - kako je to moguće. „Behtel“ je jedina firma, jedina kompanija sa kojom se poslovi zaključuju direktnom pogodbom. Znači, ukinuli ste javne nabavke kod izvođača, obezbeđivanje izvođača za ovaj autoput, zamislite koje su to sve imaginacije. Da vam kažem, „Behtel“ je firma, pokazalo se to tamo gde je radila, za podizvođače uzima turske firme, Kinezi koji su radili i koji rade po Srbiji, za podizvođače uzimaju srpske firme. U mnogo čemu je velika razlika, ne samo u tih ukradenih 300 miliona evra. Videćete, kažete kako se sve radi u dan i tako dalje, videćete koje ćemo probleme imati na ovom delu Moravskog koridora, upravo zbog toga što ste ga dodelili firmi koja je znala da će ovo raditi pre više od godinu dana i koja je uzela pare, ponavljamo, sa Skotom, sa Zoranom Mihajlović i to je nešto što će jednom svakako morati detaljno da se ispita i zbog toga mora da se odgovara. Nemojte da se vadite na to da je „Behtel“ jedini ispunjavao uslove. Znate, tako se raspisuju i konkursi za neka radna mesta, funkcije i tako dalje, sve se nacrta, samo slika fali, e, tako je i „Behtel“ dobio posao. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Pravo na repliku. Izvolite.
Nije tačno da niko sem „Behtela“ nije ispunjavao uslove iz javnog poziva, ali morate da razumete da kompanije koje dolaze iz različitih država sveta imaju svoje ekonomske i finansijske interese. Nije Vlada Srbije rekla mora ovaj posao da dobije američka kompanija. Upućen je javni poziv i svako ko je hteo mogao je da se javi. Ne razumem. To pominjete besomučno iz nedelje u nedelju iz dana u dan kako je neko ukrao 300 miliona evra. Ne znam kako mislite da je to neko mogao da izvede? Koliko razumem, plaćanje će biti etapno. Onako kako se budu izvodili radovi na pojedinim deonicama puta, tako će biti i plaćanje. Da li vi mislite da je danas Aleksandar Vučić u Predsedništvu Srbije izvadio na sto vreću sa 800 miliona evra i dao predstavnicima američke kompanije? Nije, nego će biti plaćanje shodno izvršenim radovima na pojedinim deonicama puta. Ne znam kako zamišljate da se vrši plaćanje u 21. veku, u kešu? To tako ne može i to se tako ne radi. Sem toga, imate još jednu činjenicu koju vi prenebregavate, a to je da se izgradnja moravskog koridora finansira iz kredita koji je uzet od, ako se ne varam, Eksim banke, tako da to je još jedan dokaz da niko nije ukrao i niko nikome nije poklonio 300 miliona evra i još jedan dokaz da nije niko dao odmah danas 800 miliona evra bilo kome, nego da će plaćanje biti vršeno shodno izvršenim radovima na pojedinim deonicama puta. Verovatno vam je poznato da Moravski koridor planira da se gradi u naredne četiri godine. Dakle, on ne može da bude izgrađen za sedam dana, za šest meseci ili za godinu dana, on će biti građen četiri godine, ali kad se završi Moravski koridor, onda ćete od Beograda do Vrnjačke Banje moći da, bez neke brze vožnje, stignete za sat i po. Drugo, moravski koridor biće važan ne samo za ona mesta koja se nalaze duž trase Moravskog koridora. Biće važan i za ljude koji žive na Kopaoniku, za ljude koji žive u Raškoj, u mestima Raškog upravnog okruga. Biće im mnogo lakše i brže da se priključe na taj koridor i da dođu do Beograda. Ovaj tzv. Moravski koridor, kako ga mi kolokvijalno zovemo, spojiće dva koridora – Koridor 10 i Koridor 11. To nešto mora da košta, ali niko nije ukrao 300 miliona evra, a pogotovo predsednik Republike Aleksandar Vučić ne bi dozvolio, pošto je on potpisnik ugovora, osim ako nećete da kažete da je on ukrao 300 miliona evra, ali Aleksandar Vučić ne bi dozvolio ni sebi, a pogotovo ne bi dozvolio bilo kom ministru u Vladi Srbije da ukrade 300 miliona evra, tako da ta vaša priča jednostavno nije tačna. To je lepo ovako da se kaže, pošto ste opoziciona stranka, kako je neko ukrao iz budžeta, platio 800 miliona evra, a ukrao 300 miliona evra. Još nikakvo plaćanje nije izvršeno i niko nije ukrao 300 miliona evra, a pogotovo to nije uradio predsednik Republike Aleksandar Vučić.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću. Obzirom da ste prijavljeni i vi i koleginica Radeta, moram vama dati pravo na repliku kao predsedniku poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemojte da prebacujete na Vučića. Mi predsednika Republike Srbije ne optužujemo da je ukrao ili da ima nameru da ukrade, nego ću… (Aleksandar Šešelj: Vjerica kaže da je ukrao.) Polako, polako. U ovom momentu vaša je politika da se dalje ne zamerate Amerikancima, nego da im popušate i otuda i odluka da se ne kupuje novo naoružanje. Sada ćemo stati pa ćemo čekati bolju priliku. Nismo mi vesla sisali, mi se ovim poslom političkim bavimo decenijama, još od vremena komunizma. Nemojte da mislite da to što je Zorana Mihajlović išla sa predsednikom Republike u Rusiju da je ona odjednom postala vrlo uticajna i u Vladi. Ne, nego je poveo sa sobom da je drži na oku. Ko zna šta bi ovde mogla da napravi u njegovom odsustvu. Sa NATO, sa CIA, sa bilo kim preuzme vlast i šta sad? NATO uđe, ušeta, ima dozvolu da slobodno šeta po Srbiji i ostade Vučić u Sočiju. Dobro, u letnjim mesecima znao bi šta da radi u Sočiju, a šta bi zimi? Ne zna da skija. Ovo su vrlo ozbiljne stvari i zato ih mi neprekidno teramo ovako. Kinezi su dali obračun da je reč o vrednosti od 500 miliona evra. Pojavio se „Behtel“ sa 800 miliona. Pre nekoliko dana je rečeno javnosti da je moguće i 100 miliona skuplje da košta. Da li je tako? Je li to izjavila lično Zorana Mihajlović, da ovo nije konačna cifra? Kada je to branila Ana Brnabić u Narodnoj skupštini, rekla je – jeste, ali tu ima i drugih radova, i optički kabl. Da li znate koliko košta taj optički kabl od Čačka do Pojata? Dva, tri miliona. Ne može više od deset, nikako. Da li može, Branko Ružiću? Ti si ministar, razumeš. Koliko može taj optički kabl da košta? Ti mene ni ne slušaš! Može li više od dva, tri miliona? Ne može. Evo, zna Branko. Kaže da će biti i neki agromeloracioni radovi. Da li sam ispravno rekao? Jesam. Pa, zašto nam to nije dato u projektu, da vidimo koji su to radovi, irigacioni radovi. To bi radili Kinezi. Ne mogu ti radovi da budu, maltene, kao i vrednost autoputa, pogotovo što se sada računa i sa sto miliona poskupljenja. Čemu onda onaj leks specijalis? Čemu sva ta ujdurma oko Amerikanaca? Kakva je tu uloga onda Skotova? Zašto nije išao kao za sve ostale poslove javni konkurs, pa ko izađe sa najboljom ponudom? (Aleksandar Martinović: Pa išao je.) Šta znači išao, a vi unapred rekli ko će dobiti posao? (Aleksandar Martinović: Kako smo rekli?) Rekli ste lepo… (Aleksandar Martionović: Kako?) … I onim predugovorom koji ste potpisali i leks specijalisom. (Aleksandar Martinović: Kako?) Lepo ste predvideli da to mogu raditi samo Amerikanci. Zašto bi Kinezi sada ulazili u konflikt sa Vladom Srbije, kada kažu – ako baš ne dobijemo taj posao, opet ćemo dobiti neki drugi. Ali, Kinezi bi zaposlili domaće podizvođače. Amerikanci planiraju da dovedu turske i to je još jedan veliki gubitak za Srbiju. Nama bi bilo optimalnije da Kinezima i više platimo nego Amerikancima ako naše podizvođače uvode u posao. Ovi ništa ne ostavljaju. Odnose sve.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite, kolega Martinoviću.
Niste u pravu, gospodine Šešelj. Evo, ja vas pozivam, neka vam vaše koleginice iz poslaničke grupe donesu zakon koji je Narodna skupština usvojila, a koji se tiče izgradnje Moravskog koridora. Ako pronađete i jednu odredbu u zakonu u kojoj se unapred kaže koja kompanija će dobiti posao, ja ću dati ostavku i više neću biti narodni poslanik, ali ja vam kažem da takve odredbe nema. Ne postoji takva odredba. U zakonu lepo piše da će Vlada Republike Srbije da raspiše javni poziv i javni poziv je raspisan. Svaka kompanija, domaća ili strana, je mogla na taj javni poziv da se javi. Sticajem okolnosti, javio se konzorcijum koji se zove „Behtel-Enka“. Jedna je kompanija američka, ovaj Behtel, a Enka je turska kompanija. Oni su se javili i sa njima je potpisan ugovor. Što se tiče memoranduma, memorandum predstavlja izražavanje spremnosti da se uđe u neki posao i to je legitimno. To je legitimno u poslovnom svetu. Zašto bi sada vi bili ljuti na Amerikance ili sutra na Ruse ili Kineze ako potpišu memorandum gde izražavaju svoju spremnost da se uključe u neki infrastrukturni projekat u Srbiji? Nije memorandum sam po sebi značio da će ugovor biti potpisan sa njima, ali oni su izrazili spremnost da se uključe u izgradnju, odnosno u realizaciju tog projekta. Danas je na bazi javnog poziva, na koji se javio samo ovaj konzorcijum, potpisan ugovor. O tome se radi. Ja sada ne ulazim u ove cene o kojima ste vi govorili, vi se više razumete u te optičke kablove i koliko šta košta. Ja se u to ne razumem. (Vojislav Šešelj: Potvrdio mi je ministar da se razume.) Dobro, potvrdio je ministar. Super, i ministar se razume. Ja se ne razumem, priznajem, ali vam kažem kako je bilo. Dalje, rekli ste da mi nešto popuštamo Amerikancima. Šta smo im to, gospodine Šešelj, popustili? Šta? Koji deo teritorije Republike Srbije smo prodali? Koji smo to nacionalni interes pogazili? Gde smo to ugrozili bilo šta što se tiče građana Srbije, a u korist SAD? (Vojislav Šešelj: Replika.) Dakle, nismo uradili ništa. Ja znam, vi volite da stvari svodite na personalna pitanja. Targetirali ste Zoranu Mihajlović. Ona je američki špijun i udrite po Zorani Mihajlović. (Vojislav Šešelj: Vi je branite. Niko ne sme da je brani.) To je legitimno što vi radite. Nemam ja ništa protiv. Ja vam samo kažem da je ovo državni projekat, ovo nije projekat Zorane Mihajlović. Ministri su promenljivi. Možda će Zorana Mihajlović biti ministar u sledećoj Vladi, možda neće, ja to ne znam. Kažem vam, ovo je državni projekat čija će izgradnja trajati četiri godine. Ja ne mogu da znam za četiri godine ko će biti ministar. Na kraju krajeva, to je najmanje važno. Važno je da se taj put, odnosno taj auto-put izgradi. Važno je za građane Srbije, važno je za to ćemo moći ekonomski još više da podignemo taj kraj. Vrnjačka Banja je već sada centar turizma u Srbiji. Kad spojite sva ona mesta duž trase "Moravskog koridora", kada imate u vidu da se u blizini "Moravskog koridora" nalaze mesta, odnosno opštine iz Raškog upravnog okruga, da se tu nalazi Kopaonik, onda možete da pretpostavite od kakvog ekonomskog i turističkog značaja će imati izgradnja "Moravskog koridora". To je sve mnogo važnije od toga da li je ministar građevinarstva Zorana Mihajlović ili neko peti. Zoran Mihajlović je danas ministar, za četiri godine ko živ ko mrtav, možda će biti, možda neće. Važno je da se taj put uradi. Ono što je za građane Srbije važno, još jedanput da naglasim, niko nije ukrao, niko iz SNS, a pogotovo ne predsednik Republike koji je ugovor potpisao, niko nije ukrao ni dinara, a kamoli 300 miliona evra. (Vojislav Šešelj: Replika.)
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik prof. dr Vojislav Šešelj. Izvolite.
Nemojte vi nas da ubeđujete da postoji neodložna potreba da se izgradi "Moravski koridor". Mi se s tim slažemo od samog početka. Nikada to nismo osporavali. Treba nam i treba nam što pre i što kvalitetniji. Treba nam da se reguliše sliv Zapadne Morave, i to nam treba, i okolnih reka Rasine i drugih. Ja sam nekada tamo, pre 40 i više godina, radio na regulaciji sliva reke Rasine, Velike Morave itd. i na jezeru Ćelije, i krvave žuljeve na rukama imao. Prema tome, slažemo se da treba graditi, ali vi ste potpisali Memorandum o razumevanju pre zakona, pre zakona o izgradnji tog koridora i leks specijalis ste doneli. Taj leks specijalis je, zapravo, način sprovođenja Memoranduma o razumevanju. To je predugovor. Drugo, što niste dozvolili da Kinezi podnesu ponudu? Vi ste sve završili sa Amerikancima, a onda kažete - Kinezi nisu podnosili. Kako da podnose? Ima popuštanja prema Amerikancima. Upozoravam vas da tu prikočite. Popuštali ste i ranije. Umalo da popustite oko Smedereva. Sećate se da sam držao tri konferencije za štampu dokazujući da ona izmišljena američka firma, registrovana negde u Holandiji, sprema prevaru, pa ste onda preko noći odustali od toga i našli srećno rešenje, koje smo podržali. Podržali smo rešenje i za Bor. Podržavamo sva ispravna rešenja. Ništa što je ispravno i u interesu Srbije nismo dovodili u pitanje. Napali smo IPA sporazum. To je popuštanje NATO. Napali smo to što oficiri NATO ima kancelariju u našem Generalštabu. To je popuštanje. Popuštanja su i oba ova paketa briselskih sporazuma. I to smo upozoravali, i kada je došlo da se ispuni nešto što je u interesu Srba - nema. Pa sada i ono što ste dogovorili oko ovih elektroenergetskih potencijala i električne mreže, sada se oni pripajaju Albaniji. Nema načina da sprečite. Ima li načina da sačuvate Gazivode? I to je sada u pitanju. Bojim se da i to ne ode za Albaniju. Dakle, jeste popuštali. Pazite, imate iskustva iz vremena Miloševića. Amerikancima što se više popušta, njihovi su apetiti sve veći i veći. Mi ćemo jednom doći u situaciju, da kažemo – e, nema više popuštanja. Zato nam treba i S-400, zato nam treba i ostalo rusko naoružanje da ne bi opet bilo bombardovanja. Oni su takvi. Oni se tako ponašanju svuda u svetu. Oni sada na Kinu udaraju, a neće na Srbiju. Hoće da otmu sve. Videćete sada kako će te stvari ići oko "Moravskog koridora". Nema tu šansi da budu čiste. Imamo iskustva hrvatskog predsednika. Tamo su ih ojadili. Skoro dva puta veća cena ispala na kraju nego što to realno vredi. To znači može i nama da se desi i može osim ovih 100 miliona da se poveća još 200-300 miliona. Nema tome kraja za 4 godine. Mora se tome jednom stati u kraj. Ovo što se tiče Zorane Mihajlović, tu se mi potpuno slažemo. Nema razloga da polemišemo oko toga, da li je tako Martinoviću. (Aleksandar Martinović: Tako je.) Evo slažemo se, potvrđuje Martinović. Da više ne govorimo o Zorani.
Zahvaljujem, gospodine Šešelj. Po amandmanu, narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Martinoviću, vi svakako znate da sam ja predsednik Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i svakako znate da radovi na uređenju korita Morave izuzetno mnogo koštaju. Vi se sećate i poplave 2014. godine, katastrofalne poplave koje obuhvataju to područje. Posle toga, zaboravili ste, doneli smo novi Zakon o vodama. Procena od 500 miliona evra je bila pre donošenja Zakona o vodama, novog Zakona o vodama, koje je ova Skupština usvojila. S toga sam se ja i javio. Tim Zakonom o vodama, mi smo pooštrili uslove iz tog Zakona o vodama o svim radovima itd, tako da novi auto-put je morao u izradi projekta da obuhvati i to što je novim Zakonom o vodama pooštreno, što iziskuje dopunske troškove. Uređenje korita Morave nije jedino uređenje, već uređenje pritoka koje se ulivaju u Moravu. Auto-put, ne samo da omogućava saobraćaj, već po tom novom delu, novom projektu auto-put , vi ćete se gospodine Martinoviću složiti, omogućava da nam se ne ponove katastrofalne poplave iz 2014. godine. Dakle, da se one spreče, preduprede, a to košta. Ne morate uopšte praviti auto-put. Probajte te radove na Moravi da izvedete, na pritokama. Probajte da zaštite to područje od poplava i videćete da to košta daleko više od 300 miliona. Hvala.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Gospodine Šešelj, žao mi je što sada izlazite iz sale, hteo sam samo nešto da vam kažem vezano za firmu "Behtel". U Hrvatskoj se desilo nešto drugo. Štetne ugovore sa "Behtelom", štetne ugovore po Hrvatsku su potpisali Ivo Sanader i njihov ministar Božidar Kalmeta. Ali, za to nije kriv "Behtel", za to su kriva njih dvojica zato što su hteli da se obogate i zbog toga se i protiv jednog i protiv drugog vode sudski postupci u Hrvatskoj. Ne može američka kompanija da vodi više računa o interesima Hrvatske, nego predsednik Vlade i ministar u njegovoj Vladi. Isto je tako i u Srbiji. Ako "Behtel" zaradi, a Srbija bude oštećena, pa mi ćemo biti krivi, neće biti kriv "Behtel", ali nemojte da upoređujete, ja se nadam da to gospodinu Šešelju nije bila namera, da upoređujete Ivu Sanadera i Božidara Kalmetu sa Aleksandrom Vučićem. Dakle, Aleksandar Vučić je sušta suprotnost tim ljudima. To je čovek koji je voleo, govorim o Ivi Sanaderu, voleo skupocen život, voleo skupocena odela, satove od po nekoliko desetina hiljada evra, pio vina gde je boca vina koštala po nekoliko hiljada evra, itd. Aleksandar Vučić je sušta suprotnost tome. Prema tome, ako je „Behtel“ uspeo da prevari Hrvate, za to su krivi sami Hrvati, nije kriv „Behtel“. Što se tiče kvaliteta izvođenja radova, „Behtel“ je jedna od najvećih svetskih kompanija u ovoj oblasti. Nisu u Hrvatskoj loši autoputevi. Putevi su dobri. Ako su preplaćeni, za to nije kriv „Behtel“, kriva je hrvatska Vlada. Ovde predsednik Republike, Aleksandar Vučić, je zaista vodio računa da se plati onoliko koliko to zaista košta. Inače, da je hteo da krade, pa mogao je već da ukrade na desetine miliona evra koliko je puteva u Srbiji izgrađeno. Ali, nije ukrao. Kao što vidite, ovi iz ovog dela opozicije koji dolaze na sednice ne optužuju Aleksandra Vučića da je bilo šta ukrao. Oni bi da puknu od muke što ne mogu da kažu da je bilo šta ukrao, a tolike puteve je izgradio, nego izmišljaju lažne afere u koje upliću njegove najbliže saradnike. Ali, za samog Aleksandra Vučića ne mogu da kažu apsolutno ništa, ni da je bilo šta ukrao, ni da je potpisao neki štetan ugovor, niti da je bilo šta uradio što je suprotno interesima građana Srbije. O tome se radi. Tako da, to poređenje Srbije sa Hrvatskom, što se tiče „Behtela“, jednostavno ne stoji. Što se tiče ovoga što je gospodin Šešelj rekao, ja bih voleo kada bi Srbija mogla da po snazi bude ravna Americi, ali nije i šta mi sad tu da radimo? Imamo dve opcije. Imamo opciju da se tučemo sa Amerikancima, to smo probali, videli smo kako smo prošli. Imamo drugu opciju da probamo da budemo sad malo mudriji, malo pametniji, da probamo da ove srpske nacionalne interese sačuvamo koliko god se to može, a da se preterano ne zamerimo ni jednoj velikoj sili. Nemojte imati bilo kakvih iluzija da Srbiju u svetu bilo ko nešto specijalno voli. U svetskoj politici nema ljubavi, ima interesa. Kao što Amerikanci imaju interese na ovim prostorima, tako imaju i druge velike sile. Šta je zadatak svakog srpskog rukovodstva, i onoga koje će doći posle Aleksandra Vučića i SNS, ako bude pametno i ako bude racionalno?
Zahvaljujem.
Završavam. Da taj srpski brodić, mali naš srpski brodić, koji ne može da se poredi ni sa američkim, ni sa ruskim ni sa kineskim velikim brodovima, da taj naš mali srpski brodić kroz ove svetske bure i oluje provuče, a da se ne razbije o stene. O tome vam govorim. Eto, to je naša politika. To je jedna racionalna i odgovorna nacionalna politika. Da li bi neko voleo da mi budemo jači od Amerikanaca? Pa, verovatno bi, ali mi to nikada nismo bili, niti ćemo ikada biti. Kad već nismo jači od njih po oružju, po ekonomiji, po tehnologiji, hajde makar da budemo ravni sa njima po diplomatskoj pameti i po diplomatskoj umešnosti.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću. Koleginice Jovanović, želite li repliku na izlaganje kolege Martinovića? Izvolite.
Nisu tako stvari jednostavne kao što želite da ih predstavite i nemojte opet, gospodine Martinoviću da prebacujete da su srpski radikali rekli kako Vučić upoređuje Srbiju sa Hrvatskom i pravi pandam onome što je radio Sanader. Stvari su mnogo ozbiljnije. Najpre, dozvolite da kažemo da malo više znamo o poslovanju „Behtela“ nego što ste vi poslanici vladajuće stranke možda hteli ili niste, mislili ste da to nije potrebno da se zainteresujete, ali evo, možda ja sada zainteresujem kolegu Atlagića, jer on je ozbiljan čovek koji uvek želi da ima tačne činjenice, ne samo zbog ove afere u Hrvatskoj, gde je posle obelodanjivanja da je taj ugovor nepovoljan, jedan njihov ministar podneo ostavku, zaboravila sam, nebitno je njegovo ime, već da se vratimo na poslovanje „Behtela“ i pre dobijanja tog posla, pre dobijanja posla u Rumuniji, kako uopšte ta kompanija radi? Rekli smo i više puta ponovili da ona nema, da to nije državna kompanija, već privatna i ona nema nikakav državni kapital, da građani Srbije znaju, kao što mi imamo Javno preduzeće „Putevi Srbije“ i neka druga. To je jeste privatna kompanija, ali sa jasnim i direktnim vezama kod zvaničnika u američkoj administraciji. Džordž Šuls, zatim, Vilijem Kejsi, svi zvaničnici i u najvišem vrhu CIA i američke administracije, od tog perioda 2003. godine, tačnije od kako su Amerikanci razorili Irak, ubili Sadama Huseina i napravili nezapamćeni teror nad tim narodom, oni su upravo preko tih CIA veza i uticaja u američkoj administraciji dobili posao. Zamislite, „Behtel“ obnavlja Irak, a pre toga su sve razrušili NATO zlikovačkim bombama. Oni dobijaju poslove i u Americi ekskluzivno, zato što imaju takve veze u samom vrhu američke administracije i, pre svega, u CIA. Kako tu da pravimo paralelu sa Srbijom? Nije Vučić agent CIA, nego Zorana Mihajlović. Ona je ta koja je imala izuzetne bliske, prijateljske, ako hoćete i porodične veze, jel joj dolazio Skot na njenu slavu, sa Kajlom Skotom, bivšim američkim ambasadorom. Interesantno je i ne samo da su novinari u Srbiji o tome pisali, postoji čitav niz drugih studija američkih novinara koji se bave istraživačkim novinarstvom, da u svakoj državi gde hoće da dobiju posao, oni to rade lobiranjem preko aktuelnog američkog ambasadora u toj zemlji. Naravno, za tu svrhu im je ovde poslužio Kajl Skot i njegove odlične veze sa Zoranom i, naravno, ništa nije za džabe. E, sad, vi ste više puta danas ovde pitali i rekli – hajde, donesite mi šta je Narodna skupština Republike usvojila, leks specijalis. Naravno da tamo ne piše „Behtel“. Zašto ne piše? U svakom slučaju, da je država Srbija išla drugačijim tokom, ovaj ugovor bi bio ratifikovan u Skupštini, a on neće biti, kao što neće biti ratifikovan ni u američkom Senatu. Po onoj staroj narodnoj izreci, jel tako, gospodine Atlagiću, da se Vlasi ne dosete, ako mnogi znaju, vi možete da ispričate tu priču kako je došlo do te izreke, Vlada Srbije je pre ovog memoranduma koji je Zorana potpisala sa „Behtelom“, izvinite, gospodine Milićeviću, mnogo je važno, pravim ove digresije da građani znaju, potpisala memorandum sa američkom Vladom o saradnji u oblasti infrastrukture. Upravo zbog toga pronađen je taj ključić da se ne ide na proces javnih nabavki, nego da taj memorandum bude osnova da se potpiše ugovor sa „Behtelom“, koji 300 miliona najmanje skuplje izgrađuje ovaj put o kome mi danas govorimo, a verujem da ćemo nastaviti i dalje, pošto imam još dodatna objašnjenja za kolegu Martinovića i celokupnu srpsku javnost.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Draga koleginice, izgleda da niste dobro slušali predsednika vaše stranke i predsednika vaše poslaničke grupe. On je rekao da smo mi doneli zakon u kome stoji da će posao na izgradnji Moravskog koridora da radi američka kompanija „Behtel“. I ja sam ga pozvao. On je u međuvremenu napustio salu. Znam da imate važan sastanak. Dakle, on je u međuvremenu napustio salu. Ja sam ga pozvao da mi pokaže gde to u zakonu piše. U zakonu to ne piše nigde. U zakonu piše, ovo ponavljam ne zbog vas, vi to znate, nego zbog građana Srbije, u zakonu lepo piše da će Vlada Srbije da uputi javni poziv svima koji su zainteresovani da grade Moravski koridor. Sticajem okolnosti, javio se jedan konzorcijum američko-turski i sa njim je danas potpisan ugovor. Nije bilo nikakvog predugovora, jer memorandum o razumevanju nije predugovor. Memorandum je izražavanje želje da se uključite u neki posao i u poslovnom svetu to je sasvim uobičajeno i to je sasvim legitimno. Amerikanci imaju svoje legitimne interese da se uključe u izgradnju autoputeva na teritoriji Republike Srbije, isto kao Kinezi, isto kao kompanije iz Rusije i kompanije iz Azerbejdžana, kao i domaće kompanije, na kraju krajeva itd. Tu nema ničega nelegitimnog. Tu nema ničega što je na štetu građana Srbije. Nije istina ovo što ponavljate da je bilo ko ukrao 300 miliona evra zato što danas nije američko-turskom konzorcijumu isplaćen nijedan jedini dinar. Znači, biće isplaćeno onako po dinamici kako je to ugovorom predviđeno, odnosno kako se budu završavali radovi na pojedinim deonicama puta, a planirano je da izgradnja Moravsko koridora traje naredne četiri godine. Za četiri godine zaista ne znam ko će sedeti u Vladi Srbije i ko će biti ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i da li će se to ministarstvo uopšte tako zvati. Nebitan je ministar. Bitno je da se auto-put, odnosno ovaj koridor uradi. Ono što je važno jeste da nema nikakvog lopovluka, nema nikakve krađe, a pogotovo nema nikakve krađe kad je u pitanju predsednik Republike Aleksandar Vučić, kao potpisnik ugovora.
Zahvaljujem. Kako sam obaveštena da su replike na ovu temu trajale dosta dugo, dozvolite da pređemo na amandmane. (Nataša Sp. Jovanović: To nema veze.) Da, ima veze, jer o tome odlučuje predsedavajući. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dubravko Bojić. Nije tu. Da li neko drugi želi? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi diskusiju na ovaj amandman? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi diskusiju? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine Ružiću, mi smo apsolutno protiv agencijskog zapošljavanja. U načelnoj raspravi ministar Đorđević je pokušao da nam objasni da će konačno da se uvede u normalne tokove i da će agencije morati da poštuju, navodno, Zakon o radu. Apsolutno u svakom ovom amandmanu, koji su podneli poslanici SRS, su inkorporisane odredbe Zakona o radu, ali onakvog kakav on treba da bude donet, a ne ovog koji je katastrofalan. Sad vidimo da ste najavljivali, i to za 2021. godinu, da ćete doneti novi Zakon o radu, odnosno novi saziv Skupštine. U ovom amandmanu tražila sam u ime poslaničke grupe SRS da poslodavac, pazite, poslodavac poštuje odredbe Zakona o radu, kolektivni ugovor i sve što proističe iz toga. Ako je u pitanju agencija, gospodine Ružiću, ona nije poslodavac. Agencija se bavi krađom nečega što je Ustavom zaštićeno, a to je pravo na rad. Neko radi, a agencija za zapošljavanje krade njegov rad. Agencija ne radi ništa. Ona samo posreduje, ona daje radnike na lizing, ona vrši ustupanje bez mogućnosti da taj neko kaže, po sistemu, uzmi ili ostavi, oni se tako ponašaju. Taj neki radnik, koji zbog toga što je propao potpuno posao u „Fijatu“ i radnici idu na 3-4 meseca plaćenog odsustva od po 65% plate zato što tamo nema proizvodnje, onda sad kaže Milanović, odnosno „Simens“, ako je taj kadar kompatibilan sa njihovom proizvodnjom, dajte mi tog varioca iz „Fijata“, jer on tamo nema dovoljno posla, da on dođe u fabriku „Simens“ kod Kragujevca, to mora da prihvati, jer on jednostavno nema izlaza. Da li agencija poštuje sve odredbe o radu? Ne poštuje. Zato što ni pravo na štrajk, što ni druga kolektivna prava koja bi bila normalna kada bi to bio izvorni, pravi poslodavac, ne mogu da zaključe radnici, jer oni nisu u toj situaciji, oni moraju to da izaberu. Govori se o broju od preko 60 hiljada koji su na takav način zaposleni i ne samo to, nego oni nemaju nikakvu sigurnost, niti imaju nadu da će jednog dana, kao što je to slučaj kod drugih poslova koji se odvijaju preko Nacionalne službe za zapošljavanje i kada se direktno zaključuje na taj način sa poslodavcem, posle isteka ugovora o privremenim i povremenim poslovima, o radu na određeno vreme oni dobiti rad na neodređeno vreme. Praksa je do sada pokazala da sve te agencije koje su počele, vi to dobro znate, jer ste dugo godina i narodni poslanik, da se osnivaju još 2003. godine. Najpre su došle neke švajcarske, pa onda američke i tako redom, a danas još 116 agencija koje su registrovane u Srbiji za taj posao. Da bi neko krao tuđi rad i da bi registrovao agenciju za zapošljavanje dovoljno je da ode u APR, dakle, da podnese hiljadu ili dve hiljade dinara, sva dokumenta koja su potrebna, da izradi pečat i kaže – od danas sam vlasnik agencije za zapošljavanje. On je onda podoban da pravi dilove sa onima koji dovode strane kompanije u Srbiju, sa lokalnim šerifima i ovima koje sad i Vučić hoće da istera zbog kriminala i korupcije po gradovima Srbije, sa direktorima javnih preduzeća i šta ih košta? Ništa ih ne košta. Zamislite kada bi preko agencije za zapošljavanje „Pošta Srbije“ krenula da zapošljava ljude. Znači, da ne daju ugovore poštarima, nego uzmu agenciju i kažu – sad si ti neki poštar koga ću ja da preuzmem, pa ćeš ti sad, umesto da radiš taj rejon, da ideš u neki drugi, jer tako kaže agencija. Ljudi, da li ste vi svesni toga da je pravo na rad nešto što treba da bude najviše zaštićeno u ovoj zemlji? Vi donosite Zakon o zapošljavanju preko agencija koji će i dalje da teroriše sirotinju u ovoj zemlji, a oni da povijaju glavu i da ćute, jer i taj takav bedni minimalac i to što primaju moraju da donesu kući da bi njihova deca imala hleba da jedu, a agencije će da zgrću ogroman novac na masi onih, zbog provizije, koje budu zapošljavali.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi ste već čuli čitav niz razlog iz kojih je SRS protiv ovog Zakona o agencijskom zapošljavanju, a to je zbog toga što je potpuno jasno da će donošenje ovog zakona, pogotovo njegova primena, biti jedan veliki korak unazad za prava radnika i uopšte ljudska prava u Srbiji. Vama je potpuno jasno da, kada god se pravi određeni izuzetak od sistemskog zakona, što je u ovom slučaju Zakon o radu, to pre svega ne treba raditi, a drugo da se na taj način narušavaju, ugrožavaju i umanjuju prava radnika. Ko su oni koji će prvenstveno biti pogođeni ovim zakonom? To su oni koji su najsiromašniji, oni koji su najugroženiji, oni koji imaju najniže kvalifikacije i za kakvim profilom radnika ima najmanje, rekao bih možda, potražnje, a najveća postoji ponuda na tržištu rada. Svi radnici, to je nešto što je potpuno prirodno, traže stabilnost. Svaki čovek u svom životu traži stabilnost, traži stalni radni odnos, traži dobre uslove, traži mogućnost sindikalnog organizovanja, traži da ima sva ona prava koja mu, makar deklarativno, garantuju Ustav Republike Srbije i sistemski zakoni koji regulišu pravo na rad. Ako vi date otvorenu mogućnost da neko rentira radnike, može se slobodno reći da je to neka nova vrsta robovlasništva, jer to su ljudi koji nemaju izbor. Niko ko može naći kvalitetno stalno zaposlenje neće doći u tu agenciju, jer u njoj niti će imati bolju platu, niti će imati bolje uslove. Tamo će biti, što bi naš narod rekao, nevoljnici, oni koji iz dana u dan nisu u stanju da obezbede svojoj deci, svojim ukućanima i onim ljudima o kojima brinu koru hleba i koji će biti prinuđeni da se ponižavaju na razne načine, da čekaju gde će biti poslati, kod kog poslodavca da rade i potpuno je jasno da oni u takvom sistemu rada nikada neće moći da ostvare prava koja su im garantovana. Kako mislite da neko ostvari pravo na sindikalno organizovanje kada može u jako kratkom roku promeniti veliki broj poslodavaca? To je naravno nemoguće. To otvara različite mogućnosti za šikaniranje radnika. To otvara različite mogućnosti za obračun sa nepodobnima i što je možda i najgore od svega tu nema mogućnosti ili je ta mogućnost stalnog radnog odnosa i stalnog zaposlenja minimalna i praktično potpuno isključena. Dakle, mi treba da se opredelimo da li će Srbija biti država koja će brinuti o dobrobiti svih građana i koja će štititi pre svega te koji su sami po sebi najranjiviji ili ćete i dalje štititi one koji zgrću na tuđem radu, na tuđoj muci, na tuđoj krvlju, zgrću ogromna sredstva kao što će to biti ove agencije. Drugi veliki potencijal problem je problem korupcije. Vi veoma dobro znate da će uspevati i biti uspešne one agencije za zapošljavanje koje su bliske režimu. Vi znate da veliki broj lokalnih samouprava i ministarstva, da oni desetine hiljada ugovora, pazite nije greška, desetine hiljada ugovora na mesečnom nivou, a na godišnjem i stotine hiljada ugovora, o obavljanju privremenih i povremenih poslova zaključuju. Zaključivaće sa svojim stranačkim aktivistima. Zaključivanje sa botovima. Zaključivaće pred izbore sa građanima koji treba da im obezbede sigurne i kapilarne glasove i to je, naravno, na taj način jedino moguće oštetiti državu. Oštetiće se država, ali će biti zadovoljne vladajuće stranke, jer će na taj način moći da obezbede onima koji obavljaju određene terenske poslove za njih, a ne u interesu građana, da im obezbede određena sredstva. Dakle, da li ste za nov robnovlasnički sistem, malo našminkan i malo doteran, upravo tako, gospodine Markoviću, ili želite da država bude, kako ste i obećali, država svih građana koja će brinuti o interesima i blagodetima svih građana?
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Marković. Izvolite.
Razmišljao sam, gospodine predsedavajući, da li da se javim za reč. Međutim, na lično pominjanje prezimena osetio sam potrebu prosto da se javim i da ukažem na par nedoslednosti u obraćanju prethodnog govornika. Dakle, ovde imamo, kako bi to rekli, krokodilske suze nad položajem zaposlenih, nad položajem radnika itd. u izlaganju, a upravo ovim zakonom, i to smo rekli i u načelnoj raspravi i oko toga, ne bi trebalo da bude spora, upravo ovim zakonom, između ostalog, izjednačavamo ta prava i obaveze zaposlenih, pogotovo kada je reč o tom problemu koji je realno postojao u Srbiji, dakle zaposlenost preko tzv. Ugovora o privremeno povremenim poslovima i izjednačavamo sa pravima i obavezama prema Ugovoru o radu. To je ono što je najvažnije kada je reč o ovom Predlogu zakona i to je onaj konkretan benefit za građane i za zaposlene, upravo te zaposlene, znači nad sudbinom lažno jadikuje prethodni govornik. Dakle, i kada je reč o zaradi i kada je reč o prekovremenim satima i kada je reč o ostalim pravima i obavezama koje proističu iz važećeg Zakona o radu, a kada govorimo o zaposlenima na neodređeno vreme, sada izjednačavamo taj, da kažem, radno-pravni položaj sa ostalima i to je ono što je jako dobro. Dakle, ti ljudi do sada nisu imali pravo ni na odsustvo, ni na troškove kada je reč o odlasku i dolasku na posao, niti im je bio plaćen prekovremeni rad i sve ostale kategorije koje su obuhvaćene Zakonom o radu. Zato vas molim da pre nego što krenete da kritikujete neko zakonsko rešenje, dobro proučite. Ja znam da vi to umete. Vi ste vrstan pravnik kolega Šaroviću, imate i određenog iskustva u poslaničkoj funkciji, tako da to je jedna sugestija za buduće vaše javljanje. Zahvaljujem.
Pravo na repliku narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, jedno je šta ćete vi formalno proklamovati, a upravo je drugo šta je suština zakona. Vi dolazite sa opštine Vračar pa nam recite koliko je npr. opština Vračar u poslednjih šest meseci ili u ovoj godini zaključila tih ugovora o privremenim i povremenim poslovima. To su stotine i stotine ugovora ako ne i hiljade. Ti ugovori su zaključivani sa vašim stranačkim aktivistima. Šta se sada menja? Neće se u kvalitativnom smislu za njih ništa promeniti. Jedino se menja to što će se tu umesto tih ljudi sa kojima su direktno zaključivani ugovori, što će se sad tu uglaviti neka agencija koju će osnovati neko od funkcionera vaše stranke, neko od sponzora, neko od finansijera i što će ta usluga koja se obavlja dodatno koštati. To je suština. Nemojte pričati vi, gospodine Markoviću, o krokodilskim suzama. Vas najviše bole činjenice. Najviše vas bole činjenice i to što su svi podaci, pa i oni o najnižem nivou realne vrednosti penzija u poslednjih 20 godina zasnovani na podacima Ministarstva finansija i što su apsolutno tačne. Vi se, kako kažete, veoma dobro razumete u broj dana od kako je nešto počelo i od kako je prošlo. Razumete se u to koliko šta košta građane Srbije, pa evo pošto ja već danima i nedeljama pitam ministre - koliko je prošlo od donošenja neustavnog Zakona o privremenom načinu isplate penzija, kojim su stotine miliona na nivou godine i milijarde na nivou ovih šest godina, otete od penzionera, ali vi odbijate da saopštite precizan podatak koliko je to, hajde da vidimo koliko je za svaku godinu sprovođenja ovog zakona, kojim je narušen sistemski zakon, kao što i sada narušavate sistemski zakon, koliko ste novca… (Predsedavajući: Privedite kraju, kolega Šaroviću.) … završavam, oteli od penzionera Srbije, onih koji su aktuelni penzioneri i svih budućih jer ste smanjili osnovicu za obračun penzija.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Pravo na repliku.
Prvo, niko nikome ništa nije oteo kada je Ustavni sud rekao da je zakon u skladu sa zakonom. Nije dovoljno samo da vi ili neko drugi kaže da zakon nije ustavan. To nije dovoljno. To možda lepo zvuči. Možda će vam neko i poverovati. Lično ne verujem da će vam iko poverovati, ali može da se desi da vam neko poveruje. To nije dovoljno. Potrebno je da Ustavni sud kaže da li je nešto ustavno ili nije i to je jedino merodavno. Čuli smo ovde i niz drugih neistina kako smo, ne znam, pozapošljavali stotine i stotine ljudi u opštini Vračar, sa koje i sam dolazim. Jedina istina koju smo čuli od prethodnog govornika je da dolazim sa opštine Vračar. Da, naravno, dolazim sa opštine Vračar i ono što mogu da kažem da je zaposleno minimalno ljudi koliko je bilo moguće. To se meri čak ne ni desetinama, a zašto? Da prethodni govornik poznaje sistem, znao bi da kada je reč o zapošljavanju po tzv. Ugovoru u privremeno-povremenim poslovima ne postoji mogućnost da zapošljavate koliko hoćete. Možda na ovoj vašoj opštini Stari Grad, gde su neki vaši prijatelji na vlasti i gde pustoše svakim danom svoje vlasti tu opštinu Stari Grad uz vašu podršku, svesrdnu podršku, pričam o Bastaću naravno, možda je tu to dozvoljeno. U ostalim opštinama to nije dozvoljeno. Ne možete zaposliti koliko god hoćete ljudi. Propis kaže da ukupan broj zaposlenih po Ugovoru o privremeno-povremenim poslovima može biti do 10% od ukupnog broja zaposlenih. Nije to opcionalno, nije to da li hoćete ili nećete. Morate tako i onda nema govora o nekakvim stotinama i hiljadama itd, ali navikli smo već na iznošenje neistina. Kada je reč o zapošljavanju stranačkih aktivista, funkcionera ili ne znam već šta smo čuli ovde, to je apsolutna neistina. Sve i da smo želeli da zaposlimo, nismo mogli upravo zbog ovog ograničenja o kome sam malopre govorio, a koje je pitanje zakona, ne slobodne volje nečije. Opet moj apel ide u pravcu proučavanja te materije. Kada biste se malo potrudili, siguran sam da bi vam to uspelo. Zahvaljujem.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dakle, gospodine Markoviću, ako se već pozivate na odluku Ustavnog suda, vi pravnik niste, Ustavni sud se nije ni bavio ocenom ustavnosti, jer Ustavni sud u Srbiji, osim na papiru i osim što postoje neki ljudi, koji tamo primaju plate, ali Ustavni sud realno ne postoji. Ustavni sud ne donosi odluke, kada se od njega traži, već čeka, kao sluga svakoga režima, da režim namigne kada će neka odluka biti doneta. I to je problem, Ustavni sud već 20 godina, od petooktobarske buldožer revolucije, čije tekovine i vi baštinite, čiju ideologiju i kadrove vi baštinite, radi isključivo po nalogu vlasti, to je činjenica. Ustavni sud u svojoj odluci kaže, da je procenio da su ciljevi Vlade opravdani. Ustavni procenjuje da li su ciljevi Vlade opravdani. Pa, to je suludo, ne treba čovek da bude pravnik da razume koliko je to pravni nonsens. Ustavni sud kaže, uredu je, pošto je privremeno. Može, do koliko može da se otima penzija? Godinu dana? Pet godina? Deset godina? Do kog trenutka je privremeno? Oteli ste, smanjili ste, trajno. U odnosu na 2012. godinu, smanjili ste penzije na 86% realne vrednosti i to je skandal. Druga stvar, vezano za samu opštinu Vračar, ja sam vas pozvao da kažete koji je podatak i koliko je zaposleno ljudi u poslednjih šest meseci ili godinu dana. Vi kažete, nisu stotine, nisu ni desetine, nego je manje od toga. Znači, da je manje od 10, kako vi tvrdite. Ja u to, gospodine Markoviću, apsolutno ne verujem da je u zadnjih šest meseci ili godinu dana, po ugovoru o privremenim ili povremenim poslovima, u opštini Vračar, zaposleno manje od deset ljudi. Ja vas pozivam da se vi odmah izjasnite, da li je to lapsus, da li ste govorili nešto napamet, pa lupili onako narodski rečeno, ili tvrdite i dalje i stojite iza toga da je manje od desetoro u poslednjih godinu dana ili šest meseci?
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Ne znam odakle da počnem, predsedavajući. Hajde ovako, čime se bavi Ustavni sud, ako ne ocenom ustavnosti zakona? Evo, ja vas pitam, vi ste pravnik, vrsni pravnik. Čime se bavi? Drugo pitanje, što ste se obraćali tom Ustavnom sudu, zbog čega ste se obraćali? Zbog čega ste tražili ocenu ustavnosti, ako već taj Ustavni sud ne postoji, kako kažete, ili ako ga vi ne priznajete, pa kako se obraćate nekome koga ne priznajete? Kako se obraćate nekom ko ne postoji? Dakle, to su konkretna pitanja, za vas. Moram da prokomentarišem deo koji se odnosi na umanjenje penzija. Dakle, osnovica koja je računata za podizanje penzija, ove godine, ta osnovica je računata na osnovu, ne onog umanjenog dela, znači osnovica je pre mera fiskalne konsolidacije, pre smanjenja, dakle ne umanjena, nego takva i to morate da shvatite. I onda kada shvatite to, videćete koliko je besmisleno ono što ste malo pre tvrdili. Kada je reč o ovom delu, vezano za opštinu Vračar i za broj tih ugovora o privremeno povremenim poslovima, ponoviću, mada je svima jasno, nije pitanje volje, ne može neko ni da hoće da da beskonačno tih ugovora. Dakle, zakon je prilično jasno uredio, 10% u odnosu na ukupan broj zaposlenih. Ako se ne varam, ukupan broj zaposlenih je oko 150 i to su nam žuti ostavili u nasleđe. Podsetiću vas da je SNS preuzela odgovornost za vršenje vlasti na opštini Vračar, tek 2016. godine, do tada je 20 godina DS čerupala, pustošila opštinu Vračar. Sećate se i konferencije za štampu smo držali, objašnjavali smo da je stotine miliona evra ukupan minus, dug. Slično kao i na Starom gradu, samo je razlika jedna, vi podržavate ove na Starom gradu, svaki dan na svakom mestu i moram da vas pitam - šta je potrebno da izađete više iz vlasti sa Marko Bastaćem u Starom gradu? Šta je potrebno da se desi? Svaki dan je čovek pravio čuda u Beogradu. Svaki dan se tamo tukao sa građevinskim radnicima, tukao se sa građanima na ulici, ometao radove. Posle smo ga uhvatili sa onim parama kada je pokušao da ih prošvercuje, 13.000 evra ili koliko, pa vam ni to nije dosta. Na kraju mu dođe venčani kum i kaže - stavljao mi je kesu na glavu, kidnapovao me je, držao me je, maltretirao me, tukao me i vama sve to nije dovoljno da izađete iz vlasti na Starom gradu.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18.00 sati, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, vi kada čitate tu dnevnu štampu, ne treba da je čitate selektivno. Kažete, uhvatili Bastaća sa nekim novcem koji je doneo iz inostranstva. Koliko je to u odnosu na ono što je Vulin doneo? Pet posto? Ne čujem vas da se zalažete da i Vulin odgovara za to. Ajde jednom da utvrdimo neki kriterijum koji će biti jednak za sve. Drugo, vama Aleksandar Martinović daje loše savete. On da je imao šta pametno da kaže, javi bi se, ne bi vas nagovarao i ne bi vama suflirao da se vi bavite Ustavnim sudom. Pitate mene zašto smo se obraćali Ustavnom sudu? Obratili smo se upravo zato da bismo pokazali da to nije institucija koja je dostojna poverenja građana Srbije. Obratili smo se da bismo dokazali da je Ustavni sud politički sud. Da nismo iskoristili tu mogućnost, mi bismo onda bili u problemu. Mi smo se borili da zaštitimo interese građana Srbije i interese penzionera u Srbiji, a upravo odluka Ustavnog suda i vreme koje je bilo potrebno Ustavnom sudu da donese, a to je pet godina, govori da je to politički sud i da samo radi po nalogu svakog režima. Druga stvar me je još više začudila gospodine Markoviću. Vi kažete da su žuti na Vračaru ukrali stotine miliona evra. Jel to tačno? To ste rekli. Tačno je? Dobro sam razumeo. Ja vas pitam gospodine Markoviću - ko je odgovarao? Dokle ćete vi da štitite lopove? Dokle će vaš režim da štiti žute lopove? Stotine miliona evra i imate saznanja o tome, koliko ste krivičnih prijava podneli? Koliko gospodine Markoviću? Stotine miliona evra, koliko je moglo da se izgradi obdaništa i domova zdravlja, čega još ne od tih stotina miliona evra, vi znate i štitite žute lopove. Sram vas bilo gospodine Markoviću, nemojte to više da radite, to prelazi u saučesništvo.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. Kao vrstan pravnik, Nemanja Šarović bi trebao da zna da ne postoji mogućnost da neko malo ili puno prekrši zakon. Isto kao ona narodna izreka ne može se biti malo trudan ili mnogo trudan. Dakle, ili si trudan, trudna ili nije. Tako je on nevešto pokušao da brani svog koalicionog partnera Marka Bastaća sa tim da je on malo prekršio zakon. Pa ne može malo da se prekrši zakon. Ako zakon kaže da je dozvoljeno do 10.000 evra, odnosno da mora da se prijavi svota preko 10.000 evra, onda vam ne stoji taj argument - ali, on je imao samo 13.000 dinara. Koliko je trebao da ima, 20, 30, 50, 100? mogu da razumem da preferirate te veće iznose, da vam to nije velik novac, ali on je uhvaćen u carinskom prekršaju. Dakle, imao je skoro 3.000 evra više nego što je granica u odnosu na to da mora da prijavi taj novac. Kada je reč o ostalim gresima vašeg koalicionog partnera Marka Bastaća, o tome bruji cela Srbija. Cela Srbija zna da je čovek svog venčanog kuma vezao za stolicu, stavio mu kesu na glavu, tukao ga i maltretirao celu noć i vi izbegavate da mi date jedan vrlo prost odgovor na pitanje šta još treba taj čovek da uradi da biste vi napokon odlučili da izađete iz te koalicione vlasti na Starom gradu, u kojoj je šef Marko Bastać? Jel treba da ubije nekog pa da vi kažete sada je dosta i sada stvarno napuštamo tu koaliciju? Kada sam pričao o Vračaru, govorio sam o ukupnim gubicima, minusima i dugovima koji se mere stotinama miliona, dakle, to su stravični podaci i to nije za smeh, ne pravite šalu od toga. Dakle, krivične prijave su blagovremeno podnete, postupci su u toku, videćemo šta će biti na kraju. Dakle, ali je ista matrica vladanja i bivših žutih, bivše vlasti na Vračaru, kao i sadašnje vlasti na Starom Gradu u kojoj ste vi učesnik. To je ovde suština i nemojte da zamenjujete teze. Vi ste učesnik toga. Ja vas pitam, kada ćete da izađete iz koalicione vlasti sa Markom Bastaćem. Zahvaljuje.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Evo, gospodin Marković kaže da je podneo krivične prijave i da su postupci u toku. Ja vas molim gospodine Markoviću, da kažete tačno koliko ste krivičnih prijava podneli? Ja vas izuzetno podržavam i svaka vam čast zbog toga, evo ja vam čestitam pred svima i zaista bih voleo da mi date primerke tih krivičnih prijava koje ste podneli, jer zaista bi želeo i ja u narednom periodu da mogu što žešće da kritikujem te žute lopove koje ste vi nasledili na opštini Vračar. Dakle, dostavite molim vas, te krivične prijave. Zaista sam izuzetno zainteresovan da vidim i koliko je to krivičnih postupaka u toku po vašim krivičnim prijavama, pod uslovom da je to naravno istina i da to nije prazna priča. Ukoliko mi dostavite sve to što ste radili, evo ja ću vas još jedanput pohvaliti. Ukoliko ne dostavite budite sigurni gospodine Markoviću da ću i to izneti za ovom govornicom. Što se tiče toga ko treba da odgovara, treba da odgovaraju i oni koji imaju najviše pozicije u društvu i treba da odgovaraju gospodine Markoviću oni koji najviše kradu. Problem je što se ovde hajka vodi samo protiv onih koji nisu vaši koalicioni partneri. Kada će odgovarati vaši koalicioni partneri Ramuš Haradinaj? Kada će odgovarati vaš koalicioni partner Hašim Tači? Kada će vaši koalicioni partneri poput Nenada Čanka, poput Sulejmana Ugljanina, kada će oni odgovarati? Vi pričate, dajete sebi za pravo da nekome govorite o koalicionim partnerima. Pa vi ubiste se od suza, od kuknjave i od plača kada je ovaj Kurti rekao da neće srpsku listu uzeti u vlast. Ništa gore nije mogao da vam uradi, nego to što je rekao, neću vas u vlast i vi se evo ubiste kukajući po Evropi, kukajući na sav glas i jadikujući što Kurti neće da vas uzme . Znate, evo reče pre neki dan Neđo Jovanović, nije SPS uzet, kaže, mi smo pozvani, pa doći će ako nije tu, rade po pozivu. I vi izgleda radite po pozivu gospodine Markoviću, ali ne morate baš svaki poziv prihvatiti, može neki da se preskoči.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Kaže prethodni govornik, ne mora svaki poziv da se prihvati, može neki i da se preskoči. Evo, konačno u nečemu da se složimo. Ja sam lično imao prilike da preskočim jedan takav nepristojan poziv koji on nije preskočio. Radi se o 2009. godini kada je dobio nepristojnu ponudu od Dragana Đilasa, tadašnjeg gradonačelnika Beograda i za njega ta ponuda nije bila očigledno nepristojna i tu je razlika između mene i njega. Za mene je ta ponuda je bila vrlo nepristojna. Sa zadovoljstvom sam je odbio i čak izašao iz SRS tada. On je oberučke prihvatio taj nepristojni poziv, koji se ogledao u učestvovanju u upravnim i nadzornim odborima javih preduzeća, javnih komunalnih preduzeća i javnih ustanova čiji je osnivač grad Beograd. Tako su lepo podelili mesta u upravnim i nadzornim Odborima, pa su se lepo onako družili u tom mandatu, pa su sarađivali, pa su se dopunjavali i svi su bili srećni, zadovoljni u tom njihovom krugu. Taj krug su oličavali Dragan Đilas i upravo Nemanja Šarović. Meni je žao predsedavajući, što nije Vojislav Šešelj trenutno prisutan, da iskoristim priliku da ga pitam – da li je istina da on kao predsednik SRS tada, nije dao saglasnost, nije dao dozvolu Nemanji Šaroviću da uđe u koaliciju sa Draganom Đilasom, već je to Šarović uradio na sopstvenu ruku. To je vrlo zanimljivo pitanje, ja očekujem da ću dobiti nekada odgovor na to pitanje. Kada je reč o konstataciji kako bi i prethodni govornik želeo da kritikuje žute lopove, tako je on rekao, šta ga sprečava u tome predsedavajući? Evo, šta ga sprečava? Imate žute lopove, nisu formalno u DS, napravili su neku svoju, u stvari sada je on kod Đilasa u stranci, taj Bastać, evo svaki dan imamo po novi dokaz šta su uradili u Sportskom centru „Milan Gale Muškatiroviću“ na Starom Gradu. Pa, preko nekoliko miliona je u pitanju gubitaka minusa i dugova koje je napravilo to preduzeće, zapravo nije preduzeće, nego javna ustanova čiji je osnivač bio Skupština gradske opštine Stari Grad. Nekoliko miliona, i to su nalazi gradske budžetske inspekcije, dakle nije ničija paušalna procena. Zašto ne kritikujete žute lopove? To su ti isti žuti lopovi, ali na Starom Gradu vam oni iz nekog meni nepoznatog razloga odgovaraju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dakle, gospodine Markoviću, nije ovo prvi put da vi pokušavate sebi malo da dignete rejting u stranci u kojoj ste trenutno. Vi ste nekada bili jedan od onih omladinaca koje sam ja, da kažem, podržavao, podučavao politički i to malo što znate o politici, ja sam siguran da u velikom delu je i moja zasluga. Međutim, ne možete nekoga sve u životu naučiti, tako naravno nisam mogao ni vas, postoje tu neki delovi koji se tiču osećaja morala koji se usađuju u porodici, koji su lični i to je nešto na šta se ne može uticati. Vi, gospodine Markoviću, ste bili izuzetno dobri i poslušni i nikada nismo imali zamerke na vaš rad do određenog trenutka kada ste razrešeni. Nikada se vi niste pobunili ni zbog čega, i ako već smatrate da neko, ja pre svega nikada nisam bio član ni jednog upravnog i nadzornog odbora, bili su vaše kolege, vaša devojka koliko se sećam, vaši prijatelji omladinci sa opštinskog Odbora Vračar i to su sve odluke koje su donete na sednicama gradskog odbora, koje su snimane. Možemo, vi znate da se to čuva i možemo to, gospodine Markoviću, lako da razmotrimo. Međutim, plašim se da bi bilo vama neprijatno pred vašim sadašnjim stranačkim kolegama. Dakle, problem je u tome što vi sada baštinite ideologiju žutog preduzeća i što upravne i nadzorne odbore gledate kao politički plen i smatrate da to služi za uhlebljenje vaših stranačkih kadrova, a unapred odbijate svaku vrstu i mogućnost kontrole. Nešto slično vi ste uradili sa skupštinskim odborima. Znate, čak je i kod žutih u jedno vreme taj parlamentarni princip, da na primer Administrativni odbor ima predsednika iz najveće opozicione partije, sve dok nije Tomislav Nikolić ukrao mandat, sve dok DS nije odlučila da formira SNS i tada je počeo taj teror i tada je počelo nepoštovanje Ustava, da bi bilo omogućeno vama iz SNS da zadržite ukradene mandate.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. O moralu priča neko ko je otvoreno sarađivao u bio u koaliciji godinama sa Draganom Đilasom, u onom najmračnijem periodu dok je Đilas bio gradonačelnik Beograda. Podsetiću, ne zbog prethodnog govornika, očigledno da ove sugestije i savete on ne uzima, da kažem, ne prihvata, nego zbog građana Srbije. Dakle, to je period koga su obeležile zaista velike afere. Sećate se afere rekonstrukcije Bulevara Kralja Aleksandra. (Nataša Sp. Jovanović: Što ga niste uhapsili?) Uhapšen je. Uhapšen je gradski menadžer tadašnji. Sećate se afere nabavke i ugradnje podzemnih kontejnera. U pitanju su više milionske afere, oštećeni su građani Beograda, oštećen je budžet, ali očigledno to nekome nije sveto, za mene je sveto. Sećate se afere „Pazl grad“, sećate se afere BusPlus, sećate se afere mosta na Adi, sećate se afere nabavke tramvaja, autobusa. Dakle, ceo njegov mandat, ceo mandat Dragana Đilasa na čelu Beograda je zapravo bio jedna velika afera. I u mnogo mu je upravo Nemanja Šarović pomagao, jer je tada učestvovao u vlasti u tom trenutku. Danas, dok mi govorimo u ovom trenutku, u realnom vremenu, Nemanja Šarović učestvuje na vlasti u Starom Gradu. Isto to što je Đilas radio sa Beogradom, Marko Bastać radi sa Starim Gradom i u tome mu upravo pomaže Nemanja Šarović. Moje pitanje je, koliko god on izbegavao da da odgovor – šta treba da se desi i da izađete iz koalicije sa Markom Bastaćem na Starom gradu? Koliko god vi puta izbegli odgovor na to pitanje, toliko ću puta da ga ponovim. Zahvaljujem.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, vi očigledno imate selektivno pamćenje. Dok sam ja bio šef odborničke grupe SRS u Skupštini grada neke sednice su trajale i duže od mesec dana. Pre toga, gospodine Markoviću, dok su bili drugi šefovi, na primer, dok je bio Aleksandar Vučić, nikada sednica nije trajala duže od dva sata. Da li je to istina ili nije? Nikada duže od dva sata, pa čak ni kada je bio izbor gradonačelnika. Dragan Đilas duže od dve godine nije ušao u Skupštinu grada na sednice Skupštine grada zbog toga što sam ja duže od dva sata obrazlagao 20 razloga za njegovu smenu, načine na koji je kršio zakon. Na pola toga je psovao, izašao napolje i naredne dve godine nije nikada ušao u salu Skupštine grada Beograda. Da li je to tačno? Jeste. Aferu „Veliki brat“, oko korišćenja gradske infrastrukture za snimanje rijaliti programa, ko je pokrenuo, gospodine Markoviću? Srpska radikalna stranka i ja lično, kao predsednik Gradskog odbora u to vreme. Štampali smo u 200.000 primeraka specijalno izdanje „Velike Srbije“, sa Draganom Đilasom koji ima treće oko na čelu, pod nazivom – Afera „Veliki brat“. Kada ste u to vreme vi iz SNS kritikovali zbog toga Dragana Đilasa? Niste. Da li je odgovarao zbog toga Dragan Đilas do dana današnjeg? Nije. Zašto nije? Pa izabrali ste ga za predsednika Košarkaškog saveza, izabrali. Dakle, setite se svih afera koje smo pokrenuli. Jedna od najvećih afera je svakako finansiranje novine „Pravda“, vašeg stranačkog lista, u kojoj i mnogi vaši funkcioneri i njihovi najbliži srodnici imaju vlasnička prava. Preko milion evra je Dragan Đilas samo iz budžeta grada i javnih preduzeća dao za novine „Pravda“, dok je to bila glavna propagandna mašina SNS. Znate kada su počeli sa finansiranjem? Od oktobra 2008. godine. Dakle, onoga trenutka kada su pojedini ukrali mandate, napustili… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Prva stvar, predsedavajući, neistina je to što je prethodni govornik rekao za Aleksandra Vučića, dok je bio šef odborničke grupe SRS tada u Skupštini grada. Dakle, Vučić je podneo ostavku nedugo po konstituisanju gradskog parlamenta. Mislim da je odmah u prvom mesecu po konstituisanju sednice, sećate se kakvo je to natezanje bilo, dakle, onaj Alimpić je zakazao konstitutivnu sednicu dve meseca unapred, zato što je tada jedna politička stranka pokušavala da ubedi jednu drugu političku stranku da je potrebno da se i gradska vlast upodobi, da tako kažem, sa načinom na koji je oformljena republička vlast, međutim, nije to ni važno. Dakle, Vučić je odmah po konstituisanju gradskog parlamenta podneo ostavku. Dakle, vrlo kratko je bio šef odborničke grupe i u tom smislu uopšte nije merodavno ono što ste vi malopre rekli. Predsedavajući, odlično je što prethodni govornik danas, makar danas, priča o aferama Dragana Đilasa. Ako već to nije želeo, mogao ili smeo u realnom vremenu, u vremenu kada su se te afere dešavale, evo, dobro je da bar danas priča i o „Velikom bratu“ i o svemu ostalom. Pohvaljujem, super, nastavite tako, možda ćemo doći i do ostalih još bitnijih afera Dragana Đilasa. Kada je reč o SNS tada, SNS je bila opoziciona 2009, 2010, 2011. godine. Svaki dan smo na nivou našeg gradskog odbora stranke, na nivou i ostalih stranačkih organa ukazivali na brojne afere Dragana Đilasa i čelnika Skupštine grada i Gradske uprave, između ostalog, uz vašu pomoć, to smo malopre ustanovili. Ali nismo imali medije, mi smo to radili na terenu. Na terenu svaki dan, u svakom mestu, u svakom naselju Beograda. Nije nas mrzelo, znali smo da nemamo medije. Od medija imali smo mali prostor na jednom malom radiju, zove se radio „Fokus“, sigurno vam je poznat. To je sve što smo imali od medija. Niko ni sekunda iz SNS nije smeo da priviri na Studiju B, ma niko, ma nijednog sekunda. To vam je sigurno tako, ne morate da proveravate. Ali i proverite, da ne bude da mi verujete na reč. Niko, apsolutna zabrana je bila da neko iz SNS bilo gde, to je najstrašniji period cenzure i medijskog mraka u Srbiji. Pojam „spin“ upravo je Dragan Đilas uveo na informativno nebo Srbije, pojam „spin“. Sećam se, završavam uskoro, predsedavajući, jednog karakterističnog primera spina, koji je uveden baš tada kada je Đilas bio gradonačelnik. Dakle, išla je vest kako je rekonstruisan most Gazela i u svim informativnim emisijama, na svim televizijama išla je jedna te ista rečenica, kaže – danas je pušten u rad most Gazela, svih šest traka su puštene u rad itd. Ja sam se tada zapitao zašto ima potrebe da se naglašava – svih šest traka? Pa koliko će traka da otvore, dve, tri, četiri, svih šest? Ali ta jedna rečenica je išla u svakom terminu, na svakoj televiziji. Dakle, spin je njegov produkt.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Pravo na repliku ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Markoviću, pre svega, ako pričate o spinovima i ko je uveo spinove, mislim da je to uveo Beba Popović, gospodin koga je Aleksandar Tijanić, nekadašnji direktor Radio-televizije Srbije, označio i krstio kao lakiranu bubašvabu. Svojevremeno su i funkcioneri vaše političke stranke žestoko tog gospodina kritikovali i on je uvek svim antisrpskim režimima bio na usluzi, i DOS-ovom režimu i režimu Mila Đukanovića, a pitam vas, gospodine Markoviću, gde je uvaženi Beba Popović danas? Znate, kako ne znate, pa eno ispija kafice sa ovom vašom Trivankom, tim najnovijim doktorom nauka, ispija kafice po gradu sa njom i savetuje očigledno nju. Dakle, on je danas uvaženi deo i član srpskog društva i to je upravo ono što je vaša rak-rana. Dakle, sve one koje ste nekada kritikovali, vi ste sa oduševljenjem primili u svoje jato. Ja razumem vašu opsesiju, gospodine Markoviću, upravnim i nadzornim odborima i to je verovatno zbog toga što ste i vi član, evo, kako kaže Upravnog odbora ili Nadzornog, šta je u pitanju, Novinsko-izdavačkog preduzeća „Borba“ a.d. Beograd, kao predstavnik Vlade Republike Srbije kao akcionara. Dakle, vi ste član Upravnog odbora, svakog meseca za to primate nadoknadu i držite slovo meni koji nikada nisam bio član nijednog od tih upravnih ili nadzornih odbora. Znate, vi ste jedan od onih koji imaju po više funkcija. Pored vas tu sedi gospodin koji ima pet ili šest, Aleksandar Martinović. Znate, ubiste se od priče koliko je dobro u Srbiji, ubiste se od priče kako je poslanička plata ogromna, a onda kada vas pitaju zašto imate šest funkcija, vi kažete – pa moram i ja od nečega da živim. E, to je licemerje.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Razotkrio me je. Osećate ironiju u mom glasu, predsedavajući. Dakle, to što ja ili neko drugi iz SNS obavlja više funkcija, pa ste vi sad to spektakularno razotkrili tako što ste pogledali na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije, dakle, nije nikakva tajna. Da, zastupnik sam državnog kapitala u Novinsko-izdavačkom preduzeću „Borba“. Kada biste se malo raspitali i informisali, shvatili biste u kakvim je problemima trenutno to novinsko-izdavačko preduzeće i pokušavamo da učinimo sve ono što je moguće učiniti da se izbavi to dugogodišnje preduzeće. Ali nemam nameru da vama otvaram vidike u tom smislu, vi ste ionako tendenciozno želeli to da navedete kao nekakvu sramotu. Valjda bi trebalo sada da se stidim što vršim dve funkcije. Međutim, moja druga funkcija, i to što sam u Nadzornom odboru, nije ništa nečasno, nikakav kriminal i nije nikakva sramota, zato što ništa nisam ukrao. Najmanje pravo da zamera o tome ima neko, ko je dok je vršio funkciju narodnog poslanika za to vreme živeo na Starom gradu, gde je bio i odbornik u lokalnoj Skupštini, izvršio, da kažem promenu prebivališta u Vranje ili negde, sa ciljem da naplaćuje putne troškove i na taj način da odšteti skupštinski budžet za ne znam koliko miliona. Pa, zar Nemanja Šarović ovde bilo kome da spočitava bilo šta. Čovek živeo na Starom gradu, na Dorćolu, ako se ne varam, bio odbornik u tom trenutku u Skupštini gradske opštine Stari Grad, a prijavio boravište u Vranju, ne bi li naplaćivao putne troškove. Pa, molim vas ovo je nečuveno.
Pravo na repliku narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dobar vam je ovaj aplauz bio, ja bih voleo samo da pojačate to za sledeći put, ja smatram da ovakav govornik, kakav je Aleksandar Marković apsolutno zaslužuje više. Dakle, gospodine Markoviću ništa ja tu nisam rekao kapitalno, ali se postavlja pitanje kako vi istovremeno možete biti predstavnik Vlade Republike Srbije i narodni poslanik. To je suština. Zamislite narodnog poslanika koji predstavlja građane Srbije, na koga su građani Srbiji preneli suverenitet i koji je istovremeno predstavnik Vlade. Vaša uloga je ovde da kontrolišete Vladu. Ministri su ispod vas gospodine Markoviću i vi da nešto razumete to biste razumeli. Ja pretpostavljam da ste i vi jedan od omladinaca koje sam ja vodio u Vranje. Zar nije? Dosta sam omladinaca vodio, obučavao ih stranački, doduše koliko se sećam studirali u to vreme. Jel tako? Pa, niste mogli. Gde ste vi beše studirali, gospodine Markoviću? Dakle, još jedanput da ponovim savet koji vam je dao predsednik Republike, cepajte ljudi diplome dok je na vreme. Cepajte diplome, cepajte magistarske radove, cepajte doktorske disertacije dok ne dođete na tapet. Da ne bude posle ko Siniši Malom trebao je pre tri meseca. Evo, pošto je gospodin Neđo Jovanović došao, da ne bude da sam nešto govorio nešto u njegovom odsustvu, ne stigosmo pre neki dan, pauza nas prekide u našoj diskusiji, vi rekoste gospodine Neđo Jovanoviću da vas niko nije uzimao u Vladi Republike Srbije, nego da su vas pozivali. Pa, evo, ja kao džentlmen ja vam dajem priliku da to obrazložite malo bolje.
Pravo na repliku, prvo narodni poslanik Aleksandar Marković, zatim Neđo Jovanović.
Pa, Agencija za borbu protiv korupcije je dala pozitivno mišljenje da mogu da obavljam dve funkcije i tu je ta priča gotova. Ako imate neki problem sa tim obratite se Agenciji za borbu protiv korupcije. Međutim, kada već čovek pita – kako čovek može da istovremeno obavlja više funkcija, evo, imam i ja predsedavajući jedno pitanje za njega. A, kako čovek istovremeno može da živi na dve adrese? Kako čovek može istovremeno da živi na Dorćolu, na Starom Gradu, i u Vranju? Dakle, morate da kažete gde ste zaista bili. Da li ste bili na Dorćolu ili ste bili u Vranju? Jer provereno znam da ste bili na Dorćolu, jer kako biste inače bili odbornik Skupštine gradske opštine Stari Grad ako ste bili u Vranju? Tako, da opredelite se da vaša priča bude potpuna i recite nam samo koliko su iznosi bili tada tih putnih troškova koje ste naplatili, tako što ste se lažno prijavili da živite u Vranju, iako svi znaju da ste živeli na Starom Gradu. Pazite, predsedavajući nije mu dovoljna bila plata narodnog poslanika. Sećate se da su tada postojale i dnevnice. Dakle, nisu mu bile dovoljne ni dnevnice za rad narodnog poslanika, pa je morao da fiktivno prijavi prebivalište u Vranje čak, ne bi li na taj način stekao milione i milione dinara. I, sad taj čovek meni ovde nešto zamera zbog obavljanja dve funkcije. Stvarno ne znam šta da kažem. Zahvaljujem.
Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović.
Najpre, ne znam šta je smešno gospodine Arsiću, vaša uloga je da štite dostojanstvo Narodne skupštine i sprečite iznošenje bilo kakvih nebuloza i laži kakve je malopre izrekao vaš stranački kolega gospodin Marković. Evo sad, sam čula od kolege Šarovića dok je živeo u Vranju povremeno je i vas valjda vodio na aktivnosti koje je imao odbor SRS, i on kao koordinator dok je boravio u tom gradu, što dobro zna i gospodin Arsić, koji je svedok tog vremena i velikog uspeha koji je postizan takvim radom na terenu dok je kolega Šarović živeo, opet ponavljam, ne na fiktivnoj adresi, nego na adresi koja je bila. Nemojte molim vas, što bi rekao naš narod, da me vučete za jezik, da ja počnem sada ovde da pričam ko je gde živeo i kako je boravio, gde i šta je gde naplaćivao, jer tome ne bi bilo kraja. Prema tome, ne služite se neistinitim i nečasnim stvarima. Ovde se postavilo pitanje angažmana ne samo vas nego i drugih koji imaju sličnu funkciju, da su ujedno i predstavnici Vlade u nekom javnom preduzeću, a da za to primaju nadoknadu, a da su i narodni poslanici. I vi kažete, za to mi je dala saglasnost Agencija za borbu protiv korupcije. Šta je ta Agencija, sveto pismo? Pa, mi smo ovde imali silne muke kao narodni poslanici da u dopisima sa njima za nekakve nebuloze da objašnjavamo zašto od jednog auta koji je koštao, ne znam, toliko i toliko, sad narodni poslanik ima noviji koji košta 500 evra viša, što im se regularno prijavljuje, a ne jure ove lopove i kriminalce koji su sve to zgrnuli na oči javnosti, a vi kao ste se sad upustili u borbu protiv Dragana Đilasa. Ne pomenuste, što ga onda niste procesuirali za krađu oko ovog mosta koji i dalje nosi njegov kolokvijalni naziv gde je ukrao preko 200 miliona, a pričate nam tu neke gluposti.
Poštovana koleginice Jovanović, ne znam zašto mene uključujete u ovu polemiku, nikada nisam … (Nataša Sp. Jovanović: Zato što se baratali novcem u to vreme.) Nikada nisam išao sa kolegom Šarovićem u Vranje. (Nataša Sp. Jovanović: Jeste.) Nijedan jedini put, samo znam, koleginice Jovanović da je još jedan tada poslanik koji je živeo na teritoriji opštine Zemun, takođe bio koordinator za opštinu Vranje ili Pčinjski okrug, ne mogu tačno da se setim, zove se i dan danas Slaviša Topalović, ali da on mesto prebivališta nije menjao niti naplaćivao putne troškove između Vranja i Beograda. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? Ne. Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Član 27. Uopšte vam nisam tražila vaše opservacije lično u odgovoru na moju povredu Poslovnika iznosite i neka vaša paušalna saznanja, ali kada je već ova tema u pitanju. Znači, rođena sam u Kragujevcu. Član sam SRS punih 28 godina i njen funkcioner približno toliko, počev od funkcija u gradu Kragujevcu, Šumadijskom okrugu, narodni poslanik sam od 1996. godine. Tomislav Nikolić se odselio iz Kragujevca 1992. godine, dobio je stan od Narodne skupštine Republike Srbije na korišćenje, a kasnije i stan od države Srbije kao potpredsednik Vlade Republike Srbije koji je kasnije otkupio. E, kako je dalje sticao kapital to se dobro zna i umnožio ga je sada do famoznih desetina miliona evra. Međutim, ono što je interesantno je to što je on lični guru Veroljuba Arsića, kao i vas pojedinih, i ovog koji sedi sa vaše leve strane, i dalje redom, vas koje je naterao da otmete i ukradete mandate SRS, gospodin je, a da nije video Kragujevac ni na mapi, eventualno ako protrči i ode u Bajčetinu, gde inače nije imao ni jedan ar zemlje, a sada ima i crkvu Pokajnicu i vilu od nekoliko miliona evra, ništa čovek, bukvalno ništa nije imao, naplaćivao putne troškove od Kragujevca do Beograda svakog dana, pa kada mu je to neko od, beše valjda Maršićanin, ili neko od predsednika Skupštine, od ovih žutih dosovaca koji su bili, pročitali sa govornice, tog trenutka je prestao te troškove da naplaćuje. Znači, ne da nije živeo, nego je imao prijavljenu adresu, čini mi se, Svetozara Markovića 60 i neki broj u Beogradu, koristio stan i to lep stan od 60-70 kvadrata koji mu je dala Narodna skupština, jer je tražio, kumio, molio. Nemojte onda da pričate takve stvari, a pogotovo vi, kolega Arsiću, koji tokove novca Tomislava Nikolića i kao šefa poslaničke grupe SRS, mislim na stranački novac, zaduživanje SRS od 56 miliona kod „Delta banke“, odnosno „Banke Inteza“ bez odobrenja SRS, vrlo dobro znate, pa da ne bismo otvarali tu Pandorinu kutiju bolje vam je da zaćutite.
Poštovana koleginice Jovanović, ja zaista ne znam zašto vi mene stalno uplićete u ovu diskusiju, ali sada ste upleli i bivšeg predsednika Republika Srbije, gospodina Tomislava Nikolića i niste bili potpuno iskreni u svom izlaganju. Kao što dobro znate da je protiv Tomislava Nikolića tada bio pokrenut i predistražni postupak, da je policija o tome izašla uvid u određenu dokumentaciju, a da je tužilac dok je još Tomislav Nikolić bio opozicioni poslanik i pripadnik SRS odbacila sve te krivične prijave koje su podnete kao neosnovane. Vi to jako dobro znate. Razlika postoji, zato što je mesto prebivališta Tomislavu Nikoliću tada bilo u Kragujevcu, a kolega koga pokušavate da odbranite nikada nije imao prijavljeno mesto prebivališta u Vranju. Nikada. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Nataša Sp. Jovanović: Želim.) Želite. Po Poslovniku? Izvolite.
Sada ću član 32. stav 2. Dakle, vi na tom mestu, konkretno, sada zloupotrebljavate funkciju potpredsednika Narodne skupštine i opet govorite stvari koje nisu tačne. Naime, gospodine Arsiću, baš kao što je slagao 2008. godine, da je on nešto drugo, a ne građevinski tehničar, krio je od SRS da negde mulja, i dan danas, kasnije se saznalo, to zna ovaj Bečić, na kom je fakultetu Tomislav Nikolić stekao to zvanje nekog mastera inženjeringa, ne znam čega, pošto Ljubiša nije u sali, koji mu je pisao sve te radove i pomagao mu oko ispita, što vi, takođe vrlo dobro znate, prilikom svakog kandidovanja za narodnog poslanika i za predsednika Republike i zamislite šta je tražio, ja odem da mu izvadim uverenje o državljanstvu, zovem ga, pitam ga – šta si po zanimanju, on kaže – narodni poslanik. Žena u upravi grada Kragujevca se čudi, izvinite, ali stvarno ne mogu da stavim to zanimanje. Onda da stavim ono što jeste, kaže – 2008. godine građevinski tehničar, posle toga se pojavljuje diploma, posle mesec dana, nekog mastera inženjera itd. Dakle, tu lepo piše, ne znam ni koja je to bila adresa stana koji je otkupio, a dobio od države, to je ta tzv. pametna zgrada gde je bio prijavljen i nemojte onda da izmišljate. Što se tiče toga što je to odbačeno, naravno, to je tada zaustavljeno, on se pokrio po ušima i zaćutao jer video je da je vrag odneo šalu, svestan činjenice da apsolutno jedan jedini dan u tom periodu nije boravio u gradu Kragujevcu, a da je za to vreme i koristio automobil Skupštine Srbije po neki put, a da je naplaćivao troškove. Eto, o kakvom se čoveku radi. Vi ste baš takvog poslušali da ukradete mandat SRA, o čemu ja onda da pričam, o kom moralu, o kom dostojanstvu i svemu, jer stvarno je to ispod mog i svakog ljudskog dostojanstva. Pošto i mene i njega znaju naši sugrađani, bolje da ne pričam.
Koleginice Jovanović, nisam ja izvršio nikakvu zloupotrebu prava iz Poslovnika, nego sam koristio svoje pravo iz člana 103. stav 5. Poslovnika da sam dužan da vam odgovorim da li smatram da je vaša primedba u vezi Poslovnika ispravna. (Nataša Sp. Jovanović: Ne želim da se...) To ste trebali da kažete pre nego što ste završili diskusiju, sada vas slabo čujem. Podsećam vas da je postupak vođen 2002. i 2003. godine i da su bilo šta čekali da gospodin Nikolić na bilo koji način prekrši zakon da bi tadašnja SRS ostala i bez zamenika predsednika. Tako da, to što vi sada pričate smatram da je samo svrha predizborne kampanje za skupštinu grada Kragujevaca, za izbore koji treba da budu na proleće. Da li želite da se Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Nataša Sp. Jovanović: Ne želim da se Narodna skupština izjasni.) Ne. Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Interesantno koliko je moj uvaženi kolega Nemanja Šarović, stekao doživljaj da igra simultanku sa nama poslanicima u ovom parlamentu, prevashodno sa mnom i sa kolegom Acom Markovićem. Ja mu taj doživljaj stvarno neću kvariti, imajući u vidu da se poprilično uživeo u tome, a najmanje imam obavezu prema kolegi Šaroviću da odgovaram na pitanja koja on lično postavlja. Ja imam obavezu prema građanima, a prema njemu nemam nikakvu obavezu. Ono što je bitno zbog građana Republike Srbije je da se kaže jesu činjenice, a činjenice su sledeće – Socijalističku partiju Srbije nikad niko nije uzeo, niti će je uzeti, kao što ni SPS nije uzimala SRS 1998. godine, kad smo zajedno bili u Vladi, a takođe je činjenica da SNS, kao superiorna stranka na političkoj sceni Srbije je u jednom određenom trenutku procenila da pozove SPS u vlast i da zajedno sa SPS podeli odgovornost za vršenje vlasti. Socijalistička partija Srbije na taj poziv je odgovorila više nego, mogu slobodno da kažem uspešno, imajući u vidu činjenice da smo participirajući u ovoj Vladi postigli rezultate koje do sada nijedna Vlada nije postigla. Na čelu sa predsednikom države, na diplomatiji i međunarodnom polju Srbija je postigla, takođe rezultate koji su vredni pažnje zahvaljujući diplomatskim naporima Ivice Dačića, kao ministra spoljnih poslova, podsećanja radi, a da ne bude priča koja je stereotipna, mi smo sada u poziciji da je manje od polovine zemalja koje su članice UN povukla priznanje prema Kosovo. Dovoljno sve ove činjenice govore šta radi, kako radi SPS, a to građani vide i prepoznaju, i nadam se da će to verifikovati na izborima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, vaš je slobodan izbor sa kim ćete ići u Vladu i vi kažete da vas niko nije uzimao, vas su zvali, ali je problem što vi, kako kažete, radite po pozivu ali se na svaki poziv odazivate. Razliku između vaše stranke i stranke SRS je u tome što mi nemamo tako jak želudac, mi baš ne možemo sa svima, mi smo bili dve i po godine u Vladi Jedinstva Republike Srbije i nakon toga smo odbili da uđemo u DOS-ovu prelaznu Vladu, a vama ni to nije smetalo. Vi ste i 2000. godine, posle oktobarske buldožer revolucije, umesto da ste imali hrabrosti da kažete građanima Srbije ko su i šta su ovi iz DOS-a, vama je bilo bitno da budete ministri, pa još tri meseca, još tri meseca. I bili ste dok nije negde oko 15. januara, koliko se sećam krajem decembra su bili izbori i oko 15. januara je formirana Vlada. Imali ste stomak i da manjinski budete partner, odnosno da manjinsku vladu Vojislava Koštunice podržite, pa ste podržavali i Mirka Cvetkovića, podržavali i Borisa Tadića. Sva zla koja su se dogodili Srbiji vi ste podržali i kažete - došli smo da delimo odgovornost. Kako je to delite? Gde je to vaša odgovornost? Ko je odgovarao? Kada vaši koalicioni partneri kažu - ovi što su opljačkali Srbiju, pa vi delite odgovornost, zašto ne dignete ruku da kažete - jeste mi smo učestvovali u svemu redom, podržavali sve režime redom? Zašto? Pa, pozvali nas. Preskočite neki poziv, gospodine Jovanoviću. To je suština. Da li je vaša ideologija vlast po svaku cenu i vlast sa svakim ili se i dalje sećate nekih programskih principa SPS? Kada se povećavaju penzije, vi ste tu, preuzimate zasluge. Posle, kada se kaže, došla država na rub propasti, vi kažete preuzimate opet, ali preuzimate zasluge, a ne odgovornost. Preuzmite jedanputa i odgovornost.
Pravo na repliku, narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Pa, kada je kritika samo radi kritike, pitanje da li uopšte odgovarati na takvu kritiku, ali pošto su iznete neke neistine, onda mora nešto i da se prokomentariše. Pre svega, SPS, što kolega Šarović i te kako dobro zna, je državotvorna stranka i u bilo kojoj Vladi gde je participirala nikada nije uradila preko svojih predstavnika ništa što bi bilo suprotno interesima građana Republike Srbije. Kada je trebalo trasirati put ka EU, počev od 2008. godine, bili smo tu, za razliku od drugih opozicionih stranaka. Mislim i tada, a i sada. Kada je došlo do surovog zločinačkog bombardovanja Srbije, SPS je podizala zemlju iz pepela, a posle toga je doživela strahoviti linč od svih onih koji su obećavali građanima kule i gradove, a od toga nije bilo ništa. Socijalistička partija Srbije se suočavala sa brojnim nedaćama, sa raznim iskušenjima i izazovima kroz koje je prolazila i nikada nije bila na stavu da treba bilo ko ko treba pojedinačno da snosi odgovornost da bude aboliran. Svi oni koji su se na bilo koji način ogrešili o zakon treba da odgovaraju, samo treba reći ko su ti. Socijalistička partija Srbije kao stranka nikada nije izašla, nikada nije skrenula sa puta koji podrazumeva put prosperiteta Srbije i tada i sada. Neka mi se samo ukaže na bilo koju činjenicu da je naša stranka na bilo koji način devalvirala bilo šta što podrazumeva nešto što je suprotno interesima građana. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, to što vi učestvujete u svakoj Vladi Republike Srbije ne čini vas državotvornom strankom. Vi ste stranka koja je odgovorna za uništavanje institucija u Republici Srbiji. Vi ste odgovorni što nema Ustavnog suda. Vi ste odgovorni što je srozan univerzitet. Vi ste odgovorni što su ili devastirane institucije ili potpuno srozane institucije u Srbiji. Vi pitate šta ste dobro uradili? Pa, niste ništa. Vi se hvalite time da ste, kako kažete, trasirali put Srbije ka EU. Da li je to nešto čime se hvalite? Vi ga trasirali, SPS? Kada? Do 2000. godine. Da li ste ga tada trasirali ili nešto kasnije? Kako ste ga dobro trasirali, pokazuje i situacija u kojoj se nalazimo i mesto gde se nalazimo 20 godina kasnije. Socijalisti trasirali put ka EU, a jedino što imate u izgledu je, nažalost, balkanska unija. Da idete u integracije sa Albanijom, sa tzv. Severnom Makedonijom i sa još nekim drugima. Vama je ovde predsednik te Makedonije otvoreno rekao, u Beograd došao, stajao pored predsednika Republike i rekao - za nas je Kosovo nezavisna država i samo kao takva država može da ide u tu balkansku uniju. Ne čusmo odgovor. Nema odgovora. Prema tome, kao što ste hvalili Borisa Tadića, danas sa istim žarom hvalite Aleksandra Vučića. Kada se on naljuti i kaže ne hvalite dovoljno, onda vi ovde naredna tri dana u Narodnoj skupštini, po zadatku, morate da se bacate u vatru i da ga navodno branite. Nema tu principa.
Privodite kraju, kolega Šaroviću.
Pokažite mi šta je to principijelno kod socijalista kroz vlast sa Borisom Tadićem i vlast sa Aleksandrom Vučićem? Nađite princip i recite?
Pravo na repliku, narodni poslanik Neđo Jovanović.
Mislim da se više neću javljati na repliku, imajući u vidu da sve ono što se spočitava SPS nema apsolutno nikakve veze ni sa činjenicama, ni sa istinom. Socijalistička partija Srbije bila je i ostala, ponoviću, državotvorna stranka. Principi kojima se rukovodi SPS jesu borba za interes građana i to nije populizam. To je nešto što je SPS utkala u svoj program i taj program na taj način realizovala. Postavlja se pitanje za uvaženog kolegu Šarovića, kada je tako anatemisao SPS, pa što je to SRS bila u Vladi sa SPS? Zbog čega smo zajedno bili u Vladi kada SPS apsolutno ne valja ništa, kada je SPS nešto što je satansko ili ne znam kako drugačije da okarakterišem, barem tako proizilazi iz reči uvaženog gospodina Šarovića. Da smo mi trasirali put tačno je. Počeli smo da trasiramo put ka EU i očigledno je da se tu koncepcijski razlikujemo i nikad tu nećemo imati sličnosti. Što se tiče balkanske unije, to ne samo da je dobar potez, to ne samo da je nešto što podrazumeva stabilnost u regionu, to ne samo da je nešto što je dobro za Srbiju, to je dobro za sve one koji na ovoj regiji, regiji balkanske teritorije omogućava sve ono što do sada nemamo – slobodnu cirkulaciju robe, slobodnu cirkulaciju ljudi, ekonomsko povezivanje, a imajući u vidu da je Srbija stožer stabilnosti mira na Balkanu, na taj način Srbija dobija mnogo. Ko to ne razume, teško je da ga možemo edukovati, teško je da možemo nekoga naučiti ono što neće da shvati ili ne ume da shvati, a ja stvarno poziciju edukatora danas ne želim. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Jovanoviću, vi pokušavate sada meni, da kažem, da spočitate da sam ja rekao da ste vi nekakva satanistička partija ili ne znam ni ja šta, a ja ništa slično nisam pomenuo i vi to činite vrlo nevešto. Vi pokušavate da iskrivite moje reči, ali veoma nevešto. Ja kada iznosim kritike na račun SPS ili vas lično kao njenog predstavnika, ja to činim principijelno i, ako ste primetili, gospodine Jovanoviću, ja to ne činim sa mržnjom. Ja ne mrzim ni vas, ni ove druge koji sede oko vas. Ta vaša nervozna reakcija meni govori samo to da sam u pravu. Zašto se, gospodine Jovanoviću, povlačite iz ove diskusije ako vi dominirate. Vi kažete – treba nekoga da edukujete. Evo, vi dominirate u ovoj raspravi. Svi su argumenti na vašoj strani, raste vam rejting, sa oduševljenjem vas gledaju građani Srbije. Ako je to tako, vi ćete onda nastaviti, a ako nije, onda ćete se povući. To je suština. Vi kada vam neko kaže istinu, kada vam kaže otvoreno, kada vam kaže srpski najkonkretnije moguće, imate tu histeričnu reakciju – ućutkajte ga, kaznite ga, ne dajte mu da govori! To je način na koji vi doživljavate Narodnu skupštinu i to je način na koji vi vidite parlamentarnu demokratiju. Vama bi možda bilo draže da sam se ja jutros, umesto što sam došao u Narodnu skupštinu, sa onom Tanjom Fajon sastao negde na kafici ili na doručku, pa da vas je ona dovela za uvo da razgovarate sa mnom. Onda biste bili mnogo ljubazniji prema meni, gospodine Jovanoviću i ne bi bilo tih teških reči, ne bi bilo tog ružnog toga. Onda biste bili mnogo snishodljiviji…
Zahvaljujem, kolega Šaroviću.
Onda biste bili nasmejani, razdragani i pokušavali biste i sebe i nju da ubedite da ste vi pravi evropejac. Budite ono što jeste… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predse-davajući. Uvaženi ministri sa saradnicima, najpre moram da kažem da Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju je sistemski i potpuno nov zakon. On je i te kako značajan, ne samo sa aspekta usaglašavanja i harmonizacije sa evropskim zakonodavstvom, sa Konvencijom Međunarodne organizacije rada 181, sa direktivom EU, već je i te kako značajan kao nov sistemski zakon, zato što precizno, jasno, decidno, utvrđuje rad agencija za zapošljavanje, utvrđuje položaj poslodavca korisnika, utvrđuje položaj radnika koji je ustupljen preko agencije za zapošljavanje poslodavcu korisniku. Zašto je još ovaj zakon značajan i na koji način on pokazuje da ova Vlada, SNS i koalicioni partneri koji participiraju u vlasti zbilja vode računa o položaju i statusu radnika? Ovaj zakon predviđa da radnici koji se zapošljavaju preko agencije kod poslodavca korisnika svoje ugovore zaključuju na određeno odnosno na neodređeno vreme, u skladu sa Zakonom o radu. Šta to znači? To znači veću i bolju zaštitu ovakvog radnika, pre svega kada je u pitanju isplata njegove zarade, jer se isplata njegove zarade usaglašava sa uporedivim radnikom koji radi kod poslodavca korisnika, i te kako se utiče na poboljšanje životnog standarda takvog radnika, osigurava mu se bezbednost i zaštita na radu, osigurava se zaštita porodilja i majki koje doje, odnosno dojilja, osigurava mu se pravo na korišćenje godišnjeg odmora, osigurava mu se pravo na naplatu zarade za vreme prekovremenog rada, za vreme noćnog rada, itd. Kada je u pitanju član 4. pomenutog zakona, moram da naglasim da se to odnosi na glavu koja predviđa uslove za rad agencije. Do sada nisu postojali precizni i jasni uslovi za osnivanje agencija za zapošljavanje. To je novina. To je velika prednost, jer ovi uslovi omogućavaju radno-pravnu sigurnost, pre svega zaposlenih radnika. Srpskoj naprednoj stranci je u interesu da što više radnika bude zaposleno, ali takođe je u interesu da svaki radnik bude na adekvatan način zaštićen, odnosno zaštićen u skladu sa Zakonom o radu, bilo da on radi na određeno ili na neodređeno vreme. Član 4. Predloga zakona na koji je podnet amandman, naravno da se slažem sa predlogom Vlade da amandman ne treba prihvatiti, sadrži antikoruptivne elemente. Borba protiv korupcije je jedno od osnovnih pitanja borbe SNS i sve ove godine, od 2012, upravo radimo u svim segmentima društva da korupcija bude svedena na najmanju moguću meru. Zašto je ovaj član zakona antikoruptivan? On predviđa da fizičko lice ili preduzetnik koji osniva agenciju za zapošljavanje ne može da bude lice koje je pravosnažnom presudom osuđeno za krivična dela iz oblasti rada, za krivična dela primanje i davanje mita, za krivična dela pronevere i, naravno, pod uslovom da je osuđen na bezuslovnu kaznu zatvora u trajanju od najmanje šest meseci. Takođe, ovaj član zakona predviđa i da se dozvola agenciji za zapošljavanje, ukoliko ne ispunjava sve zakonom propisane uslove, može oduzeti, znači, može joj se oduzimanjem dozvole za rad, naravno da i agencija za zapošljavanje prestaje sa radom, i to oduzimanje dozvole može trajati tri godine. Prema tome, želim da pohvalim ovaj zakon. Želim da ga pohvalim pre svega sa aspekta utvrđivanja radno-pravnog statusa radnika i njihovo prevođenje iz onih ugovora o povremenim i privremenim poslovima, kada oni nisu bili apsolutno vidljivi u ugovore koji su u skladu sa Zakonom o radu, a to su ugovori na određeno i neodređeno vreme. Zahvaljujem.
Kakva replika? Nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, iz podnetih amandmana koji, moram da kažem, uglavnom glase - briše se, kao i ovaj, uglavnom se vidi mišljenje da zapravo ovaj predlog zakona ne bi ni trebalo da postoji. Sasvim je legitimno pravo narodnih poslanika da podnose i takve amandmane. Međutim, ono što ja želim da kažem, predstavnici predlagača, ministri, ukazali su nam i u načelnoj raspravi na važne razloge za donošenje Zakona o agencijskom zapošljavanju. Cilj je sprečiti nelojalnu konkurenciju i zaštititi zaposlene. Ova oblast nije regulisana drugim zakonima i zato je potrebno doneti novi zakon, a mi ovde govorimo o predlogu za donošenje novog zakona. Ukoliko ga Skupština ne usvoji, neće moći zapravo da se uvede red među agencijama i drugim poslodavcima koji za ustupanje radne snage ostvaruju prihod i neće moći da se u punoj meri zaštite prava ustupljenih zaposlenih koja oni ostvaruju po osnovu rada. Potreban je jednak tretman agencijskog zaposlenog i zaposlenog kod poslodavca u pogledu zarade, u pogledu radnog vremena, prava na odmor, zaštite na radu, itd. Potreba za donošenjem ovog zakona vidi se i u broju registrovanih agencija, kojih je u ovom trenutku preko 120 u našoj zemlji. Zaposleni i agencije zaključuju ili ugovor o privremenim i povremenim poslovima, ili ugovor o radu na određeno vreme, a za potrebe rada kod drugih pravnih lica. Oni su često diskriminisani u odnosu na lica koja su zaposlena kod tog poslodavca, kao što je na primer slučaj sa situacijom u kojoj nemaju pravo na bolovanje ili na odmor. Dešava se i da njihova zarad u više slučajeva bude niža od minimalne zarade. Upravo da bi se ova pitanja regulisala, smatram da bi trebalo usvojiti ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Čudite se i vi i Martinović kako ja tražim repliku od, nema trenutno našeg ovlašćenog predstavnika, a koleginica Vukojičić je govorila svojim argumentima, pogrešno tumačeći amandman koji je kolega Jojić podneo. Ali, nema veze. Ja ću nastaviti da govorim i o njegovom amandmanu, a i o svom, jer je otprilike to nastavak onog uvodnog mog današnjeg izlaganja. Ovde se u ovom članu Zakona propisuju uslovi po kojima će agencija morati sada da radi, ova što iznajmljuje ljude, odnosno krade tuđi rad, ustupa radnike i neće, ostaće to samo slovo na papiru, poštovani sve ovo što vi kažete da će da poštuje, budite u to sigurni. Taj zaposleni će moći da bude ustupljen nekoj drugoj kompaniji, onda on nije kad odlazi na to radno mesto, jer agencija ga ustupa, izvorno zaposlen tamo, u svakom trenutku po ovom zakonu poslodavac može da kaže da je prestala potreba za tim profilom radnika. Sad, do čega onda dolazimo? Zakon predviđa da u tom slučaju agencije za zapošljavanje treba sve ove novčane naknade da isplati radniku, jer je ona posrednik u njegovom zapošljavanju ako dođe do tog „peha“, kod tog poslodavca gde ga je uputila. Vi se sad ovde ovim članom, na koji sam ja podnela amandman, propisali uslove oko polaganja ispita, oko kancelarija, oko broja zaposlenih, ali nigde nema mogućnosti da se taj radnik obešteti, jer u onom prvom članu, o kome je bilo reči pre nešto više od sat vremena, govori se koji su to potrebni akti da bi se osnovala ta agencija. Onda ćemo da dođemo u mnogo goru situaciju, jer ovde je u pitanju život ljudi i onih koji rade preko agencija koje vi hvalite, mnogo gora situacija nego sa turistima. Vi ste promenili Zakon o turističkim agencijama da se turisti osiguraju polisama osiguranja ako idu preko agencije koja propadne, koja doživi apsolutni bankrot i koja pokrade novac od tih putnika za avansno uplaćene aranžmane. A, ovde gde ljude upućujete, mučenike koji rade za bednu platu, za minimalac i to uglavnom teške poslove po fabrikama ili neke poslove koji su slabo plaćeni, da rade preko agencija, ne dajete im nikakvu sigurnost. Taj poslodavac, gde ste vi poslali tog radnika, tog mučenika da radi preko agencije u jednom danu može zbog duga prema poveriocima da propadne, da mu se blokira račun. Jel tako, kolega Arsiću? Onda on više nema sredstva. Otkud taj radnik koji je tamo otišao to zna i još se muči i još nema sve te prinadležnosti koje bi imao da je u stalnom radnom odnosu preko Nacionalne službe za zapošljavanje. Vi kažete – on će imati pravo na bolovanje, na plaćeno odsustvo. On nema isti status kao onaj ko je zaposlen po konkursu, ko je zaposlen preko Nacionalne službe za zapošljavanje. On ne može ni da uzme kredit ni u jednoj banci. On će da radi i tako godinama i godinama u „Leoniju“, u „Fijatu“, kod ovog Milanovića u „Simensu“, preko agencije da se iznajmljuje, da se upućuje na jedno, drugo mesto. Mladi bračni par, Bog ih pogledao, dobili dete ili blizance, ima i takvih slučajeva, Bogu hvala, sve više u Srbiji među mladima, nema stan, žena nema posao, on preko agencije radi za bedu neku, a ne mogu da odu u banku, da konkurišu, da kupe stan. A, ovamo pričate – mi ćemo za mlade da poboljšamo uslove da oni konkurišu. Licemerni ste i branite nešto što je neodbranjivo. Poslušajte šta običan radnik kaže i kakve su sve bile kritike od strane vodećih sindikata u Srbiji na predlog i nacrt ovog zakona. Nešto ste kozmetički promenili, ali znajte, zaključak je jedan i od stručnjaka iz oblasti prava zaposlenih, radnog prava, iz oblasti ekonomije i iz oblasti sindikata, da je ovaj zakon napravljen da se štiti krupni kapital, a sve naravno po nalogu MMF-a, jer im odgovara da takva fluktuacija bude radnika i da tako bude nestabilno da bi oni mogli da dodatno ucenjuju i da drže ljude u latentnom strahu kakva će da bude njihova budućnost sutra.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jeftović Vukojičić. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Da li neko želi reč? Kolega Vukadinoviću, izvolite.
Moj amandman je pravno–tehnički i ne menja ništa u suštini ovog zakona i ja bih zato samo podržao malopređašnju diskusiju i amandman koleginice Nataše Jovanović. Mislim da su te primedbe koje su se čule na Predlog ovog zakona o agencijskom zapošljavanju zapravo da su umesne. Lepo je što se hoće uvesti red ovde, ali je pravac, kurs, linija na kojoj se taj red želi uvesti problematična. Diskutabilna je i saglasnost ovog zakona sa Zakonom o radu, a i sam taj zakon je represivan i dosta je restriktivan prema zaposlenima i to je poznato, više-manje i bilo je u stručnim krugovima kada je ovaj Zakon o radu donošen. Dakle, kako bih rekao, inače dosta ograničena prava zaposlenih po Zakonu o radu, sada se ovim Zakonom o agencijskom zapošljavanju još više redukuju. Ružno je reći, ali to se zaista svodi na to o iznajmljivanju radnika na lizing. To je na neki način suština ovog zakona, bez obzira na sve lepe reči i fraze koje slušamo. Zanimljivo je, međutim, ja sam više kao neku vrstu eksperimenta podneo ovaj amandman, koji ništa ne menja u suštini, samo se izraz Agencija za privremeno zapošljavanje, u skladu sa definicijom sa samog početka ovog zakona menja rečju agencija. I svuda u tekstu Predloga zakona je to sprovedeno. Ovde u članu 5. to nije učinjeno u poslednjem, u 5. stavu nije učinjeno. Ali, šta je poenta? Poenta je da ministarstvo odbija taj amandman, iako je on, kažem, krajnje čisto stilsko-jezičke prirode, ništa ne bi promenio, ništa ne bi ugrozio. Ali, poenta je da praktično nijedan predlog amandmana koji predloži neko iz opozicije, čak i kada ne menja bitno ništa u suštini, ne može da prođe. Više sam to hteo da demonstriram. Ali, nažalost, ja sam mislio da će ovde sedeti gospodin Đorđević, a ne gospodin Ružić, koji niti je nadležan za ovu materiju, niti je predlagač ovog zakona. Prosto je neobično da gospodin Đorđević, koji ovde bukvalno kampuje više od većine poslanika, stalno je tu, što je za pohvalu, ispred Vlade, sedi i dežura i kada su na dnevnom redu zakoni koji nemaju veze sa njegovim ministarstvom, interesantno je da sada kada je na dnevnom redu važan i osetljiv zakon iz njegovog delokruga, njega danas ovde nema, nego gospodina Ružića, koji, kažem, niti ima smisla nešto da ga pitam u vezi sa ovim amandmanom, pa čak ni sa ovim zakonom, jer on realno za to nije nadležan, a pogotovo ne zna zbog čega je odbijen neki amandman. Dakle, generalno čitav taj predlog je diskutabilan. Ja ne bih ponavljao ono što su neke kolege već ovde iznosile kritikujući, ali je indikativno i na to skrećem pažnju, da čak ni jedan čisto jezičko pravno-tehnički izraz, odnosno amandman, ni on ne može da prođe, jer se više gleda, izgleda, ko predlaže, nego šta u amandmanu stoji. Uz još jednom izražavanje žaljenja što ministra Đorđevića ovog puta nema među nama. Kažem, ima ga inače i sedi tu non-stop i kada su na dnevnom redu zakoni koji nemaju blage veze sa njegovim ministarstvom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde inspekcija rada kontroliše ispunjenost uslova. E, sada, prethodni govornik je zaboravio da za vreme njihove vlasti, odnosno vlasti njegovih mentora, nije bila uopšte potrebna inspekcija rada. U njihovo vreme bi se to zvalo inspekcija protiv rada, inspekcija nerada. Firme su prodate, radnici lustrirani, otpušteni, lišeni plata, posla, dostojanstva. Zamislite kako su se osećali kada dođu kući, kako su mogli da vaspitavaju decu kad ostanu bez posla, bez plate, bez osiguranja, bez ičega, kakav su oni primer bili svojoj deci. E, sada, ja mislim da ni Kina, ni SAD, ni najmoćnije industrijske zemlje ne bi mogle brzo da zaposle ono što su oni otpustili za nekoliko godina. Ali, nije bilo bitno što su radnici otpušteni, što su fabrike prodate, kapital iznošen, kupovane jahte itd, bitno je bilo istraživati javno mnjenje da li ste zadovoljni svojim životom i onda naplatite milionske iznose tako što ste ispitivali javno mnjenje da nezaposleni, otpušteni ljudi kažu da li su zadovoljni svojim životom. Svakako da nisu. U poslednjih nekoliko godina zaposleno je više stotina hiljada ljudi. Prosečne plate su u njihovo vreme su bile retkost. U proizvodnji raditi i dobiti platu je kod njih bio raritet. To je teško moglo da se pronađe u Srbiji. Danas nije zaposleno više stotina hiljada ljudi u javnom sektoru, nego u proizvodnji, u prerađivačkoj industriji. Raste BDP, raste i izvoz, rastu plate, od 320 evra, na 500, minimalac od 161 evro na 250. To je 50% rast plata. Da uzmem primer Hrvatske, Hrvatska ima sada prosečnu platu sada 800 evra, ali 2012. godine su imali 720 evra. Rast plata u Hrvatskoj je 10% za sedam godina. Srbija je zatekla prosečnu platu 2012. godine od 328 evra, a sada je 500 evra. To je rast od 50%. Da smo zatekli prosečnu platu kakva je u Hrvatskoj 700 evra, ona bi danas sa rastom od 50% u Srbiji bila 1.050 evra. To pokazuje koliko je dinamičniji razvoj u Srbiji i koliko plate brže rastu, zahvaljujući tome što ljudi koji su zaposleni su zaposleni u proizvodnji i danas oni mogu da budu zadovoljni svojim životom, bez obzira da li će neko zbog toga dobiti na igrama na sreću ili neće. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Naravno da sam potpuno saglasna sa mišljenjem Vlade da amandman ne treba prihvatiti, jer i ovaj član 5. Predloga zakona o agencijskom zapošljavanju je u stvari nastavak uslova za rad agencije. Vrlo je važno što inspekcija rada u okviru Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja vrši ispitivanje ispunjenosti svih uslova za rad agencije. Zašto je to važno? Zato što će na taj način, kroz ispitivanje tih uslova, i radnici biti zaštićeni. Šta je ono još što se ovim članom zakona predviđa? To je neophodnost stručnog ispita za rad koje agencija mora da ima, odnosno mora da položi ovlašćeno lice u agenciji za zapošljavanje radnika da bi uopšte dobila dozvolu za rad od strane ministarstva i da bi otpočela sa radom. Takođe, želim da naglasim da je nama, Vladi, SNS i našem predsedniku, i te kako stalo do veće zaposlenosti i većoj i boljoj pravnoj sigurnosti radnika. Srbija je zemlja u kojoj se radi i gradi. Aleksandar Vučić je predsednik države koji danonoćno na svim mogućim planovima radi u interesu Srbije i u interesu bolje, sigurnije i izvesnije budućnosti svakog građanina Republike Srbije. Moj kolega Marijan Rističević je pomenuo povećanje plata, a ja ću da pomenem povećanje penzija. Penzije su u vreme žutog tajkunskog preduzeća, one prosečne, bile 190 evra, a one su danas 235 evra, i to penzije koje su realne, jer inflacija za razliku od perioda žutog tajkunskog preduzeća nije više dvocifrena, nego je jednocifrena. Takođe, moram da napomenem da je SNS, kroz donošenje ovakvih zakona, i te kako stalo do zaštite svakog radnika, za razliku od Dragana Đilasa i njegove družine - Tadić, Jeremić, Obradović itd, koji su u februaru mesecu ove godine tukli radnike „Gradske čistoće“ u Terazijskom tunelu koji su čistili smeće upravo posle onih njihovih šetnji, „1 od pet miliona“, koje je ostalo iza njih. To je sramno. To je nedopustivo. To je nemoralno. To je politika Dragana Đilasa i tih različitih varijanti žutog tajkunskog preduzeća, tog brloga koji bi da se obogati na grbači naroda i da strpa novac samo u svoje džepove, kao što je to Dragan Đilas i uradio, otimajući 619 miliona evra u vreme kada je vršio vlast. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? Kolega Despotoviću, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, predloženi amandman SRS se odnosi na Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju na član 6. gde smo tražili njegovo brisanje, a sa obrazloženjem da je ovakav oblik zapošljavanja potpuno neprihvatljiv i u suprotnosti je sa pravima radnika. Zapošljavanje preko agencija je neprimereno i zakon koji se predlaže je diskriminatorski. Svi ovi prateći zakoni uz budžet za 2020. godinu su predlozi izmena i dopuna, a ovo je potpuno nov zakon. U ovom predlogu zakona se pominju neki termini iz radnog prava ustupljenih zaposlenih, kao i poslodavac korisnik. Izjednačavaju se pravima i jedni i drugi radnici. Sve je to lepo ovde upakovana. Međutim, ostaje otvoreno pitanje – šta poslodavac, odnosno korisnik u ovom slučaju, dobija u pogledu, recimo na kvalitet ljudskih resursa? I ovde se plaćaju uverenje o položenom stručnom ispitu. U predlogu predlagač se nije opredelio direktno koja će inspekcija vršiti nadzor. Imamo inspekciju rada ili upravna inspekcija. Ponoviću još jednom principijelni stav SRS. Mi smo apsolutno protiv ovakvog vida zapošljavanja, jer se tu obično uhlebe nestručni i prevashodno stranački ljudi. Za očekivati je da će veliki broj partijskih simpatizera dodatno biti zaposleno u javnom sektoru, pošto se priprema zakon o ukidanju Zakona o zabrani zapošljavanja u javnom sektoru. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Violeta Lutovac Đurđević. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Slažem se sa obrazloženjem, odnosno mišljenjem Vlade da amandman ne treba prihvatiti i smatram da član 6. zakona mora da postoji u zakonu, jer je njime jasno propisano da Ministarstvo za rad zaduženo da agenciji izdaje dozvolu za rad. Takođe je ovim zakonom tačno regulisano koji su uslovi koje agencija treba da ispuni da bi dobila dozvolu za rad, kao i vremensko trajanje dozvole za rad agencije koje je pet godina. Takođe, mesec dana pre isteka važenja dozvole, agencija mora da podnese zahtev za obnavljanje iste. Ono što je još jako važno jeste da ministarstvo vodi evidenciju o podacima koje sadrži agencija, odnosno apsolutno ima informaciju o svim zaposlenima preko agencije. Smatram da se ovim zakonom zapravo utvrđuju uslovi za rad agencije koja obezbeđuje jednake uslove za rad i zaposlenima preko agencije koje ustupa poslodavcu korisniku, ali i neposredno zaposlenih kod poslodavca korisnika, čime će se svakako sprečiti nelojalna konkurencija, a što je najvažnije zaštitiće se svi zaposleni. Obzirom da je preko agencije 2% stanovništva angažovano, smatram da je stotinu hiljada zaposlenih na ovaj način i te kako zaštićeno i, ne samo stotinu hiljada zaposlenih u ovom trenutku, već i svi radnici koji će nekada zaključiti ugovor sa agencijom. Takođe, usvajanjem ovog zakona sprečićemo zloupotrebu prava radnika, što smo imali prilike da vidimo, dok Zakon o agencijskom zapošljavanju nije bio predložen od strane Vlade, jer su im bila uskraćena prava i na korišćenje godišnjeg odmora, kao i pravo na odsustvo sa posla usled bolesti, kao i neka druga prava. U ovome svemu vidim neophodnost donošenja Predloga zakona, jer ćemo regulisati rad agencija, obzirom da je do sada bila prisutna na tržištu rada dugi niz godina, a da njen plan rada nije bio regulisan, a ono što je najvažnije, usvajanjem ovog predloga zakona sprečićemo rad na crno i direktno uticati na porast broja zaposlenih, jer će radnici postati vidljivi. Zahvaljujem.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Zoran Despotović.
Složio bih se sa koleginicom da agencija posle ovog mandata da je primi i da slučajno je ne prijavi, kao što se to dešava, recimo, agencijama u Srbiji koliko ih ima, da se radnik zaposli, radi po 12 sati a ne bude prijavljen. Recimo jedna od agencija, između ostalih koliko ih ima, je i „Protekt maks“ koja koristi, ovo što koleginica reče, zloupotrebljava pravo radnika. Tačno je da zloupotrebljava pravo radnika, ali ih ne prijavljuje. Zato je SRS jasno rekla da je protiv ovakvih i sličnih agencija kojih u Srbiji ima preko 150, a i ne zna se tačan broj koliko ih ima. Zato, uvažena koleginice, meni je žao što vi ili znate ili nećete da priznate da ovakve agencije zloupotrebljavaju pravo radnika. Hvala.
Pravo na repliku narodni poslanik Violeta Lutovac Đurđević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, da ne bismo mislili šta bi bilo kad bi bilo zato i usvajamo ovaj Predlog zakona, o kome danas raspravljamo u pojedinostima i samo bih naglasila da je sadašnjim Predlogom zakona regulisana prekršajna odgovornost i da je u fokusu ovog Predloga zakona apsolutna zaštita prava svih radnika, kao što sam rekla, i onih radnika koji su sada potpisali ugovor sa agencijom na određeno ili na neodređeno, a ujedno je apsolutno zaštitila i sve druge radnike koji će možda biti u budućnosti angažovati preko agencije. Hvala.
Pravo na repliku narodni poslanik Zoran Despotović.
Postavljam pitanje - šta je bilo do sada? Zašto nije reagovalo na vreme da, recimo, od 120 radnika ili 20 radnika pa je prijavljeno samo pet? Zašto se nije do sada reagovalo? Sutra kada agencija stavi ključ u bravu, šta će se posle toga desiti? Šta će se desiti sa tim radnicima? Ko će im tada plaćati penzijsko i invalidsko osiguranje i lične dohotke? U ovom slučaju samo oni rade na crno, verovatno u noćnim satima, a posle podne prijave tih četiri – pet radnika koji sutra ako dođe inspekcija ih kontroliše.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Kolega Bojiću, izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od svih ovih pratećih zakona koji su uz budžet za 2020. godinu, koji su se tek izglasali, ovo je jedan sasvim novi zakon od četrdesetak članova ili da budem precizan tačno četrdeset jedan. Dame i gospodo, sve ovo u vezi agencija i agencijskog zapošljavanja, mene jako podseća na jedan slučaj iz naše skorašnje političke prakse kada su žuti, oni koji su izvršili ekonomski genocid Srbije, izmislili institut tzv. ekonomskog ambasadora, dobro se sećate, kada su poslali sto svojih nameštenika u sto zemalja sveta tzv. ekonomskih neznalica zato što je njihov efekat rada bio više nego katastrofalan. Agencije su evropski izum koji se preko žutih preselio na naše političko podneblje, a naprednjački režim ih je oberučke prihvatio. Naša država i njena uprava se stalno nešto dograđuju. Dograđivanje je neophodno, ali nije uvek i nužno. Nije uvek rešenje u nadgradnji. Hoću da kažem da se naša država tj. uprava ne razvija, ne jača, ne ide u dubinu, već se rasplinjava. To nije utisak, već konstatacija. Stav SRS prema agencijama i ovom vidu zapošljavanja je svima poznat. Mi smo protiv ovakvog načina zapošljavanja i smatramo da je on neprimeren i zato smatramo da je ovaj zakon diskriminatorski. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Javljam se po amandmanu. Dakle, ja se slažem, kao što sam rekao, sa tim da je ovo jedan dubiozan zakon, da je ovo zakon koji je, prvo, najozbiljniji u smislu posledica u odnosu na neke druge koje smo ovde imali ovih dana na dnevnom redu i da slušajući kako predstavnici vladajuće većine govore o tome to se predstavlja kao jedna epohalna civilizacijska tekovina, kao nešto što unapređuje prava zaposlenih, kao nešto što nas stavlja u red, ne znam, civilizovanih društava. Nevolja je u tome što je to otprilike tačno onoliko koliko je bilo tačno da u jednom društvu recimo u kome postoji praksa robovlasnička, ali neuređena je, neko kaže – hajde da uredimo te robovlasničke odnose i onda to predstavi kao napredak, kao civilizacijsku tekovinu. Nevolja je u tome što zaista postoji loša stvarnost i haos u pogledu rada tih agencija i u pogledu položaja zaposlenih na ovaj način, ali mi ovim zakonom samo legalizujemo uz neka kozmetička poboljšanja njihov položaj umesto da tu praksu napuštamo. Potpuno je jasno, to jeste jednim delom globalni, odnosno svetski trend, ali ne moramo mi baš svaki loš svetski trend da prihvatimo da požurimo sa njegovom implementacijom kod nas. To je da je sve manje zaposlenih na neodređeno, da čak ni zapošljavanje na određeno više nije dovoljno popularno, nego bukvalno imamo ovu praksu iznajmljivanja radnika, odnosno iznajmljivanja radnika na lizing. To je suština, drage moje kolege i građani koji ovo slučajno gledate. Nevolja je u tome, i završavam time, što se ovde, kažem, svaka stvar predstavlja kao epohalna civilizacijska i progresivna tekovina, čak i oni čime smo se bavili i prepodne i juče kada imamo nekoliko izmena i dopuna zakona koji zapravo imaju svega par reči i rečenica i kojima se odlaže u suštini uvođenje reda kada je reč o platama, odnosno primanjima zaposlenih u javnom sektoru po treći, četvrti, peti put za fakta ove vlasti, a drugi ili treći put od kada je gospodin Ružić ministar, mi prosto prolongiramo rok za uvođenje platnih razreda, što je znak određene nemoći i slabosti vlasti da se sa tim uhvati u koštac iako je obećala i građanima i nama poslanicima, koliko prošle godine je bio tu gospodin Ružić, a bogami i međunarodnim institucijama nekim. To se odlaže i onda ih prate diskusije koje se sastoje od hvalospeva, od, kako bih rekao, apoteoza i himni o mudroj politici vlasti. Može da se kaže – ta vlast je imala rezultate, dobar je autoput, dobro je ovo i ono, evo ovde smo omanuli i idemo dalje. Ali mi danima slušamo hvalospeve čak i o nečemu što je direktan propust ili slabost ili nemoć vlasti da uvede te platne razrede. Tako je i sa ovim Zakonom o agencijama za zapošljavanje, gde se taj haos koji postoji realno na tržištu radne snage i ta rđava praksa stavljaju u neku pravnu formu, u neki zakonski okvir, ali na jednom kursu koji je, ne znam ni kako da ga nazovem a da ne bude previše gruba reč, neka ostane ovo sa radnicima, odnosno zapošljavanjem na lizing. I to zaista ne može dobiti podršku mene, a i drugih, rekao bih, poslanika da bi trebalo, koji misle svojom glavom. Hvala.
Kolega Vukadinoviću, ja vas molim da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. (Đorđe Vukadinović: Ja?) Da, vi. Narodni poslanici misle svojom glavom. Jel u redu? Reč ima po amandmanu narodni poslanik Krsto Janjušević.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre, sa saradnicima, uvažene kolege, prethodni govornik je rekao da je ovo dubiozan zakon, a mnogo smo zakona morali doneti da izvučemo zemlju iz dubioze u kojoj ste ostavili, u koju su je ostavili ovi vaši koalicioni partneri, koji nas stalno pokušavaju zavarati da nisu činili vlast, da nisu otpustili 500 hiljada radnika kroz pljačkaške privatizacije, da nezaposlenost nije bila 25%, i kroz fabrikovanje afera stalno pokušavaju da sakriju činjenicu da je to bila njihova politika prema radnicima, prema ekonomiji, prema položaju Srbije u svetu, gde kada niste znali šta ćete, idete, trčite po Hrvatskoj da se izvinjavate za sve i svašta, gde je Srbija bila na kolenima, gde je na "martovski pogrom" reagujete sa pola saopštenja, gde predsednik kaže šta će nam vojska i vi ćete sada ovde da kažete da živimo u robovlasničkom društvu. Da li ste svesni šta ste rekli? Mi pričamo i mi pevamo himne. Hajde da vam kažem jednu rečenicu, nećemo se povući sa tog terena, danas je predsednik Srbije u Šapcu, na otvaranju radova deonice autoputa i brze saobraćajnice Ruma–Šabac–Loznica, rekao - srećan sam i ponosan na Srbiju, izabrali smo da radimo i mnogo uradimo. E, sad, da vam par podataka pročitam koje vaši koalicioni partneri nisu imali prilike da saopšte nikada građanima Srbije. Na primer, ta deonica, a na radost Mačve, Srema, Vojvodine, zapadne Srbije, je u tri deonice Ruma–Šabac 21,14 kilometara, pa ide most preko Save kilometar i 327 metara, a onda brza saobraćajnica Šabac–Loznica 54,8 kilometara. I, vi ćete sada da analizirate da li je to dobro, da li je negde dalje od nekog mesta, da li je bliže. Znate kada je najdalje od vas autoput? Kada ga nema nigde. Tada je bio najdalji, a to je bilo do 2012. godine, tada nam je svima nekako autoput bio najdalji od naših opština. Potpisan je danas ugovor za Moravski koridor. Ideja o putu koji prolazi kroz najplodnije doline Južne i Zapadne Morave, stara koliko i država Srbija i na toj deonici, dugoj 112,3 kilometara imaćemo deonicu Pojate–Kruševac 27,83 kilometara, Kruševac–Adrani 58,88 kilometara, Adrani–Mrčajevci–Preljina 30,66 kilometara. Moravski koridor će spojiti Koridor 10 i Koridor 11 i oni će činiti moćna krila ekonomskog oporavka zapadne Srbije. Imamo funkcionalan, imaćemo u narednom periodu i prve letove sa aerodroma "Lađevci", u Kraljevu, i sa aerodroma "Morava", u Čačku, i na putu smo da isto to imamo u skorije vreme i sa aerodromom "Ponikve", kod Užica, da naši ljudi imaju priliku da prvo ojačamo privredu, da naši ljudi imaju priliku da lete iz svojih gradova poslom, da posete rodbinu, da odu na neka putovanja gde će nešto dodatno naučiti, a ne samo da leti Vuk Jeremić, vaš Vuk Jeremić. On je više u vazduhu proveo, nego neke vrste ptica za svog života. Idemo dalje, da čitam, kako rekoste, himnu u robovlasničkom društvu. Početak radova na deonici Preljina–Požega 30,9 kilometara, od velikog značaja za Zlatiborski okrug, a imamo i završetak projektne dokumentacije, tačnije ovih dana su bili predstavnici ministarstava gde se rade pripreme i za deonicu Preljina–Kotroman oko 60 kilometara, to je dakle prema Republici Srpskoj, BiH, spojićemo i taj deo Srbije. Dakle, premrežavamo Srbiju autoputevima. Hoćete još himni? U narednim danima će se otvoriti deonica puta Surčin–Obrenovac na Koridoru 11. Tih 17,6 kilometara će učiniti autoput „Miloš Veliki“ još većim. Ono što je zanimljivo da ova brza saobraćajnica i autoput Ruma-Šabac–Loznica, dugačka je 77 kilometara, košta 467,5 miliona evra i to je, primećujete, manje od onih 619 Đilasovih miliona evra. Sve ove deonice koje smo pokrenuli koštaju manje od onih 619 Đilasovih miliona evra. Kada se ovde kandidujete i kada kandidujete njegovu politiku, nikada nemojte da zaboravite da su imali pravo da izgrade ove autoputeve. Niko im to nije branio. Imali su pravo da zapošljavaju ljude, imali su pravo kao što je to uradio Aleksandar Vučić, da svojom politikom spusti nezaposlenost u Srbiji ispod 10%. Idemo dalje, ići ćemo do nivoa nezaposlenosti u EU 7%, 8%. Imamo najveći priliv stranih direktnih investicija u Srbiji, veći nego sve ostale zemlje zapadnog Balkana zajedno. Šta je rekao Boškov i Đilasov fan, tačnije ta ljubav je međusobna, Kurti? Plaši se srpske agresivne ekonomije. Ako je Aleksandar Vučić toliko loš, što ga toliko mrze Albanci, što ga se toliko plaše? Što se plaše srpske ekonomije? Zašto napadate našu namensku industriju? Koji je to interes? Postoji li išta oko čega vi možete da budete saborni kada je u pitanju neki nacionalni interes Srbije? Mi imamo takvu istoriju namenske industrije, jer treba da je vratimo. Pojavile su se neke konkurentske firme, a onda će Marinika da mi prosipa ljubav o Srbiji. Znate, voli Marinika Srbiju, ali voli Srbiju na kolenima. Srbija je ustala. To što hoćete da pucate Srbiji u kolena kroz fabrikovanje lažnih afera, jedina fabrika koju ste otvorili, to je fabrika namenskih afera za rušenje Srbije. To je jedina fabrika koju ste otvorili, v.d. direktor je trenutno Marinika, ne znam do kada će biti. Sve ostalo ste zatvorili. Više katanaca ste ostavili po Srbiji nego što ih ima na mostovima ljubavi u Parizu. Samo što su tamo jedno drugom ljudi izjavljivali ljubav, a ovde su tajkuni jedan drugom izjavljivali ljubav tako što stave katanac na fabriku, a radnici kući. Šta onda? Nema radnika, pa nema problema, hajde da se bavimo našim džepovima, hajde da se bavimo kako ću za vreme vlasti da zaradim 619 miliona evra, hajde da se bavimo time da mi kažu Hrvati da sam lep, a ja ću njima za uzvrat da kažem, izvinite Srbi su krivi za sve. Treba da vas je sramota zato što ste rekli da živimo u robovlasničkom društvu, a ja ću još jednom da vam kažem, da vam pročitam ono što je Aleksandar Vučić rekao danas u Šapcu na otvaranju autoputa i brze saobraćajnice Ruma-Šabac-Loznica - srećan sam i ponosan na Srbiju, izabrali smo da radio i mnogo uradimo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15 sati i 15 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite, kolega.
Hvala, predsedajući. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 8. Predloga zakona o agencijskom zapošljavanju. Član 8. je jedan od članova kojima su regulisani uslovi za rad Agencije za privremeno zapošljavanje, tačnije član 8. se odnosi na dozvolu za rad Agencije i kada dozvola prestaje da važi. Srpska radikalna stranka predlaže brisanje ovog člana. U toku rasprave u načelu jasno je iznet naš stav o usvajanju ovakvog predloga zakona, a to je da ovaj zakon neće doneti nikakvo poboljšanje građanima Republike Srbije u procesu zapošljavanja i kreiranju ambijenta koji bi bio poželjan za život, naročito za život mladih i sredovečnih ljudi. Ove kategorije građana posebno ističem zato što se uglavnom radi o ljudima koji su u punoj snazi, koji masovno odlaze iz Srbije. Najčešći razlog njihovog odlaska je to što se ovde osećaju poniženo i što su poslodavci u Srbiji koji poštuju zakone prava retkost. Zato svakog dana na autobuskim stanicama i aerodromima može se videti mnoštvo ljudi sa koferima u rukama i kartom u jednom smeru. Mlade ljude ispraćaju roditelji, a sredovečne članovi porodica, koji ostaju sa nadom da će im se tamo negde pridružiti u bliskoj budućnosti. Masovno odlaze čitave porodice jer su uslovi rada i života u Srbiji na veoma lošem nivou i uopšte im za odlazak nisu potrebne agencije. Bilo je sporadičnih slučajeva privremenog angažovanja naših ljudi preko granice u inostranstvu, ali potrebe za time su sve manje, jer su naši ljudi vredni radnici, koji su u velikoj meri poštovani od svojih poslodavaca svuda u svetu, a pre svega zadovoljni zaradom koju primaju za svoj rad. O ovome bi predstavnici vlasti u Srbiji trebalo da dobro razmisle, pošto se sami hvale navodno uspesima, pri tome ne gledajući istinu u oči. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Ljubenoviću. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? Ne. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? Ne. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ovaj predlog izmena i dopuna zakona može u punom smislu reči da se tumači kao priključivanje politike Srbije globalizmu. U globalizmu je zastupljena forma, suština je potpuno izbegnuta, forma se, između ostalog, ogleda i u tzv. zaštititi prava zaposlenih ili prava građana. To je jedna formalnost koja čisto treba da služi kao prašina koja se treba bacati u oči, u ovom slučaju, građanima Srbije. Vi ovde u ovom zakonu predlažete prepisano iz evropskih zakona nešto što bi trebalo da reguliše odnos između zaposlenog i agencije. Tu nema nikakvih prava, ni zaštite prava, ima načelno, da bi agencija trebalo da isplati i da bi agencija trebalo da vodi računa itd. Suštinski je pitanje za koliku nadnicu, odnosno dnevnicu rade zaposleni. To je suštinsko pitanje. Zakon ne štiti zaposlenog kada je u pitanju minimalna cena rada, kada su u pitanju prava, ali u punom smislu reči prava. Mi srpski radikali predlažemo na ovaj član 9. izmenu i dopunu, a ta izmena i dopuna je suštinska, gde se štite prava i onih koji obole i onih koji imaju eventualno prekid, koji su primljeni na određeno ili neodređeno, i sva prava koja proističu iz zasnivanja radnog odnosa. To je suštinski amandman SRS. A šta vas boli briga? Vas će pohvaliti svaki investitor iz inostranstva i reći da je ovo odlično, da je ovo u skladu sa politikom koja se vodi u Evropi i da su ovo svetski trendovi. Pa naravno, vi ćete s ponosom uvek da ističete kako vi pratite trendove evropske kada je u pitanju zaštita prava radnika, a u suštini prava mu ničim nisu zaštićena, nego je uveden jedan posrednik između njega i poslodavca, a poslodavcu odgovara da nema nikakvih problema sa radnicima. Pa gde kapital trpi radnička prava? Gde kapital trpi nešto što se zove zaštita tih prava?
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ovo je potvrda onog što sam malopre rekao, a to je da je samo forma zastupljena. Vi u ovome članu 10. predviđate zakonom preciziranje odnosa između radnika i poslodavca za one koji su angažovani u zemljama EU. U obrazloženju kažete da će ovaj član 10. stupiti na snagu kada Srbija bude punopravni član EU. Ima li većeg apsurda od ovog? Nema. Kakav je to zakon koji u sebi sadrži ne jednu odredbu, nego jedan član? Da je i jedna rečenica u ovome smislu, to bi bila teška ironija, ne bi čovek mogao da poveruje. Ali vi stavljate član koji reguliše kakva prava ima radnik koji je zaposlen u zemlji članici EU, ali stupa na snagu kada Srbija postane punopravni član EU. Pa, ne može, to je takva kontradiktornost da čovek ne može da veruje da se to desi Vladi. Pa, kad prepisujete, gospodo, te zakone, kad želite da budete slepi sledbenici tog globalizma, imajte bar malo stila, imajte bar malo časti, bar malo ponosa i inata tog srpskog koji postoji u generacijama, pa kažite – ne možemo baš ovako da preslikamo ovo. Kad će Srbija biti članica EU? Nikad, možda i kasnije. Ako budete tako navijali, bogami, izgleda da će se desiti ovo možda i kasnije. Nemojte, brišite ovaj član, nemojte da vam služi ovo, rekli smo vam, služiće kao primer, da ne kažem, gluposti, onoga ko je bio član Vlade. Služiće kao primer u školama, deca će učiti u školama, a narod će pričati, evo, vidite kako je 2019. godine bio sastav Vlade, evo vidite kakav je član zakona bio, bio je onaj koji je futuristički u svakom slučaju, a taj futur je izgleda ne Futur II, nego neki još veći futur. Nikad to neće biti.
Zahvaljujem kolega Mirčiću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite kolega.
Hvala predsedavajući. Srpska radikalna stranka je svojim amandmanom iznela svoj stav o Predlogu zakona o agencijskom zapošljavanju i to je slučaj i sa amandmanom na član 10. Predloga zakona. Naša poslanička grupa je detaljno analizirala ovaj predlog zakona i više puta smo rekli da se ne slažemo sa ovakvim predlogom zakona, jer ne doprinosi poboljšanju položaja radnika u Republici Srbiji. Analizirajući ovaj predlog zakona, prilikom rasprave u načelu, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, gospođa Vjerica Radeta je istakla da je ovo, u stvari, Nacionalna služba za zapošljavanje u lošem obliku. Ali, kakva god bila i koliko god doprinosila ili ne doprinosila povećanju nezaposlenosti, Nacionalna služba za zapošljavanje jeste legalan i legitimni državni organ. S punim pravom možemo reći da se radi o prilično glamuroznom državnom organu koji ima kapacitet za zapošljavanje, jer zbog toga i postoji. Činjenica je da su građani odavno izgubili poverenje u Nacionalnu službu za zapošljavanje. Umesto da rade na ponovnom uspostavljanju poverenja između ovog organa i nezaposlenih građana, vlast omogućava agencijama da postanu paralelni organ prilikom privremenog zapošljavanja i to predstavlja kao svoje veliko dostignuće, a istina je, u stvari, da time samo pokazuje nebrigu za građane u čije ime i vrši vlast. Hvala.
Zahvaljujem kolega Ljubenoviću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o Zakonu o agencijskom zapošljavanju moramo da postavimo pitanje da li su zaposleni koji obavljaju privremene i povremene poslove zadovoljni, ako nemaju pravo na odmor, ako nemaju pravo na bolovanje ili na slobodan dan. Stalo nam je do toga da zaposleni u punom kapacitetu mogu da ostvare svoja prava. Smatram da treba omogućiti da zaposleni kod poslodavca koji obavljanju posao kod tog poslodavca i zaposleni koji obavljaju posao po ugovoru o privremenim i povremenim poslovima budu izjednačeni, jer zašto bi imali različiti tretman ako obavljaju isti posao. To bi onda bila diskriminacija među zaposlenima. Što se tiče ovog konkretnog člana, pitanje je na koji način kolektivni ugovor kod poslodavca reguliše prava, obaveze i odgovornosti kada se radi o obavljanju poslova u inostranstvu. U tom smislu mislim da je dobro normiranje koje taksativno navodi koje još elemente treba da sadrži ugovor o zasnivanju radnog odnosa, kada se zaposleni ustupaju poslodavcu koji delatnost obavlja na teritoriji država članica EU. Zahvaljujem.
Zahvaljujem koleginice Žarić Kovačević. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Ne. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Ne. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stručni tim Srpske radikalne stranke za privredu i socijalnu politiku vrlo često analizira status radnika u Srbiji i pre Predloga zakona o agencijskom zapošljavanju, ovo nam je samo došlo kao jedna obaveza, odnosno jedna poslastica više da vidimo u kom pravcu država Srbija računa da ide sa svojim radnicima. Posebno je zanimljivo ovde da se član 12. odnosni na ugovor o ustupanju zaposlenog u slučaju upućivanja u druge države. Da li je neko od vas čuo za vrlo negativne slučajeve i to nisu pojedinačni slučajevi naših radnika koji su do sada na takav način odlazili u inostranstvo? Pa, da vam se koža naježi kad slušate njihovu istinitu priču. Šta su oni mogli sve da dožive odnosno sa čim su sve mogli da se susretnu prilikom odlaska u inostranstvo i navodno radnim angažovanjem? Pa, mogli su da dođu u poziciju da im se oduzme pasoš, da dođu u poziciju da nemaju dovoljno novca ni da bi se vratili svojoj kući, a kamoli da tamo nešto zarade. Ovo nije dobro. Ovaj Zakon o agencijskom zapošljavanju je zapravo jedan surogat zakona te kao takav ne bi trebao ni da opstane, odnosno nije ga trebalo ni nuditi pravnom sistemu države Srbije, a kamoli se za njega onako zdušno zalagati. Pa, mi nismo bili u stanju da već godinama rešimo problem platnih razreda za zaposlene u javnoj upravi, u javnim službama, lokalnoj samoupravi i AP, a kamoli da rešimo problem nezaposlenih ljudi koji bi bili angažovani preko agencije. Između zaposlenog i poslodavca pojavljuje se samo još jedan subjekta čiji je osnovni cilj i zadatak da za sebe prigrabi ekstra profit. Pa, u čemu je interes poslodavca da plaća i usluge agencije kada mi na tržištu možemo da pronađemo, doduše manji broj onih zanimanja za koja su se pojavila kao deficitarna, može da se pojavi i na vrlo jednostavan način dođe do određenog broja ljudi koji nisu zaposleni treba sad agencija. Znate ko je najveći poslodavac u Srbiji? Sad vi razmišljate o nekim velikim kompanijama da li domaćim ili stranim, pa nije, država Srbija je najveći poslodavac. Juče ste gospodine ministre rekli da jedan od onih zakona pokušava da reši problem oko 40.000 zaposlenih a u perspektivi bi trebao rešiti problem oko 400.000 nezaposlenih. Dakle, država je najveći poslodavac u Srbiji. Šta se tu dalje dešava? Biće ovih agencija, sad ne mogu da pretpostavim koliko, ali će samo nekoliko biti u povlašćenom položaju. Koje će to biti agencije? Pa, to će biti agencije čiji su vlasnici ljudi vrlo bliski ovom režimu. Ko ubira kajmak? Pa, oni. Šta će se desiti sa zaposlenima? Ništa. Kažete da će se njegova osnovna prava koja proističu iz rada, a to je pravo na platu ili zaradu, odmori, pravo na socijalni status rešavati i biti ista onakva kao kod uporednih radnika u preduzeću, odnosno kod poslodavca kod kojeg su radnici upućeni. A kakav je njihov status? Mi upravo tom analizom smo došli do poražavajućih podataka. Da iako mnogi zarađuju u Srbiji minimalac, ne primaju ga, odnosno prime, ali onda su dužni da poslodavcu vrate od poslodavca do poslodavca, to je različito. Šta će to biti? Uporedna karakteristika za onog ko treba da pronađe posao preko ove agencije, biće jedan težak socijalni, statusni njegov položaj. Zaista ovo je potpuno bespotrebno i potpuno besmisleno. Ovaj član 12. bi mogli sad da raščlanimo pa da otvorimo baš onako malo širu debatu zato što se odnosi na zapošljavanje u inostranstvu, ali naš cilj je da ovaj zakon potpuno pokažemo da je besmislen i da ništa dobro građanima Srbije neće doneti.
Zahvaljujem se. Po amandmanu, reč ima narodna poslanica Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, ja se ne bih složila sa prethodnim govornikom i sa predlagačima ovog amandmana, zato što kaže da nam ovaj zakon nije potreban. Smatram da je ovaj zakon i te kako potreban, a objasniću vam i zašto. Pošto dolazim iz Kruševca, u gradu Kruševcu ima mnogo investitora u poslednjih sedam godina koji su došli i otvorili svoje fabrike i mnogi od njih zapošljavaju, upravo radnike i preko agencija. Tako da je ovim zakonom upravo obezbeđeno to da oni budu izjednačenih prava, kao i oni koji su zaposleni direktno preko poslodavca. Smatram, zaista da je ovaj zakon preko potreban i da je, upravo Vlada Republike Srbije mislila o svim tim radnicima, ali i onim radnicima koji su, kao što je kolega prethodni govornik rekao, idu preko agencija u inostranstvo. Svakako da je ovaj zakon jako bitan i mi ćemo u danu za glasanje podržati ovaj zakon, svi poslanici SNS, ali, ono što mi je danas zaista posebno odvuklo pažnju jeste to da je danas predsednik Vučić otvorio radove na budućem auto-putu Ruma-Šabac, i brzoj saobraćajnici Šabac-Loznica gde će biti novi most preko Save, što je zaista ponos svih nas Srba i svih ljudi koji vole Srbiju, jer je to nešto što je bilo preko potrebno. Ono što želim i da dodam je to da je upravo danas potpisan i ugovor za izgradnju Moravskog koridora, a svi znamo koliko je jako bitan ovaj budući koridor koji će stvarno značiti za sve one ljude koji žive na potezu od Pojata do Čačka. Iskreno se nadam da će se ovo nastaviti i dalje i prema drugim krajevima naše prelepe Srbije i spojite ne samo „Koridor 10“ i „Koridor 11“, nego ići mnogo dalje, jer to je politika SNS, to je politika koju vodi predsednik Vučić, zato iz izbora u izbore dobijamo sve veću podršku. Tako je kolega i još veću na narednim izborima. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Barišić. Kolega Periću, želite repliku na izlaganje koleginice Barišić? Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Koleginice, Barišić, vi za mene niste presudni govornik, vi ste za mene uvažena koleginica Barišić. Moram da kažem da auto-putu Ruma-Šabac, i brzoj saobraćajnici Šabac-Loznica, koleginica Borka Grubor, kolega Blažić i još neki, odnosno Blažo, radujemo se isto kao i vi. Ovde nije reč o tome. Mi ovde pričamo o jednoj drugoj situaciji. Da li ima potrebe da se nezaposleni u Srbiji zapošljavaju? Ima. Smisao postojanja vlasti jeste da reši one probleme, pojedinca, građanina Srbije koji on uz najbolju svoju volju i maksimalan stepen obrazovanosti i snalažljivosti ne može da reši sam, nego to treba da reši društvo, sistem, a njegova obaveza je da plaća poreze, doprinose i druge javne, fiskalne, pa ponekad i nefiskalne prihode da bi država mogla da gradi, radi i investira. Ovo su činjenice o kojima sam ja govorio obrazlažući amandman na član 12. Ovo nisu puste želje, ovo je nešto sa čim svi građani Srbije, ili većina, ili se susreće ili drugi znaju. Ja sam bio juče oduševljen u jednom momentu kada je koleginica Malušić bila iskrena kada je rekla da se ovde zakoni ne donose, ovde se samo glasa za zakone. Što se tiče narodnih poslanika SRS mi ne damo to, mi pokušavamo da budemo pravi predstavnici građana Srbije i da ne dozvolimo da se donošenje zakona izmesti izvan ovog parlamenta, jedino mesto, po Ustavu je tako. Možda neko ne bi želeo to, a možda bi neko voleo da to radi pojedinac. Već duži niz godina, možda je životni standard građana Srbije nešto popravljen i bolji nego što je bio, ali već duži niz godina i ovaj režim radi na urušavanju sistema. To nije dobro. To će se obiti o glavu onima koji najviše rade na tome, ovi ovamo na desnoj strani, pa njih je… Oni su sami sebi jamu iskopali, pa na kraju sami u nju upali. Niste vi tu mnogo doprineli, možda samo jednim prstom da ste ih gurnuli i smestili ih tamo gde im je mesto.
Zahvaljujem, kolega Periću. Reč ima narodni poslanik Dragana Barišić. Pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Zahvaljujem i uvaženom kolegi, prethodnom govorniku, gospodinu Periću, što mi je dao prostor za ovu repliku. Nisam nikako smatrala da nešto pogrdno ili sa nekim omalovažavanjem kažem, a da se ne obratim, ja zaista kolegu uvažavam, ali, jednostavno, nisam ni želela da mu dajem prostora za repliku jer to nisam imala nameru. Ali, kada su uopšte investicije i kada su novi putevi u pitanju, svakako smatram da će se kolega složiti da je to prostora za nove investicije i novo ulaganje u našu državu. Ukoliko nemamo zdrave, kvalitetne puteve i infrastrukturu niko od stranih i domaćih investitora neće ulagati u to područje. Pošto dolazim iz Kruševca, mogu samo da kažem koliko je u prethodnih nekoliko godina urađeno baš po pitanju investicija i koliko je baš stranih i domaćih investitora došlo upravo zbog toga što ima kvalitetnih puteva, zdrave infrastrukture. Ranije niko nije želeo da ulaže u takve krajeve kad ne može da dođe do tih krajeva, a da pri tom ima jednu kvalitetno putovanje, znači, smatram da ćemo se složiti. Nove investicije su put za nova radna mesta, što je veliki problem bio do 2012. godine, sa otvaranjem novih fabrika, znači nova radna mesta, to je već bolji standard naših građana i naravno da mislimo na sve kategorije društva. Smatram da nisam nikako pogrešila u ovom svom izlaganju. Ukoliko ste bili uvređeni što vas nisam oslovila lično, evo ja se javno izvinjavam. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Kneževiću, pomenuti ste tokom izlaganja kolege Perića, da li ste želeli repliku? (Blaža Knežević: Da.) Reč ima narodni poslanik Blaža Knežević. Pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo kratko, kolegi Periću. Pre svega auto-put Ruma - Šabac, most preko Save, zatim brza saobraćajnica Šabac - Loznica, ali predsednik Aleksandar Vučić je danas rekao, pa poslušajte malo da tu neće stati, da će put krenuti ka Ljuboviji, ka Bajnoj Bašti, tako da budete upoznati, pogledajte izjavu predsednika Aleksandra Vučića, tako da, doći će i do Ljubovije, ne brinite ništa.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Po amandmanu. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Naravno da se potpuno slažem da amandman na član 12. ne treba prihvatiti. Ono što, naravno, moram da kažem to je da od dolaska SNS na vlast i te kako vodimo računa, uopšte o građanima, a posebno vodimo računa o svakom zaposlenom građaninu, bilo da on radi na teritoriji Republike Srbije, bilo da je u pitanju ustupanje van granica teritorije Republike Srbije. Takođe, moram da kažem da se član 12. odnosi na ugovor o ustupanju zaposlenih u slučaju upućivanja u drugu državu i naravno da je u ranijem periodu bilo problema. Međutim, upravo uviđajući sve te probleme koje su se ranije, u nekim ranijim godinama dešavale u praksi, mi upravo ovim zakonom to hoćemo da ispravimo. Kako to ispravljamo? Tako što ovim zakonom precizno i jasno uređujemo da će Ministarstvo voditi evidenciju, znači, imaće bazu podataka u elektronskom obliku, o svim agencijama kojima je data dozvola sa njihovim sedištem, sa njihovim PIB-om, sa njihovim matičnim brojem. Prema tome, agencije za zapošljavanje biće potpuno vidljive, kao što će potpuno biti vidljivi i radnici koji će preko agencija biti ustupljeni na rad. To, naravno, kada imamo jasnu i preciznu evidenciju sem brige o radnicima zaposlenima, otvara se mogućnost i njihove potpune zaštite u svim segmentima njihovog radno-pravnog odnosa. Prema tome, apsolutno ovaj član zakona je neophodan upravo u cilju zaštite radnika koji nalaze posao preko agencije za zapošljavanje. Takođe, ono što moram da istaknem jeste da ovaj Predlog zakona nije došao ovde u Skupštinu prvi put. Ispoštovana je i ona procedura zakonska koja se tiče javne rasprave. Na jedan potpuno transparentan način je Vlada pripremala nacrt zakona i pripremala ovaj predlog koji je danas došao pred nas narodne poslanike. Šta to znači? To znači da su sve one zainteresovane strane uzele učešća u punom obimu u sačinjavanju ovog Predloga zakona, a to znači i Privredna komora i Unija poslodavaca i sindikati i agencije koje se bave zapošljavanjem radnika. Čak se negde i navodi da su u pitanju i agencije koje se bave zapošljavanjem radnika u inostranstvu. Znači, na potpuno transparentan način dobijeni su komentari, sugestije i participirale su sve one strane koje su mogle uticati da se kvalitet predloga zakona unapredi. Naravno, moje kolege su govorile o današnjem velikom danu, otvaranju puta koji otvara predsednik Aleksandar Vučić, ali ja ću takođe napomenuti i jedan vrlo značajan ugovor koji je potpisan prilikom dolaska ruskog premijera Medvedeva u Beograd, a to se odnosi na Sporazum rekonstrukcije barske pruge, koji je i te kako važan za taj Koridor 11 i koji je i te kako važan za povezivanje građana jugozapadne Srbije, Užica, Priboja, Prijepolja, Požege sa Beogradom. Naravno, moram, takođe, da istaknem da je, zahvaljujući saradnji za Rusima, ova pruga barska rekonstruisanu u dužini 77 kilometara, to je od Resnika do Valjeva, da vozovi na ovoj deonici pruge sada već putuju 120 kilometara na sat, ali ovaj sporazum, koji je nedavno potpisan, odnosi se na rekonstrukciju ove pruge dalje od Valjeva do Vrbnice, odnosno do crnogorske granice, tako da građani više neće morati da putuju po sedam, osam sati više. Brzina pruge od 120 kilometara na sat doprineće i te kako skraćenju i bržem protoku i robe, ljudi, usluga i, naravno, većem zapošljavanju, a zapošljavanje posebno u građevinskoj industriji i te kako je važno sa aspekta smanjenja siromaštva. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite, koleginice.
Prosto je neverovatno da poslanici vladajuće koalicije ovako govore o ovom zakonu, a vide i ovoliku propast i vide ovoliko iseljavanje iz zemlje i vide da više nema ko ni da radi. Vide da vam fali 90.000 zanatlija i vide da svako ko nešto zna, on je otišao iz ove zemlje, a vi usvajate, pored Zakona o radu koji je katastrofalan i koji je propisao minimalnu cenu rada 30.000 od koje niko ne može da živi… Ja bih volela da mi ministar odgovori koliko bi on dana mogao da živi od 30.000 zarade? Da li je to moguće? Vi pored takvog Zakona o radu, umesto njega da menjate u pozitivnije, da učinite nešto dobro našim građanima i našem radniku, vi dodajete jedan novi Zakon o agencijskom zapošljavanju koji znači čisto porobljavanje, odnosno čistu prodaju radnika i ne samo prodaju, već preprodaju. Znači, radnik zaključuje ugovor sa agencijom, a radi ustupanja kod nekog poslodavca. Znači, čista prodaja. Taj isti poslodavac može ga ustupiti drugom poslodavcu. Kada je u pitanju kod koga može da radi radnik u toj agenciji, znači može da radi kod naših preduzetnika, a može da radi i kod stranih preduzetnika koji imaju ogranak u Srbiji, a da za iste te pare taj strani preduzetnik može tog istog radnika da povuče u svoju zemlju sa istim primanjima, odnosno sa istim novčanim davanjima i tako da će on radnika iz Srbije imati za 27.000, odnosno 30.000, u zemlji EU, gde bi morao za taj isti posao da plati pet ili deset puta više tog istog radnika. Tako vi tretirate naše građane, tako vi tretirate našeg radnika, a ja bih volela da vi koji branite ovaj zakon stanete jedan dan i poistovetite se sa tim ljudima koji treba da rade u agenciji i koji treba da rade za 30.000. Hvala vam.
Zahvaljujem, koleginice. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda mi da neko hoće da prikaže da je Srbija postala robovlasnička zemlja, agencija stranih investitora i zlih domaćih privrednika. (Vesna Nikolić Vukajlović: Tačno.) To tako izgleda. To su im izgleda jedine primedbe koje imaju na zakon. Evo sada je čak bilo govora o tome da će agencija da ustupi radnika. To reče jedna od uvaženih kolegina, a da li uvažena koleginica zna da to rade i državni organi? Državni organi mogu isto tako da ustupe zaposlenog na drugo radno mesto u drugom državnom organu i da radi tamo svoj posao i zarađuje svoju platu? E sad, oni koji se cerekaju dokazuju samo svoje neznanje. Ja postavljam jedno drugo pitanje – da li agencije za zapošljavanje danas postoje u Republici Srbiji? Postoje. Da li je način rada tih agencija regulisan zakonom? Nije. Moguće je samo po zakonima kojima se osnivaju privredna društva, registrovanje samostalnih delatnosti, agencija itd. da budu osnovane, da obavljaju neku delatnost, ali materija nije, ne postoji. Ovi koji kažu da zakon ne valja, predlažu sledeće – da ukinimo jednu delatnost u Republici Srbiji. (Vjerica Radeta: Može. Koju?) Znači, da ne postoji više agencija za zapošljavanje, agencija za pružanje knjigovodstvenih usluga itd. Hajde da ukinimo sve agencije, čak i one privatne. Razumem što se bore politički protiv državnih, ali zašto hoće i privatne? Da li su prava radnika danas u tim agencijama mnogo manja nego prava zaposlenih u drugim privrednim društvima? Jesu. Da li će ovim zakonom da budu izjednačena prava zaposlenih u agencijama za zapošljavanje sa pravima ostalih zaposlenih na teritoriji Republike Srbije? Hoće. U čemu je problem? Sada je sledeća mantra. Svi su Srbiju napustili. Da li znate da, po zvaničnim podacima Evrostata, 2018. godine više je građana Republike Srbije odjavilo prebivalište u Nemačkoj, nego što je prijavilo. Da li imate taj podatak? Zašto taj podatak ne kažete? Ne kažem da su se svi koji su odjavili mesto prebivališta u Nemačkoj, vratili u Srbiju, ali ih se više vratilo, nego 2017. godine. Zašto ne kažete zvaničan podatak da je Srbiju u toku 2018. godine manje građana Republike Srbije napustilo i otišlo na privremeni rad u inostranstvo? Znači, 2018. godine je manje naših građana napustilo Srbiju i te iste 2018. godine više se naših građana vratilo na teritoriju Republike Srbije. To je istina. Da li vam ta istina smeta? Da li želite… (Poslanici SRS puštaju gusle preko mobilnog telefona.)
Kolege, molim vas, ako možemo samo muziku da ugasimo i da dozvolimo kolegi da završi sa izlaganjem.
Meni gusle ne smetaju, ali samo pokazuju koliko određeni poslanici zaista učestvuju u radu Narodne skupštine i koliko ti isti narodni poslanici poštuju, prvo kolege narodne poslanike, koliko poštuju dostojanstvo Narodne skupštine i koliko poštuju građane Republike Srbije koji su ih birali i poslali u ovu Narodnu skupštinu. Toliko o tome. I sad njihovo to ponašanje daje očigledan primer u njihovu iskrenost i da li zaista žele nešto dobro građanima Republike Srbije. (Vjerica Radeta: Ko? Ko?) Taj koji je puštao gusle. To vi znate iz vaše poslaničke grupe. Nećete da me prevarite da odstupim od teme, da kažem koliko ništa ne znate. (Vjerica Radeta: Ko ne zna?) Evo vi. Sve podatke koje ste izneli bili su netačni. (Vjerica Radeta: Koji mi?) Znači, koleginica koja je govorila, eto, pre mene, evo. Znači, ni jedan podatak nije tačan iznela. I sad, idemo od floskula. Znate li vi da zaposleni mora da vrati deo zarade koje mu uplati poslodavac? Pa, to je moglo kada je stopa nezaposlenosti bila 25%, 26%, 27% kao što je bilo 2012. godine. Danas je toga sve manje i manje, skoro u tragovima. Ali, ja sad postavljam jedno drugo pitanje – a što ti isti zaposleni to ne prijave nadležnim inspekcijskim organima? To mu je čak i krivično delo. (Vjerica Radeta: Majke ti, što ne prijave, Arsiću?) Pa će vama da prijave, vama prijavljuju? Pa, ne izmišljajte više, dosta nam je više, imamo ove koji su iz bivšeg režima, fabrikuju afere. Sad vi fabrikujete afere kako kog stignete sa poslodavcima, sa investitorima, sa agencijama, sa svime. Znači, iznosite činjenice. Ako želite da pomognete da zakon bude bolji, dobro došli ste u tome. Kritikujte loše odredbe zakona, ali nemojte više da izmišljate podatke. Republika Srbija, na čelu i sa predsednikom Republike Srbije Aleksandrom Vučićem i sa predsednikom Vlade Anom Branbić i sa svim ministrima, ide u sigurnu i bolju budućnost i postaje lepše mesto za život. Da li ćete vi to da prihvatite ili ne, to je vaš problem. To je isključivo vaš problem. Da li želite da dođete na vlast da bi vama bilo bolje? Kako diskutujete ovde u Skupštini, ubeđujete me da vam je samo to želja da vama bude bolje, a Srbiji kako bude. (Vjerica Radeta: Replika.) (Vesna Nikolić Vukajlović: Replika.)
Nije pomenuo konkretno poslaničku grupu. Najpre koleginica Vesna Nikolić Vukajlović, pravo na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega Arsiću, džaba vam je bilo što ste vi guslali i bez gusli. Vi guslate ovde već četiri godine, a vaše guslanje više ne može da trpi niko od građana Srbije, pa eto ni SRS. Ako vi mislite da treba izbaciti opoziciju potpuno iz ove sale, da biste upravo vi ostali sa vašim kolegama, onda se grdno varate. To što bacate prašinu u oči građanima i što kažete – hajde da ukinemo sve agencije, nije isto. Agencija za zapošljavanje koju vi sada uvodite na ovakav nakaradan način, koji možda ima smisla na području EU gde je standard kakav jeste, ali je toliko besmislena i pogubna na području Srbije gde je standard ovakav kakav jeste, sa čime vi možete da se poredite kada su u pitanju uslovi života u Srbiji i uslovi života u EU? Kako onda možete da donositi takav zakon, po kom osnovu možete uopšte da ga branite? Imate li obraza da ga branite ili morate da izađete iz sale? Ovo je sramota. Ovo je jedan dobar dokaz da ova vlast nije patriotska, da ova vlast ne vodi računa o građanima, da ova vlast ima bahate ministre. Vi dobro znate i bahate direktore raznih koridora, javnih preduzeća i dobro znate da prave desetine hiljada kvadrata u Vrnjačkoj Banji da bi upravo mogli da se povežu sa koridorom koji vi pravite, to je „Moravički koridor“ koji plaćate 300 miliona evra više. Da ste hteli dobro ovom narodu, vi ste šta morali da uradite? Da se obračunate konačno sa tim tajkunima, jer vam je mera za vrednost koliko vi morate da zaradite upravo taj Đilas. Ne možete toliko da zaradite kao on. Zašto ga niste uhapsili? Zašto niste 520 miliona evra zaostalog duga u porezu od tajkuna naplatili? Zašto niste napunili tako državnu kasu, nego je punite od poreza ovih jadnih ljudi, ovih građana? E pa tu je SRS da otvori oči ovom narodu i da narod zna da ima neko ko se za njega bori. Hvala. (Vjerica Radeta: Poslovnik.)
Zahvaljujem. Reč ima Vjerica Radeta, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 27. Kolega Milićeviću, koliko god vi jeste korektni dok radite taj posao, ipak malo član 27. vas obavezuje i da nekad malo reagujete. Malo pre smo slušali kako kolega meša babe i žabe. Morali ste da reagujete. Kada se govori o ustupanjima zaposlenih u okviru državnih organa, onda to nije agencija, onda to nije nikakva preprodaja, nego uz saglasnost zaposlenih prelazi na neko drugo mesto u neki drugi organ. Znači, nema veze sa ovim o čemu je koleginica Vesna malo pre govorila. Kaže - mi se borimo da dođemo na vlast da bi nama bilo bolje. Vrlo interesantno, to kaže predstavnik skupštinske većine o kojoj pojedinačno, neću sad da kažem nikoga ja pojedinačno, lično ali toliko afera, toliko ličnog bogaćenja, toliko duplih, petoroduplih plata i kolega ovde koji sede. Prosto, nije korektno. Ali, da vam kažem, dok se kolega Arsić borio protiv agencija, kao velikog zla, kao mesta gde se uzimaju velike pare, to su, znate, bila neka druga vremena, to su bila vremena kada su se u Narodnoj skupštini donosili zakoni. Ovo je ipak neko novo vreme, reče juče gospođa Malušić, ovo je vreme kada se u Narodnoj skupštini samo izglasavaju zakoni. Tako da, kad bolje razmislimo, nemamo šta ni da zameramo kolegama koje su ovde samo da izglasaju. A ko će donositi zakone, mi iz opozicije se borimo bar da skrenemo pažnju, a vi koji samo glasate nije vam ni teško. Kaže vam se – zvonce, glasaj, doviđenja. Zakone ne donosi Narodna skupština i dobro je da nam je koleginica Malušić juče rekla iskreno ono što vi znate, a što mi odavno govorimo. Dobro je da je i javnost čula. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Ukazali ste na povredu Poslovnika, član 27. Vi bar jako dobro znate da je jako teško predvideti o čemu će narodni poslanici govoriti i jako dobro znate da nije manir mene kao predsedavajućeg… (Vjerica Radeta: Zato nemojte glasati, zato se nemojte izjašnjavati.) Zahvaljujem, ali gospodin Arsić je iznosio svoj politički stav, politički stav svoje poslaničke grupe, što je njegovo legitimno pravo, ja sa ovog mesta politički ne ide da se izjašnjavam. Koliko sam shvatio, ne želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika. (Vjerica Radeta: Ne.) Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Ispade po diskusiji koju je moja uvažena koleginica imala u replici da je ova vlast izdajnička, tako je bar rečeno. Ja ne znam šta joj je jutros predsednik SRS rekao, da ovu vlast smatra patriotskom? E sad to govori o onoj povezanosti, a to se zove mržnja. To se zove mržnja, ne drugačije. Priča se o životnom standardu u EU i da li mi imamo životni standard u EU? Odgovor je i da i ne. Za neke imamo, za neke nemamo. Da li pričamo o standardu u zapadnoj Evropi? Taj standard nemamo. Ali, ako je EU toliko zla, zašto onda hoćemo njen životni standard? Ne možete do pola, pola volimo, pola ne volimo. Idemo dalje. Bilo je reči ovde o porezima. Koja se to država ne finansira iz poreza? Ajde, nađite mi tu državu. Nađite mi državu koja se ne finansira iz poreza. Možda Monako, možda Andora, nemaju ni vojsku ni policiju, imaju četvoro, petoro činovnika radi izdavanja ličnih karata. Da li postoji ozbiljna država koja se ne finansira iz poreza? Ja mislim da ne postoji. Po sadašnjem zakonu o ovim agencijama ipak je potrebna saglasnost zaposlenog na odstupanje. Nemojte to da zaboravite. A, po tome da li Srbija propada ili ne govori činjenica da imamo najviše direktnih investicija, bilo domaćih, bilo stranih, od svih zemalja u regionu, a neke od zemalja u regionu su i nama susedne zemlje članice EU. Rumunija, koja ima tri puta više stanovnika nego Republika Srbija, ima manje direktnih investicija nego Srbija. Bugarska, koja ima oko tri miliona stanovnika više nego Republika Srbija, ima manje direktnih investicija nego Republika Srbija. Onda tvrdite da je Republika Srbija propala. Nemojte tako. Vi imate pravo na svoj politički program, ali nemojte ono što je dobro i što građani osećaju kao dobro da ih ubeđujete da je loše i da je njima loše i gore i da zbog toga mi sa strahom čekamo izbore. Ne, mi izbore jedva čekamo, da se provere sve politike i bivšeg režima i opozicije i nas iz vladajuće većine. Izbori su jedino merilo o rezultatima, a ne politički stavovi.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Koleginice Radeta, vi želite povredu Poslovnika? Izvolite.
Član 107. Bilo je uvredljivog u onome što je kolega Arsić malopre govorio. Najpre, nije on pozvan da tumači ono što Vojislav Šešelj govori u Narodnoj skupštini. Naravno, nije rekao ovo što je Arsić rekao, niti je rekao na taj način. Da, rekao je da u poslednjih pet godina vlast u Srbiji ide sve više ka patriotskom putu, ali da treba konačno da se otrgne od EU, da se opredeli za saradnju najbližu moguću sa Ruskom Federacijom. To jeste stav SRS i niko ne treba da ga tumači na neki svoj način. Kao što je uvredljivo kada kolega Arsić kaže da neko od nas srpskih radikala misli da država može da živi bez poreza. Ko je to rekao? Ko je rekao da država može da živi bez poreza? Ako se govori da porez može biti negde manji, ako se govori da poreska administracija ne radi dobro, ako se govori da 30% vlasnika stanova, recimo, ne plaća porez, onda to ne znači, onda vi mislite da država može da živi bez poreza. Mi mislimo da treba svi da plaćaju porez i kada bi ga svi plaćali, onda bi poreska stopa mogla biti manja. To je valjda ozbiljna poreska politika. Čuj, mi mislimo da država može da živi bez poreza. Šta smo mi, rastemo na grani? Nemojte od nas da pravite neznalice, jer dobro znate da to nismo. Kažete koliko ste vi gradili, izgradili itd. Mi vama danima govorimo da, grade se autoputevi, mi to podržavamo. Grade se koridori, mi to podržavamo. Ali, hajde vi nama argumentima dokažite da se povećava standard građana. To nije. Standard građana se ne povećava ili se toliko malo povećava da se ne primeti. To je problem. Mi pričamo o državi Srbiji u kojoj skoro pola miliona radi za minimalac, a taj minimalac je 27.022 dinara, a potrošačka najniža korpa je 37.000 dinara. Evo, to objasnite kako se živi bez tih 10.000 dinara da bi moglo da se preživi. Mi pričamo o standardu koji je u Srbiji. To i vaš predsednik kaže, da standard još uvek nije dobar, ali nešto da ćete da radite, ne znamo tačno kada i kako da se poboljša. Hvala.
Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne.) Zahvaljujem. Koleginice Vukajlović, javili ste se za repliku, ali kolega Arsić ukazuje na povredu Poslovnika. Izvolite, kolega Arsiću.
Član 27. To su opšte odredbe o poštovanju Poslovnika o radu. Znači, 29. oktobra, u diskusiji između 12,00 časova i 12,10 časova, predsednik SRS prof. dr Vojislav Šešelj kaže ovako – ovo je Vučić, koji je opet u priličnoj meri srpski patriota sve više. (Vjerica Radeta: Pa to sam ja rekla, sve više.) Neću ja nešto mnogo, kolega Milićeviću, ni o znanju, ni o ne znanju. Mi u Narodnoj skupštini brinemo u republičkim porezima i prihodima i na osnovu toga donosimo Zakon o budžetu. A, i mala deca, odnosno studenti na pravnom fakultetu na prvoj godini nauče da se porez na imovinu plaća kao povereni prihod jedinici lokalne samouprave i da jedinica lokalne samouprave svojom odlukom određuje stopu naplate poreza na imovinu. Mi smo samo stavili koja je najveća stopa, a oni sami to određuju. Pa, ako je lokalna samouprava rešila da poreska stopa na imovinu bude 0%, to je njen problem, nije problem Narodne skupštine, to je problem njene administracije i njenih izvora finansiranja, a ne Narodne skupštine. Čisto o tome da znamo ko poznaje bolje zakone, a ko ne.
Kolega Arsiću, da li želite da se u danu za glasanje Narodna skupština izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika na član 27? (Ne.) Zahvaljujem. Reč ima koleginica Radeta, povreda Poslovnika.
Član 107. je povređen. Sada ste stvarno trebali da reagujete, kolega Milićeviću. (Vladimir Orlić: Trebalo je.) Ne, trebao je da reaguje. Sad, ako ćeš ti još da me ispravljaš u gramatici, da se ucmekam odmah. Kolega Milićeviću, malopre je gospodin Arsić rekao nešto što sam ja rekla pre toga i on je to izneo kao nešto suprotno od onoga što sam ja rekla. Sada, šta postoji opasnost? Da se neko uključio da gleda Skupštinu od onog momenta kada je Arsić govorio i da ispadne da sam ja nešto rekla suprotno od onoga što je naš predsednik rekao. Dakle, nedopustivo i mora da se reaguje. Ali, posebno je interesantno ovo što je kolega Arsić govorio da lokalne samouprave određuju poreze, poreske stope. Nije to sporno, nego način na koji je on to govorio. Kaže – to je njihovo, to oni donose, to je njihova stvar kako će. Pa, čiji su oni, ko su oni? Zar ne postoji neka obaveza sa republičkog nivoa Narodne skupštine, zakona koji se ovde što bi rekla koleginica Malušić, koje iz vlasti izglasavate a ne usvajate, ne donosite, da li je moguće da je vas baš briga za lokalne samouprave? Da li je moguće da je vas baš briga kako lokalne samouprave pune svoje lokalne budžete? U stvari, kada bolje razmislim, kako stoje stvari na terenu, Arsić je u pravu, zaista tako i jeste. I jeste vam haos u lokalnim samoupravama i jesu lokalne samouprave neke u situaciji da nemaju pare ni da isplate plate. Uvalili su se u neke kredite, to je još kada je Ana Brnabić bila direktor NALED-a, pa kada ih je nagovarala da svi uzmu kredite, pa sada vraćaju te kredite, pa nemaju za svakodnevni rad. Onda kaže kolega Arsić – to je njihovo, to su oni, kao da priča, bogami, o lokalnim samoupravama neke nama neprijateljske države, npr. ustaške Hrvatske. Hvala. (Veroljub Arsić: Po Poslovniku.)
Čuo sam vas, kolega Arsiću. Koleginice Radeta, mislim da je nakon ukazane povrede Poslovnika, građanima, ukoliko su se uključili nešto kasnije, jasno šta je ko rekao, ali ja moram da vas pitam da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Kolega Arsiću, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 103, u vezi člana 27, jer ovde su sada rečene neke stvari koje izlaze iz nadležnosti Narodne skupštine. Mi u Srbiji imamo tri ne grane nego nivoa vlasti - republički, pokrajinski i lokalni. Znači, neko je ovde tražio da Narodna skupština, kršeći Ustav Republike Srbije, preuzme nadležnosti naših kolega odbornika po jedinicama lokalnih samouprava. To je nedopustivo. To je diktatura. Znači da je ovde bilo otvorenog poziva na kršenje Ustava. Druga stvar, kolega Milićeviću, sve nas iz SNS brine kakve su naše lokalne samouprave, zato im i dajemo ovlašćenja da mogu da funkcionišu, a one donose odluke u skladu sa svojim sopstvenim interesima i procenama, jer za svoje odluke odgovaraju svojim građanima koji su ih birali u jedinicama lokalnih samouprava. I opšte je dokazano i pokazano da Aleksandar Vučić, i kao predsednik, a i ranije kao premijer, da je brinuo o svakoj opštini na teritoriji Republike Srbije. Ne postoji opština koju nije obišao u proteklih godinu ili dve dana. Sad se nama prebacuje, ili meni, kako mi ne želimo da brinemo o lokalnim samoupravama, kako su to maltene, predstavljeno je kao da sam ja rekao da su to neke ustaške lokalne samouprave. I da, za one koji ne znaju zakone o porezima, postoje porezi na republičkom nivou, postoje porezi koje je republika propisala kao poreze koji su izvorni prihodi lokalnih samouprava - porez na imovinu, porez na prenos apsolutnih prava i povereni prihodi, recimo, porez na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Ali, to oni koji su zaslepljeni, ne mogu da nauče i neće da nauče, dokle god im ta zaslepljenost bude bila pred očima.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Član 27. stav 1. Možda je kolega Arsić u pravu da mi ne možemo ništa da razumemo, on valjda misli da smo mi malo glupi, ali, dobro, kad neko njegovog nivoa tako nešto za nas kaže, onda moramo da ćutimo. Ali, kolega Arsić zbunjuje javnost, valjda zbog prevelike inteligencije, ili mi glupi to ne razumemo? Dakle, u jednoj rečenici kaže - da, tačno je da lokalne samouprave određuje same porez. U skladu sa zakonom, to nije sporno, iako kaže da mi ne znamo zakon. Ali, ko će sve znati? Ali, kaže - oni sami određuju i to kako raspoređuju sredstva i šta rade sa sredstvima odgovaraju na lokalnim izborima. To mu je prva rečenica. Druga rečenica je da Aleksandar Vučić vodi računa o svakoj lokalnoj samoupravi. I sad, narod je valjda zbunjen, evo, mi jesmo - šta je stvarno istina? Jel Aleksandar Vučić upravlja porezima i svim što se dešava u lokalnim samoupravama, kako kaže Arsić, ili to rade odbornici pa odgovaraju na izborima? Nemojte da zbunjujete javnost, kolega Arsiću. Sad će ljudi da se pitaju šta je ono kad dođe Vučić, da li da pitaju nešto odbornike ili njega, kad vide odbornike da li da se obrate njima ili da čekaju da dođe Vučić i onda će da kažu - čekaj, Arsić nam je ovako rekao, mi moramo tako da se ponašamo, Arsić je visoki funkcioner, jedan od najeminentnijih u Narodnoj skupštini, potpredsednik, neko ko se ladno usudi da kaže celoj poslaničkoj grupi SRS da nisu u stanju nešto da shvate, nešto da razumeju, veliki je on kapacitet, zaista.
Kolega Arsiću, želite povredu Poslovnika? (Da) Da li vi, koleginice Radeta, želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Izvolite, kolega Arsiću.
Reklamiram član 104. Poslovnika, pravo na repliku, jer očigledno je da se kroz povredu Poslovnika odgovara na ono što sam ja rekao i moram da prihvatim činjenicu da bi koleginica Radeta bila u pravu i da je u pravu ako banalizujemo stvari. Samo pod tim uslovom može da bude u pravu. Zato što, nađite mi lokalnu samoupravu koja može da napravi regionalni ili magistralni put. Hajde, nađite. Znači, ako predsednik Republike i predsednik Vlade i Vlada Republike Srbije tako što povezuju opštine međusobno i povezuje ih sa auto-putevima ne brinu o njima, znači da to treba da rade lokalne samouprave - ja sam to tako razumeo i shvatio. Nikako drugačije. Da li sve lokalne samouprave mogu da obezbede izvore finansiranja za pružanje adekvatne medicinske zaštite na svojoj teritoriji? Ne mogu. I da ne nabrajam dalje. Npr, pitanje vodosnabdevanja. Pitanje odlaganja otpada. Sve su to nadležnosti lokalne samouprave, a Vlada Republike Srbije i predsednik Republike Srbije pomažu lokalnim samoupravama da te svoje probleme reše. Da ne govorim o tome da vrlo malo ima opština koje same mogu da dovedu investitore kao što je "Hestil", kao što je "Boš", itd, da ne nabrajam. Znači, tako se brine o lokalnim samoupravama. Ali nemojte da im, ako brinete o njima, oduzimate njihova prava. Jer ta prava oni ostvaruju neposredno pred svojim građanima. Ako im oduzmete to pravo, onda dajte da ukidamo skupštine opština i da sve bude centralizovano ovde iz Beograda.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Koleginice Jovanović, vi ste se javili? (Vjerica Radeta: Koleginica Radeta se prva javila.) Koleginice Jovanović, koleginice Radeta, evo, omogućiću koleginici Radeta povredu Poslovnika, ali vas molim da, nakon toga… Mislim da nema potrebe da koristim član 103. st. 7. i 8. kada je reč o vama i kada je reč o kolegi Arsići. Mislim da ovakvu vrstu dijaloga možemo da vodimo kroz raspravu, kroz repliku, kroz raspravu o amandmanima… (Nataša Sp. Jovanović: Ja ne želim da vodim raspravu, već da ukažem na povredu Poslovnika.) Izvolite, koleginice Radeta.
Dakle, vi ste sada skrenuli pažnju, kolega Milićeviću, pretpostavljam gospodinu Arsiću i hteli ste da mu kažete da se više ne javlja po Poslovniku, jer ste meni već dali reč, pa ste onda sve to rekli. Ovo što smo malopre čuli od kolege Arsića je vređanje inteligencije, pa samim tim i člana 107. Govorio je kolega o tome da smo mi zloupotrebili Poslovnik, jer smo Poslovnik koristili kao za repliku, čak je rekao član 106, pričali o temi. Posle te rečenice, čovek je nastavio tri minuta da priča o temi, a da nema veze sa Poslovnikom i nama to ne smeta i nije nam problem, ali kako možete da pričate da neko zloupotrebljava povredu Poslovnika i koristi je za repliku i onda potrošite više nego što je predviđeno vreme za to isto. To jednostavno u najmanju ruku nije korektno. Još nešto. Kolega Arsić je malopre kroz ovu povredu Poslovnika, verovali ili ne, promenio Ustav Republike Srbije. Brzo sam prelistala u Ustavu, rekoh da nisam nešto previdela, nema, on je rekao da predsednik Republike i Vlada pomažu funkcionisanju lokalnih samouprava i Vlada. Dakle, Vlada neke nadležnosti prenosi, to je sve regulisano i Zakonom o lokalnoj samoupravi i Zakonom o Vladi, o ministarstvima, sve je regulisano. Ali, gde nađe da predsednik pomaže? Gde mu to piše? Zaista ne znam. Dakle, nemojte da menjate Ustav kroz Poslovnik. Previše je, zaista.
Zahvaljujem. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne.) Koleginice Jovanović, želite povredu Poslovnika? Izvolite.
Javljam se po članu 107. stav 1. Moram da se javim i zbog dostojanstva Skupštine, a i zbog, na kraju krajeva i ministra Ružića koji je bio narodni poslanik, jer, da je tako kao što je govorio, verovatno iz neznanja Veroljub Arsić, koji je čak i potpredsednik Narodne skupštine i trebao bi i bolje da poznaje zakone od narodnih poslanika, onda ne bi postojalo Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, Branka Ružića, i šta će nam onda Zakon o porezima na imovinu. Zamislite situaciju, kaže Veroljub Arsić – oni mogu, to nema nikakve veze sa Narodnom skupštinom, visina poreza na imovinu, kako oni to utvrđuju, rade. Naravno da sve ima veze, jer je Narodna skupština ta koja je donela Zakon o porezima na imovinu, a članovi 5, 6. i 7. jasno preciziraju na koji način će lokalna samouprava da izvrši određivanje koeficijenata i da naplati porez na imovinu. To, kolega Arsiću, što ste vi odavno ili bili ili niste bili odbornik, što ste zaboravili zakon ne znači da možete da obmanjujete na taj način građane i da se na taj način i ruši dostojanstvo ove Skupštine i njena izvorna nadležnost. Zamislite, molim vas, kolega Milićeviću, evo Branka Ružića ovde, do 30. novembra tekuće godine svaka jedinica lokalne samouprave je dužna da donese akt o utvrđivanju koeficijenta naplate stope poreza na imovinu koja ne može da bude viša od jednog indeksnog poena za ekstra zonu u jednom gradu. Inače, svaka jedinica lokalne samouprave mora da utvrdi najmanje dve zone u kojima će vršiti naplatu poreza. Taj koeficijent se donosi odlukom jedinica lokalne samouprave i on, dakle, ima svoj broj u dinarima ili je taj indeksni poen. Zamislite da ovaj nesrećni Zelenović iz Šapca nije doneo uopšte ovakvu odluku. Da li vi mislite da bi to tako jednostavno prošlo - puj pike, ne važi, on bojkotuje Vladu i Republiku, nije doneo odluku. Zato postoji član 7. istog zakona, gospodine Arsiću, i njegov stav 5. koji kaže – u slučaju da jedinica lokalne samouprave ne uradi to i to u zakonom propisano roku, onda će se osnovica za … (Predsedavajući: Zahvaljujem koleginice.) … utvrđivanje poreza na imovinu utvrditi aktom Vlade, odnosno na način procene po knjigovodstvenoj vrednosti te imovine. (Predsedavajući: Zahvaljujem koleginice Jovanović.) ….Malo znanja, malo više pažnje i slušanja ovih koji to bolje znaju od vas.
Zahvaljujem koleginice Jovanović. Ukazali ste na povredu Poslovnika, član 107. stav 1 - govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine i da govori o onome što jeste tačka dnevnog reda“ i mi zato nastavljamo sa raspravom. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Poštovani kolega Arsiću, vidite, kad vam je tvrdo vi se pozivate na vašeg predsednika, a samo da vam kažem da imate tri Vučića za predsednika partije, za predsednika vaše stranke ne bi moglo da pokrije vaše nerazumevanje stvarnosti, vaš nerad i bahatost ministara koje imate u Vladi. To je jedno. Drugo, pošto ste vi u pravu i pošto rekoste da mi, srpski radikali, nedovoljno branimo ili ipak radimo isključivo za naš interes pitam samo, da vas pitam, vas i ministra Ružića, kolika će to penzija biti čoveku koji u ovom trenutku je do sada imao 27 hiljada dinara, a od ovog trenutka će imati 30 hiljada dinara lični dohodak? Gde će biti ova Srbija za pet, 10,15 i 20 godina, da li neko od vas o tome misli? Ne, zato što ste na vlasti, zato što živite od mandata do mandata, zato što ovoliko uzimate upravo iz tog budžeta koji isključivo punite iz poreza i preko sudskih, odnosno privatnih izvršitelja, koji uzimaju narodu i ono što mogu i ono što ne mogu, pa ste ih sada dodatno još osnažili time što ste ih stavili da su državni službenici i 12 godina zatvora za napad na državnog službenika. Ovo što ste vi uradili zemlji Srbiji i ovo što vi činite da što pre naša deca odu odavde pamtiće se ukoliko vas srpski radikali u tome ne zaustave. Molim vas da ustanete, pošto rekoste da ste ekonomista, razumete se u sve ovo, da mi izračunate penziju ako je lični dohodak 30 hiljada, kolika će penzija biti i recite mi kako se može živeti od te penzije, a recite mi i vaša primanja.
Kolega Arsiću, pomenuti ste tokom izlaganja koleginice Nikolić Vukajlović. Da li želite repliku? (Veroljub Arsić: Da.) Izvolite.
Ne razumem toliku srdžbu, da li je to neko ljut što je minimalna plata 2012. godine bila 16 hiljada dinara, a danas je 30 hiljada dinara. To je povećanje od skoro 100%. To se zamera SNS i Aleksandru Vučiću. To. Kolika su moja primanja? Ista kolika i vaša. Što me pitate? (Vjerica Radeta: I javna su.) I javna su. I javna su. Možda je razlika samo u radnom stažu, ništa više, u koeficijentu. Ima na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije. Šta je tu sporno? Da li je sporno to što je prosečna plata u Republici Srbiji sada 500 evra, a kada smo došli na vlast bila je 350-360 evra? Da li je sporno to da je budžet za penzije danas za blizu 200 milijardi veći nego što je bio 2012. godine? I to tek ne valja. Da li je sporno to što će zaposleni u organima države uprave da primaju bolje plate, veće? I to ne valja. Da li je sporno to što više nije 27% stopa nezaposlenosti nego je ispod 10%? I to ne valja. Da li je dobro to što je recimo rast BDP u trećem kvartalu bio 5% u odnosu na treći kvartal 2018. godine? I to ne valja. Od koga vi branite Republiku Srbiju? Od koga branite građane Republike Srbije? Od boljeg života? Nešto se kao malo promenilo, nije to ništa. Ma promenilo se mnogo. Da li je to dovoljno? Nije. Da li ćemo da radimo da bude još bolje? Radićemo. Radimo to i ovde dok donosimo zakone. Rade to i ministri. Radi to i predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić. Šta je sporno više? Koga mi to mrzimo? Za koga pravimo te silne autoputeve? Pa da nam naši građani ne odlaze više u inostranstvo. Zašto dovodimo investitore? Te zle strane investitore zašto ih dovodimo? Pa da naši građani ne bi išli u inostranstvo. Zašto subvencionišemo svako radno mesto? Da naši građani ne bi išli u inostranstvo, da mogu da žive pristojno od svog rada na teritoriji Republike Srbije. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Da li je sjajno? Nije. Da li je bolje? Jeste. Da li radimo da bude još bolje? Radimo. Mi i radimo, a vi samo pričate.
Zahvaljujem kolega Arsiću. Pravo na repliku narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite koleginice.
Kada je gospodin Arsić ovoliko u pravu, sada pored toga što nije odgovorio kolika će biti penzija ljudima koji imaju lični dohodak 30 hiljada i šta će od toga moći da kupe i kako će izgledati država za 10,15 i 20 godina, država će biti jedan veliki socijalni slučaj, kolektivni socijalni slučaj, nastavi li ova Vlada da radi sa ovakvim ministrima na ovakav način. Još jedno pitanje bi mu postavila, pošto se u sve ovo razume i pošto hvali 30 hiljada dinara da je to sasvim dovoljno, sasvim na mestu i sasvim u redu, kao njihov najveći uspeh, ja ga sada pitam, kakav mu je privredni ambijent, šta ste vi uradili da napravite privredni ambijent da bi neko ko želi privatnim poslom da se bavi mogao da se bavi? Dajte mi tri delatnosti, ili dajte mi tri privatna posla koja bi mogla u ovom trenutku neko normalan da se lati, osim STR „Maja“, SZR „Zora“, ona što maže nokte, ona što čupa obrve, ona što pravi piling, što rade kockarnice, što rade starlete, itd. Ima li nešto u ovoj Srbiji normalno da se radi gospodine Arsiću, odgovorite?
Zahvaljujem, koleginice Nikolić Vukajlović. Pravo na repliku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Ja neću da reklamiram preduzeća, a nisam ni na sajmu za zapošljavanje, a nemojte da vređate ni one delatnosti koje se bave uslugom. Međutim, do 2012. godine, samo usluga je postojala na teritoriji Republike Srbije, i nemojte naše zaposlene da zovete starletama. To je sramota. Još nešto da vam kažem, 24 hiljade bi bila penzija zaposlenog koji kroz ceo svoj radni vek ima platu 30 hiljada. Taman koliku penziju ima moja majka, ni dinar više, taman toliko. Valjda ja volim svoju majku. Da li je to sada sporno, da li treba da srušimo Narodnu skupštinu zato što je to tako? Još nešto, vi pričate o minimalnoj ceni rada. Da bi neko isplatio minimalnu cenu rada mora da bude u jako nepovoljnoj finansijskoj situaciji da to bude dokazivo, čak mora da bude u blokadi da bi isplatio minimalnu cenu rada. Mora da bude u blokadi, ne može baš minimalna cena rada. Znači, od prihoda koje ima, mimo blokade da isplati zaradu. Nemojte vi… (Poslanici SRS puštaju gusle preko mobilnog telefona.) Ja ovde ne guslam, nego diskutujem, a guslari…
Kolege molim vas, omogućite kolegi Arsiću da govori. Nakon njega za diskusiju se prijavila, odnosno za repliku i koleginica Nikolić Vukajlović. Samo trenutak da kolega Arsić završi. Molim vas da ugasite muziku. Izvolite, kolega Arsiću.
Ja nemam ništa protiv guslara i gusli. To je jedan divan srpski instrument. Guslarsko pojanje je narodna, da kažem, tradicija, ali očigledno je da neki narodni poslanici u Narodnoj skupštini ništa drugo ne znaju, nego da guslaju kako brinu oni o građanima, kako ih država pljačka, kako smo izdajnici, kako je ta EU zločinačka organizacija, hoće da imamo životni standard kao u zemljama EU, da postavljaju pitanja na koja i sami znaju odgovore, nemam ništa protiv ni da im odgovorimo. Ali, jednu stvar ne možete da osporite, da je danas svakom građaninu na teritoriji Republike Srbije malo bolje nego juče, i ne možete da osporite da će mu sutra biti malo bolje nego danas. To je izgleda mi problem koji vas najviše muči.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Poštovani kolega Arsiću, niko nije rekao da je Aleksandar Vučić izdajnik i da vodi izdajničku politiku, ali da ste vi izdali njega, to je tačno. To je tačno. Niste mi odgovorili na pitanje, dajte mi rešenje, dajte predlog, dajte sugestiju za šta ste vi to stvorili taj privredni ambijent za to privatno preduzetništvo, s obzirom da sam 25 godina privatnik i da ja sada nemam ideju šta bi smela u ovoj državi da počnem da radim. Ne ja, nego dajte da odgovorimo svim ljudima koji nešto mogu, koji nešto hoće, a ima nas mnogo. Nemojte potcenjivati inteligentan narod Republike Srbije. Nemojte potcenjivati naše preduzetništvo i naš preduzetnički duh. Ako smo dobri radnici u inostranstvu, dobri smo radnici i sami za sebe. Zašto se niste ugledali na Mađarsku, koja je otvorila preko milion malih privatnih preduzeća, kod nas se otvaraju po pet hiljada godišnje i istih pet hiljada se zatvaraju. Da li znate da je prosek u EU 99% ljudi rade kod privatnih preduzetnika i to u onim minimalnim, mikro preduzećima koje zapošljavaju od jedan do devet radnika. Da li znate da jedna jaka Nemačka 65% ljudi radi u privatnim preduzećima u Nemačkoj. Koliko ovde kod nas rade, kod naših privatnih preduzetnika i kako ste vi obnovili to privatno preduzetništvo i čime ste vi zaustavili odlazak naše dece visokoobrazovane ili ne mora biti visokoobrazovana, nego kako ćete uopšte zaustaviti odlazak, ovoliki odlazak? Konačno ćemo svi potražiti jedan kolektivni azil iz ove Republike Srbija nastavite li vi ovakvim vašim neznanjem da vladate, a izuzmite Vučića, jer on to ne može da pokrije.
Zahvaljujem, koleginice. Pravo na repliku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Pa, malo sam ja duže u toj privatnoj branši nego vi, 30 godina, malo duže. Sad, da ja učim nekoga da li će da se bavi elektrotehnikom, elektro-mehaničarskim radovima, mašinskim radovima itd, to valjda se sami građani osposobljavaju na osnovu svog znanja i svoje stručne spreme, da li će da se bavi stolarskim radovima, da li će praviti tišleraj, da li će da izrađuje parket. Imate i takve uspešne privrednike, potrebna je samo inicijativa da čovek ima hrabrosti da se odluči na takav jedan korak, tu prvo polazim od sebe, a onda imam pravo valjda da kažem nešto i za druge. Nemam ja nameru nikoga da kritikujem ako nema tu hrabrost. Svi ti podaci koje ste izneli, evo ja vam verujem da su tačni, i to da više od 90% radi u privatnom sektoru u Nemačkoj i da je 65% zaposleno i malim i mikro preduzećima itd, evo sve verujem. Samo onda ne znam zašto napadate taj model ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije i kritikujete jedan razvijeni ekonomski sistem koji mi pokušavamo da napravimo u Srbiji? (Nemanja Šarović: Jeste napravili ili pokušavate?) Pravimo ga. Ne pravi se to preko noći. Zamolio bih kolege, koji nemaju ni jedan jedini dan radnog staža van privrede, da mi ne dobacuju, van politike. To samo dokazuje kakvi bi bili kada bi vršili vlast. Da li je problem, očigledno da je tolika nervoza kod vas zbog predstojećih izbora da ne želite da mi dozvolite da završim diskusiju. Ali, nema veze, izmerićemo se za tri, četiri meseca, pa kud vi kud mi, da vidimo, a ja tvrdim barem jedno deset puta više nego vi.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Ponovo, poštovani kolega Arsiću, niste odgovorili na pitanje za šta ste vi stvorili taj privredni ambijent o kome vi govorite da može da se radi. Da li je to poljoprivreda, koja je to vrsta delatnosti koja može u ovoj zemlji Srbiji da se radi, a da imamo tržište. Vi zapostavljate činjenicu da ste vi zatekli prodato tržište, a da na tom pitanju niste radili. Šta god naš poljoprivredni proizvođač, zanatlija ili bilo ko od nas da proizvede, on nema gde da ga proda, a istovremeno niste radili na spoljnoj trgovini, na tim kvalitetnim ugovorima sa inostranstvom gde bi mi mogli da plasiramo našu robu, ne onako kako je vi plasirate, u sirovinama, gde imate monopole na hladnjačama, već istinski, suštinski novi proizvod koji će dovesti do povećanja BDP-a. Ako vi mislite da će BDP vama da se poveća na ovakav način, sa 30.000 minimalne cene rada, grdno se varate. Trajaće još neko vreme, nakon toga će vam ostati u zemlji samo penzioneri. Taj penzioni fond neće imati ko da puni, jer od 30.000 ličnog dohotka, odnosno minimalca, vidite koliki je to procenat koji ide u penzioni fond i vidite kada vi možete i kako možemo mi očekivati penziju u ovoj zemlji. Nemojte braniti neodbranjivo. Radili za ove četiri godine ništa niste, oslanjali ste se isključivo na predsednika stranke i na predsednika Republike. Kako ste se oslanjali, tako ćete i da prođete. To što vi mislite da možete dobiti izbore na taj način, grdno se varate. Dobićete, ali dokle?
Pravo na repliku ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Dobijaćemo valjda izbore dok se neko ne pojavi bolji od nas. Valjda je to neko pravilo. Budite bolji, pa nas pobedite. Samo prvo morate da budete bolji. Ovde je moj uvaženi kolega Marijan Rističević. Kada je EU uvela sankcije Ruskoj Federaciji i kada je bila velika šansa za srpske poljoprivrednike, mi jednostavno nismo mogli da izvezemo onoliko koliko su nam tražili. Nismo imali. Da li je to tačno? Da ne pričam kako su se sve naši privrednici dovijali da plasiraju robu na tržište Ruske Federacije, čak uvozili iz zabranjenih zemalja, iz zemalja koje su uvele sankcije, ali uslov je bio da više od dve trećine bude roba domaćeg porekla da bi ta jedna trećina prošla tamo. Da li je isto 32 milijarde bruto proizvoda ili 41? Pa, nije. Trideset dve je bilo 2012. godine, danas je 41, 42 milijarde. O čemu pričate? Još nešto. Pošto ste i vi privrednik i toliko napadate te zle privatne izvršitelje, hoćete da vam pokažem koliko imam neizvršenih sudskih presuda u korist, a nisam mogao da ih naplatim zato što su to radili sudovi. Hoćemo li o tome da pričamo kakav privredni ambijent ima? Hoćemo o tome da pričamo? Na prvom mestu, da bi vam neko nešto radio iz Srbije ili došao u Srbiju, mora da ima pravnu regulativu i sigurnost da za ono što radi ima zaštitu države i njenih organa, a vi napadate sve moguće. Znači, kad god neko pokuša da uradi nešto dobro, vi gledate i banalizujete stvari do te granice da to postane degutantno. Banalizujete stvari. Medalja uvek ima dve strane. Samo je bitno da ona bolja strana bude dominantna, ali vi uvek gledate samo onu lošiju i banalizujete do sitnica.
Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Poštovani kolega Arsiću, vi ste upravo priznali vašu bruku, vaš nerad. Kada ste imali mogućnost da izvezete u zemlje Ruske Federacije i kada ste imali mogućnost da se bavite poljoprivrednom, vi upravo to niste radili, jer niste imali šta da izvezete. Da biste imali šta da izvezete, vi ste morali da pripremite poljoprivrednika na određeni poljoprivredni proizvod, da mu napravite zadrugu, siguran otkup i sigurnu cenu. Vi to niste radili, jer se time niste bavili, jer vas to nije interesovalo. To je pod jedan. Pod dva, govorili ste da se traži dobra sudska regulativa. Umesto da ste gradili institucije, da ste reformisali sudstvo, vi ste išli lakšim putem da biste mogli da napunite budžet, da biste mogli da pušite tompus i da živite kao taj Sanader o kojem ste danas govorili, vaši ministri, ne vi konkretno, mislim da to vama ne bi čak ni ličilo, vi ste onda izbacili iz sudskih institucija, izvukli ste izvršenje i onda ste napravili sudske izvršitelje koji su išli i idu da otimaju ljudima. Ti sudski izvršitelji imaju najmanje od 10 do 12 nekih stavki po kojima oni naplaćuju, upravo ste sami o tome govorili na jednoj od sednica kada je bila izmena tog zakona. Pa je bilo da se sudskom izvršitelju plaća što napiše, njemu se plaća što odnese do pošte, njemu se plaća dok se vrati, njemu se plaća dok popije kafu, njemu se plaća dok kovertira, njemu se plaća kada arhivira i njemu se na kraju plaća za dobro urađen posao. Sram vas bilo, u ime svih građana Srbije.
Kolega Rističeviću, vi želite repliku obzirom da vas je kolega Arsić pomenuo, a vi kolega Arsiću možete dobiti repliku nakon izlaganja kolege Rističevića, jer ste vi najpre pomenuli kolegu Rističevića. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Arsiću, da bi jeli ukusan hleb, morate prvo posejati pšenicu, prvo se neguje, pa se žanje, pa se prevozi, pa se skladišti, pa se melje, pa se mesi, pa se peče, pa se onda dostavlja kupcima. Onda je taj hleb ukusan, ali treba da prođe određeno vreme. Da biste jeli ukusnu, slatku, zrelu voćku, morate nekoliko godina ranije da posadite sadnicu. Zašto vam ovo govorim? Izvoz u Rusiju poljoprivrednih proizvoda je skočio poslednjih godina. Ne možemo izvesti jabuke 2014. godine, one jabuke možemo izvesti samo koje imamo, u suprotnom smo šverceri. Ali smo mi zasadili još 70% površina, sada izvozimo jabuka, recimo, u Rusiju najmanje za 100 miliona evra. Dakle, to je proizvod nekog rada, neke sadnje, protivgradnih mreža itd. Vi se sećate onih žutih. Kada smo mi prebacivali subvencije, da bi imali šansu za te izvozne rezultate, sa ratarskih kultura, da ne bi kroz ratarske kulture subvencionisali biljnu proizvodnju za tuđe stočarstvo, već smo prebacivali na voćnjake, sadni materijal, protivgradne mreže itd, da se prilagodimo tržištima i da imamo intenzivniju poljoprivrednu proizvodnju. Kada smo mi to radili, skakala je Jerkov pa je vikala – vi dirate paore itd. Pa stočari su prethodno paori. Zato smo te podsticaje prebacili na intenzivnije kulture i to je rezultiralo povećanim izvozom za Rusiju, nekoliko puta većim, iz poljoprivrede i prehrambene industrije, ali je trebalo jedno određeno vreme da se voćka zasadi, odraste i sazri. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Kolega Arsiću, želite repliku na izlaganje koleginice Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Sada na izlaganje kolege Marijana Rističevića. Znači, kolega Rističević i Aleksandar Vučić i SNS su krivi što 2009. godine nisu znali da će EU da uvede ekonomske sankcije na uvoz poljoprivrednih proizvoda za Rusku Federaciju. I još tada da smo apelovali kod građana da zasade jabuke, da započnu drugačiju poljoprivrednu proizvodnju, ne samo onu ratarsku najosnovniju. Evo, znači, to je kritika najveća Aleksandru Vučiću. Mi smo krivi što to 2009. godine nismo znali, kao što nismo znali 2009. godine da će 2014. godine da budu one katastrofalne poplave. Međutim, kolega Rističeviću, retko kada se dešava da je direktan izvoznik poljoprivredni proizvođač. Mora da ima neko preduzeće koje to radi umesto njega, neki reeksport, eksport itd. I sad, taj poljoprivredni proizvođač proizvede te jabuke, te jabuke proda tom preduzeću, preduzeće te jabuke izveze, naplati, a ne plati poljoprivrednom proizvođaču. Poljoprivredni proizvođač tuži tog izvoznika, dobije ga na sudu i ko će sada da naplati tu pravosnažnu sudsku presudu? Valjda će ti sudski izvršitelji. Gospodine Rističeviću, najveći problem je što sve banalizujemo, kafom, tompusom i sve ostalo, ne bavimo se suštinom. Ali ti koji banalizuju, gospodine Rističeviću odlaze u političku istoriju, zbog svojih banalnosti. Takođe, protiv toga smo da se naplaćuju paratroškovi o postupku izvršenja, jer na kraju tu ipak plati taj poljoprivredni proizvođač. Na tome ćemo da radimo da Ministarstvo pravde donese kvalitetniji i bolji troškovnik u postupku izvršenja, tj. da olakša naplatu sudskog potraživanja koje poljoprivredni proizvođač ima ka izvozniku koji mu nije platio robu, a naplatu mora da izvrši sudski izvršitelj.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Kolega Rističeviću da li želite repliku? (Da.) Izvolite.
Gospodine Arsiću, meni je drago što se vi razumete u ekonomiju, naravno opraštam vam onaj deo sa prodavnicama punih praznih rafova, taj deo vam opraštam. Niste vi krivi, sankcije su krive. Dakle, gospodine Arsiću, da li vi znate da jabuke izvozimo u Rusiju, trenutno 90%, jabuka ide u Rusiju. Zamislite ukoliko bi mi Rusiji uveli sankcije, 90% jabuka ne bi moglo da ode u Rusiju i naši poljoprivrednici ne bi imali tržište. Da li se slažete? Mi moramo da imamo, međunarodni odnosi i međunarodna politika ti je kao klima, možeš ti da ne priznaješ da to ne postoji, ali ćeš pokisnuti. Možeš ti da kažeš ne treba da sarađujemo sa Rusijom, a nećeš prodati jabuke. A, sada jedan drugi podatak. Recimo, izvezli smo prošle godine 230 miliona evra malina, a Rusija je kupila 2,5%, a Evropska unija kupila sve drugo. E, sada da vas ja pitam – da li treba da raskinemo odnose sa Rusijom? Ne. Da li treba da raskinemo odnose sa Evropskom unijom? Ako, to uradimo naši malinari treba da znaju da samo 2,5% malina ide u Rusiju, a sve ostalo ide u Evropsku uniju, recimo Nemačkoj 70 miliona, Francuska 60 miliona, Britanija 20 miliona. Možda grešim za milion dva ali i zbog štrajkova malinara, morao sam to da naučim. Znači mi moramo da imamo i dobre odnose sa Evropskom unijom i sa Rusijom. Ova vlast upravo to radi. Ja ne vidim problem, ne vidim problem, ali pojedini poslanici, zato kažem da mi je drago što vi razumete stvar. Pojedini poslanici kažu – isključi Evropsku uniju, propadoše naši seljaci. Drugi kažu – isključi Rusiju, propadoše opet naši seljaci. Mi moramo zbog poljoprivrede, kao na pijaci da imamo što veće tržište, što više kupaca i sa leve i sa desne strane, i sa centra i sa leđa. E, to je politika i meni je drago što vi to razumete. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Kolega Šaroviću, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine Milićeviću, dobro je da se diskusija vodi i to jeste suština Narodne skupštine, ali da se vodi diskusija među neistomišljenicima. Znate, ovo je ja mislim po prvi put da na ovaj način predsedavajući dozvoli da razmenjuju replike ljudi sa jedne izborne liste. Vi, ako imate nekakve sumnje u sopstvenu politiku, onda bi bilo dobro da te sumnje razmenite negde drugo, a ne u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Dakle, do god je trajala rasprava između poslanika koji su sa različitih izbornih lista, to je u redu i treba dozvoliti, ali ovo je zaista zamislite, sada ja kao prozovem Milorada Mirčića, evo replika, pa da nastavimo tako do ujutru. Ako će to biti princip funkcionisanja Narodne skupštine ja se slažem, jer meni se ne sviđa gospodin Milorad Mirčić, mada smatram da je mnogo veći ekonomski stručnjak od na primer ovoga tamo koji se lažno predstavlja, kao ekonomski stručnjak, ali da vidimo, da utvrdimo neka pravila koja će važiti za sve. Hvala.
Kolega Šaroviću, gospodin Rističević je predstavnik jedne poslaničke grupe. Jedno je izborna lista, drugo su poslaničke grupe. Gospodin Arsić je predstavnik druge poslaničke grupe. Rekli ste da je dobro da se vodi rasprava. Tokom dijaloga, gospodin Arsić je pomenuo gospodina Rističevića. Na meni je da omogućim gospodinu Rističeviću da odgovori i da omogućim taj dijalog. Nije logično, naravno, da se vodi u okviru iste poslaničke grupe i tu se sa vama slažem. Što se tiče istomišljenika i da li se rasprava vodi o istomišljenicima. Pa, ne moraju ni istomišljenici uvek misliti isto, jer kada bi o svim pitanjima mislili isto onda ne bi mislili dovoljno. Zahvaljujem. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Da) Povreda Poslovnika, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Reklamiram član 107. Gospodine Milićeviću, mi srpski radikali trudimo se da učestvujemo u radu ove Skupštine. Učestvujemo kao prava opozicija, možda je nekada uzavrelija rasprava, možda je ta rasprava žešća, ponekad se napravi neki incident, ne treba kriti, pa se to svede na neki lični nivo. Ali, nemojte molim vas, kao predsedavajući da dozvolite da smo mi ovde svi prisutni ikebane, a da određeni poslanici jedan drugom nabacuju kako se to kaže, u običnom žargonu replike. To stvarno nema smisla. Gledajte, zašto ja insistiram da nas zaštitite. To je toliko intelektualno pražnjenje da je prosto potreba da se otvore vrata da izađe ta pamet iz ove prostorije da ne bude zatvoreno u ovoj prostoriji. Toliko čujemo tog intelektualnog, toliko čujemo tog nečeg što su smernice budućnosti. Pa od Rusije, EU, pa koliko izvozimo, koliko uvozimo, pa onda vrhunac je svega taj cinizam međusobni kada kažu jedan drugome, drago mi je što razumete, a znaju i jedan i drugi da to nije istina.
Kolega Mirčiću, ja nikada nisam sporio spremnost SRS da učestvuje u raspravi, kao što ni vi ne možete sporiti moju spremnost da samo uvek spreman da omogućim poslanicima da govore. Nikada nisam uskraćivao pravo na to. Dakle, gospodin Arsić, da ne ponavljam je pomenuo gospodina Rističevića, ja to zaista ne vidim kao igru. Na meni je kao predsedavajućem samo da omogućim da odgovori na pitanje. Nikada nameštene utakmice nisam igrao. Čuo sam ali nikada nisam igrao. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika?
Da, u skladu sa Poslovnikom želim da se izjasni Narodna skupština.
Kolega Rističeviću vi želite povredu Poslovnika? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 103. i član 104. Molim da sekretar mi dostavi podatke koliko replika je danas imala moja poslanička grupa, koliko povreda Poslovnika, a koliko je to imala opozicija. Neću uopšte da ulazim zašto su povrede Poslovnika bile u replikama, pretvorene u replike, ali samo da ne bude da ste bili pristrasni i na mojoj strani. Da se ustanovi koliko sam ja to imao replika i povreda Poslovnika uključujući i ovu za celu ovu poslaničku grupu, pa možete ako dozvoli i ova brojnija grupa i za njih, a da utvrdite koliko je imala strana koja protestvuje. Mislim da bi to bilo pošteno i prema njima i prema nama. Što se mene tiče repliku sam iskoristio bez ikakvog dogovora sa gospodinom Arsićem zato što me prozvao i pitao da li znam šta se dešavalo posle sankcija sa Rusijom. Odgovorio sam mu da je trebalo vreme da prođe da od sadnje dođemo do zrelog voća koje smo izvozili u količinama koje sam govorio i rekao da ne smemo napustiti ni Rusiju ni EU, zato što na EU imamo solidan posao sa malinama. E, to je bilo jedino da naši gledaoci, naši malinari, naši voćari iz tih diskusija zaključe da mi moramo da idemo i sa Rusijom i sa EU. To je bila moja namera. Apsolutno tvrdim, mogu na poligraf da idem da ništa nisam dogovorio sa gospodinom Arsićem. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Naravno, da namera mene kao predsedavajućeg nije pristrasnost, ni u kom slučaju. Naprotiv, pokušavam sve vreme da pronađem ravnotežu između poštovanja prava i pozicije i opozicija. Informacije koje ste zatražili dobićete upravo od sekretara Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Milićeviću, evo ja ću da podržim ovu inicijativu gospodina Marijana Rističevića. Mislim da je ona zaista dobrodošla. Dakle, da utvrdite koliko je puta neko iz poslaničke grupe SRS ukazao na povredu Poslovnika, a koliko su puta to uradili ovi koji pripadaju vladajućem režimu. To bi zaista pokazalo koliko mi kvalitetno radimo svoj posao, koliko ukazujemo na sva kršenja Poslovnika koja dolaze do strane poslanika vladajuće koalicije, i sa druge strane, koliko poslanici vladajuće koalicije zloupotrebljavaju procesna ovlašćenja koja su im data Poslovnikom. Još bi zanimljivije bilo pogledati koliko su puta oni prekršili vreme. Ne govorim o ovim delovima sednice kada se to toleriše jednima i drugima, kad god su aršini isti ja sam saglasan, ali vi veoma dobro znate da je ovde redovna pojava, da se uvek dozvoljava predstavnicima vlasti da govore praktično neograničeno, da im replike nekada traju ili povrede Poslovnika po pet minuta, i da se po pravilu uvek sednica prekida kada treba da govori neko iz opozicije. I, vi ste ne znam zašto došli na ideju da kada proglasite pauzu od dva minuta, pet ili sat vremena, potpuno je svejedno, da nakon toga onaj ko je bio u sistemu prijavljen za repliku ili za povredu poslovnika da on više na to nema pravo. Tamo u Poslovniku kada stoji da se ukazuje na povredu Poslovnika neposredno po učinjenoj povredi to može biti i posle sedam dana ukoliko je pauza u radu trajala sedam dana. Dakle, bitno je da je neposredno kada se nastavi sednica i tu pauze ne mogu uticati na bilo koji način. Mi ćemo svakako biti ponosni pred građanima Srbije da vi saopštite koliko smo mi bili aktivni i koliko vam nismo dozvoljavali da kršite i ovo malo prava koje imamo u skladu sa Poslovnikom.
Zahvaljujem, gospodine Šaroviću. Naravno da ćete dobiti kompletnu informaciju, i vi i kolega Rističević. Što se tiče vremena i ako govorimo o toku sednice popodnevnom delu zasedanja, a možemo i prepodnevnom, mislim da nisu postojali dvostruki standardi i dvostruki aršini, i mislim da sam se tokom predsedavanja trudio da omogućim i poslanicima opozicije i poslanicima pozicije da iznesu svoje stavove, pri tome, ne želeći da im onemogućim ili prekinemo misli, i vi to jako dobro znate, nema razloga da to spočitavate. Mislim da danas tokom dana, koliko je meni poznato nijednog trenutka nismo napravili pauzu shodno članu 112. nego smo omogućili da se poslanici obrate i kroz povrede Poslovnika i naravno, omogućili replike, jer to je demokratska rasprava i demokratsko sučeljavanje mišljenja. Ja to zaista ne želim da uskratim. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? Izvolite.
Vi ste veoma korektni gospodine Milićeviću. Kamo sreće da su i drugi nešto od vas naučili. Želim da se izjasni Skupština. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Poštovani kolega Milićeviću, još nisam doživeo da opozicija hoće da zabrani narodnim poslanicima da govore, obično je to bilo do 2012. godine, da je vlast zabranjivala, ali dobro. Koliko sam ja dobro razumeo svog cenjenog kolegu, Marijana Rističevića, ukoliko bi se Republika Srbija odrekla kandidature za članstvo u EU, da bi recimo „Hestil“ napustio Smederevo i Sartid, pošto sav čelik koji proizvede, 90 i nešto procenata tamo prodaje. Mislim da bi, koliko sam ja vas razumeo, kineski investitor otišao iz Bora, nego kome će da prodaje naš bakar? Čini mi se i da bi Ling Long, jedan od najvećih svetskih proizvođača guma ne bi investirao u fabriku u Zrenjaninu. Verovatno ne bi postojao ni Turski tok, ni „Micubiši“ ne bi bio u Inđiji, a verovatno bi i „Gasprom“ napustio naftnu industriju Srbije, jer ne bi imao kome da prodaje derivate koje proizvodi. Samo, znate šta, gospodine Rističeviću, to je meni i vama jasno, a ljudima koji su prazni, a puni sebe, to nikad neće biti jasno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, po amandmanu.Izvolite.
Želim da govorim po amandmanu zato što mi u SRS, izneli smo taj stav i u načelnoj raspravi, a evo i sada kroz amandmane, mislimo da Zakon o agencijskom zapošljavanju ne treba da postoji i mislimo da je to jako loše, da ni na koji način neće doprineti poboljšanju statusa zaposlenih u Srbiji, a čak i kada bismo bili za donošenje ovakvog zakona, onda smo vam kroz amandmane skrenuli pažnju koliko ima loših stvari i nedorečenih, upravo u ovom zakonu. Vi ste ovde kod uslova za rad, Vlada je predvidela šta sve mora da ispunjava neko ko bi se bavio tim agencijskim poslom zapošljavanja i nigde niste stavili, o tome smo raspravljali i ministar nam nije odgovorio, nigde niste stavili da neko ko osniva ovu agenciju mora imati neke pare, mora imati neku bankarsku garanciju, jer ste takođe predvideli u ovom zakonu da se može desiti da zaposleni pretrpi neku štetu i da tu štetu zaposlenom snosi poslodavac, ako poslodavac neće, onda to supsidijarno radi agencija. Mi sad pitamo kako? Kako kad niko agenciju ne obavezuje da ima nijedan jedini dinar, to samo znači, upravo ono što mi pričamo o ovom Predlogu zakona, radnici će biti ostavljeni na cedilu. Taj ustupljeni zaposleni biće tamo ustupljen nekoj firmi, neće imati ista prava kao što ima neko ko je tamo zaposlen u tom preduzeću, u toj firmi, ali ako dođe u situaciju da pretrpi bilo kakvu štetu neće imati odakle tu štetu da naplati. Naravno, nismo dobili odgovor ni na pitanje šta će se desiti kada ova agencija prestane da radi, jer se agencije otvaraju na period od pet godina i kada protekne pet godina ta agencija, to pravno ili fizičko lice ne mora da traži, dakle nastavak rada se ne produžava automatski nego se mora ponovo podneti zahtev i ponovo dokazi o ispunjenosti uslova svih osim obezbeđivanja nekih sredstava i recimo to fizičko ili pravno lice, to lice uopšte koje je bilo vlasnik te agencije ne želi više da se bavi tim poslom. Šta će se onda desiti sa radnicima, sa zaposlenima, sa ustupljenim zaposlenima koje je ta agencija ustupila na neko određeno vreme ako je pre isteka tog određenog vremena agencija prestala da postoji, neće vlasnik da obnavlja agenciju? Šta će biti sa tim ustupljenim zaposlenim? Šta se sa njim dešava kada mu istekne određeno vreme u tom privrednom društvu kome je ustupljen? Da li ga vraćate Nacionalnoj službi za zapošljavanje ili on ostaje negde nevidljiv, da bi vaši podaci kod Nacionalne službe za zapošljavanje bili jednocifren broj nezaposlenih? Ponavljamo vam ono što smo više puta ovde govorili. Ono što traže eksperti ekonomske struke od Vlade i od Zavoda za statistiku jeste da im daju prave podatke, one koje ti eksperti znaju i hoće da upotrebe da bi izašli pred javnošću sa podacima o tome kolika je prosečna zarada, kolika je stopa nezaposlenosti, BDP i tako dalje, sve ono što vi predstavljate onako kako vama odgovara, a realno stanje je mnogo drugačije. Dakle, može se desiti u jednom momentu da više hiljada zaposlenih preko ove agencije ostane bez poslodavca, odnosno bez agencije. Kod poslodavca kojem je ustupljen mu istekne rok, istekne ugovor i gde te hiljade tada pripadaju? Ministar Đorđević, kada smo ga pitali nešto slično, je rekao da, kada su u pitanju naši ljudi koji rade na crno u inostranstvu, postoje podaci da u inostranstvu rade dve, tri hiljade ljudi iz Srbije, a rade dve, tri stotine hiljada ljudi iz Srbije koji odu u beli svet preko nekih poludivljih agencija, koji tamo često ostanu i bez pasoša i bez te poslednje zarađene plate. Tamo se muče, i gladni i žedni u nekim kontejnerima, bez mogućnosti, bez dinara da se vrate. Vratili bi se, ali nemaju dinara da se vrate u mesto odakle su došli. Dakle, mnogo teške stvari se dešavaju našim ljudima koji tako odu trbuhom za kruhom. Vi nećete to da priznate. Ti ljudi su, što je najvažnije, skinuti sa spiska Nacionalne službe za zapošljavanje i za toliko je broj nezaposlenih umanjen, a oni su u stvari i dalje nezaposleni. Muku muče tamo negde u svetu gde su otišli. Vrate se jedva, deportuju ih, jer nemaju mogućnosti ni da plate kartu i ništa mu bolje neće biti ni kada budu ove agencije, jer i to što se radi sada, radi se preko tih nekih agencija. Ako vi mislite da će ove agencije da budu nešto bolje, da će neko da oseti… Prosto, nama još niko nije objasnio koja je to dobrobit, koji je to boljitak, šta je to pozitivno ako se neko zapošljava preko agencije umesto da se zapošljava preko Nacionalne službe za zapošljavanje? To je pitanje na koje mi pokušavamo od vas da iznudimo odgovor već više dana. Ni predstavnici izvršne vlasti, ni predstavnici Narodne skupštine… Dobro, juče smo razumeli da se u Narodnoj skupštini ne donose zakoni, već samo glasaju, pa je izlišno više i pitati kolege, koji samo glasaju, šta oni misle o Predlogu zakona i na koji način misle da može izvesni problem da se reši. Dakle, loš vam je zakon. Što se nas tiče, bilo bi najbolje da ga povučete, ali u najgorem slučaju da prihvatite naše amandmane da koliko toliko sigurnosti pružite tim ljudima koji će biti ustupljeni nekim privrednim društvima.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo poštovani gledaoci i još poštovaniji mediji za koje se nadam da ćete ovo preneti, postoji Nacionalna služba za zapošljavanje, postoji narodni poslanik Miroslav Aleksić, postoji i njegov starac. U svoje vreme oni su se dosetili kako da zaposle ljude, ali više kako da od sredstava za zapošljavanje novac stave u svoj džep. Starca je stavio da bude u Trsteniku, vi koji ste tamo iz Kruševca itd, to znate, direktor Nacionalne službe za zapošljavanje, a ujedno su on, starac i supruga, koju je zaposlio u slobodne medije u Trstenik, formirali Fond za unapređenje ljudskih resursa, NVO i primili su i neku sekretaricu Julijanu, naknadno. Onda su se dosetili kako da zaposle ljude, tako što je starac svom zetu Miroslavu Aleksiću ispumpao iz Nacionalne službe za zapošljavanje blizu 50.000.000 dinara ili, po tadašnjem kursu, preko 500.000 evra u nevladinu organizaciju Fond za unapređenje ljudskih resursa, kao da su ljudi uposle, pa je svrha bila, recimo, skupljanje lišća u martu. Ni žutog lišća, ni zelenog, ali razlog zbog čega su pravljeni ugovori je bio taj. Ljudi su se povremeno zaposlili. Nigde nema nijednog ugovora o radu. Uglavnom, novac je završio u džepovima Miroslava Aleksića i njegovog tasta. To je onaj, gospodine Martinoviću, što je držao konferenciju za štampu i hoće da sadi jabuke. Ne veruje u Rusiju, traži da pokvarimo odnose sa Rusijom, a sadi jabuke da bi se izvozile u Rusiju. Neviđeni... ja ne znam šta je to, licemer verovatno. Danas je grubo slagao. Danas je držao konferenciju za štampu po ko zna koji put o „Jovanjici“, koja je osnovana 2011. godine. Nešto mi tada nismo bili vlast. Tog smo mi jurili još 2014. godini za neki lagani šverc, ali ga je sud, onaj žuti sud, oslobodio kada smo pisali prijavu za neke zloupotrebe oko izvoza baš u Rusiju. Sud u Staroj Pazovi ga je, čini mi se, oslobodio. Danas je on rekao da su u „Jovanjici“ pronađene sadnice stare pet godina. Zapamtite, pronađene sadnice konoplje stare pet godina. Vi stariji koji se svakako sećate kada se ta industrijska konoplja gajila po selima, ona je jednogodišnja biljka. Ne može da bude višegodišnja. Pazi, Miroslav Aleksić, koji je hteo da bude ne samo predsednik Odbora za poljoprivredu, već se nudio Vučiću da bude ministar. Zašto to ne kažete? Zašto ne kažete na konferenciji za štampu da vam se čovek nudio da bude ministar poljoprivrede, a ako ne baš to, makar predsednik Odbora za poljoprivredu, jer navodno nije bio u dobrim odnosima sa Tadićem. Vaš predsednik, ja mu kažem ako je u pitanju nešto, da bude neki poslanik više, ja nemam ništa protiv da ne budem više predsednik, ali on je rekao – ne, ne dolazi u obzir, takve ne primam. Zašto ne kažete kako vam se nudio? Zašto ne kažete na konferenciji za štampu da grubo laže? Ako kaže da su sadnice starije od pet godina, on hoće da kaže da je to rađeno i pre nego što je dobio odobrenje za industrijsku konoplju. Grubo laže i medij N1 i onaj Baškim Ulaj, savetnik Jugoslav Ćosić to prenosi. Pa, Jugoslave Ćosiću, objavi i ovo – konoplja nije višegodišnja biljka. Ne može da bude stara pet godina i vi to najbolje znate, jer ste savetovali narko-bosa Baškima Ulaja, vođe tropoljske albanske mafije. Vi znate kao savetnik, niste mogli savetovati da konoplja može biti samo jednogodišnja biljka. Još nešto, ne može da se ispita nivo THC dok konoplja ne baci cvet. On je u avgustu izvozio male sadnice, sami kažu, u Makedoniju, Sloveniju. Da bi odraslo od avgusta i da bi cvetale treba vreme. Kada su cvetale policija je utvrdila, a bez cveta ne može da utvrdi nivo THC da li prelazi 0,3 i pohapsila i vlasnika i devet onih koji su umešani. Zato kažem, onaj što je uzeo pare za zapošljavanje 50 miliona nevladine organizacije, gde je starca stavio za direktora, člana svoje nevladine organizacije, ženu da izveštava o tome u Trstenik, on, šef te agencije, pa preneo na onu Julijanu koja je završila u pritvoru, uzeo 50 miliona. Kada izračunate po kursu tada, to je preko 500.000 evra za kupljenje lišća u martu mesecu. I dobro, preprodaja stranke, ne samo Vuku Jeremiću, pre toga Tadiću više puta. On je više puta prodao stranku kao što je Marinika više puta bila u više različitih stranaka. Dakle, to je najobičniji lažov. A u sledećim nastupanjima ću sledećih dana govoriti da mu baš SNS i ova vlast i Ministarstvo poljoprivrede nisu tako odvratni po nekim pitanjima. To ću govoriti neki drugi put. Sada kažem, Jugoslave Ćosiću, savetniče narko-dilera, vi dobro znate da je konoplja jednogodišnja biljka i to recite kada bude emitovali prilog o gospodinu Aleksiću koji tvrdi da su sadnice bile stare pet godina. Drugim kolegama, ja sam zahvalan. Ova vlast vodi srpski brod, kako ste rekli Martinoviću, nemirnim morem, ide kako mora da ide uz te talase. Brod da bi stigao u luku uspeha, napretka i blagostanja i boljeg i kvalitetnijeg života svojih građana mora da prođe taj put. a sam zahvalan vama koji kritikujete, koji kažete da bi vi nekim kraćim putem i boljim putem ušli u tu luku uspeha, što kritikujete. Ja sam vam zahvalan. Nisam zahvalan ovima, ne zato što nas kritikuju, nisam zahvalan njima što ne gledaju kako da savladamo te talase, već gledaju da naprave veće. Zato ja vidim ozbiljnu veliku razliku između vas i njih. Njih ne priznajem, kao što ne priznajem ni izjave Miroslava Aleksića. Hvala.
Kolega Rističeviću, obzirom da vam dugujem odgovor na pitanje koje ste maločas postavili, a tiče se pitanja koje ste uputili generalnom sekretarijatu Narodne skupštine Republike Srbije, vezano za današnji tok sednice, možete to dobiti i u pisanoj formi, ali evo zarad zapisnika. Dakle, tokom današnje rasprave SNS je imala 23 replike i tri povrede Poslovnika, SRS 24 replike i 12 povreda Poslovnika, Pokret socijalista - Narodna seljačka stranka - Ujedinjena seljačka stranka dve replike i jedna povreda Poslovnika. Nema nikakvih problema, samo pitanje se odnosilo koliko je ko imao. Ja sam pružio informaciju i vi to možete dobiti u pisanoj formi ukoliko želite, naravno. Po Poslovniku, kolega Šarović. Izvolite.
Samo gospodine Milićeviću da preciziramo. Vama hvala, mi se ponosimo tim informacijama koje ste izneli, ali ja pravo da vam kažem nisam očekivao da ćete samo za današnji dan. Dajte to malo šire da vidimo, ako treba i za ceo mandat i za ovu godinu. Mi smo izuzetno ponosni na to koliko dobro radimo posao za koji su nas građani Srbije izabrali. Dakle, dajte kompletne podatke.
Kolega Šaroviću, uvek možete dobiti kompletne podatke, samo u pisanoj formi se obratite generalnom sekretarijatu Narodne skupštine. Pitanje se odnosilo na današnji dan. Kolega Šarović pita za određeni vremenski period. Naravno i to može, ali morate se pisano obratiti generalnom sekretarijatu. Koleginice Barišić, želeli ste da govorite po amandmanu kolege Marijana Rističevića. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Pošto sam ja na neki način spomenuta kao neko iz Kruševca, inače to je susedna opština od opštine gospodina Aleksića iz Trstenika, ja bih samo nadovezala na izlaganje gospodina Rističevića. Jednostavno, želim još nešto da dodam. Pomenuti poslanik koji je danas došao da se upiše i da uzme putne troškove, a u ovu salu nije kročio, jer navodno bojkotuje ove naredne izbore, bojkotuje rad Skupštine, kao što reče kolega Rističević prodao je svoju stranku Jeremiću. Zatim, taj isti kolega dok je obavljao funkciju predsednika opštine nije primao jednu platu, primao je više plata. Primao je kao predsednik opštine Trstenik mesečno naknadu 107.216 dinara. Zatim, u isto vreme je bio član Nadzornog odbora Fabrike maziva u Kruševcu, mesečno je imao 40.258 dinara, zatim član Upravnog odbora Javnog preduzeća „Nacionalni park Kopaonik“, mesečno 17.355 dinara i direktor Direkcije za planiranje i izgradnju Trstenik 72.000 dinara. Podsetila bih da taj kolega koji vrlo često voli da spomene sve nas iz SNS, da se bavi diplomama naših kolega, još uvek nije pokazao svoju diplomu, a inače je prokopan ceo Trstenik da se pronađe njegova diploma. Zatim, taj isti kolega, dodala bih, kolega Rističeviću, vama je verovatno to više poznato s obzirom da ste predsednik Odbora za poljoprivredu je od države dobio traktor, a tu istu državu i to Ministarstvo poljoprivrede koje je na svakom koraku pokušavao da ospori, rad kako Vlade, kako ministarstva, uzeo je traktor sa subvencijama, a isto to ministarstvo i ta Vlada mu ne odgovara. To što je govorio kolega Rističević zaista stoji, da je sa tastom i taštom koji su bili u funkciji upravnih odbora „Prve petoletke“ ojadio ne samo Trstenik, nego i celu Republiku, zaista jedan čovek koji treba da se stidi i da se krije, a ne da se pojavljuje u holu Skupštine sa navodno nekim konferencijama i nekim stavovima za koje nema dokaze. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ja bih po amandmanu gospodina Marijana Rističevića. Tačno je da se država Srbija i svi to mi znamo suočava sa problemom sive ekonomije i sa problemom neformalnog zapošljavanja. Naime, neregistrovane aktivnosti u značajnoj meri nanose štetu svim zainteresovanim akterima, pre svega zaposlenima, poslodavcima i samoj državi Srbiji. Sa jedne strane, neprijavljeni radnici su uskraćeni što se tiče osnovnih prava. Tu pre svega mislim na zdravstveno i penziono osiguranje, dok sa druge strane država nije u mogućnosti i u prilici da naplati poreze i doprinose. Takođe, kompanije koje se drže slova zakona, tj. posluju legalno imaju znatno veće troškove poslovanja u odnosu na svoje konkurente i sive zone, tako da smatram da donošenje i usvajanje ovog Predloga zakona doprineće suzbijanju sive ekonomije, odnosno smanjivanju rada na crno ili će ga svesti na najmanju moguću meru, jer su do sada agencijski radnici bili neprepoznati i nevidljivi u sistemu radno-pravnih odnosa, tako da su bili podložni svim oblicima narušavanja i ustavnih i zakonskih prava iz rada i socijalnog osiguranja, jer su spadali u oblik rada na crno. Na kraju, smatram da je u suštini donošenje i usvajanje ovakvog zakona jedini i najbolji način za rešavanje pomenutih problema. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Periću.
Nažalost, ovo je jedan od zakona koji neće ostati mrtvo slovo na papiru, a bilo bi dobro da hoće. Jedan od kolega se pitao da li mi sada imamo agencije za zapošljavanje i konstatuje da imamo. Šta radi vlast? Šta rade inspekcijski organi? Kako to imamo? To znači da je neko obavljao neku aktivnost, ostvarivao, u najmanju ruku da kažem, profit, a možda čak i ekstra profit, a nije plaćao porez na dohodak. Gde su državni organi da tu intervenišu? Da li se vi sećate kada je građena muzička fontana na Slaviji i u jednom momentu radnici koji su bili angažovani kod poslodavca napravili su obustavu rada? Sad je taj problem neko kandidovao i predsedniku Republike. I on kaže - nije država dužna da zna da li neki poslodavac isplaćuje zarade ili ne. Sad tu može da bude podeljeno mišljenje, ali je dužna država da prati uplatu poreza i doprinosa na zarade, a samim tim može da ima i uvid na isplatu zarada. Kako je to moguće? Mi ćemo takvih slučajeva imati sve više. Sada bih mogao uvaženu koleginicu Malušić da citiram i da kažem - bravo za puteve, ne, ne, ne brinite koleginice, pristojni smo mi, bravo za puteve, bravo za auto-puteve, bravo za mostove, bravo za stanove, bravo za sve što se gradi, zato što to otvara ali realnu mogućnost i potrebu zapošljavanja. Šta se dalje dešava? Dalje se dešava da se pojavljuje neko treće lice koje to reketira. Kako i na koji način reketira? Tako što će ti angažovani prilikom izvođenja tih radova biti preko tih agencija. I ja vam tvrdim da tih agencija neće biti puno. Šta je tu još zanimljivo da tačno, koleginica Vjerica Radeta je već rekla, da u članu 3. kad se govori o uslovima koje je potrebno za ispunjavanje uslova da bi neko mogao da registruje agenciju i kaže se - da je lice, zakonski zastupnik, potrebno da ima nivo obrazovanja koji ima 240 bodova, položen stručni ispit i prostorno-tehničke uslove. Šta će zaposleni da imaju od svega toga što će neko imati 240 bodova ili sedmi stepen stručne spreme ili osnovne studije itd, što će položiti taj ispit, ne znam samo kod koga, kako će se to polagati, da li će kod Miće Megatrenda ili negde na drugom mestu? Naravno, pretpostavljam da će Ministarstvo za rad i zapošljavanje taj problem da reši na ozbiljniji način kad je u pitanju davanje tih sertifikata. Prostorno tehnički uslovi. Ljudi, šta sve to znači zaposlenima, odnosno licima, odnosno građanima Republike Srbije koji će biti angažovani tu? I ko bi normalan mogao da ima nešto, koleginice, protiv Moravskog koridora? (Predsedavajući: Privodite kraju, kolega Periću.) Nemam vremena? Pa, ne može niko normalan to da ima, ali onih 300 miliona, znate koliko je to penzija ako je prosečna penzija 25 hiljada? Izračunali smo mi precizno… [[Isključen mikrofon.]]
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je još jedan od zakona koji se donosi u cilju usaglašavanja sa evropskim zakonodavstvom. I s obzirom koju materiju tretira ovaj zakon i s obzirom na realno stanje koje imamo kod nas na terenu i s obzirom na ono što imamo u EU, možemo reći da ovo nema nikakve realne veze sa Evropskom unijom. Bez obzira šta mi mislili o EU, a svi znaju šta SRS misli o EU, u ovom delu, u delu zapošljavanja, radničkih prava, radno-pravnih odnosa, mi treba da se ugledamo na njih. Međutim, kod nas je situacija kudikamo lošija i ovaj zakon, o ovom agencijskom zapošljavanju, svakako neće rešiti ovaj problem. Od uvek je bilo privremenog zapošljavanja, privremenih i povremenih poslova, rad na određeno vreme, sezonskih poslova, itd. Čak smo imali i snimljen film "Rad na određeno vreme". Ali, to je nekako funkcionisalo. Danas i ne samo danas, u poslednje vreme, u periodu dok su vladali i oni pre vas, žuti, nije se znalo ko se zapošljava, kad se zapošljava, dokle se zapošljava i koja su njegova radnička prava. Sada se pitamo zašto nam mladi ljudi odlaze, zašto napuštaju Republiku Srbiju? Odlaze u inostranstvo, što se kaže - trbuhom za kruhom, dok mi u nekim segmentima, u nekim delatnostima, svakako, i ta je informacija tačna, ostajemo bez radnika i radne snage. Taj problem je već sada izražen, ali ovaj zakon koji je ovde pred nama, koji treba da donesemo, svakako nije tog kapaciteta da to reši na odgovarajući način.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Saviću, izvolite.
Da nastavim sa onim članom 16, tamo gde sam stao sa svojim prethodnim amandmanom koji se odnosi na član 14, pošto se radi o istom zakonu. Govorio sam o tome da nam mladi naraštaji i mladi ljudi odlaze u inostranstvo. Odlaze iz prostog razloga što ne mogu naći adekvatan posao ovde kod nas. Mi danas u velikom broju i državnih i javnih preduzeća koja su pod ingerencijom Republike Srbije, i u preduzećima koja su pod ingerencijom lokalnih samouprava i u samim državnim organima, imamo veliki broj ljudi koji rade, ali se još uvek ne zna kako i na koji način rade. To je ona čuvena odrednica - privremeni i povremeni poslovi. A koliko će to trajati i dokle će to trajati, niko živ ne zna. Imamo situaciju da ljudi rade i po devet, deset godina. Evo, u školi u kojoj ja radim, imamo slučaj da jedan mladi kolega punih devet godina, sad je ušao u desetu godinu, radi, nije to ni na određeno vreme, nego to je klauzula - do raspisivanja po konkursu. A realna potreba za takvim kadrom postoji. Posle njega je došlo još drugih ljudi, i oni takođe rade do raspisivanja po konkursu. Zato se mi zalažemo da se ta kategorija ukine, da se ukine ona odredba koja ograničava zapošljavanje u državnim organima, jer postoji ogromna potreba za rad u mnogim delatnostima. Ovde smo čuli sto puta i od samih ministara da nedostaju mnoge profesije kao što su raznorazni inspektori i, recimo, ovde, baš konkretno u prosveti, postoji veliki broj ljudi za čijim poslom ima potreba, koji rade svoj posao po nekih sedam-osam i više godina, ali, jednostavno, ne mogu da dođu do tog posla i mnogima je prekipelo, znam mnogo takvih primera, digli su ruke od svega i otišli u inostranstvo.
Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Danas u skupštinskom domu se dva puta pomenulo da moramo da vodimo mudru politiku u tom uzburkanom moru sa talasima, u kome se nalazi taj mali srpski brodić. Gospodin Martinović je u obraćanju danas prepodne to vrlo lepo elaborirao i izneo stav SNS prema politikama velikih sila Americi, Rusiji, Kini i EU. Takođe, i naš predsednik Vučić je rekao da Srbija nema više dece za ratovanje. U duhu Pitonovog pravoslavlja mogu reći sledeće - možemo oprostiti, ali zaboraviti nećemo i ne možemo. Sada ću u tom smislu nešto reći kao lekar i mislim da ću izazvati replike jednog dela opozicije na koje neću odgovoriti, jer govorim kao lekar humanista. Niška kardiohirurgija dobila je genetsku laboratoriju nazvanu po američkom humanitarcu iz Prvog svetskog rata Daglasu Merivederu Doldu, koji je sprečio bugarsku vojsku da 1915. godine razori grad Niš. Niška klinika dobila je aparat od strane američke vojske u vrednosti od 100.000 evra, koji se koristi za dijagnostikovanje urođenih poremećaja kod pacijenata, kao što su trombofilija i za kompletnu tipizaciju tkiva kod transplantacija, kao i za genetsku tipizaciju karcinoma. Na taj način smanjena je stopa smrtnosti koja je do sada za kardio-pacijente iznosila 2,2%, a ukupna stopa smrtnosti na Klinici za kardiohirurgiju u Nišu je 1,97%, kao i lista čekanja koja skoro da ne postoji. Dold je u najtežem vremenu za Srbiju 1914. i 1915. godine komfor studiranja na prestižnom Kolumbija univerzitetu zamenio dolaskom u Niš. Šestog novembra 1915. godine srpska vojska se povukla nakon uključivanja Bugarske u Prvi svetski rat. Povukle su se i sve strane misije, osim jedne američke misije, i to 25. studentske sa Kolumbije koju je organizovao, znate ko, Mihajlo Pupin, koji je već tada bio čuveni profesor i naučnik. Ostali su da vode računa, kao lekari, za oko hiljadu ranjenika koji nisu mogli da se povuku iz Niša. Zajedno sa niškim vladikom stao je ispred bugarske vojske koja nije ulazila u Niš sa muzikom, već sa puškama i sa bajonetima. Citiram: „Ja vas ne molim, nego zahtevam da poštujete humanitarno pravo i sve konvencije i da poštujete ovaj grad“. Na taj način zaštitio je naše pradede i generacije koje dolaze, a Niš spasio od ruševina. Zahvaljujem.
Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Verujem da ste videli, ministre Ružiću, pošto nije tu resorni ministar, gospodin Đorđević, šta je bila intencija SRS prilikom podnošenja ovih amandmana, a što nisu razumele neke kolege i koleginice kada su se uključivali u raspravu oko pojedinih amandmana mojih kolega. Kako smo apsolutno protiv postojanja ovih agencija koje su, nažalost, u mnogim zemljama gde one postoje, i to u zemljama EU, na koje se vi pozivate, izuzetak, a ne pravilo za zapošljavanje, u Srbiji su se pokazale mnogobrojne zloupotrebe prilikom osnivanja ovih agencija i zapošljavanja radnika. Nismo mi, dame i gospodo narodni poslanici, ti koji treba na takav način, a pogotovo vi iz vlasti, hvaleći ovakav zakon i ovaj vid zapošljavanja da dodatno stajete na muku radnicima. Ako oni, većinski njihovi čelnici sindikata i njihovih udruženja, Udruženja poslodavaca Srbije, kažu da ovo nije dobro rešenje i upravo to da je zakon kreiran po nalogu krupnih kapitalista koji dolaze u Srbiju, kojima dajete subvencije, koji na takav način u najvećem broju slučajeva zapošljavaju ove radnike, onda ste trebali u svojim sredinama, pored svih tih pohvala, da uzmete i primere koji ilustruju upravo ono o čemu mi govorimo. Mi nismo, dakle, želeli da ispravljamo ovaj Predlog zakona ovim amandmanima, niti da kreiramo drugačije neki član, niti pravno–tehnički, ni suštinski. Mi smo kroz ove članove nastojali da inkorporišemo odredbe Zakona o radu koji treba da bude osnov za prava radnika u ovoj zemlji. Najavili ste donošenje novog zakona 2021. godine. Propustili ste ceo mandat da to uradite. Sam Aleksandar Vučić je 2016. godine ovde, sa ove govornice, rekao da bi to trebao da bude mukotrpan posao, da se vidi kako će da se zaposli taj broj ljudi, gde moraju da se prave nekakvi rezovi, a vi ste zarad, pre svega, očuvanja vaših sigurnih glasova i po kvotama koje imate u okviru vaše koalicije, kroz raznorazne ugovore, a ljudi su to prihvatali, zapošljavali na ovakav način radnike. To nije dobro vreme i to nije dobar metod, niti poruka mladim, pre svega, ljudima da, bez obzira na njihovu kvalifikaciju, ostanu u svojoj otadžbini Srbiji koju svi treba najviše da volimo.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Kolega Stojanoviću, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 18. Predloga zakona o agencijskom zapošljavanju. Član Predloga zakona se menja i glasi: „Za slučaj privremene nezaposlenosti, prestanak radnog odnosa, uspostavlja se materijalno obezbeđenje kao oblik zaštite. Sredstva za ovaj vid zaštite obezbeđuju zaposleni po osnovu dobrovoljnog osiguranja za slučaj nezaposlenosti“. Srpska radikalna stranka je protiv ovih poludivljih agencija koje su u kombinaciji sa poslodavcima, a na štetu zaposlenih. Šta je poslodavcu problem da ode u Nacionalnu službu za zapošljavanje i traži profesore, lekare, varioce i druga zanimanja? Dakle, ove agencije su nepotrebne. Kad već imamo Nacionalnu službu za zapošljavanje, čemu onda ove agencije? Mi srpski radikali smo za to da se ukinu sve ove poludivlje agencije koje su postale robovlasnici. Da li je moguće da vi ne možete da ukinete polulegalne poslove, jer vi eksploatišete ljude, kao u vreme robovlasništva. Vlada bi trebalo da prihvati ovaj moj amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Periću.
Mi smo uz najbolju nameru da pokušamo bar malo da nađemo nešto što bi moglo da da nadu onima koji očekuju posao, koji bi trebalo da se zaposle kroz ovaj zakon i, verujte, uz mnogo truda nismo uspeli to da pronađemo. Da li mi sad nismo dovoljno inteligentni, ne znam da li je problem u tome, ali ko će od ovoga da ima koristi? Naravno, imaće vlasnici agencija. Nije sporno da svako ko osnuje neki novi posao, pokrene, on to radi prosto zbog profita. Ovde će se raditi o nečem drugom. Imaće i država. Evo, gospodine ministre Ružiću, zbog čega je predviđeno da dozvola koja se izda za rad takve agencije ima važnost pet godina? Ako je to sve u redu, to znači i drugo privredno društvo kada se registruje trebalo bi da bude oročeno na pet, zašto ne na 15, zašto ne na dve ili neodređen broj godina i onda kad istekne taj period, morao bi ponovo da podnese zahtev. Sličnu situaciju imamo kod Agencije za duvan. Oni koji vrše i rade promet cigarete i proizvoda od duvana, da li je maloprodaja u pitanju ili veleprodaja, na svake dve godine je dužan da obnovi tu licencu. Zar ne bi bilo uputnije da jednom kada se izda određena licenca ili dozvola za rad u ovom slučaju važi sve dotle dok se ta agencija ne ogreši o važeće zakonske propise? Samo malo da se vratimo na onih 300 miliona. Danas je kolega Martinović u prepodnevnom delu rekao da se ne može novac tek tako dati ili predati. Jednu lepu izjavu devojka, student Pravnog fakulteta je rekla, danas je to ona objavila - kada sam bila mala najviše mi se dopalo kad čujem da neko želi da opere novac, jer su nju roditelji i starije čike stalno upozoravale da ne uzima novac u ruke, on je mnogo prljav i kaže – kad čujem da neko pere novac, ja se oduševim. Svima je jasno, gospodine Martinoviću, da se to ne daje iz ruke u ruku. To ide žiralnim, elektronskim putem, na razne načine, a kasnije se on pere i tih 300 miliona, još jednom da ponovim, to je milion i 416 hiljada penzija.
Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, osim toga što smo slušali neke izveštaje vas jednih o drugima, mi ne čusmo nijedan valjan argument da u danu za glasanje neko glasa za ovaj zakon. Mi smo već upozorili na to da će se ovim uvesti neka nova vrsta robovlasničkog sistema. Naravno, niko ne misli da će radnici biti okivani u lance i katance, da će im neko stavljati bukagije, ali će to biti podjednako teški, ako ne i teži ekonomski okovi. To je činjenica. Mi smo upozorili i potpuno je očigledno da je nemoguće da neko ko bude angažovan preko Agencije za zapošljavanje ostvari neka sindikalna ili radnička prava. To je potpuno nemoguće. Dakle, neko ko će ići od poslodavca, a neće imati direktnu vezu sa njim, takva prava apsolutno nikad neće ostvariti. Treća stvar. Veliki broj i državnih organa će angažovati radnike na taj način i na tom osnovu, a to mora biti skuplje za državu, i reći ću vam zašto. Neka taj radnik sutra radi za minimalac, nek je to 30.000 dinara, zar mislite da će te agencije raditi besplatno? Neće. Oni će uzimati da li 20%, da li ovoliko, da li onoliko procenata. Oni će zarađivati na grbači tih radnika, pa umesto da sutra neko javno preduzeće ili opština, ili bilo koji drugi državni organ direktno plati radniku i da mu plati celokupan iznos, oni će deo platiti Agenciji za zapošljavanje, a deo radniku. Vi, pogledajte, evo, već danima štrajkuju radnici „Pošte“. Ljudi koji su u sistemu, u državnom sistemu i rade desetinama, neki po 20, 30 godina, primaju po 35.000 dinara plate i nisu u stanju da ostvare svoja prava. Zamislite sad kako bi neko koga sutra po ovom zakonu angažuje „Pošta“ kao štrajk brejkera da obavlja taj posao koji neće obavljati oni koji su zaposleni u stalnom radnom odnosu, jer su u štrajku, a pobogu, „Pošta“, mora da se isporuči, kako će tek ti ljudi ostvariti ta svoja sindikalna, radnička ili bilo koja druga prava. Ponavljam da će to biti najugroženije kategorije stanovništva sa sposobnostima koje se najmanje traže i najmanje cene na tržištu rada.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Po amandmanu. Dakle, sve ovo što smo čuli u poslednje vreme i poslednjih par sati se svodi i otprilike ide u istom pravcu. Mi koji kritikujemo ovaj Predlog zakona smatramo da je on u celini, u detalju, nepotreban, a možda i štetan, verovatno štetan. Nije važno da li je upotrebljena neka blaža ili malo teža formulacija, ali evo, pogledajmo zdravorazumski poštovane kolege. Imamo poslodavce, imamo Nacionalnu službu za zapošljavanje, šta će mi onda ove agencije i čemu služe ove agencije? Postoji rad naravno na određeno vreme, postoji rad na neodređeno vreme i postoji rad po potrebi, kao što rekoh, preduzeća da angažuju radnika. Može to da uradi direktno preko konkursa, može preko Nacionalne službe za zapošljavanje. Čemu ovi posrednici ovog tipa sem ako ima nekih motiva da se negde uskrate ili prikrate prava zaposlenih u nekom aspektu ili da se poslodavac na neki način oslobodi neke obaveze koje čak ima i po ovom restriktivnom Zakonu o radu, o kojem je ovde bilo reči? Samo se o tome radi. Dakle, imamo potrebe poslodavca, ako ima za angažovanje radnika, može da ga angažuje na određeno, nažalost, sad je to praska, u poslednje vreme je tako, tako je to i u svetu, na određeno vreme, privremeni-povremeni poslovi, ovako ili onako i imamo, kažem, Nacionalnu službu. Ovo jeste na neki način legalizacija prakse koja postoji, ali za koju svi smatramo da nije bila dobra. Znači, u tom smislu mi smo čuli ovde mnogo toga, o putevima koji se grade, o dobrim potezima ove vlasti, sa ili bez navodnika, puno kritike na račun nekih kolega ovde odsutnih iz opozicije, ali to nema veze sa onim što je ovde tačka dnevnog reda. Kao što smo opet imali priliku da vidimo amandmane predstavnika vladajuće koalicije, ja sam ih ovde gledao, ali nisam hteo da pravim zbog toga paradu, koji liče kao ono nekada zbog čega smo dobili packe kao parlament od predstavnika Evropske komisije i nekih drugih međunarodnih poslanika. Ponovo smo imali praksu amandmana koji je potpuno prekopiran Predlog zakona, član zakona sa zarezom ili navodnicima na kraju, da bi se onda dobio šlagort da se govori i kritikuje, da ne kažem, pljuje neko iz opozicije. Ako ima neko nešto da primeti kolegi Aleksiću i da mu zameri, neka napravi konferenciju za štampu ovde u holu, kao što je to uzgred budi rečeno, danas to uradio kolega Martinović, napravi konferenciju i kaže mu šta ima. Dakle, nema nikakav problem to. Ali, mi ovde sada imamo ponovo praksu, doduše ne onako masovno kao što je bila prethodnih godinu, dve dana, ali ponovo da se unose fantomski amandmani, sa zarezom, zapetom samo kao dodatkom i da se onda to vreme od pet, 10 minuta ili dva, tri koliko ima koristi na način koji nije primeren. Dakle, razgovaramo o zakonu, hvalite i branite zakon, ako ima osnova da se on hvali, kao što je bilo pokušaja, a ostalo od pohvala o mudroj politici vlasti do kritike nekih odsutnih predstavnika opozicije ostavite za konferencije za štampu u holu Skupštine ili za svoje stranačke aktivnosti. Hvala.
Kolega Vukadinoviću, vi gušite slobodu govora u Narodnoj skupštini. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Mirčiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas smo u toku ove rasprave, današnje rasprave čuli sve i svašta. Čuli smo čak i nešto što nije mogao neko da poveruje, da ako se Srbija odrekne puta za EU da Kina neće moći da prodaje čelik, da neće moći da prodaje gume koje proizvodi u Srbiji… (Predsedavajući: Po amandmanu kolega Mirčiću.) Neće moći „Gasprom njeft“ … [[Isključen mikrofon.]]
Po amandmanu kolega Mirčiću. Nemojte da navodite šta je bilo u replika, to nije bilo u okviru diskusije o zakonu. Izvolite.
Ja ne znam kako da se zahvalim vašoj velikodušnosti što ste ponovo uključili i pritisli taster. Znam da je to intelektualni i fizički napor, ali ipak vam hvala za ovo. Ono što je suština to je da u odbrani Predloga zakona ide se u krajnost. Niti je opozicija ovde da prikaže crno, a bogami ni oni koji su na vlasti ne treba toliko da ga boje u belo. Javnosti treba saopštiti kakve su sve opasnosti iza ovakvih predloga zakona. Ako ima posrednik između radnika i poslodavca to uvek može da bude podležno zloupotrebama i zašto kriti o tome? Zašto bi oni koji su na vlasti branili to, isključivali tako mogućnost. Nema razloga. Mi smo ovde samo da preciziramo ovaj zakon. Mi kažemo recimo u ovom članu 20. ovo što je definisano to bi dobrodošlo ovim zaposlenima u „Megatrendu“ kada bi ta gromada, koji se zove Mića Jovanović, poštovao ovaj zakon, onda bi profesori koji su zaposleni na tom Univerzitetu jednim delom bili zaštićeni, bili bi prijavljeni da im je prestao radni odnos. Da li bi bilo to opravdano što ta gromada, koja se zove Mića Jovanović, je u poslednjem trenutku primetio da može da bude prevaren, da li bi bila olakšavajuća okolnost to je sada diskutabilno, ali ja mislim, ako ništa drugo, bar bi ga zaštitili njegovi mnogobrojni studenti, diplomci, doktoranti. Ipak moraju na neki način da izraze zahvalnost toj gromadi koja im je omogućila da primaju platu. Znanje je u drugom planu, ali platu su primali dugi niz godina, ostvarivali ličnu korist. Tako da bi ova odredba zakona išla u prilog onima koji su ne samo diplomirali, nego i oni koji predaju na „Megatrendu“ jer bi morao Mića gromada da ih prijavi da im je prestao radni odnos ako ih je iznajmio preko agencije, ali nisu taj nivo da tamo mogu biti iznajmljivani.
Hvala, kolega Mirčiću, što ste probali da budete u temi dnevnog reda. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Bojiću.
Hvala, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, brisanje člana 22. koji sam ovim amandmanom tražio, najbolje iskazuje naš odnos prema ovom zakonu. Čini mi se da ovim zakonom ili još uvek zakonskih predlogom, ulazimo u jednu modnu sezonu koju bi mogli nazvati agencijada. Ova umotvorina je poklon Evrope, te dvolične Evrope koja sve svoje izmišljotine može i da plaća. U toj Evropi su se nekada plašili komunizma, komesara, komiteta, direktiva, a danas njihovu evropsku vlast sprovode komesari, samo što im to sada ne smeta. Evropa je to pokrenula, žuti preuzeli, a današnji vlastodršci, ne samo nastavili, već unapredili i proširili. Kao da postoji opsednutost zakonopredlagača agencijama. Nisam se trudio i ne znam da li bih uspeo da nabrojim sve ono što ste izglasali, a što se zove agencija, bilo da je državna ili paradržavna. Gotovo da nema ministarstva koje nema neku agenciju, zavod, institut, fond, registar, komisiju, akademiju i njima slične stručne službe. Neka ministarstva imaju po nekoliko ovih parazita. Uzmimo samo Ministarstvo unutrašnjih poslova, pri kome postoji Uprava saobraćajne policije, šta će onda Komitet za saobraćaj, pa agencija za saobraćaj, pa zatim policijske saobraćajne stanice pri policijskim upravama, pa direkcija policije. Molim vas, uz sve to postoji posebno Ministarstvo za saobraćaj. Pokušavajući da utvrdim koliko stvarno agencija postoji u Srbiji i koliko ljudi sve one zapošljavaju, kao i koje su to agencije, jedna mi je zavredila posebnu pažnju, evo završavam, a to je, molim vas, slušajte, Agencija za licenciranje stečajnih upravnika. Čemu onda Ministarstvo pravde i na kraju pitanje – šta će nam sve ovo ako mnogo košta građane Srbije? Hvala.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ja ću se truditi da budem u temi da bi po drugi put pokušao da zaslužim vašu pohvalu, ali za mene je uspeh kad ste vi uključeni u rad i kad možete shvatiti ovu diskusiju. To je veliki uspeh. Nije samo uspeh da vi mene pohvalite. Ja razumem vašu pohvalu kao nešto što je pozitivno i takav i odlazim kući. Naime, uvek je interes poslodavca da sa što manje troškova angažuje kvalitetnu radnu snagu i to je opšte poznato. Mi ovde imamo nešto što se zove iznajmljivanje radne snage preko agencije. Preko agencije gde u ovome članu kaže da poslodavac mora da da instrukcije i objasni suštinu posla, zaštiti na radu radnika, njegovo zdravlje, kao i one što su stalno zaposleni. Šta je intencija u Srbiji i uopšte šta je intencija tamo gde je krupni kapital? Što manje zaposlenih i primljenih u stalni radni odnos. Kada je sezonski posao u pitanju, onda se to radi o poslovima koji su najvećim delom iz oblasti građevinske operative, poljoprivrede itd. Ovde nema nigde, ali nigde nećete pročitati da shodno stručnoj spremi, kvalifikaciji, mora biti isplaćena minimalna cena rada. To nema nigde. Znači, inženjeri, ekonomisti, pravnici koji su angažovani za odrađene sezonske poslove, oni će raditi onoliko koliko je to spreman da da poslodavac i koliko je spremna, u stvari, agencija da isplati. Nema nikakve zaštite prava radnika. Ako se svodi na to da će zaštititi njegovu bezbednost i njegovo zdravlje dok je angažovan, pa nije valjda to vrhunac dostignuća intencije ove Vlade da zaštiti zdravlje i bezbednost, valjda se teži tome da se na pravičan način nadoknadi ono što radnik zna i ono što uradi. Znanje nema, ono što uradi procenjuje poslodavac. Kako mu isplaćuje? Isplaćuje agencija. Ja sam vam ponovo zahvalan, ali iskreno, što ste dozvolili 30 sekundi duže da pričam. To je veliki pomak za nas.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Ja sam zaista prijatno iznenađen kvalitetom vaše diskusije, iako se ne slažem sa njom. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč?
Približava se kraju diskusija po ovim amandmanima i moramo da se podsetimo kako ste vi iz SNS zajedno sa vašim koalicionim partnerima, svi ste u tome učestvovali, izrabljivali radnike proteklih godina. Da se Ustavni sud uopšte ne oglušuje o podnete zahteve za ocenu ustavnosti, govori i podneti zahtev krajem 2017. godine, početkom 2018. godine, koje je „Sloga“ uputila Ustavnom sudu Republike Srbije, da se oceni ustavnost Uredbe Vlade Republike Srbije o klasifikaciji delatnosti i Uprava je po toj uredbi, dozvoljeno bilo, a to su ove agencije koje i dan danas postoje, koje će samo da se preregistruju po ovom vašem novom zakonu, da one mogu da obavljaju posao odnosno iznajmljivanje radnika i zapošljavanje na privremenim poslovima. Dakle, ta jedna opšta nesigurnost kod zaposlenih u Srbiji je pre svega i apsolutno u najvećem procentu prisutna u ovim kompanijama koje vi dovodite i dajete im subvencije od preko 10.000 evra, ali i u javnim preduzećima. U Elektroprivredi Srbije, koja je jedna od najvećih gubitaša u našoj zemlji, apsolutno bez razloga, zbog nesposobnog rukovodstva, zbog vas iz Vlade koji ih trpite i koji sve to nemo posmatrate, kao i Naftne industrije Srbije, „Srbija gas“, Aerodrom „Nikola Tesla“ i tako iz godine u godinu, ti ljudi su tu privremeno zaposleni, ustupaju se nekom drugom preduzeću bez ikakve pravne i bez ikakve sigurnosti za svoju budućnost. Zbog toga je SRS protiv ovog zakona i mi ćemo i do kraja ovog mandata, ovog saziva Skupštine, da insistiramo na tome da se poboljšaju prava zaposlenih i naravno još ste išli toliko daleko tom uredbom Vlade, jer to mnogi ljudi ne znaju, da ste zaposlene, kako stoji u Zakonu o radu, gospodine ministre, u toj uredbi nazvali – radnik, a poslodavce ste nazvali – klijent. Eto, toliko, kao da se to nešto razlikuje, a u stvari da biste mogli da manipulišete ljudima i da kradete njihov rad preko agencija.
Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega.
Hvala predsedavajući. I kroz ovaj amandman na član 28. Predloga zakona o agencijskom zapošljavanju, poslanička grupa SRS je iznela svoj stav o ovom Predlogu zakona. Smatramo da se na ovakav način neće unaprediti položaj zaposlenih, bez obzira na to što predlagač kaže u obrazloženju da će se maksimalno zaštititi tzv. agencijski zaposleni. Umesto što bezuspešno ubeđuju i građane Srbije i nas narodne poslanike opozicije da se ovakav zakon donosi u interesu zaposlenih, mnogo jednostavnije je da priznaju da se ovaj zakon usvaja u Narodnoj skupštini Republike Srbije zbog usaglašavanja radnog zakonodavstva Republike Srbije sa standardima Evropske unije. Kao što su to i napisali na samom početku obrazloženja za donošenje zakona, dovoljno je bilo dodati samo još i to da je donošenje ovog zakona utvrđeno kao prioritet u Akcionom planu za sprovođenje programa Vlade u periodu od 2017. do 2019. godine i u Nacionalnom programu za usvajanje pravnih tekovina Evropske unije. Za ovakav predlog zakona sasvim dovoljno obrazloženje, svima je sada jasno, kada na kraju sve sublimiramo, ovim zakonom biće omogućeno nekome da razvija dobar biznis na nesreći nezaposlenih ljudi, jer agencije neće raditi besplatno, već će svoje usluge privremeno ustupati i naplaćivati. To je glavna razlika u odnosu na Nacionalnu službu za zapošljavanje. Još jednom da ponovim, usvajanjem ovog zakona ne kreira se dobar poslovni ambijent, niti ambijent za ostanak mladih ljudi da žive u svojoj državi. Hvala.
Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Najbolje je radi javnosti da objašnjavamo na primerima. Primer fabrike koja se bavi konfekcioniranjem kablova, već više puta pominjana, recimo, koja se zove „Lir“, kada iznajmljuje radnu snagu preko agencije, poslodavac gleda da što više uštedi na radnoj snazi, jer tehnološki taj proces nije nešto složen, tako da mogućnost napredovanja kada je u pitanju rad i kada su u pitanju primanja nije neka velika. Imate jedan plafon kada su u pitanju primanja koji je u rasponu od 30 do 40 hiljada. Četrdeset hiljada retko ko dostigne, zato što postoji ona druga strana gde je poslodavac uveo i nešto što bi se moglo slobodno reći kazne. Imate neispunjenja radnih obaveza, imate nešto što nije baš vezano direktno za proizvodnju, ali su jasno isprecizirani kriterijumi pod kojima se izriču ti kazneni poeni, tako da su retke prilike da neko sa stimulativnim sredstvima i sa svim primanjima dođe do ovih 40 hiljada, ali preciznije govoreći – i ako dostigne, ne traje to jedan duži period. Kada prestane potreba za radnom snagom, onda svu obavezu preuzima Agencija. Ovde se u ovom članu konkretno precizira da su poslodavac i Agencija dužni da čuvaju tajnost podataka o angažovanom radniku. I možete misliti kakav je to napredak, sa jedne strane zadovoljena forma, evropski standardi, ne možete da otkrijete jedinstveni matični broj građanina, ne možete još neke lične podatke, a sa druge strane surova realnost. Taj isti angažovani radnik je radio šest meseci za najnižu cenu rada i pri tome svaki trenutak se koristio, ako je ostao duže na pauzi, ako nije poštovao određena pravila oduzimano mu je od plate i to vam je u suštini zakon koji štiti Agenciju, poslodavca i radnika. E, to je realnost i u realnosti se tako odvija.
Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Po nama srpskim radikalima ovaj zakon liči na predbračni ugovor. Oni koji očekuju da će sa ovim zakonima, pre svega mislim na one koji bi trebalo da dobiju posao, očekuju da će ovim zakonom nešto dobiti. Moramo ih razočarati da to neće biti tako. Znači, angažovani radnik može po ovom zakonu, da znate, biti primljen i u radni odnos na neodređeno vreme, ali kod Agencije. Ali budite spremni da takvih ugovora sa Agencijom će biti možda da mogu da se izbroje na prste jedne ruke. Možda ih neće ni biti. Ne može kod poslodavca korisnika biti zaposlen ni na određeno, ni na neodređeno vreme. Činjenica da nakon oduzimanja dozvole Agenciji za rad angažovani radnik može najduže da ostane kod poslodavca koji je korisnik njegovih usluga do isteka ugovora koji je naveden, eventualno najduže dva meseca od oduzimanja dozvole Agenciji za rad, to ukazuje da od toga neće biti neke velike koristi za zaposlene i skoro nikad neće moći svoje radno angažovanje da pretvore u radni odnos na neodređeno vreme. Mi nismo sigurni da država, i jednom se to afirmisalo, i to podržavamo, kad bi mogla možda i u većim iznosima da se vrši subvencija poslodavcima za do sada zaposlene radnike, direktno zaposlene kod korisnika, odnosno kod poslodavaca i na ovaj način poslodavac nema pravo na te subvencije. Agencija takođe neće imati pravo na te subvencije, zato što će se ovde dešavati, ukoliko bude neko angažovan preko Agencije, da će tu biti brza fluktuacija, brzo kretanje radne snage. To će biti možda na dane, eventualno na mesece i onda od onih subvencija koje su predviđene neće biti koristi, odnosno neće biti neke vajde, a to bi verovatno u velikoj meri doprinelo zapošljavanju. Najavljeni radovi u oblasti infrastrukture sigurno će ostaviti mogućnost, odnosno pojaviće se potreba za angažovanjem radne snage, ali njihov status na ovaj način neće biti rešen ne na zadovoljavajući, biće rešen na veoma loš način. Zarada ili plata u sebi treba da sadrži veoma mali deo socijalnog, a ostalo bi trebalo da bude upravo njegov doprinos prilikom angažovanja na tom poslu.
Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ono što smo govorili vezano za prethodni amandman potpuno je primenljivo ovde i kod člana 33. Ovde se govori ukoliko se angažovani radnik kod poslodavca povredi ili bude ugrožena njegova radna ili zdravstvena sposobnost da će nadoknadu za to da mu da poslodavac korisnik. Ali u slučaju da poslodavac korisnik iz bilo kojeg razloga ne može da isplati tu nadoknadu, onda Agencija može da to uradi supsidijarno. Da je bila ozbiljna namera od strane predlagača ovog zakona da se zaštite prava na takav način angažovanog radnika, onda bi se u ovom članu propisalo da će solidarno odgovarati i Agencija i poslodavac koji je korisnika angažovao. Pošto je smisao postojanja privrednih subjekata, odnosno privrednih društava ostvarivanje profita, možda u malim i mikro preduzećima, u malim zanatskim ili nekim drugim radnjama stvori se i tu neki drugi odnos koji ima malo više osećanja, pa se angažovani radnik doživljava na neki način kao možda i blizak prijatelj, ovde kod velikih kompanija koje će možda u najvećoj meri imati potrebu da angažuju ove radnike postoji isključivi odnos prema profitu. Zaposlenog radnika on tu prepoznaje samo kao nekog ko treba da završi određene poslove i sigurno je poslodavcu stalo da pod najpovoljnijim uslovima angažuje radnika. Ali onom vlasniku Agencije je stalo da ostvari što je moguće veći profit. Ko će tu biti mesto pucanja? Pa naravno da će to biti angažovani radnici čija će prava biti daleko manja nego što su do sada bila. Iako je od strane poslodavaca bilo mnogo zloupotreba, ne znači da svi poslodavci zloupotrebljavaju angažovanje radnika i čak mnogi poslodavci poštuju svaku odredbu Zakona o radu, ali ima i onih koji to ne poštuju. Cenu ovakvog načina angažovanja svakako će platiti zaposleni radnici na određeno vreme, odnosno oni koji budu angažovani preko agencija za zapošljavanje.
Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Evo, došli smo dokazanih odredbi gde je predložen veći raspon kako bi se u zavisnosti od težine izvršenog prekršaja i njegovih posledica mogla doneti odgovarajuće odluke o kažnjavanju od strane prekršajnih sudova. Privredno društvo koje obavlja ustupanje zaposlenih podleže prekršajnom kažnjavanju u taksativnom navedenim slučajevima koji su navedeni u ovom Predlogu zakona i potpuno je logično da to i budu krajnje odredbe u jednom Predlogu zakona. Dakle, namera je da se prava zaposlenih izjednače da oni koji su zaposleni preko agencije mogu da ostvare svoja prava u punom obimu i u tom smislu treba predvideti i kažnjavanje za postupke koji to onemogućavaju. Pošto se više neću javljati, želim ovo obraćanje da završim rečima Aleksandra Vučića koji je danas u jednom danu otvorio jedan, a potpisao izgradnju još jednog autoputa. „Napravili smo razliku između nišanjenja i povezivanja, između mržnje i prijateljstva i rada, između nasilja i elementarne pristojnosti. Naša politika i odgovorna nasilje, linč i crtanje mete su rad, znanje i briga o Srbiji i građanima. Trudićemo se da nastavimo da se menjamo na bolje i da napredujemo u svakom smislu i u svim oblastima.“ Zahvaljujem.
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ove agencije predstavljaju najslabiju kariku u čitavom lancu počevši od momenta traženja posla, pa do ostvarivanja prava, odnosno naravno za one koji taj posao nađu. Ujedno ovo je i najkritičnije mesto, gde postoji bojazan da se ta prava iz radnog odnosa, kakva-takva ne ostvare i zato smo imali prilike da puno puta čitamo u novinama i u štampi, da su razno-razne agencije odvele naše radnike tamo u tu jednu, drugi ili treću zemlju, da su ih ostavljali na cedilu i da ljudi bukvalno nisu imali čime da se vrate. Još jednom ću ponoviti ono što sam rekao u svim prethodnim amandmanima, treba što pre staviti van snage, odnosno formalna i stavljena, ali treba što realno nije primenjena odredba o zapošljavanju pogotovo u javnom sektoru, jer mi imamo danas mnogo pogotovo mladih ljudi koji formalno rade u nekim ne samo agencijama, nego i rade u državnoj upravi, u javnim preduzećima. I kada im istekne onaj privremeni i povremenim poslovima, i kada im istekne onaj period od dve godine oni ne mogu da zasnuju svoj radni odnos, nego u najboljem slučaju mogu da ih prebace u neku drugu upravu, u neko drugo javno preduzeće, a ima mnogo ljudi za kojima postoji potreba i mnogo ljudi koji su zaista realno dokazali da su kvalitetni, da mogu da odrađuju taj posao. Znači, ovo na neki način predstavlja jedan svojevrsni mobing nad, pre svega, tom populacijom ljudi koji ne mogu da zasnuju radni odnos onako kao što imaju sreću ovi ljudi starijih godina i ovo je jedan od razloga koji se odražava i na pronatalitetnu politiku i od ljudi koji vide da ne mogu da nađu stalni posao izbegavaju da zasnivaju porodicu i u krajnjoj liniji odlučuju se da napuste zemlju i idu trbuhom za kruhom. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Reč ima Nemanja Šarović. Izvolite. NEMANjA ŠAROVIĆ: Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam u ime poslaničke grupe SRS tražio da se briše ovaj član i to je član koji reguliše da će se odredbe ovoga zakona primenjivati u vreme kada Srbija postane punopravni član EU i ja zaista bolji vic od ovoga u skorije vreme nisam čuo i možda je ovde trebalo da stoji balkanska unija. Znate, i to je nešto što je izuzetno nepovoljno za Srbiju, ali je potpuno jasno da biste tu bar imali neke šanse. Znate, da se udružite sa Edijem Ramom, sa ovim Kurtijem i gospodom sličnog kova, još imate šanse, ali su vam iz EU potpuno jasno poručili da vas tamo ne žele i da Srbija tamo u skorije vreme neće biti. Pitanje je sada samo kada ćete vi steći dovoljno hrabrosti da sami sebi pre svega pogledate u oči, a onda i građanima Srbije i da kažete – izvinite za 20 godina koliko vas obmanjujemo. Izvinite, za sve one laži bićemo u EU za pet godina, bićemo u EU za sedam godina, procvetaće Srbija kada postanemo kandidati, procvetaće Srbija kada se otvori neko poglavlje, a čak vam i ovi koji dolaze iz EU i otvoreno to kažu, kao što je i Makron, ova njegova poslednja izjava, koju je rekao, pa zar vi mislite da se život građana Srbije menja kada otvorite neko poglavlje. Naravno, da se ne menja, kao što se nije pomerio i poboljšao kada smo i zvanično postali zemlja kandidat za članstvo u EU, kada smo otvorili pregovore, kada smo neka poglavlja zatvorili. Vi vidite da je to sve i dalje apsolutno jedna šarena laža. Jedino što se ne menja je to da kada god ispunite jedna uslov, EU postavlja još dva nova. I oni su navikli da kada god pritiskaju dovoljno dugo rukovodstvo Republike Srbije da vi na kraju popustite i da na kraju dajete sve i što je najgore dajete za ništa. Takva je situacija i kada je u pitanju Kosovo i Metohija.
Zahvaljujem. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Reč ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Naravno gospodine Arsiću, to što su predstavnici vladajuće koalicije odustali od javljanja po ovom zakonu i po amandmanima, valjda i njima konačno jasno da ovaj zakon građanima Srbije ništa dobro neće doneti, ja bih želeo pre svega da još jedanput građane Srbije upozorim da će oni koji u skladu sa ovim zakonom budu angažovani za rad preko agencije, biti angažovani pod izuzetno teškim uslovima. Da nikada neće znati koliko novca dobija agencija koja ih angažuje od poslodavca, jer će ugovori biti, znate poslodavac, agencija sa jedne strane zaključuje ugovor sa poslodavcem, a sa druge strane sa onim ko ga iznajmljuje. Nikada ti ljudi koji će raditi verovatno za najniža primanja, ne verovatno nego sigurno, neće znati koliko je na njima zaradila agencija. Ono što je još veći problem isplata se ne obavlja direktno radniku od strane poslodavca već se isplaćuje agencijama. Koliko će, gospodine Arsiću i druga gospodo koji ćete bez griže savesti glasati za ovaj zakon, koliko će biti po ovom zakonu prevarenih radnika. Koliko će biti onih koji će mesecima ili duže ili godinama čekati da budu isplaćeni od strane agencija sa opravdanjem, znate, nije nam poslodavac isplatio. Koliko će biti takvih ljudi? Vas to ne zanima, gospodinu Arsiću je bitno da je donet Zakona o javnim izvršiteljima da on, kako kaže može da naplati presude koje ranije nije mogao, a to što građani Srbije grcaju, to što su danas ozloglašeniji ti privatni izvršitelji nego što su nekada bili turske age i begovi, to vas ne zanima. Vi morate voditi računa da ničija nije trajala do zore, a neće ni vaša i da ćete jednoga dana i vi doći pod udar zakona koje donosite kao što se desilo i onima koje vi nazivate žuti lopovi.
Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč?
Zahvaljujem. Podnosimo amandman na član koji kaže – obavezuje ministra da do 31. decembra 2019. godine, znači do kraja ove godine, donese podzakonske akte koje će definisati na prvom mestu prostorije koje će koristiti ta agencija. Zamislite kolika je i kakva je to obaveza da definiše kako će prostor da izgleda, gde će da se nalazi i šta će sve da sadrži, a već je od ranije poznato, to je kliše po kome se radi. Sećate se kada su počela one piramidalne štednje, pa su onda iza njih došle strane banke. Šta je njima zajedničko? Prostor, kako izgleda. Prostor je reprezentativan, šljašti, blješti. Zašto? Pa, da se običan čovek, prosečan građanin Srbije što više zbuni. Ako je po mogućnosti da je to po gabaritima što veći prostor da bi osetio onaj običan čovek koliko je beznačajan, koliko je mali u tom i te kako velikom prostoru, to bi bilo poželjno. Onda ga tamo čekaju, pretpostavljamo da će to biti izdefinisano, da mora da ima diplomirane pravnike, diplomirane ekonomiste, sociologe, psihologe, to će biti sve nacifrani, lepo obučeni, koji će odmah zbunjenog, nezaposlenog da dočekaju sa rečima da sve znaju o njemu, da je domaćin čovek, da je ugledan u svojoj sredini. Zašto? Pa, da bi što manje pažnje i vremena posvećivao onome što piše u ugovoru. Sve to ima taj psihološki efekat na običnog čoveka. Uverili smo se u tim piramidalnim štednjama, štedionicama, uveravamo se u bankama. Vidite kako banke izgledaju reprezentativan prostor, svi koji tamo rade oni su napirlitani, ali nema veze, sve to služi u svrhu da zbuni običnog čoveka kako bi što manje posećivao pažnju onome što je njemu od životnog značaja. Kada dođe do raskida ugovora, kada dođe do prekida radnog odnosa, tada sledi da je sve to zalud, da sve te pohvale, sve te superlative što sluša o sebi imaju samo za cilj da što gore prođe u odnosima potpisivanju ugovara između njega i agencije. To je stvarno nešto što je više puta viđeno, ne bi želeli da se obije o glavu građanima Srbije.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem petak, 6. decembar 2019. godine, sa početkom u 10,00 časova kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2019. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 86 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 132 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sednici sprečen da prisustvuje narodni poslanik Žarko Obradović. Prelazimo na odlučivanje o predlozima akata iz tačaka od 1. do 16. tačke dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika u 2019. godini. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – jedan, uzdržanih – nema, od ukupno 137. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – jedan, uzdržanih – nema, od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman, sa ispravkom, na član 1. koji je podneo narodni poslanik Đorđe Komlenski. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – jedan. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, sa ispravkom, na član 6. koji je podneo narodni poslanik Milija Miletić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, u celini. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – jedan, od ukupno 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – jedan, uzdržanih – nema, od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 12. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 14. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, u celini. Zaključujem glasanje: za – 138, protiv – jedan, ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 138, protiv – jedan, uzdržanih – nema, ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Milija Miletić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji su, sa ispravkom, podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 21. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 24. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 25. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 26. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, u celini. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – jedan, uzdržanih – nema, ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – jedan, ukupno 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 22. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 27. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 30. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 33. koji je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 35. koji je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 36. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 39. koji je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 40. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 42. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 47. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 51. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 53. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 54. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 66. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 69. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 72. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, u celini. Zaključujem glasanje: za - 137, protiv - jedan, uzdržanih - jedan, od 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, u načelu. Zaključujem glasanje: za - 138, protiv - dva, uzdržanih - nema, od 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - tri, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 12. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 14. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - četiri, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, u celini. Zaključujem glasanje: za - 138, protiv - dva, uzdržanih - nema, od 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, u načelu. Zaključujem glasanje: za - 137, protiv - jedan, uzdržanih - jedan, od 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 12. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman, sa ispravkom, na član 12. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 14. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - pet, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 22. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 23. koji je podneo narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Zaključujem glasanje: za - tri, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 23. koji je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - jedan, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 24. koji je podneo narodni poslanik narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Zaključujem glasanje: za - troje, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 29. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 30. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - sedmoro, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 30. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 31. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Dubravko Bojić i Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 32. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 34. koji je podneo narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Zaključujem glasanje: za - četvoro, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 38. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 40. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - troje, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 41. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 42. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, u celini. Zaključujem glasanje: za - 135, protiv - jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo dvoje od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava, u načelu. Zaključujem glasanje: za - 136, protiv - dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - 11, protiv - niko , uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanu, pristupamo glasanju Predloga zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenje Zakona o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava, u celini. Zaključujem glasanje: za - 133, protiv - dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o prestanku važenje Zakona o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u načelu. Zaključujem glasanje: za - 136, protiv - niko, uzdržanih – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Zaključujem glasanje: za - dvoje, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Zaključujem glasanje: za - jedan, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - petoro, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju Predloga zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u celini. Zaključujem glasanje: za - 136, protiv - dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, u načelu. Zaključujem glasanje: za - 136, protiv - jedan, uzdržan – jedan, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović i Dejan Radenković. Zaključujem glasanje: za - osmoro, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - šestoro, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju Predloga zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, u celini. Zaključujem glasanje: za – 135, protiv – dvoje, od ukupno 139. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o privremenom uređivanju i načinu naplate takse za Javni medijski servis, u načelu. Zaključuje glasanje: za – 131 narodni poslanik, protiv – četiri, uzdržanih – troje, od ukupno 139. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Milorad Mirčić, sa ispravkom, i pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom na član 1. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, sa ispravkom, i pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – sedam, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom na član 2. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o privremenom uređivanju načina naplate takse za Javni medijski servis, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – pet, od ukupno 139. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o privremenom uređivanju načina naplate takse za Javni medijski servis. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave, u načelu. Zaključuje glasanje: za – 135 narodnih poslanika, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, od ukupno 139. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave, u celini. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – dvoje od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru, u načelu. Zaključuje glasanje: za – 133, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru, u celini. Zaključujem glasanje: za – 135, protiv – dvoje od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinici lokalne samouprave, u načelu. Zaključuje glasanje: za – 135 protiv – dvoje, uzdržanih – nema, od ukupno 138. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave, u celini. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – dvoje od ukupno 139. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 134, protiv – dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenim u javnim službama, u celini. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – dvoje, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 12. koji je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 14. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 14. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 20. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 20. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 21. koji je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 22. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 23. koji je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 24. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 25. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 26. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 26. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 27. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 28. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 29. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 30. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 31. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 32. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 33. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 34. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 35. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 36. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 37. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 38. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 39. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 39. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 40. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 41. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju, u celini. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – dva, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju. Prelazimo na ukazivanje narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, u skladu sa članom 103. stav 6. Poslovnika. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na sednici 29. novembra, u 13 sati i 38 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim narodne poslanike da odluče da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – jedan, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na sednici 29. novembra, u 15 sati i 18 minuta, ukazao je na povrede članova 103. i 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marijan Rističević, na sednici 29. novembra, u 15 sati i 25 minuta, ukazao je na povredu člana 107. stavovi 7. i 8. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Borisav Kovačević, na sednici 29. novembra, u 15 sati i 35 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, na sednici 5. decembra, u 13 sati, ukazala je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na sednici 5. decembra, u 17 sati, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – dva, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Milorad Mirčić, na sednici 5. decembra, u 17 sati i tri minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem odlučivanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini.