Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo, pred vama je jedan vrlo važan Zakon. Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata koji spada u one zakone koji se usklađuju sa direktivama Europske unije. Dakle, ovaj Zakon je u potpunosti usklađen sa svim direktivama Europske unije koje se odnose na tržište nafte i naftnih derivata. Jasno, usklađen je i sa Zakonom o energiji, dakle, i otklonio neke nelogičnosti i manjkavosti postojećeg Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Što je u ovom Zakonu najvažnije i koje su ustvari promjene i izmjene? Prije svega, ovim Zakonom se želi postići usklađivanje po pitanju dozvola za obavljanje energetske djelatnosti. Dakle, izdavanje dozvola fizičkoj osobi za obavljanje djelatnosti transporta nafte i naftnih derivata cestovnih vozilima što je bio i zahtjev Udruge cestovnih prijevoznika. Zatim, kada se govori o cijenama nafte i naftnih derivata one su i u ovom, dakle, Zakonu je predviđen model utvrđivanja najviših razina cijena nafte i naftnih derivata temeljem pravilnika kojeg donosi ministar nadležan za te poslove, dakle, ministar gospodarstva, rada i poduzetništva. Iako se, dakle, cijena nafte i naftnih derivata utvrđuju na tržišnim načelima. U ovom Zakonu je također dana i mogućnost da u slučaju iznimnih poremećaja na tržištu nafte i naftnih derivata Vlada Republike Hrvatske može u cilju zaštite potrošača, regulacije tržišta ili iz drugih opravdanih razloga propisati najvišu razinu cijena za pojedine naftne derivate, ali na određeno razdoblje. Dakle, maksimalno do 90 dana. Isto tako ovim Zakonom je sasvim jasnije određena obveza držanja i operativnih zaliha nafte i obaveznih zaliha nafte. Dakle, operativne zalihe nafte su, dakle, količine nafte koje moraju, ili naftnih derivata, koje moraju držati određeni, dakle, određeni poslovni subjekti. Prije svega, oni koji koriste naftu ili naftne derivate za proizvodnju električne energije, za snabdijevanje sa energijom građana. A kada se govori o obaveznim zalihama nafte tada je obveza naša u Hrvatskoj da imamo u skladu sa direktivom Europskom unije zalihe nafte do 90 dana. Dakle, za snabdijevanje 90 dana, računano na temelju potrošnje u prethodnoj godini. Jasno da je to nemoguće napraviti u kratkom vremenu i odmah i u ovom Zakonu je jasno i precizirana utvrđena dinamika po godinama koje količine, dakle, po danima treba se osigurati i način na koji će se te obavezne zalihe osigurati. Model koji je ovdje u ovom Zakonu predložen je model putem posebne Agencije za obavezne zalihe koja treba, dakle, i nabavljati te zalihe, nabaviti skladište i skrbiti ih, obnavljati i ta Agencija bi se ustrojila temeljem ovog Zakona. I jasno, odluke Vlade Republike Hrvatske. A ono što je možda također značajno kada govorimo o tim obaveznim zalihama da je točno i precizirano po godinama kako se trebaju te zalihe nafte povećavati. Odnosno do 2012. godine bi trebalo imati konačno tu količinu zaliha, 90-dnevnu u odnosu na potrošnju u prethodnoj godini. Ono što je ovdje možda još isto tako zanimljivo za reći da je u toj, da je Agencija koja će, ukoliko se ovaj Zakon jasno usvoji, biti osnovana temeljem odluke Vlade Republike Hrvatske. Dakle, da će u toj Agenciji biti i upravno vijeće koje će sačinjavati predstavnik Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, predstavnik Ministarstva financija i 3 neovisna stručnjaka. Ono što bi ovdje još htio reći kada je riječ o ovom Zakonu da je upravo u držanju obaveznih zaliha koje su, dakle, i dosadašnjim propisima, uredbom Vlade bile u obvezi nije bilo predviđeno, nije bilo mogućnosti sankcioniranja onih koji ne drže te obavezne zalihe. Prema tome, u ovom Zakonu postoje i kaznene odredbe za sve one koji ne ispunjavaju obveze temeljem ovog Zakona. I to će olakšati jasno nadzor i kontrolu resornog ministarstva, dakle, Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva da može, jasno, kontrolirati i brinuti o tome da te zalihe postoje. Evo, ovaj Zakon, ponavljam, je vrlo važan i značajan, relativno kratak, ali mislim da jasno i precizno definira sve one bitne stvari koje su važne kada govorimo o tržištu nafte i naftnih derivata i mislim da je ovaj Zakon posebno važan. Ponavljam, da jasno i precizno utvrdi i definira što su to operativne zalihe i tko je dužan osiguravati operativne zalihe nafte i naftnih derivata, što su to obavezne zalihe i tko je dužan i na koji način skrbiti o obaveznim zalihama nafte i naftnih derivata. Ono što je isto važno za reći kada govorimo o obaveznim zalihama, dakle, da je u cijeni nafte i naftnih derivata i sada sadržan financijski dio koji se odnosi na te obavezne zalihe. Dakle, taj financijski dio sada će se izdvajati na račun Agencije i praktično iz tih sredstava će Agencija nabavljati naftu i naftne derivate. Dakle, sa ovim iznosom za prikupljanje obveznih zaliha nafte i naftnih derivata neće doći do nikakvih povećanja cijene nafte ili naftnih derivata. Evo u najkraćem, to bi bile najvažnije promjene i izmjene i ovom Zakonu. Ponavljam, koji nije toliko velik po broju članaka, ali je posebno važan i značajan da se prvenstveno definiraju obveze svih onih koji danas posluju i rade na tržištu nafte i naftnih derivata. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod ministra vezano za obveznu zalihu nafte i naftnih derivata za 90 dana. Ta obveza već postoji prema dokumentima plana obrane Republike Hrvatske i prema svim planskim dokumentima za djelovanje u slučaju elementarnih nepogoda, u slučaju djelovanja sustava zaštite i spašavanja. Imali smo i 91. i moramo je uvijek imati u razini 90 dana. Ne samo za naftu i naftne derivate nego za sve dijelove robnih zaliha, ali situacija je nažalost žalosna. Da mi sad govorimo da ćemo imati do 2012., a trebamo imati u svakom trenutku.
Izvjestitelji odbora? … [[Upadica se ne razumije.]] Kasnije malo. Izvjestitelji odbora? Gospodarstvo, razvoj, obnovu, financije, državni proračun, zakonodavstvo? Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Klub gubi pravo na riječ. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Umjesto njega će Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre. Pa ovo što sam i rekao u ispravku, prvo ću od toga krenuti. Svaka odgovorna država koja vodi brige o svojima građanima mora biti spremna za djelovanje u svima situacijama i mora imati odgovarajuće strateške zalihe, a u odgovarajuće strateške zalihe sigurno spadaju nafta i naftni derivati. Znači to je slučaj gdje država mora imati za tri situacije. Jedna je situacije slučaj neposredne ugroženosti i neovisnosti, jedinstvenosti države, odnosno još teža situacija ratno stanje. Drugi je slučaj kad djeluje sustav zaštite i spašavanja bilo da je riječ o elementarnim nepogodama, bilo da je riječ o razno raznim akcidentima. I treći je slučaj poremećaja na tržištima. Znači u svakom trenutku i prema dokumentima iz plana obrane Republike Hrvatske prema Strategiji obrane i prema svim drugim dokumentima koje reguliraju područje sustava zaštite i spašavanja, koje reguliraju područje obrane i djelovanje u tzv. izvanrednim i drugima okolnostima država mora imati ne samo zalihe nafte i naftnih derivata nego mora imati sve druge zalihe tako da u datim trenutcima može odgovarajuće reagirati, znači u svim ovima situacijama. I prema tome, žalosna je stvar da mi sad danas govorimo o tome da ćemo te zalihe koje treba iznositi za 90 dana, znači prosječne potrošnje moći doseći tek 2012. godine. Pitam se kako smo to mogli imati '91. jer smo imali '91. zalihe i nafte i naftnih derivata i svega što je trebalo i stalno su se zanavljale kao što smo imali i robne zalihe u svim situacijama, znači vezano i za prehrambene potrebe i za sve ostalo. To uvijek se mora imati i moramo otvoriti i raspravu vezano za stanje i u robnim zalihama i u svemu ostalome zbog toga što vidite da se događaju razno razne situacije kao što je cijena nafte i naftnih derivata. Prema tome, da država to ima problem je vjerojatno nastupio nakon što se krenulo u privatizaciju INA-e, a onda ovi planski dokumenti plana obrane i ono što država mora imati vezano za djelovanje sustava zaštite i spašavanja i za pravovremeno i preventivno djelovanje u svima situacijama kad država mora reagirati, znači kad situacije nisu normalne, nisu redovite, kad mora reagirati da bi se omogućilo i djelovanje sustava državnoga, djelovanje recimo sustava zaštite i spašavanja i normalna opskrba hrvatskih građana. Došlo je to vjerojatno zbog toga i onda se dogodila ona varijanta, ja sam prvi put reagirao, gospodin Luka Bebić zna, bio sam na čelu Radne skupine kad smo radili plan obrane, on je bio ministar plan osvajanja vojarni i svega ostalog, znači sve smo to imali '91. godine i … [[Govornik se ne razumije.]] bilo 2001., 2002. godine kad se utvrdilo, isto je bio poremećaj na području vezano za naftu i naftne derivate kad se išlo da se većina morati imati zalihu od 15 dana, bivša Vlada tzv. koalicijska. Mislim da se mi ovdje moramo zapitati kako i na koji, zašto su ti planski dokumenti vezano za djelovanje obrambenog sustava, vezano za djelovanje sigurnosnog sustava države i vezano za djelovanje sustava zaštite i spašavanje, zašto smo došli u takvu situaciju da mi nemamo zaliha u razini koju trebamo imati, a to je za 90 dana prosječne potrošnje? Znam da je ova Vlada to preuzela od bivše Vlade, ali se tu moramo pitati tko je za to sve odgovoran? Tko je za tu cijelu situaciju odgovoran jer normalna država reagira tako da zanavlja zalihe nafte i naftnih derivata kad je situacija na tržištu povoljna i onda na taj način može djelovati i u smislu reguliranja cijena i svega ostaloga, to je znači jedno normalno ponašanje, jedno ponašanje da može štititi i standard građana i da može pravilno reagirati. Znači ovdje, to je jedna dosta teška situacija ako se gleda sa svih tih drugih stajališta. Znači tek 2012. godine znači idemo sukcesivno puniti taj dio da bi se to napravilo, pa se pitam kako smo cijelo to vrijeme imali i šta se sad dogodilo sa tima zalihama koje smo imali za 90 dana? Imali smo ih stalno za 90 dana, znači one su prodane, a nove nisu zanavljene. E sad tko je tu odgovoran? Ajmo jedanput konkretno razgovarati o odgovornosti. Znači nije riječ, daj Bože neće biti situacije da će morati djelovati obrambeni sustav, da će doći do situacije neposredne ugroženosti, neovisnosti, jedinstvenosti države, da će doći do situacije ratnog stanja, ali imamo i dan danas i uvijek postoji situacija kad mora djelovati sustav zaštite i spašavanja i kad država mora biti odgovorna da u ovakvim situacijama kao što su poremećaji na cijenama, cijena tržišta nafte i svima ostalima kad ima znači mehanizam reagiranja, a taj mehanizam je baš su te zalihe na ovoj razini. Prema tome, ove druge stvari klub podržava, ali ovdje stvarno moramo pitati tko je to doveo Hrvatsku da nema zalihe nafte i naftnih derivata za 90 dana prosječne potrošnje? Tko je to doveo Hrvatsku u situaciju da nema robne zalihe na razini koje treba imati da bi sustav zaštite i spašavanja mogao ili dijelovi sustava zaštite i spašavanja mogli reagirati u datoj situaciji i doveli smo u situaciju znači i hrvatske građane i Vladu i državu da ona u situacijama kad je riječ o poremećajima, odnosno odskakanja, enormno skakanje cijene Barelo nafte na tržištu naftnih derivata ne može reagirati i zaštititi i cijenu nafte i naftnih derivata na odgovarajući način. Da mi imamo te zalihe u ovome trenutku uvijek bi Vlada imala mogućnosti znači i zaštite i cijene i reagiranja ne na način kao što sad na žalost mora se ići sa plivajućom trošarinom i sa ovim dijelom da će nastojati reagirati za smanjenje marže i svega ostalog. Prema tome, pitam se tko je za to odgovoran? Hvala lijepa.
Hvala. Ministar Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Evo, još jednom ću malo pojasniti i ponoviti i nešto što u ovom Zakonu jasno piše, dakle u članku 11. Obvezne zalihe nafte i naftnih derivata ne uključuju strateške robne zalihe uređene Zakonom o strateškim robnim zalihama. Dakle, mi imamo strateške robne zalihe koje postoje, koje znamo u koje svrhe, u koje namjene. Ovdje se radi o obaveznim zalihama koje mogu, dakle ili mogu zatrebati uslijed izvanrednih poremećaja opskrbe i još ću se jednom vratiti, imamo i operativne zalihe i da i pojasnim još jednom što je kad je riječ o operativnim zalihama tko je dužan imati operativne zalihe. To su dakle energetski subjekti koji proizvode električnu ili toplinsku energiju iz naftnih derivata za tržište ili za tarifne kupce, kupce naftnih derivata koji pružaju javne usluge a proizvode električnu i toplinsku energiju za vlastite potrebe i kupce naftnih derivata koji proizvode električnu i toplinsku energiju za pravne i fizičke osobe koje pružaju javne usluge. Dakle, operativne zalihe obvezuju određene dakle proizvođače energije koje snabdijevaju građane i moraju imati te operativne zalihe da ne bi ugrozili svoju ulogu i zadaću opskrbe sa tom energijom. Obavezne zalihe su zbog eventualnih poremećaja na tržištu a što se tiče strateških robnih zaliha one nisu uključene u ove zalihe. Po ovoj dinamici vidite da je u 2007. godini potrebno imati 60-dnevnu zalihu, dakle 60 dana prosječne potrošnje prošle godine i tako po pet dana povećava se ta zaliha do 2012. godine i tu dakle želim reći nema nikakovih sada opasnih situacija u smislu nepostojanja zaliha ili neimanja tih goriva koja su potrebna u određenim izvanrednim okolnostima. Držanje obaveznih zaliha postale je i do sada. Dužnost je to bila dakle INA-e i ostalih koji sudjeluju na tržištu naftnih derivata i te količine su kod njih. Ovim dakle modelom ide se na agenciju koja će dakle skladištiti te obavezne zalihe, skrbiti o njima, obnavljati ih itd. Prema tome, zbog toga je i jednostavno iduća godina 60-dnevna zaliha. Da smo sada samo na početku onda bi se moglo zaista postaviti pitanje kad bi mogli u tom kratkom vremenu doći dakle do zaliha 90 dnevnih koje su zaista velika količina. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod. Nema tu razlike između strateških i operativnih zaliha. Prema dokumentima plana obrane u svakom trenutku moraju imati zalihe nafte i naftnih derivata za 90 dana prosječne potrošnje a uvijek se može te zalihe reagirati u slučaju potrebe zaštite i spašavanja, poremećaja cijena tržištu i svega ostalog. Očito je da mi to nažalost nemamo i o tome sam ja govorio. Hvala.
Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege zastupnici! Danas raspravljamo o Prijedlogu Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata s konačnim prijedlogom zakona na prijedlog Vlade Republike Hrvatske sa prijedlogom da se predloženi zakon donese po hitnom postupku. Hitnost postupka je opravdana jer se ovim zakonskim prijedlogom usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije jer sada važeći Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata po "Narodnim novinama" 68/2001. nije usklađen sa direktivama Europske unije čije su pojedine odredbe u koliziji sa odredbama Zakona o energiji te je neophodno izvršiti njihovo usklađenje pa se pristupilo izradi novoga zakona. Novim Zakonom o tržištu nafte i naftnih derivata želi se postići sljedeće. Usklađenje po pitanju dozvola za obavljanje energetske djelatnosti naročito izdavanje dozvole fizičkoj osobi za obavljanje djelatnosti transporta nafte i naftnih derivata cestovnim vozilima, određivanje najviše razine cijena nafte i naftnih derivata na tržištu koju prilikom propisuje ministar uz obvezu da se iz cijena naftnih derivata izdvajaju sredstva za financiranje rada Agencije za obvezne zalihe i obveznih zaliha nafte i naftnih derivata. Preciznije definiranje obveznika držanja operativnih zaliha nafte i naftnih derivata te potrebne visine potrebnih zaliha gdje svaki potencijalni obveznik držanja operativnih zaliha kojeg definira ministarstvo mora izraditi vlastitu procjenu količine i dinamike potrebnih operativnih zaliha. Nadalje, riješiti potrebna pitanja vezana uz sigurnost opskrbe naftom i naftnim derivatima, definirati kriterij držanja obveznih zaliha dostatnih za 90 dana prosječne potrošnje iz prethodne godine te osnivanje agencije za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata sa ciljem efikasnije organizacije formiranja zaliha te upravljanje i nadzor nad skladištenjem obveznih zaliha nafte i naftnih derivata. Važeći Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata u svojim pojedinim odredbama u koliziji je sa odredbama Zakona o energiji koji u članku 16. stavku 3. navodi da nije potrebna dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti trgovine na malo i skladištenje nafte i naftnih derivata za vlastite potrebe a istovremeno važeći Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata navodi da je potrebna dozvola za izgradnju i korištenje skladišta nafte i naftnih derivata i trgovinu na malo naftnim derivatima pa je evidentno potreba ispraviti te nepravilnosti. Zakon o energiji izvršenih izmjena i dopuna u članku 13. navodi da se dozvola može izdati fizičkoj osobi za obavljanje djelatnosti transporta nafte i naftnih derivata cestovnim vozilima. Cijene nafte i naftnih derivata utvrđuju se u skladu sa tržišnim uvjetima a temeljem pravilnika kojeg donosi ministar gospodarstva o utvrđivanju najviše razine cijene pojedinih naftnih derivata. Formula za određivanje najviših cijena naftnih derivata temelji se na mjerljivim tržišnim elementima uključujući u zakonu propisane elemente koji su sastavni dio postojeće formule. U zakonu je predviđena mogućnost u slučaju iznimnih poremećaja na tržištu da Vlada Republike Hrvatske propiše najvišu razinu cijena ali najduže za razdoblje od 90 dana. Iz cijene naftnih derivata izdvajaju se sredstva za financiranje rada Agencije za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata u iznosu koji godišnje utvrđuje Vlada Republike Hrvatske a na prijedlog Hrvatske agencije za obvezne zalihe. Taj iznos za financiranje obveznih zaliha nafte i naftnih derivata dodaje se prodajnoj cijeni bez poreza i ostalih davanja. Važećim zakonom definirani su obveznici držanja operativnih zaliha kao i visina istih koja je često ovisila o nizu utjecajnih faktora a koji su često bili predmet kritike pojedinih obveznika. Novim zakonom obveznik kojeg definira ministarstvo sam utvrđuje količinu i dinamiku potrebnih operativnih zaliha prema metodologiji koju propisuje ministarstvo. Nafta i naftni derivati su izuzetno važno energenti za Republiku Hrvatsku ali su ujedno i tržišni i vrlo je važan kontinuitet i sigurnost opskrbe na tržištu pa je bilo logično propisati obveze držanja potrebnih prethodno definiranih zaliha nafte i naftnih derivata. Zato je nužno pronaći rješenje i zakonom preciznije urediti držanje operativnih zaliha nafte i naftnih derivata radi stabilnosti i sigurnosti snabdijevanja posebnih kupaca i kvalitete opskrbe. Ovaj zakon nudi rješenje kojim će se ispuniti obveza usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa propisima Europske unije te model formiranja i čuvanja 90 dnevnih obveznih zaliha, uklopiti u postojeći sustav regulacije zalihe nafte i naftnih derivata. U veljači 2003. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je uredbu o obveznim zalihama nafte i naftnih derivata kojom je riješen model kojim sami obveznici držanja zaliha brinu o osiguranju držanja zaliha, a Ministarstvo nadzire proceduru stvaranja i držanja obveznih zaliha. Sadržana je u cijeni naftnih derivata. Pojedine odredbe navedene Uredbe uvrštene su i novi Prijedlog zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Pri izradi prijedloga ovoga Zakona vodilo se računa o propisima i važećom direktivom Europske unije pa je napušten kriterij formiranja obveznih zaliha u visini od 25% neto uvoza iz prethodne godine, a usvojen je novi kriterij držanja obveznih zaliha dostatnih za 90 dana prosječne potrošnje iz prethodne godine. Zbog boljeg nadzora nad namjenskim trošenjem sredstava prikupljenih u cijeni goriva predloženo je i osnivanje posebne agencije čije bi djelatnosti bile kupnja i prodaja nafte i naftnih derivata, stvaranje i … [[Govornik se ne razumije.]] zaliha, organizacija, nadzor i upravljanje obveznim zalihama kao i utvrđivanje uvjeta za skladištenje obveznih zaliha nafte i naftnih derivata. Agencija za obvezne zalihe dužna je formirati obvezne zalihe u visini 90 dnevne prosječne potrošnje do 31. srpnja 2012. godine. Trošak nabave 90 dnevnih zaliha po današnjih cijenama iznosio bi cirka 300 milijuna dolara. Ovim Zakonom predviđene su i sankcije za one koji se ne budu osigurali obvezne zalihe. I na kraju želim reći da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a također će prihvatiti i dati suglasnost na prijedlog teksta Zakona. Ali želim odmah naglasiti da Klub SDP-a ima nešto drukčije razmišljanje vezano za formiranje obveznih zaliha. Željeli bi obrazložiti u biti koncepte formiranja obveznih zaliha i da pokušamo zaista vidjeti da li je ovo pravi način koji je predložen. Dosadašnjim Zakonom vrlo jasno je rečeno da obvezne zalihe drže proizvođači naftnih derivata i uvoznici naftnih derivata. S time da su to njihove zalihe, da oni te zalihe moraju imati. Kontroliraju ih Ministarstvo gospodarstvo. Kontroliraju, što znači nemoguće da ih nemaju jer im se oduzimaju tada dozvole za rad na tržištu, a financiranje takvih zaliha bilo je u cijeni marže s kojom oni djeluju. Sadašnjim Prijedlogom zakona pokušavamo reći u članku 7. da ćemo obvezne zalihe ugraditi u cijenu naftnih derivata. I tu se sada pojavljuje prvi problem. Cijena naftnih derivata je ionako previsoka. Zašto je previsoka? Broj 1. zbog svemirskih cijena nafte na koje ne možemo djelovati. Prognoze koje se neprekidno ističu posljednjih godinu dana je da će cijena svjetske nafte ići na 100 dolara po barelu. Znači ne očekuje se smanjenje. Očekuje se povećanje. Jučer smo čuli ministra financija koji govori koliko je problematično smanjiti trošarine. Zašto? Jer smo trošarine i uključili u Proračun, a i izdvojili za potrebe izgradnje cesta i auto-cesta u Hrvatskoj. Prema tome nameti koje je država metnula na cijene derivata su tako visoki. Čak prelaze 53 do 57% učešće u ukupnoj maloprodajnoj cijeni i to je razlog da imamo ovako visoke cijene. Jedne od najviših u regiji i vrlo visokih u Europi i europskom tržištu. Danas pred nama je prijedlog jer ćemo i trošak rada Agencije i oper…, izvinjavam se, obvezne zalihe uključiti u cijenu derivata. Smatram da je to neprihvatljivo. Ne smijemo dozvoliti nova opterećenja, nove namete na cijenu derivata. Ne smijemo dozvoliti. Pogotovo što znamo i sami materijali koje je Vlada trenutno dala u izradu oko strategije kako ćemo se ponašati u naftnoj krizi mi ne smijemo danas prihvatiti opterećenje cijene nafte. I prema tome ozbiljno danas moramo porazgovarati o članku 7. jer jednostavno u članku 7., stavku 5. vrlo jasno označeno je da će kroz cijenu nafte se ovaj trošak definirati. I tada se vraćamo ponovo na pitanje zbog čega proizvođači naftnih derivata, uvoznici naftnih derivata obvezne zalihe ne drže kao svoje vlasništvo u toku svog poslovanja i kroz svoju maržu koju imaju na raspolaganju ne financiraju, ja bih rekao troškove financiranja takvog modela. I to je ono što je nešto što mi možemo i prihvatiti. Zašto? Pa zato što mi imamo strateške zalihe, imamo strateške zalihe koje inače imamo u obvezi zbog potreba obrambenog sustava i s druge strane s obzirom da su predloženi u člancima i dinamika rasta iznad 60 dana zalihe koliko ih danas imamo moguće je da to i Agencija tih 30 dana zaliha sama formira, bude vlasnik, ali da ne uključujemo u cijenu naftnih derivata. Zašto? Pa zato. Država ima prihode od trošarina. Znači u Proračunu ćemo imati ionako prihode iz naftnih derivata i cijena naftnih derivata i iz postojećih trošarina financirat ćemo eventualno 30-dnevne zalihe koje će biti vlasnik Agencija ali ne sa dodatnim opterećenjem na cijenu derivata. Znači osnovni problem je u ovom trenutku prevelika razina cijena koje ne dozvoljavaju uključivanje svih 90 dana ovih obveznih zaliha u cijenu naftnih derivata. I to su ja bih rekao mogućnosti o kojima mi moramo ozbiljno razgovarati i moramo paziti da današnjim Zakonom ne budemo uzročnici. Zašto? Jer ako danas donesemo ovaj Zakon neovisno o ovih 60 dana zalihe koji se trenutno nalaze kod proizvođača i kod uvoznika oni će to temeljem rokova iz članka 26. jednostavno prebacivati na cijenu derivata. Mi to nećemo moći spriječiti. Ministar će morati odobriti jer je to tako utvrđeno u ovom članku. Znači, očekuje nas temeljem ovog zakona novo povećanje cijena derivata. To je razlog zbog čega Klub SDP-a smatra da ne bi mogli prihvatiti stavak 5. članka 7., da to možemo razmišljati tek onog trenutka kada se stabilizira cijena nafte na svjetskom tržištu, da se stabilizira da bi eventualno vrlo jasno rečemo što ćemo sa 60 lipa i 60 lipa za autoceste i ceste i da tek u tom trenutku počinjemo razmišljati ako ocjenjujemo da je dobro svih 90 dana staviti u vlasništvo Hrvatske države i imati kao vlasništvo nad kojom će brigu voditi agencija. Jer modeli u svijetu pokazuju da se dio operativnih zaliha može tražiti i kod onih koji prodaju naftne derivate. Tu samo se kontrolira i tada nije financiranje kupnje tih 60 dana jer to je njihovo, nego financiranje, a to financiranje se kroz maržu trgovaca bez problema riješi i mislim da kombinacijom modela 60 dana kod njih 30 dan kroz našu novu agenciju koja će to ostvariti tek u onim zadnjim godinama do 2010. možemo riješiti ne dirajući cijenu nafte, ne gradeći novi trošak na cijenu naftnih derivata. I to je razlog da je Klub SDP-a svjestan problema koje imamo sa visinom cijena, svjestan problema u proračunu i predložio izmjene članka 7. i izmjene članka 21. u kojima želimo izbjeći dogradnju novih nameta na cijenu naftnih derivata. Problem je što ovaj zakon je došao pred svega 2 dana. Hitni su postupci. Usklađenje, ali su vrlo bitni i mislim da bi predlagači trebaju itekako ozbiljno razmotriti upravo te probleme, da zaista ozbiljno porazgovaramo o mogućnosti podjele odgovornosti, podjele ja bih rekao troška financiranja kupnje obveznih zaliha. Neću uopće govoriti o onim osnovnim problemima koje uvijek je Hrvatska država imala. Robne rezerve koje je vlasnik Hrvatska država, zanavljanje, gubitci, krađe. To su bili uvijek temelj afera i problema u Hrvatskoj državi, a posebno za probleme hrvatske Vlade. I to je razlog zašto smatramo da jednostavno ovim kombinacijama smanjit ćemo troškove zanavljanja, troškove gubitaka. Gubitci u naftnim derivatima su enormni. Ako netko nešto zna o specifičnim težinama, o toplotnim udarima, o jednostavno gubicima koji su inače tehnološki kod naftnih derivata, onda samo možemo pretpostaviti koji će se to problemi javljati ako svih 90 dana obveznih zaliha prebacimo na agenciju. Sugestija budimo zaistra oprezni. Pokušajmo u ovim prijelaznim razdobljima, jer ionako smo definirali prijelazno razdoblje do 2010. zaista sasvim drugačije poslovati. Dapače, i rekli smo da ovih 60 dana ovih kako se zovu obveznih zaliha i dalje ostaju do 2010. kod prodavača odnosno uvoznika i proizvođača naftnih derivata. Prema tome, nemojmo sebi otežavati situaciju oko formiranja cijena naftnih derivata. Sad ono na što SDP još također želi skrenuti pažnju. To je pitanje naših dviju rafinerija. Ako je ovo već zakon koji govori o tržištu naftnih derivata onda je pitanje zašto ovim zakonom ne zabranimo prodaju štetnih derivata za okoliš i štetnih derivata za vozni park naših potrošača i naših građana. Mi znamo da dvije rafinerije u Republici Hrvatskoj proizvode goriva koja nisu primjerene sadašnjim tehnologijama. Nisu primjerene. Još je vrlo mali postotak vozila koji trebaju ja bih rekao zastarjele tipove europskih standarda goriva. Svaku godinu odobravamo INA-i da može prodavati ta neprimjerena kvalitetna goriva u Republici Hrvatskoj. I to je razlog da se u upravi INA-e u cijeloj strukturi odgovornih ljudi u INA-i nitko ne bavi razvojem i umjesto da imamo dvije moderne rafinerije iz razloga što su profiti od 2000. vrlo visoki, što novaca ima, što mogućnost ulaganja novaca postoji. Što ta ulaganja praćena kreditom nisu deficiti državnog proračuna, jer imaju formiranje svojih vlastitih cijena i svoje vlastito tržište. Prema tome, upravo zahvaljujući neodgovornim ljudima u INA-i mi smo dovedeni u to da danas se opterećujemo zašto na hrvatskom tržištu moramo trošiti goriva koja ugrožavaju okoliš i ugrožavaju motorna vozila građana Hrvatske. Ostaje pitanje i SDP nije ponudio amandmane iz razloga što je to nešto što bi mi vrlo rado kroz prethodnu raspravu sa predlagačem porazgovarali zašto odredbe u ovom zakonu također ne ograniče do kad ćemo tolerirati nekvalitetna goriva INA-e na hrvatskom tržištu i koji su kazneni ne porezi, kaznene naknade koje INA mora plaćati zbog oštećenja okoliša i kako ćemo u biti omogućiti da potrošačima koji imaju štete sa ovakvim nekvalitetnim gorivima imaju zaštitu kroz ovaj zakon. Prema tome, mi smatramo da ako želimo sveobuhvatno regulirati tržište u Hrvatskoj, a svjesni da ne možemo i da nije interes Hrvatske zatvoriti dvije rafinerije mi moramo regulirati kako će INA plaćajući posebne naknade i u kojem vremenu još moći sa nekvalitetnim gorivima biti na hrvatskom tržištu, a da upravo ovim zakonima mi vrlo jasno rečemo i skratimo rokove koje u zadnja dva, tri dana slušamo obnove INA-e i da ih jednostavno ograničimo ovim zakonom. I mislim da nam je to također dužnost jer na taj način itekako možemo djelovati na INA-u, upravu INA-e i sve oni koji su krivi da danas imamo dvije zastarjele rafinerije u Republici Hrvatskoj. Prema tome, naš prijedlog kao Kluba SDP-a predlagaču je da sam ocijeni koliko zaista je mogućnost da u zakonu koji je danas pred nama pokušamo ugraditi i odredbe s kojima ćemo zaštiti okoliš i zaštiti potrošače u Republici Hrvatskoj od nekvalitetnijih proizvoda. Evo toliko vezano za prijedlog Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata od strane kluba SDP-a uz napomenu da smo priložili i dva amandmana s kojima nastojimo štiti visinu cijena naftnih derivata. I ono što je jučer često naglašavano, štiti i građane i njihov standard, ali štiti hrvatsko gospodarstvo kako bi moglo biti konkurentno na europskom tržištu.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Zdravko Sočković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Htio bih samo ispraviti dvije stvari. Uvaženi zastupnik gospodin Slavko Linić je rekao ne smijemo dozvoliti nove namete na cijene nafte. Ja upravo želim podsjetiti uvaženoga gospodina Linića da je upravo SDP tražio financiranje razvoja Hrvatskih željeznica sa novih 60 lipa po litri. I drugu stvar, da je u pitanju neodgovorni ljudi u INA-i su učinili to i to. Želio bih podsjetiti gospodina Linića da su upravo oni postavili upravu INA-e i sa druge strane da je i osobno bio predsjednik Nadzornog odbora. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Hvala. Gospodine predsjedniče, netočno je da će držanje obveznih zaliha na 90 dana trenutno povećati maloprodajnu cijenu goriva. Jer planiranje 90 dnevnih zaliha planira se postupno i to sve do 31. srpnja 2012. godine. I to neće imati nikakve veze sa maloprodajnom cijenom.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ispravljam isto krivi navod da su neodgovorni ljudi u INA-i krivi što rafinerije nisu već modernizirane. Ja mislim da je bila neodgovorna Vlada koja je MOL-u prodala, vaša Vlada koja je MOL-u prodala pod tim uvjetima dio INA-e i sad MOL može uvjetovati da se, to ste vi samo rekli gospodine Linić, da može uvjetovati da se te rafinerije ne obnavljaju. A posebno neodgovorna je vaša izjava kad ste rekli da se to napravi unatoč ugovoru, postojećem ugovoru pa neka MOL tuži. Toliko o neodgovornosti. Hvala.
I poštovani zastupnik Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod gospodina Linića vezano za pojma strateške zalihe za potrebe obrane na razini 90 dana. Krivo govorite, tu pripada, znači ne samo za potrebe Oružanih snaga Republike Hrvatske nego za potrebe obrambenog sustava Republike Hrvatske za razdoblje od 90 dana, potrebe stanovništva Hrvatske za razdoblje 90 dana i potrebe gospodarstva. To obuhvaća tu razinu zalihe obvezne nafte i naftnih derivata na razini 90 dana, a ne ono što ste vi govorili. Hvala.
Ministar Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa evo ipak poštovani saborski zastupniče gospodine Linić trebamo neke stvari ovdje razjasniti. Dakle, nije točno da se radi o bilo kakvom nametu novom i povećanju cijena naftnih derivata, jer ja bih prvi bio protiv toga. I meni je žao ako ne znate, ali formula, pravilnik kojim se utvrđuju maksimalne cijene nafte i naftnih derivata koja je za vrijeme mandata vašega i uspostavljena ima u sebi striktno dio cijene koja se odnosi na držanje obaveznih zaliha i manipulacije. Prema tome, to postoji. Dakle taj dio cijene koju građani svih ovih godina plaćaju, plaćaju i sada za obavezne zalihe. I prema tome, taj dio je jednostavno dio koji se ne dodaje na nikakvu cijenu i ovaj zakon neće prouzročiti nikakvo povećanje cijena naftnih derivata. Dakle, obavezne zalihe neće i to ovdje odgovorno tvrdim, neće prouzročiti bilo kakvo povećanje nafte i naftnih derivata. Istina je, mi sadašnjom dakle uredbom imamo obvezu kod bilo proizvođača, bilo uvoznika držanja obveznih zaliha. Ali ako gledamo direktive Europske unije, ako gledamo ono čemu ide Europska unija i taj model je moguć i dopušten, ali u posebnim rezervoarima, skladištima, posebna vrsta goriva koja se čuva i ne koristi. Mi danas imamo situaciju kod uvoznika koji imaju ili nemaju skladišne kapacitet, gdje drži i dakle vrlo je teški sustav kontrole i nadzore te robe. Zbog toga je ovaj model agencije je model gdje sigurni mi možemo biti da su te zalihe tu gdje se mogu nadzirati, kontrolirati. A što se tiče svih onih stvari kojih je nekoć bilo kada govorimo o robnim zalihama i aferama, ja vas želim podsjetiti da od kad je ova Vlada ni jedna afera nije bila. I postoje modeli u svijetu, dakle gledajmo praksu drugih zemalja koje imaju agenciju, imaju jasno modele kontrole i vrlo stroge modele kontrole. A što se tiče isparavanja goriva itd. pravila ove agencije će biti u tom pravcu, kao što je to i u svijetu da se to ne tolerira niti priznaje bilo kakova šteta i gubitak zbog temperature koju znamo što u naftnom biznisu, to vi znate dobro, znam i ja ponešto jer sam i radio u tom poslu. Prema tome, tu se ne treba bojati i mislim da je ono što vrlo važno zbog javnosti, zbog svih vas to je dakle u cijenu do sada nafte i naftnih derivata je sadržajna financijska obveza ovoga. Nema nikakvih novih nameta niti će se bilo kakav novi namet desiti, niti će zbog obveznih zaliha porasti cijena nafte i naftnih derivata. I ono što ste govorili o kvaliteti goriva. Ja vas želim podsjetiti zaista da je jasno utvrđen plan modernizacije naših rafinerija koji treba biti dovršen do 2009./2010. To je ova Vlada uspjela učiniti. Zašto niste uspjeli i vi i INA-u natjerati i MOL, to je, ne, ne, ali to je bilo postavljeno ovdje sada vrlo i vezano je sa ovim zalihama. Samo trenutak molim vas. Prema tome, imamo sada rokove završetka modernizacije, imamo Uredbu o kakvoći i vrsta goriva koji se smiju plasirati na naše tržište. Dakle to su nazovimo ova vrsta goriva koja proizvodi INA-a. Imamo isto tako Uredbu o kakvoći goriva koja govori do 2009./2010. ne mogu više biti na tržištu nikakova loša vrsta goriva. Prema tome, u svemu tome je jasno vidljivo da se točno i precizno sada zna utvrđeni rokovi do tada modernizacija, postupka u kojim fazama koji dio posla mora biti gotov. Ako to ne bude išlo tada će se tražiti odgovornost onih ljudi u INA-i koji su dužni da se to napravi u tom vremenu. A mislim da nam je interes i zato sada ću reći je to vezano ipak i za ovaj zakon i vi ste spominjali taj dio problema uz ovaj zakon. Vezano je jasno, jer i u ovom zakonu uz direktivama Europske unije ima se posebna na neki način i povlastica za one koji imaju svoju proizvodnju, dakle svoje rafinerije. I zato je obvezne zalihe koje smo dužni imati možemo količinu umanjiti za 25% na temelju toga što imamo domaću proizvodnju dakle naše rafinerije. Za držanje svih obveznih zaliha. I isto tako možemo 40 ili 50% količina držati u dakle sirovoj nafti ili u dakle jeftinijoj nafti nego što je to derivat. Dakle to jesu povlasti koje imaju one zemlje koje imaju rafinerije. To želimo koristiti i želimo da u ovih tri godine završi modernizacija rafinerija, sve planove i dinamiku imamo i ovo ministarstvo kojem sam ja na čelu se vršiti nadzor i kontrolu i dinamike izvršenja radova što se tiče modernizacije i vjerujte biti će na vrijeme sankcionirano sve ono što ne bude išlo u planu, tako je utvrđeno i odlukama Vlade donešeno. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod ministra koji je rekao da je ova Vlada donijela programe, a da bivša Vlada nije donijela. Programima INA-e koje ste preuzeli u posljednjem mjesecu 2003. godine su jasno bili i nedvosmisleno utvrđeni. Riječka rafinerija tim planovima trebala je biti završena do kraja ove godine i to potpuno modernizirana. Sisačka rafinerija do polovice iduće godine. Prema tome to su bili planovi, bili su osigurani novci, bili su osigurani projekti, već su bili raspisani i natječaji. Prema tome netočna je vaša izjava i neistinita gospodine ministre, da bivša Vlada, bivša uprava i bivši nadzorni odbor nisu definirali vrlo jasne rokove, projekte i dinamiku.
Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepo. Posve kratko uz članak 7. Stavak 3. kaže, izračun za određivanje najviše cijene razine cijena naftnih derivata temelji se na mjerljivim tržišnim elementima, a uključite pazite sad, cijenu naftnih derivata na tržištu. Znači vi ćete cijenu naftnih derivata određivati po cijeni naftnih derivata. Tu bi valjda trebalo pisati cijeni nafte, sirove nafte na tržištu, osim ako to niste napisali namjerno. Osim ako to niste namjerno. A ako ste napisali namjerno, to znači da nemate nikakav plan i nikakvu namjeru modernizirati rafinerije. Znači da vam je plan kupovati naftne derivate. Ovo ili je lapsus ili je vrlo opasno. Ako je lapsus onda govori o šlampavosti, a ako je opasno onda govori o vašoj zloj namjeri. Zatim meni nikako nije jasno, u trenutku kada INA crpi oko 25% nafte koju stavlja na tržište iz domaćih zaliha, iz naših bušotina, kako to da u određivanju te najviše cijene naftnih derivata ne ulazi i ta komponenta. Znači ne ulazi nekakva komponenta koja bi glasila cijena eksploatacije domaće nafte. Ako se zna da se barel nafte u Molvama, da on u eksploataciji košta 20 dolara, onda je svaki dolar preko tih 20 dolara profit INA na temelju nafte koja je rudno bogatstvo ove zemlje. Kad se privatizirala INA, privatizirala se kompanija, ali se nisu privatizirale bušotine. Ta nafta nije prodana nikome. To je nafta građana ove zemlje, to je naše rudno blago. Crpeći to rudno blago, INA to vlasništvo građana ove zemlje tim svojim građanima po onoj cijeni po kojoj kupuje naftu na svjetskom tržištu. Slušajte u uvjetima kada je gorivo tako skupo, a kada imamo sreću da smo zemlja koja ipak ima nekakve zalihe nafte, pa onda moramo omogućiti svojim građanima da kupuju jeftinije gorivo baš zbog toga što imaju vlastitu naftu, jer ta nafta je njihova. Ona nije Vladina, ona nije premijerova, ona nije ministrova, ona nije INA-na, ona nije Moolova. To je vlasništvo vas kao građanina, mene kao građanina, moga susjeda, svakog državljanina Republike Hrvatske. Pa onda kada već određujete cijenu nafte, onda uvedite i tu komponentu. Pa kada uvedemo tu komponentu onda ćemo imati pravičniji izračun. Onda nećemo dopustiti INA-i da stvara ekstra profit crpeći rudno bogatstvo ove zemlje i varajući građane, varajući kada kaže, jer slušajte takva je cijena nafte u mediteranu. Ja znam da zalihe nafte u Hrvatskoj nisu dovoljne da pokriju sve potrebe Hrvatske, nismo Kuvajt, to je jasno, dio nafte moramo i uvoziti. Ali činjenica jest da 25% vadimo iz hrvatske zemlje, ali to molim vas ispravite kako biste otklonili svaku primisao o zlim namjerama i o mogućnosti da INA-i osigurate ekstra profit na račun građana. Onda zanima me što je s bio-dizelom. Zašto u ovaj zakon nije ušao i bio-dizel. Ja mislim da je, ispravite me, možda neću reći točan podatak, ali mislim da je do 2008. ili 2010. u zemljama Europske unije će se morati proizvoditi 10% bio-dizela. Oni koji ga ne budu proizvodili morati će ga kupovati na svjetskom tržištu. Morat će ga. Ali morat će toliko prodavati. E pa sada gledajte, mi imamo poljoprivredne površine neobrađene, seljaci uporno siju pšenicu i onda se svađaju svake godine s Vladom hoće li biti kuna ili kuna i 10, umjesto da potičete sadnju uljane repice i proizvodnju bio-dizela. Jeste li planirali izgradnju kakve rafinerije u Slavoniji za bio-dizel. To je gorivo koje je … prihvatljivo i koje je po cijeni jeftinije i koje je obnovljivo za razliku od nafte. Pa sada kada već imamo tolika polja neobrađena i kad imamo seljake koji imaju problem s plasmanom svojih proizvoda, pa zašto ova Vlada pametno ne postupi, dalekovidno i za iduću godinu, za dvije godine, za tri godine unaprijed izgradi rafinerije za bio-dizel i uvede poticaje za seljake za uzgoj uljane repice. Kada bi to pisalo u ovom zakonu onda bi ja vidio ovdje nekakav smisao. Ovako uz sve dobre strane ovakvog zakona ovi propusti u članku 7. i ovi propusti vizije proizvodnje goriva u Republici Hrvatskoj i ovakav odnos prema vlastitim crpilištima nafte, prema vlastitim bušotinama me nažalost moraju natjerati da glasam protiv ovog Zakonskog prijedloga. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Jozo Topić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, evo već dva dana slušam od, ja bih rekao, jednu vrlo negativnu kampanju i propagandu, reklamu za našu, možemo reći, najznačajniju i najveću tvrtku u Hrvatskoj, a to je INA. Mislim da je to kontraproduktivno i da to ne bi trebalo biti u interesu niti hrvatskog gospodarstva u cjelini. Tim više šta bi INA trebala sada kotirati i na njujorškoj burzi. A gospodo draga, sad je meni potpuno jasno iz vašeg izlaganja i cijelog napadanja INA-e kroz cijelo ovo vrijeme. Vi ste imenovali upravu koja je i danas. To je činjenica, ali je činjenica i to da ste vi prodali 25% vlasništva INA-e, udjela INA-e i da ste prodali još 50% prava u odlučivanju INA-e. Sad mi je potpuno jasno zašto ste to učinili jer očito da INA-u treba što prije prodati, otuđiti tako da ne bude u vlasništvu države Hrvatske i građana Hrvatske. hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Prvo, uprava INA-e je smijenjena. Ona uprava koju je odredio Vlada, odnosno nadzorni odbor u vrijeme koalicijske vlasti, nije tamo ostao jedino Dragičević. Svi drugi su smijenjeni, svi. Pa kad već dajete repliku onda dajte se bar upoznajte s činjenicama. Nemojte govoriti netočnosti. Nemojte govoriti netočnosti. Drugo, ovdje nitko, ja barem nisam govorio protiv INA-e, ali sam upozoravao Vladu da je njezina politika prema INA-i kao značajnoj domaćoj kompaniji i prema tržištu nafte i prema građanima ove zemlje nedopustiva. Politika Vlade ne politika INA-e. Jer ta Vlada koja neće voditi računa o zalihama nafte, domaće nafte koja će dopustiti da se našim građanima vlastita nafta prodaje kao da je uvozna, ta Vlada ne radi dobro. I ta Vlada ne radi u interesu građana ove zemlje i ta Vlada omogućuje da se građani ove zemlje nepotrebno pljačkaju. Eto, to sam govorio.
Ministar Branko Vukelić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Prije nešto o bio-dizelu i u pravu ste, to je jedan važan segment. O tome smo jučer u ministarstvu i sa sindikatima i poslodavcima i pričali temeljem i studije utjecaja porasta cijena energenata na razvoj Hrvatske, gospodarstva i standard građana, jasno. Međutim, kada smo radili ovaj Zakon ispalo je da bi ustvari više članaka ovoga Zakona i da bi dobili trostruko deblji zakon bio na bio-dizel. Prema tome, ide posebni zakon o bio-dizelu, etanolu i ostalim vrstama goriva. A uredbi o kakvoći i vrstama goriva već je uključena ta priča. Dakle, mi imamo i konkretne investitore, upravo ovo što ste govorili, mogućnost gradnji rafinerije, poticajna sredstva iz Ministarstva poljoprivrede. Prema tome, nismo zanemarili taj dio ali nismo htjeli spojiti sve to u ovaj Zakon jer bi došlo do prilično jedne, čini mi se, situacije gdje je najveći dio ustvari zakona i članaka bio bi posvećen bio-dizelu. Dakle, uskoro će biti poseban zakon, ali to ne znači da bez tog zakona nemamo i sada aktivnosti i na investicijama i na subvencijama i poticanju upravo proizvodnje bio-dizela, koji danas kada gledamo rast cijena nafte da ustvari postaje i cjenovno konkurentan. Što je vrlo bitno i prema tome, apsolutno i zbog tog interesa želimo se posvetiti proizvodnji bio-dizela, a i zbog ove direktive i konačno i trenda koji mi želimo, europskog, svjetskog imati da učešće bio-dizela bude postupno daleko veći. Ali sad nešto drugo što mene zaista čudi jer ne volim i nije lijepo, po meni, da govorimo da ima nešto opasno što se skriva u ovome. Jer ovdje nikakve opasnosti nema. Jedina opasnost može biti, ali nje više isto nema 2 i pol godine da vi kao saborski zastupnik niste znali što radi vaša Vlada, vaše ministarstvo. Jer temelj je za utvrđivanje cijene naftnih derivata su cijene na tržištu naftnih derivata od 2000. i 2001. godine u pravilniku, ljudi moji. Dakle, taj se temelj nije mijenjao. Taj temelj smo naslijedili mi kao Vlada i on je ne samo kod nas prisutan, u Sloveniji, u drugim zemljama. Ja ga smatram, dakle, da je i opravdan. Tržišno je, dakle, načelo tržišta i cijena jer moramo se ponašati kao tržišno gospodarstvo. Prema tome, ali da je ova Vlada itekako razmišljala o standardu i o građanima to je, pa svjedoci smo prošle godine. Imali smo izuzetno rast cijena nafte na svjetskom tržištu. Nismo imali toliki rast cijena naftnih derivata u Hrvatskoj. I ako se sjećamo da je dosta puta premijer govorio upravo tražeći od INA-e da se odrekne svojih profita i da ne ublaži rast cijena nafte, upravo temeljem ovoga što vi govorite. Ali se slažem i zato je ovaj Zakon sada podloga za pravilnik koji će opet regulirati najviše iznose cijena nafte i naftnih derivata da se i kroz korekcijske faktore uključe neki elementi domaće proizvodnje. Tu vas podržavam i to ćemo uključiti sada jer i nakon ovoga Zakona ide pravilnik, dakle, koji se formulno rješava najviše razine cijena naftnih derivata. Ali ono što ova Vlada sigurno čini, sigurno skrbi, brine o standardu građana, o tome da INA i može profitabilno poslovati i ulagati u investicije rafinerija što je vrlo bitno, ali isto tako da i kao kompanija koja je još uvijek u većinskom vlasništvu Hrvatske države ima računa i da ne bude profit ili ekstra profit mjerilo svega. Nego da bude i ta briga kao i nacionalne kompanije o snabdjevenosti nafte i naftnih derivata i o pristupačnosti nafte i naftnih derivata građanima Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik, potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Teško je govoriti o Zakonu koji se usklađuje sa člancima Europske unije, odnosno sa zakonodavstvom Europske unije ako njime nije regulirano kada se radi o tržištu nafte i naftnih derivata i bio-dizel, bio-gorivo. I u tom kontekstu ispravljam netočni navod gospodina ministra. Naime, u članku 5. stavka 2. se govori da se bio-goriva mogu dostavljati, dodavati naftnim derivatima. Da u isto vrijeme u zakonu koji treba uskladiti sa preporukom Europskom unije i između ostaloga, o tome da se do 5% do 2010. godine mora koristiti, treba koristiti bio-gorivo i nakon 2010. godine da se mora kupovati ako ga ne budemo sami proizvodili na tržištu Europske unije. Da u tome zakonu nema nijedne riječi onda bi ovo trebalo pretvoriti, skinuti ovo "P.Z.E." i trebalo bi se dovesti do toga da to bude zakon u prvom čitanju i da raspravimo ova pitanja.
Poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Podržavam donošenje novog Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Ovim Prijedlogom zakona izvršena su usklađenja sa direktivama Europske unije što nije bio slučaj sa do sada važećim zakonom o tržištu nafte i naftnih derivata. Ovim Zakonom želi se postići što veća sigurnost u opskrbi nafte, njezinih derivata, što je vrlo bitno s obzirom na zbivanja na svjetskom tržištu nafte. Tako je preciznije definirana obaveza obveznika držanja operativnih zaliha nafte i naftnih derivata jer sadašnji zakon ne prepoznaje pojam obveznih zaliha već samo operativnih 15 dnevnih zaliha koje obvezuju subjekte koji se bave proizvodnjom toplinske ili električne energije iz naftnih derivata. U ovaj Prijedlog zakona uključena je i sada važeća uredba o obaveznim zalihama nafte, njezinih derivata i ispravlja se njezin nedostatak vezan za kaznene odredbe za one koji se ne drže potrebne zalihe, koji ne drže potrebne zalihe ili njima manipuliraju čega takvih sankcija u ovoj uredbi nema. Ujedno je sada formiranje i čuvanje nafte i njezinih derivata regulirano sa 3 zakona, Zakon o strateškim robnim zalihama, Zakon o energiji i sada važećim Zakonom o tržištu nafte i naftnih derivata, ali ni jedan nije definirao obvezne zalihe u skladu sa direktivama Europske unije. Zbog potrebe većeg nadzora nad trošenjem sredstava koja se prikupljaju u cijeni goriva što koliko smo čuli samog ministra neće uzrokovati nikakvo povećanje cijene naftnih prerađevina na tržištu, namjenska su sredstva za troškove nabave, skladištenja i obnavljanja zaliha nafte, pa se u tom smislu predlaže i osnivanje agencije. Neosporna je potreba osnivanja agencije koja bi se bavila djelatnošću kupnje i prodaje nafte, njezinih derivata u svrhu formiranja i obnavljanja zaliha kao i namjenskog trošenja sredstava u tu svrhu. Tako je agencija dužna formirati obvezne zalihe u visini 90 dnevne potrošnje što bi se trebalo postupno povećavati u skladu sa člankom 26. ovog Zakona, a zaključno do 31. srpnja 2012. godine. Dozvolite nekoliko riječi o bio "Dieselu" koji se spominjao do sada u raspravu. Činjenica je da se radi na proizvodnji bio "Diesela" u Hrvatskoj i to pogotovo eto možemo se pohvaliti da niče i prvo postrojenje na području grada Ozlja u Karlovačkoj županiji za preradu uljane repice u bio "Diesel", sklopljeni su i prvi aranžmani sa poljoprivrednim proizvođačima za proizvodnju uljane repice tako da će Hrvatska gotovo sigurno ispuniti svoje obveze o obaveznom korištenju određenom postotka bio "Diesela". Obzirom na sve što se danas događa na svjetskom tržištu nafte od rata u Iraku, sadašnjih zbivanja u vezi Irana i drastičnog povećavanja cijena sirove nafte na svjetskom tržištu hrvatska Vlada je smatrala da treba predložiti zakon koji će kvalitetnije regulirati opskrbu naftom, njezinim derivatima i jamčit će sigurno veću sigurnost opskrbe naših građana kao i mogućnost intervencije Vlade da u cilju zaštite potrošača intervenira i propiše najveću cijenu pojedinih naftnih derivata, a u cilju zaštite i standarda naših građana. Pomalo čudi danas velika briga predstavnika bivše Vlade za standard građana kad se sjećamo prijedloga nedavno da se uvede 60 lipa trošarine u cijenu naftnih derivata za restrukturiranje Hrvatskih željeznica. Sadašnja Vlada je našla rezerve unutar proračuna i namirila ta sredstva bez povećanja cijena goriva i tu se upravo pokazuje socijalna osjetljivost sadašnje Vlade. Zbog svega navedenog podržavam donošenje ovog Zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Gledajte, nije ova Vlada nikakva dodatna sredstva iznašla za modernizaciju Hrvatskih željeznica, nego je odustala od prijedloga da se za modernizaciju Hrvatskih željeznica izdvaja 60 lipa po litri goriva i zaustavila modernizaciju Hrvatskih željeznica. Modernizacije Hrvatskih željeznica nema, pa kad uđemo u Europsku uniju onda ćemo mi održavati pruge, a našim prugama će voziti oni koji pobijede na međunarodnom natječaju, a to sasvim sigurno neće biti Hrvatske željeznice jer se do tada neće modernizirati, pa će nas opet voziti mađarske željeznice, austrijske željeznice, slovenske željeznice, možda srpske željeznice ako se do tada moderniziraju, ali hrvatske neće jer to ova Vlada neće stići napraviti jer je od toga projekta odustala, jer je s tim da to prolongira došla pred Hrvatski sabor i jer ste vi za tu prolongaciju glasali.
Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Tržište nafte i naftnih derivata jedno je od najosjetljivijih pitanja suvremenog svijeta i svjetskog gospodarstva uopće i svake promjene na tom tržištu imaju veliki odraz na gospodarstvo, stabilnost i sigurnosni i strateški položaj zemlje u cjelini. Svjedoci smo burnih reakcija svih subjekata našeg društva i na sam nagovještaj povećanja cijena nafte ili naftnih derivata. Upravo zbog te osjetljivosti i ovisnosti svih struktura društva okretanjima na tržištima nafte i naftnih derivata pitanje dobre pravne regulative ove problematike je od izuzetnog značaja jer dobra i učinkovita zakonska osnova mogu osigurati stabilnost i ublažiti posljedice iznenadnih poremećaja na ovom tržištu. Postojeća zakonska regulativa tržišta nafte i naftnih derivata nije usklađena sa direktivama Europske unije te je predložen novi zakon koji će biti usklađen sa europskom pravnom regulativom i kojim će se otkloniti uočeni nedostatci u važećem Zakonu o tržištu nafte i naftnih derivata iz 2001. godine. U novi zakon su isto tako i ugrađene pojedine odredbe, dosadašnje odredbe o obveznim zalihama nafte i naftnih derivata. Novina je u zakonu također osnivanje Agencije za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata čiji je osnovni zadatak organizacija formiranja zaliha, efikasno upravljanje i nadzor nad skladištenjem tih zaliha. Isto tako novim zakonom uređeno je ustrojstvo i način rada i financiranja Agencije za obvezne zalihe. Najvažnije pitanje iz ovog područja je svakako pitanje utvrđivanja cijene nafte i naftnih derivata. Ovo pitanje uređeno je člankom 7. novog zakona koji kaže da se cijene utvrđuju u skladu s uvjetima na tržištu ali u cilju zaštite potrošača, regulacije tržišta i očuvanja energetske stabilnosti zemlje, zakonom je propisan način utvrđivanja najviše razine pojedinih naftnih derivata. Izračun za određivanje najviše cijene naftnih derivata temelji se na mjerljivim tržišnim elementima a propisuje ga ministar pravilnikom. Pored obveze ministarstva da se brine i kontrolira sigurnu, redovitu i kvalitetu opskrbu potrošača ovim najvažnijim energentima zakonom su propisane i mogućnosti intervencije Vlade Republike Hrvatske u slučaju neočekivanih poremećaja na domaćem tržištu. Kazne koje su predviđene za nepridržavanje odredbi ovog zakona kreću se od visokih novčanih iznosa pa do zabrane obavljanja djelatnosti i to kako za pravnu osobu tako i za odgovornu osobu pravnog subjekta i to je garancija da će se oni pridržavati zakona. Ako se tome doda i upravni i inspekcijski nadzor imamo razloga vjerovati da će ovaj zakon se provoditi u praksi i da će njegove odredbe dati očekivane učinke. Mislim da je potrebno naglasiti također da je ovaj zakon usklađen dakle sa propisima Europske unije, sa Zakonom o energiji i Zakonom o strateškim robnim zalihama te predlažem da se prihvati po hitnom postupku jer su svi zakoni koji se usklađuju sa propisima Europske unije donose na taj način. Hvala lijepa.
Hvala. Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre! Prije svega bih se u načelnom dijelu svoje rasprave htio osvrnuti na dva važna pitanja. Jedno je pitanje zapravo dobiti napokon ekološki prihvatljivo gorivo koje se proizvodi u našim rafinerijama. Nema nikakvog smisla donositi prijedlog Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata a kod nas između ostaloga ne razriješiti i ovo pitanje i napokon uskladiti se i u tom segmentu sa propisima Europske unije. Dakle, ako postoje programi onda ne vidim razloga zašto u ovom zakonu između ostaloga nije naznačeno do kada ili kada će se morati definitivno uskladiti Hrvatska sa proizvodnjom naftnih derivata i korištenja naftnih derivata na svom tržištu u skladu sa Europskom unijom. Drugo pitanje što ja smatram da je neophodno potrebno bilo. Mi možemo razgovarati o tome da se posebnim zakonom regulira proizvodnja bio goriva, da se istodobno reguliraju pitanja poticaja u proizvodnji bio goriva jer je ta proizvodnja nešto skuplja nego što je proizvodnja nafte sada na tržištu, ali to ne znači da može biti i da će biti uvijek. Međutim, ono što sasvim sigurno ne može biti da u jedinstvenom Zakonu o tržištu nafte i naftnih derivata nema ni pomena o tome pitanju. Ovaj zakon jednostavno fali da će se na našem tržištu koristiti i nafta koja ima biološko porijeklo i da će se posebnim zakonom sama proizvodnja, način distribucije itd. i korištenje nafte kad je u pitanju Hrvatska urediti kod nas da bismo se do kraja uskladili. I ja mislim da bi tu trebalo naznačiti u prijelaznim i završnim odredbama do kada iz dva razloga. Prvo da se uskladimo sa važećim preporukama Europske unije. A drugo, da se usuglasimo sa propisima koji će uslijediti nakon 2010. godine kada će postajati obaveza. Naravno, u tom kontekstu treba posebice razmotriti pitanje poticaja kroz poljoprivredu, putem Ministarstva poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva vezano za sadnju plodoreda koji će omogućiti proizvodnju, veću proizvodnju ulja i iz ulja onda proizvodnju bio diesela i naravno položaj uljara koji se kod nas nalaze kao drugo pitanje. Dopustite sada nekoliko vrlo pragmatičnih pitanja koja su stvarno za raspravu. Znate, ove rezerve koje bi trebalo osigurati kao i najviše razine cijene pojedinih naftnih derivata kod nas ipak to pitanje ne bi trebalo prepustiti da isključivo bude teret odgovornosti pojedinačnog ministra bez obzira na Ministarstvo gospodarstva. Ja osobno mislim da taj ministar mora dobiti operativni zadatak da pripremi prijedlog odluka, da daje elaboracije itd., da vodi o tome računa, da vrši nadzor ali takvu odluku bi trebala donositi Vlada Republike Hrvatske. Uostalom, to kasnije spominje se na nekim segmentima ne direktno kao cijelu nego na sporadične manje odluke koje zapravo nisu toliko značajne, ali recimo odrediti visinu, najvišu razinu cijene pojedinih naftnih derivata to sasvim sigurno neće moći sam ministar. Operativno, jednostavno on formalno to može dobiti ovlast ali stvarno će o tome odlučivati zapravo Vlada i putem svojih predstavnika na kraju krajeva u agenciji i u tom pogledu imam primjedbu na članak 7. Druga primjedba koja je ovdje vezana jeste pitanje uz članak 12. Zapravo, kada se uzme između ostaloga da Vlada Republike Hrvatske može smanjiti visinu potrebnih obveznih zaliha najviše do 25% na račun domaće proizvodnje naftnih derivata, zatim kada bismo imali zakon o bio dieselu onda bi se odjedanputa postavilo zapravo pitanje a šta su naše rezerve koje se ovim zakonom predviđaju. Šta znači sada smanjiti 90 dnevnu potrošnju? Ili, to su tri mjeseca ako uzmemo da negdje preko 4,5 milijuna tona godišnje trošimo nafte puta, podijeljeno na 12. To je negdje oko 400 tisuća tona puta tri mjeseca, to je milijun i 200 tisuća tona trebalo bi imati ili negdje oko milijun tona bi trebalo imati obavezne rezerve. Pa uzmimo da imamo 10% bio diesela, to je 400 tisuća, uzmimo 25% od ukupne potrošnje naše potrošnje. A šta su onda rezerve? Šta su onda operativne rezerve i strateške rezerve koje ćemo mi imati ako Vlada ovakvu ovlast može imati? Dakle, mi moramo ovdje vrlo ozbiljno postaviti neka pitanja koja bi trebalo razraditi u tom segmentu da ne dođe do krive interpretacije zakona danas sutra i da se ne počnemo pokrivati pa mi znate kroz bio diesel imamo ili mi imamo ne znam kroz ono što se nalazi u zemlji, još ako tome počnemo pridodavati nalazišta koja INA koristi izvan Republike Hrvatske a koja je zahvaljujući svojim kćerima uspjela otkriti onda će se postaviti pitanje zapravo šta će od svega toga imati. Ja mislim da bi to trebalo dodatno precizirati i u tom pogledu treba sasvim jasno vidjeti. Treća primjedba na članak 14. Kaže se: "Agencija za obavezne zalihe je samostalna, neovisna i neprofitna javna ustanova.", što uopće nije točno. Prvo, osniva se zakonom. Drugo, upravljačka prava nad agencijom ima Vlada Republike Hrvatske. Treće, upravni organi ove agencije kao što je primjerice upravno vijeće čini jedan predstavnik ministarstva nadležnog za financije i tri neovisna stručnjaka s tim da je predstavnik Ministarstva predsjednik Upravnog vijeća. Dakle potpuno je jasno da nije potpuno neovisan. Ona je vladina i ona i treba da bude vladina agencija za ove strateške rezerve. I iz prostog razloga u tom pogledu treba imati potpuno jasno stajalište oko tog pitanja zašto treba biti vladina? Zato što između ostaloga Vlada određuje najvišu razinu cijene ili ministar, svejedno tko će sada taj biti. Prema tome operativni prostor za rad Agencije što se tiče cijene je veoma mali, a onaj operativni prostor da ona mimo, na osnovu novaca koji će se izdvojiti može kupovati naftu i da neće morati plaćati ovu dodatnu naknadu koju zakon predviđa pa to se podrazumijeva samo po sebi i na kraju krajeva tog se može osloboditi i sama Vlada. Prema tome ja mislim da ovo pitanje treba precizirati dodatno i u tom pogledu treba dodatno pojačati odgovornost i tijela i same agencije prema Vladi. Ne sa aspekta nekakvog upravnog hijerarhijskog nadzora nego s aspekta provedbe ovog Zakona. Taj dio nije dorađen. To jednostavno fali. Dalje, dalja moja primjedba je vezana zapravo za pitanje ovog članka 21. u vezi člankom 125. gdje se kaže da proizvođači i uvoznici naftnih derivata dužni su uplaćivati naknadu. A onda se u članku 25. kaže da je to 120 kuna po sadašnjim cijenama. Ja moram reći da mi je to vrlo diskutabilno iz dva razloga. Prvo ovih 120 kuna Agencija za obavezne zalihe i naftne, određuje u visini od 120 kuna, a u isto vrijeme tih 120 kuna utječe na visinu konačne cijene nafte koju bi trebao kao odrediti ministar. E sad teret će odgovornosti pasti na ministra a Agenciju ne. Ja mislim da i ova pitanja koja su to potrebne za rezerve to će ovisiti o strateškoj cijeni nafte. I da u tom pogledu donju i gornju granicu treba odrediti Vlada odnosno resorni ministar, a Agencija ovisno o tržišnim … [[Govornik se ne razumije.]] tokom određenog vremena zapravo između tog prostora treba plivati i treba odgovarajuće se snalaziti. Naravno imam primjedbe i na neka pitanja koja su nomotehničke i operativne naravi na prvi pogled. Primjerice u članku 29. kaže se u stavku 3.: «Ministar će propise iz članka 10., stavka 3., članka 12., stavka 6. i članka 13., stavka 3. ovog Zakona donijeti u roku od 6 mjeseci od dana njegovog stupanja na snagu. Prvo smatram da je to apsolutno predugačak rok. To tim više što se samim Zakonom osniva agencija. Što se, će Vlada u roku od 30 dana imenovati upravno vijeće. Što će u roku upravno vijeće u roku od 3 mjeseca donijeti statut i druge opće akte. Onda šta će zapravo ministru 6 mjeseci da donese ove provedbene propise. Njemu treba puno kraći rok. To je broj 1. I broj 2. ne treba ministru tovariti i ovlasti koje mu po zakonu zapravo ne daju. Između ostaloga u članku 12., stavku 6. se ne govori da će taj provedbeni propis donijeti ministar nego Vlada. Prema tome ne može Vlada ministru sad ovdje dati a da se u isto vrijeme zanemari činjenicu jer ja ću biti slobodan podsjetiti, citirati članak 12. u kojem se u stavku 6. izričito se kaže sljedeće: «Vlada Republike Hrvatske će u slučaju članka 11., stavka 1. ovog Zakona donijeti odluku o načinu korištenja.» Prema tome ne može ministra se sada ovdje obavezivati i donositi ovakav teret a osim toga zaboravilo se o prijelaznim i završnim odredbama Vladi ovo pitanje riješiti. I sva ova pitanja koja sam spomenuo i pojedinačna i načelna pokazuju zapravo bez obzira što mi možemo zbog aktualnosti trenutka donijeti ovaj Zakon, ali mi moramo biti svjesni da mi ovim Zakonom koji ćemo donijeti nismo do kraja ovo područje, … [[Govornik se ne razumije.]] uskladili sa dokumentima Vijeća Europe. Drugo, da oni još su djelomično manjkavi. Jednim dijelom imam veliko razumijevanje jer su se u kratkom vremenu morali pripremiti, napraviti i uraditi i da ćemo u skoro vrijeme morati napraviti izmjenu i dopunu zakona kojim ćemo zapravo dodatno urediti ovo područje da bi ono bilo cjelovito, sveobuhvatno i na kraju krajeva sadržajno u skladu s interesima Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. 10,41 isteklo je vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnog reda. Poštovani zastupnik Pero KOvačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Paradoksalno je to da mi danas razgovaramo o tome da ćemo 2012. morati imati stratešku zalihu odnosno rezerve nafte i naftnih derivata na razini 90-todnevne prosječne potrošnje u Hrvatskoj kad to mi moramo imati sad. Danas mi to moramo imati jer prema, svaka odgovorna država ima strateške zalihe, a te strateške zalihe služe za reagiranje i djelovanje države i za funkcioniranje države znači svih dijelova države, državnog sustava, stanovništva, gospodarstva na razini 90 dana. A to znači i zaliha nafte i naftnih derivata na razini 90 dana i svih drugih bitnih stvari koje služe za potrebe funkcioniranja države. Naime strateške zalihe služe za reagiranje u 3 situacije. Prva situacija je u slučaju znači rata i neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti države. Druga je situacija vezano u slučaju elementarnih i drugih odnosno prirodnih i ekoloških nepogoda. I treća je situacija u slučaju tzv. izvanrednih okolnosti odnosno raznoraznih poremećaja bilo na svjetskom bilo na domaćem tržištu, a ovdje je baš riječ o nafti. I mi to nemamo danas. A trebali smo imati. Imali smo to i ti dokumenti planski, obrambeni to govore da treba imati od 1991. Mislim na plan obrane i sve one sastavne dijelove koji su i dan danas na snazi. Znači imali smo 1991. godine. I sad dolazimo do saznanja da mi toga nemamo. Pa ja pitam tko je za taj dio odgovoran? Tko je za to odgovoran što država sad u ovome trenutku nema zalihe nafte i naftnih derivata na razini 90-todnevne prosječne potrošnje? I krivo je gospodin Linić govorio da mi imamo kao te strateške zalihe za potrebe obrane. Nemamo ih jer kad se pod pojmom strateških zaliha za potrebu obrane ne podrazumijeva se samo za zalihe za potrebe Hrvatske vojske, za potrebe djelovanja ostalih dijelova obrambenog sustava Republike Hrvatske nego i za potrebe stanovništva i za potrebe gospodarstva i svih drugih dijelova. Znači žalosna je činjenica, nitko tu nije odgovoran ali mi zaliha nemamo. Da ne govorim kakva je situacija vezano za robne zalihe. I zašto te zalihe trebamo imati? Zašto ih nemamo to nam se danas ovdje prije svega treba odgovoriti. Imali smo ih i sad, kud su nestale te zalihe mene interesira? Kud su nestale te zalihe? Da li su nestale u sklopu privatizacije INA-e kad se započelo? Da li su te zalihe koje su bile i trebale su iznositi na razini 90 dana prikazane u cijeni INA-e ili nisu prikazane ili je tu bilo raznoraznih drugih situacija? Znači za to netko bi trebao odgovarati i ne bi se događale ove situacije koje se događaju vezano za cijenu nafte i naftnih derivata na svjetskom tržištu, a također i na domaćem tržištu. I da imamo te zalihe Vlada bi sasvim drukčije, sasvim jednostavnije mogla reagirati i na sve ove poremećaje na svjetskom tržištu vezano za naftu i naftnih derivata jer te zalihe služe baš i za reagiranje u takvim situacijama. Reagira se i onda bi se daleko bi lakše bilo napraviti ovaj dio određivanja ostvariti pitanje određivanja najviše razine cijena naftnih derivata na tržištu u tima najnepovoljnijim uvjetima jer onda se baš država reagira i te zalihe daje tako da bi zaštitila standard hrvatskih građana i omogućila održavanje kakve takve cijene koja neće ići toliko teško na standard hrvatskih građana. A automatski kada nabavlja i zanavlja te zalihe gledajući kakva je cijena na svjetskome tržištu. I mi to sad nemamo. To ćemo imati 2012. godine, a nitko nije rekao tko je za taj dio odgovoran. Ja sam 2001. kad je bilo aktualna ta prva kriza, kad je kao bivša Vlada nešto pokušala, kada se vidjelo da mi nemamo zalihe 2001. se vidjelo i onda su oni rekli da će morati imati na razini 15 dana. Ja sam bio javno poslao pisma, reagirao da mi to prema dokumentima strateškima iz područja obrane i nacionalne sigurnosti uvijek moramo imati. Nikad nitko nije odgovorio i danas je zanimljivo da neće ni gospodin Linić ni oni koji su u to doba bili na vlasti odgovoriti zašto danas nemamo te zalihe na razini devedesetodnevne prosječne potrošnje za potrebe hrvatskih građana. To je znači za mene danas najvažnije pitanje da dobijemo taj odgovor, da dobije odgovor hrvatska javnost i da se konačno počnemo odgovorno ponašati prema tome i prema tome nije točno da mi moramo imati te zalihe zato što to je potrebno uskladiti sa pravnim stečevinama Europske unije kao što su ovdje već stavljeni razlozi. To mi već sad moramo imati i prema tome pitanje te odgovornosti zašto to mi imamo, a kako ovdje stoji imat ćemo tek 2012. godine. To je ono što muči i mene. To je ono što treba dati odgovor i hrvatskoj javnosti zašto mi to nemamo. Trebali smo imati i to baš služi za regiranje u svim tim situacijama. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, ispravljam netočan navod kolege Kovačevića da u robnim zalihama nema nafte. Mislim da kolega Kovačević stalno razmišlja da je to one vrijeme koje smo naslijedili od prethodne Vlade. Ali evo, odgovorno kao predsjednik Savjeta za robne zalihe mogu reći da je stanje bitno drugačije, a ono što me zanima otkud kolega Kovačević zna te podatke kad svi ti podaci imaju oznaku državne tajne. Hvala.
Poštovani zastupnik Jozo Topić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja ću samo vrlo kratko nekoliko riječi reći o ovome Prijedlogu zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Naime, već u uvodnom izlaganju gospodina ministra, a i u raspravama kolega je puno toga rečeno, pa mislim da ne bi trebalo se ponavljati. Činjenica da je ovo jedan dobar instrument koji daje mogućnost Vladi s obzirom na prilike na tržištu i tendenciju stalnog rasta i povećavanja cijena nafte i naftnih derivata, da bi se izbjegli ti energentski odnosno naftni šokovi da se može intervenirati na taj način kako sa rezervama koje su obvezatne i na način kako bi se one trebale osigurati i čuvati tako ovaj zakon i jasno određuje ulogu i prava i dužnosti svih sudionika u ovome lancu od proizvodnje, nabave, distribucije nafte i naftnih derivata. I ja sam imao jedno pitanje, jednu dvojbu koja je u toku rasprave otklonjena, a to je pitanje također bio dizela koja je evo ministar je rekao da će ići jedan novi prijedlog zakona što pozdravljam ne samo vezano za bio dizel, nego mislim da bi također za ostale alternativne oblike energije trebali nam doći u što skorije vrijeme primjereni prijedlozi. Jer svjesni smo toga da mi ne možemo bazirati, odnosno da današnja civilizacija ne može bazirati svoj gospodarski razvoj, a i visoki standard svojih građana na jeftinoj nafti, na jeftinom dizel gorivu i ostalim derivatima koje imamo iz nafte. Činjenica kako zbog nagle industrijalizacije velikih država kao što je Kina i Indija, a tako i zbog određenih kriznih žarišta na bliskom Istoku je za očekivati da će cijena nafte i naftnih derivata naglo, naglo se povećati i sigurno bez primjerenih instrumenata kao što je ovaj prijedlog zakona, kao i bez određenih zakona i poticaja za što većim ulaganjem u alternativne izvore energije, a mislim da mi u Hrvatskoj upravo imamo idealne uvjete kako za toplotnu energiju koja se može koristiti za javne objekte na cijelom području naše obale jer mi imamo jedno toplo more i mislim svi hoteli i javni objekti mogu koristiti kako toplotnu energiju koja se, preko tih toplotnih pumpi, također i solarnu energiju i mislim da tu i u Zakonu o građenju treba uvjetovati da se ti alternativni izvori energije što više koriste. I na kraju i naravno da bi se oni koristili treba ih subvencionirati. Evo na kraju jedno malo praktično pitanje, ne znam jel je to riješeno nekakvom uredbom ili zakonom, ali to je pitanje označavanja pojedinih vrsta goriva na benzinskim crpkama. Evo neki dan sam sticajem okolnosti upoznat sa jednom činjenicom koja se često pojavljuje na našim benzinskim crpkama naročito u ljetnim mjesecima kada dolazi veliki broj naših turista, naših gostiju i događaju se velike zabune. Naime, zbog ne adekvatnog, odnosno ne standardiziranog načina označavanja pojedinih vrsta goriva u njihovim zemljama, domicilnim zemljama i kod nas u Hrvatskoj, da umjesto benzina uliju dizel, ili umjesto dizela uliju benzin. Tako ima jedan konkretan primjer gdje mi je čovjek rekao da je njemu na jednoj postaji blizu izlaza sa autoceste, da u ljetnim mjesecima ima najmanje jedan do dva slučaja ispumpavanja goriva iz rezervoara pa bih molio i javno da se tu nešto u tom smislu poduzme da imamo unificirani jedinstveni način označavanja goriva, ne samo kod pojedinih proizvođača, odnosno distributera goriva na pojedinim crpkama, nego da to bude usklađeno i sa praksom koja je u Europskoj zajednici. Evo, u svakom slučaju ja podržavam ovaj prijedlog zakona i naravno da ću glasati za njega. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo. Evo dopustite da se ja ukratko priključim raspravi o prijedlogu ovog zakona. Pa mom mišljenju dakle gotov da ni nema parlamenta u svijetu u kojima se prije ili kasnije, dakle u ovo vrijeme ne vodi ovakva i slična rasprava, što je i razumljivo. Jer se sva gospodarstva u svim državama svijeta nažalost zasnivaju većinom na jednom energentu, a to je nafta. I to normalno stvara ovisnost o izvorima nafte koji se u većini dakle slučajeva ne nalaze u tim zemljama, već u nekim pojedinim zemljama u svijetu. Eto za početak pročitat ću vam jednu vijest koji sam skinuo na Internetu koja je ova dosta ilustrativna. To je priča o taksistu iz Karakasa u Venezueli koji dnevno troši 72 litre benzina. A koliko plaća gorivo? Vjerovali ili ne 2,3 dolara, ili 13 kuna za 72 litre. Dakle, litra benzina košta 18 lipa. Priča taksist komentirajući događaje u svijetu dakle vezane uz naftu. Misleći na sjevernu Ameriku, on govori dakle ti gringosi imaju sve. Pa zašto je onda kod njih benzin tako skup? Zar nemaju rezerve? Venezuela je 5. izvoznik nafte u svijetu i trenutno imaju najjeftiniji benzin na svijetu, a jeftin benzin se smatra pravom koje se dobiva samim rođenjem u Venezueli. Posljednji pokušaj dizanja cijene benzina završio je u pobuni i krvoproliću u kojem je poginulo najmanje 300 ljudi, a možda i nekoliko tisuća. Iz ove dakle vijesti može zaključiti dakle da ta problematika cijene nafte ima itekako i socijalno i gospodarsku dimenziju. Dakle, ne samo u zemljama koje su ovisne o uvozu nafte, nego i u zemljama koje tu naftu i posjeduju. Tako je i u Hrvatskoj. Možemo se samo podsjetiti da je u roku od nekoliko godina, da se cijena nafte u nekoliko godina u Hrvatskoj udvostručila. A znamo da je cijena nafte u lancu formiranja cijena itekako bitna. Ovdje također evo ovaj taksist nam govori o tome, postavlja se pitanje zar gringosi nemaju rezerve. Evo mi nismo gringosi, takvi ne žive u Hrvatskoj. Mi također nemamo rezerve, strateške rezerve kao što nemaju neke druge zemlje svijeta, ali okolnosti u svijetu, krize koje se pojavljuju gotovo svaki dan, poslije Bliskog Istoka pojavljuju se i najavljuje se kriza u Južnoj Americi. Evo, mi smo tek danas na putu da probamo riješiti taj problem, tj. da ustalimo svoje strateške rezerve. Što se tiče ovog zakona koji je ovdje tu, ja podržavam njegovu intenciju. Strateške rezerve jesu jedan od bitnih dakle uvjeta kako bi se stabilizirala cijene nafte, cijene benzina. Ali mislim da moramo imati strategiju koja bi dugoročnije rješavala ovaj problem. Dakle podržavam intenciju ovog zakona, ali isto tako se slažem sa onima koji dakle upozoravaju na to da donošenje zakona u takvom obliku ne podiže cijenu benzina ili nafte, već upravo suprotno. Ako i postoje već i sad ili od prije takve odredbe koje formiranje rezervi uključuje dakle u proračun mislim da bi to trebalo promijeniti, da bi to trebalo staviti neku drugu stavku, tako da nam i te trošarine budu slobodne kako bismo mogli dalje sniziti tu cijenu benzina. Mislim dakle ove mjere su trenutno parcijalne, vatrogasne i da nam treba dugoročnija i kompleksnija, dakle sveobuhvatnija strategija, strategija dakle koje bi obuhvaćale i strateške rezerve, dakle kao bitnog jednog segmenta očuvanju cijene nafte, tj. benzina. Također, slažem se s onima koji govore o tome da bi morali itekako unaprijediti proizvodnju na domaćim izvorima dakle na našim mjestima gdje se vadi nafta. Da bi to trebalo unaprijediti kvalitativno i kvantitativno. Da bi tak postotak od 25% morao biti i veći. A isto tako, ono što posebno naglašavam i što bi trebalo itekako, na čem bi trebali itekako raditi, na žalost na tome do danas je učinjeno malo, to su alternativni izvori energije. Tu prvenstveno mislim na dio dizel gorivo. Hrvatska je savršena zemlja dakle za proizvodnju biodizel goriva. Od Međimurja do Like, od Slavonije dakle do Karlovca postoje velika prostranstva, nažalost su ta neka prostranstva i zapuštena koja bi mogla biti iskorištena dakle za proizvodnju biodizel goriva. Evo samo da napomenem koje su prednosti biodizel goriva. Ona su se pokazala najvrednijim oblikom obnovljivih energetskih izvora. Mogu se koristiti u različitim oblicima i tehnološkim postocima. Energetska vrijednost je jednaka gorivima proizvedenim iz mineralnih sirovina. I što je najvažnije, dio goriva su gotovo potpuno neškodljiva za okoliš. Znam da je to svima vama poznato, ali mislim da je itekako bitno to još jedanput naglasiti. Što se tiče Europske unije, oni imaju obavezu da se do kraja, ne 9 ili 10, nego do kraja 2006. godine ima obavezu do kraja 2006. godine, dakle ove, imaju obavezu da im se goriva distribuiraju tako da u sebi sadržavaju najmanje 5Ž% biodizela. To mora do kraja ove godine ostvariti, a za 15 godina goriva im moraju imati najmanje 20% biodizela. Što je s Hrvatskom? Hrvatska do dana današnjeg nije proizvela niti jednu litru biodizel goriva. Uljana repica proizvedena u Republici Hrvatskoj na negdje oko 16 tisuća hektara ona se uglavnom izvozi, i to Austriju, Izrael i Belgiju, skoro 70%. A velika je vjerojatnost da se u tim zemljama upravo temeljem repice proizvodi upravo biodizel gorivo. Time je Hrvatska direktni gubitnik. Jer se sjetva uljene repice subvencionira, dobivaju se poticaji. I umjesto ono da se preradi u Hrvatskoj repica se preko otkupljivača upućuje u izvoz. Dakle šteta je dvostruka. Mislim da mi to sami sebi ne smijemo dozvoliti. Evo, da završim. Dakle podržavam intenciju ovog zakona da se formiraju strateške rezerve kao jedan od bitnih dakle segmenata stabiliziranja cijene nafte i benzina, ali isto tako upozoravam da je to jedan, zapravo samo jedan segment. Ako ćemo dugoročnije htjeti stabilizirati cijene benzina, morati ćemo dakle se osloniti više na domaće izvore nafte plina, a posebno treba razviti alternativne izvore energije za koje ponavljam Hrvatska ima idealne uvjete. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo na 5-minutnu raspravu. U ime kluba HDZ-a, poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona. Ovim prijedlogom zakona izvršena su usklađenja sa direktivama Europske unije, time će se postići veća sigurnost opskrbe i naftnim derivatima što je vrlo bitno s obzirom na zbivanja na svjetskom tržištu nafte. Ovim zakonom preciznije se definira obveza obveznika držanja operativnih zaliha nafte, a to su subjekti koji se bave proizvodnjom toplinske električne energije iz naftnih derivata. Ujedno ovim prijedlogom zakona uključena je do sada važeća uredba obaveznim zalihama nafte i to nema veze sa strateškim zalihama, to je nešto drugo. Znači radi se o obveznim zalihama nafte i naftnih derivata i ujedno se ispravlja nedostatak uredbe vezan za kaznene odredbe za one koji se ne drže, koji ne drže potrebne zalihe ili njima manipuliraju. Zbog potrebe većeg nadzora nad trošenjem sredstava koja se prikupe u cijeni goriva namjenski za troškove skladištenja i nabave i obnavljanja zalihe nafte i naftnih derivata predlaže se osnivanje agencije. Nesporna je potreba osnivanja agencije koja bi se bavila ovom djelatnošću, tako da se planira i predviđa formiranje obveznih zaliha nafte u visini … dnevne potrošnje što bi se trebalo postupno povećavati u skladu sa člankom 26. ovog zakona, a u potpunosti do 31. srpnja 2012. godine. Dozvolite da kažem nekoliko riječi o bio-dizelu, iako bio-dizel nije predmet ovog zakona. U članku 2. stavku 2. definira se točno što je nafta. No, što se tiče bio-dizela nije točno da se ništa ne radi u ovom trenutku u Hrvatskoj na proizvodnji bio-dizela. Mi imamo u Ozlju, znači u blizini Karlovca pred otvorenjem postrojenje za proizvodnju bio-dizela iz uljane repice. Sklopljeni su isto tako prvi ugovori sa proizvođačima uljane repice i tako da vjerujem da će to vrlo brzo biti u funkciji. Dozvolite malo da se osvrnem i na primjedbe kolega iz kluba SDP-a oko socijalne neosjetljivosti ove Vlade. Mislim da je trebalo o tome misliti kada se je prodalo 25% INA-e plus jedna dionica, a poklonilo 50% upravljačkih prava, tako da time su automatski smanjena mogućnost ove Vlade da utječe na cijenu goriva. Isto tako bilo je spominjano u vezi s ovom temom, ova Vlada je izbjegla povećanje cijene nafte i naftnih derivata za 60 lipa po litri goriva što je predlagao klub SDP-a da se za taj iznos poveća cijena goriva u svrhu restrukturiranja Hrvatskih željeznica i nije točno kao što je rekao kolega Stazić da se odustalo od restrukturiranja Hrvatskih željeznica jer je planirano više nego dvostruko veći iznos u proračunu za ovu godinu za restrukturiranje Hrvatskih željeznica nego što je to bilo za vrijeme bivše Vlade. Obzirom još jednom za sve što se danas događa na svjetskom tržištu nafte od rata u Iraku, od napetosti sa Iranom, od drastičnog povećanja cijena sirove nafte na svjetskom tržištu hrvatska Vlada je smatrala da treba predložiti zakon koji će kvalitetnije regulirati opskrbu naftom, njezinim derivatima i osigurati veću sigurnost u njezinoj opskrbi kao i zaštitu standarda naših građana. Zbog svega navedenog kluba Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega govoreći u ime kluba HDZ-a rekli ste potpuno netočno da prodajom 25% plus jedne dionice INA-e … da Vlada ne može utjecati skupa sa Parlamentom, ja ću dodati na socijalnu osjetljivost i na cijene derivata ovdje u Hrvatskoj. To dokazuje i zakon koji je jučer raspravljan ovdje u Hrvatskom saboru, Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na naftne derivate gdje upravo Vlada uvođenjem i trošarine i posebnih poreza pokazuje kako može utjecati na cijene derivata. Prema tome ovo što ste rekli to je naprosto besmisleno, a upozoravanja sindikata na Hrvatskim željeznicama da je upitna sigurnost prometa, da je upitan rad na Hrvatskim željeznicama zbog nedostatka vagona pokazuje da Vlada možda nije odustala od modernizacije Hrvatskih željeznica, ali na žalost to radi jako jako sporo.
Završni osvrt, ministar gospodarstva, rada i poduzetništva, Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo. Prije svega hvala na evo i raspravi i sugestijama i mišljenjima vezano za ovaj zaista važan zakon. Još jednom želim reći, jedna od posebnosti ovoga zakona jesu obavezne zalihe i još jednom želim reći to nisu zalihe koje se koriste u slučaju rata, u slučaju nekakvih katastrofa, to su zalihe koje su vezane za snabdijevanje tržišta naftom i naftnim derivatima. To je veliki iznos i Europska unija je upravo kroz svoju direktivu utvrdila ovaj iznos od 90 dnevne zalihe na bazi prosjeka prošle godine, ali s obzirom da znamo što je danas sa energijom pogotovo sa naftom i naftnim derivatima mislim da su te obvezne zalihe upravo obveza svake države i Vlade da kroz takove zalihe osigura na neki način sve građane u vezi snabdijevanja sa ovim proizvodima, odnosno naftom i naftnim derivatima. Ove zalihe nisu da bi se utjecalo na cijene energenata niti smiju se koristiti za to nego da bi se osigurala stabilnost i sigurnost snabdijevanja zbog mogućih poremećaja koji ne moraju biti ponavljam, prouzročeni višom silom, ratnom situacijom, katastrofalnom nekom situacijom itd. Ono što je sljedeće važno, što želim na kraju istaknuti, bilo je nekoliko rasprava vezano za kvalitetu goriva, za oznake raznih vrsta derivata. Dakle, Vlada je donijela na pretprošloj sjednici uredbu koje predlagatelj nije Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva nego Ministarstvo zaštite okoliša gdje se točno utvrđuje koje vrste goriva jesu i postoje, koje oznake imaju, dakle, na tržištu Hrvatske. Isto tako je definirano do kada mogu biti ove vrste goriva koje INA proizvodi sa većom količinom sumpora, usklađena je dinamika sa planom modernizacije rafinerije, itd. Prema tome, u toj uredbi točno je precizirano i proizvodnja, odnosno vrsta goriva bio-dizel i količina i obveze do kada kolike količine trebaju biti u Hrvatskoj napravljene. Ono što je zadaća ministarstva ovoga i Ministarstva poljoprivrede koje praktično je zaduženo resorno za projekat bio-dizela je da se sa posebnim zakonom urede sva pitanja, mnoga pitanja od proizvodnje, od, dakle, rafinerija za bio-dizel do tržišta i ne samo dio-dizel nego i drugih vrsta energenata. I ono što na kraju želim reći, posljedica ovog Zakona nije povećanje cijena nafte i naftnih derivata. Dakle, neće doći do nikakvog povećanja cijena jer je u sadašnjoj, dosadašnjoj cijeni sadržan dio cijene koji se odnosi na obvezne zalihe kojih imamo danas i to je plan, dakle, negdje oko 60-dnevne zalihe i od iduće godine, dakle, od ove godine pa do 2012. trebalo bi doći do predviđenih 90-dnevnih zaliha. I mislim da u ovom pravcu je pretpostavka stvorena, učinjena da bez ikakovih, ponavljam, financijskih štetnih posljedica ili rasta cijena za građane omogućimo postojanje ovih zaliha. I ne bi bilo dobro kada bi za javnost bila poruka da će biti neko povećanje cijena ili da još govorimo kao što neki predlažu, da idemo iz proračuna financirati ove zalihe. Pošteno je da se zalihe financiraju od onoga tko troši naftu i naftne derivate. I taj dio u cijeni već sada postoji i taj dio kroz cijenu će se sad samo posebno izdvajati na račun Agencije koja će skrbiti i brinuti o tome da zalihe postoje, da se brinu, čuvaju, da se obnavljaju i da stalno imamo 90-dnevnu zalihu, jasno od 2012. godine dalje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Amandman je podnio Klub zastupnika SDP-a i zastupnik Nenad Stazić. Izvolite ministre. Ministar Branko Vukelić. Amandman 1 Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman kluba SDP-a koji se odnosi na to da se isključi cijena dakle za obvezne zalihe iz cijene naftnih derivata i da se taj članak izbriše je neprihvatljiv, Vlada ga odbija. Naime, u proizvođačkim cijenama naftnih derivata i sada je uključena naknada za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata i ovim sada zakonom ponavljam zakonom ponavljam i još jednom neće se povećati cijena nafte i naftnih derivata od sadašnjih postojećih cijena već će se jedino taj iznos naknade za obvezne zalihe preusmjeriti i slati na račun agencije koja će brinuti i skrbiti o zalihama, obveznim zalihama nafte i naftnih derivata.
Hvala. U ime kluba SDP-a poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa zapravo mi predlažemo da se briše stavak 5. u članku 7. smatrajući da sadašnja visoka cijena nafte se neće zaustaviti, da će ona imati tendenciju rasta. Pa s obzirom da svi porezi dakle i PDV i trošarine su prihod proračuna predlažemo da se i rad Agencije za obvezne zalihe i same obvezne zalihe nafte i naftnih derivata onda mogu financirati iz proračuna. A time možemo onda regulirati konačni cijenu naftnih derivata. Tražim glasovanje.
Hvala. Moli, treba glasovati. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 22 za amandman, 4 suzdržana, 65 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Drugi amandman Kluba zastupnika SDP-a. Ministre?
Također i taj amandman Vlada ne prihvaća i u kontekstu obrazloženja koje sam dao za prethodni amandman, a i, dakle ponavljam činjenicu ovaj zakon neće prouzročiti i ovaj dio naknade za obvezne zalihe je i sada u postojećim cijenama nafte i naftnih derivata. Dakle, neće prouzročiti povećanje cijene. I osim toga daleko je pravedniji način dakle da se obvezne zalihe financiraju iz novca onih koji su potrošači, dakle kroz cijenu naftnih derivata kao što je to do sada slučaj. A ne iz proračuna gdje bi praktično svi građani u Hrvatskoj bili dakle obveznici izdvajanja sredstava za osiguranje ili obveznih zaliha.
Klub SDP-a, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Slično je obrazloženje kao i kod prethodnog amandmana. Zapravo svi porezi koji se obračunavaju na naftne derivate jesu prihod proračuna i nije nenormalno da se iz tog prihoda onda financiraju zalihe. I to ne znači da bi svi građani zapravo to financirali, jer u dobrom dijelu upravo ti porezi su prihod proračuna. S druge strane, nije, mi smatramo da nije točno da to ne utječe na cijenu. Naravno da utječe ako je to jedan dio maloprodajne cijene i koliko raste cijena nafte i osnovna cijena naftnog derivata onda nadograđivanjem i ovakvog, ovakve dijela cijene naravno da će ukupna cijena biti za toliko veća. Hvala. Molim glasanje.
Molim glasovati. Uključimo se. Glasovati. Rezultat? 22 za, 3 suzdržana, 65 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman zastupnika Nenada Stazića, ministre.
Vlada ne prihvaća amandman. Naime amandmanom se predlaže da jedan od temelja za izračun cijena naftnih derivata bude cijena kotacije nafte iz domaćih izvora ili cijena sirove nafte što smatramo da je praktično nemoguće. Naime tada bi zaista imali jedan netransparentan način utvrđivanja cijene naftnih derivata. Ako želimo, a mislim da smo se opredijelili za tržišno gospodarstvo, dakle tržište je jedino to koje regulira cijene koje na temelju utvrđivanja cijena, a utvrđivanje cijena eksploatacije sirove nafte, domaće sirove nafte bi zahtijevalo metodologiju koja ne bi bila niti transparentna niti bi bilo moguće utvrditi koja je to stvarna cijena sirove domaće nafte.
Zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Ministre amandmanom se traže dvije stvari. Prvo da se cijena naftnih derivata određuje prema cijeni sirove nafte na svjetskom tržištu, a ne prema cijeni derivata. To je jedna stvar. I drugo se traži da se u cijenu derivata, u izračun cijene derivata uključi cijena eksploatacije nafte iz domaćih izvora. Ona je negdje oko 20 dolara po barelu. Mi sada građanima, INA odnosno građanima Hrvatske prodaje njihovu naftu koja košta INA-u 20 dolara po barelu kao da ju kupuje po 70 dolara. To je u uvjetima kada su cijene nafte ovako visoke, krajnje nepravedno prema građanima ove zemlje, uvažite da je to njihova nafta, ne nafta Vlade, ne nafta INA-e, ne nafta premijera, ministra ili bilo koga drugoga. A kada bi cijena nafte, sirove nafte na svjetskom tržištu bila otprilike kao i cijena eksploatacije domaće nafte onda ovakav amandman ne bi bio potreban. Međutim kada je ta razlika gotovo 50 dolara po barelu, onda to oprostite predstavlja pljačku građana. Prema tome ja o ovome tražim glasovanje jer ovaj amandman pokazuje kakav je stvarni odnos i Vlade i zastupnika prema građanima ove zemlje koji taj benzin plaćaju, koji skupo plaćaju vlastito rudno blago.
Molim uključimo se. Možete glasovati. Rezultat? 24 za amandman, 66 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 glasa za, 5 suzdržanih, 4 protiv donesen predloženi Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata. Kolega Račan vi ste isto glasovali na ovaj način sa ključem? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Glasovanje sa ključem kao roman sa ključem. Da bi itko opće pomislio da uskrati pravo na individualni pristup.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. 28. svibnja ove godine slavimo 15. obljetnicu postojanja Oružanih snaga Republike Hrvatske. Upravo je ovo prigoda kada želimo odlikovati postrojbe i druge ustrojbene jedinice Oružanih snaga i Ministarstvo unutrašnjih poslova za njihov izniman doprinos i zaslugu u Domovinskom ratu. Važećim Zakonom o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske propisano je međutim da se odlikovanja i priznanja Republike Hrvatske dodjeljuju hrvatskim i stranim državljanima i pravnim osobama. Budući da postrojbe i druge ustrojbene jedinice Oružanih snaga Republike Hrvatske i Ministarstvo unutrašnjih poslova nemaju status pravne osobe predlaže se izmjene i dopune Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske po hitnom postupku. Nadalje, ne zaboravimo da su u obrani Republike Hrvatske od agresije i stvaranju samostalne i slobodne države sudjelovali svi krajevi. U prvom redu kroz formiranje svojih domicilnih postrojbi od kojih je izgrađivana i iz kojih se razvijala oružana sila Republike Hrvatske. I upravo su jubileji osnivanja postrojbi Hrvatske vojske i MUP-a prigode u kojima se svi naši hrvatski krajevi, općine i gradovi sjećaju svojih branitelja. To su datumi u kojima se odaje počast i priznanje preživjelim pripadnicima postrojbi i dužan pijetet i zahvalnost obiteljima poginulih. Jedan od prikladnih načina odavanja priznanja je i dodjela najviših državnih odličja koja su do sada mogli dobivati samo pojedinci i pravne osobe, ali ne i postrojbe kao cjeline, pa ovaj Zakon stvara pravni temelj koji će to sada omogućiti. Ukratko, u čemu se sastoje izmjene? Predloženim izmjenama omogućava se dodjela odlikovanja i priznanja Republike Hrvatske osim hrvatskim i stranim državljanima i pravnim osobama i postrojbama i drugim ustrojbenim jedinicama Oružanih snaga Republike Hrvatske i MUP-a za iznimnu hrabrost i junački čin u ratu, izravnoj ratnoj opasnosti ili u posebnim okolnostima u miru, te za izniman doprinos u stvaranju ratne strategije i vojne doktrine, zasluge u izgradnji Oružanih snaga i osobite uspjehe u vođenju i zapovijedanju postrojbama i drugim ustrojbenim jedinicama Oružanih snaga Republike Hrvatske i MUP-a. Ukratko, omogućava se dodjela sljedećih odličja koja i postoje u ovom Zakonu, ali sada ih proširujemo i na postrojbe Oružanih snaga. Red kneza Domagoja sa ogrlicom za osvjedočenu hrabrost i junaštvo, red Nikole Šubića Zrinskog za junački čin u ratu, izravnoj ratnoj opasnosti ili u iznimnim okolnostima u miru. Red hrvatskog trolista za osobite zasluge za Republiku Hrvatsku kao i red bana Jelačića koji se dodjeljuje postrojbama i drugim ustrojbenim jedinicama za osobite vojne zasluge u njihovom ustroju i razvitku. Imamo još jedan dodatak u ovom Prijedlogu zakona kojim se predlaže brisanje Spomenice domovinske zahvalnosti kao odličja Republike Hrvatske koje je važećim Zakonom iz 1995. godine ustanovljeno da se dodjeljuje hrvatskim državljanima, dakle, svima. Ne samo u državnim službama, svim hrvatskim državljanima za časnu i uzornu službu za razdoblje od 5, 10, 15, 20 i više godina. Primjena ovog odlikovanja u praksi je stvarala puno nedoumica. Ovako normirana odredba upućivala je na automatizam i višekratne dodjele sukladno ostvarenom radnom stažu. Iako se Zakon o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske odnosio na sve hrvatske državljane Spomenica domovinske zahvalnosti u najvećoj mjeri dodjeljivanje su pripadnicima Oružanih snaga. Nije sporno da je ovo odličje imalo veliku motivacijsku važnost u prvim godinama ustanovljenja, prvenstveno stoga što je dodjeljivana za razdoblje Domovinskog rata i vremena kada su se tražili posebni ljudski napori za svakodnevno izvršavanje zadaća i iznimno važnih za Republiku Hrvatsku. Vlada Republike Hrvatske kao predlagatelj ovoga Zakona smatra da ne postoji daljnja potreba za ovim odličjem iz razloga što časna i uzorna služba u primjerice području obrane obuhvaća sve pripadnike oružanih snaga osim onih koji se nečasno otpuštaju iz službe. Imajući u vidu ovu činjenicu i dodjele ovog odličja osobama svakih 5 godina postavlja se pitanje same svrhe postojanja ovakvog odličja 10 godina po završetku Domovinskog rata. U izradi nacrta ovoga Zakona pažljivo smo razmatrali i druge prijedloge, ali smatramo da je brisanje ovog odličja najprikladnije i htio bih pri tome razjasniti moguće nedoumice i za ovakvo formulirane odredbe. Pravne posljedice nastaju samo, odnosno tek stupanjem na snagu ovoga Zakona i zakon nema retroaktivnu primjenu, stoga svi oni kojima je spomenica domovinske zahvalnosti dodijeljena protekom godina imao je pravo nositi i isticati prilikom svečanih prigoda na način kako je to propisao Zakon o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske kao i Pravilnik o odlikovanjima i priznanjima i Pravilnik spomenica domovinske zahvalnosti. Na kraju, važno je istaći i praktičnu činjenicu da se odličje spomenica domovinske zahvalnosti za zaposlenike Ministarstva obrane ne dodjeljuje od 2002. godine. Ostale izmjena zakona odnose se na nomotehničko usklađivanje i doradu pojedinih zakonskih odredbi u skladu sa postojećim odredbama Ustava Republike Hrvatske i važećim zakonskim propisima. Gospodo zastupnici, hvala vam na pozornosti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ispravljam netočan navod poštovani gospodine predsjedniče državnoga tajnika koji kaže da je spomenica domovinske zahvalnosti bila predviđena da se dodjeljuje po automatizmu ili po sili zakona. To je netočno jer spomenicu domovinske zahvalnosti sam predsjednik Tuđman je tražio i u zakonu se kaže "za časnu i uzornu službu". Prema tome, nije automatizam i nije po sili zakona.
Hvala. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, zakonodavstvo. Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite. Pardon, a gdje nam je Odbor za unutarnju politiku? … [[Upadica se ne razumije.]] Gdje je izvješće? Samo malo, vidjet ćemo. Da, da. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Gospodine predsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 66. sjednici održanoj 9. svibnja 2006. godine raspravljao je o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske s Konačnim prijedlogom Zakona. Članovi Odbora upoznati su s razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog zakona po hitnom postupku. Predstavnik predlagatelja navodi kako se ovim zakonskim prijedlogom omogućuje dodjela određenih odlikovanja i postrojbama i drugim ustrojstvenim jedinicama oružanih snaga Republike Hrvatske i Ministarstva unutarnjih poslova što prema važećem Zakonu o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske nije bilo moguće. Odbor je podržao stajalište Vlade Republike Hrvatske te se ne protivi prijedlogu za donošenje ovog Zakona po hitnom postupku. Nadalje, Odbor je podržao i razloge predlagatelja za donošenje ovog Zakona jer smatra da će predložene zakonske izmjene i dopune otkloniti nedorečenost važećeg zakona. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona i izmjena dopuna Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske u tekstu kako je to predloženo od strane predlagatelja zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Prvo što moram kazati da je dobro da je Vlada vidjela svoju grešku jer je prvo bila poslala u redovnu proceduru Prijedlog izmjena i dopuna ovoga Zakona, a točno je da je 28. svibnja 15 godina ustrojavanja Hrvatske vojske i prema tome ako se, a u razlozima i onda bilo kazano da se ide u izmjenu i dopunu zakona zbog toga što je 28. svibnja Dan oružanih snaga, odnosno 15 godina od ustrojavanja oružanih snaga jer toga dana, taj dan smo uzeli, bilo je više tu nadnevaka prisutno vezano za određivanje Dana oružanih snaga Republike Hrvatske. Jedan je bio i 17. travnja kad je Hrvatski sabor, odnosno donio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o unutarnjim poslovima i kad je ustrojen zbor narodne garde, odnosno 20. travanj kad je predsjednik, pokojni predsjednik države donio odluku o ustrojavanju 4 aktivne i 8 pričuvnih brigada zbora narodne garde, ali ipak se uzelo 28. svibnja kad je bilo izvršeno prvo postrojavanje na zagrebovom stadionu u Kranjčevićevoj ulici. Bio sam u Radnoj skupini koja je '95. radila vrijedeći Zakon o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske i vidljivo je da je taj Zakon kvalitetan, evo prva izmjena slijedi znači nakon 11 godina. Točno je da se onda još razmišljalo da li ići sa postrojbama i ustanovama, odnosno drugim ustrojbenim jedinicama oružanih snaga i Ministarstva unutarnjih poslova, ali sam predsjednik je rekao da ćemo, pokojni, da to treba ići u drugoj fazi zbog toga jer je ovo riječ, znači donesen je zakon vrijedeći u ožujku '95., a nakon toga su došle i akcije i "Bljesak" i "Oluja" oslobađanje znači tada okupiranih područja Republike Hrvatske. I klub HSP-a znači podržava ovaj dio izmjena i dopuna zakona vezano za to da se odlikovanja i priznanja mogu dodjeljivati i postrojbama i drugim ustrojstvenim jedinicama oružanih snaga Republike Hrvatske i MUP-a, ali vi trebate sad i to napisati tako što mislite. Znači trebali ste staviti ratnim i mirnodopskim postrojbama, jer kažete nema retroaktivnog djelovanja u zakonu, sad ste govorili oko spomenice. Pa kako ćete onda dodijeliti ratnim postrojbama ako nema retroaktivnog djelovanja zakona? Pa onda trebate staviti znači ratnim i mirnodopskim postrojbama oružanih snaga, jer te postrojbe ratne o kojima mi govorimo i koji trebaju, koji su predviđeni za dodjelu odlikovanja u ovoj dikciji članka trećine nisu sadržane. Kaže se: "postrojbe i drugi ustrojstveni oblici oružanih snaga Republike Hrvatske". Sve te postrojbe više nisu u mobilizacijskom razvoju, nisu u ustroju oružanih snaga pa ispravite taj dio i sami stavite da su to ratne postrojbe. Znači, to je prvi dio ako to želite napraviti. A ovo što želite i nitko tu od nas nazočnih nema ništa protiv. Ali ovo se ne možemo složiti ja vjerujem i većina zastupnika, razgovarao sam i sa kolegama, vezano za Spomenicu domovinske zahvalnosti. Mi se možemo složiti oko toga da vi kažete da se više neće dodjeljivati Spomenica domovinske zahvalnosti. Tu se možemo složiti. Ali, nigdje u svijetu nije predviđeno da se odlikovanje koje je ustanovljeno da se briše. Može se ići, zato sam i dao amandman. Ostaje znači odlikovanje Spomenice domovinske zahvalnosti ali se kaže u odredbama da se to odlikovanje više neće dodjeljivati. Jer, tako se svagdje vani radi. To je primjer i Amerike, i Francuske a to su države koje smo, gdje smo odlikovanja i priznanja kad smo radili sad vrijedeći zakon. A za nas ovdje je puno njih koji smo dobili Spomenicu domovinske zahvalnosti, znači 1995. godine kad je bilo prvo dodjeljivanje. Mogu reći da nas vrijeđa ovaj dio, kaže, vaše obrazloženje kaže: "Ovo je odlikovanje ustanovljeno u početnim godinama nastanka i razvoja samostalne države Hrvatske." Područje nagrađivanja ove vrste danas je uređeno u različitim djelatnostima kroz kolektivne ugovore i druge akte. Šta hoćete reći da ovo što smo mi dobili ima karakter kolektivnog ugovora? Pa sama dikcija je bila za časnu i uzornu službu obnašanja. Prema tome, nije to mogao dobiti svatko ni 1995. i nikad nije bio predviđen taj dio automatizma. I nemojte ići brisati Spomenicu domovinske zahvalnosti nego, i zato sam i dao amandman, recite da se Spomenica domovinske zahvalnosti više neće dodjeljivati. Tako vam je vani. Ako se neko odlikovanje odredi da se neće dodjeljivati onda se kaže to odlikovanje se neće dodjeljivati ali ono i dalje stoji u popisu odlikovanja države ali se ne dodjeljuje jer je i pravno malo drukčija situacija. Da se netko pojavljuje sa Spomenicom domovinske zahvalnosti a toga odlikovanja više nema u zakonu. I ako se gledaju ove druge odredbe kad se mogu nositi odlikovanja, kad se mogu isticati jer je to sve riješeno važećim zakonom. Prema tome, to je taj nedostatak koji treba otkloniti. Nije to veliki broj ni dobio u Hrvatskoj, negdje oko 30 tisuća prema mojim saznanjima. Prema tome, nikad nije bilo ono što je bilo i govoreno kako su odlikovanja dijeljena šakom i kapom. Najviše je dijeljeno Spomenice domovinskoga rata ali moramo tu znati dvije razlike. Bila je Spomenica Domovinskog rata 1990./1992. i Spomenica Domovinskog rata koja je utvrđena 1995. godine. Spomenice Domovinskog rata 1990./1992. nije dobilo tako puno ljudi, dobilo je malo ljudi jer je bila utvrđena tada uredbom sa zakonskom snagom. I to je bilo jedino odlikovanje koje se dodjeljivalo do 1995. godine. Znači, Klub HSP-a uz uvjet da se prihvati amandman vezano da ostaje i dalje u popisu državnih odlikovanja Spomenica domovinske zahvalnosti ali da se više neće dodjeljivati može podržati ovaj zakon. Ako ne, onda ga nećemo podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske po hitnom postupku jer smatramo da je od izuzetnog značaja da postrojbe koje su sudjelovale u Domovinskom ratu im se omogući ovim zakonom da budu i odlikovane jer pojedinci iz tih postrojbi mnogi su odlikovani ali postrojba kao cjelina nije. Drugo, to je ujedno i priznanje i svima onima koji su bili članovi tih postrojbi a osobno nisu odlikovani jer kroz takvo jedno kolektivno priznanje i kolektivno odlikovanje to priznanje je dodijeljeno i njima. Smatramo to od izuzetne važnosti i apsolutno to podržavamo. Drugo, kad je u pitanju članak 23. a to je Spomenica domovinske zahvalnosti također se protivimo tome da to bude odlikovanje, odličje koje će se dodjeljivati po automatizmu. Nema odličja koje se dodjeljuje po automatizmu, prema tome ne treba niti ovo. Stoga predlažemo predlagatelju da članak 23. ne briše iz zakona već da ga preformulira u tom smislu da se dodjeljuje upravo za časnu i uzornu službu ali nikako ne da to bude za rok od pet, deset, petnaest, dvadeset, pedeset, ne znam koliko godina pa onda jedan čovjek dobije po tom automatizmu i tri, četiri i pet Spomenica domovinske zahvalnosti što je onda jednostavno stvaramo od jednog ozbiljnog odličja hiperprodukciju i na taj način ga devalviramo. Stoga predlažemo predlagatelju da vidi mogućnost da taj članak ostane ali ne sa ovim godinama kao što ovdje to piše nego da to bude zaista jedno odličje koje će se moći dodijeliti hrvatskim državljanima za časnu i uzornu službu, i točka. Znači, i da se razradi onda u tom smislu koji su to kriteriji i na koji način će se to moći podržavati. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon u tom smislu. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa. Najprije nešto o načinu na koji ovaj zakon dolazi. On je najprije upućen u redovnu proceduru, pa je onda iz redovne procedure povučen pa je poslan u hitni postupak. Opravdanje je 28. svibnja, treba dodjeljivati priznanja, prigoda je. Ali kada je Vlada upućivala prvi prijedlog u proceduru pa valjda je znala za taj 28. svibnja, ili nije znala. Pa je to malo čudno da Vlada koja šalje prijedlog zakona ne zna da će joj taj zakon trebati već 28. svibnja, nego ga onda povlači pa šalje u hitnu proceduru. U jednom riječi, sramoti i to nepotrebno. Druga stvar, da li trebaju postrojbe dobiti. Pa neka dobiju. Nema nitko ništa protiv. Članak 23. gdje se briše ta Spomenica domovinske zahvalnosti. Što ćemo mi … [[Govornik se ne razumije zbog buke.]] Sada ako je izbacimo van iz zakona neće se više dodjeljivati. Onda ćete imati građane koji su već dobili Spomenicu domovinske zahvalnosti, onda neki drugi koji su njihovi suvremenici isto su tako uzorno radili ali nisu dobili. Da li to sad znači da su te spomenice domovinske zahvalnosti ove koje su podijeljene zapravo bezvrijedne kad ih izbacite iz zakona? Bezvrijedne. Da, da li će biti raritet? Pa može biti i raritet ali u svakom slučaju na taj način se rariteti ne stvaraju ovakvim izmjenama zakona. Ovo je ismijavanje jednog odličja koje se izbacuje iz zakona. Jer odličje koje se izbacuje iz zakona u zakon nije trebalo nikad ni unositi. Time se ne odnosite s poštovanju prema jednom odlikovanju koje u Hrvatskoj postoji. A treća i najvažnija stvar čega u ovom Zakonu nema, a trebalo je biti, a moglo je ući da ste na vrijeme poslali zakon u redovnu proceduru pa da ga stignemo u dva, u dvije rasprave, u dva čitanja raspraviti do 28. svibnja. Gledajte mi smo imali Domovinski rat. Mi nemamo instituciju junaka Domovinskog rata. Mi nemamo heroja Domovinskog rata. Heroji Domovinskog rata postoje samo na protestnim plakatima u Hrvatskoj. Kad se piše «Heroj a ne zločinac» za nekoga. Samo na takvim plakatima. A mislim da bi to jednoj zemlji koja je vodila obrambeni i častan rat bilo potrebno. To se ne može pokriti ovim redovitim odlikovanjima. I sada ispada kad smo već vodili obrambeni i časni rat da imamo zločince, ali junaka nemamo iz toga rata. Nemamo ni jednog. E pa gospodo iz Vlade da ste se potrudili na vrijeme uputiti prijedlog kao što niste a sad više ne stignete to ispravljati onda bismo mogli ovu nelogičnost koja postoji na adekvatan način ispraviti. Dobro ju ovdje raspraviti, utvrditi kriterije, ali da na koncu nakon tog rata imamo pa barem ponekog junaka. Eto to su moje zamjerke uz ovaj vaš prijedlog.
Replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani kolega vi se čudite što eto Vlada ne zna za ovu obljetnicu i zbog toga predlaže ovaj Zakon i kažete s pravom da se sramoti. Pa čemu čuđenje kolega? Pa nije ovo prvi put. Pa sjetite se onog Prijedloga zakona kad je trebalo dodijeliti nagradu osobi za posebna ostvarenja dječjih prava. Pa se dva put, tri put mijenjao zakon navrat, nanos jer eto Vlada očito da nema strategiju to znamo. Da nema vizije to smo još i prije znali, ali da nema kalendara to nam je zaista sada još i ova novost [[Upadice se ne razumiju.]]
Završni osvrt državni tajnik Mato Raboteg.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Prije svega u ime Vlade Republike Hrvatske sa indignacijom odbacujem primjedbu uvaženog zastupnika Stazića da je to ismijavanje Domovinskog rata. Mi upravo ovim odredbama u Prijedlogu zakona smo željeli sačuvati dostojanstvo jednog državnog odličja i spriječiti njegovo daljnje obezvrjeđivanje i u tom smislu smo i predložili ovakvu formulaciju. Ni na kraj pameti nikome od nas nije bilo ni u primisli da se ni nehotice niti na bilo koji način ismijavamo ili da izvrgavamo ruglu jedno odličje, državno odličje koje se dodjeljuje građanima Republike Hrvatske nego upravo da zaštitimo njeno daljnje obezvrjeđivanje. No zahvaljujem na svim dobronamjernim primjedbama i konstruktivnim primjedbama i prijedlozima i koje će Vlada do glasovanja pomno razmotriti. Hvala lijepo.
Hvala. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Članak 109., stavak 2. našeg Poslovnika uređuje ponašanje predstavnika Vlade na sjednici Sabora. Predstavnik Vlade iznosi stajališta Vlade, daje obavijesti i stručna objašnjenja. Predstavnik Vlade nema pravo s indignacijom odbacivati ili ne odbacivati ono što zastupnici u Saboru govore. Gospodine predsjedniče Sabora ja bih vas molio da predstavnika Vlade upozorite na ovu odredbu našeg Poslovnika. Njega i sve druge predstavnike Vlade koji se opetovano, učestalo poneki od njih ponašaju na način da vrijeđaju ovaj Visoki dom. Oni ovdje odgovaraju Saboru, odgovaraju svim zastupnicima i moraju se tako i dolično i ponašati. Jer ne samo da ovakvim svojim ponašanjem sramote Vladu, sramote i ovaj Dom već su se osramotili s ovim Prijedlogom zakona kao što sam rekao a ovakvim ponašanjem se i dodatno sramote
Ne radi se po mom stajalištu o povredi Poslovnika jer osim toga članka, osim toga članka 109. stavka 2. prema kojem se predstavnik Vlade iznosi stajališta Vlade, daje obavijesti i stručna objašnjenja, izjašnjava se i tako dalje amandmanima i slično ima još jedan članak, a to je 156. stavak 2. Poslovnika i u tom stoji da se stavku 2. da predstavnik predlagatelj Zakona ili predstavnik tijekom cijele rasprave može davati objašnjenja, iznositi svoja mišljenja i izjašnjavati se o podnesenim amandmanima i o izraženim mišljenjima i primjedbama. Dakle predstavnik Vlade se može izjašnjavati i o izraženim mišljenjima i primjedbama pa je ovdje predstavnik Vlade izrekao svoje mišljenje i svoju primjedbu na vaše ocjene u pogledu vašeg stajališta koje ste iznijeli kao zastupnik. Na koje imate potpuno pravo u pogledu procjena i ocjena određenih odredbi ovog Prijedloga zakona. Dakle nije samo član Vlade u sabornici ovlašten da daje stručna mišljenja i prijedloge nego i da se, nego da daje i svoje ocjene i izražava stajalište i primjedbe o iznijetim mišljenjima i primjedbama. Zaključujem raspravu o ovom tekstu Prijedloga zakona. Idemo sada na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda osim onog izmjena i dopuna Zakona, Kaznenog zakona. 1., Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odlikovanjima i priznanjima. Rasprava o tekstu Zakona je zaključena. Amandmane je podnijela Vlada Republike Hrvatske poslije roka i zastupnik Pero Kovačević. Vi povlačite taj amandman?
Povlačim budući je Vlada prihvatila ono što sam ja tražio.
Hvala lijepa. Sad prvo trebamo glasovati da ćemo glasovati, raspravljati o 4 amandmana Vlade koji su podnijeti poslije roka. Molim uključimo se. Glasujemo da li ćemo glasovati i raspravljati o amandmanima Vlade koji su podnijeti poslije isteka roka. Molim. Uključimo se. Molim glasovati. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Pa gospodine predsjedniče, nije mi jasno, … [[Govornik se ne razumije.]] nismo glasovali o tome uvrštavamo li u dnevni red ovaj Ugovor o energetskoj zajednici nego samo o hitnom postupku.
Kolega Tadić, takav je Poslovnik. Kada je predloženo da se zakon uvrsti u dnevni red po hitnom postupku ja sam ga dužan staviti u dopunu dnevnog reda. Rezultat za ovo glasovanje prethodno koje smo imali da se glasuje o ova 4 amandmana i raspravi koja su došli nakon isteka. 76 za, 7 suzdržanih i 8 protiv. Sada redom. Amandman 1., članak 4. briše se. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman Vlade. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? 82 glasa za, 3 suzdržana i 1 protiv. Amandman usvojen. Amandman drugi. Spomenica domovinske zahvalnosti dodjeljuje se hrvatskim državljanima za časnu i uzornu službu. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 84 glasa za, 4 suzdržana prihvaćen predloženi amandman. Amandman tri, ovaj Zakon stupa na snagu danom objave u "Narodnim Novinama". Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 86 za, 2 suzdržana. Amandman prihvaćen. Amandman četvrti, dosadašnji članci 5. do 13. postaju članci 4. do 12. Otvaram raspravu. Zaključujem. Uključimo se. Možemo glasovati. Može nomotehnički rezultat? Jednoglasno. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odlikovanjima i priznanjima. Glasovati. Rezultat? Sa 92 glasa za, 1 suzdržanim donesen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Konvencija o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja jedan je od izuzetno važnih međunarodnih instrumenata koje podnosimo na potvrdu Hrvatskom saboru. Naime, dozvolite da njezinu važnost ilustriram jednim podatkom. Sveučilište u Manchesteru je provelo jedno istraživanje i konstatiralo u tom istraživanju da se u ovom trenutku u svijetu govori nešto više od 6000 jezika. Isto istraživanje je pokazalo da ukoliko se nastavi uočeni trend nestajanja tih jezika da bismo za 50 godina izgubili negdje oko 90% tih jezika. Dakle, iz aktivnog govora bi nestali i s time bi u stvari nestala i moguća izgradnja kultura naroda koji su se s njima služili. Još jedan podatak koji valja pri tom zapaziti jeste da 96% ljudi u tom istom svijetu koristi samo 4% od tih 6000 jezika. Dakle, netko bi mogao pomisliti da se taj problem može lako riješiti i osnuje se nekakav institut pa se u njemu bilježi i čuva jezik, ali pri tome se ne rješava problem kulturne različitosti, izričaja koji nastaju u korištenju tih jezika. No, dozvolite da se vratim konvenciji i ciljevima koje ta konvencija postavlja, a to je da pokuša pozvati države da uoče važnost zaštite i promicanja raznolikosti kulturnih izričaja, a i da pri tome osiguraju i da imaju potpuni suverenitet u osvajanju mjera i politika za zaštitu i promicanje raznolikosti. Ova konvencija ima za cilj da potakne dijalog između kultura, da prizna specifičnu prirodu kulturnih proizvoda i usluga, da iz pokuša izvući iz dosadašnjeg tretmana koji su u nekim međunarodnim ugovorima zaključenim u okviru međunarodnih trgovinskih organizacija čak stvorile mogućnosti stvaranja ja bih rekao monopola nad distributivnim kanalima. Jedan od tih područja dakako je područje audio vizualnih usluga i proizvoda i zato se ova konvencija u njezinom nastajanju i stvaranju povezivala i sa primjenom upravo tih segmenata međunarodnih trgovačkih ugovora. Ova konvencija dakako potiče i jača međunarodnu suradnju i na neki način podiže i razinu solidarnosti u borbi protiv globalizacijskih efekata koji su možemo reći možda čak i najpogubniji za područje kulture. Dozvolite da naglasim samo neke dijelove konvencije, jer o načelima sam već nešto rekao, da ona će uspostaviti jedan odbor međuvladin, na međuvladinoj razinama i pokušati osmisliti daljnje mjere i isto tako na principu dobrovoljnosti uspostaviti fond u kojem će se slijevati financijska sredstva kako bi se akcije utemeljene na ovoj konvenciji mogle provesti u realnost. I želio bih ovdje još u uvodu istaći da je upravo Republika Hrvatska pri stvaranju ideje o potrebi ovakvog instrumenta biva među prvim zemljama i stoga ne treba čuditi da je ona i među prvima koja će ovu konvenciju potvrditi i pokušati sudjelovati u njezinom ostvarenju na međunarodnoj razini. Ukoliko bude još nekih pitanja vezanih uz prijedlog konvencije pokušat ću vam pomoći u obrazloženju. Hvala.
Hvala. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Predsjednik odbora poštovani zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 22. sjednici 10. svibnja ove godine Prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Odbor je pitanja raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Članovi odbora istakli su posebni interes Hrvatske kao i drugih malih država, odnosno nacionalnih zajednica za prihvaćanje i provedbu zadaća konvencije koja se zalaže za opstanak i razvoj kulturnih raznolikosti u svijetu gospodarske i sveukupne globalizacije, a posebno u odnosu na pritisak tržišta odnosno trgovačke logike u velikim medijima. Riječ je znači zapravo o obrani onoga o čemu često govorimo, a to je nacionalni identitet. Konvencija predviđa osnivanje i djelovanje međunarodnog fonda za kulturnu raznolikost. On bi taj fond i vlastitim sredstvima poticao i podupirao programe održavanja kulturne raznolikosti jednako kao i međuvladin odbor na razini UNESCO-a. Rečeno je da je taj fond dobrovoljan. Prema tome, da ne predstavlja nikakvu obvezujuću stvar za budžet naše države. To jamči provedbu dijela zadaća s tim što konvencija otvara puteve i u pravcu autonomne djelatnosti svake od zemalja potpisnica na zajedničkim vrijednosnim pretpostavkama što i zastupa. Naglašena je važna uloga Hrvatske u oblikovanju i usvajanju konvencije koja je svoj oblik dobila u Parizu 2005. godine i jasno značaj i uloga Hrvatske kao jedne nadamo se od prvih potpisnica te konvencije koja stupa na snagu kad je potpiše 30 država. Nakon provedene rasprave odbor je apsolutno jednoglasno istakao važnost ove konvencije i donio zaključak, odbor predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja u obliku predloženom od strane predlagatelja. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnik HNS-a, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Poštovani kolege predlagatelji. Evo, mi iz kluba HNS-a svakako da ćemo podržati ovaj Zakon o potvrđivanju konvenciju. Dakako sa jednom napomenom da bi nam bilo draže da je to došlo i ranije. Naime, u današnje vrijeme gotovo sve se države u međunarodnoj organizaciji intenzivno otvaraju u suradnju baš na području kulture. Međunarodna kulturna suradnja razvija se različitim putevima i na vrlo različite načine. Ti putevi kulturne suradnje narušavaju ustaljena shvaćanja o razvojnim interesiram i prioritetima, kao i o nositeljima te suradnje. Države i međunarodne organizacije samo su neke od nositeljica međunarodne kulturne suradnje. Postoji još i niz ustanova na regionalnoj, lokalnoj, razini, kao i različite alternativne organizacije u sferi civilnog društva koje surađuju na međunarodnim projektima vezanim za promicanje kulturnih izričaja, različitosti i tolerancija. Za širenje puteva međunarodne kulture suradnje zainteresirane su mnoge zemlje svijeta koje nastoje očuvati i razviti svoj kulturni identitet i pri tom izbjeći krajnosti. Globalnu kulturnu unifikaciju s jedne strane. A kulturni izolacionizam s druge strane. Republika Hrvatska jedna je od upravo tih zemalja. Društva i kultura općenito sve se snažnije umrežavaju na najrazličitije načine, a osobito posredstvom novih tehnologija informiranja i komuniciranja, što pridonosi stvaranju neformalnih izvaninstitucionalnih i horizontalnih oblika interakcije i suradnje. U kontekstu suvremenog svjetskog i europskog kulturnog razvoja pred hrvatskoj je kulturom u 21. stoljeću uključenje u jedan novi način u globalne razvojne procese koji obilježavaju kulturna različitost i multikulturalizam. Republici Hrvatskoj je cilj poticati kulturnu suradnju kao razvojnu multisektorsku i multimedijalnu djelatnost sa najrazličitijim zemljama i kulturnim područjima. Takav pristup omogućuje interakcijske odnose hrvatske kulture sa svim ostalim kulturama. Brze promjene koje se danas zbivaju u svijetu uključuju i nove kulturne specijalizacije kao što je npr. kulturni mangement kojeg u Hrvatskoj dugoročno treba pokloniti vrlo veliku pažnju. Pravac integracije Hrvatske u Europsku uniju nosi sa sobom niz mogućnosti kulturne suradnje na multilateralnoj osnovi. Europa je zajednica kultura bitno zainteresiranih za odrednice razvitka kao što su kulturna različitost, pažljivo usklađivanje različitih razvojnih interesa radi očuvanja kulturne baštine u novim uvjetima. Novi oblici kulturnog izražavanja, stvaralaštva i komuniciranja, te razvitak takvih ljudskih potreba i interesa i takvih kulturno dizajniranih proizvoda i usluga koji će tu veliku zajednicu čini sve manje sklonom konfliktima, a sve više suradnji i komunikaciji različitih naroda i kultura. S obzirom da se sve više bližimo ulasku u Europsku uniju užurbamo trebamo uskladiti i napore oko poštivanja kulturnih različitosti, ali i napore oko očuvanja vlastite kulturne baštine kako bi izbjegli strahove da će se hrvatska kultura izgubiti u moru različitih europskih kultura. Takvi strahovi prisutni su u Republici Hrvatskoj, ali i u drugim zemljama svijeta. Ne samo zbog ulaska u različite regionalne saveze i organizacije, već i zbog sveprisutnog fenomena globalizacije. Gledanjem na globalizaciju kao na čisto ekonomski ili tehnološki fenomen zanemarit ćemo utjecaj koji taj fenomen ima na društveni aspekt države. Globalizacija svakim danom sve više utječe na kulture diljem svijeta. Od vitalnog je značaja prepoznati sve veću važnost kulturnih politika kao oruđa globalne suradnje. Suvremene države suočene su sa novim izazovom, potrebom definiranja takvih javnih politika kojima će cilj biti osigurati priznanje izražavanje kulturne različitosti koja koegzistira na njihovom teritoriju. Društva postaju sve heterogenija, a intenzivna mobilnost ljudi i protok ideja su realnost našeg doba. Međutim, zaista ne postoji istinsko proturječje između očuvanja i promocije kulturne različitost, s jedne strane i razvoja globalnog tržišta sa druge. Npr. tržište bi trebalo ići na ruku izražavanju kulturnih, kulturnog identiteta, kao što bi kulturna različitost mogla biti upravo izvor ekonomskog razvoja i zaposlenosti. Posljednjih nekoliko godina kao reakcija na negativne učinke globalizacije u kulturi organiziraju se nove inicijative koje rade na stvaranju zajedničkog prostora europske kulture. Takav zajednički prostor bio bi nepristrani prostor komunikacije, razmjene ideja, susreta različitosti, upoznavanja nepoznatog i drugačije. Kulturna različitost suočena je sa globalizacijom, prvenstveno amerikanizacijom, kulturnih industrija, te je nužno izbjeći njihovo potpuno prepuštanje logici tržišta. Mišljenja sam da dvije kategorije osobito treba zaštiti. Audiovizualne industrije i industriju knjige, te intelektualno i umjetničko vlasništvo. Konvencija koja stoji u ovom prijedlogu zakona osvrće se na sve ove probleme i daje određena moguća rješenja u obliku međunarodne kulturne suradnje koja može značajno doprinijeti očuvanju kulturne baštine naroda. Međutim, smatram da se Republika Hrvatska, osim međunarodne suradnje treba okrenuti i očuvanju i promoviranju hrvatske kulture u samoj zemlji. I to kod građana Republike Hrvatske. Ali i kod stranaca koji našu zemlju posjećuju. Povezivanje kulturne suradnje sa drugim područjima, kao što su znanost, obrazovanje, turizam, zaštita okoliša i sl. vodi široj međusektorskoj i međunarodnoj suradnji. U evaluaciji kulturne politike Republike Hrvatske od strane stručnjaka Vijeća Europe još '98. godine upravo se kao razvojni cilj isticalo povezivanje kulture i turizma. Turizam je kultura. Što znači iskoristiti hrvatske kulturne resurse kao njezine ključne prednosti. Iz ovakvih razmatranja nastala je i sintagma kulturni turizam. Suvremeno življenje smanjilo je polaritet između rada i slobodnog vremena. Javlja se novi profil putnika posebnih interesa, a u njemu se očituju dva osnovna motiva, novost i edukacija. Pojam kulturnog turizma sjedinjuje u sebi pojmove kulture i turizma. Ako se ta dva pojma pokušaju zamisliti u nekom kontekstu na prvi se pogled čini da su vrlo blisko vezani i da se vrlo dobro upotpunjuju. Naime, jasno je da kultura i kulturna baština pridonose atraktivnosti određene turističke destinacije, pa su prema tome često i preduvjet turističkog odabira. Takav oblik turizma zasigurno bi dobro zaživio i u Hrvatskoj, s obzirom na njenu bogatu povijest i kulturnu baštinu uopće. Međutim, općenito je mišljenje hrvatskih turističkih djelatnika da se Hrvatska u sferi kulturnog turizma nikako ne može mjeriti primjerice sa Italijom ili Španjolskom. Ovo je potkrijepljeno tezom da te zemlje imaju puno dulju kulturnu tradiciju da ne možemo, da ne kažemo bolju kulturu koju mogu prodavati u turizmu. Može li kultura jedne zemlje uopće biti bilja pa makar i za prodaju ili je to samo način prikrivanja vlastitih nesposobnosti, odnosno marketinških i menadžerskih neznanja. Osmisliti dobar turistički program uopće nije jednostavna stvar pogotovo što u Hrvatskoj ne postoji neki jedinstveni turistički proizvod koji bi obuhvatio cijeli teritorij Republike Hrvatske. Pratimo li međutim svjetske kulturne trendove, otkrit ćemo da je upravo kulturna raznolikost na cijeni. Upravo se i želi ponuditi drugačija kultura, drugačiji doživljaj od onoga kojega turist proživljava u svojoj vlastitoj ili nekoj drugoj zemlji. Tržište mora nešto ponuditi autohtono, nešto što će ga razlikovati od drugih turističkih destinacija. Upravo tu na scenu trebaju stupiti specifičnosti hrvatske kulture i to kroz različite kulturne sadržaje, plesove, hranu, obilaske kulturnih jezgri gradova, različiti proizvodi koji svoje korijene vuku upravo iz Hrvatske poput kravata, penkala, paške čipke i sl. Dovoljno je samo malo dublje zagrabiti pod hrvatsku prošlost kako bismo otkrili koje sve bogatstvo posjedujemo. Šest lokaliteta na listi svjetske baštine već sami po sebi pričaju priču, a da ne spominjemo koja još nacionalna bogatstva imamo. Uostalom u turizmu čak niti nije toliko bitno imati najkvalitetniji proizvod koliko ga je bitno znati dobro ispričati priču o tom proizvodu te ga na taj način i prodati. Teško je ponekad i utvrditi autentičnost pojedinog proizvoda jer je opće poznato kako se kulture u povijesti miješale i nije uvijek sigurno koja je dominirala i tako se pojedinim proizvodom nametnula slabijom. Ono što je bitno jest da lokalna zajednica osjeti taj proizvod bio on neka vrsta hrane, pjesme, plesa, kao vlastita te tako i predstavi u turizmu na kvalitetan način. Iako dakle resurse imamo, u ovom dijelu turističke grane zaista kasnimo za ostatkom Europe. Dobri primjeri postoje, ali oni na žalost ovise o entuzijazmu pojedinaca koji se bore protiv sve sile problema kako bi njihov projekt ipak zaživio još jednu godinu, a to je posljedica nepostojanja jedne sustavne kulturno-turističke politike. Unutarnju različitost Hrvatske čine njezine regije i lokalne zajednice, različiti urbani i suburbani identitet, različite vjerske zajednice i nacionalne manjine, kulturni identitet Hrvatske nije rezultat smanjivanja razlika i unifikaciji ideja već je rezultat susreta i ukrštavanja različitih kulturnih, etničkih, jezičnih i estetičkih vrijednosti. Te kulturne različitosti postoje paralelno i međusobno se nadograđuju. Po svom povijesnom naslijeđu i u sadašnjosti Hrvatska je multikulturalno društvo i kulturna politika Hrvatske treba u fokusu svog demokratskog razvoja staviti svoj multikulturni i multietnički karakter, razvijati otvorenosti pluralizam u hrvatskom kulturnom stvaralaštvu i u manjinskim grupama. Zaključak bi konvencije iz prijedloga zakona kako je potrebno razvijati instrumente kojima je cilj osigurati kulturni razvoj, uz očuvanje specifičnosti pojedinačnih kultura, ali je važnije osigurati participaciju i prepoznatljivost zemlje na jednom globalnom planu. Također treba nastojati osnažiti kulturne politike kako bi vlade zajedno sa civilnim društvom stvorile međunarodno okruženje koje vrednuje različitost, kreativnost i slobodu kulturnih izričaja. Važno je biti otvoren prema svijetu, ali istodobno ostati svjestan specifičnosti vlastite kulture. Porukama i ciljevima ove konvencije svakako treba stremiti. Mi iz Hrvatske narodne stranke dakako da ćemo ovo podržati.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa. Ja bih uvaženu kolegicu ispravila samo u jednom navodu. Naime na samom početku svog izlaganja ona je rekla da je ova konvencija trebala doći prije. Gospođo zastupnice nije nikako mogla ni tehnički doći prije zato jer je konvencija usvojena u Parizu 20. listopada nema niti godinu dana, 2005. i Hrvatska je prva europska zemlja uz dvije izvaneuropske koja se počela baviti s tom konvencijom. Dakle nije apsolutno nikako moglo doći prije.
I drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivo Banac.
Nisam siguran gospodine predsjedniče je li danas točno reći da turizam jest kultura, možda bi bilo bolje reći da bi turizam trebao biti dio kulture ili kulturan, jer u ovom trenutku ima mnogo toga što se u turizmu događa što po mom mišljenju duboko ugrožava integritet čitavog niza kulturnih spomenika u ovoj zemlji.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Klub Hrvatske demokratske zajednice će svesrdno podržati prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja zato jer smatramo da je ovaj međunarodni dokument u području kulture iznimno važan i to iz sljedećih razloga. On naime poziva države da štite i promiču raznolikost kulturnih izričaja, osigurava suverena prava država na usvajanje mjera i politika za zaštitu i promicanje raznolikosti, potiče dijalog između kultura te priznaje specifičnu prirodu kulturnih proizvoda i usluga, njihov kulturni ali i ekonomski aspekt te potiče jačanje međunarodne suradnje i solidarnosti. Na ovom mjestu trebalo bi možda podsjetiti da je Republika Hrvatska jedna od utemeljiteljica međunarodne mreže za kulturne politike osnovane još 1999. godine, mreže ministara kulture čiji je osnovni cilj bio unaprijediti suradnju ministara i ministarstava kulture oko pitanja promicanja i zaštite kulturne raznolikosti. Predstavnici hrvatskog Ministarstva kulture bili su i u izaslanstvu u veljači 2003. godine kada je od glavnog ravnatelja UNESCO-a i javno zatražena potpora za pokretanje pregovora oko buduće konvencije o kulturnoj raznolikosti, a 2003. godine u vrijeme dok se u UNESCO-u usvajala opća deklaracija o kulturnoj raznolikosti koja je nagovijestila usvajanje konvencije, godišnja konferencija se održavala upravo u Opatiji. Zbog toga i smatramo da smo na tragu jedne pionirske zadaće jer kao što sam rekla malo prije u ispravku, Hrvatska je do sada prva europska zemlja koja se priklonila ovoj konvenciji i to je sve na tragu onih svih poslova koji su se radili prije. Ovaj međunarodni dokument vrlo jasno poziva države potpisnice na poštivanje određenih principa na kojima se temelji kulturna suradnja u Europi, a to je u prvome redu načelo jedinstva u raznolikosti. Drugim riječima to znači usvajanje politika i razvijanje programa za financiranje koji će poticati raznolikost, u isto vrijeme ističući zajedničke europske vrijednosti, ono što se najčešće naziva europska dodana vrijednost. Europski model nije model dominacije nego bi se prije mogao nazvati modelom poticanja suradnje za promicanje raznolikosti, a to su načela na kojima i Republika Hrvatska gradi svoju strategiju kulturnog razvitka. Kako je Europska unija godinu 2008. proglasila godinom interkulturnog dijaloga, ova će Konvencija doživjeti zasigurno svoju punu afirmaciju upravo u tom razdoblju do kad se očekuje da će Konvencija stupiti na snagu te da će je potvrditi sve države članice Europske unije. Naši stavovi u odnosu na ovu Konvenciju su stavovi koje smo zastupali i prije. Oni su bili i ostaju da je riječ o jednom doista pozitivnom dokumentu koji nije usmjeren protiv ničijih interesa nego je usmjeren na afirmaciju pozitivnih vrijednosti i prakse, na promicanje raznolikosti, poticanje pluralizma, osiguranje ravnopravnog pristupa proizvodima i uslugama iz što većeg broja država i kultura na našim kulturnim tržištima. Ukoliko se što više država bude vodilo takvim principima osigurat će se prostor i manjim kulturama i jezicima i sačuvat će se bogata raznolikost kulturnih izričaja, što u konačnici dovodi do boljeg razumijevanja i tolerancije. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsjedniče, predstavnica Ministarstva kulture, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Za Klub HSS-a ovo je iznimno važna tema. Mi smatramo da ovo nije samo rutinska konvencija nego ona i zbog 102 godine postojanja HSS-a ima važnu ulogu. Naime, HSS je doista u svojoj dugoj povijesti štitio nacionalne interese, promicao slobodu, pravicu, ljudska prava, ali je naročito bogatstvo uvidio u našoj bogatoj kulturnoj raznolikosti, očuvanju tradicije, običaja. U ne tako davnoj prošlosti glavni zaštitnik očuvanja tradicije, narodnih običaja, kulture bilo je selo, ruralne sredine kao i prigradska naselja. Velik broj kulturno-umjetničkih društava se natjecao tko će imati bogatiji repertoar u svojim nastupima. Izvorne narodne nošnje, kršćanski običaji i običaji tog kraja, uskrsni, božićni, svadbe, kolinje, itd. Članice iznimno velik broja udruga žena provodile su večere zajedno uz pjesmu, šivanje, heklanje, štrikanje, izrade čipki, učenje djece ručnom radu, sađenju cvijeća, pečenju kolača, tako da je bilo normalno i za očekivati da na domaćim stolovima budu domaći stolnjaci, obješene domaće zavjese, uređeni balkoni puni cvijeća. Sve to se uklapalo, a danas se manje uklapa u jednu specifičnu ceremoniju dnevnog života na selu. Zajednički obitelji doručak i dnevni dogovor o dnevnim obavezama, rasporedu i obavezama svakog člana obitelji, dogovor oko rješavanja problema, ali i zajednička podjela radosti. Mi u HSS-u znamo često puta spomenuti da su upravo te žene, te obitelji naši vrtlari krajolika, aranžeri stanovanja, zaštitnici naše kulture, običaja, zaštitnici kulture življenja. Ali sve je manje takvih zaštitnika naše kulture, običaja, selo polako odumire, sve je manje sela. Dominiraju u većini hrvatskih sela staračka, seljačka domaćinstva. To pokazuju, na kraju krajeva, i brojke zadnjih popisa stanovništva. No pogledajmo malo i sadržaj Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja, od preambule, načela, do mjera za promicanje i zaštitu kulturnih izričaja. Kako protumačiti članak 13. Konvencije koji govori o uključivanju kulture u održivi razvoj, odnosno razvojne politike kada državna politika nema viziju kako zaštititi selo u budućnosti. Kako zaštititi sve ove vrijednosti o kojima sam vam prije govorio, koji prav za prav vrlo mnogo vrijede za opstanak sela? To je za sada sve prepušteno po nekim općinama koje imaju i više inicijativa ali i osjećaja za upravo te narodne običaje. Naše državne institucije se gotovo ne bave problematikom ruralnog razvoja, barem ne sustavno i naravno da onda možemo govoriti da nema nikakvih vizija o tome kako sačuvati selo. Stoga kad govorimo i o ovoj Konvenciji postavljam pitanje svima nama da li kad potpisujemo ovu Konvenciju, da li je potpisujemo radi Europske unije, radi ispunjavanja formalnih uvjeta ili bismo to trebali raditi nas radi ili radi nas samih? Mi moramo spremni ući u Europsku uniju i sve reforme o kojim smo do sada govorili i u pravosuđu, obrazovanju, znanosti, poljoprivredi, zdravstvu i slično, radimo prije svega sebe radi. Da budemo bolji, da se brinemo za svakog malog čovjeka i dokažemo našem čovjeku da se brinemo za njihove sudbine. To će biti prava i najbolja promocija projekta ulaska Hrvatske u Europsku uniju, osposobljene i spremne Hrvatske za Europsku uniju. I možda da još više nešto velimo o konkretno o toj Konvenciji. Naime, ja sam i ovdje očekivao za ovom govornicom da će nas Ministarstvo kulture upoznati što kani pokrenuti na temelju odredbi Konvencije? Kao primjer ću navesti članak 6. i volio bih da čujem koja su to regulacijske mjere, koje su to mjere za promicanje kulturnih izričaja, članak 7., koje mjere za zaštitu kulturnih izričaja, članak 8., kako pokrenuti i stimulirati obrazovanje i podizanje javne svijesti i sudjelovanje civilnog društva, članci 10. i 11.? I naravno, kao što sam već rekao, za HSS vrlo važno, kako uključiti kulturu u održivi razvoj, članak 13. Na kraju, postavlja se uvijek pitanje, kojim sredstvima? A ne očekivam odgovor na ovo pitanje, da mi daju iz Ministarstva kulture, pa to je nacionalni interes i to bi trebalo biti domena Vlade Republike Hrvatske. Zasebna priča su proizvodi u kulturi kojima, kojim sve manje, kojih ima da budem iskren i sve manje jer je tržište malo. Ali ono što je najvažnije, potražnja je mala. A mi svi skupa znamo, bolje rečeno s druge strane smo sigurni da ima takvih proizvoda, ali prvo, Vlada Republika Hrvatske ima ili Ministarstvo kulture gotovo beznačajno sufinanciraju izradu takvih proizvoda, ali i sufinanciranja organizacije ljudi koji bi trebali sačuvati takve proizvode od zaborava. I drugo, ako i postoje i takvi proizvodi oni nisu uglavnom sastavni dio službenih nazovimo poklona koje imaju i sva ministarstva i sve državne institucije i tijela. Kao primjer ću navesti slučaj lepoglavske čipke, čipke iz Lepoglave, moje županije koje uz pašku čipku … [[Govornik se ne razumije.]] jedan od najvrednijih proizvoda takve vrste u kulturi. Za vrijeme dok sam bio župan Varaždinske županije uveo sam lepoglavsku čipku kao službeni poklon, značajno smo sufinancirali školu lepoglavske čipke, interes je bio velik, ali se postavlja pitanje kako ćemo preko 200 tih čipkarica koje se ovog momenta bave proizvodnjom lepoglavske čipke zadržati na okupu ako za taj proizvod nema interesa u državnim organizacijama? Premalo u hrvatskoj turističkoj zajednici, našim veleposlanstvima, a da ne spomenem bezbrojna trgovačka društva. Govorim o praktičnoj primjeni Konvencije. Da ne spomenem, evo upravo mi je sad ovdje bio kolega zastupnik Jarnjak i bednjansko domaće riječ, svadbe itd., sve će to polako odlaziti u zaborav ako se ne pronađu dovoljna sredstva i dovoljno značajniji i veći interes državnih institucija. Naravno nema dvojbe klub HSS-a će podržati ovaj Prijedlog zakona, bolje rečeno ovu Konvenciju, ali ne bismo htjeli da sve to bude radi formalnog ispunjavanja uvjeta već radi nas samih. Hvala lijepa.
Hvala. Klub SDP-a, poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Ministarstva kulture, kolegice i kolege. Klub SDP-a naravno da podržava donošenje ove Konvencije i unatoč tome što je već bilo dosta rasprave o ovoj temi dozvolite mi samo nekoliko riječi. Ono što se nama u SDP-u čini vrlo bitnim istaknuti kao nekakvu potku za ovu, ali i sve ovoga tipa konvencija i akcija koje bi trebale dolaziti i od strane Vlade i na koji način bi trebalo razmatrati takve ideje ovdje u Parlamentu čini nam se da u situaciji globaliziranog svijeta, širenja globalizma treba promatrati interkulturalizam kao novu vrijednost koja s te strane stvara protutežu da ne bi svi postali naprosto jedni i utopili se u nekakvom sivilu onih većih i jačih. To je naravno posebno važno za male države, za male kulture, za male jezike koji samom činjenicom da su mali ne znači da su manje važni od onih velikih i mislim da tu Hrvatska vrlo jasno treba artikulirat svoj interes i mislim da je Hrvatska taj interes vrlo dobro artikulirala jer mislim da je netko od govornika prije mene već i spomenuo upravo u stvaranju ove Konvencije Hrvatska je uz Kanadu imala odlučujuću inicijativu, odnosno tu inicijativi je bila najaktivnija. Mislim da je kolegica Majska Martinčević već spomenula govoreći da na neki način nije ovo jedini slučaj, jedini primjer kada je Hrvatska davala inicijativu vezanu uz promicanje raznolikosti kulturnih izričaja. 2003. godine u Opatiji je održan do sada najveći sastanak ministara kulture iz cijeloga svijeta, tom … [[Govornik se ne razumije.]] konferencijom je predsjedao upravo hrvatski ministar kulture i čini mi se kad bi u ostalim područjima bilo takvih primjera da naš ministar predsjedava nekakvom ministarstvom konvencijom da bi ona mogla raditi i puno veće iskorake. Nakon toga je uslijedila i donošenje glavnog dokumenta Vijeća Europe o zaštiti kulturne različitosti koje se upravo zbog te konferencije u Opatiji i zove "Opatijskom deklaracijom". Tu je bilo govora o pitanjima financiranja. Nama se čini važno istaknuti da ovaj fond koji se formira ovom Konvencijom je dobrovoljni fond i da ta sva sredstva koja se ulože od strana država pristupnica konvencije će moći biti iskorištena za, upravo za namjene za koje su dali, jer tu na neki način neće biti gubljenja novaca i plaćanja nekakvih članarina iz koje države članice potpisnice neće moći izvući koristi. Da skratim diskusiju, umjesto lamentacije s kojom se dobrim dijelom, odnosno s kojima se u potpunosti slažemo od kolega koji su govorili prije mene o hrvatskim kulturnim običajima, o hrvatskoj kulturi, onim hrvatskim kulturnim biserima koje u Hrvatskoj imamo, ja bih radije pitala jedno pitanje ako želimo biti ovdje u Parlamentu iskreni pred sobom, ne znam koliko ste kolegice i kolege upoznati, Hrvatska je nedavno, pred nekoliko mjeseci ukinula misiju pri UNESCO-u u Parizu i Hrvatska više nema službeno predstavništvo u UNESCO-u nego se to sve skupa pokriva iz Bruxellesa. Znači ako s jedne strane hoćemo širiti hrvatske interese, širiti hrvatsku kulturu, promicati kulturnu raznolikost, onda mislim da nije dobro da radimo takve stvari koje trebaju biti upravo ona mala mjesta, male oaze hrvatske kulture u važnim svjetskim institucijama kao i međunarodnim organizacijama. Na kraju, mislim da je ponovno dosta važno istaknuti da ulogu Republike Hrvatske u afirmaciji i zaštiti kulturne raznolikosti, odnosno kod prihvaćanja i donošenja ove Konvencije, mislim da se time stvaraju na neki način nove platforme za nove kulturne izričaje koji se trebaju suprotstaviti ovim vodećim ili većim kulturnim industrijama koje uvažavajuću globalizaciju promiču vrijednost interkulturalizma jer činjenica jest da je to nešto gdje možemo tražiti svoju korist i nešto što čini bogatstvo, a drago mi je da se konačno i o ovim temama vodilo ovdje rasprava u Hrvatskom saboru jer pokazuje ipak određene iskorake kojih mislim da bi ih trebalo biti još više. Klub SDP-a podržat će ovu Konvenciju. Hvala.
Hvala. Za klub PGS-a, SBHS-a, MDS-a, poštovani zastupnik Ivo Banac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Vrlo mi je drago što će naš klub sa velikim zadovoljstvom podržati ovaj zakonski prijedlog za potvrđivanje Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja. Banalno je reći da je raznolikost obilježje svijeta, ljudske civilizacije ponaosob i da je svako afirmiranje raznolikosti posebno u kulturi nešto što predstavlja jednu veliku zadaću. Mislim da je to važno u kontekstu razumijevanja naše domovine, jer interkulturalnost doista jest obilježje Hrvatske premda se to uvijek ne priznaje. Kao i u Europi općenito, tako i u Hrvatskoj često imate mišljenja koja zapravo hoće afirmirati našu kulturu samo jednom krugu ili europsku kulturu samo jednom krugu što obično predstavlja stanovita opravdanja za sukobe, pa i za nasilje. Nešto tako vidjeli smo i danas u Antverpenu što predstavlja izazov svima onima koji žele zanijekati multikulturalne vrijednosti u svim predjelima našeg kontinenta. Dakle, upravo zbog toga što hrvatska kultura nije satkana od jednog komada, upravo zbog toga što su na ovim prostorima zastupljene mnoge kulture i što sama hrvatska kultura ima raznih regionalnih obilježja ovaj zakon i ova konvencija jesu nešto što predstavlja jedan vrlo važan iskorak u našem kulturnom životu. Ona afirmira Hrvatsku kao multikulturalnu državu. Sama činjenica da ovo radimo među prvima mislim da je vrlo značajno. Mislim da pomaže pristup spomenicima raznih izričaja hrvatske kulture u susjednim zemljama. To nije uvijek bilo moguće. Mislim da sa pristupanjem naše zemlje eventualnih susjeda da će to sve biti mnogo lakše i mnogo bezbolnije. Također afirmira činjenicu da je zaštita ljudskih prava koja je u zadnje vrijeme sve više i više zastupljena u Hrvatskoj i nešto što će pripomoći i afirmiranje ove konvencije. Također što je za mene osobno posebno važno mislim da pomaže suzbijanje intervencija na raznim kulturnim spomenicima u našoj zemlji što se prečesto u zadnje vrijeme događa putem vulgarizacije i komercijalizacije kulturnih spomenika u jednoj dosta agresivnoj navali komercijalnog turizma. Činjenica da će jedna od rezultata ove konvencije biti ispostavljanje međunarodnog fonda koji će financirati razne aspekte zaštite spomenika i zaštite kulturnih izričaja samo po sebi je izuzetno važno. Dakle, da ne duljim mislim da je ovo jedan od onih zakona koje svi moramo podržati bez iznimke. Klub PGS-a, SBHS-a i MDS-a će to učiniti sa zadovoljstvom. Hvala vam.
Hvala. Klub HSLS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Štovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege! Jasno je i da Klub HSLS-a podržava Prijedlog zakona o potvrđivanju ove Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja. I to je onda nešto što ja mislim od čega tek problem počinje. Ja moram priznati i reći da kod nas na mnogim univerzama, fakultetima se predaju kulturalni studiji, da su teme … [[Govornik se ne razumije.]] kritike, teme kulture, multikulturalizma, identiteta postale uobičajena stvar. Štoviše, postoji čitav niz ovih izdavačkih kuća koje doista vrlo unazad nekoliko godina, desetak godina sustavno promiču upravo tu literaturu i to je nešto što me čini i sretnim i zadovoljnim. Ali, ono od čega će zapravo nastupiti pravi način aplikacije ove konvencije je to koliko smo zapravo mi sad već pripremni da doista mijenjamo upravo neke naše uobičajene predodžbe o kulturi, o odnosima između kulture, o našem odnosu prema drugome da taj drugi nije nužno stranac, nije nužno neprijatelj, nije nužno zlo nego jednostavno da isto moramo uvažavati upravo postojanje te različitosti koja je sastavni dio naših života. Mene će upravo zanimati koliko to snage ima ova Vlada Republike Hrvatske da doista što prije promijeni ove standarde, ne samo ovo što počinje u javnosti, u izdavačkoj djelatnosti, na nekim fakultetima, od nekih profesora nego koliko smo mi to spremni da tu uključimo i ono svakodnevno školovanje u osnovnim i srednjim školama. Tu zapravo onda na neki način stvaramo temelje i onda ovo nikako neće biti izuzetak i neće predstavljati nikakav incident nego će zapravo biti sastavni dio našega života. I upravo da to je zapravo najbolji način da … [[Govornik se ne razumije.]] konačno što je to hrvatska kultura, da ona nije nimalo jedinstven, homogen pojam, da vidimo koje su to sve zapravo i druge kulture itekako utjecale na stvaranje onoga što mi danas prepoznajem. Iako kažem, ne bih se ovdje htio ni na koji način dovesti nikoga u pitanje pa da vidimo kako se zapravo ta stvar … [[Govornik se ne razumije.]] i koliko doista bi bilo problema s definiranjem ove hrvatske kulture a isto također da ovome sada ulasku u Europsku uniju onda ono što između inoga doista morate zaštititi kako biste spriječili od ovih negativnih trendova globalizacije doista morate čuvati svoju kulturu, svoj jezik, svoj identitet i sve što uz to ide jer doista ova "mcdonalizacija", coca-cola kultura, plastika kultura i ovaj zapravo neki instant sve to doista prijeti ovo što je i kolega Antolović na početku rekao, ne znam da šest tisuća jezika koji se danas govore da će se u vrlo kratkom periodu od tih šest tisuća da će do deset posto nestati. Danas se već isto također pišu vrlo ozbiljne knjige koje kritiziraju multikulturizam i nije ni to ni tako opet isto jednostavan pojam, ali upravo da i taj dijalog i ta činjenica postane i punopravno, imamo punopravnu svijest o tome, kažem mogli bi se sa eto sada ovih pojedinačnih do sada ispada, uvjetno rečeno ispada na pojedinim univerzitetima od pojedinih profesora da to doista postane sastavni dio našeg svakidašnjega obrazovanja i da doista konačno ne doživljavamo. Isto kad bismo ovdje sada pravili isto jednu anketu otprilike što to prosječni građanin Republike Hrvatske misli recimo o Islamu, što misli o kineskoj kulturi, o japanskoj kulturi, šta misli o afričkim kulturama, bojim se da te spoznaje ne bi bile baš previše ugodne ovom našem uhu i itekako bi promijenilo neki stereotip koji mi o sebi imamo. I to su i također puno vrijedne kulture, to su također kulture sa svojom bogatom tradicijom i nisu nimalo inferiorne bilo kojoj drugoj kulturi. No kažem, sve je to ono s čime bih želio zaključiti. Konvencija svakako da, ona je vrlo važan dokument, možda jedan od najvažnijih dokumenata koje u ovom sazivu parlamenta potvrđujemo. Dobro je što to doista činimo među prvima ali nemojmo da upravo ta sada situacija da smo tu Kanada i mi. Jasno je zašto to Kanada radi iz svojih doista i unutarnjih političkih prilika. Najbolje zapravo studije, odnosno jedne od najboljih studija se upravo i pišu u Kanadi kako bi rješavala neke svoje i političke probleme. Kako upravo ova činjenica naše kulturne pismenosti utječe i na naš politički život, naš gospodarski život. Mislim da o tome nema potrebe govoriti. Ali bi doista zamolio ovo Ministarstvo da nam što prije ponudi one provedbene akte iz kojih će se vidjeti kako će se ovo aplicirati u nekim, u nekim rokovima jer ako se samo završi na ovome, na ovome potvrđivanju ove Konvencije bojim se da zapravo ništa to opipljivo se neće promijeniti upravo u našim stereotipima, u našoj percepciji i u našim stavovima o nekim drugim kulturama za koje eto ja s puno uvjerenja i analiza i anketa znam da situacija u odnosu na ono što je drugo, što je različito kod nas još uvijek nije baš postala neko opće mjesto našeg političkog i samim time i kulturnoga života. Ali podržavamo, ali očekujemo upravo i ove provedbene ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Državni tajnik želi nešto reći? Da. Jadran Antolović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kao prvo dozvolite mi da se zahvalim na podršci koja je jednodušno izražena prema potvrđivanju ove Konvencije ali mi dozvolite da ukažem i na neke detalje koji su se u raspravi mogle čuti. Moglo se čuti da je ukinuta misija UNESCO-a u Parizu. To nije uopće točna informacija. Naime misija Republike Hrvatske pri UNESCO-u djeluje u okviru Veleposlanstva Republike Hrvatske i to se dakle radi samo o ustrojstvenoj promjeni koja kao što se vidi kroz svu izrečenu aktivnost Republike Hrvatske nije dakle ta ustrojstvena promjena nije ničim poremetila naše aktivnosti u UNESCO-u. Također mi dozvolite da kažem, da odgovorim na neki način na pitanja koja su postavljena kako će se ova Konvencija implementirati u praksi? Naime da ukažem da mi već od 1996. ustvari u naš sustav implementiramo mjere koje će neke zemlje početi tek kad pristupe ovoj Konvenciji. Naime mi smo, vi znate da postoji poseban sustav zaštite samostalnih umjetnika. Da smo već 1999. godine u ovom Saboru usvojili Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara koji omogućuje zaštitu nematerijalne baštine. Dakle a 2003. godine gospodo tek je UNESCO donio Konvenciju o zaštiti dnevne materijalne baštine. Dakle mi smo 4 godine prije UNESCO-a i u tom pogledu uvodili mjere i pokušali potaknuti zaštitu kulturne različitosti. Dakle nismo slučajno postali lider i nismo slučajno i sada lider već možemo pokazati rezultatima da smo dobrim dijelom mjere koje ćemo predlagati jer se nadam da ćemo postati i, da ćemo imati svog člana u prvom međuvladinom Odboru ove Konvencije, da ćemo moći naše iskustvo prenositi dalje i dakako učiti od drugih kako što učinkovitije provoditi ovu Konvenciju koju smo zajedno iznjedrili u okviru Međunarodne zajednice. A što se tiče ovdje spomenute lepoglavske čipke, paške čipke želio bih reći da je Ministarstvo kulture nominiralo upravo hrvatsko čipkarstvo za upis u nematerijalnu baštinu pri UNESCO-u. Dakle aktivnosti su brojne i mogle bi se nabrajati dugo, ali još jedanput vam zahvaljujem što ste podržali sve te aktivnosti podrškom za potvrđivanje Konvencije. Hvala vam lijepo.
Propustili ste dodati da je za, u okviru ove Konvencije i za nematerijalnu baštinu da je uvršten i predložen i slavonski kulen [[Upadica: Ne kulen nego bećarac.]] Bećarac [[Upadica: Bećarac.]] Bećarac, da [[Upadice se ne razumiju.]] Dobro. Ne treba nagliti [[Upadice se ne razumiju.]] Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 88 glasova za i 4 suzdržana odnijet predloženi zakon.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici, dame i gospodo. Evo pred vama se nalazi Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Dozvolite da u par riječi vrlo kratko kažem malu genezu ove Konvencije. Originalna Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala usvojena je 1980. godine i značajno je doprinijela jačanju fizičke zaštite nuklearnog materijala koji se koristi u miroljubive svrhe. Republika Hrvatska je ovu Konvenciju prihvatila 1991. godine sukcesijom, a instrument sukcesije deponiran je kod depozitara 1992. godine. Dame i gospodo svjedoci smo u zadnje vrijeme povećanog rizika od međunarodnog terorizma, a nažalost time i njegovog najopasnijeg oblika nuklearnog terorizma te se zbog toga Međunarodna zajednica odlučila proširiti i dopuniti postojeću Konvenciju o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Nakon usklađivanja na diplomatskoj konferenciji koja se održala prošle godine 8. srpnja ove usklađene izmjene usvojene su koncenzusom. Vrlo kratko 3 su glavne izmjene i dopune ove Konvencije. Prva je uključivanje nuklearnih postrojenja u opseg Konvencije i to u samom nazivu Konvencije koja se sada zove Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala i nuklearnih postrojenja kao analogno i smisaono u cijelom tekstu Konvencije. Također dodatno se naglašava značaj međunarodne suradnje na polju fizičke zaštite nuklearnog materijala i nuklearnih postrojenja te se u tekst Konvencije dodaje i 12 temeljnih načela koje su također prikazane u samom tekstu. Pred vama se naravno nalazi i tekst Izmjena i dopuna Konvencije u hrvatskom prijevodu kao i u engleskom izvorniku. Evo ja bih vrlo kratko s tim završio. Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe zastupnici, gospodo zastupnici zahvaljujem.
Hvala. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, za unutarnju politiku. Predsjednik Odbora poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 66. sjednici održanoj 9. svibnja 2006. raspravljao je o Prijedlogu zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Članovi Odbora upoznati su sa razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog zakona po hitnom postupku. Predstavnik predlagatelja navodi kako je predmetni zakon od vitalnog značaja za zaštitu javnog zdravlja, sigurnosti, okoliša, te nacionalne međunarodne sigurnosti. Nadalje ističe da postoji sve veća nacionalna i međunarodna briga od mogućnosti u opasnosti za nedozvoljenu trgovinu nezakonito uzimanje i korištenje nuklearnog materijala kao i sabotaže i nuklearnim materijalom i nuklearnim postrojenjem. Odbor je nakon provedene rasprave podržao donošenje predmetnog zakona po hitnom postupku ocjenjujući da je od interesa za Republiku Hrvatsku. Nadalje, odbor je mišljenja da će predloženim zakonom upotpuniti sigurno korištenje, skladištenje i prijevoz nuklearnog materijala, te jednoglasno odlučuje Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, poštovani kolega Prah, pozdravljam vas. Dakako, da ćemo mi podržati ovu Konvenciju o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Međutim, možda nekoliko riječi uz sam materijal koji me ponukao da malo porazmislimo o tome što to u stvari u današnjim geo-političkim situacijama i kontekstu de facto znači. Pravo je svake države na miroljubivo korištenje nuklearne energije. No, isto tako se zbog mogućnosti zloupotrebe od samih se početaka miroljubivog korištenja nuklearne energije razvija globalni sustav kontrole koji je osobito usmjeren na kontrolu nuklearnog materijala. S jedne se strane željelo ograničiti mogućnost za zemlje koje rabe nuklearnu tehnologiju u energetici i istraživanjima ili kojem drugom obliku miroljubivog korištenja same proizvodnje neke vrste nuklearnog materijala koje se mogu zlouporabiti. S druge se strane htjelo onima koji raspolažu nuklearnim materijalom nametnuti strogi sustav fizičke zaštite koji bi onemogućavao krađu i mogućnost da nuklearni materijal završi u rukama onih koji bi ga mogli zlouporabiti. Stup tog sustava kontrole bila je dvadesetak godina Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. U tom se periodu sustav kontrole pokazao relativno uspješnim. Međunarodna je kontrola dala rezultate, ali se istovremeno nije pokazala potpuno učinkovitom. Konvencije i sustav koje je nametala nisu spriječili tajne nuklearne programe i stvaranje nekoliko javnih i privremenih nuklearnih država. K tome je došlo i do znatnijih promjena u načinu djelovanja međunarodnog terorizma. Sabotaža nuklearnih postrojenja podjednako kao i mogućnost terorističkog djelovanja samo gradnjom nuklearnog oružja, nuklearnih eksplozivnih naprava ili eksplozivnih naprava koje raspršuju nuklearni ili drugi radioaktivni materijal zbog radiološke kontaminacije prešli su iz hipotetičnih mogućnosti razrađenih u trilerima u stvarne mogućnosti. U takvim okolnostima doista je potrebno izmijeniti i dopuniti konvenciju kako bi se postojeći sustav međunarodne kontrole ojačao i prilagodio sasvim novim okolnostima. Republika Hrvatska ima od pristupanja Konvenciji o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala sukcesijom iz 1991. godine jasan stav o ne širenju nuklearnog oružja i sustavu međunarodne kontrole nuklearnog materijala. Usvajanjem ovog zakona kojim se konvencija nadopunjuje Republika Hrvatska će potvrditi svoju trajnu opredijeljenost ka ne širenju nuklearnog oružja i sprječavanju međunarodnog terorizma. Usvajanjem ovog zakona naglašava se kako Republika Hrvatska međunarodni sustav kontrole nuklearnih postrojenja i nuklearnog materijala smatra korisnim i pored dosadašnjih ograničenih rezultata. Potvrđivanjem izmjena i dopuna konvencije Republika Hrvatska usvaja i niz načela od kojih je osobito važno ono o odgovornosti države za sustav kontrole i fizičku zaštitu nuklearnih postrojenja i nuklearnog materijala. Republika Hrvatska nema u ovom času niti je ikad imala ni nuklearnih postrojenja ni nuklearnog materijala. Nije vjerojatno niti to da bi Republika Hrvatska bila moguća meta nuklearnog terorizma. Pa ipak, podrška međunarodnom sustavu kontrole nuklearnih postrojenja i nuklearnog materijala ovim potvrđivanjem ne smije biti samo simbolična. Republika Hrvatska mora odgovarajućom financijskom potporom nadležnom tijelu prvenstveno Državnom zavodu za nuklearnu sigurnost omogućiti i tehničke uvjete za jačanje potrebe infrastrukture koja se koristi za kontrolu nuklearnog prometa, nuklearnim materijalom preko teritorija Republike Hrvatske. Svakako da ćemo mi iz Kluba HNS-a podržati ovu konvenciju.
Hvala lijepa. Klub HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ravnatelju. Ovo je još jedna od niza konvencija koje je Hrvatski sabor ratificirao što se tiče nuklearne sigurnosti. U prošlom sazivu Sabora ratificirali smo … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] dakle Sporazum o neširenju nuklearnog oružja. U prošlom sazivu Sabora ratificirali smo i Konvenciju o zabrani nuklearnih pokusa, a u sazivu prije toga ratificirana je i Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Ovo je dopuna te konvencije i dobro je da Hrvatska i na ovaj način pokazuje da je u skladu sa svjetskim trendovima u nuklearnoj sigurnosti. Postoji međutim jedan bitan detalj kojeg moram spomenuti ovdje, a to je razlika u primjeni ove konvencije u odnosu na ove dvije koje smo u prošlom sazivu Sabora ratificirali. Danas naime konačno postoji Državni zavod za nuklearnu sigurnost. Mi smo do nedavno bili jedna od rijetkih članica Međunarodne agencije za atomsku energiju koja nije imala svoj Državni zavod za nuklearnu sigurnost, pa kad se ratificiralo recimo Sporazum o neširenju nuklearnog oružja ili Konvenciju o zabrani nuklearnih pokusa onda nismo imali nominalno tijelo koje bi to doista provodilo. To je bilo davno u nadležnosti Ministarstva gospodarstva, Ministarstvu znanosti, Ministarstvu obrane itd. Ali pravo tijelo u skladu sa praksom Međunarodne agencije za atomsku energiju je upravo Državni zavod za nuklearnu sigurnost i dobro je da su ravnatelj gospodin Matijaš Prah i ekipa u tom zavodu prionuli poslu i da prema mojim informacijama taj svoj posao dobro rade. Dakle, kod ove konvencije Hrvatska ima jednu olakotnu okolnost, da na svom teritoriju doduše nemamo ni jedno nuklearno postrojenje, na svom teritoriju nemamo niti odlagalište nuklearnog otpada koje valjda nećemo ni imati ako bude pameti u vezi dekomisije nuklearke u Krškom. Najbliže nuklearno postrojenje je u Sloveniji. Nešto dalje je ono u Mađarskoj, ali to su, ova postrojenja dakle izvan granica Republike Hrvatske. Hrvatska dakle sa svoje strane može samo pružati punu moralnu potporu zemljama gdje su te nuklearke da čim bolje štite svoja postrojenja. Ali Hrvatska u skladu sa ovom konvencijom ima još jednu bitnu zadaću, a to je da motri je li došlo do eventualnog šverca nuklearnog materijala. Dakle mi doduše nemamo svoje nuklearno postrojenje, nemamo odlagalište nuklearnog otpada, ali smo zemlja kroz koju itekako može proći švercani nuklearni materijal kojeg bi neki neodgovorni pojedinci iz pojedinih turističkih skupina mogli iskoristiti za izradu tzv. prljave bombe. Danas naime što se tiče nuklearnog turizma je malo vjerojatno da će neka od terorističkih skupina izraditi vlastitu nuklearnu bombu. Vjerojatnija je mogućnost da će iskoristiti nuklearni otpad. Taj nuklearni otpad montirati blizu klasičnog eksploziva i onda u jednoj jakoj klasičnoj eksploziji razasuti taj nuklearni otpad na širokom području i tako kontaminirati recimo vodonosno područje gdje je čitav jedan grad. Detonacija jednog takvog, jedne takve naprave, tzv. prljave bombe na krovu nebodera uz povoljan vjetar može biti doista fatalna. I zato većina zemalja potpisnica Konvencije o nuklearnoj sigurnosti, odnosno Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala vodi računa upravo o tome da se ponašaju odgovorno prema, da nuklearnom materijalu koji se skladišti u nuklearnim postrojenjima ili u odlagalištima nuklearnog otpada, odnosno da se ponašaju vrlo odgovorno i vrlo strogo prema svima kojima padne na pamet eventualni šverc nuklearnog materijala preko teritorija država članica ove konvencije. Mi ne sumnjamo da će hrvatska država danas, posebno sada kad imamo tijelo koje je nadležno za takav posao doista čvrsto primjenjivati i ovu konvenciju. Klub HSP-a naravno podržava donošenje ove dopune Konvencije. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Polazeći od prava svih država da primjenjuju nuklearnu energiju u mirnodopske svrhe, da razvijaju primjenu nuklearne energije u miroljubive svrhe značajna je fizička zaštita nuklearnog materijala iz mnogo razloga kao što je zaštita javnog zdravlja, sigurnosti zaštite okoliša, nacionalne i međunarodne sigurnosti. Upravo je Konvencija o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala iz 1980. godine doprinijela jačanju fizičke zaštite istog, a koji se u čitavom svijetu koristi u miroljubive svrhe. Svakako da nažalost postoji i druga strana nedozvoljene trgovine, sabotaže, terorizam svih oblika, organizirani kriminal, a što je sve u porastu pa zahtjeva učvršćivanje postojećih mjera da bi se učinkovitije sprječavalo, dakle spriječilo, a ne liječilo. Zato iz tih razloga i izmjene i dopune Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala koje su usvojene na diplomatskoj konferenciji od 4. do 8. srpnja 2005. godine u Beču, u organizaciji Međunarodne agencije za atomsku energiju. Svaka država je obvezna na odgovarajući režim fizičke zaštite, primjenjiv na nuklearni materijal i postrojenja pod njezinom nadležnosti. Fizička zaštita nuklearnog materijala nije i ne može biti samo obveza pojedine države potpisnice, nego zajednički posebno odgovorni posao uz punu međunarodnu suradnju, naglašavajući posebno prijetnje terorizma, pa tako i odgovore na te prijetnje. Treba naglasiti da u tekstu izmjene stoji članak 2. točno stavak 3. da neovisno po obvezama koje su države stranke izričito preuzele prema ovoj konvenciji ništa iz ove konvencije neće se tumačiti tako da utječe na suvremena prava države. Ova konvencija se neće primjenjivati na nuklearni materijal koji se koristi ili drži za vojne namjene, ili na nuklearno postrojenje koje sadrži takav materijal. Temeljna su načela odgovornost države, odgovornost za vrijeme međunarodnog prijevoza, dakle zajedničko djelovanje više država, osiguravanje zakonodavnog i regulatornog okvira potpunim pokrivanjem svih segmenata, poštivanjem nadležnog tijela za provedbu istog, davanje prednosti kulturi, sigurnosti itd,. I naravno, sve sigurnosne mjere fizičke zaštite do zaključno sa načelom tajnosti. Država sama odlučuje koji će, koji nuklearni materijal treba biti predmetom režima fizičke zaštite, ali isti mora biti razumno zbrinut. Konvencija predviđa i sve mjere koje će države potpisnice poduzeti ili poduzimati u slučaju krađe, pljačke ili nekog drugog nezakonitog uzimanja nuklearnog materijala, ili prijetnje od istog. Posebice obavješćivanje drugih država kao i Međunarodne agencije za atomsku energiju ili druge odgovarajuće međunarodne organizacije. A koordinacija suradnje bit će preko diplomatskih ili drugih dogovorenih kanala, te da će načine provedbe ove suradnje države stranke o kojima se radi odrediti dvostrano ili mnogostrano. Dakle, podržavam donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, ravnatelj Državnog zavoda za nuklearnu sigurnost Matijaš Prah. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Zahvaljujem vam na podršci za donošenje ovih izmjena i dopuna Konvencije. Možda samo dva tri odgovora na pitanja koja su se pojavila u diskusijama. Naime, točno je da u Hrvatskoj nemamo nuklearnog postrojenja, ali imamo nuklearnog materijala i to nuklearnog materijala III kategorije, one najmanje opasne ako mogu reći. Radi se o osiromašenom uranu i on je naravno u, što se tiče njegove fizičke zaštite i odnosno kontrole tog materijala on, ta kontrola i nadzor se provodi temeljem Pravilnika o kontrola nuklearnog materijala i posebne opreme. Što se tiče eventualno problema fizičke zaštite nuklearnog materijala, nuklearnih postrojenja koje se nalaze u okolici Republike Hrvatske, prvenstveno se tu misli na nuklearnu elektranu Krško u Sloveniji i nuklearnu elektranu Pač u Mađarskoj. Obadvije zemlje koje su članice Europske unije su stranke ove Konvencije i očekuje se naravno da će i one pristupiti ovim izmjenama. Što se tiče prometa nuklearnog materijala, nedozvoljenog prometa nuklearnog materijala Državni zavod za nuklearnu sigurnost uspostavio je jednu vrlo suradnju sa nadležnim tijelima državne uprave. Prvenstveno tu mislim na Ministarstvo unutrašnjih poslova, na Carinski upravu, Ministarstvo obrane Republike Hrvatske, te Ministarstvo vanjskih poslova, kao i ostalih tijela nadležnih za ovu problematiku. Još jednom vam se zahvaljujem na diskusiji i na ovim izmjenama Konvencije. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici poštovanje. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 93 glasa za donijet predloženi zakon. Sve kontra atomske i nuklearne bombe.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici, dozvolite da ukratko iznesem najvažnije činjenice u svezi ovog prijedloga zakona. Dakle program ISPA jedan je od tri predpristupna programa Europske unije namijenjen financiranju infrastrukturnih projekata u području prometa i zaštite okoliša. On je definiran na razini 60 milijuna eura za 2005. i 2006. godinu po 30 milijuna eura za svaki od resora, resor prometa i resor zaštite okoliša. U okviru ISPA programa koordinator kolegica državna tajnica Marija Pečinović Burić koordinirala je proces selekcije projekata i 30. siječnja ove godine predmetni memorandum je potpisan sa Europskom komisijom, 12. prosinca potpisan je od strane Europske komisije. Ukupni dakle iznos programa rehabilitacije željezničke pruge na dionici Vinkovci-Tovarnik-državna granica za Vukovarsko-srijemsku županiju je 75 milijuna 761 tisuća 180 eura. Sredstva iz ISPA programa su 28 milijuna 789 tisuća 180 eura i čine 38% ukupnog programa dok je ostatak predviđen isfinancirati iz proračuna Republike Hrvatske. Što se dobiva realizacijom ovog izuzetno važnog infrastrukturnog zahvata? Dobiva se rehabilitacija pruge u dužini 33,5 kilometra na krajnjem istoku države, na PAN europskom koridoru 10 od izuzetne važnosti za dakle sveukupni europski promet. Dobiva se podizanje maksimalne brzine na tom koridoru sa sadašnjih 120 koja vrijedi samo teoretski na 160, a teoretski vrijedi 120 isključivo zbog toga jer ostala oprema prije svega sigurnosni uređaji, cestovno-željeznički prijelaz i ostala infrastruktura nije na razini koja bi omogućila prethodno spomenutu brzinu već se ona u praksi zapravo provodi i tek na razini 40 kilometara na sat. Završetkom ovog, odnosno početak ovog zahvata u praksi, početak radova predviđa se sljedeće godine. Naime procedura raspisivanje, priprema tendera, izbora kandidata u programu kojega sufinancira Europska unija je nešto duža i kompliciranija, ali nadajmo se da je zbog toga i toliko uspješnija, a osim dakle sljedeće godine kada bude i uspješno zaključen natječaj i izabran izvođač osim spomenutih vrlo važnih zahvata na samoj pruzi i infrastrukturi oko pruge isto tako na tom koridoru, odnosno na toj dionici 33,5 kilometara planiraju se obnoviti isto tako i osnovna infrastruktura na željezničkim kolodvorima, znači zgrade, peroni, nadstrešnice, rasvjeta, pješački prijelazi itd. tamo gdje je potrebno. Radi se o ukupno 10 željezničkih kolodvora i stajališta. Evo ovo smatramo prvim konkretnim uspješno realiziranim zajedničkim programom između Europske komisije i Republike Hrvatske. Uvjereni smo da će nakon ovog uspješno apsorbiranog kapitala od strane komisije slijediti sa većim povjerenjem i većim iznosom i sredstva koja će u programu 2007. do 2012. u petogodišnjem programu biti objedinjena u nazivu u programu koji se zove ISPA. Evo za daljnja pitanja stojim vam na raspolaganju. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Ivica Klem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice naravno će poduprijeti Prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o financiranju usuglašenog između Europske komisije i Vlade Republike Hrvatske o dodjeli pomoći iz instrumenata za pretpristupnu strukturnu politiku ISPA za sljedeću mjeru: rehabilitacija željezničke pruge na dionici Vinkovci-Tovarnik-državna granica za Vukovarsko-srijemsku županiju, istočnu Hrvatsku. U ovom dijelu i državni tajnik je posebno naglasio značaj za istočni dio Republike Hrvatske poglavito za Vukovarsko-srijemsku županiju, područje koje je u potpunosti bilo okupirano ove dionice pruge i upravo ta dionica važnog europskog koridora je zaista u očajno lošem stanju i držimo da je pravi projekat Vlada Republike Hrvatske odabrala, kandidirala i na našu sreću i uspjela osigurati sredstva iz Europske unije s kojima ćemo u narednih nekoliko godina, a planirani projekt se namjerava završiti do 31. prosinca 2009. godine, u potpunosti i rekonstruirat prugu, ne samo da bismo povećali brzinu nego poglavito zbog toga što je potrebno osigurati sve prijelaze i maksimalnu sigurnost uspostaviti na toj dionici pruge. U ovom dijelu želim isto tako posebno naglasiti da su Vinkovci kao čvorište, važno željezničko čvorište u zadnje vrijeme trpjeli velike štete, indirektne ratne štete i da će upravo ovaj projekat i direktno pomoći i revitalizaciji gospodarstva i samoga Grada Vinkovaca, ali i svih općina koje su na tom 10. koridoru. Ovakvi infrastrukturni zahvati daju nam za pravo da planiramo već sad projekte, a znam da općina Tovarnik zajedno sa općinom Lovas, Tompajuci i Nijemci kroz svoj plan i program ukupnog razvitka ove 4 istočno-hrvatske općine upravo računa i važne gospodarske zone locirati upravo uz željezničku prugu na 10. koridoru. Ovdje posebno želim naglasiti da je za Klub Hrvatske demokratske zajednice posebno važno što je tim ljudi, što je upravo odradio ovaj posao na jedan izuzetno kvalitetan način. Ovo je početak povlačenja sredstava iz fondova Europske unije i ovdje želim posebno naglasiti da tim koji je Marija Pejčinović-Burić, državna tajnica Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, okupila odradio izuzetno dobar posao ne samo u pogledu ISPA programa i povlačenju ovih sredstava nego je stvorila jedno takvo ozračje da sam duboko uvjeren da će i programi koji dolaze, bilo da se radi o SAPARD-u ili i IP-i koji će krenuti od sljedeće godine, upravo na isti način bit odrađivani i da ćemo maksimalno iskoristiti sve mogućnosti koje nam kao pretpristupnom članu Europske unije Europska unija i nudi. U ovom dijelu želim naglasiti da je ovo do sad najbrže odrađeni posao u pripravnoj fazi kada je u pitanju ISPA program, a SAPARD možemo također dovršiti u najmogućem, u najvećem mogućem kratkom roku upravo SAPARD agencija je odradila značajan dio posla i vjerujem da ćemo i iz tih sredstava pretpristupne pomoći uspjeti revitalizirati gospodarstvo na razini Republike Hrvatske. I da zaključim, raduje me što je uspješno završen proces akreditacije nacionalnog fonda i središnje jedinice za financiranje i ugovaranje. I posebno me raduje što će Ministarstvo financija kroz nacionalni fond za financijsko upravljanje pretpristupnim fondovima upravo biti nositelj svih ovih aktivnosti, a to je znak da Europska unija i Europska komisija imaju puno povjerenje u institucije vlasti Republike Hrvatske. Klub Hrvatske demokratske zajednice će dakako podržati Prijedlog memoranduma.
Hvala. Poštovani zastupnik Petar Mlinarić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, štovani državni tajniče, kolegice i kolege. Jedna od većih investicija je u Vukovarsko-srijemskoj županiji je rehabilitacija željezničke pruge Vinkovci-Tovarnik, državna granica. Motivacija koja stoji iza ideje za provedbom rehabilitacije željezničke pruge Vinkovci-Tovarnik, državna granica, je ta da željeznička infrastruktura na 10. koridoru nije u stanju ravnopravno konkurirati ostalim oblicima prijevoza, a posebno putničkom prometu. Jedan u nizu razloga za rehabilitacijom je i značajni napredak sustava autocesta, ali sve više za terete osjetljive brzine prijevoza. Projekt će pomoći da željeznički prijevoz postane konkurentniji te da se poboljša vrijeme prijevoza i izjednači s vremenom cestovnog prijevoza. To će pridonijeti da se međunarodni cestovni promet preusmjeri na željeznicu što će imati za jasnu posljedice i očuvanje zaštite okoliša. Dionica željezničke pruge nalazi se na dijelu 10. koridora, od Salzburga do Soluna koji je od velike važnosti za Republiku Hrvatsku i za Europsku uniju. Dionica Vinkovci-Tovarnik, državna granica, sa Srbijom i Crnom Gorom dužne je 33 i pol kilometra, a na njoj uvjeti prometovanja još nisu normalni. Posebno kada je riječ o signalizaciji uslijed oštećenja nastalih tijekom Domovinskog rata i činjenice da na pruzi već dugi niz godina nije vršen remont osim obnove elektrifikacije, opreme nakon oštećenja nastalih tijekom rata. Stoga kao posljedica ratnih oštećenja na signalno-sigurnosnim uređajima brzina na toj pružnoj dionici smanjena je i danas iznosi samo 40 kilometara na sat iako je originalno projektirana na višestruko veće brzine. Nositelj projekta rehabilitacije željezničke pruge Vinkovci-Tovarnik, državna granica, je tvrtka Hrvatske željeznice d.o.o., a osnovni je cilj projekta povećanje brzine vlakova sve do brzine 160 kilometara na sat. Da bi se to postiglo potrebno je na trasi u sklopu projekta izvršiti i sljedeće radove. Pružne radove, elektrifikacija, postavljanje nove signalizacije, uređenje željezničko-cestovnih prijelaza, postavljanje telekomunikacija, uređenje željezničkog kolodvora. Ukupna investicija je nešto oko 75 milijuna tisuća eura. Sufinanciranje, državni proračun je 45,540 tisuća eura, što znači 62% financira država Republika Hrvatska, a iz programa ISPA je 38%. Razdoblje završetka radova je 2006. do 2009. godine. Projekt će nesumnjivo utjecati i na povećanu sigurnost željezničkog a i cestovnog prometa na način da će se ukloniti otvoreni i nezaštićeni cestovni prijelazi bez branika i svjetlosnih signala, te poboljšati ostali cestovni prijelazi uglavnom automatskih polubranika … [[Govornik se ne razumije.]] za brzinu od 160 kilometara na sat. Naravno da ću podržati ovaj Prijedlog. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Samo jedan podatak naveden u prilogu 1 Prijedloga zakona o potvrđivanju Memoranduma o financiranju rehabilitacije željezničke pruge na dionici Vinkovci-Tovarnik, državna granica zorno pokazuje u kakvom se stanju ta dionica pruge nalazi. Stojim naime da je kao posljedica ratnih oštećenja na signalno-sigurnosnim uređajima brzina na toj pružnoj dionici smanjena na samo 40 kilometara na sat, a projektirana brzina je poslije zadnjeg remonta 1974. godine bila 120 kilometara na sat. Vjerojatno je i od Agathe Christie opisani Orijent express na toj dionici vozio daleko brže od ove brzine, dakle 40 kilometara na sat, a radi se o desetom koridoru, odnosno o dionici desetog koridora kojega smo i sa pravom zvali glavna pruga i ako danas prođete tom dionicom, ako te maksimalne brzine imate dovoljno vremena sve dobro zapaziti stječete dojam da je rat prestao možda prošle godine, a ne prije 8 godina. Tako naime izgledaju stanične zgrade, okoliš pruge, da o nekim tehničkim detaljima i ne raspravljamo. Ponavljam, radi se o dionici desetog koridora kojim znajmo voze i međunarodni putnički vlakovi bez obzira kuda putnici i od kuda išli i svakako dobijaju dojam kako Republika Hrvatska baš i nije učinila puno na obnovi ratom postradalih područja, a to jednostavno nije točno. Naime obnovljena naselja su malo udaljena od pruge pa se to i ne vidi. Rekonstrukcijom ove dionice željezničke pruge zasigurno će doći i do daljnjeg oživljavanja željezničkog kolodvora Vinkovci koji je do ne tako davno bio najveće željezničko čvorište na ovim prostorima. Značit će puno za nekoliko usputnih mjesta u Vukovarsko-srijemskoj županiji gdje je i visoka stopa nezaposlenosti i značiti će puno za graničnu postaju Tovarnik, za oživljavanje pograničnog područja prema, odnosno uz granicu sa Srbijom i Crnom Gorom. Smatram važnim napomenuti i vezu te dionice, naravno preko Vinkovaca i luke Vukovar, odnosno važnost potpune obnove željezničke mreže na tom području upravo za luku Vukovar koja je već sada u mogućnosti pretovariti gotovo 1 milijun tona različitih roba. Na području Vukovarsko-srijemske županije je željeznička mreža izuzetno razgranata i njenim konačnim dovršenjem, odnosno njenim konačnim dovođenjem u red koristi će biti mnogostruke. Iz opisanih ciljeva vidimo da se projektirana brzina povećava na 160 kilometara na sat i za kolosijek i za signalizaciju što nužno zahtijeva poboljšanje i obnovu kapaciteta pruge, a što za posljedicu ima povećanje ukupnog prometa na desetom koridoru Salzburg-Solun. Naravno da kod takovih brzina i velikog prometa mora biti odgovarajuće riješeni i cestovni prijelazi sa suvremenim pružnim osiguranjem automatskim. I dozvolite gospodine državni tajniče jednu primjedbu na stranici 12 stoji "pruga ide relativno ravnom slavonskom ravnicom", od onih pobrojanih 10 postaja ne uključujući Vinkovci, recimo jedna se zove Srijemske laze, druga se zove, druga je Šitski Banovci, dakle radi se o dionici koja ide kroz srijemsku ravnicu. Unatoč ove primjedbe, ja podržavam donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ja svakako podržavam ovaj Prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma financiranje rehabilitacije pruge Vinkovci-Tovarnik-državna granica Srbija i Crna Gora. Ovaj memorandum je potpisan 30. siječnja 2006. godine u Vinkovcima i to je svakako bio jedan važan događaj za našu županiju. Evo već u više navrata je rečeno da se radi o dionici dugoj 33,48 kilometara, znači do Vinkovci-Tovarnik-državna granica koja je uništena tijekom rata i da sada tamo uvjeti prometovanja vlakova ne dozvoljavaju veću brzinu od 40 kilometara. No, ono što je bitno reći isto tako da tu vidimo da ima i 12 pružnih prijelaza, a znamo koliko su oni opasni za druge učesnike u prometu pa će svakako kod ove obnove i to biti i bitno. Ono što bih isto tako željela istaći da pored ovih vrijednih i velikih sredstava koje dobivamo iz predpristupnog ISPA fond od 28 milijuna 789 tisuća eura da su to značajna sredstva i Republike Hrvatske iz državnog proračuna, znači 62% ili 46 milijuna 972 i da je već znači u 2005. godini iz državnog proračuna izdvojeno 12 milijuna i 300 tisuća eura. Sve su to velika sredstva gdje znači se dokazuje i da Republika Hrvatska, odnosno Vlada shvaća koliko su potrebe obnove ove dionice željezničke pruge, međutim svakako da je potrebno obnoviti i više puta isticanu obnovu pruge Vinkovci-Osijek, a evo i kolega je rekao koliko je bitna i pruga za vukovarsku luku. Ja bih htjela ovdje isto tako naglasiti i mislim da trebamo i na ono što smo dobro napravili istaknuti da ovim fondovima sami sada upravljamo što je svakako doprinos i Vladi i svim onima u administraciji koji rade na pripremanju i povlačenju ovih sredstava. To je dokaz da smo znači sposobni napraviti i dovoljno kvalitetnih projekata i da smo sposobni na vrijeme povući sredstva. Svakako da ubuduće treba i nadalje raditi i rekla bih i intenzivnije na edukaciji svih zainteresiranih u vidu prezentacija, u vidu savjetovanja, u vidu radionica i svega drugoga i još jedanput da kažem da svakako podržavam donošenje ovog Prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa činjenica evo ja isto tako pridružujem se onima koji će podržati donošenje ovoga memoranduma, odnosno prijedloga ovoga Zakona, ali ipak želio bih da nekoliko stvari istaknem u svemu onome i da postavim eventualno pitanja vezano uz sam ugovor. Na stranici 30. koja govori o natjecanju, odnosno o transparentnosti i dodjeli ugovora ja bih volio čuti od predstavnika Vlade da nam isto tako kaže s obzirom da u članku 2. kaže da komisija koja će se oformiti za dodjeljivanje ugovora, odnosno natječaja može i državljanima trećih zemalja dozvoliti natjecanje za dodjelu ugovora, odnosno mogućnost sudjelovanja u realizaciji ovoga projekta jer moramo biti svjesni toga, a ja kao zagovornik i propagator željeznica svjestan sam da razvoj i infrastrukture pridonosi razvoju hrvatske industrije. Međutim, moram reći i volio bih čuti odgovor koliko je ovoga časa hrvatska industrija i hrvatsko gospodarstvo spremno sudjelovati u natječajima za izvođenje radova na revitalizaciji, odnosno na poboljšanju situacije na ovoj pruzi desetoga koridora. Svjesni smo toga da je deseti koridor jedan od najznačajnijih u Europi, sasvim sigurno u ovom dijelu Europe da bi to trebala biti zlatna koka za razvoj Hrvatske, ali i Hrvatskih željeznica. Kad vidimo ciljeve koji pišu što bi se trebalo napraviti sasvim sigurno da ja osobno smatram da ovoga časa Hrvatske željeznice ovakve kakve jesu nisu sposobne preuzeti najveći dio poslova u konkurenciji stranih operatora za prijevoz kako putnika tako i roba. Mi možemo reći da se za željeznice izdvaja sve više i više, međutim činjenica a to je i apel sindikata koji djeluju u okviru Hrvatskih željeznica da je ozbiljno ugrožena sigurnost, da imamo nedovoljne kapacitete, da često puta dolazi do kvara vučnih sredstava, znači lokomotiva. I imat ćemo kvalitetnu infrastrukturu ali se ja pitam tko će voziti na tim prugama, hoće li to biti hrvatski operator ili neki strani. Uz to Vinkovci kao nekada najveće čvorište u ovom dijelu Europe neće imati i neće se postići dovoljni efekti ukoliko se kao što je već kolegica Lelić navela ne obnovi pruga od Vinkovaca prema Osijeku kao jedan rezervni dio 5.C koridora ali tu je prilika da progovorimo što će biti sa eventualnom modernizacijom ili ukidanjem pruge prema Županji odnosno prema Brčkom što isto tako može biti jedan uvjet a u ciljevima tu jasno piše privlačenja kako tereta tako i putnika na pruge. Nekad su prema Vinkovcima kao željezničkom središtu i čvorištu jedan dobar dio putnika iz sjeverne Bosne je išao prema Vinkovcima. A ako se ne obnove i pruge koje su nižeg ranga u odnosu na ovaj 10. koridor onda će to samo biti tranzit kao što je i sada. Ja bih volio čuti znači što se planira u okviru toga, kada se planira krenuti aktivno sa obnovom pruge od Vinkovaca prema Osijeku, sa uvođenjem takvog prometa i svega ostaloga i naravno čuti koliko se, evo još jednaputa naglašavam, na jednoj strani koliko je naše gospodarsko osposobljeno da kvalitetno sudjeluje u natječajima za dobivanje poslova da ne ispadne da bez obzira što je strana pomoć jer i Hrvatska mora sudjelovati sa svojim sredstvima iz državnoga proračuna isto tako da imamo javne natječaje koji će uglavnom ići za stranke a ne i za domaću industriju jer domaća industrija je posebno iz istočne Hrvatske gladna kvalitetnih poslova. Prema tome, i na drugoj strani u kojoj fazi su naši operatori, prije svega Hrvatske željeznice koje su u fazi razdvajanja na četiri društva da uistinu mogu postati i glavni operator na infrastrukturi koja je u vlasništvu Republike Hrvatske. Znači, podrška u svakom slučaju da, hvale vrijedan projekt i ja se nadam da će ih biti više iako mogu reći osobno da od onog časa kad je Europska komisija potpisala ugovor da je možda predugačak rok do dolaska u Hrvatski sabor. To je možda takva procedura i ja shvaćam da i birokracija mora odraditi svoj posao ali čini mi se da i to može i treba se malo više ubrzati nego što je bilo do sada. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik Dražen Breglec završni osvrt. Izvolite!
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo saborski zastupnici! Dozvolite da najprije pokušam odgovoriti na nekoliko pitanja koja su bila jedina zapravo postavljena kao konkretna. Mogućnost učestvovanja stranih izvođača u izvedbi radova je između ostalog definirana i Zakonom o javnoj nabavi koji je važeći u Republici Hrvatskoj i koji ima određene limite i obavezuje Republiku Hrvatsku ne samo u slučajevima kada se radi o ovakvom financiranju gdje učestvuje Europska unija već i u ostalim slučajevima kada vrijednost javne nabave prelazi određeni iznos da raspisuje međunarodne javne natječaje. Dakle, u ovom slučaju postoje dvije opravdane podloge za raspisivanje i obaveze za raspisivanje javnog međunarodnog natječaja za izvođenje radova a budimo svjesni radi se o sveukupno, možda nismo naglasili dovoljno, ali 670 milijuna kuna radova. Kada pretvorite 75 milijuna eura, dodate PDV i pretvorite u kune. Dakle, radi se o jednom izuzetno velikom i opsežnom i skupom projektu koji će i naravno da će ta sredstva trebati na jedan primjeren način, na jedan izuzetno pažljiv način utrošiti brzo ali korektno i na najefikasniji i na najpošteniji način. Dakle, to je što se tiče izvođenja radova. Koliko su naši izvođači spremni nadajmo se da su spremni. Izvođači su evo upoznati o investicijama koje se pripremaju. Moramo biti svjesni svi skupa da strojevi koji rade na rehabilitaciji pruga ne posjeduje nijedna domaća operativa i do sada rehabilitaciju pruga koja se radi a koja je izuzetno zahtjevan tehnološki proces svega je nekoliko strojeva u Europi koji su basnoslovno skupi i koji rade rehabilitacije na svim zemljama Europe. Za očekivati je da će se tu uglavnom oni koji mogu ponuditi takve poslove i konkurirati i na ovom poslu dok na svim ostalim radovima koji su i manje tehničke zahtjevnosti gdje postoji velika konkurencija sasvim sigurno očekujemo i veliko učešće i domaće operative na tim poslovima. Širi kontekst priče o željeznicama, možda kratak osvrt. Naravno da Hrvatske željeznice nakon razdvajanja cilj i jest da infrastruktura, dakle HŽ infrastruktura buduće društvo za upravljanje i razvitak željezničke infrastrukture stvori takve uvjete da može prihvatiti i omogućiti operatorima na željeznicama da ostvaruju profit. Ovo je jedan od instrumenata kojima će se to omogućiti a isto tako paralelno drugo poduzeće Hrvatske željeznice, dakle Cargo odnosno putnički transport svjesne su momenta, svjesne su dinamike. Ovaj Dom je donio Zakon o dinamici, uskoro će razdvajanje, uskoro će biti i odluke Vlade donesene u tom smislu. Dakle, u međuvremenu provodi se i modernizacija njihovih putničkih kapaciteta vuče, vozila, vagona i sasvim sigurno vrlo skoro tržišna utakmica će početi ne kroz jednu godinu, ne kroz dvije godine. Ona će se zahuktati u jednom budućem razdoblju uvjereni smo dovoljno dugom da osiguramo i konkurentnost sljednika Hrvatskih željeznica odnosno onih dijelova Hrvatskih željeznica koji se bave prijevozom. I ovaj puta moram reći da su i odluka o razdvajanju i odluke o privatizaciji ovisnih društava donesene uz pisanu suglasnost i sindikata, svih relevantnih sindikata. Prema tome, mislim da apel sindikata na ugroženost, sigurnost jednostavno ne postoji odnosno u posljednjih mjeseci sasvim sigurno takvi apeli nisu bili izrečeni. Dapače, govorili smo o tome prošli puta kada smo donosili zakone o razdvajanju. Obavezali smo se međusobno uvažavati i zajednički provoditi ovaj izuzetno osjetljiv proces razdvajanja, isto tako i daljnjeg razvoja Hrvatskih željeznica. O ukidanju pruga prema Zakonu o željeznicama odlučuje ovaj Visoki dom i sasvim sigurno da će se prije nego se eventualno takva odluka igdje predloži a to se može predložiti tek u krajnjim slučajevima da će se iskoristiti svi mogući instrumenti za suradnje sa lokalnom zajednicom, sa gradovima, općinama i županijama oko toga da li će se kroz neki program možda neka linija zadržati ili ne odnosno u krajnjoj liniji proteklih godina nije bilo nijedne odluke o ukidanju pruga. Mislim da ih neće biti niti tako skoro predloženih niti usvojenih. I konačno Nacionalni program izgradnje željezničke infrastrukture u završnoj je fazi izrade. Bit će vrlo skoro također pred, na raspravi pred Saborom. To je ključan dokumenat u kojem će se vidjeti koje će investicije kada govorimo o željezničkoj infrastrukturi biti uvrštene u taj Nacionalni program. On mora imati naravno i svoj popis investicija, ali isto tako i osigurani, osigurana sredstva za druge strane i to će biti zapravo trenutak istine u kojemu ćemo govoriti koje pruge će biti rehabilitirane, obnovljene, rekonstruirane a koje će ostati za neko buduće razdoblje jer naravno da je uvijek spisak želja i potreba u velikom raskoraku u odnosu na mogućnosti. Upravo zbog toga su važni, vraćam se na sam početak, ovakvi programi koji omogućavaju ubrzanje ovih, realizaciju ovih najnužnijih potreba. Jednoglasna podrška koju ste iskazali ovom programu obavezuje i Vladu Republike Hrvatske na još veće napore u pripremi i realizaciji sličnih programa ali ja moram ovdje istaknuti da je Hrvatska u realizaciji … [[Govornik se ne razumije.]] programa ali i ostalih programa praktički već definirala na … [[Govornik se ne razumije.]] razini svoju operativnost i toliko kvalitetno pristupila tome da već sada možemo reći da će sva sredstva biti iskorištena što će staviti naše uvažene partnere iz Europske unije pred jedan, uvjetno rečeno pritisak. Mi smo za razliku od ostalih zemalja u ovoj fazi pred pristupanja iskoristili sva sredstva. Imamo kvalitetno ustrojene administrativne kapacitete i sve mogućnosti apsorpcijske da sredstva iskoristimo u sljedećem razdoblju, u sljedećim programima, u «IPA» programu i dalje u kohezionim fondovima koje ćemo apsorbirati i osigurati nam veća sredstva. Evo hvala lijepo na svim primjedbama.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Meni je žao ali pretpostavljam da državni tajnik čita redovito novine. A da postoji u Ministarstvu u kojemu je i službe koje se bave analizom pisanja medija jer upravo netočno je, sindikati su prošloga tjedna, neki od sindikata sa Hrvatskih željeznica ukazali su i upozoravali da je modernizacija Hrvatskih željeznica prespora i da je sigurnost odvijanja prometa ugrožena. Kad kažem sigurnost odvijanja to ne znači sigurnost da će doći do željezničke nezgode nego mogućnost da otkazuju zbog nedovoljnih vučnih kapaciteta da se neće moći voziti vlakove i sve ostalo. Meni je jako žao ali sindikati jedno, Vlada i uprava Hrvatskih željeznica drugo, a obično nas onda surovo zbilja demantira. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati. Bit će glasovanje o raspravljenim točkama. STANKA U 13:43 SATI. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o financiranju usuglašenog između Europske komisije i Vlade RH o dodjeli pomoći iz instrumenta za pretpristupnu strukturnu politiku za sljedeću mjeru: rehabilitacija željezničke pruge na dionici Vinkovci-Tovarnik-državna granica za Vukovarsko-srijemsku županiju, istočna Slavonija, Hrvatska. Molim glasovati. Uključimo se. Glasovati. Malo je čudan, da. Rezultat? Sa 87 glasova za, 5 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministri, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 42. sjednici održanoj 12. svibnja 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo Hrvatskog sabora bira se Ivan Bagarić umjesto Drage Prgometa.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog ove Odluke. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za i 1 suzdržanom donesena predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 42. sjednici održanoj 12. svibnja 2006. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za useljeništvo Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za useljeništvo Hrvatskog sabora bira se Anto Bagarić umjesto Drage Prgometa.
Molim, otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 82 glasa za donijeta predložena Odluka.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 43. sjednici održanoj 26. svibnja 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora bira se Vladimir Štengl.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 86 za i 1 suzdržanim donijeta je predložena odluka. Izvolite dalje!
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 43. sjednici održanoj 26. svibnja 2006. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskoga sabora bira se Vladimir Štengl.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Glasovati. Rezultat? Sa 83 za i 1 suzdržanim donijeta je predložena odluka. Zastupnik je optičar inače po profesiji, da. Gospođe i gospodo zastupnici nastavak sjednice je 31. svibnja sa raspravom o izvješću o radu pučkoga pravobranitelja i sa sljedećim dnevnim redom, a mislim da će obzirom da je danas usvojen zakon i da stupa na vrijeme na snagu da će se za povodom spomen dana obilježavanja Hrvatskoga sabora koji se sada prema ovome Zakonu može obilježiti osim svečanom sjednicom i na drugi primjeren način biti održan, biti održano jedan najvjerojatnije jedno primanje o kom će odlučiti Predsjedništvo Sabora da se i na taj dan ili možda dan iza obilježi spomen-dan na jedan primjeren način jednim svečanim primanjem. Svečanim primanjem, ali koje će odmah, nakon kojega će i između kojega će biti i radni, radni dio. Idući tjedan mene nema jer sam sa jednim saborskim izaslanstvom u Estoniji i Finskom pa će ravnanje preuzeti potpredsjednik Sabora Luka Bebić. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom na 20. sjednici Hrvatskoga sabora. Pročišćeni dnevni, tekst dnevnog reda je na klupama. Točka 1. s kojom počinjemo je – - Prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o financiranju usuglašenog između Europske komisije i Vlade Republike Hrvatske o dodjeli pomoći iz instrumenta za pretpristupnu strukturnu politiku za sljedeću mjeru: Program za Vode i otpadne vode u Karlovcu za Grad Karlovac, Karlovačka županija, Hrvatska, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 469 predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, poljoprivredu i šumarstvo, financije i državni proračun, prostorno uređenje i zaštitu okoliša i europske integracije. U ime predlagatelja, državna tajnica Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija Marija Burić Pejčinović će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.