Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 11. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Bogdan Barovič, Feri Horvat, mag. Vasja Klavora, dr. Marko Pavliha, Miro Petek, Marjetka Uhan, Milenko Ziherl. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA PROMETA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Želel bi podati še kratko dodatno pojasnilo k predlogu zakona o varnosti cestnega prometa. Glede na to, da Republika Slovenija gosti v kratkem vrh OVSE-ja, se pravi ministre za zunanje zadeve držav, ki so članice OVSE, smo sprejeli pobudo ministrstva za zunanje zadeve in predlagali spremembo 194. člena zakona, tako da bomo lahko za vozila, ki jih bomo najeli za namen tega vrhunskega srečanja OVSE, uporabljali slovenske tablice in seveda tudi slovenska prometna dovoljena. Gre za najem vozil, ki so že registrirana in imajo vse potrebne dokumente, da je registracija opravljena v eni od držav članic Evropske unije. S sprejetjem tega člena bomo imeli zakonsko podlago, da uporabljamo ob tej in podobnih bodočih prireditvah oziroma srečanjih, ki bodo v Sloveniji, ko bo naslednje leto vrh Nata in naslednjo leto in leta 2008 predsedovanje, da bomo lahko uporabljali slovenske tablice, kar seveda prispeva k prepoznavnosti Republike Slovenije v mednarodnem merilu. Nadalje predlagamo spremembo vsebine registrskih tablic. Predlagamo, da se v tablico vključi predpisani evrolog, ki ga moramo nekoliko spremeniti, ker sedanji ne ustreza evropskim standardom. Na tablici pa bi uvedli registrska območja in predviden prostor za grbe, ter seveda kombinacijo številk in črk. Takšna registracija bo v bodoče omogočena kot do sedaj od 1.1. na celem področju Republike Slovenije, vendar se bodo uporabljale označbe registrskih območij, kjer bo izvedena registracija. Nadalje predlagamo spremembo 234. člena zakona, ki ga predlagamo na pobudo ministrstva za pravosodje. Pri izvajanju določenih delov ZVCP-ja smo ugotovili, da je zakon neučinkovit pri izvrševanju stranske sankcije, prepovedi vožnje motornih vozil imetnikom tujih vozniških dovoljenj. V letošnjem letu so zaznali, da kar nekemu številu tujih voznikov nismo uspeli izreči stranske sankcije in prepovedati nadaljnjo vožnjo v Republiki Sloveniji. Moram opozoriti, da gre tukaj samo za zelo hude prekrške, za prometne nesreče s smrtnimi izidi. Predlagamo, da s predlogom, ki je napisan omogočimo, da policisti odvzamejo ta vozniška dovoljena in omogočijo izvedbo te sankcije. Hkrati pa rešitev predvideva takšno rešitev, da ne bomo potrebovali dežurnih služb na vseh 58-ih upravnih enotah in s tem seveda ne bomo povzročili stroškov. Če bi uvedli dežurstvo na upravnih enotah, bi to po najbolj blagih izračunih stalo državo čez 80 milijonov tolarjev v enem letu. Želel bi se dotakniti še enega področja, teme, ki je bila razpravljana na odboru, in sicer predlog spremembe razpoznavnega znaka na tablici iz SLO v SI. Pri tem bi želel opozoriti, da predlagatelj ne podpira rešitve z oznako SI iz naslednjih razlogov. Najprej je Republika Slovenija leta 1992 pristopila k dunajski konvenciji o cestnem prometu, kjer je rezervirala ta znak in ga tudi registrirala pri Združenih narodih, sprejeti so bili vsi potrebni akti, tako da v tem trenutku je znak SLO registriran pri Združenih narodih in pokreniti bi morali cel postopek, da bi spremenili to zadevo. Hkrati bi opozoril, da, podatki, s katerimi razpolago ministrstvo za notranje zadeve, še nobena članica Združenih narodov ni spremenila svoje oznake države na registrskih tablicah. Nadalje. Spremeniti bi morali večje število predpisov, ne samo slovenskih, ampak tudi evropskih. Predvsem moram opozoriti na to, da bi morali spremeniti obrazec vozniškega dovoljenja kot enoten obrazec EU, namreč tam je rezervirana oznaka SLO. Vsi dokumenti za registracijo vozil bi se morali spremeniti, tudi vsi dokumenti za mednarodni prevoz blaga in licence. Tako bi morali tudi skozi dolgotrajen postopek sprememb pogodbe o pristopu Republike Slovenije k EU, vse članice bi morale podati soglasje, da se strinjajo s to spremembo in s tem bi povzročili velike stroške. Namreč potrebna bi bila v nekem krajšem prehodnem obdobju menjava vseh vozniških dovoljenj, vseh prometnih dovoljenj in seveda tudi vseh tablic, ki že imajo oznako SLO, kar bi povzročilo zelo velike stroške občanom, zato predlagamo, da se ta oznaka ne uvede. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa, predsednik. Lep pozdrav ministru, kolegom in kolegicam poslankam. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 13. redni seji obravnaval predlog zakona kot matično delovno telo. K predlogu zakona so amandmaje vložili poslanec Miran Potrč k 2. členu, poslanec Matjaž Han prav tako k 2. členu in poslanec Davorin Terčon k 2. in 6. členu. Predlagatelj je v uvodu predloga zakona navedel osnovne cilje in namen predloga zakona. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je pri predstavitvi mnenja njihove službe poudarila, da je predlagatelj nekatere pripombe iz pisnega mnenja že upošteval pri pripravi predloga za amandmaje odbora, zato je v nadaljevanju izpostavila le nekatere predloge glede 2. in 4. člena predloga zakona. V okviru pripomb k 2. členu je predlagala, da bi bilo morebiti potrebno ponovno preveriti pred uvedbo registrskih območij, ali je z vidika veljavnega koncepta zakona, ki opušča krajevno pristojnost pri registraciji motornih vozil, to smiselno. V okviru pripomb k 4. členu pa je izpostavila pripombo v zvezi s predlagano ureditvijo, ki uvaja ukrep začasnega odvzema vozniškega dovoljenja, s čimer se omogoča zavarovanje izvršitve sodbe sodišča in s tem učinkovitejši postopek zoper imetnike tujih vozniških dovoljenj, kakor tudi zoper vse druge, ki bi se z odhodom v tujino sicer izognili kršitvi sodbe sodišča. V razpravi so člani in članice odbora največ časa namenili določbam predloge zakone, ki spreminjajo vsebino registrskih tablic, in sicer tako, da bodo te vsebovale oznake registrskih območij, kjer je bilo vozilo registrirano, in grbe občine v katerih so sedeži upravnih enot, na območju katerih so bile izdane. Člani odbora so ob tej določbi predloga zakona razpravljali o več predlogih, podanih v obliki amandmajev s strani članov odbora. Tako je bilo predlagano, da bi registrske tablice vsebovale grbe občin, kjer ima lastnik avtomobila stalno ali začasno prebivališče oziroma sedež. Po drugem amandmaju pa bi registrske tablice vsebovale grbe pokrajin, ko bodo te uvedene, kar bi bilo po predlagateljevem mnenju smotrno predvsem z vidika, kjer spremembe števila pokrajin glede na napovedani ustavnorevizijski postopek ne bi bile takšna stalnica kot ustanavljanje novih občin. Drugi člani odbora pa so ob tem rešitvah menili, da so določbe, ki jih predlaga vlada, glede na trenutno organizacijsko in teritorialno strukturo lokalne samouprave najprimernejše. Po oblikovanju stabilne mreže občin in ustanovitvi pokrajin pa bi bilo in bo možno preučiti in kompleksno rešiti tudi ta vprašanja povezana z regionalnimi oznakami na registrskih tablicah. Nekateri člani odbora so ob tem tudi menili, da regionalne oznake kot identifikacijski element niti niso tako bistvenega pomena za državljane. Člani odbora smo razpravljali tudi o predlogu, po katerem bi na registrskih tablicah uporabljali mednarodno dvočrkovno oznako SI. Predstavnik vlade je ob tej rešitvi pojasnil, da bo potrebno k reševanju vprašanja uvedbe oznake SI na področju cestnega prometa pristopiti celovito, saj treba to oznako uvesti ne le za registrske tablice, temveč tudi za druge dokumente, ki se uporabljajo v prometu. Odbor je sprejel amandma poslanca Mirana Potrča k 2. členu, brezpredmetni so postali amandmaji poslanca Matjaža Hana k 2. členu in poslanca Davorina Terčona k 2. in 6. členu. Odbor pa je kot svoje sprejel tudi nekatere druge amandmaje ter nato glasoval o vseh členih zakona skupaj ter jih tudi sprejel.
Hvala predsednici odbora gospe Mojci Kucler Dolinar. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej bo gospod Boštjan Zagorac predstavil stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Pred nami je ponovno zakon o varnosti v cestnem prometu. Mislim, da smo jih spreminjali že tolikokrat, da več ne vemo, katera črkovna oznaka dopolnjuje ta zakon. Zdi se, kot da se vladi pač ali pa nekomu v vladi zazdi, da je potrebno ta zakon spremeniti, in že imamo spremembo zakona poslanci pred seboj. Zato bi na začetku vladi svetoval, da se enostavno zbere, zbere ideje in potem pripravi sistemski zakon, ki bi celovito reševal omenjeno problematiko. Moram reči, da me preseneča nastop ministra, ko je predstavil stališče vlade, kajti bistveno se razlikuje od nastopa predstavnika vlade na matičnem delovnem telesu, predvsem kar se tiče črkovne oznake SI. Predstavnik vlade je na matičnem delovnem telesu povedal, da oznako SI za Republiko Slovenijo bo Slovenija morala prej kot slej uvesti. Zato me veseli, da smo na odboru sprejeli zakon, ki določa, da se na registrskih tablicah pojavi črkovna oznaka SI. Po mednarodnem priznanju Republike Slovenije, in to je dejstvo, je ISO - mednarodna organizacija za standardizacijo, katere prostovoljna članica je tudi Republika Slovenija, standardov ISO 3166, je naši državi določila dvočrkovno oznako SI. Hkrati je bil za prehod in uvedbo nove oznake določen rok 10 do 15 let, da ne bi nastala neposredna škoda zaradi sprememb, se pravi potnih listov, prometnih dovoljenj in vsega, kar je minister prej navajal. Uporaba mednarodnih standardov organizacije ISO sicer ni obvezna. Vsi standardi pomenijo splošno sprejet dogovor, strinjanje med prostovoljnimi člani standardizacijske organizacije glede skupnih podlag in pravil igre. Je pa stvar kulture in morale člana take organizacije, da te dogovore spoštuje. Prepričan sem, da se Republika Slovenija ne bi smela izgovarjati na neobveznost določenega standarda. Konvencija o cestnem prometu tako že več kot 10 let čaka na potrditev Slovenije o uporabi in sprejemu nove oznake, oznake SI. Dejstvo je, da je namreč oznaka SI v konvenciji trajno rezervirana za Republiko Slovenijo in čakajo samo še, da jo uvedemo tudi mi v Sloveniji. Mislim, da uvedba oznake SI za Republiko Slovenijo v obdobju, ki smo ga imeli, se pravi 10 do 15 let, ne bi predstavljala dodatnega stroška za Republiko Slovenijo in bi Republiko Slovenijo končno uvrstila med države, ki spoštujejo mednarodne standarde in se držijo določenih pravil igre organizacij, katerih članica je Republika Slovenija. V Slovenski nacionalni stranki bomo spremembo zakona o varnosti v cestnem prometu sprejeli. Sprejeli tudi zaradi tega, ker smo na matičnem delovnem telesu sprejeli amandma, ki v Sloveniji uvaja novo mednarodno označbo, to je označbo SI. Hvala lepa.
Hvala gospodu Zagorcu. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa in dober dan vsem. Drži, da je ta zakon kar pogosto na dnevnem redu in drži, da bi bilo bolje, če bi se takrat, kadar se lotevamo sprememb in dopolnitev, lotili tega tako kompleksno, da bi opravili kar se da veliko na enkratni obravnavi. Ampak zdaj je zakon pred nami in prav je, da se do njega opredelimo. Naše stališče, stališče poslanske skupine DeSUS, generalno stališče, je, da je treba zakon podpreti in mi bomo to storili. Je pa res, da sta pomembni dve ravni razpravljanja. In sicer ena, ki ima bolj funkcionalne, operativne, dnevno operativne implikacije in posledice, zlasti, ko govorimo o tem, da je potrebno zagotoviti nov rok za uporabo registrskih tablic iz razlogov, ki so bili navedeni in so razumni, in razlog, ki govori o tem, kako je treba zavarovati možnost izvršitve kazni za tiste, ki bi se sicer z odhodom v tujino lahko izognili tej izvedbi. To mi podpiramo. Druga raven je pa, zdi se nam bolj prestižnega značaj je raven, ki govori predvsem o nekem emocionalnem odnosu, do nekaterih dimenzij tega zakona, zlasti tistih, ki govorijo o oznakah posamičnih tablic z grbi, z občinskimi grbi namreč. Mi ne ocenjujemo, da je najpomembnejše to, da ima vsaka občina na tablici svoj grb, ker vemo, da so pri nas zaradi dogajanj v preteklosti na naši republiški karti, tudi takšne občine, kjer bi lahko komaj nekaj 100 takšnih tablic razdelili, tako majhne namreč so. Tudi menimo, da sicer za identifikacijo, za prepoznavnost ali za promocijo, tako kot je bilo argumentirano, tablice na avtomobilih res niso najpomembnejše, kar občin zadeva. Tako se je potrebno najbrž za promocijo posamičnih občin prizadevati s kakšnimi drugimi ukrepi, s kakšnimi drugimi vsebinami in razvojnimi programi. Mi zavračamo to množično uporabo občinskih grbov tudi zato, ker se nam obeta, kar sicer ne podpiramo, nadaljnja delitev občin in drobljenje naše lokalne samouprave. Prav pa je, da se opredelimo tudi do te oznake SI, ki bi naj bila na tablicah predvsem za voljo tega, ker smo na določeni stopnji to oznako SI tudi mi podpirali. V kasnejši argumentaciji je bilo s strani predlagatelja navedenih dovolj razlogov, dovolj tehtnih razlogov po naši sodbi, da smo svoje stališče v zvezi s tem spremenili in sopodpisali amandma k členu, ki govori o tem. Sicer je pa tudi predlog o SI razumen, je mednarodno najbrž celo pričakovan, je dopusten, vendar najbrž trenutek izbora, trenutek za implementacijo ni najustreznejši. O tem, da gre za promocijo, o tem, da gre za emotivni odnos, o tem, da gre tudi za nekaj prestižnega, govori seveda tudi to, da bomo na izposojene avtomobile dajali posebne oznake, ki niso registracije, pa morebiti tudi to, kar smo nedavno slišali, da bomo imeli za to priložnost, ko bo OVSE pri nas oziroma ko bodo zunanji ministri vrha pri nas, izdali tudi ustrezno oziroma posebno poštno znamko. Novi amandmaji bodo z naše strani podprti v tistem smislu, da se opušča zahteva po oznaki SI, in v tistem smislu, da ostajajo tisti občinski grbi, ki so bili v principu tudi doslej že uporabljeni in da ne širimo uporabe teh grbov. Stališče poslanske skupine DeSUS je, da podpremo skupni amandma in predlog zakona v celoti.
Hvala, gospodu Rezmanu. Gospod Srečko Hvauc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani. V Slovenski demokratski stranki bomo podprli predlog sprememb in dopolnitev zakona o varnosti cestnega prometa, ki ga sprejemamo po skrajšanem postopku. Razlogov za to je kar nekaj. Prvi, ki se nam zdi zelo pomemben, je, da se ohranjajo registracijska območja in grbi kraja, kjer je sedež upravne enote, kjer je potekal ta registracijski postopek. Kot vemo, obstoječi veljavni zakon predvideva, da bi se po izteku enoletnega roka ta registracijska območja ukinila. Po našem mnenju je stališče precejšnjega dela slovenskih državljanov in državljank, da so nekako vezani na ta registracijska območja, zato ne vidim posebnih osebnih razlogov, da ne bi taka ureditev tudi ostala. Drugi ukrep, ki se nam zdi pomemben, je to, da se lahko začasno odvzame vozniško dovoljenje tistemu tujcu in tudi sicer komu drugemu, ki bi se lahko s tem, ko bi odšel iz države, izognil izvršitvi sodbe sodišča. Prav je, da vsi tisti, ki naredijo prekrške, so vsaj v približno enakem položaju in da se pač nekateri ne morejo izogibati tem kaznim. Tretja zadeva. Po našem prepričanju je prav, da se glede na to, da bo v Sloveniji kar nekaj velikih mednarodnih dohodkov, da se vozila, ki bodo za ta namen tudi najeta, nekako označijo in s tem pokažemo to slovensko pripadnost in prepoznavnost. Zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala gospodu Hvaucu. Gospod Davorin Terčon bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, kolegice in kolegi. Po našem mnenju je predlog sprememb zakona, ki ga predlaga minister, predvsem plod spoznanja, da ljudje niso bili naklonjeni ureditvi, ki je sedaj veljavna. Kot vemo, so bile opravljene tudi nekatere javno mnenjske raziskave in ljudje so se opredelili, da niso naklonjeni odpravi predvsem registrskih območij na tablicah. Tudi sam moram reči, da sem imel v postopku sprejemanja tega zakona, sedaj veljavne ureditve, ki ni zaživela, neke pomisleke na to temo, torej k odpravljanju oznake registrskih območij. Kot drugo pa je sprememba očitno znak nezmožnosti uveljavitve obstoječe ureditve, čeprav bi ta lahko bila uveljavljena. Minister je glede rokov sam rekel, da jih razume kot inštrukcijske in ne obligatorne, zato se nam postavlja vprašanje, zakaj je tako hitenje tudi s predlogom zakona, če so ti roki bili dejansko inštrukcijski. Vsekakor pa lahko tem predlogom sprememb očitamo nekonsistentnost. Sedaj veljavna ureditev, ki ni zaživela, je predvidevala nevtralno oznako z državnim grbom na registrskih tablicah. Če primerjamo ureditve, ki jih imajo v nekaterih državah, pri tem bi se predvsem osredotočil na sosednje države, lahko ugotavljamo, da imajo konsistentne ureditve. V Avstriji je primer grba, ki je deželen, torej pokrajinski, in oznake sedeža dežele. V Italiji je registrsko območje, ki je bilo ponovno uvedeno, ko je bilo že odpravljeno območje prefekture oziroma pokrajine. Na Hrvaškem je državni grb in registrska območja sedeža županije. Pri nas se nič tega ne bo zgodilo in očitno bomo na tablicah, čeprav vračamo stanje na obdobje po letu 1992, vnesli ponovno oziroma pripomogli, da bo celoten mandat ostala zmeda, ki jo imamo na upravnem in samoupravnem področju in regionalnem področju ureditve Slovenije. Če to ponazorim s primeri. Kot sem rekel, predlagana rešitev vrača zadevo na obstoječe stanje, ki je popolnoma nekonsistentno. Imamo grbe, ki niso grbi upravnih enot, ker upravne enote nimajo grbov, so grbi občin, kjer je sedež upravnih enot, zato se zgodi, da nekdo, ki je občan občine Bohinj, ima svoj grb, vendar tega nima na tablicah, ampak ima grb občine Radovljice, ker je v Radovljici sedež upravne enote. Ima registrsko območje Kranj, ki naj bi bilo gorenjsko, vendar gorenjske pokrajine nimamo, in je to ostanek še iz upravnih okrajev verjetno iz bivše države. Da bi bila zmeda še večja, očitno bomo imeli zmedo še celo pri državni oznaki. Predlagali smo, na odboru je bila sprejeta oznaka SI, vemo, da je to mednarodna oznaka Slovenije, vendar je minister, moram povedati, povedal tudi nekaj tehtnih razlogov. Dejstvo je, da je Slovenija izposlovala tudi v predpristopni pogodbi, da zadrži oznako SLO. Vse skupaj na tablicah bo nekonsistentno, kot so nekonsistentne naše pokrajine, ki jih ni, kot je nekonsistentna lokalna samouprava, ki se vedno znova spreminja in kot je nekonsistentna upravna razdelitev Slovenije. To je naš največji pomislek. Zato bi rekel, da apeliram, da bi kljub vsemu podprli amandma, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim kolegom Hanom, kar bo vsaj delček konsistentnosti prineslo, s tem da bi zagotovili, da bi vsaj lokalne skupnosti konsistentno bile na tablicah predstavljene, torej vsak občan, ki je občan določene občine, da bi imel svojo oznako na tablicah. Mislimo, da je potrebno v postopku izdajanja tablic vključiti tudi oblikovalsko stroko in ne to prepustiti podjetju, ki izdeluje tablice in pa uslužbencem [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]in mislim, da bi bilo prav, da bi torej tudi stroka na tem področju nekaj povedala, ker je to vsekakor zelo pomembno tudi [[...]]
Gospod Terčon [[...]]
[[...]]za celostno podobe naše države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V predlaganem zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa so nesporni tisti predlogi, ki omogočajo poenostavljeno registracijo za vozila, ki jih Republika Slovenija najame za protokolarne namene na območju države. Zaradi naše povečane mednarodne aktivnosti in zaradi mednarodnih srečanj, ki jih je zaradi tega vse več tudi v Sloveniji, nimamo pomislekov, da se omogoči poseben postopek za registracijo vozil, ki se bodo le omejen čas in za določene namene uporabljala v Sloveniji za protokol. Prav tako podpiramo predloge, ki naj omogočijo učinkovitejše izvrševanje sankcije prepovedi vožnje motornega vozila na območju Republike Slovenije zoper imetnike tujih vozniških dovoljenj. Predlogi vlade v zvezi z oznakami na registrskih tablicah motornih vozil pa so sprožili mnogo vprašanj in upravičene predloge. Najprej kaže poudariti, da je to vprašanje in predloge sprožila vlada sama, ko je, čeprav je rok za izdajo novih registrskih tablic po veljavnem zakonu že potekel, predlagala njihovo novo vsebino. Predlagala je, da se na registrske tablice vrne vsebina, ki bo izkazovala pripadnost lastnika vozila krajevnemu območju oziroma občini, kjer ima lastnik vozila stalno prebivališče, ter hkrati tudi grb mesta, v katerem je sedež upravnega organa, na območju katerega bodo izdane registrske tablice. Ta predlog vlade, podprt z željami prebivalcev in javnosti, je povsem razumljivo postavil vprašanje, zakaj se potem ne bi upoštevale tudi želje po označevanju pripadnosti občini stalnega prebivališča lastnika motornega vozila. Tega predloga pa vlada več ni želela sprejeti. Tako se je sama zapletla v nenačelnost svojih predlogov in stališč, ki jih ni mogoče prepričljivo braniti. V poslanski skupini Socialnih demokratov zato podpiramo predlog skupine poslancev, da se na registrski tablici poleg oznake registrskega območja nahaja tudi grb občine, kjer ima lastnik avtomobila stalno ali začasno prebivališče ali sedež. Poslanska skupina Socialnih demokratov je vlado opozorila tudi na neurejeno vprašanje uporabe kratice naše države na registrski tablici. Opozorila je, da bo kmalu potekel rok za uvedbo oznake, določene v mednarodni organizaciji za standardizacijo, in da Slovenija še vedno na različnih področjih različno, tako tudi v poštnih storitvah, na internetu, na potnem listu in osebni izkaznici, uporablja povsem različne oznake. Vlada in koalicija nas sedaj prepričujeta, da bi poenotenje teh oznak predstavljalo za Slovenijo mnoge obveznosti in da bi škodovalo njeni razpoznavnosti. Najbrž ni treba nikogar prepričevati, da poslanska skupina Socialnih demokratov ni predlagala razmisleka o tem vprašanju zato, da bi poslabšala razpoznavnost Slovenije, in še manj zato, da bi s tem povzročila nezadovoljstvo med ljudmi, toda bojimo se, da odgovori vlade niso prepričljivi in da tudi vlada ni razmislila dovolj, kaj v danih razmerah dolgoročno Slovenji bolj koristi ali škoduje: veliko različnih oznak ali postopno poenotenje. In končno, poslanke in poslanci Socialnih demokratov smo opozorili tudi na našo obveznost, da se na registrskih tablicah, kar mora sicer veljati tudi za vse uradne dokumente naše države, dosledno uporablja abeceda slovenskega jezika, torej tudi šumniki. To je res najmanj, kar mora storiti država za uporabo in spoštovanje slovenskega jezika. In prav nerazumni in nepremišljeni se nam zdijo pomisleki ob tem dobronamernem in skorajda povsem logičnem opozorilu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Gospod Anton Kokalj bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Glavni razlog za predlagano spremembo zakona je predvsem praktične narave in je povezan z novimi registrskimi tablicami. Zaradi postopkovnih določb zakona o javnih naročilih bo potrebno izvesti javni razpis, zakonski rok za pričetek uporabe novih registrskih tablic pa torej zato na novo določiti. Poleg tega gre za praktično rešitev posebnega označevanja protokolarnih vozil v skladu z zakonom. Predlagana sprememba omogoča tudi zavarovanje izvršitve in s tem hitrejši in učinkovitejši postopek zoper imetnike tujih vozniških dovoljenj, kakor tudi zoper vse druge, ki bi se z odhodom v tujino sicer izognili izvršitvi sodbe sodišča. Poslanska skupina Nove Slovenije predlagano spremembo zakona podpira. Poleg prej naštetih razlogov je potrebno omeniti tudi predlagano spremembo vsebine registrskih tablic, o katerih je bilo na matičnem odboru tudi največ govora. Predlagana ponovna vzpostavitev vsebine registrskih tablic bo ohranila registracijska območja in grbe mest, v katerih so sedeži upravnih enot, na območju katerih so bile izdane. Predlogi za uporabo občinskih grbov vseh občin so načelno sprejemljivi, vendar jih v tej fazi še ne moremo podpreti, ker menimo, da se mora stanje na področju lokalne samouprave končno v tem mandatu urediti, vključno z ustanavljanjem novih občin. Predlogi o pokrajinskih grbih na registrskih tablicah so premisleka vredni, vendar šele takrat ko in če bomo pokrajine imeli. Sicer pa sedanje registrske tablice ostajajo v veljavi, dokler jih lastnik vozila ne bo želel zamenjati ali pa bo vozilu potekla življenjska doba. Takoj po uveljavitvi sprememb zakona je potreben nov razpis in izbira izvajalca za registrske tablice. Glede na skladnost z uredbo Sveta Evropske unije o priznavanju prometa znotraj skupnosti glede razpoznavnih znakov države članice, v katerih so registrirana motorna vozila in njihovi priklopniki, in tudi racionalnosti rešitev v tem zakonu, ga naša poslanska skupina podpira.
Hvala gospod Kokalju. Gospod Franc Kangler bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani, gospod minister. Kolega Kangler je odsoten in bom to storil jaz, Janez Kramberger. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v cestnem primeru ne prinaša večjih vsebinskih sprememb in ga v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo. Na odboru za notranjo politiko je bila zelo dolga diskusija o vsebini registrskih tablic. Določba v veljavnem zakonu o varnosti v cestnem prometu določa, da naj bi bil na vseh tablicah razpoznaven znak Republike Slovenije in registrska označba, ki jo sestavljajo kombinacije črk in številk ter prostor za grb Republike Slovenije. Menimo, da grb Slovenije ni nujen, saj za identifikacijo države, v kateri je vozilo registrirano, zadošča oznak SLO oziroma SI. Slovenska ljudska stranka ima v svojem programu med projekti nacionalnega pomena zapisano tudi decentralizacijo. Ta seveda vsebinsko ni povezana z vprašanjem označevanja oziroma vsebine registrskih tablic, vendar ima to označevanje vsaj določen simbolni pomen. Tako očitno menijo tudi naši državljani, ki v veliki večini podpirajo ohranitev oznak za registrska območja in grbov, iz katerih je razvidno, kjer je posamezno vozilo registrirano. Ohranitev oznak registrskih območij in grbov na tablicah je torej simbolnega pomena za prebivalce posameznih delov Slovenije, obenem pa grbi predstavljajo tudi raznolikost posameznih območij Slovenije. Kot rečeno, kolegice in kolegi, poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona podprli skupaj z amandmajem, ki smo ga sopodpisali. Hvala lepa.
Hvala gospodu Krambergerju. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dve 21.11.2005. Najprej dajem v razpravo 2. člen ter amandma poslanske skupine SDS, NSi, SLS ter DeSUS ter amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Matjažem Hanom. Kdo želi besedo? Matjaž Han. Še kdo? Izvolite gospod Han.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik, spoštovani minister. Naj na začetku povem, da naš amandma, ki smo ga vložili kot skupina poslancev, da je predvsem dobro nameren in da vsebuje želje predvsem prebivalcev občine in pa seveda same občine. S predlaganim amandmajem želimo predlagani zakon spremeniti tako, da bodo prebivalci vseh slovenskih občin vendarle med seboj izenačeni. Za kaj gre? Upravne enote predstavljajo zgolj dekoncentracijo državne uprave oziroma izvajanje državne oblasti. Njihove meje in sedeži pa niso določeni z zakonom, ampak so določeni zgolj z vladno uredbo. Spomnimo se pa, da je minister že večkrat povedal, da bo reorganiziral upravne enote, da bo zmanjševal upravne enote in da se bodo s tem zmanjševale tudi meje. Po drugi strani občine predstavljajo predvsem lokalna oblast, ki z organizacijo upravnih enot nimajo neposredne zveze. Pristojnost ene občine je omejena na ozemlje, ki ga pokriva. To velja tudi za uporabo simbolov posamezne občine, kot so grbi in zastave. Občine so si v tem pogledu enakopravne. Predlagana rešitev v zakonu pa to enakopravnost krši. Simbol ene občine, tiste, kjer je sedež upravne enote, bi bili prisiljeni uporabljati tudi občani drugih občin, ki jih posamezna upravna enota pokriva. Sodeč po številnih odzivih na predlagani zakon, ki sem jih bil deležen, verjamem, da si večina ljudi na tablicah želi grb svoje občine, ne pa nekatere druge občine. Ob željah občanov pa ne gre zanemariti tudi željo občin, ki v svojem grbu, na tablicah vidijo nekakšno priložnost za promocijo. Predlog, da bi bili na tablicah grbi vseh občin podpira na koncu koncev tudi skupnost občin Slovenije, ki združuje 131 slovenskih občin, v katerih živi skoraj milijon in 700 tisoč ljudi. Verjamem, da v tej dvorani sedimo poslanci, ki imamo posluh za ljudi in želimo upoštevati njihove želje. Navsezadnje tudi precej poslancev koalicije prihaja iz občin, ki so v podobnem položaju. Na primer Bovec, Ig, Medvode, Mežica, Moravče, Rogatec, Šentilj, Šoštanj, Štore, Vodice, Vransko, Železniki. Na vsezadnje tudi jaz osebno prihajam iz take občine, in sicer iz Radeč. Ocenjujem, da bi predlagana rešitev v zakonu občanov občin, kjer ni sedež upravne enote, postavila v neenakopraven položaj, ki pa ni z ničemer opravičljiv. S predlaganim amandmajem pa ne ukinjamo možnosti registracije kjerkoli v Sloveniji, hkrati pa naš amandma ne bi povzročil prevelikih stroškov in zmede. Tistih 10% ljudi, ki avto registrirajo zunaj svoje matične upravne enote, bi pač dobili tablice in grb sedežne občine upravne enote, kjer so avto registrirali. Hvala lepa.
Hvala gospodu Hanu. Gospod Hvauc, izvolite.
Hvala za besedo. V Slovenski demokratski stranki bomo seveda podprli predlog amandmaja, ki smo ga sopodpisali. Gre pa za črkovno oznako SI oziroma da se ohrani oznaka SLO. Res je, da je na tem področju nekaj zmede. Mednarodna standardna organizacija nam je določila dvočrkovno oznako SI. Kot je bilo že prej tudi omenjeno, pa smo v predpristopni pogodbi si nekako izborili oznako SLO. Glede na to, da je večina dokumentov trenutno še označena s SLO, bi tak pristop pomenil, da bi uredili samo en del, na drugi strani pa verjetno močno zakomplicirali na drugih področjih, kar se tiče spremembe predpisov, vozniškega dovoljenja, dokumentov za registracijo vozil itn. Zato mislimo, da bo na tem področju potrebno poiskati eno celovito rešitev. Dokler te rešitve ne bodo pripravljene menimo, da je primerno, da ostane na tablici oznaka SLO. Zato bomo ta amandma, kot že rečeno, podprli. Kar se pa tiče drugih amandmajev, ki govorijo o tem, da bi na tablicah imeli grbe posameznih občin, je sicer všečen in prijeten amandma, ampak po našem prepričanju bi v praksi prinesel kar precej težav. Že sedaj imamo skoraj 200 občin, ko se bo ta postopek končal, bo pa teh občin še kar nekaj več in naenkrat bi dobili obilico zelo različnih tablic, kar bi zakompliciralo določene postopke. Prepričani smo tudi, da bi se postopki za izdajo teh tablic tudi podražili, to pa nikakor ni v interesu tistih, ki te storitve plačujejo. Zato tega amandmaja v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli. Hvala.
Hvala, gospodu Hvaucu. Gospa Pečanova, imate besedo.
Dober dan in hvala za besedo, gospod predsednik! Jaz bom tako enega kot drugi amandma podprla, predvsem zaradi tega, ker menim, da bi pri tem drugem amandmaju, poslušala sem celo oziroma na televiziji videla mimogrede komentarje, zelo sarkastične in zelo neokusne, na račun uporabe grba občin na tablicah. Prvo, kar je, moram povedati, da je prazna marnja to, da bi to povzročilo velike stroške uporabnikom. Ni res, ker tudi sedaj so tablice označene z grbi občin, v katerih je sedež upravne enote, v kateri se izdaja tablica in te grbe ne tiskajo tam, kjer se tablice izdelujejo, ampak se jih nalepi s samolepilno etiketo. To je prvo. Drugo, kar je, če bi nekdo želel imeti označeno občino, v kateri je sedež upravne enote in ne svoje občine, mu tega tudi nihče ne bi preprečeval. Vendar pa menim, da tudi zaradi tega, da potrdimo to vsesplošno uresničeno željo prebivalcev, državljanov Slovenije, da imamo namesto 193 občin, kolikor jih je danes, kot vse kaže, okrog 220, je prav, da tudi tistih 27 na novo nastalih občin dobi možnost, da tudi na registrski tablici pokažejo, kateri občini pripadajo. Tudi zaradi tega menim, da tukaj ne gre za nobeno všečnost in nobeno prilizovanje volivcem, ampak gre za ugotavljanje danega dejstva. Če na sebe apliciram zadevo, je pa tako ali tako meni osebno čisto vseeno, ker sem pač v občini, ki obsega samo upravno enoto oziroma upravna enota samo to občino. Zaradi tega imam določen privilegij, ker živim v občini, ki je izenačena z upravno enoto. Takšnih je žal v Sloveniji zelo malo. In še teh bo kmalu še manj. Zato menim, da tudi ta pripadnost novonastali občini nekaj pomeni in razmišljajte o tem, ali ne bi bilo vseeno bolj primerno, da pristanete na to, da s tem amandmajem omogočimo razlikovanja. Ko pa govorimo o komplikacijah - veste, ta grb sam po sebi pravzaprav nič ne pomeni. Edino to, kar se je zgodilo tudi v Italiji, če se spomnite pred leti, ko so, mislim, da je dve, tri leta tega, ko so ukinili označevanje avtomobilov, registrske tablice po izvoru, po kraju, ampak imajo pač neke šifre, od A, U, E in tako naprej. Italijani so se kot državljani uprli temu in zahtevali da se na nek način še vedno opravlja distinkcija po izvoru voznika avtomobila oziroma preko njega tudi voznika, zaradi tega, če lahko malo na šalo obrnem, da so lahko rekli, glej, glej, tisti "butasti Trieštin" pa sploh ne zna voziti. Če je bila oznaka takšna, da se ni videlo od kod izhaja, potem ga nisi mogel kot Tržačana zmerjati, ampak kot Italijana, ker pač nisi vedel, od kod je. In tukaj je tudi ena možnost, da bomo lahko Ljubljančane zmerjali, ko bodo narobe vozili, medtem ko pa tisti iz obljubljanskih občin, ki sodijo v upravno enoto Ljubljana, jih ne bodo na njihov račun poslušali. Hvala.
Hvala gospe Pečanovi. Gospod Janc, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Minister, kolegice, kolegi. Jaz seveda podpiram to spremembo dopolnitev, ki jo je predlagala vlada in tudi matično telo, ker se mi zdi čisto v redu. Je pa res, da tudi ta predlog kolega Hana ima svojo težo in tudi svoj namen. Seveda je za tiste občine, ki imajo upravni sedež, nekoliko drugače, kot za tiste, ki tega nimajo. Vendar neki določeni argumenti pa vendarle so, da čas morda za to spremembo še ni dozorel po moji oceni. Imamo pred seboj regionalizem, nove pokrajine, ki se bodo zgodile, upam, da v naslednjem letu, če bo takšna tudi volja v tem parlamentu. Zagotovo bomo imeli tudi nove občine. Ali jih bo 10, 15 ali 20, 30, tega zdaj nihče še ne ve. To je čas, ki bo v ta parlament prišel slej ko prej. In ko bi to zgodbo vendarle zaključili, jaz upam, da v nekih dveh letih, bi morda potem ponovno prišli z neko določeno spremembo v ta parlament, z vlado, ki bi vendarle mogoče toliko bolj uravnotežila tiste občine, ki imamo grb zdaj na tablicah, pa tiste občine, ki so in ki bodo še nastale, bi morda to nekako bolj umestili v ta slovenski prostor, na kakšen način. Razumem pa župane občin, ki te zgodbe nimajo, da bi si želeli na svoji tablici svoj grb. To je popolnoma logično. Če bi bil jaz župan Radeč, bi si to tudi zagotovo želel. In verjetno tukaj bo treba, da vlada malce le razmisli, da smo občine pač takšne kot smo, velike, majhne, s sedežem upravnih enot, brez sedežev upravnih enot, in da bi si vsak župan želel svojo tablico na svojem vozilu svojega občana. Zato bi to zadevo bilo vredno in ta predlog amandmaja, ki ga v tem trenutku morda malce prehitevamo po desni, takrat vendarle pripraviti, ko bo regija postavljena, ko bodo nove občine bolj ali manj zaključene v tem novem paketu, ki bodo zagotovo prišle, da bi še enkrat se lotili tega in še enkrat popravke naredili. To ni nič hudega in morda bi tudi to pripombo takrat upoštevali, ki je, po mojem, ne samo všečna, ampak tudi korektna do vsake slovenske občine in do nove ureditve, ki jo bo s pokrajinami zagotovo Slovenija imela. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. Gospod Terčon izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi rekel, da se je najprej treba zavedati, da ta zakon stori vse, da se nič ne bo spremenilo. Ta zakon samo vrača zadeve, legitimira to, kar je, nič drugega, vrača zadeve že na leto 1992 in tako naprej. V bistvu nič kaj ne spreminja. Jaz sem mu očital konsistentnost. Poglejte, državljani so rekli, da se ne strinjajo ne z grbom Republike Slovenije, ki je sedaj predpisan v zakonu, ki ni uveljavljen, ampak so rekli predvsem to, da hočejo imeti registrska območja. Jaz tudi razumem neke pomisleke, ki so pri tem, da bi dali na tablico grb vsake občine. Zakaj razumem? Glejte, mi imamo zdaj v državnem zboru predlog, mislim, da 34 ali, ne vem, koliko novih občin in vladajoča desnosredinska koalicija, ki je bila vedno naklonjena drobitvi občin, razume, da ne bomo mogli tako hitro spreminjati tablic, kot bodo oni ustvarjali nove občine. Zato je ta pomislek na vaši strani na mestu, ker vi mislite vedno nove in nove občine, da jih bo, ne vem, koliko na koncu. Mi smo s tem amandmajem hoteli biti konsistentni, da bi ljudje dejansko se predstavljali s tistim, kar so, da se identificirajo z registrskim območjem. Ker nimamo pokrajin, je neka zadeva, ki jo prenašajo iz preteklosti, vendar je očitno prirasla najbolj k srcu. In če se spomnim, ko smo spreminjali zakon, ni bilo toliko pomislekov, da bi odpravili grbe občin, kjer je sedež upravnih enot, ker to je zdaj to, in uvedli slovenski grb, ampak je bil največji pomislek, da odpravljamo registrska območja. Takrat sem bil jaz, mislim, da eden glavnih, ki sem pomislil, čeprav je naša vladajoča takratna koalicija to, jaz sem temu nasprotoval - predlagala in tudi pri vas ni bilo kaj dosti pomislekov. Ko pa greš spreminjati neko stanje in ko slediš na koncu koncev tudi volji ljudi, moraš paziti, da to korektno spremeniš. In če vračamo zdaj ponovno registrska območja, ker so ljudje hoteli, in istočasno vračamo grbe, potem vrnimo tiste grbe, ki so v resnici, ki obstajajo, in občine, ki obstajajo. Ne da vrnemo nekaj, kar nima nobene veze in če nas bo nekdo vprašal, kaj pa predstavlja to na vaših tablicah, jaz sem že prej povedal, da znamo identificirati v vseh sosednjih državah, kaj nekaj je predstavljeno na teh tablicah, ampak mi kot Slovenci ne bomo vedeli, kaj povedati. Tako bo to zapleteno, da ne bo nihče mogel tega razumeti. Hočem povedati, da to zmedo, ki obstaja, kot sem že rekel, na področju upravne samouprave regionalne delitve Slovenije, eksplicite prenašamo tudi na registrske tablice in našo podobo, zato se mi zdi ta zadeva pomembna. Mi smo hoteli samo kanček konsistentnosti, korektnosti dati na tablice, zato apeliram, da se ta amandma podpre. Hvala lepa.
Hvala gospodu Terčonu. Gospod Zagorac, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni. V Slovenski nacionalni stranki amandmaju ne bomo nasprotovali, je pa res, da se z nekaterimi trditvami zagovornikov amandmaja enostavno ne moremo strinjati, predvsem v trditvi, ko nekdo reče, da če bomo uvedli še dodatne grbe, to ne bo imelo nobenega stroška. Strošek bo, res je, da ne bo tako enormen, kot nekateri to želijo predstaviti. Tudi tiskanje take nalepke nekaj stane, tako da govoriti, da stroška sploh ne bo, je neresno. Naslednji razlog, zakaj bi ta amandma naj sprejeli po mnenju predlagateljev, je ta, da gre za promocijo neke občine. Dajte mi povedati, prosim vas lepo, od 193 obstoječih in nekaj prihajajočih občin, koliko grbov pa dejansko poznate. Dvomim, da bi znalo vseh 90 poslancev vrisati grb Ljubljane ali pa Maribora, glavnega mesta in pa drugega največjega mesta, kaj šele kakšne male občine, ne vem, pa bom rekel na obrobju Maribora. Razlog, zakaj je takšen amandma všečen, je, da se občine, ki nimajo sedežev upravne enote, izenačijo z občinami, ki imajo sedež upravne enote, nič drugega, želja ljudi, da se z nekom izenačijo. Tablice, veste, imajo določen omejen prostor in ko bomo uvedli pokrajine upam, da ne bo kdo priletel še z željo, ker je na svojo pokrajino ponosen, in prav je, da je na njo ponosen, da tudi to da na tablico, ker počasi bomo potem vozili na avtomobilih od zadaj plakate. Še ena zadeva, ki me malo zbode v oči, je, da ste se za ta amandma odločili danes in ne takrat, ko ste imeli dejansko moč, možnost spreminjati takšen zakon. Se pravi takrat, ko ste imeli to večino. Hvala lepa.
Hvala gospodu Zagorcu. Gospod Han. Se odpoveduje. Gospod Bevk. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom seveda podprl amandma mojega poslanskega kolega, kajti mislim, da je nasprotovanje temu amandmaju čista kaprica vlade oziroma nasprotovanje vsakršnemu predlogu opozicije, pa če je še tako dobronameren. Jaz mislim, da bi država oziroma ta koalicija lahko tudi na simboličen način dala priznanje slovenskim občinam, tudi tistim desetim in desetim, ki naj bi jih ta državni zbor v naslednjih mesecih potrdil. Gre zgolj za neko tehnično vprašanje. Ko se je meni na tablici se grb Idrije izbrisal oziroma poškodoval, sem šel na upravno enoto in delavka mi je dala etiketo grba idrijske občine in sem ga lepo nalepil na tablico in stvar je bila rešena. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku. Gospod Gulič.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice in kolegi! Jaz bom podprl oba amandma, ker se mi zdita smiselna, kljub vsem nesmislom, ki se pravzaprav vlečejo že nekaj časa. Pa ne mislim sedaj samo čas sedanje vladajoče koalicije, ampak tudi že kaj prej. Slovenci smo na nek način tradicionalisti in ko se nečesa navadimo, se temu težko odpovemo. In to se je sedaj videlo pri teh tablicah. Videlo se je pa seveda tudi to, da smo ob tem, da smo radi Slovenci in ponosni Slovenci, tudi sorazmerno zelo ozki lokal patrioti, pravzaprav čisti gradičkarji. Zato bi se lahko na nek način tudi odločili, da imamo tam nek prazen prostor, ki ga potem individualno zapolnjujemo ali z občinami in s krajevnimi skupnostmi ali s simboli, recimo, iz kakšnega kluba, društva. Če imamo majhne otroke, bi se dalo kakšnega medvedka nalepiti ali kaj takšnega. V glavnem ta prostor bi celo lahko bil po zakonu prost in prepuščen vsakemu posebej, ker smo Slovenci tudi ob vsem tem, kar sem prej povedal, veliki individualisti. Ampak vseeno, hočemo pa imeti nekaj skupnega. In tablice so ena od tistih zadev, ki se mi zdi, da so se vendarle v Sloveniji tako prijele, da si je res zelo težko pravzaprav misliti, da bi imeli tam neke neprepoznavne šifre, za katere nihče ne bi vedel, ali pa samo posvečeni, kaj pomenijo. Druga stvar, ki se mi zdi pomembna, je uporaba vseh 25 črk slovenske abecede. To bi bilo dobro vendarle imeti, kajti tudi to je sestavni del naše identitete. Razen seveda, če se ne odločimo v tem času, da se vrnemo recimo v čas Adama Bohoriča pa Sebastjana Krelja in začnemo uporabljati kreljčico, ki jo sicer imenujemo bohoričica. Tam ni bilo kljukarskih črk, ni bilo gaičnih znamenj iz češčine, ampak smo imeli lepo CH, ZH, SH in seveda potem ni bilo težav. To bi seveda prav gotovo, če ne drug, podprla tudi računalniška srenja, ki je celo pred leti to predlagala, da se vrnemo. V glavnem zapletov lahko naredimo, to hočem povedati, tudi iz takih malenkosti kolikor hočemo in se spremo do smrti in še čez. Ampak ni potreba. Zaradi tega bom seveda oba amandmaja podprl in tudi spremembo zakona, da bo enkrat vendarle mir, in da si bodo ljudje na jasnem. Kar se tiče pa plačevanja teh grbov, pa naj še to povem. To se plačuje že danes. Če pooblaščenec, ki izdaja tablice, nima tvojega grba, ima recimo neke druge tablice, ti pove, da lahko dobiš svoj grb za 250 tolarjev in si ga doma sam nalepiš. Kar se tiče pa nacionalnih oznak bi bilo tudi skrajni čas, da se zmenimo ali smo SLO ali SI, dotlej bom pa vozil tam na avtomobilu NSK, kjer ni teh problemov. Hvala lepa.
Hvala gospodu Guliču. Gospod Mikolič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik in prisrčno pozdravljeni. Sam smatram, da sprememba zakona ne bo prinesla zmede, kot je bilo slišati, bi pa rad tudi sam poudaril, da so občine že velikokrat dale pobudo, da bi občinski grbi bili v registrskih oziroma na registrskih tablicah. Pa morda res še ta predlog ni zrel, zato bi jaz izpostavil drugi vzrok, da bi potem občine le morale imeti te grbe, v skladu z nekimi pravili grboslovja oziroma heraldičnimi pravili, kajti vemo, da nekaj občin ima v tem kontekstu grbe, nekatere občine pa imajo pravzaprav tako imenovane embleme. Bi pa sam rad poudaril, da sem mi zdi dokaj nelogična tista rešitev, ki je bila prej in bo tudi do nadaljnjega in bi jo prav gotovo morali lotiti odpraviti. Če, na primer, imam jaz, prebivalec Rogatca, registrsko območje Celje, CE, pa imam grb, pa ne bom sedaj rekel Šmarje pri Jelšah, da mi ne bodo zamerili, ampak upravne enote Šentjur. Nekako bi mi bilo logično, da imam potem grb, bi rekel, tega knežnega mesta Celje, da ne bo potem zamer z ene in druge strani. Sicer pa veste, tako kot predlagatelji nekako argumentirajo, da boš promoviral kraj, ne vem, se mi zdi brez kakšnih finančnih spodbud za tistega, katerega bom jaz, konkretno občino Šentjur, promoviral se mi res zdi, da niso to nobeni argumenti, da imamo te grbe, kjer so sedeži upravnih enot v registrski tablici, razen če, se bom sedaj malo pošalil, so res ti pripravljeni kaj za to dati naši občini, da bomo kakšnih 100 metrov ceste popravili, kjer se bodo ti naši prebivalci in tudi prebivalci Šentjurja vozili. Mislim, da bi bilo o tem smiselno razmisliti v prihodnje. Hvala.
Hvala gospodu Mikoliču. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Časi, ko smo imeli suvereno državo so minili. Mi smo določene pravice prinesli v Evropo in temu primerna je prilagoditev tudi ostalih stvari v državi. Ena izmed teh je tudi registrska tablica. Registrska tablica v prejšnji državi je bila pač simbol prepoznavnosti v naši državi, se pravi v državi, če hočete Jugoslaviji, potem pa tudi preden smo prišli v EU, v Sloveniji in smo imeli dva znaka na avtomobili, eden je bila država SLO, druga pa registrska tablica, ki se je začela, kaj jaz vem, Maribor, številka in tako naprej in z grbom Maribora. Ker smo zdaj to obdobje prešli te edine značke okroglaste oblike SLO smo prenesli na registrsko tablico in ima registrska tablica zdaj funkcijo prepoznave v Evropi in na to tablico bomo dali simbole, po katerih naj bi nas prepoznali v Evropi in na katere naj bomo ponosni. Če pogledamo stvari okoli nas, Italijo ali pa Avstrijo, potem so eni simboli v prvem delu tablice, ki označujejo državo, drug simbol je pa tisti simbol, ki označuje nekje deželo ali pa regijo ali kakorkoli hočete, tisto teritorialno členitev take države, ki ustreza standardu klasifikacije teritorialnih enot na drugem nivoju. Mi tega nimamo, nadstandardna [[?]] klasifikacija teritorialnih enot na drugem nivoju je za nas do nedavnega bila cela država, zdaj pa se je razdelila na dve kohezijski regiji, administrativnih regij pa tudi nimamo. In če bi bili na kaj ponosni in če bi enkrat hoteli to za vselej rešiti, bi po mojem bilo najboljše, da bi tudi grb bil tisti, ki bi simboliziral Republiko Slovenijo. Živ krst na Danskem ne bo vedel, če bo tam en grb neke občine, kaj ta stvar pomeni. Mislim, da bi morali to stvar rešiti globalno ne pa se še bolj deliti, kot smo, da bomo še manj prepoznavni v Evropski uniji. Zdi se mi, da ko te stvari rešujemo bi jih morali rešiti za dolgi rok. Že stari Latinci so dejali "quidquid agis prudenter ages, respice finem" - karkoli delaš, delaj pametno in misli na konec. Zaradi tega je ta debata o tem, da bi morali na vsak način grbe občin, ki se bodo spreminjali, ki so v tujini nerazpoznavni, dati na registrsko tablico, deplasirana.
Hvala gospodu Mogetu. Želi še kdo razpravljati o amandmajih in členu? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 6. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 18.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Izvolite.
Prijavil sem se že prej toliko, da ne bi točke odpirali pa verjetno niste videli. Predsednik, jaz bi predlagal, da bi tudi v delu državnega zbora bila neka konsistentnost, če bi lahko sprejeli to, da bo državni zbor glasovanje opravil pol ure po končani 6.a točki, ki smo jo vrinili vmes, tako da se ne bi zdaj vseh ostalih točk obravnavalo, to točko pa posebej. Če ne bom pač dobil podpore za ta proceduralni predlog, tudi ne bo nič hudega, drugače bi pa, mislim, da bi nekako ohranili ta način dela, ki smo ga bili vajeni.
Mislim, da bi bilo to izvedljivo. In tudi ni potrebno, da sedaj glasujemo, ker ne vem, če smo sklepčni, o tem proceduralnem predlogu. Mislim pa, da nima nihče proti, da glasovanje opravimo po 6.a točki, oziroma najkasneje ob, pol ure po končani 6.a točki, v kolikor bi celotno razpravo in celoten današnji program končali prej kot je bilo napovedano. Vračamo se na 3. točko in ugotavljam, da predstavnika vlade k tej točki ni. Trenutek. Prosim predstavnika ministrstva za finance, da pride v državni zbor, kajti začeli smo z obravnavo 3. točke dnevnega reda - to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Hvala predstavnikom ministrstva za finance, da so zasedli svoja mesta. In besedo dajem predstavniku vlade, torej gospodu ministru za dodatno obrazložitev predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prav lep pozdrav vsem poslankam in poslancem. Ko smo julija leta 1999 uvedli na slovenskem zakon o davku na dodano vrednost, je bil ta kasneje večkrat tudi spremenjen. Celotni sistem pa temelji na rešitvah, ki jih Evropska unija pozna, ki so bile vse vpisane v šesti direktivi sveta iz dne 17. maja leta 77, in na tej podlagi je tudi Slovenija to uvedla. Sistem DDV-ja izhaja iz načela obračuna po fakturirani realizaciji. Države članice pa so imele to možnost, in jo še vedno tudi imajo, da lahko za določene transakcije ali za določene kategorije davčnih zavezance predvidijo obračun DDV-ja na podlagi plačane realizacije. Ob uvedbi DDV-ja v letu 1999, se je Slovenija odločila, da posebne rešitve, ki jih omogoča ravno ta 10. člen, drugi odstavek šeste direktive, ne bo uveljavila. Glede na stališča, ki jih je oblikovala strokovna javnost in tudi glede na težave, ki so se pojavile in so znane v Sloveniji, kar se tiče efektov plačilne discipline in glede na ponovno tehtanje prednosti, slabosti uvedbe takšne ureditve, se je vlada odločila, da predlaga to spremembo zakona, ki je danes tukaj pred vami v obravnavi. In sicer, da za davčne zavezance, ki opravijo v obdobju dvanajstih mesecev manj kot 50 milijonov obdavčenega prometa, lahko bistveno olajšajo davčno breme teh zavezancev, da bo obveznost nastala, ne ob datumu fakturiranja, ampak od dejanskega izplačila. Moram pa poudariti, da predlog tega zakona ne odstopa od bistvenih temeljnih načel obračunavanja davka na dodano vrednost, na katerih temelji ta obstoječi zakon. So pa te spremembe pomembne, ker bodo na nek način, na pomemben način, olajšale breme določenim zavezancem. Odločili smo se za 50 milijonov in s tem bo okroglih 70% vseh zavezancev imelo to možnost. Ta možnost, ki bo sprejeta v kolikor bo ta državni zbor tudi zakon sprejel, bo upoštevana že od 1.1.2006. Vsi členi, celoten zakon bi prišel v veljavo od 1.1.2006. 9. člen, ki pa zahteva, da se to naredi pred 15. decembrom, pa bi prišel v veljavo že takoj. Torej možnost, da bodo zavezanci to uveljavljali, bo obstala, in sicer na podlagi šeste direktive Evropske unije in tudi na podlagi izkušenj, ki jih imajo druge države članice, ki so takšen sistem tudi uvedle. Javno finančni efekti tega so težko izračunljivi, a vendar, v najslabšem primeru, v kolikor bi vsi zavezanci, ki dejansko delujejo na tem področju, te možnosti izkoristili, bi to bilo okrog 5 milijard tolarjev. Mislimo, da tudi ne bo dosežena ta meja, ker končno so tudi omejitve, kar se tiče transakcij, ki so lahko upoštevane. V tem zakonu obdržimo temeljno načelo, da za vse transakcije preko meja znotraj Evropske unije se mora še vedno obdržati sistem po fakturiranju. Torej, na tej podlagi vlada predlaga državnemu zboru, da ta zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na prvem nadaljevanju 10. nujne seje, dne 17.11.2005, kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter iz zakonodajno tehničnega vidika in podala pripombe k določbam 3. in 4. člena predloženega zakona. V pripombi, določbi 3. člena, služba opozarja na nejasnost izraza davčnih zavezancev, kupcih blaga oziroma naročniki storitev, v drugem odstavku 46.a člena, saj v tako zapisani obliki v prejšnjem odstavku tega člena ni. Pripombe službe k določbam 4. člena oziroma v tem okviru novega 52.p, 52.r, in 52.s člena, pa so upoštevane z amandmaji, ki so jih k 4. členu vložile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prejeli smo mnenje komisije državnega sveta, dopis obrtne zbornice, stališča združenje družb za upravljanje združenje članov, amandmajski predlog združenje članov borze vrednostnih papirjev. Odboru so bili poslani in vloženi amandmaji poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije z dne 15.11.2005, poslanskih skupin koalicije z dne 16.11.2005. V seji so prisostvovali predstavniki ministrstva za finance ter zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnitvi obrazložitvi členov je predsednik vlade kot pomembno novost, ki se uvaja na podlagi predložene novele, izpostavil posebno ureditev obračunavanja DDV po plačani realizaciji, kar bo prispevalo k olajšanju davčnega bremena dela davčnih zavezancev. Ostale predlagane rešitve le dopolnjujejo že uveljavljene rešitve oziroma pravila natančneje prilagajo novim pravilom, ki so uveljavljena v šesti direktivi. V razpravi smo se najprej dotaknili višine oziroma predloga poslanskega kluba Liberalne demokracije, da se vrednostna omejitev po realizaciji, po plačani realizaciji ukine, in da imajo to možnost, da se odločijo za izračun plačila DDV-ja na osnovi plačane realizacije vsi zavezanci. Ugotovljeno je bilo, in predstavnik vlade je pač povedal, da bi s tem verjetno ne bili v skladnosti z šesto direktivo, ki upošteva dva kriterija, bodisi delitev obsega obdavčenega prometa, bodisi odločitev vrste transakcij, zato je bila odločitev, da se pač ta amandma ne sprejme. V kolikor pa bi ta amandma sprejeli, kot je bilo že prej povedano, da do 50 milijonov zajemamo 70% davčnih zavezancev, potencialnih davčnih zavezancev, ki se bi za to odločili oziroma 61 tisoč 400 pravnih oseb oziroma zavezancev. Če bi ukinili to mejo, in bi se odločili vsi, da preidejo na to, bi nastala teoretska možnost izpada, trenutnega izpada prihodka iz DDV-ja preko 70 milijard tolarjev. Potem smo obravnavali še predlog, da bi se ta znesek oziroma ta vrednost, povečala na 80 milijonov tolarjev, predlog obrtne zbornice in državnega sveta, ki ga tudi nismo sprejeli. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev k novemu 52.p., 52.r., 52.s. in 52.t. členu, ni pa sprejel amandmajev poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k novemu 52.o., 52.r. in 52. členu. Odbor je glasoval o vseh členih zakona ter jih sprejel, in predlaga tudi državnemu zboru, da ga sprejme v predloženi obliki.
Hvala gospodu Starmanu. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi bo gospod Vili Rezman predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala. Torej v naši skupini sodimo, da je treba opozoriti na to, da ne bi bilo dobro, če bi pet davčnih zakonov razumeli apartno, torej mimo povezav, mimo konotacij, mimo implikaciji, ki jih vsebujejo in seveda mimo posledic, ki se bodo zgodile najbrž v naslednjem letu, ko bodo predlagani posamični zakoni, ki bodo to izpeljevali v nadaljevanju. Sodimo torej, da je ta zakon, o katerem sedaj govorimo, zakon o davku, zakon o DDV-ju samo uvod v davčni paket, uvod v davčni sveženj in da je ta davčni sveženj pravzaprav samo uvod v, o tem govori tudi vlada sama oziroma predlagatelj, v proračunsko razpravo. Sodimo tudi, da ta paket prelagomina v razpravo o reformi, o reformnem okviru. V poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog proračuna in tudi tiste dele teh zakonov, ki jih bomo obravnavali, ki pomagajo k njegovi implementaciji. Podpiramo tudi reformni okvir, vendar to ne pomeni, da bi bili pri tem brez rezerv, da bi kar v vseh podrobnostih, v vseh potankostih tisto, kar se sedaj ponuja kot predlog za razpravo, podprli. Sodimo, da bo precej tudi takšnih predlogov, ki jih bo potrebno spreminjati, ki jih bo treba, nekatere morebiti opustiti, ali pa jih drugače argumentirati, da bodo lahko pridobili tudi našo podporo. Naša podpora bo trajala tako dolgo, dokler bomo ocenjevali, da so skupni učinki večji od posamičnih izgub, od tistega, kar se bo na posamičnih nivojih pokazalo in dokler to še bo socialno sprejemljivo oziroma, dokler to posamičnih kategorij našega prebivalstva ne bi spravilo v manj ugodni položaj, kot ga imamo sedaj. In naj spomnim, mi se zavzemamo za to, da se socialni in siceršnji položaj Slovenk in Slovencev ne sme dramatično spreminjati, zlasti na slabše. Če bi šlo na bolje, hvala bogu. Predlagatelj govori v tem predlogu o dveh ravneh, o manj pomembni ravni, in jaz ne mislim o tem razpravljati, in o pomembnejši ravni. Ta pomembnejša raven je tisto, kar imenujemo plačana realizacija. Kaj se pričakuje od tega? Gre preprosto za to, da so to prvič neke dopustne posebnosti znotraj splošnih načel v Evropski uniji. Gre za to, da so najbrž ti ukrepi res davčna olajšava za tiste, ki jih zadevajo in to seveda kaže podpreti. Povedano je bilo, in zapisano tudi, to seveda pomeni likvidnostni izpad in da se bo ta likvidnosti izpad v približno petih do sedmih milijardah nadomeščal pač z drugimi davčnimi viri. Upamo, da ne bo plačnik končni potrošnik, tisti, ki bo ta davčni izpad pokrival. Zlasti ne tisti del, za katerega bi lahko rekli, da je socialno in sicer bolj ogrožen v naši družbi. Mi tudi sicer ne podpiramo tega, da bi bili kar vsi, da bi vsi imeli to pravico se odločati za plačano realizacijo, ker pač preprosto verjamemo številkam, ki jih je vlada postregla, in vlada pač govori, da bi to precej ogrozilo izvajanje proračuna, kakor je predlagan, zato mi ne mislimo oddati svojih glasov. Slabost, če tako rečemo temu, je tudi povečano administriranje, ki se mu pač ne moremo izogniti. Odbor je zavrnil predloge, ki so temeljili na predlogih gospodarstva. To mislimo, da ni najbolje in se sprašujemo ali bi morebiti odbor za gospodarstvo ne glasoval drugače, kot odbor za finance in monetarno politiko. Ali ne bi videl drugih interesov, interesov gospodarstva bolj v ospredju? Podprli pa bomo v upanju, da bo to pomenilo kakšen prispevek plačilni disciplini, davčni disciplini, da bo res razbremenilo gospodarstvo in da to ne bo pretirano bremenilo končnega potrošnika.
Hvala gospodu Rezmanu. Gospod Bojan Starman bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost seveda podprli. Dolgo časa sledimo pripombam raznih, predvsem malih podjetnikov, da so v tej državi, kjer je zelo slabo poskrbljeno za plačilno disciplino, obremenjeni s plačilom davka, DDV-ja, preden dobijo plačilo za svoje storitve oziroma svoje izdelke. In mislim, da je prav, da se je vlada odločila dati to možnost tudi našim podjetnikom, da lahko se odločijo prostovoljno ali se bodo odločili za plačilo davkov po plačani realizaciji oziroma tako kot je do sedaj. Seveda dejstvo je, da za plačilo davka po plačani realizaciji se bodo verjetno odločali zelo različno, na žalost je za to potrebno dodatno administriranje in je treba upoštevati, da je tudi potem odbitek davka na osnovi plačane realizacije plačanih računov, kar je tudi treba povedati in priznati pri teh zadevah. Mislim, da sprememba zakona prinaša nekatere druge manjše spremembe. Povedal bi še, v odboru je precej vroče krvi povzročila razprava, zakaj je ta omejitev prometa 50 milijonov tolarjev. Brez DDV-ja ta promet ne upošteva tudi prodaje eventualnih osnovnih sredstev in takšnih zadev, kar se tudi odšteje, treba se je bilo odločiti za eno številko, ki je nekje obvladljiva z vidika predvidenega oziroma možnega likvidnostnega izpada v državni blagajni, videli smo, da je predviden možen izpad 5 do 7 milijonov tolarjev in nekje je treba postaviti mejo. Sam osebno bi mogoče raje videl, da bi bila kakšnih 10 milijonov višje, vendar, če zajema 70% davčnih zavezancev, se mi zdi, da je vseeno primerna ta številka, ki se bo še lahko spremenila. Hvala lepa.
Hvala gospodu Starmanu. Mag. Milan M. Cvikl bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Gospod predsedujoči, gospod minister, poslanke in poslanci! V imenu poslanskega kluba bom govoril o stališču najprej načeloma glede paketa zakona in potem še posebej glede davka na dodano vrednost. Vlada Republike Slovenije se je odločila, da letos na hitro popravi nekatere elemente davčne zakonodaje. Ugotavljamo, da s tem spremembami davčne zakonodaje ustvarja resno zmedo, ki jo povzročajo nove in nove ideje o davčnih reformah, očitno bomo zaključili te reforme z enotno davčno stopnjo. Znotraj tega je potrebno obravnavati tudi predlog za spremembo in dopolnitev zakona o davku na dodano vrednost. Očitno se je vlada odločila, da potrebuje neko populistično potezo. Zaradi potrebnega aplavza na srečanju predsednika vlade na obrtnem sejmu se je odločila, da bo v sistem davka na dodano vrednost uvedla drugo metodo, metodo plačane realizacije. V poslanskem klubu Liberalne demokracije nimamo problema s tem, da se uvede metoda plačane realizacije, če je že vlada sama ocenila, da je smiselno imeti dvojni sistem obračunavanja davkov. Kot bomo pri nekaterih drugih zakonih govorili, imamo vlado, ki po šestih, sedmih letih uvajanja davka na dodano vrednost postavlja njegov sistem na glavo, zato je člen, ki to spreminja, precej na dolgo napisan. Vendar pa imamo problem, če se vlada odloči, da bo to veljalo samo za nekatere. Vlada je sporočila Evropski uniji, da bo to veljalo za mala in srednja podjetja, seveda pa je meja 50 milijonov daleč od tega. To je meja, ki mogoče velja za nekatere s.p.-je in za nekatera mikro podjetja. Zato smo mi z amandmajem predlagali odpravo omejitve obračuna davka na dodano vrednost po plačani realizaciji. Zavedamo se, da ima to določene likvidnostne učinke, nekje so ti likvidnostni učinki izračunani v višini 50 milijard, vendar hkrati pri davku od dohodka pravnih oseb z amandmaji, ki jih je predlagala vlada, za večno ne le likvidnostno, se pravi ne le za dva, tri mesece v času, ampak za večno izgubljamo več kot 50 milijard, ker povečuje vlada pri davku od dohodka pravnih oseb olajšavo. Prav tako ponovno poudarjamo, da pri davku o spremembah zakona o dohodnini, vlada za večno izgublja do 70 milijard plačila davka od obresti na tiste, ki so dobili denacionalizacijske obveznice. Torej vlada se je odločila, da je, kot bi se temu reklo, dobrohotna do nekaterih in menimo seveda, da uvedba dvojnega sistema plačne realizacije ni ustrezna. Ni ustrezna zato, ker z uvedbo plačne realizacije problema finančne discipline pri s.p.-jih in mikro podjetjih ne boste rešili. Problem finančne discipline je povezan predvsem s tem, da vlada izpolnjuje svoje naloge pri opravljanju s proračunom z izpolnjevanjem obveznosti države javnih zavodov, javnih podjetjih, in da svoja javna naročila v polni meri izpolnjuje. Naj poudarimo, da je sistem plačne realizacije uporaben predvsem v državah v kateri so vlade predhodno z dobrim delom sodišč, izvršbami in predvsem tekočim delom gospodarskih sodišč, zaščitile mala in srednja podjetja. Zato pravimo, da je ta poteza v zakonu davka na dodano vrednost predvsem populistična poteza, ki prave vzroke problemov pometa pod preprogo. Kaj torej res dela vlada? Ocenjujemo, da deluje populistično in zaradi enega aplavza predsedniku vlade uvaja dvojnost sistema. Mi smo predlagali amandma s katerim bi ukinili omejitev, podpirali smo tudi amandmaje, da bi ta omejitev bila dvignjena iz 50 na 80 milijonov tolarjev, kot je predlagala Obrtna zbornica Slovenije, vendar vse to ni bilo sprejeto. Ob tem pa se pri spremembi zakona o davku na dodano vrednost pojavlja še dodaten problem. Sprejemamo te zakone hkrati s predlogom proračuna za leto 2007. V predlogu proračuna za leto 2007 manjka 30 milijard. 30 milijard ki, kot je gospod minister to že povedal, jih bo vlada pridobila z dvigom stopnje DDV. Torej nam ni jasno, kaj je namen tega zakona. Ali je namen tega zakona biti zgolj populističen ali je namen, da ta zakon podpre državni proračun za leto 2007. Trenutno imamo veliko dihotomijo med predlogi in predlagamo, da o razpravi in o samem glasovanju naredimo korekten zakon.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Han bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovani minister, predstavniki vlade, spoštovani kolegi! Pred nami je že druga davčna reforma v tem mandatu. Prvo je vlada speljala takoj po prevzemu krmila, pa dela očitno ni opravila dovolj dobro. Komaj si je gospodarstvo opomoglo od uvedenih sprememb, že jih čakajo novi administrativni postopki. Vlada je namreč poslala v parlamentarno obravnavo že drugo davčno reformo. Več kot očitno je, da tudi ta ni dovolj dobra, saj vemo, da vlada pripravlja za letošnje leto, ali naslednje leto, vsaj tako se je zavzela na začetku leta in prav tako so se za dosego tega cilja zavzeli strokovni sodelavci, še tretjo davčno reformo. Iz dejstev lahko ugotovimo, da na področju davkov v državi nastaja zmeda. V javnosti se namreč lomijo kopja o vprašanjih uvedbe enotne davčne stopnje, ki je predmet tako imenovane tretje reforme. Pred tem pa bomo na predlog vlade za zelo kratko obdobje sprejeli drugo davčno reformo, katere smer in razsežnosti so vsaj tako problematične kot je uvedba enotne davčne stopnje. Javnost je seveda o tem premalo informirana, saj sočasno sprejema drugo in tretjo davčno reformo in je to namenjeno zgolj skrivanju dejanskih posledic predlaganih sprememb. Ko smo Socialni demokrati želeli s predstavniki vlade in koalicijskimi poslanci razčistiti odprta vprašanja o posledici, smo naleteli na gluha ušesa, zadovoljivih odgovorov, ki bi vsebovali vsaj posamezni izračun, pa žal nismo dobili. Zaradi tega zelo bode v oči dejstvo, da so spremembe korenite. Zato nikakor ni razumljivo, da se vladi tako mudi, da želi tako pomembno zakonodajo sprejeti po najkrajših možnih postopkih. Še huje od izbire najhitrejših postopkov je dejstvo, da vlada in vladni predstavniki niso pripravljeni prisluhniti konstruktivnim predlogom predstavnikov gospodarstva, obrti, kulture, študentov, invalidov in opozicijskih poslancev. Socialni demokrati smo prepričani, da mora biti uvajanje takšnih davčnih sprememb, predmet političnega in družbenega konsenza. Socialni demokrati zato opozarjamo vlado, da ustvarjanje nestabilnega davčnega okolja, lahko negativno vpliva na gospodarsko rast in gospodarski razvoj. Prepričani smo, da gospodarska rast in posledično pozitivni vpliv na trg dela, na nova delovna mesta in nove zaposlitve, ne morejo biti predmet ignorance do družbenih skupin in politične opozicije. Zakon o davku na dodano vrednost prav tako prinaša nekatere spremembe, ki jih jaz lahko osebno pozdravljam, katerih pa vlada ni želel ali pa ni znala pojasniti, kaj je s predlagano mejo letnega prometa 50 milijonov tolarjev. Zakaj ravno ta meja, zakaj vlada ne upošteva pripomb predstavnikov malega gospodarstva? Zakaj ne bi raje predlagali mejo 80 milijonov, ali pa tako kot so predlagali obrtna zbornica, na primer 96 milijonov? Tudi, če vas to tukaj vprašam, verjetno ne bom dobil odgovora. Tako, kot se je dogajalo to na matičnem odboru za finance in monetarno politiko. Pričakoval bi od vlade in resornega ministra za javne finance, da bi nam pridobili več informacij in da bi lahko izdelali kakšno simulacijo o posledicah predlagane davčne reforme. Tudi zaradi tega Socialni demokrati takega zakona pod takimi pogoji ne moremo podpreti in sprejeti odgovornosti za vse posledice.
Hvala gospodu Hanu. Gospod Ciril Testen bo prestavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, minister s sodelavci. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudski stranki podpiramo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o DDV-ju. Strinjamo se tudi z vsemi amandmaji, ki jih je odbor za finance kot matično delovno telo sprejel. Spremembe so bo našem mnenju nujne, ker so posredno povezane s prevzemom pravnega reda EU, šesta direktiva, in tudi zato, ker so predlagane rešitve neposredno povezane s predlogom državnega proračuna za leti 2006 in 2007. Zakon vsekakor ponuja nekaterim skupinam davčnih zavezancev dodatne ugodnosti, ki bodo po našem mnenju nedvomno pozitivno vplivale na njihovo poslovanje. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da so zelo pozitivne in pomembne zlasti naslednje rešitve. Najpomembnejša pridobitev predloga zakona o DDV-ju je vsekakor možnost za mala in srednja podjetja, da lahko obračunavajo DDV na podlagi plačane realizacije. To velja za vsa tista podjetja, katerih promet brez DDV-ja ne presega 50 milijonov. Veliko je bilo pripomb in tudi predlogov s strani nekaterih poslancev in tudi drugih zainteresiranih skupin, da je znesek premajhen in da bi ga bilo smiselno povišati na 80, po mnenju drugih pa celo na 100 milijonov. Po mnenju naše poslanske skupine je omejitev na 50 milijonov tista, ki je v danih okoliščinah še sprejemljiva za proračun za leto 2006, v katerem bo zaradi tega zakona predvidoma 5 do 7 milijardni likvidnosti izpad, ki ga bo potrebno pokriti z drugimi viri. Na odboru za finance smo veliko govorili tudi o tem, ali v okviru predlaganega zneska lahko govorimo tudi o srednjih podjetjih. Naše mnenje je, da je velikost podjetja glede na realizacijo v veliki meri odvisna od dejavnosti, s katero se podjetje ukvarja. Plačevanje DDV-ja na podlagi plačane realizacije je vsekakor ugodnost, če upoštevamo dejstvo, da so v povprečju v Sloveniji 60 dnevni plačilni roki. Zakon je vsekakor ugoden tudi za tiste podjetnike, ki prejemajo plačilo z veliko zamudo, od nekaterih podjetij, ki zaidejo v težave pa nikoli. Res pa je tudi, da mora podjetnik, ki se želi vključiti v obračun DDV-ja po plačani realizaciji poleg ostalih podatkov spremljati tudi podatke o prejetih in izvršenih plačilih, kar poveča administriranje. Z novim zakonom se želi dopolniti urediti tudi posebne sheme za kmete, ki niso zavezanci za DDV in prodajajo svoje pridelke v druge države članice EU davčnim zavezancem. Davčni zavezanec, ki plačuje in obračunava DDV v skladu s tem zakonom, mora pristojnemu davčnemu organu predložiti zahteve za izdajo identifikacijske številke za DDV, to velja tudi za tiste, ki niso davčni zavezanci in uporabljajo takšno obliko plačevanja. Zakon ureja tudi spremembe pri kazenskih določbah, še posebej ureja kazensko področje za tiste, ki niso podjetniki in opravljajo dejavnost kot pavšalisti. Še enkrat naj povem, da bo poslanska skupina Nove Slovenije predlog zakona podprla. Kar se pa zmede tiče, menimo, da večje kot je bila s sprejemom zakona prejšnje vlade skoraj ne more biti.
Hvala gospod Testenu. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Predsednik, gospod minister, sodelavci, kolegice in kolegi vsem skupaj en lep pozdrav! Pri poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, tako kot vsi ostali, da gre za drugo spremembo davčne zakonodaje, ki jo je državni zbor sprejel v lanskem letu in katere določbe v večini, ali pa v največji možni meri, so pričele veljati s 1.1.2005. Ocenjujemo, da v največji možni meri vsi zakoni, ki bodo predmet današnje razprave na temu zasedanju, kot tudi tisti, ki bodo jutri, izboljšujejo položaj, tako individualnih državljanov oziroma posameznikov, kot tudi pravnih oseb ali društev. In to velja tudi za ta zakon. Tako, da se ne pridržujemo razmišljanjem, ki so bodisi v medijih ali bodisi na matičnem delovnem telesu bila izražena in ki so očitala tudi temu zakonu oziroma predvsem drugim zakonom, ki bodo predmet razprave, da jemljejo nekatere že pridobljene pravice. Ocenjujemo, da obravnavani zakoni v največji možni meri dajejo pravice in to velja tudi za ta zakon. Ocenjujemo, da je Vlada Republike Slovenije po dolgem obdobju prepričevanja prejšnje kot tudi sedanje vlade odločila, da določenim manjšim davčnim zavezancem omogoči obračun davka na dodano vrednost na podlagi tako imenovane plačane realizacije, kar pomeni, da bo zavezanec za DDV plačal le-tega, ko bo prejel plačilo za opravljeno storitev oziroma dobavljeno blago. Slovenska ljudska stranka to rešitev pozdravlja in podpira. Ta rešitev pomeni pomembno izboljšanje likvidnostnega položaja mikro, malih in srednjih podjetij. Doslej se je pogosto dogajalo, da so predvsem mikro in mala podjetja morala od časa do časa celo najemati kratkoročna posojila, da so lahko pravočasno plačala obračunani davek na dodano vrednost za izvršeno delo oziroma opravljeno storitev. Po tej predlagani ureditvi se bo ta likvidnostna situacija po našem mnenju izboljšala, saj bo davek na dodano vrednost potrebno plačati šele po prejetem plačilu izstavljenih faktur oziroma računov. Po naši oceni gre za gospodarstvo zelo dobrodošel in prijazen ukrep. Prav je tudi, da država do določene mere trpi usodo gospodarstva, in da zaradi plačilne nediscipline deli usodo predvsem mikro, malih in srednjih podjetij. Seveda predlagana ureditev takoj pomeni potencialni pritisk na podaljšanje plačilnih rokov ter, lahko tudi, na plačilno nedisciplino. V Slovenski ljudski stranki menimo in ocenjujemo, da bo v takem primeru vlada morala proučiti ukrepe, da se kaj takega na trgu ne zgodi. V slovenski ljudski strani v nasprotju z nekaterimi ocenjujemo, da je prag 50 milijonov SIT primeren. Po nekaterih statističnih podatkih bo preko 90% samostojnih podjetnikov posameznikov in 60% gospodarskih družb imelo možnost obračunavati in plačevati DDV po plačani realizaciji. Menimo, da je prag tudi iz tega vidika primeren ter hkrati še zaradi likvidnostnega zamika tudi proračunsko vzdržen. Slovenska ljudska stranka nadalje tudi podpira uvajanje možnosti priznanja pavšalnega nadomestila o prometu za druge države članice Evropske unije. Ta možnost pomeni zavezancem iz drugih držav članic možnost zahtevati vračilo plačanega pavšalnega nadomestila, če kupi kmetijske in gozdarske pridelke od kmeta pavšalista. Po sedaj veljavnem sistemu to ni bilo mogoče, zaradi česar je bilo pavšalno nadomestilo za te kupce strošek, ki je zmanjševal konkurenčno prednost kmetov pavšalistov v primerjavi z ostalimi zavezanci za davek na dodano vrednost. Na podlagi vsega navedenega bomo poslanci in poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost podprli, kot je bil sprejet na matičnem delovnem telesu. Hvala.
Hvala gospodu Bajcu. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Davčna politika oziroma fiskalna politika ima neke svoje značilnosti in po naši oceni, kot po vsesplošno znani oceni, fiskalna politika predstavlja izključen inštrument vlade Republike Slovenije v okviru makroekonomskih instrumentov. Hočem povedati, da z davčnimi bremeni jih lahko predpisuje le izvršna oziroma zakonodajna veja oblasti. Je pa njena specifičnost, da se ta instrument uporablja najbolj globalno v Republiki Sloveniji, kajti dejstvo je, da so davku podvrženi čisto vsi. Po naši oceni bi ravno iz tega naslova, torej tega najširšega dometa in izključne pravice predpisovanja oblike, višine oprostil, skratka vseh pojmov povezanih z davkom v rokah vlade in pa državnega zbora, bilo potrebno okoli davčnih reform, okoli DDV-ja spregovoriti v okviru razširjene oziroma normalne razprave. To je razprave, ki bi omogočala sodelovanje tako vseh parlamentarnih strank, naj si bo v plenarnem zasedanju ali na matičnih delovnih telesih, no še pomembnejše pa bi bilo, da so v razpravo okoli fiskalne politike v danem primeru okoli DDV-ja vključeni tudi socialni partnerji. Torej kot rečeno, človek bi pričakoval, da bi vlada Republike Slovenije, katera teži k vsesplošnemu zadovoljstvu poiskala konsenz, prvič med političnimi strankami, kar je seveda težko, in drugič, kar je veliko pomembnejše, konsenz v okviru socialnih partnerjev. Žal pa je vlada Republike Slovenije prišla iz nam neznanega razloga pred ta državni zbor po tem, ko se ukvarja z davčno materijo že več kot leto dni, po postopku, ki seveda izključuje konsenz v družbi, ki izključuje dogovor s socialnimi partnerji in ki izključuje realizacijo pozitivne vsebine. Žal je prišlo do, vsaj po naši oceni, do neke vrste absurdne situacije, torej ko ministrstvo za finance predlaga najpomembnejše zakone, ki se dejansko dotikajo posredno ali neposredno skoraj vsakega izmed nas po sistemu oziroma po nujnem postopku. Isto moram povedati, da je to seveda kritika poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, prav tako pa zaradi korektnega odnosa sem dolžan povedati, da je predsednik vlade obljubil, na nekem sestanku v državnem zboru seveda, da bodo ostali zakoni s področja reform, ki bodo prišli v parlamentarno proceduro v letu 2006 in 2007 prišli v okviru normalnega postopka, torej tistega postopka, ki omogoča zasledovanje pozitivnih ciljev posameznih zakonov. V kolikor seveda verjamemo besedam predsednika vlade je na vsak način njegova obljuba za pozdraviti. S tega mesta pa moram povedati, da bomo seveda vsakega izmed zakonov, ki bo prišel v državni zbor, tudi na ta način spremljali in predsednika vlade držali za besedo. Skratka, v letih 2006, 2007 naj bi se državni zbor kot zakonodajna veja oblasti s področjem davčne politike srečeval po normalnem postopku in ne po postopku, ki je danes, torej v uvodni fazi reform, pred nami. Kar se tiče omenjenega predloga zakona o davku na dodano vrednost pa moram izpostaviti dve smernici oziroma dve dimenziji. Prva je dimenzija, ki so jo nekateri pred mano že izpostavili, torej dimenzija likvidnostnega zamika ali davčnega deficita. Po naši oceni je seveda nedorečenost na tem področju, to nedorečenost so potrdili predstavniki ministrstva za finance, na postavljena oziroma izpostavljena vprašanja posameznih članov - posledica ravno tega skrajšanega postopka. In druga dimenzija, ki bi jo radi izpostavili, torej ta metoda realizacije oziroma določanja dveh segmentov gospodarskih družb, majhnih in srednjih na eni strani z določitvijo meje ter ostalih, ki so seveda onstran meje povzroča vsaj po naši oceni prav tako nedorečenost, ampak žal nedorečenost, ker seveda ta cilj oziroma ta vsebina prinaša pozitivne spremembe in to nam je žal, da je torej tudi zakon, ki ima vsebinsko nekatere pozitivne lastnosti, dovolj nedorečen oziroma toliko nedorečen, da je vprašanje, če bo lahko zasledoval pozitivne lastnosti, ki naj bi jih zakon seveda zasledoval. Ob tem naj poudarim še kot uvod v razpravo okoli tega zakona, da ocenjujemo, da bi obe lastnosti, torej likvidnost in pa novo metodo lahko pozitivno izbojevali ali pa uzakonili z večjim konsenzom oziroma z normalnim postopkom. V tem delu leti kritika na vlado, kar se tiče zasledovanja sekundarnega cilja omenjenega zakona pa seveda dobi podporo Slovenske nacionalne stranke. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 22.11.2005. V razpravo dajem 4. člen in tri amandmaje Liberalne demokracije Slovenije in sicer k 52.o členu, 52.r in 52.s členu. Kdo želi besedo? Nihče. Gospod Cvikl, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Poslanke in poslanci. Amandmaji, ki smo jih predlagali, skušajo odpraviti problem, ki ga je ustvarila vlada. Vlada je seveda z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost za posebno skupino oziroma za tiste, ki v zadnjih mesecih, v 12-ih mesecih, ne presegajo 50 tisoč tolarjev pač odločila se, da uvede drugi sistem, sistem plač in realizacije. Že prej je bilo uvodoma povedano, da mi seveda, v kolikor vlada ocenjuje, da so davčne razmere in prihodkovna gibanja takšna, nimamo problema z odločitvijo, da uvedemo tudi plačano realizacijo, imamo pa problem, da je seveda sistem dvojen. Sprašujemo se v tej zvezi tudi, ali je ustrezna meja ravno 50 milijonov tolarjev. Vemo, da imajo nekatere države to mejo postavljeno veliko višje, tako da bi želeli, da s podporo k temu amandmaju odpravimo omejitev obračuna na dodano vrednost po plačani realizaciji in s tem bi lahko vsi davčni zavezanci, ne glede na višino njihovega prometa izbirali, da obračunavajo davek na dodano vrednost po plačani realizaciji. Nam so poznani ugovori, ti ugovori so bili seveda predstavljeni tudi na samem odboru za finance in monetarno politiko, da bi to lahko imelo velik likvidnosti šok. Razumemo tudi ugovore vlade, da bi s takšno uvedbo oziroma popolno izbiro na neki način kršili nekaj direktiv Evropske unije, vendar potem ne razumemo vlade in pa vladajoče koalicije, zakaj se ni pridružila mnenju Obrtne zbornice Slovenije, ki predlaga, da bi ta meja ne bila 50 milijonov, ampak 80 milijonov tako, da bi bilo potrebno v razpravi o teh amandmajih ugotoviti razloge vlade, zakaj ravno 50 milijonov, o tem vlada v samem dokumentu molči. Mogoče je edina možna razlaga preprosto v tem, da se je vlada odločila zaradi omejenih javno finančnih virov, zaradi omejenega likvidnostnega poravnavanja proračuna, to postaviti na 50 milijonov tolarjev. Tako, da je razprava, ki bi morala biti ob tem amandmaju pravzaprav razprava o pravih razlogih za uvedbo te zakonske spremembe, zakonske spremembe, za katero nekateri pravite, da je nujna da bi odpravila finančno nedisciplino. Če je res to cilj vlade, da se odpravi finančno nedisciplino, bi morala vlada ob tem zakonu v posameznih členih povedati še kaj drugega, predvsem zagotoviti samostojnim podjetnikom in mikro podjetnikom, na katere se to nanaša, da bo res naredila vse, predvsem v upravljanju javnih financ, za to, da se zmanjša finančna nedisciplina. Z uvedbo meje, ki jo je vlada predlagala, z uvedbo 50 milijonov tolarjev davčnega prometa, se bojimo, da se bo finančna nedisciplina povečala, da bo prihajalo do medsebojnih poravnav in da bo prišlo do zmanjšanja dejanskega plačevanja dobaviteljev svojim poddobaviteljem. Tako, da ne razumemo vlade in predlagamo amandma s katerim na nek način dajemo srednjim in malim podjetjem možnost, da izberejo način plačane realizacije. Še en dodaten argument, zakaj mi ocenjujemo, da ni strahu, da bi prišlo do tako velike uporabe metode plačane realizacije je preprosto v tem, da večina podjetij, ključnih podjetij, še posebej tista, ki so javne družbe, tista, ki kotirajo na borzi zaradi vrste drugih razlogov, predvsem zaradi prikazovanja svojih finančnih izkazov, sedaj z uvedbo mednarodnih računovodskih standardov izbirajo kot edino smiselno in logično metodo obračunavanja poslov metodo obračunane realizacije, tako da ta strah vlade je tu popolnoma odveč in s podporo amandmaju s strani vladajoče koalicije boste res potrdili to, da vam gre za kaj več kot za to, da ste želeli, da je predsednik vlade dobil en aplavz na obrtnem sejmu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Petek Milan.
Hvala predsednik. Torej, sam sem eden izmed tistih, ki sem 30 let doživljal spremembe, dopolnitve sistemske ali malo manj sistemske rešitve na področju obremenjevanja oziroma obremenitve storitev, in sam sem bil mnogokrat tisti, ki sem se jezil ali preklinjal državo, ki je uvedla sistem plačila DDV-ja preden je storitev tudi plačana. S tem, da sem se zavedal, da je šlo za probleme države, ki mora zagotoviti reden priliv sredstev. Žal ta država tudi v preteklosti, moram priznati, ni znala urediti plačilne discipline z drugimi instrumenti, tako kot tudi sedanja vlada, vsaj do sedaj v, tem letu dni, tega ni znala narediti, in kot izgleda, tudi v bodoče ne bo znala narediti. Žalostno pri tem je, da ravno tisti plačniki, ki so pravzaprav dobitniki sredstev iz javnih financ, ali so to ministrstva, ali so to institucije, ki so financirane iz javnih financ, množično kršijo plačilne roke, ne plačujejo. Poseben problem je to v gradbeništvu, ko se velike investicije ne plačujejo pravočasno ali se plačujejo z izrazitimi zamudami. Tako veliki izvajalci prinašajo te, seveda neplačane obveznosti tudi na male, v tem primeru je vlada torej želela, če sem prav razumel, zadovoljiti mala in srednja podjetja. Čeprav objektivno s tem, ko omejuje vrednost na 50 milijonov, ne zadovoljuje srednjih in malih podjetij, ampak skuša laskati določeni populaciji, ki jo predstavljajo podjetniki oziroma mikro podjetja. Zakaj to delajo je vsakemu laiku jasno. Ker pač so volilni glasovi tudi te populacije pomembni. Žal, mislim, da to ni sistemski ukrep, to je bi rekel, en sporadični mali ukrep, ki ne prinaša nobenega pozitivnega premika v naši davčni zakonodaji in ne pomeni seveda nobene stimulacije ali pa premika v realizacijo ali pa izboljševanju pogojev za gospodarstvo. Vlada je večkrat obljubljala, da bo s svojimi ukrepi spreminjala in izboljševala pogoje za gospodarstvo in sedaj je to možnost že imela. Imela jo je na ta način, da bi torej zajela v koncept plačane realizacije vse pravne subjekte, ne samo te, ki so omejene na 50 milijonov. Ali pa, če že je smatrala, da je likvidnostni izpad v državnem proračunu prevelik, da vsaj to vrednost poveča do nekega še razumnega, poslovno interesantnega, pravzaprav v poslovne interesantne višine, ki bi se vsaj po mojem, ne smela spustiti pod 100 milijonov. Tega ni naredila. Naredila je torej nek kompromis, ki mu pravim "gnili" kompromis ali pa "gnilo" potezo, ki ne prinaša ničesar. Posebej zaradi tega, ker očitno na javnih financah je situacija zelo dobra, prihodki so večji, kot so jih pričakovali, je torej strukturno možno poseči v določen del teh prihodkov, se izogniti tem problemom, ki bi z izpadom likvidnostno pač, zaradi tega zamika plačil nastale in bi torej bil res sistemski ukrep, ki bi vsem akterjem na trgu dal možnost, da enakovredno in enakopravno pod temi pogoji poslujejo. Zaradi tega sam pritrjujem amandmaju, ki smo ga vložili v Liberalni demokraciji, zavedajoč se tega, da seveda verjetno ne bo sprejet, ker pač ta koalicijska navezava deluje usklajeno. Če drugo ne, amandmaji, tudi če morebiti ne bodo sprejeti so, bi rekel, na nek način apel, na nek način, torej poziv vladi, poziv vladajoči koaliciji, da se v skladu z reformnimi ukrepi loti zakonodaje tako, da bo dejansko poskrbela za razbremenitev gospodarstva, ne pa da bo en del populacije pravzaprav malo za šminko zadovoljilo, ostalo pa ostane neizpolnjeno. Torej, predlagam in dajem soglasje, ali pa pritrjujem k amandmajem.
Hvala gospodu Petku. Gospod Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! V poslanski skupini Nove Slovenije ne moremo podpreti amandmajev k 52.o, r. in s. členu. Po eni strani nas veseli, da predlagatelj na nek način pritrjuje in pozdravlja spremembo obračuna davka na dodano vrednost tudi po principu plačane realizacije. To, kot je bilo danes s strani predstavnika vlade že navedeno, dovoljuje in omogoča tudi evropska direktiva. Onemogoča pa nekatere, prav ta evropska direktiva, nekatere predloge, ki so v predlaganih amandmajih. Mi dejansko smo zavezani koalicijski pogodbi, ker smo se zavezali, da bomo pripravili, uredili prijaznejše, boljše okolje za razvoj predvsem manjših podjetij in trdimo, da s predloženo novelo zakona o DDV-ju gremo tem podjetjem naproti. Ta mala podjetja se dostikrat, predvsem kar zadeva storitvenih podjetij, nahajajo v neki kooperacijski verigi in potem tudi v plačilni verigi. Se pravi, kar zadeva sama plačila njihovih storitev, so nekje na zadnjem ali predzadnjem členu te verige. Tako, da se bo podjetnik po tem novem zakonu, sem prepričan, da bo sprejet, lahko odločal, ali bo DDV obračunaval po fakturirani, ali plačani realizaciji. Rad bi pa, ker sem pri besedi, povedal, da s tem zakonom in s paketom novele davčnih zakonov, ki jih imamo na mizi, ne gre za davčno reformo. Davčna reforma je bila lansko leto in nekaj zelo pomembnega je moralo biti narobe z novo davčno zakonodajo, ki jo je sprejela vlada v letu 2004. Preveč strokovnjakov in poslovnežev ter interesnih skupin, tujih državljanov, je nezadovoljnih. Prejšnji finančni minister se gotovo mora počutiti nelagodno, še posebej, ko bo pogledal obrazec za napoved za odmero dohodnine za leto 2005. Splošno je sicer znano, da davčni sistemi postajajo vse bolj zapleteni in nepregledni. Čim dlje so v uveljavi, tem bolj to drži. Zato so potrebne občasne davčne reforme. Eden od glavnih razlogov zanje je poenostavitev in preglednost. Slovenija je morda pri tem posebnost. Z zadnjo davčno reformo v letu 2004 se zdi, da smo dobili bolj zapleten in manj jasen davčni sistem. Precej splošno mnenje je, da bi bilo zares dobro, lani sprejeti davčni sistem poenostaviti in ga narediti bolj jasnega. Predlagana novela je korak k temu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. Želi še kdo razpravljati? Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister, sodelavke in sodelavci in seveda tudi spoštovane gledalke in gledalci tretjega televizijskega parlamentarnega programa! Seveda jaz podpiram amandma Liberalne demokracije, ker menim, da gre v smer, v katero je pravzaprav želela tudi iti vlada, pa vendarle še ni imela poguma, da bi ta korak storila. Namreč, da bi prešla na to idejo, in da bi s premikom na plačano realizacijo dejansko olajšala delo slovenskega gospodarstva. Očitno pa ne sprejema teh naših členov, tudi sama ni predlagala, ni sprejela majhne spremembe, da bi se ta meja povišala od 50 na 80 milijonov, kar bi resnici na ljubo ne bilo veliko, vendar nekoliko boljše kot doslej. Vsekakor menim, da sem pričakoval ob tem zakonu bolj smele spremembe glede na kritiko, ki jo je doživela - v nekaterih segmentih gotovo opravičeno - davčna zakonodaja, ki je bila sprejeta do 1.5.2004, pred vstopom v Evropsko unijo. Pričakovali smo glede na kritike te zakonodaje, glede na vse to, kar smo poslušali, napoved, torej večjo in obsežnejšo reformo, pričakovali smo tako imenovani veliki pok, iz katerega se je na žalost izrodila, so se izrodile inkrimintalistične oziroma kot temu rečejo ekonomisti, dedualistične spremembe. Sam seveda menim, da ta tipa amandmaja, da ta zakon vključno tudi z našim amandmajem, če bo sprejet, ne bo rešil nekaterih problemov, predvsem ne na področju plačilne discipline, eventualno jih kot nehoteno posledico utegne celo zaostriti. Toda jaz zaupam strokovni presoji ministra in strokovnih služb in verjamem, da so ta nehotenja v posledici ne bodo pojavila in, ker tako verjamem, seveda podpiram naše amandmaje in predlagam, da vendarle ta amandma sprejmete ali pa mogoče v nekem postopku, če je to še možno, ga lahko dopolnite ali spremenite s tem, da vsaj povišate to mejno vrednost, do katere se obračunava davek na dodano vrednost na nov način. Skratka, iz tega razloga tudi zato, da bi mogoče skupaj prišli do nove rešitve, boljše, podpiram predlog poslanskega kluba LDS. Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Seveda sedaj na proceduro, upam, da bo seveda se tudi še vlada oglasila, čeprav se je očitno vlada vsaj z vrstnega reda razpravljalcev odločila, da ne bo razpravljala o amandmajih, tako da obžalujemo takšno odločitev vlade. Ampak vendarle, ker je bilo seveda v razpravi gospoda kolega poslanca Horvata omenjeno, nekaj o tej, tako imenovani davčni reformi, ki je bila seveda uvedena v lanskem letu, bi bilo korektno povedati, da seveda sam zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost ni bil del te reforme, da je ta zakon bil uveden leta 1959 kot eden od sestavnih delov pogojev vstopanja v Evropsko unijo in da seveda je pa ta popravek zakona pravzaprav relativno velik, velika sistemska sprememba v tem zakonu od davka na dodano vrednost. Ta sistemska sprememba je še toliko bolj problematična zato, ker potem, ko je bil leta 1999 uveden davek na dodano vrednost, je bilo pripravljenih cel kup podzakonskih in drugih aktov, ki omogočajo, da pri davku na dodano vrednost Slovenija dosega eno največjih stopenj davčne učinkovitosti in se je seveda potrebno vprašati, kaj vlada pravzaprav počenja z uvedbo nove metode plačane realizacije. Mi smo rekli, mi se strinjamo z njo, če je vlada ocenila, da ima za to sposobnost v davčni upravi, da so pripravljeni podzakonski akti, vendar očitno bomo v situaciji, ki je klasična vedno, ko se po nujnem postopku sprejemajo zakoni, da bo vlada potem, ko bo to sprejeto, skušala z nekimi podzakonskimi akti ali celo navodili davčne uprave na nek način zakon uvajati. Sama davčna reforma v letu 2004 pa je ključno vplivala na to, da lahko v letošnjem letu s spremembami, ki so predlagane predvsem pri davku na dohodek pravnih oseb, v določeni meri bomo rekli, celo mogoče lahkotno posegamo v sistem. Jaz upam, da bo vlada znala pojasniti, zakaj se odloča, da pri davku na dodano vrednost uvaja dvojnost sistema, zakaj pri davku od dohodka pravnih oseb v veliki meri povečuje določene vrste olajšav in zakaj pri dohodnini celo izloča neko posebno skupino davčnih zavezancev. Tako da pri amandmaju, ki ga predlagamo, je cilj, kot je bilo povedano. Če ste se že odločili, da uvajate dvojnost sistema, potem dajte to dvojnost sistema omogočiti vsem ali pa dvignite prag tako, da bomo res zajeli mala podjetja v celoti in del srednjih podjetij. To je vsebina te ureditve ali pa takšnega načina ureditve v drugih pravnih sistemih, tega pa seveda vlada ni predlagala. Kot sem že povedal, vlada je celo menila, da je predlog Obrtne zbornice Slovenije za dvig meje preprosto nesprejemljiv in ker se je vlada odločila, da je to 50 milijonov, je pač to 50 milijonov. Tako da, ponovno predlagam poslankam in poslancem predvsem vladajoče koalicije, ko bomo o tem glasovali danes popoldne, danes proti večeru, da predlagani amandma podprete in s tem seveda omogočimo v tretji obravnavi, da skušamo tudi še kaj narediti s samo mejo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice, kolegi. Želim se oglasiti, zaradi tega, ker se ponovno dogaja to, kar se v preteklosti ne bi smelo dogajati. Sam ne podpiram predloga LDS-a in sicer zato, ker smatram, da je ta stranka bila tista, ki je vse do sedaj premalo upoštevala mnenje tako gospodarstva, kot tudi vseh drugih prizadetih. Pravni red Evropske unije dopušča možnost, da se obračunava DDV na osnovi plačane realizacije in prav gotovo iz nekega razloga, tega razloga se do sedaj ni hotelo upoštevati. Mislim, da je skrajni čas, da je ta vlada prisluhnila obrtnikom, malim podjetnikom, ki so, ne samo, da so pritiskali na vlado, pritiskali so tudi na nas poslance v poslanskih pisarnah kamor so nam hodili tožiti, da je njihov status zaradi tega, ker so zadnji v verigi, velikokrat ogrožen ali na meji ogroženosti. Ta poteza je prešla, ni populistična, ampak je prešla v skladu z načrtom, ki si ga je vlada zadala. Vlada je ustanovila skupino, ki se je ukvarjala s temi zadevami in rezultati so tu. Spomnim se, da so spoštovani kolegi velikokrat načenjali ta vprašanja v tem istem državnem zboru in spraševali, kdaj bo kaj. Danes, ko se srečujemo s predlogi sprememb, pa se govori, da so te poteze populistične, da so na hitro sprejete, da se vladi nekam mudi, skratka ne vem, kdaj pravzaprav bo prišel tisti pravi čas, ko bo vsem prav, da se neke spremembe dogajajo. Mislim, da je potrebno ta predlog vlade podpreti, sam pa bom zavrnil predlog, ki ga je predlagal klub Liberalne demokracije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Veršniku. Gospod Testen imate besedo.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni še enkrat. Ker se je ta debata razširila počasi na vse davčne zakone, ne samo na DDV, bi jaz rad povedal sledeče. Vsi davčni zakoni uvajajo oziroma dajejo dodatne olajšave zavezancem za plačilo davka. Jaz moram reči, da me celo skrbi bolj to, da bo ministrstvo za finance in vlada težko skrpala proračun, ker so ugodnosti, če pogledamo vse te zakone, sorazmerno velike. Kar se pa tiče 50-ih milijonov, omejitve na 50 milijonov, je moje mnenje tako, da je to zelo pravilno, predvsem iz tega razloga, ker so zajeti po večini vsi tisti davčni zavezanci, ki so začeli svoje s.p.-je ali manjše d.o.o.-je iz nič in za njih pomeni vsako neplačilo ali vsako plačilo tudi davka velik problem v primerih, ko imajo kupca, ki jim slabo plačuje. Zato menim, da so zajeti pravi zavezanci, nenazadnje že samo število in obseg teh zavezancev pokaže, da je to tista prava kategorija. Menim, da podjetja, ki so večja in ki imajo boljše kapitalske osnove, lahko prenesejo tudi plačilo davka na drugačen način oziroma po fakturirani realizaciji. Mogoče bi omenil še to, ko je ministrstvo ponudilo 50 milijonov kot nek cenzus, se je takoj pojavila želja po 80, 100, da bi vse opravičili oziroma, da bi vsi plačevali na osnovi plačane realizacije, kar se mi zdi nekorektno do vlade in do državnega proračuna. Hvala lepa.
Hvala gospodu Testenu. Gospod Rezman, izvolite.
Hvala. Jaz sem tako že prej povedal, da mislim podpreti - in tudi moji kolegi, poslanski - ta predlog zakona. Sedaj bi pa rad povedal, zakaj ne bom imel zadrege, ko se ne bom odzval na mamljive sirene, da bi bili vsi brez izjeme opravičeni do tega, da lahko izberejo to plačano realizacijo. Najprej je treba reči da, in mislim, da so podatki, ki jih beremo, korektni, da je bila prva priložnost, da se to naredi, leta 1999. Takrat je bila zamujena, takrat ni bilo tovrstnega predloga. Tudi direktiva tega ne zahteva. Direktiva dopušča možnost odstopanja od splošnega načela za dva primera. Zato torej, da se to omogoči za določene transakcije ali pa, da se to omogoči za določene kategorije zavezancev in to se meni zdi docela logično. In temu ta predlog logični, tudi sledi. To je en razlog, zakaj se sirenam ne bom odzval. Drug razlog je pa v tem, da po drugih številkah, ki so mi bile posredovane, gre vendarle za pomembno olajšavo, za pomemben del našega prebivalstva, ki ustvarja vrednost. Gre za preko 90% s.p.-jev, takšen podatek je bil meni servisiran, in za polovico družb oziroma za 60 tisoč zavezancev oziroma za 70% zavezancev. To pa vendar ni kakšna marginalna skupina. To je nekaj, kar lahko pomeni za velik del našega prebivalstva pomemben premik na bolje. In če se ustavim samo še ob tretji stvari. Ali je ta 50 milijonska omejitev prava ali ne, tega jaz ne vem. Tega verjetno ne ve nihče. V vsakem primeru je to vsaj deloma arbitrarno izbrano, tudi če bi vlada predlagala 45, bi jaz verjetno to podprl, in če bi predlagala 60, bi verjetno to tudi podprl. Kaj je prava mera, bo verjetno zgodovina, ki se bo še zgodila, pokazala in zakaj je bilo treba morebiti tudi kakšne korekture sprejemati.
Hvala gospodu Rezmanu. Gospod Gantar.
Hvala lepa še enkrat. Spoštovani, jaz bi res poskušal nekoliko, par besed še reči k temu amandmaju in k tem, kaj bi bilo dobro za vse nas, da bi storili. Poglejte, ta zakon kot večina zakonov s področja davčne zakonodaje, je seveda kompleksen zakon. To pomeni, da ko sprejemate zakone, nikoli ne morete 100% in natančno predvidevati vseh učinkov hotenih, nehoteni, želenih in neželenih, kajti stvarnost je preveč kompleksna in zakon morebiti, bi rekel, na nek način, kolikor se da, je enostaven in tudi posega v neko kompleksno stvarnost. Zato je prav, da se zakone spremlja, da se gleda kaj gre, kaj funkcionira, kaj ne funkcionira, kje so učinki nasproti tistih, ki smo jih pričakovali in tako naprej, kdaj dosegamo neke druge cilje ne pa tistih, ki smo jih želeli doseči. In iz tega vidika je prav, da se kritizira in kritično vrednoti tudi vsa davčna zakonodaja, ki je bila sprejeta, okoli tega nimamo dilem. Jaz sam se spominjam, da so bile, čeprav v tem nisem preveč aktivno sodeloval, ker sem imel druga področja, da je bila ta diskusija okoli tega kdaj, ali je plačana realizacija primerna ali ni primerna, in se spominjam strokovnjakov, ki so govorili, da bo pri določenih segmentih to lahko pomenilo še večjo plačilno nedisciplino, ker bodo rekli: "Ne bom vam plačal, ker tako ali tako vam ni treba plačati davka in zato lahko še malo potrpite." Jaz verjamem, da temu ni tako in verjamem, da temu ne bo tako, da je bila to vendarle napačna ocena, da je ta stopnja medsebojne odgovornosti v gospodarstvu in zavezanosti praviloma večja. Zato predlagamo in podpiramo to idejo, da se gre za celotno gospodarstvo na ta model, pri čemer opozarjam, da Finska ima takšen model, vendar verjamem, da ta model, čeprav je bil dober, ni izvedljiv, ni empirično izvedljiv zaradi problema prihodkov, zato predlagamo, da preverimo in dvignemo to mejo, če že ne v tretjem branju, če že ne v tem branju, z več kot na 50 milijonov, to je, kot je bilo rečeno, arbitrarna meja, ampak ta arbitrarnost pomeni, da to gre za podjetnike in obrtnike z enima do dvema, največ trema zaposlenima, če upoštevamo plače, materialne stroške in tako naprej. Da tu smo zajeli hvale vreden segment, vendar zelo majhen segment in manj od obljubljenega, lahko bi pa naredili več na osnovi tega kar danes vemo. In seveda se sprašujem, zaradi tega izrazito gradualističnega pristopa, ali ne boste pravzaprav razočarali prav tiste, ki ste jim sami obljubili, da boste storili več in bolje od prejšnje vlade. Menimo, da bi bilo brez težav, če bi lahko to mejo dvignili višje in da bi se s tem proračun in proračunski prihodki ne izpostavili prevelikemu tveganju, kajti prejšnja do 1.5.2004 sprejeta davčna zakonodaja je imela, priznati moramo, neko dobro lastnost, če pravilno berem poročila ministra za finance, in sicer, da je zagotovila zelo stabilne in dobre davčne prihodke, kar je dobro za državo, vendar, jasno, bolj slabo za davkoplačevalce. Če mislite, da je treba [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]spremeniti se strinjam, dajmo spremeniti malo bolj kot vi mislite. Zato seveda še enkrat, podpiram ta amandma tudi v luči tega, da lahko v tretjem branju naredimo amandma, ki bo postavil neko višjo in boljšo mejo glede tega. Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Gospod Bajc izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kolega Gantar strinjam se, da gre za arbitrarnost in vsakokrat, ko obravnavamo ali pa nekaj sprejemamo, arbitriramo. V tem trenutku ali pa ob obravnavi tega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona, kot tudi amandmaja, ki ga je vložila Liberalna demokracija, govorimo o neki arbitrarnosti in rečemo ali je to 50 ali 80 ali je to tako kot predlaga ta amandma, da se v celoti črta in da vsi plačujejo po plačani realizaciji. Vendar jaz sem poudaril, ko sem predstavljal tudi stališče poslanske skupine in mislim, da je kolega iz DeSUS-a tudi omenil, da kakršnakoli arbitrarnost ali kakršnakoli meja ima na drugi strani tudi nekaj za posledico. In glede na to, da do sedaj veljavna zakonodaja, ki smo je polni ust, kako je bila dobra, ki jo spreminjamo in ki izboljšujemo status, smo rekli, fizičnih oseb, malih in mikro podjetij spreminja zadeve. Se pravi, do sedaj so morali plačevati po fakturirani situaciji, sedaj se pravi, da bo, in mislim, da je ocena bila 3 do 4 milijarde, je bilo rečeno, ob 50 milijonski meji ali pa arbitrarnosti, 3 do 4 milijone izpada prihodka v proračunu. Verjetno, ker bi posegli z večjo to mejo ali pa arbitrarnostjo na 80 ali 100 milijonov, verjetno bi se pa ta znesek bistveno povečal, ker so tisti, ki poslujejo z večjimi sredstvi, dejansko tudi večji plačniki DDV-ja in verjetno bi ta izpad ne bil 3, 4 milijone, ampak 10, 12. Spet arbitriramo ali pa razmišljamo. Ocenjujem, da v tem trenutku je meja 50 milijonov primerna, v kolikor se bo ugotovilo v času, bom rekel, izvajanja tega zakona in mislim, da so predvidene tudi reforme na področju druge zakonodaje, se bo pa takrat ugotovilo, in glede financ, prihodkov proračuna kot tudi učinka samega tega zakona pri davčnih zavezancih, in spreminjalo eventualno to mejo.
Hvala gospodu Bajcu. Gospod Štebe, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Moti me takšno zaščitniško razmišljanje. Jaz bi temu rekel, staro socialistično razmišljanje, zaščitniško razmišljanje do države, kot ga je navajal gospod Gantar. Mi smo dolžni ščititi gospodarstvo, gospodarstvo pa je moralo vnaprej plačati državi davek. Država seveda, ker je dobila vnaprej plačano dajatev, pa ni bila zainteresirana zaščititi tega, ki vplača vnaprej dajatev, da bi poskrbela, da bo on dobil tudi plačano svojo storitev ali proizvod. Zdaj se situacija menja in pristop, naj bi bil ravno obraten, postopoma takšen, da sploh ne bi bilo nobenih omejitev in da bi država, tako kot je v nekaterih drugih normalnih državah, z rubežem nekako zaščitila tistega, ki je opravil storitev ali prodal proizvod, pa to ni dobil plačano v roku, ki je bil dogovorjen na račun. Mislim, da moramo v celoti spremeniti razmišljanje. Zaščititi gospodarstvo, ki bo lahko na ta način normalno poslovalo in plačevalo dajatve, in bo država tudi lahko poslovala. Razumem pa, da je v sedanji situaciji potreben nek prehod, ki bo pokazal izkušnje v tem prehodnem obdobju, pa seveda je potrebno na efektiven in praktičen način takoj sankcionirati tiste neplačnike, ki pač ne spoštujejo in nimajo še urejene poslovne morale. Država bo na ta način na najbolj primeren in najbolj eleganten način odpravila to težavo. Hvala.
Hvala gospodu Štebetu. Gospod Starman.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovani, jaz pač tega predloga ne bom podprl, zaradi tega, ker je v neskladju s šesto direktivo. Drugič, zaradi tega, kot smo videli in slišali iz podatkov, bi lahko taka sprememba, kot je v tem predlogu amandmaja predlagana, pomenila izpad prihodkov države v višini preko 70 milijard tolarjev, kar je sigurno neobvladljiv in bi bilo vprašanje, kako bi peljala. Tretjič. Kako bi bila izvedljiva in nadomeščena. Četrtič. Mislim, da je številka oziroma 50 milijonov za začetek primerna višina, pri kateri se lahko posameznik odloči za ta sistem plačevanja davka po plačani realizaciji. Zajema pač tisto skupino manjših podjetij, ki so seveda najbolj šibki napram velikim sistemom in se težko obranijo, mislim, da so to otroci, ki bodo lahko prerasli v velika podjetja. Ne vidim nobenega razloga, da se po uvedbi ta številka v naslednjih letih spremeni, če bodo za to možnosti, denarne možnosti in se bo tudi naprej izkazal interes za tak način plačevanja davka. Se pravi, tega predloga ne bom podprl, sem pa že prej povedal, verjetno ga bo treba dopolniti v naslednjih letih oziroma spremeniti številko. Še nekaj bi povedal, to so malenkostne spremembe tako imenovanega paketa davčnih zakonov, ki, jaz bi si zelo želel, da čim hitreje preidemo na bolj temeljite spremembe. Dajejo našim davčnim zavezancem nekaj dodatnih, boljših možnosti oziroma olajšav. Želel bi pa, da se čim prej lotimo oziroma začnemo sprejemati prve akte res prave davčne reforme. Hvala lepa.
Hvala gospodu Starmanu. Gospod Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dovolite, da seveda glede navedbe posameznih poslancev vendarle rečemo bobu bob. Kritika, da ob uvajanju davka na dodano vrednost nismo dovolili dveh metod obračunane in plačane realizacije kaže na nerazumevanje situacije, ki je bila takrat. Takrat smo imeli prometni davek in eden glavnih namenov uvedbe davkov na dodano vrednost je bil, da seveda zmanjšamo sivo ekonomijo, ker ravno uvedba davka na dodano vrednost s seveda z vstopnimi, izstopnimi davki, če hočete nujnostjo, seveda izdajanja računov, zato da lahko obračunavaš izstopne in vstopne davke, je v Sloveniji bistveno zmanjšala sivo ekonomijo. To je tudi glavni razlog zakaj v državah Evropske unije, upoštevaje vsa načela dobrega upravljanja tako z, če hočete javnimi izdatki, kot do izvedbe dobre metode ali pa dobrih davčnih sistemov, je pač vodila Evropsko unijo v uvedbo davka na dodano vrednost, za razliko od nekaterih drugih držav, ki so še vedno v nekem, če hočete bodisi ob neki obliki prometnega davka, pa naj bo to davek na potrošnjo ali karkoli podobnega. Tako, da je to preprosto potrebno tukaj spomniti, obračunana realizacija, kot metoda, je bila takrat seveda edina smiselna metoda. Zato seveda pravimo in študije predvsem nekaterih strokovnjakov, ki o tem govorijo, lahko jih seveda vam citiram v nadaljevanju današnje razprave, pravijo, da to ni pravi odgovor na zmanjšanje finančne nediscipline. To ni pravi odgovor. Naj vam seveda povem, da tudi to, kar vam je vlada rekla, je preprosto zavajanje. 60 tisoč, tako imenovanih subjektov, ki imajo promet do 50 tisoč vključuje tudi 20 tisoč sicer registriranih, ampak mrtvih d.o.o.-jev. In seveda vključujejo vrsto s.p.-jev, ki so, deset tisoče s.p.-jev, ki so registrirani kar tako. Tako, da dejansko bo to seveda posegalo v precej manjši obseg davčnega zavezanca. Glede ščitenja gospodarstva gospod Štebe, se popolnoma strinjam z vami in zato seveda bi morali podpreti ta amandma, ker s tem res ščitite gospodarstvo, s tem gospodarstvu v skladu z liberalno normo daste pravico, da izbere seveda metodo obračunavanja. Jaz sem prej povedal, pretežni del gospodarstva, predvsem tisti, ki s 1. januarjem prehaja na mednarodne standarde računovodskega poslovanja, tisti, ki ima seveda zunanje lastnike, oni ne bodo izbirali teh metod, ker ne bodo imeli v sistemu dveh metod izkazovanja in, bi rekel, posebne davčne metode. Tako da, naj vas to ne skrbi. Sedaj glede likvidnostnega izpada prihodkov in pa tega, kar je gospod Starman rekel, da ga skrbi državni proračun. Če bi vas res skrbel, gospod Starman, državni proračun, naj vam seveda povem, da ta izpad, moram vas popraviti, ne gre za izpad prihodkov, gre za likvidnostni izpad prihodkov, gre za zamik v času za približno dva meseca in ta likvidnostni izpad se bo vrnil v državni proračun. Ampak če vas res skrbi izpad prihodkov, potem seveda bi vam svetoval, da ste pri davku od dohodka pravnih oseb veliko bolj konzervativen kot predsednik odbora za finance in monetarno politiko. Ker pri davku od dohodka pravnih oseb gospod Starman pa v skladu z ukinitvijo za dve leti ali pa, če hočete podaljšanem, oziroma uvedbo prehodne določbe za zmanjšanje davčnih olajšav, ki je bilo uvedeno z davčno reformo leta 2004 in preprosto je skladno s tem, da je v Sloveniji potrebno dodatno obdavčiti kapital, da bi lahko razbremenili delo, da bi lahko ukinili davek na izplačane plače, ta pa ima učinek približno 50, 60 milijard, ampak ne likvidnostnega ampak dejanskega zmanjšanja prihodkov v državnem proračunu. Jaz ne bom veliko o tem govoril, ampak ko bomo pri davku od dohodka pravnih oseb bomo diskutirali o tem, da bo to vsaj za, po naši oceni, cca 50 milijard zmanjšalo v letu 2006 vključene prihodke državnega proračuna. Ker zmanjšanje ali pa če hočete uvedba prehodne določbe ni vključena v predlog proračuna za leto 2006. Zato pravimo, da imamo na davčnem področju pravzaprav neko zmedo, zmedo, ker sistem, ki je bil mukoma uveden najprej leta 1999 in v Sloveniji kot veste smo imeli tri reforme, prva leta 1990, 1991, ko smo uvajali dohodnino, druga leta 1999, ko smo uvajali davek na dodano vrednost in tretja, tako imenovana, lanska reforma, ki je ključno povezana s tem, da smo zagotovili dobre stabilne prihodke za to, da lahko 1. januarja 2007 uvedemo evro in to reformo zdaj na nek način z nekimi zmedenimi popravki rušite. Številke, ja, saj mogoče je smešno, ampak meni bo tudi zelo smešno, ko bomo nekje septembra leta 2006 ugotavljali, da je potreben rebalans proračuna navzdol zato, ker bo zmanjkalo prihodkov iz naslova davka od dohodka pravnih oseb, iz dohodka davka na dodano vrednost in seveda vemo, da za 20 milijard, približno 20 milijard bomo imeli izpad davka na izplačane plače. Kaj bo točno pri dohodnini še ne vemo, ker je pri dohodnini precej odvisno tudi od tega kako bomo jutri dopoldne, popoldne glasovali. Tako, da situacija, v kateri smo, je, da imamo nek, v narekovaju, "Janšev" prvi poskus popravljanja davčne reforme, ja tako kot je bil tisti Mramorjev ali pa Ropov ali pa Gasparijev ali pa Drnovškov ali pa Kranjčeva reforma, saj je poznano, seveda reforma gospoda Kranjca in reforma gospoda Ropa, ampak vse to so bile Kranjčeve, Ropova, to je pač Janševa prva davčna reforma, ki bo ustvarila veliko zmedo. Ta zmeda bo zelo značilna, ker je ravno nasprotna s tistim, kar bo naredila druga Janševa reforma ali pa, če hočete, Damjanova reforma, če vam je to bolj všeč, ki pa pravi, da bomo pri davku na dodano vrednost, da bomo pri davku od dohodka pravnih oseb, da bomo pri dohodnini in povsod ukinili vse možne izjeme olajšave, to je tudi nedvojnost sistema in uvedli enotno davčno stopnjo. No, gospod Starman je govoril, da čaka na to pravo davčno reformo. Jaz upam, da je ne bomo nikoli dočakali, ker bomo že v letu 2006 zaradi popravljanja napak, ki jih bomo danes in jutri sprejeli imeli precej dela oziroma bo vlada imela precej dela, da bo zagotovila s popravki teh popravkov stabilne javne finance. Reči moram še nekaj o tej, tako imenovani, lanski reformi. Jaz upam, da se vsi strinjamo, in minister je tukaj in na odboru za finance je govoril, da je ta reforma zagotovila trdne temelje javno finančnih gibanj. Strinjam se, da so ti temelji celo mogoče preveč trdni, kar je na koncu koncev tudi rezultiralo mogoče v spremembo politične opcije v Sloveniji, ampak ali veste, če bomo zaradi tega 1. januarja 2007 mirneje prevzeli evro, je to bila prava reforma in številke za enkrat potrjujejo, da je temu mogoče tako. Številke za leto 2005, minister jih dobro pozna, potrjujejo, da je za 60 milijard več prihodkov kot se je načrtovalo, da je v rebalansu državnega proračuna zato bilo mogoče razdeliti za razno razne namene teh 60 milijard, in da so te ocene, ki so bile sprejete v rebalansu v letošnjem juliju, glede na podatke za devet mesecev, da bodo najverjetneje presežene. Torej imamo dobro javno finančno situacijo. Sedaj ustvarjate zmedo. Ta zmeda pa bo rezultirala že v letu 2006 v potrebne popravke. Sedaj, samo še citat gospoda Velemira Boleta, Gospodarska gibanja, oktober 2006, ki pove vse. Davek na dodano vrednost med paradnim konjem in težakom preverjanja samoumevnosti. Da poenostavim, davek na dodano vrednost je bil in je zaradi sistema, ki ga ima Durs, ki je naslednica, vemo, nekdanje službe družbenega knjigovodstva, pravzaprav eden najbolj učinkovitih davkov kar jih imamo v Republiki Sloveniji. Je davek, ki je tudi v polni meri spoštovan in zato pravi gospod Bole, da je na nek način nelogično, da se preverja s temi poskusi te vlade pravzaprav uvajanje plače in realizacija in zato na nek način se pravzaprav preverja samoumevnost tega davka. Davek na dodano vrednost je dober davek, zagotavlja da tisti, ki so poddobavitelji, dobijo plačano vsaj takrat, ko morajo plačati davek, in da imamo nek sistem vstopnih in izstopnih davkov in korektnega obračunavanja. Uvajate plačano realizacijo in kot pravijo ekonomisti, kot pravi gospod Bole, ni nujno, da bo to vplivalo na to, da se bo rešil problem finančne nediscipline. Zato menimo, da je odgovor, ki ste ga dali oziroma to, kar vlada predlaga, neustrezno. Tako, da mislim, da bi bilo smiselno vendarle povedati to, ob tej priliki, da je davčna reforma leta 1999 uvedla obračunano realizacijo za to, da smo zmanjšali sivo ekonomijo. To smo dosegli in sedaj ste naredili nekatere poteze, ki bodo šle v nasprotno smer. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Petek, imate besedo.
Hvala predsedujoči. Izgleda, da bom govoril v hrbet kolega Hvauca. Torej, ko poslušam razpravo, vezano na amandmaje, ki se dotika zakona kot celote, me samega pravzaprav preveva vprašanje, kaj je bil namen zakonodajalca oziroma predlagatelja, da je ta zakon sploh vložil. Razumem, da nam, recimo, evropski pravni red na nek način nalaga, da določene stvari uredimo, vendar to še ne pomeni, da moramo tak zakon sprejemati po nujnem postopku. Ko beremo obrazložitev vlade, ki je to nujnost tudi imenovala piše: "Ker gre za predlog zakona s katerim se bodo preprečile težko popravljive posledice za delovanje razprave." Ko poslušam to razpravo in ko poslušam razpravo o amandmaju pravzaprav ne vidim nobenih težkih posledic za delovanje države. Kje je tu sedaj ta država prizadeta, da je ta zakon potreben nujnega postopka, je seveda eno izmed vprašanj, ki se bo pojavilo in upam, da se bo minister Bajuk kasneje le oglasil in v zvezi s tem kaj povedal. Ko govorimo in poslanci LDS-a utemeljujemo ta naš amandma, s katerim menimo, da se da uvesti načelo plačane realizacije za vse pravne subjekte, ravno to je tisto, kar je gospod Štebe v svojem razmišljanju poudaril, čeprav ne vidim, kje je on videl te argumente za trditev, da se ščiti gospodarstvo s tem zakonom. S takimi dopolnitvami se resnično nič ne ščiti gospodarstvo, ker se pravzaprav niti plačilna disciplina, zaradi tega ne izboljšuje, niti pomemben segment gospodarskih zavezancev za plačilo davka s tem ni zajet, ampak je zajet mali segment, ki pravzaprav po moji presoji z obsegom poslovanja v višini 50 milijonov sploh nima velikih problemov. To so vsi mali podjetniki, mali s.p.-ji, ki pravzaprav te fakture bolj individualnim uporabnikom teh storitev izstavljajo in ti so redni plačniki, veliki torej že na licu mesta pravzaprav, kot pravi kolega Gantar in ti so redni plačniki in pravzaprav ne bomo bistveno izboljšali te situacije, ker pravzaprav nisi v veliki meri potrebni. Tista gospodarska srenja, ki pa je prizadeta, ali so srednja ali mala, ali pa celo velika podjetja, pa v tem zakonu seveda ne dobijo nikakršne izboljšave, niti se jim plačilna disciplina ne izboljšuje. Kot sem prej rekel, ta država, ki jo predstavljajo seveda ali ministrstva ali organi v sestavi ali pa tisti naročniki, ki so, ki plačujejo z javnimi sredstvi, je pa do teh podjetij bolj mačehovska, sama krši to zakonodajo namesto, da bi pravzaprav vse naredila, da bi ta zakon, ampak drugi zakoni, vključno z zakoni o sodiščih, o davčnih postopkih, itd., omogočili boljše poslovanje gospodarstva. Zaradi tega ne vidim pravega razloga da sprejmemo tak zakon z minimalnimi popravki. Zakaj ga gospod Cvikl imenuje "Janšev zakon"? Zaradi tega, ker je bil izrečen v nekem trenutku na Celjskem sejmu, ko je gospod premier želel malo polaskati in doseči politični aplavz in ga je dobil. Torej, tam je on izjavil, mislim, da minister Bajuk takrat še niti vedel ni, da bo moral kasneje spreminjati zakon, da bo lahko zadovoljil premierja, ki je pač hitro ob enem dogodku dal izjavo. Tako imamo danes zakon, ki je nekonsistenten, nesistemski, ne rešuje ničesar, zato menimo, da bi bil potreben popravka, kot ga predvidevajo naši amandmaji. Hvala.
Hvala gospodu Petku. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Če bi bila seveda vlada pripravljena kaj povedati, bi bilo najbolj, da bi ta zakon umaknila. Zanimivo je, da so seveda na to temo ravno slovenski ekonomisti takoj reagirali in tudi povedali, da bo ta zakona sicer imel ta likvidnostni izpad, opozarjajo pa seveda, predvsem gospod Bole, da bo ta zakon imel pravzaprav zaradi uvedbe plačane realizacije negativne učinke, in sicer v tem smislu, da bo povečal evazijo oziroma da bo povečal sivo ekonomijo zato, ker bo seveda potrebno pri množici majhnih zavezancev kontrolirati, kaj dejansko delajo. Problem je seveda v tem, da ko en del zavezancev ima drugo metodo, metodo plačane realizacije, se pravi, ko na nek način ni možno enostavno križanje vseh računov, bo potrebno v veliko večji meri, kot je to bilo do sedaj pri večjih zavezancih, izvajati nadzor nad njihovim poslovanjem z majhnimi zavezanci. In še en podatek iz te iste študije, ki potrjuje to, oziroma članka, ki potrjuje to, kar sem prej rekel, ko smo uvajali davek na dodano vrednost, obračunano realizacijo smo imeli takoj v začetku uvedbe tega v slovenskem sistemu stanje neplačanih obveznosti cirka 8% vseh tokov. Avgusta letos, avgusta 2005, je stanje neplačanih obveznosti štiri krat manjše ali 1,8% točke. Lahko se gremo seveda tukaj na nek način javne stave, zaradi tega, kar boste sedaj naredili, bomo imeli avgusta leta 2006 večje stanje neplačanih obveznosti in seveda rade volje vas bom septembra predvsem vlado in gospoda ministra, septembra naslednje leto vprašal o tem podatku in seveda potem vprašal o smiselnosti tega "Janševega" zakona. Upam, da bo vlada razumela naša opozorila in da bo vlada seveda ta zakon pred tretjim branjem preprosto umaknila iz procedure, ker ta zakon ne rešuje ničesar, ta zakon preprosto navidezno olajšuje finančno, zmanjšuje finančno nedisciplino, dejansko pa jo bo povečal in odgovornost za to nosil seveda gospod predsednik in seveda njegov minister za finance. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Janc.
Hvala lepa spoštovani predsednik, kolegice, kolegi. Ne vem, toliko enega politega gnoja sedaj na to zgodbo, jaz pa mislim, da to ni tako slabo kot je gospod Cvikl sedaj razlagal. Jaz mislim, da je to korak naprej, korak naprej od tistega, s čimer se slovenska mala podjetja srečujejo v svojem poslovanju. Plačilna disciplina zagotovo je velik slovenski problem, zagotovo bo tudi jutri, ko bo ta zakon sprejet. In ne nazadnje ta limit, ki ga nekateri pač hočete povečati ne vem na 80, 100 milijonov. Nekje ga moraš ustaviti, nekje postaviš nek limit ali je to 40 ali je to 60 ali 70, to pač vlada se je odločila na 50 milijonov, jaz mislim, da je tu narejena neka simulacija, zakaj pa ravno 50 milijonov, verjetno je to neka številka, nek primeren podatek, ki pove, čeprav če mene vprašate, jaz bi ga še povečal, zagotovo bi imel še rajši, da bi bilo to 60 kot pa 50, ampak vendarle, jaz pristajam na to, da je ta stvar bila dobro postavljena in da ima smisel in da ga ukrep vlade, ki bo mnogimi slovenskim majhnim podjetjem zagotovil nadaljnji korak, več možnosti, da bo lažje preživljal te relativno bom rekel neugodne tudi plačilne pogoje, ki jih imajo oziroma disciplina in s tem nekako učinkovito deloval v prid malemu gospodarstvu. Saj konec koncev vlada se je zavezala, da bo tudi bolj prijazna do slovenskega gospodarstva, še posebej do tega malega gospodarstva in to je tisti ukrep, s katerim bi vlada v pozitivnem smislu lahko pomagala malemu gospodarstvu, ki ima takšne in drugačne težave, gre predvsem za s.p., d.o.o. in tako naprej. Skratka, jaz tukaj ne vidim nič slabega in če bo ta korak tudi finančno zdržal notri likvidnost samega proračuna je potem zagotovo za slovenska podjetja to tisto, o čemur govorimo kot o bolj prijaznem okolju, to je eden tistih delčkov mozaika v tej skupni zgodbi bolj prijaznega okolja. Hvala.
Hvala kolegu Jancu. Gospod Štebe.
Hvala lepa. Jaz sem se prej odzval na razpravo gospoda Gantarja. Bil sem tudi dvakrat imenovan, morda narobe razumljen. Ampak gospodje, jaz imam čez 50 let in že več desetletij poslušam manjše obrtnike in podjetnike o tej težavi, plačilni nedisciplini in po uvedbi davka na dodano vrednost o neprimernosti plačevanja tega davka vnaprej, ko ni nobene prave zaščite in nobenih pravih ukrepov pri teh dogodkih, zelo pogostih, ko se storitev ne plača. In ta navada in neukrepanje v teh desetletjih je povzročila med drugim tudi to, da nekatera podjetja zahtevajo plačilo vnaprej, kar ni najbolj običajno v svetu. Tudi od občin na primer, ko ni možno nekaterim razložiti, da smo občine, menda, vsaj nekatere, poslovni plačniki in plačamo storitev in zadeve v rokih, ki so določeni. Se pravi, se ne spuščamo v nelikvidnost in nesposobnost plačevanja. Vemo pa, in ne bi rad navajal primerov, ki so zelo pogosti, da je država imela navado, celo namerno neplačevati velike vsote, tudi zaradi nelikvidnosti, ampak tudi namerno, samo zato, da je nekaterim izvajalcem lahko plačevala višje storitve z zamudnimi obrestmi. Ampak to danes ni tema. Jaz mislim, da pričakovanja teh malih obrtnikov - jaz sem imel s takimi pogovore - so bila ravno v tej smeri in obljuba - bil sem prisoten na otvoritvi sejma v Celju, predsednika vlade je bila logično slednje tem zahtevam. In tukaj ni nobenega dvoma, da bo zelo dobrodošlo, pri teh, predvsem obrtnikih in malih podjetnikih in vaše razprave o tem, da bo to ravno obratno je po mojem mnenju sprenevedanje in čista demagogija.
Hvala gospodu Štebetu. Gospod Cvikl. Gospod Gantar boste dobili besedo, takoj za gospodom Cviklom, v kolikor boste hoteli. Izvolite gospod [[...]]Gremo po vrstnem redu prijavljenih. Prosim.
[[...]]najprej na gospoda Janca na kratko repliciral in pa na gospoda Štebeta. Glejte, gospod Janc, jaz bi se z vami strinjal, če seveda ne bi imel v rokah študije, ki govori ravno nasprotno, ki govori ravno o nasprotnem. In zanimivo je seveda, da ta študija je poznana strokovnim sodelavcem ministrstva za finance, ta študija in te študije so bile ene od podlag, zakaj smo se leta 1999 odločili za metodo obračunavanja realizacije. Ta študija govori tudi o tem, seveda, da če hočete nadzorovati, imate tudi neke oportunitetne stroške nadzorovanja. In sedaj, ko boste izpustili 50, 60 tisoč, v narekovanju, zavezancev na nek drug sistem, boste seveda imeli v pretežnem delu sistema pri tistih, govorim količinsko, pardon vrednostno, pri tistih, ki so seveda vrednostno največji in boste imeli problem njihove kontrole. In zato seveda pravi študija, da ni jasno, kakšni bodo oportunitetni stroški nadzora tega. Zato seveda pravi avtor, na dlani je, da je spreminjanje specifikacije davka na dodano vrednost v obdavčitev na osnovi plačane realizacije pomembna in ne običajna izjema. Pomembna in ne običajna izjema. Vlada jo sprejema po nujnem postopku, vlada jo sprejema, se pravi v letu, ko je najbolj kritično leto pred vstopom, pred prevzemom evra in zato seveda menimo, da kot je bilo že povedano, to ni ustrezna odločitev. In pa še na kratko to, kar je rekel gospod Štebe, prej sem citiral, mogoče ste preslišali, za štirikrat se je zmanjšala finančna nedisciplina od uvedbe davka na dodano vrednost. Davek na dodano vrednost je poznana metoda zmanjševanja finančne nediscipline, seveda pa ni edina metoda. Sedaj, če hočete nujni pogoj za zmanjšanje finančne nediscipline, ne pa tud zadostni pogoj. Zadostni pogoj gospod Štebe, je seveda to, in to bi seveda gospod predsednik vlade moral govoriti obrtnikom, da bo zagotovil dodatna sredstva za dobro delo sodišč, da bo seveda zagotovil, da bo preko izvršb in tekočega dela gospodarskih sodišč, predvsem gospodarskih delov sodišč zmanjšana finančna nedisciplina oziroma zaščitena mala in srednja podjetja, predvsem v sporih z velikimi. Ampak gospod Štebe, vladajoča koalicija je ob rebalansu proračuna za leto 2005 in ob obravnavanju amandmajev proračuna za 2006 in 2007, predloge vrhovnega sodišča, ki smo jih s poslanci opozicije povzeli, zavrnila. Zavrnila. Zavrnili ste to, da bi na okrožno sodišče v Ljubljani in Mariboru, kjer imamo največji obseg, dobili dodatna sredstva, da bi lahko zaposlili mislim da 17 strokovnih sodelavcev. To so dejstva. Lahko pogledamo magnetograme, lahko pogledamo glasovanja na odboru za finance, kjer smo obravnavali to, in boste videli, da je to vse zavrnjeno. Tako da, če že vaš predsednik, gospod Janša, kaj obljublja, potem predlagam, da obljublja to, kar je v praksi in v teoriji poznano kot prava metoda zmanjševanja finančne nediscipline. In uvedba DDV je naredila pomemben korak, ta je bil nujen. Zadosten korak je seveda narediti to, kar pravi gospod Šturm, da je celo za to politično zavezan, kot se temu reče, je politično odgovoren za zmanjšanje zaostankov. Zmanjšanje zaostankov je ključno povezano s tem, ali ste vi kot vladajoča koalicija pripravljeni tem sodiščem zagotoviti dodatna sredstva. O tem bomo čez deset dni, petnajst dni v tem državnem zboru glasovali in takrat boste lahko ustrezno glasovali za zmanjšanje finančne nediscipline, ne pa z nekim populističnim zakonom, ki po analizi strokovnjakov ne daje pravega odgovora in pomeni, ponovno citiram "pomembno in neobičajno izjemo". Hvala.
Hvala, gospod Gantar.
Hvala lepa. Jaz bi rad pravzaprav odgovoril in repliciral gospodu Štebetu, ki me je po mojem v tem drugem nastopu pomotoma omenil, potem pa repliciral na moj govor dvakrat, kar si pa štejem v posebno čas. Vse, kar bi rekel, je to. Najprej, jasno je, da prav tem, za katerem vam gre, gospod Štebe, bomo s temi spremembami, s tem limitom do 50 milijonov najmanj pomagali. To so majhni podjetniki, obrtniki, ki praviloma dajejo usluge in storitve, ki so plačane na licu mesta, če malo banaliziram; popravilo čevljev, dežnikov, ne vem kaj in podobnih zadev, brivskih aparatov itn. Storitve, usluge v tem prvotnem pomenu besede. To so praviloma te cene do 50 milijonov. V kolikor je že malo več od tega, realizacija takoj doseže več kot 50 milijonov in ti se sploh ne bodo odločali za to rešitev, ker njim nič ne pomeni razlika med obračunom dohodnine in plačilom pred poslom ali po plačani realizaciji, ker je to eno in isto. Se razumemo. Če želimo tem res kaj pomagati, kot rečete, je potrebno potem vsaj dvigniti to mejo, če ne že odpraviti v celoti. Vsaj dvigniti to mejo na neko večjo sprejemljivo raven, če hočete izpolniti obljubo, ki je bila dana. Ni nujno, mi je nismo dali, se pa z njo strinjamo in želimo, da bi se to potem res storilo, če pravite, da ni razlogov in bojazni, da bi to ne povzročilo kakšnih drugih neželenih učinkov. Toliko o tem. Okoli skrbi za gospodarstvo, bi pa rekel samo to, da po mojem mnenju gospodarstveniki, kadar slišijo nas govoriti o skrbi za gospodarstvo, postajajo rahlo zaskrbljeni. Mislim, da bi oni najraje videli, da jih pustimo pri miru in da ne menjamo vseh zakonov vsako leto posebej. Hvala lepa.
Hvala vam. Sprašujem, želi še kdo izmed poslank in poslancev razglabljati k 4. členu in amandmajih Liberalne demokracije. [[Ne.]] Potem sprašujem, glede na to, da je bila večkrat pozvana vlada k obrazložitvi, če kateri izmed poslancev in poslank nasprotuje, da bi obrazložitev oziroma dopolnilno obrazložitev podala tudi vlada Republike Slovenije. Nasprotuje kdo? [[Ne.]] Potem 10 minut dajem ministru za finance. Minister Bajuk, izvolite.
Hvala lepa in hvala lepa tudi tem državnem zboru, da mi dovoli, da lahko določene stvari še dodatno pojasnim. Najprej bi rad govoril o šesti direktivi. Šesta direktiva jasno določa, ustvarja možnost, da države članice za določene transakcije lahko spremenijo in uporablja drugačen kriterij kot pa dan fakturiranja - za določene transakcije. To je popolnoma izključena možnost, da bi to bilo za vse. Torej, kar se tega tiče, vse, kar smo danes slišali do sedaj in kar je povezano s predlogom, naj bi uvedli takšno možnost za vse, je popolnoma v neskladju s šesto direktivo drugim odstavkom 10. člena. Torej, s tem je, kar se vlade tiče, zadeva dokončna. Potem pa obstaja možnost in se odpre vprašanje, do kam pa, katere pa so tiste določene transakcije, za katere bi pa mi ustvarili preko te zakonodaje to možnost. No, glede tega je pa ena odločitev potrebna. Vlada je predlagala 50 milijonov posla zadnjih 12-ih mesecev, ker to pokriva 70% vseh in pa istočasno povzroča likvidnostni izpad, ki ga ocenjujemo v največji meri morda tam nekje med 5, nikdar pa do 8 milijard. Če to povečamo, recimo, na 80 milijard, kot je bil tudi predlog, se ta izpad suče tam nekje med 8 do 11 milijardami. Tega vlada ne more predlagati ravno zaradi tega, na kar sem že večkrat opozoril, da v tem trenutku v tem obdobju ne moremo si dejansko dovoliti velikega tveganja kakšnega morebitnega nepredvidenega izpada prihodkov in zato je tudi tak naš predlog. Dejansko bo teh 50 milijonov, gre za 61.455 zavezancev DDV-ja, ki ustvarjajo obveznosti za 44,9 milijard, in pa če vzamemo 60 dni kot povprečje, bi potem to povzročilo takšen likvidnosti izpad. Kaj to v bistvu pomeni? Pomeni, da je vlada pripravljena spremeniti pravila igre, kot so bile veljavne do sedaj, in sicer v skladu z možnostmi, ki jih evropske direktive dejansko ustvarjajo za določene ljudi, in z njimi deli usodo posledic neplačilne discipline do neke določne mere. Ali to samo po sebi reši plačilno disciplino? Prav gotovo ne! Rad bi ponovil tukaj, kar sem že večkrat tudi že omenil in je prav, da gre tudi v magnetogram državnega zbor, ne pa samo kakšnega odbora, da je problem plačilne nediscipline obče znano po celi Sloveniji, je bil tudi predmet velikih skrbi na ministrstvu za finance, preden smo mi prevzeli odgovornosti 3. decembra. Nekaj mesecev kasneje sem bil seznanjen tudi, kakšni so bili napori s strani ministrstva za finance v prejšnjem obdobju, in vam moram povedati, da je moj predhodnik dr. Mramor predlagal, da se tega lotimo, v prejšnji sestavi vlade, predlagal je in si dopisoval s svojimi kolegi - za to obstaja dokumentacija na ministrstvu, zato sem se bil tudi z njo potem kasneje seznanjen, to ni bilo v javnosti obelodanjeno, vsaj jaz se tega ne zavedem, da bi kdaj bilo - in se je hotel lotiti tega. Plačilno nedisciplino je treba dejansko, bi rekel, kar krčiti v Sloveniji, na nek način je potrebno se lotiti neke sistemske zakonodaje od obligacijskega zakonika o zakonu o prislini poravnavi, a vendar na žalost ni bilo posluha in zadeva se je opustila. Ni bilo zadosti politične volje, da bi se tega lotili. Kaj mi sedaj delamo? Imamo že delovno skupino z ministrstva za pravosodje, na tem področju delamo in upamo, da bomo v bližnji prihodnosti v tem državnem zboru tudi prišli z enim konkretnim predlogom sprememb naše zakonodaje, ki bodo pripomogle k temu, da bomo v Sloveniji dejansko znižali to plačilno nedisciplino, ki je res ena od stvari, ki še kako povečuje tveganje zasebnemu sektorju in seveda tudi prav nič ne pomaga naši globalni konkurenčnosti. Ali je to potem dokončna rešitev? Ja, seveda ne! Prepričani pa smo, da v kolikor je tudi to breme na ramenih države same bo pa tudi ta volja po neki boljši sistemski rešitvi na tem področju prav gotovo malo večja kot pa brez tega. Zaenkrat je pa to ena pomoč, neposredna pomoč tistim podjetnikom, ki se bodo lahko za to odločili. Koliko jih bo? Ga ni strokovnjaka, ki bi lahko danes to določil z neko mero preciznosti, ker takšne preciznosti pač ni, a vendar vemo, da bo to zelo veliko pripomoglo predvsem in nadvsem tistim, ki dejansko delujejo samo znotraj naših meja, ker dobro vemo, da na podlagi šeste direktive vse tiste transakcije, ki gredo preko naših meja z državami Evropske unije, vsaj za tiste taka odločba ne more veljati, ker globalni sistem v Evropi pač to zahteva, da gre po datumu fakturiranja. Torej, mi ne moremo podpreti tega amandmaja iz teh dve razlogov. Če gledamo, da se to enostavno črta, vsaka meja - kršimo evropsko direktivo. Če jo pa znižamo, pa ustvarjamo preveliko tveganje, ki ga pa vlada - in predvsem na moj predlog kot ministra za finance - pa nismo pripravljeni prevzemati. Hvala lepa.
Hvala vam. V okviru predvidenega časa za obravnavo 3. točke na današnji seji nam je ostala še ura in 46 minut. Sprašujem poslanke in poslance, ali se želi še kdo v okviru razpoložljivega časa, torej ure in 46 minut, javiti k besedi? Kolega Cvikl, imate besedo [[pet minut]] .
Sem mislil, da mi dajete polovico od ure in 46 minut. Hvala lepa, gospod predsedujoči. V svojem zadnjem nastopu v zvezi z davkom na dodano vrednost bi rad komentiral to, kar je bilo povedano s strani vlade. Gospod minister, zavedamo se tega, kar pravi 6. direktiva, zato tudi pravimo, da to lahko naredimo. Ker to, kar mi predlagamo, da bi bila plačana realizacija, bi veljalo tako ali tako samo za domače transakcije. In ker je Slovenija znana po tem, da približno 70% svojega bruto domačega proizvoda bodisi uvozi ali izvozi, se pravi, je v mednarodni menjavi [[izvoza imamo približno 68%, uvoza nekaj manj]] , je logično, da smo še vedno znotraj teh evropskih direktiv. Je pa seveda stvar diskusije potem v nadaljevanju s predstavniki evropske komisije. Drugo, kar bi rad komentiral, je izvajanje gospoda ministra, ki pravi, da si vlada ne more privoščiti 8 do 11 milijard zmanjšanja prihodkov, ko si ta vlada pri zakonu o dohodnini mirno privošči 70 milijard izpada prihodkov, ker se izloča [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Gospod Bajc, saj se lahko javite pa komentirate. 70 milijard izpada, in to končnega izpada, ne plačila davka od obresti na obveznice v času dospetja teh obveznic, približno 9 milijard na letni ravni. In ko si ta vlada lahko privošči z določbami zakona o davku od dohodka pravnih oseb izpad na letni ravni približno 50 milijard v letih 2006 in 2007. Se pravi, imamo vlado, ki si ne more privoščiti dodatnih 3 milijard, ker 5 do 6 milijard oziroma od 5 do 8 milijard si lahko, ne more si pa od 8 do 11 milijard. In ta ista vlada seveda pravi, da je zato treba nasprotovati vsem amandmajem, tako našemu amandmaju kot amandmaju, ki je hotel s strani obrtne zbornice dvigniti mejo na 80.000 tolarjev. In zadnja misel na to, kar je gospod minister razlagal o tej finančni nedisciplini. Gospod Mramor si je res z marsikom dopisoval in gospod Mramor bo povedal in lahko pove, zakaj ni predlagal dvojnega sistema. Zato, ker to ni način odgovarjanja na probleme finančne nediscipline. Zato je gospod Mramor v preteklih letih zagotavljal skozi proračun takšen obseg sredstev, kot so jih sodišča potrebovala in tudi dejansko črpala, in je zato prišlo do zmanjšanja zaostankov. Zato seveda želim, da bi predvsem gospod minister za finance, namesto da je moral poslušno predsednikov predlog spraviti v zakonodajno obliko, razmislil o tem, ali je to res najbolj smiseln predlog zakona. Zato naj sam suvereno razmisli in preprosto predlaga, da vlada ta zakon umika iz procedure. Bilo bi pa dobro, da bi minister za finance seveda pri tem zakonu povedal, če ga že sprejemamo kot paket, povezan z državnim proračunom, da v tem zakonu manjka odločitev o tem, kako bomo zagotovili v letu 2006 in 2007 primanjkljaj državnega proračuna oziroma izpad prihodkov najmanj za 30 milijard. Tako seveda vlada predvsem tukaj skuša z nepravo metodo, z nepravim zakonom reševati problem finančne nediscipline in razlika med gospodom ministrom Bajukom in gospod ministrom Mramorjem je, da je seveda gospod minister Mramor poslušal nekatere slovenske ekonomiste, gospod minister pa očitno tega ali ni čital ali pa ne želi čitati. Hvala.
Hvala vam. Naslednji je na vrsti poslanec Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani predstavniki vlade. Jaz bi že enkrat še želel povedati, da poslanska skupina Nove Slovenije ne bo podprla teh amandmajev, enkrat se že moramo navaditi, da bomo spoštovali v vaši zakonodaji tudi evropske direktive. Veliko je bilo razprave, tudi nevsebinske, morda bo tudi moja v naslednjih trenutkih. Par besed bi rad povedal v bran podjetnikom, ki so bili na mednarodnem obrtnem sejmu v Celju. Jaz ta sejem že nekaj časa spremljam, letos nisem bil sicer prisoten, imenujem ga pa praznik slovenske obrti oziroma praznik slovenskih malih in srednje velikih podjetnikov in podjetij in očitati predsedniku vlade, da je doživel tam aplavz, na drugi strani pa ta aplavz ignorirate, skoraj mu očitate, kot da so ga izvajali plačanci, in s tem ignorirate male in srednje podjetnike. Tega si enostavno ne moremo privoščiti. Mislim, da ta vlada in ta državni zbor bi mala in srednja podjetja oziroma podjetnike, ki "furajo" ta podjetja, morala na rokah nositi. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Alojz Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Jaz moram reči, da ko poslušam to debato, ko gledam medije, ugotavljam, da živimo resnično v neki čudni državi in da je v tej državi res neko čudno stanje dolga. Danes čitam, recimo, v Financah - negativna osebnost tedna, kot že več tednov, Andrej Bajuk. In piše: pri glasovanju za negativno osebnost tedna je največ glasov, to je 65,68%, dobil minister za finance Andrej Bajuk, ker je državni zbor od januarja do septembra sprejel le 60 zakonov, od tega jih je večji del zgolj noveliranje, povsem novih pa je le peščica. To se pravi, za to, koliko zakonov je sprejel državni zbor, dobiva minister za finance negativno oceno in je najbolj negativna osebnost tedna. Jaz ne vem, ali ti res poslušajo samo vas, gospod Cvikl, ali kaj se dejansko dogaja v tej državi. Vi pravite, gospod Mramor, minister Mramor je poslušal nekatere slovenske ekonomiste, tako ste rekli. Res, poslušal je nekatere slovenske ekonomiste, ni poslušal obrtnikov in malih podjetnikov. Se pravi tistih, ki bodo pravzaprav od tega zakona imeli največjo korist, ki vseskozi pripovedujejo tej slovenski javnosti, kaj se pravzaprav dogaja, da morajo plačati davek na dodano vrednost ob nastanku nekega poslovnega dogodka, ne pa takrat, ko dobijo dejansko plačilo. Imeli ste gospodje iz Liberalne demokracije toliko let oblast v rokah, o vseh ste odločali, niste pa hoteli prisluhniti obrtnikom in podjetnikom, ki so nenehno opozarjali na to krivico, diskriminacijo, dejansko namerno uničevanje malega podjetništva in obrtništva. Niste želeli tega narediti! Sedaj, ko pa je nova oblast to naredila, pa pravite, da je to zanič, da je to slabo, da je to treba iz procedure umakniti, po drugi strani pa predlagate, da se gre še na večjo vsoto in tako naprej. Torej, praktično več človek ne ve, kaj je pravzaprav vaš predlog: ali da se gre na večjo vsoto ali da se pravzaprav o tem zakonu ne debatira. Na takšen način neka odgovorna opozicija, bom rekel, ne ravna, razen če hoče v javnosti ustvarjati neko negativno mnenje o vseh ukrepih, ki jih trenutno vlada v Sloveniji dela in jih predlaga. Ampak, jaz sem tudi bil na celjskem obrtnem sejmu in sem ob tej novici, ki jo je tam razglasil predsednik vlade, pravzaprav doživel to, da so vsi prisotni obrtniki in podjetniki, ki so tam bili, spontano zaploskali. Nihče jih ni prosil, da naj temu ploskajo, ampak to, kar je bilo napovedano in kar je sedaj tudi finančni minister realiziral in predlagal tukaj v državnem zboru, to so vseskozi pričakovali, pa vaša oblast, spoštovani gospodje, tega ni realizirala. Res je, poslušali ste nekatere ekonomiste, mali obrtniki in mali podjetniki pa vas niso zanimali, predvsem so vas zanimale tiste velike, o Jankoviču ste sposobni govoriti vsak dan [[...]]
Kolega Sok, prosim vas, če se držite predmeta vsebine zakona. V kolikor boste s tem nadaljevali, vam bom pri priči vzel besedo. Danes ne razpravljamo o priljubljenosti gospoda oziroma dr. Bajuka, tudi ne o tem, kako bomo povečali to priljubljenost. Jaz predlagam, da to debato prepustite kakšnemu organu vaše stranke. Od vas pa zahtevam, da se držite vsebine, ki je zdaj na govoru. Z vašim govorom ste povzročili že nekaj replik. Samo eno repliko bom dovolil, potem bom to točko prekinil.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ko bi se vi tega nasveta, ki ste mi ga sedaj dali, držali, kako lepo bi bilo v tem državnem zboru delati! Sedaj ste mi odvzeli nekaj dragocenih sekund, ampak kakorkoli. Hvala lepa, jaz bom to vaše opozorilo spoštoval, upam tudi, da se boste vi kot predsedujoči v tem parlamentu tega nasveta držali in bom zelo vesel. Naj zaključim. Mi bomo z velikim veseljem ta predlog zakona podprli, tem amandmajem, ki pa jih predlagal Liberalna demokracija Slovenije, pa bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala vam. Repliko ima še kolega Cvikl, s tem, da velja enako opozorilo. Izvolite.
[[...]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]Gospod predsedujoči, v svoji repliki bom govoril samo o zakonu in ne o priljubljenosti ministra za finance. Jaz mislim, da je ključna vsebina tega zakona in to, kar je gospod Sok povedal, bi najbolje bilo sintetizirati tako: če verjamete vsemu, kar ste rekli, potem glasujete za naš amandma. Ker, če boste glasovali za naš amandma, potem boste lahko v tretji obravnavi, lahko napišemo skupaj, kot upravičeni predlagatelj predlagali popravek, amandma na amandma, in bomo to mejo dvignili na 80, 100 ali pa 250 milijonov, kar je, recimo, situacija nekaterih držav. Gospod Sok, lahko tudi 2 milijardi, ampak to je odvisno od gospoda ministra, če bo vmes predlagal še nekaj omejitev oziroma sprememb v drugih zakonih. To, kar je seveda bilo povedano, je, da je neustrezna dvojnost sistema. Ta dvojnost sistema je, kot je bilo že tudi nekajkrat povedano v tej citirani študiji, gre predvsem za to, da se zasebnim kmetijskim proizvajalcem kot štrleči vendar tudi precej pogosti izjemi, pridružujejo tudi vsi majhni zavezanci. Majhni in mikro zavezanci. Moram povedati, da pretežni del obrtnikov in samostojnih podjetnikov, ki je bilo na celjskem sejmu, ni vedelo, da bo meja samo 50 milijonov. Ni vedelo, da bo meja 50 milijonov, ker drugače obrtna zbornica ne bi predlagala višje meje. Tako predlagam, gospod Sok, v kolikor res želite in verjamete v to, kar ste rekli, se pridružite našemu amandmaju danes zvečer. S tem si boste ustvarili možnost, da oblikujete amandma in mejo dvignite. Gospod minister pravi, da nima prostora, da bi dvignil mejo s 50 na 80 milijonov, ker nima treh dodatnih milijard, ima pa 70 milijard prostora v nekem drugemu zakonu, da deli sredstva. In zato seveda menimo, da je ta zakon neustrezen odgovor na zmanjševanje finančne nediscipline, da bi seveda z uvedbo, spremembo našega amandmaja to na nek način v določeni meri zagotovili, če bi seveda vlada naredila vse to, kar se je res gospod Janša zavezal na tem obrtnem sejmu. Tako je pa neka vmesna rešitev, ki bo predvsem ustvarila veliko problemov, in kot je seveda pisal gospod Bole, neprimerno povečala stroške nadzora zavezancev, predvsem večjih zavezancev, ko poslujejo z drugače obdavčenimi, majhnimi zavezanci. Upam, gospod predsedujoči, da sem ostal znotraj vsebine zakona in da nisem govoril o priljubljenosti gospoda ministra za finance, ker upam, da državni zbor, pa res ne more vplivati na tiste, ki glasujejo na spletni strani Financ. Hvala lepa.
Hvala vam za razpravo. Ker smo seznam dodatno prijavljenih k besedi izčrpali, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj po končani 6.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O DAVKU NA IZPLAČANE PLAČE, PO NUJNEM POSTOPKU. Ob tem vas seznanjam, da je predviden čas razprave 2 uri in 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Zato dajem besedo predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Minister za finance dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. S predlogom zakona o spremembah zakona o davku na izplačane plače, se bo najkasneje z letom 2009 prenehal obračunavati in plačevati davek na izplačane plače, ki v veljavnem sistemu pomeni precejšnjo obremenitev dela. O tem je bilo zelo veliko govora v tem državnem zboru v zadnjih mesecih. Predlagana rešitev zakona, da se v obdobju treh let znižajo stopnje davka na izplačane plače, pomeni, da se bo znižala obdavčitev plač in s tem stroški dela za vse plače, ki so večje od 165 tisoč tolarjev. Tako se bo v letu 2006 stopnja davka na izplačane plače znižala za 20%, in sicer za prvi na 3%, za razred nad 165 do 400 tisoč - v letu 2007 v tem istem razredu - na 2,3%, potem pa 1,1% v letu 2008, od 1.1.2009 dalje pa nič. Kar se tiče drugega razreda, nad 400 tisoč tolarjev do 750 tisoč tolarjev, pa od sedaj veljavnih 7,8% na 6,3%, v letu 2007 na 4,7%, v letu 2008 na 2,3% in nič od 1.1.2009. Kar se pa tiče najvišjega razreda, nad 750 tisoč, od sedanjih 14,8% v letu 2006 na 11,8%, v letu 2007 - 8,9%, v letu 2008 - 4,4%, od 1.1.2009 pa nič. Po tem predlogu torej zakona glede postopne ukinitve davka na izplačane plače v letu 2009 se je izhajalo iz prednostne naloge vlade Republike Slovenije, da se zagotovijo finančni makroekonomski pogoji, ki so veljavni v tem obdobju, ko je Slovenija v ERM2 in ko prevzema evro v predvidenem roku. Ocenjujemo, da se bo s takšno razbremenitvijo stroškov dela postopno povečala tudi možnost zaposlovanja visoko kvalificirane delovne sile, ki prinaša razvoj in povečuje konkurenčnost slovenskega gospodarstva, hkrati pa se zagotavlja tudi pogoje za rast zaposlovanja ter ohranjanja in ustvarjanja novih delovnih mest. Zato vlada Republike Slovenije predlaga, da ta državni zbor podpre predlog zakona o spremembah zakona o davku na izplačane plače v dopolnjenem predlogu. Hvala lepa.
Hvala vam, minister Bajuk. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na prvem nadaljevanju 10. nujne seje dne 17.11.2005 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na izplačane plače, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije, s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim redom ter zakonodajno-tehničnega vidika in podala pripombo k 1. členu predloženega zakona. Na podlagi te pripombe je odbor oblikoval in sprejel amandma, ki je naveden v nadaljevanju tega priporočila. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za gospodarstvo. Odboru sta bila kot dodatna gradiva posredovana tudi vložena amandmaja poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije z dne 15.11. in poslanske skupine Socialnih demokratov z dne 15.11. Seji so prisostvovali predstavniki ministrstva za finance, ki so opozorili na dejstvo, da se o predmetnem davku, ki v veliki meri bremeni davčne zavezance ter zmanjšuje konkurenčnost slovenskega gospodarstva, potekale že obširne razprave in da se je pač ministrstvo za finance odločilo, da da tak predlog v državni zbor, da postopoma ukinemo davek na izplačane plače, pri čemer se od leta 2009 dalje ta davek ne bo več obračunaval in plačeval. V razpravi je bilo veliko diskusije predvsem na temo, ali bi se lahko ta davek oziroma odrealizirala ta ideja o ukinitvi davka na izplačane plače hitreje, po hitrejšem postopku, vendar je bilo ugotovljeno, da je predvsem z vidika nadomeščanja izpada, ki je pa precejšen v državnem proračunu - približno 130 milijard pomeni ta davek na izplačane plače na letnem nivoju - tako da je 20% izpad približno 25 milijard tolarjev letno možno nadomestiti in zato smo sprejeli tak predlog, kot je tukaj z amandmajem, ki sem ga že prej omenil, da s 1.1.2009 preneha obveznost plačevanja za nazaj. Odbor ostalih amandmajev ni sprejel, amandmaje poslanskega kluba Liberalne demokracije in poslanske skupine Socialnih demokratov. Odbor je v skladu s 128. členom poslovnika državnega zbora glasoval o obeh členih predloga zakona ter ju sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena poslovnika državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen tudi sprejeti amandma. Ta predlog je sestavi del tega poročila. Predlagam, da o predlagani vsebini in z dodatnim amandmajem državni zbor ta predlog tudi potrdi. Hvala lepa.
Hvala vam za podano poročilo. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo bomo slišali predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec Dimitrij Kovačič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, poslanci in poslanke. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla predlagani zakon o spremembah zakona o davku na izplačane plače. Program vladne koalicije je usmerjen v reforme, ki bodo Sloveniji v prihodnosti zagotovile pospešen razvoj, hkrati s tem omogočili ljudem večjo blaginjo in višji standard. Eden od ukrepov za dosego vladnih programskih ciljev je tudi razbremenitev gospodarstva, kar bo posledično prineslo načrtovan razvoj in povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Zato poslanci Slovenske demokratske stranke pozdravljamo predlagane spremembe obravnavanega zakona, saj bo z njihovo uveljavitvijo prišlo do zniževanja stroškov dela, s tem pa se bo hkrati motivacija delodajalcev, da vlagajo več v razvojne raziskave in zaposlovanje visoko kvalificirane delovne sile, povečala. Izpad javnofinančnih prihodkov iz naslova davka na izplačane plače bo država sicer morala nadomestiti z nižanjem javnofinančnih izdatkov, v določenem delu pa tudi s povečanjem drugih javnofinančnih prihodkov. Racionalna posledica zmanjševanja davčnega bremena, ki ga prinaša sprejetje tega zakona, bo tudi večja varčevalna naravnanost države, saj verjamemo, da je bila doslej država vse preveč potratna in je marsikje mogoče njene izdatke zmanjšati brez posledic za njeno storilnost in učinkovitost. Sedanja vlada si je na marsikaterem področju zadala za svoj cilj tudi varčevanje in pocenitev svojih storitev. Nekateri cilji v tej smeri so bili že realizirani, kot na primer nalepke in notarske storitve, drugi so še v pripravi. Tudi vladni projekt zmanjševanja zaposlenih v državni upravi predstavlja enega od teh načrtov. Poslanci Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da je predlagani zakon eden tistih, ki znižujejo javna bremena, hkrati pa pospešujejo konkurenčnost in gospodarsko rast, zato bomo zakon podprli. Prav tako menimo, da je ta prehodni rok oziroma prehodno obdobje treh let ravno pravšnje za prehod na ta sistem. In menimo, da je predlog ene od poslanskih skupin, da bi se ta prehodni čas skrajšal na eno leto, neustrezen in pomeni prehiter prehod, ki bi pa pomenil preveliko breme in prevelik izpad javnofinančnih prihodkov. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Mag. Milan M. Cvikl, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, poslanke in poslanci! Na kratko bom predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije. Zakon bomo podprli. Zakon bomo podprli zato, ker smo sami v letošnjem juniju predlagali zakon o prenehanju zakona o davku na izplačane plače in stopnji davka za leto 2006. Ta zakon, če bi bil sprejet v mesecu juniju, juliju, bi pomenil, da bi Slovenija prav ob prevzemanju evra pomembno razbremenila gospodarstvo. Poslanke in poslanci vladajoče koalicije ste ta predlog zakona v prvem branju poleti letošnje leto zavrnili; nekdo bi rekel, z gnusom zavrnili, kaj pa ima opozicija za predlagati zmanjšanje davčnih obremenitev! No, zanimivo je, da potem, ko je vlada rekla v pisnem mnenju, ki ste mu sledili poslanci vladajoče koalicije, da tega zakona ne morete sprejeti, je ta ista vlada manj kot dva tedna kasneje predlagala praktično identičen zakon. Predlagala je, da bo zmanjšanje davka na izplačane plače, kar je, mimogrede, eden osnovnih postulatov ekonomskega programa tudi nekaterih političnih strank v tem parlamentu, se pravi, da bo z ukinitvijo davka na izplačane plače zmanjšala obremenitev dela. Vendar je ta vlada zaradi svojega neustreznega delovanja pri pripravi rebalansa proračuna za leto 2005, predvsem pa s pripravo ekspanzivnih proračunov za leti 2006 in 2007, bila nesposobna predlagati vsebinsko enak zakon o prenehanju zakona o davku na izplačane plače in stopnji davka za leto 2006, ampak se je odločila, da bo ta problem celo prenesla v mandat naslednje vlade. In zato imamo pred nami zakon, ki postopoma, rekli bi, preveč postopoma, prepočasi zmanjšuje obremenitev gospodarstva z davkom na izplačane plače. Mi ocenjujemo, da bi ta davek bilo mogoče ukiniti že z letom 2007, če bi vlada le delovala bolj restriktivno. Zato predlagamo na zakon amandma, ki bi zagotovil, da bi se davek na izplačane plače ukinil v prihodnih dveh letih. S tem vsebinsko samo zaostrujemo odgovornost vlade, ki naj, če že govori o tem, da povečuje konkurenčnost gospodarstva, to dokaže tudi z dejanji. Zato da se ta amandma podpre, je dovolj argumentov. V slovenskih javnih financah imamo zaradi davčne reforme leta 2004 dobra gibanja prihodkov in ta omogočajo, da se ta davek ukine do leta 2007. Če bi vlada malo pogledala podatke, ki jih ima na voljo, bi celo ugotovila, da v okviru rebalansa proračuna za leto 2005 in izvrševanje proračuna za leto 2005 je mogoče celo spodnjo mejo 165.000 tolarjev, mejo, ki je bila dvignjena z leta 2004 na leto 2005 za več kot 30.000 tolarjev, da bi to mejo lahko konec leta 2005 dvignila in s tem že v letu 2005 razbremenila gospodarstvo. In potem na podlagi dobri gibanj v letu 2005 in pod predpostavko, da vlada na odhodkovni strani deluje restriktivno, bi bilo mogoče z dejanskim varčevanjem pospešiti zmanjšanje davka na izplačane plače. Mi upamo, da boste amandmaje podprli in s tem kot vladajoča koalicija zavezali vlado Republike Slovenije, da s svojimi dejanji podkrepi besede o pospeševanju konkurenčnosti gospodarstva. Upamo, da boste naš amandma na ta način res podprli, bomo pa, kot sem rekel uvodoma, ukinitev davka na izplačane plače, če je tudi postopna, v končni verziji s samo podporo zakona tudi podprli, ker menimo, da je to pravilna smer delovanja vlade Republike Slovenije, ni sicer dovolj, če hočete, zavezujoča, je pa vsaj smer pravilna za razliko od nekaterih drugih davčnih zakonov. Hvala lepa.
Hvala vam. Prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Poslanec Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav ministru in kolegicam in kolegom. Sprememba zakona o davku na izplačane plače je zagotovo eden od zanimivejših zakonov. Torej dosedanja novela zakona, ki je v obravnavi, je bila obravnavana na način, da smo zmanjšali stroške delodajalcev predvsem v delo na intenzivnih panogah, kjer so izplačane plače relativno nižje kot v drugih dejavnostih. Pomembno pri tem zakonu in pri davku na izplačane plače je, da obdavčitev plač ni predmet usklajevanja z Evropsko unijo oziroma z zakonodajo Evropske unije. Zato nam omogoča, da na podlagi realne ocene stanja v gospodarstvu oblikujemo vsebino zakona, ki bo izboljšala konkurenčnost slovenskih podjetij, predvsem pa omogočila, da nadoknadimo nerazumno odločitev vlade, da ne pomaga podjetjem v težavah. Izgovor za takšno ravnanje je vlada dobila v evropskih predpisih, ki pač onemogočajo, recimo, dvakratno pomoč in podobne rešitve. In da ni interesa tudi sicer za reševanje podjetij v težavah kaže tudi proračunska postavka, ki seveda nima v proračunu zapisanega niti enega tolarja. Zato je znižanje davka na izplačane plače tudi velika priložnost, da omogočimo tudi podjetjem v težavah, da prebrodijo krizo in poiščejo ustrezne kapitalske in tržne ukrepe, s katerimi seveda bodo ohranili svojo dejavnost še v bodoče. Vlada sicer za znižanje davka na izplačane plače predlaga postopno zniževanje davka v letih 2006, 2007 in 2008, in sicer za vse izplačane plače, ki so višje od 165 tisoč tolarjev. Po našem mnenju je to premalo ambiciozen ukrep, zato smo tudi predlagali amandma, s katerim se prag dohodkov, ki sodijo v ničelno stopnjo davka na plače, poveča s 165 na 200 tisoč tolarjev. Predlagamo ravno tako postopno zniževanje v letih 2006 in 2007, vendar dokončno ukinitev obdavčitve plač v letih 2008. S tem smo prepričani, bomo podjetjem omogočili zniževanje strokov in seveda povečanje konkurenčnosti predvsem delovno intenzivnih panog. Zagotovili bomo socialno varnost delavcev, ohranili bomo mnoga delovna mesta in zmanjšali brezposelnost v regijah, ki imajo tudi že sicer najvišje stopnje brezposelnosti v državi. Praviloma pa so to tudi regije tudi z velikimi razvojnimi problemi. Menimo, da so finančne posledice povečanja praga bistveno nižje in sprejemljivejše, ker ohranjajmo delovna mesta, kot pa, da se napoti delavca na zavod za zaposlovanje in da potem namenjamo milijarde za pomoč brezposelnim in za iskanje številnih drugih in velikokrat žal neučinkovitih ukrepov za ponovno zaposlitev brezposelnih oseb. Zato si seveda želimo, da bi amandma, ki smo ga vložili k temu zakonu, bil sprejet ravno zaradi tega, da lahko podjetja realno načrtujejo svoj razvoj. Realnost vidimo v tem, da po letu 2008 tega davka na izplačane plače ni več, kar pomeni, da seveda svojo poslovno politiko lahko prilagodijo tem izhodiščem in dosežejo tiste standarde, ki so pač potrebni, da lahko obvladujejo trg in in da so konkurenčni tako na domačem kot tujem tržišču. Upajmo, da bo dovolj ambicioznih razmišljanj tudi pri ostalih kolegicah in kolegih in da bo ta amandma doživel podporo in s tem resnično lahko naredimo nekaj zelo dobrega za slovensko gospodarstvo, pa ne na kratek rok, kot predlaga vlada, ampak na daljši rok.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Poslanec Martin Mikolič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci! V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke bomo spremembe zakona, ki postopoma ukinja davek na izplačane plače, podprli. Prav gotovo je to eden od številnih pomembnih ukrepov, s katerimi želi ministrstvo za finance oziroma vlada v prvi vrsti finančno razbremeniti z davčnega vidika preobremenjeno gospodarstvo in s tem povečati njegovo konkurenčnost. Previsoki stroški dela za proizvod oziroma storitev, predstavljajo za naša podjetja, gospodarske združbe velik problem, kako preživeti v brezkompromisnem konkurenčnem boju na domačem oziroma tujem trgu. Po obstoječem zakonu se je obračunaval davek na izplačane plače nad 165 tisoč tolarjev bruto po treh različnih stopnjah glede na višino bruto plače. Danes v državno blagajno iz naziva davka na izplačane plače največ prispevajo tisti gospodarski subjekti, ki imajo zaposleno visoko izobraženo kadrovsko strukturo. Za marsikaterega delodajalca pa ta davek predstavlja še dodatno finančno oviro, kako zaposliti in tudi zagotoviti finančna sredstva za prepotreben visoko izobražen strokovni kader. Le čimvečja dodana vrednost proizvoda ali storitve nam bo prinesla uspešno konkurenčnost na trgu, to pa bomo dosegli le z vlaganjem v razvoj, inovativnost in ustrezen kader. Vemo, da v državno blagajno iz naziva davka na izplačane plače priteče letno okrog 125 milijard tolarjev, kar pomeni, da je to ena od pomembnih postavk na prihodkovni strani državnega proračuna. Predlog vlade, da davek postopoma zmanjšujemo, in sicer v letu 2006 za 20%, v letu 2007 za 40% in nato v letu 2008 za 70%, seveda glede na leto 2005, v poslanski skupini Nove Slovenije v celoti podpiramo, kajti planiran obseg izpada prihodkov bo možno nadomestiti znižanje javnofinančnih izdatkov in s primernim povečanjem drugih javnofinančnih prihodkov. V letih 2006 in 2007 bo potrebno nadomestiti okrog 54 milijard tolarjev. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke smo pred nekaj meseci zavrnili predlog poslanskega kluba LDS, da se davek v letu 2006 prepolovi in v letu 2007 ukine, sedaj pa klub LDS predlaga identične oziroma z enako vsebino amandmaje. Rad bi povedal, da ste v preteklih letih imeli možnosti, da bi ta davek tako kot sedaj predlagate, kar čez noč ukinili. Najbrž se vam tudi, kot radi pravimo, ni izšla matematika ali se pa vam ta ukrep ni zdel pomemben, čeprav bi najbrž ohranil nekatera delovna mesta ali pa kakšno firmo, ki je danes zaradi vsem nam znanih težav ni več. Vemo pa, da je marsikdo tudi v teh firmah imel bruto plačo nad 110 oziroma 165 tisoč tolarjev. Ukrepi na področju davčne zakonodaje so namenjeni, kot sem že omenjal, razbremenitvi in povečanju konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Ukrepi so pripravljeni v tolikšnem obsegu, da bo izpadle prihodke možno nadomestiti z alternativnimi viri. V poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da bo predlagana rešitev postopne ukinitve davka na izplačane plače velik stimulativen impulz za gospodarstvo. Istočasno pa ta rešitev še zagotavlja uravnotežen proračun za leto 2006 in 2007, ki ga bomo obravnavali v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, poslanec Bajc, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, ponovno kolegice in kolegi. Tudi pri tem zakonu se je vlada Republike Slovenije odločila, da postopoma odpravi stopnje davka in končno odpravi davek na izplačane plače. Tako je za zmanjšanje stopnje predvideno prehodno obdobje do konca leta 2008. Slovenska ljudska stranka je vseskozi poudarjala, da takšen davek ob zelo visoki stopnji dohodnine s prispevki za socialno varstvo v našem pravnem redu nimata mesta in zato predlog vlade Republike Slovenije za postopno odpravo tega davka pozdravlja in podpira. Slovenska ljudska stranka še posebej poudarja zavezanost vlade Republike Slovenije, ki jo je podala pod točko 3. uvoda k predlogu za spremembe in dopolnitve obravnavanega zakona, in sicer, da ta davek na izplačane plače od leta 2009 dalje ne bo obračunavan. Kljub vsemu Slovenska ljudska stranka ocenjuje, da bi bilo potrebno ta davek odpraviti hitreje. Seveda se pri tem povsem zavedamo, da odprava takšnega davka, ki je v letu 2004 predstavljal 1,83% bruto družbenega proizvoda, ni enostavna predvsem z vidika javnofinančnih prihodkov. Kljub vsemu, verjetno ni povsem enostavno takoj odpraviti tako pomembnega davčnega vira, ki je v letu 2004 predstavljal 4,63% vseh davčnih virov, saj so fiksne proračunske obveznosti tako visoke, da bi lahko ogrozili njihovo financiranje. Sami bi si seveda želeli, da bi bil ta davek odpravljen takoj, saj bi prihranilo naše gospodarstvo 113 milijard SIT, tako javni kot zasebni sektor. Slovenska ljudska stranka ocenjuje, da predlagana novela zakona o davku na izplačane plače predstavlja dober kompromis med željami in finančnimi možnostmi. Predvsem je pomembno, da že v letu 2006 deloma razbremenimo gospodarstvo tega davčnega bremena. Gre za to, da vlada ocenjuje, da bo v proračunskih letih 2006 in 2007 prišlo do okrog 54,4 milijarde SIT proračunskega izpada prihodkov, ki bodo tako ostali delodajalcem, Slovenska ljudska stranka pa pričakuje, da bo vsaj večji del tega prihranka v gospodarstvu šel v raziskave in razvoj ter odpiranje novih delovnih mest, kar je tudi eden od namenov vlade, da je šla v spremembo tega zakona. Če bo to doseženo, potem bo po mnenju Slovenske ljudske stranke dosežen tudi glavni namen novele zakona. Na podlagi vsega navedenega bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke spremembe in dopolnitve zakona o davku na izplačane plače podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Kolega Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Zakon, ki je pred nami, ima tri značilnosti. Prva je ta, da mu človek težko nasprotuje. Druga je ta, da je eden izmed redkih zakonov, ki jih v tem sklicu sprejemamo, pa nam EU ne narekuje določb, kako ga je treba sprejeti. In tretja je ta, da v kolikor ta zakon sprejmemo, bo delodajalcem ostalo enostavno več sredstev za modernizacijo in razvoj. Kar me moti pri sprejemu tega zakona, je to, da smo podoben zakon z zelo podobnim imenom že obravnavali v tem sklicu državnega zbora in takrat ni dobil podpore. Vlada takrat predloga zakona ni podprla in mu je nasprotovala zaradi tega, ker ni bilo mogoče predvideti proračunskega izpada. Nekaj mesecev kasneje se je ta proračunski izpad zelo hitro našel in ga imamo navedenega, 54,4 milijarde slovenskih tolarjev. Se pravi, gre za enega tistih načinov delovanja te vlade, ki smo se jih že nekako navadili - ne sprejeti, pa kljub temu, če je dobro, v kolikor predlaga neka druga stranka, in narediti nekaj podobnega, če ne že enakega, pa potem podpreti, zato da se bo lahko govorilo o tem, kdo je takšen zakon pripravil. Seveda so razmisleka vredni tudi amandmaji, ki so jih predlagale opozicijske stranke. Do njih se bomo v Slovenski nacionalni stranki opredelili tekom razprave o tem zakonu. Kot sem pa že dejal, je ena izmed temeljnih značilnosti tega zakona, da se mu enostavno ne da nasprotovati. Hvala.
Hvala. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Na vrsti je predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS. Poslanec Vili Rezman, izvolite.
No, ta zakon ima desetletno zgodovino in morda je zdaj tudi čas, da bi naredili poglobljeno analizo [[pa je ni]] v zvezi s tem, kakšni so bili rezultati: bodisi za proračun, bodisi za pokojninsko blagajno, bodisi za delovno-intenzivne panoge, o katerih je govora, pa za tiste panoge, kjer gre za potrebo po večjem tehnološkem razvoju, in tako naprej. Sodimo, da je treba ta zakon podpreti in bomo tudi z vsemi glasovi podprli, vendar bomo povedali zlasti pri posamičnih amandmajih, ki so bili vloženi, tudi svoja stališča, ki bodo pogojevala to podporo. K zakonu je bilo vloženih nekaj amandmajev. Torej, bilo je že povedano, da so bile spremembe tega zakona napovedane, da so bile enkrat že zavrnjene in da gre za nekaj, čemur bi lahko rekli že videno. Bistvena razlika med tem, kar vlada predlaga, in med amandmaji, ki so bili predstavljeni, je pa v hitrosti izvajanja. Amandmaji LDS-a in amandmaji Demokratske stranke so tako rekoč pospeševalni amandmaji, hočejo to obdobje do nične stopnje pospešiti. Za nas je zelo pomembno vprašanje, pa ne samo za nas, tudi za vse druge, kaj se bo z relativno velikimi sredstvi v bodočnosti res dogajalo, ali bodo isti prihranki plasirani v investicije, ali bodo plasirani v investicije v tistih panogah, kjer bo možno zagotavljati več delovnih mest, torej v delovno intenzivnih, ali v tistih, kjer bo investirano v tehnologijo, pa morebiti posledično celo v zmanjšanje delovnih mest, ali pa bo eventualno velik del tega celo pristal v povečani in morebitni nepotrebni potrošnji. Sodimo, da je za približno 30% zavezancev ta zakon bistveno nevtralen, ničesar ne pridobivajo tisti, ki imajo bruto plače do 165.000 tolarjev, za ostalih 60% do 400.000 bruto so pozitivni učinki, za 10% tistih, ki imajo bruto plačo do 750.000, so že pomembne spremembe za 2%, tisti, ki imajo pa nad 750.000 tolarjev bruto plače, so pa, lahko bi temu rekli, celo že ekstremni prihranki. Za državni proračun ima to tudi zelo velik pomen, zlasti zavoljo tega, ker gre za preko 50 milijard. To niso marginalni zneski, ampak zneski, o katerih je res temeljito treba premišljati. In vlada je razmislila to tako, da obljublja, da bo s širitvijo davčne osnove nadoknadila to, kar zdaj izpada, da bo z novimi viri to nadoknadila. Nas pa skrbi vse po vrsti, upam da, ali bodo ravno tisti, za katere se zdi, da so spremembe nevtralne, torej tisti do 165.000 ali pa do 400.000 bruto plač nosili največji delež bremen, ki bodo sledila. Če bodo učinki večja konkurenčnost in če bo to na dolgi rok večje zaposlovanje, zlasti zaposlovanje tistih, ki so višje in visoko izobraženi, potem je to vredno podpore. Podatki namreč govorijo o tem, da so vse izobrazbene stopnje na nek način v strukturi brezposelnih ali stagnirale ali pa so upadale, razen 7. in 8. stopnje, kjer pa dramatično narašča stopnja brezposelnosti. Če bo velik del teh sredstev prihranjenih, preusmerjen torej v zaposlovanje teh ljudi, in domnevam, da je tukaj tudi veliko mladih komaj doštudiranih, potem bo to naše podpore deležno. Podpiramo to torej s pridržkom, da bomo spremljali, kako se bo v prihodnjih mesecih in letih to realiziralo in bomo najbrž primorani predlagati tudi kakšne spremembe, če se za visoko izobraženi kader to v smislu večjega zaposlovanja ne bo poznalo.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bom vodil na podlagi pregleda amandmajev z dne 22.11.2005, zato v razpravo dajem 1. člen in oba amandmaja. Kdo želi besedo? Kolega Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Že v predstavitvi stališča poslanske skupine Socialnih demokratov sem opozarjal na to, da gre za zelo pomemben zakon, ki resnično lahko razbremeni slovensko gospodarstvo in mu seveda omogoči konkurenčnejši nastop na domačih in tujih trgih. To je pomembno zaradi tega, ker pravzaprav ne zasledimo drugih ustreznih ukrepov, s katerimi bi poskušali spremljati težave in razmere predvsem v delovnointenzivnih panogah. Te smo vsaj do sedaj prepuščali v tem mandatu stihiji, kajti tudi nov zakon o tem, da pomagamo podjetjem v težavah, da prestrukturirajo svojo dejavnost, so bile določbe, ki jih sicer narekuje Evropska unija, pri nas še bolj zahtevne v tem zakonu, posledica tega pa je, da pravzaprav vlada sploh ne planira sredstev, zato da bi reševala podjetja v težavah. Zato je ta zakon izjemno pomemben, da odpravimo, prvič, to nerazumno dejanje in razmišljanje, drugič, je pa to zelo primerno, ker gre vendarle za zakon, ki ga ne usklajujemo z evropskimi komisijami in res lahko oblikujemo svojo lastno bom rekel nacionalno politiko do tega, kako bomo obremenjevali svoje gospodarske družbe. V amandmaju, ki ga predlagamo, razmišljamo o tem, da bi se povečal prag bruto mesečne plače, do katere je davčna stopnja nič, in sicer iz 165, kot predlaga vlada, na 200 tisoč tolarjev. Predlagamo pa, da potem pri naslednjih bruto plačah od 200 tisoč do 400 tisoč - da znaša stopnja davka 2.4%, v letu 2006 vlada predlaga tukaj 3% stopnjo. V razponu bruto plač od 400 tisoč do 750 tisoč tolarjev predlagamo v letu 2006 5.1% stopnjo, vlada pa predlaga 6.3%, kar pomeni, da nekako sledimo temu, da v prvi fazi poskušamo dvigniti prag, pa nekoliko potem manj obremenjevati naslednje razpone bruto plač. Zavedamo se namreč, da Slovenija v tej situaciji, ko prevzemamo evro, vendar mora skrbeti za javne finance in da ni možno z nekimi ne dovolj premišljenimi ukrepi preveč poseči v ta sistem. Naš predlog je seveda tak, da se v teh prvih dveh letih, v letu 2006 in 2007, nekoliko manj zmanjša ta davek, kot predlaga vlada, vendar zagovarjamo stališče, da v letu 2008 ta davek ni več potreben in da je stopnja davka nič. S tem seveda omogočimo, da podjetja oblikujejo svojo dolgoročno politiko, kajti ko v letu 2008 še vedno ohranjamo ta davek, se lahko zgodi, da bi vlada predlagala tudi kakšno spremembo, ki bi poslabšala to stanje, zato mislim, da je veliko smotrneje razmišljati o tem, da gre za dolgoročen ukrep, da gre za ukrep, ki omogoča tudi zelo konkretna pogajanja s poslovnimi partnerji pri posamezni gospodarski družbi, da lahko pridobi ali nove vlagatelje ali zaradi konkurenčnosti tudi osvoji nove trge in s tem izboljša svoj položaj. Zato menimo, da je amandma veliko bolj razvojno naravnan, kot je zastavljen sam koncept vladnega zakona in ker tudi sicer ocenjujemo, da Slovenija še vedno ima izjemno stabilen finančni položaj, bi zaredi tega, da se v letu 2008 ukine ta davčna stopnja, ne ogrozili javnih financ v Sloveniji. To, da potrebujemo pomoč predvsem v delovnointenzivnih panogah, je dejstvo, s katerim se srečujemo pravzaprav v tem letu iz meseca v mesec, k sreči ne iz tedna v teden, ampak vendarle iz meseca v mesec. Kar nekaj podjetij v tem letu je šlo v stečaj in ti stečaji so povzročili posamezni občini veliko število brezposelnih, novo število brezposelnih. Te številke se gibljejo okrog 100, 200 tudi 300 delovnih mest se izgubi zaradi stečajev. In kljub temu, da obiščejo potem ta podjetja in te občine tako minister za gospodarstvo, minister za delo, pa tudi še ostali resorji, ki se naj bi vključevali v pomoč, ugotavljajo, da pravzaprav nimajo nekega mehanizma, s katerimi bi lahko olajšali stisko. Zmanjševanje stiske na način, da ministrstvo za delo poskuša oblikovati neke programe, na podlagi katerih bi brezposelni mogoče pridobili ali dodatno izobrazbo ali bili pač nekako usposobljeni, da pridobijo delovno mesto kje drugje, so običajno povezani z zelo dolgotrajnimi postopki, povezani so tudi z veliki stroški in velikokrat tudi z neučinkovito zadnjo fazo, da dejansko tudi pride do zaposlitve. Največji problem pri tem pa je ravno v tem, da tisti, ki so dlje časa na zavodu za zaposlovanje, tudi izgubijo nekako svoj interes za to, da sploh poskušajo ne nazadnje po nekaj letih intenzivno rešiti ta problem brezposelnosti, kajti izgubiš kontakt s proizvodnjo, izgubiš kontakt s sodelavci, umakneš se iz nekega okolja, kjer si do včeraj aktivno deloval in to je zelo velika sprememba pri vsakem posamezniku ali pa še posebej pri družini, ki ima recimo v podjetju, ki gre v stečaj, zaposlena oba zakonca. Zato je ukinitev davka v letu 2008 zagotovo cenejši ukrep, kot pa če poskušamo oblikovati neko zaposlitveno politiko, za katero pa lahko v tem hipu ugotovimo, da pravzaprav ni neke regionalne zaposlitvene politike, na podlagi katere bi lahko tudi izvajali prav določene in ustrezne ukrepe za reševanje brezposelnosti. Ravno zaradi tega, da nekdo ne odide iz gospodarske družbe, da ne zapusti delovnega mesta, da ostaja aktiven in da ni prepuščen potem nedorečenim aktivnostim ministrstva za delo, je zelo pomembno, da poskušamo tudi z ukrepom zmanjševanja davka na izplačane plače ohranjati delovna mesta in s tem predvsem, kot sem že povedal, večje število zaposlenih na delovnih mestih in jih s tem ohranjati v dobrih odnosih s sodelavci, s krajem in tudi sicer z vsem okoljem, kjer ustvarjajo. Torej veliko prijaznejši, veliko primernejši, upam si reči, tudi veliko cenejši ukrep, kot pa je ukinitev davka. Kot primer, kaj lahko doživimo tudi v naslednjih dnevih in tednih, je primer ravno tako tekstilne industrije, ki sledi nekako težavam, ki se dogajajo delovnointenzivnim panogam in tekstilni industriji ob južni meji, torej ob najbolj občutljivem območju državnega ozemlja. Pred kratkim je Bela krajina doživela stečaj, ki je izjemno prizadel to območje. V sosednji regiji, kočevski, se ravno tako obeta stečaj podjetja Trikon, ampak zanimivo je, da to podjetje potrebuje recimo samo 28 milijonov tolarjev, da prebrodi to zimsko obdobje, ki je nekako tudi najneugodnejša za tekstilce. Vendar ga ni resorja v ministrstvu, ki bi zagotovil teh 28 milijonov in rešil 150 delovnih mest. To je tisti problem, ki kaže na to, da ministrstvo za delo nima učinkovitih mehanizmov za ohranjanje delovnih mest, da ministrstvo za gospodarstvo predlaga zakonov, s katerimi ne omogoča prestrukturiranja podjetij v težavah in zato je izjemno pomembno, da ta zakon, ki je danes tukaj pred nami, resnično tudi sprejmemo in ga v praksi udejanjimo. Seveda je pa zelo pomembno, da, zopet poudarjam, ne gre za leti 2006 in 2007, ampak moramo razmišljati dolgoročnejše, da od leta 2008 te obremenitve enostavno v naših gospodarskih družbah ni. To je tisti učinkovit odgovor vsem ali pa predvsem delovnointenzivnim panogam, da lahko še naprej načrtujejo svoj razvoj in ne nazadnje tudi sporočilo številnim zaposlenim v teh podjetjih, da država ni pozabila na te panoge in da jih skrbi za njihova delovna mesta, za njihovo eksistenco in tudi sicer za bodoči razvoj Slovenije, ki naj bi bil eden od najuspešnejših v krogu evropskih držav. Zato še enkrat poudarjam, da je potreben ta dolgoročni ukrep, da ta davek ukinemo in da omogočimo številnim tistim podjetjem, ki so danes v težavah, da zrejo z večjo perspektivo v prihodnost in s tem tudi dokažemo, da je Slovenija tudi sicer uspešna in pomembna gospodarska država. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima mag. Milan M. Cvikl.
V našem amandmaju smo pojasnili razloge, zakaj menimo, da je mogoče ta amandma sprejeti. Menimo da ni res, da bo zaradi ukinitve davka na izplačane plače prišlo do zmanjšanja prihodkov za 130 milijard, kot je celo prej govoril predsednik odbora za finance, ampak je teh učinkov samo za 80 milijard, ker je potrebno izločiti notranje poračunavanje, ker je 45 milijard prihodkov iz naslova javnofinančnega sektorja. Ker javnofinančni sektor pomeni odhodek v državnem proračunu, je neto učinek za državni proračun samo 80 milijard ali za 80 milijard je potrebno zmanjšati odhodke državnega proračuna, da bi se takoj lahko ukinil davek na izplačane plače. Mi predlagamo, da je, kot smo uvodoma rekli, vlada dejansko veliko bolj odločna, da skladno z besedami, ker je veliko besed o povečevanju konkurenčnosti gospodarstva, da naredi korak takoj veliko bolj smelo in da že v dveh letih ukine ta davek na izplačane plače. Nihče od nas ne dvomi, da je eden od večjih problemov v slovenskem gospodarstvu obremenitev predvsem delovnointenzivne industrije z davkom na izplačane plače in potem tudi v storitvenem sektorju, predvsem pri tistem delu sektorja, kjer so plače relativno visoke in tudi obremenitev le-tega z davkom na izplačane plače. Potrebno je povedati, da je davek na izplačane plače imel neko svojo zgodovino, da je ta zgodovina izhajala iz dejstva, da smo v letu 1996 zaradi pospešitve gospodarske rasti zmanjšali prispevke delodajalcev in da je bilo potrebno s tem davkom na izplačane plače ta izpad prihodkov nadomestiti. Ko smo z letom 2004 zamrznili razmerje med tečajem evra in tečajem tolarja, je prišel čas za pospešeno zmanjševanje obremenitve dela z davkom na izplačane plače. Poznano vam je, da je prvi korak naredila še prejšnja vlada, ko se je spodnja meja, nad katero se ali pa, če hočete, prag, nad katerim se obračunava davek na izplačane plače, dvignila na 165 tisoč tolarjev. Mi s predlogom amandmaja menimo, da bi res prišlo v določeni meri do izpada javnofinančnih prihodkih v dveh letih, vendar je ta izpad javnofinančnih prihodkov mogoče nadomestiti z nekoliko drugačnim stališčem vlade Republike Slovenije do posameznih rešitev v drugih delih na današnji in jutrišnji seji obravnavanih davčnih zakonih. Če bi se vlada odločila in se pridružila našemu amandmaju o ukinitvi oprostitve pri denacionalizaciji, če bi se vlada odločila in mogoče nekoliko drugače, kot je bilo predvideno, naredila spremembe pri davku od dohodka pravnih oseb, bi bilo mogoče z davkom na izplačane plače pohiteti. Poseben problem, ki ga imamo, če tega amandmaja ne boste sprejeli, da pravzaprav ne razumemo, kako potem nameravate kot vladajoča koalicija v manj kot slabem letu podpirati predloge reformistov. Reformisti namreč predlagajo še hujše, kot je to, kar predlagamo mi. Mi predlagamo ukinitev davka na izplačane plače v dveh letih in potem seveda ohranitev progresije pri dohodnini. Reformisti pa predlagajo ne samo ukinitev davka na izplačane plače, predlagajo takojšnjo ukinitev progresije pri dohodnini in zato enormen več kot 100% dvig obdavčitve tistih dobrin, ki jih trenutno obremenjujemo z nižjo stopnjo davka na dodano vrednost. Zato menimo, da če bi ta amandma bil sprejet, potem bi lahko v Sloveniji v letu 2007 razmišljali predvsem o tem, kako z manjšimi spremembami na način, kot je to predlagala skupina dr. Kranjca, pospešiti konkurenčnost gospodarstva, pa še vedno ohranjati temeljno načelo pri davčnem sistemu. To pa je na eni strani ohranjanje davčne konkurenčnosti in na drugi strani ohranjanje principa, da naj vsakdo za financiranje javnih funkcij prispeva glede na ekonomsko moč. Ker sem včeraj to spraševal tudi predsednika vlade, si ne morem kaj, da ne bi tudi komentiral tega, kar je on komentiral, da smo v opoziciji zelo iznajdljivi, da se bolj znajdemo. V opoziciji je zelo enostavno delovati, kadar vlada predlaga v davku na izplačane plače v štirih letih zmanjšanje konkurenčnosti, na drugi strani pa ta ista vlada predlaga, ne bom rekel neumne, gotovo pa samo za najbogatejše primerne davčne rešitve, to pa je oprostitev obdavčitve davka od obresti, ko hkrati, kot bomo jutri govorili pri davku o dohodnini oziroma pri dohodnini, obdavčuje vsakega od nas za obdavčitev obresti. Gospodje iz vladajoče koalicije, če boste ta amandma podprli, potem se lahko izognemo trdim in ostrim ukrepom reformistov. Ker reformisti pravijo, ne samo, da se bo ta amandma realiziral že v letu 2007, ker to predlagajo s 1. januarjem 2007, predlagajo enotno davčno stopnjo in ukinitev davka na izplačane plače, ampak pravzaprav pravijo reformisti, da hkrati, ko bodo to naredili, bodo naredili še nekaj drugih potez in zelo visoko moramo obdavčiti oziroma dvigniti spodnji prag oziroma spodnjo lestvico davka na dodano vrednost. Amandma je na nek način kratek. Omogoča pa, če bo sprejet, tudi še dodatni napor, če bi ga seveda ministrstvo za finance želelo narediti. In to je ta, da se pogleda, glede na letošnja gibanja javnofinančnih prihodkov, kako že v letu 2005 omogočiti povečanje konkurenčnosti gospodarstva. In mogoče bi bilo že z zelo malo spremembo prvega stavka v tretjem stavku tega člena preprosto spodnjo mejo dvigniti iz 165 na recimo 200 tisoč tolarjev in bi se ta amandma glasil, da je do 200 tisoč tolarjev ta meja nič in da se seveda ta alineja uporablja že v letu 2005. To so seveda vse možne variacije, če bi vlada bila pripravljena in če bi vlada - in mislim, da je čas, da bi vlada to vedela - 22. novembra natančno poznala svoje bilance, gibanja prihodkov do konca leta in predvsem ocenjene odhodke do konca leta. Mislim, da bi ti podatki morali biti vladi, predvsem ministrstvu za finance na voljo. Zato poslanka vladajoče koalicije, na vas je, da s podporo amandmaja preprečite, da bi veliko trši predlogi, predlogi reformistov, sledili, če podprete amandma, pa četudi je to amandma Liberalne demokracije Slovenije. Mi obžalujemo, da vaša vlada ni bila bolj pogumna in da niti v okvir svojega mandata, se pravi, do leta 2008, če bo seveda ta mandat trajal do leta 2008, ni uspela uvrstiti vseh davčnih olajšav, ampak je to prenesla v prvo leto mandata naslednje vlade. Amandma, ki ga predlagamo, menimo, da takoj in veliko ustrezneje podpira konkurenčnost gospodarstva. Sama rešitev v zakonu pa je neka rešitev, ki skupaj z drugimi rešitvami pravzaprav ni ne tič, ne miš. Malo sicer povečuje konkurenčnost gospodarstva, ker pa se bo zaradi uvedbe plačane realizacije verjetno finančna realizacija - ali pa vsaj stroški preverjanja plačne realizacije - povečala, ker na drugi strani pri dohodnini ustvarja velike probleme v gospodarstvu v tem smislu, da bodo naenkrat pritiski na plače zaradi tega, ker se prihranki delavcem povečujejo, se bodo povečali, in ker pri davku od dohodka pravnih oseb zelo povečuje obremenitev vseh finančnih posrednikov, kar bo vplivalo na povečanje obrestnih mer, menimo, da bo končna posledica vseh teh sprememb zakona pravzaprav tisto, kar smo že nekajkrat rekli: te spremembe bodo razočaranje za slovenske davkoplačevalce, učinkov, ki jih pa vsi potrebujemo, in to so stabilne javne finance v letu 2006 in potem v letu 2007, pa ne bo, ti učinki bodo slabši. Če bi sprejeli naš amandma in nekatere druge amandmaje, vezane na druge zakone, menimo, da bi ohranili trdne javne finance, tako pa tega žal ne moremo soditi oziroma bo o tem zelo težko govoriti v letu 2006. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Dimitriju Kovačiču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V razpravi o tem amandmaju, ki ga predlaga Liberalna demokracija, poslušamo vse mogoče kritike na račun vlade, na račun vsega, kar je ta vlada naredila. Dvomim pa, da je ta amandma pripravljen na zelo tehtnih in premišljenih temeljih, kajti zelo težko se izognem vprašanju, kaj pa je ta politična skupina, ki sedaj tako kritizira vse, kar je naredila ta vlada - čeprav pravi, da bo podprla zakon, pa je hkrati ob tej podpori cela razprava namenjena kritiki -, kaj pa je ta skupina naredila takrat, ko je bila sama na oblasti, ko bi sama lahko to storila, pa tega ni storila. Mislim, da gre za premišljen ukrep vlade, ki se je odločila, da bo ukinila davek na izplačane plače, ki je torej naredila nekaj, česar prejšnja vlada ni storila. Odločitev o tem je sprejela ta vlada in ne prejšnja vlada. Sicer sprejemam, da je morda kdo mnenja, da bi lahko ta zakon bil še boljši, da bi kazalo narediti prehodno obdobje krajše. Vendar mislim, da je prav, da so stvari premišljene in da je to prehodno obdobje tako dolgo, da je dejansko možno v tem obdobju izpeljati vse, da ne pride do nekih nepredvidenih izpadov prihodkov in tako naprej. Vsa ta razprava, ki je namenjena temu, da bi vlada morala že prej pripraviti ta zakon, češ, mi smo to že pred meseci predlagali, pa ste zavrnili, me spominja na zgodbo o Krištofu Kolumbu, ki je potem, ko se je vrnil s poti, potem ko je odkril novo celino in so mu na španskem dvoru dvorjani očitali, saj to pa ni nič takega, kar ste naredili, saj to bi lahko naredili tudi mi. Pa jim je potem na primeru Kolumbovega jajca dokazal, da je razlika med tem, kaj bi lahko vi naredili in kaj sem jaz naredil [[...]]
Gospod Kovačič, zgodba je sicer zelo zanimiva, [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]ampak prosim držite se vsebine, ki je danes pred nami. Verjemite, da razmerje, katera stranka bi v preteklosti lahko kaj naredila, ne sme in ne bo vplivalo na odločitev o posameznih amandmajih, o katerih v tem trenutku vodimo razpravo. Kolega Kovačič, prosim, držite se vsebine amandmajev, ki so v tem trenutku na razpravi.
Hvala lepa. Držim se tega, kar je bilo v razpravi o tem povedano in nič drugega. In seveda kar se tiče tega zakona in amandmaja lahko rečem samo še to. Tudi v tem primeru je razlika med tem, kaj je ta vlada naredila, torej ta vlada se je odločila, da bo ukinila davek na izplačane plače, žal se prejšnja vlada tega ni spomnila in tega ni sprejela, čeprav bi lahko naredila, vendar tega ni naredila. Ta vlada pa je. Hvala lepa.
Mislim, da ste izjemno dostikrat uporabili ta vlada, prejšnja vlada, dejstvo pa je, da imamo pred sabo amandmaje, okrog katerih se bo potrebno odločiti. Nadaljujemo s seznamom prijavljenih. Replika? Vas sprašujem, kolega Kovačič, ste ga imenovali? Potem vam svetujem, da se prijavite v okviru razprave, ko bo čas za to. Besedo pa ima poslanec Ciril Testen.
Hvala za besedo. Tisti, ki se spomnite razprav, ki smo jih imeli, ko smo ta zakon, ki je bil predlagan s strani poslanske skupine LDS že imeli, smo takrat ugotavljali, da je bilo sprejetje tega zakona leta 1996 napaka, in to zaradi tega, bilo je takrat veliko debat o tem, da bi se dalo dobiti tudi kakšne druge davčne prihodke, na primer obdavčitve luksuza in podobnih stvari, pa se to ni zgodilo, ker je bilo preveč komplicirano. Zaradi tega je bilo najbolj enostavno uvesti davek na izplačane plače. Kasneje se je ta zakon velikokrat popravljal, velikokrat se je popravljal predvsem zaradi tega, ker so delavnointenzivne panoge zahajale v težave in je bilo potrebno iskati določene rešitve oziroma ponuditi določene olajšave za lažje preživetje. To se je praviloma dogajalo vsako leto, da so se tiste najnižje stopnje spreminjale oziroma so bile izvzete iz obdavčitev. Danes je problematika obrnjena na glavo. Čeprav še zmeraj delno govorimo tudi o delovnointenzivnih panogah, se pojavlja predvsem problem pri velikih plačah, pri tistih plačah, ki so obdavčene z večjimi stopnjami, tako da izhajajo vse utemeljitve v glavnem iz tega razloga. Velikokrat je bilo danes tudi že omenjeno, gospod iz poslanskega kluba LDS je omenil, da bo potrebno v prihodnjem letu delati rebalans zaradi tega, ker bodo davčni prihodki premajhni. Istočasno pa predlagajo dodatne olajšave, ki gredo v smer še dodatnega zmanjšanja teh davčnih prihodkov in enostavno ne razumem tega njihovega razmišljanja, ker imamo občutek, da je osnovni cilj škodovati proračunu, škodovati vladi in škodovati tej koaliciji. Menim, da je predlog, ki ga je vlada dala, da se v treh letih oziroma v štirih obdobjih ukine ta davek na izplačane plače, primeren. V naši poslanski skupini, kot je že povedal poslanski kolega Mikolič, bomo ta zakon v taki obliki podprli, vsekakor pa bomo nasprotovali amandmajem, ki jih je predlagal poslanski klub LDS-a in Socialni demokrati. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Martin Mikolič.
Hvala lepa. V poslanski skupini Nova Slovenija amandmaja Socialnih demokratov pa tudi amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije ne bomo podprli. Bi pa rad povedal, da bi bilo tudi primerno s strani predlagatelja Liberalne demokracije, da razloži amandma tako, kot je tudi napisan. Sedaj pa ne vem ali imam, jaz nimam pravega, kajti obrazložitev, da se bo davek na izplačane plače ukinil v dveh letih, to ne drži. Ampak vi predlagate, da se bo davek ukinil po enem letu. To pa je bistvena razlika in prosim, je prav tudi, da vsi tisti, ki nas poslušajo, da so pravilno informirani, tudi glede tega, kaj pomeni to za primanjkljaj v državnem proračunu, ki ga je potrebno nadomestiti. Se pravi, v letu 2006 - 40 milijonov, v letu 2007 pa 80 milijonov, če sem seveda odštel tiste prihodke, ki jih pravzaprav zaposleni v javnem sektorju, ki jih je potrebno odšteti, glede na to, da jih državi ne bo potrebno namenjati iz proračuna. Res me velikokrat moti, pa nekako nismo dosledni pri izvajanju določenih predavanj tukaj ali pa nekih preroških namigovanj za prihodnje. Ko enkrat razlagamo, kaj vse se bo zgodilo v prihodnje s tem davčnim paketom, ko na eni strani razlagamo, da bo velik izpad prihodka ravno na osnovi teh ukrepov, ki jih je vlada pripravila, na drugi strani pa želimo še bolj revolucionarno te ukrepe izvajati oziroma še večje davčne olajšave uvesti. Zato nekako ne razumem to doslednost pri razlaganju določenih argumentov ali pa določene vsebine zakona ali pa amandmajev.
Hvala. Moja dolžnost je samo, da vas opozorim, kar sem tudi na začetku druge obravnave povedal, da razpravo o členih in o vloženih amandmajih vodim na podlagi pregleda amandmajev z dne 22.11. Mi pa nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Kristijan Janc.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegi, kolegice! Govorimo o tem predlogu amandmaja, govorimo s točko 22.11.2005. Jaz dopolnitve tega zakona zagotovo podpiram, kot prejšnjo točko, ko smo govorili o bolj prijaznem odnosu države do gospodarstva, predvsem tistega manjšega dela slovenskega gospodarstva, da je to nadaljevanje te zgodbe. Gospodje z amandmaji predlagajo nekaj, kar se mi zdi v tem trenutku nedopustno in neprimerno. Preprosto to ne pije vode. Kajti najboljše bi bilo, da bi 1.1.2000 ukinili ta davek, to bi bilo idealno. Kdo je proti? Mislim, da ga ni v tej dvorani. Jaz sem takoj za. Vemo pa za neko realnost proračuna in moralnost prihodkov tega proračuna. In ne nazadnje decembra bomo sprejemali proračun 2006, 2007. Ali bost tudi takrat upoštevali kolegice in kolegi, da boste bolj strpni do proračuna in do novih in novih teženj po umeščanju novih postavk v državni proračun 2006 in 2007. Ta prijazna gesta, ki je korak in postopnost, ki mislim, da je realna, objektivna in zagotovo težko pričakovana med slovenskimi delodajalci, kajti to zgodbo že govorimo in načrtujemo in končno se bo udejanjila. Jaz mislim, da bodo številna podjetja, številne podjetnike in na koncu koncev tudi naše zaposlene razveselila. In ta postopnost je pravi korak, prava pot in to z veseljem podpiram. Vendar ti predlogi, ki imajo seveda kolegi, so seveda odlični, všečni, populistični, ampak žal ne pijejo vode, ker to nekje vzeti toliko, da bi kar naenkrat "skenslali" vse davke. Najbolje, da vse davke "skenslamo", potem bomo idealna vlada, idealni parlament, ampak vendarle od kod potem pa vsa ostala zgodba, pa mislim, da je potrebno biti tukaj dosti korekten in razumljiv do nekih stvari, ki jih je vlada pripravila, ki jih je ministrstvo pripravilo in ker verjamem, da je naredilo neko projekcijo, da bo v letih 2006, 2007 in 2008 proračun takšen, kakršnega si želimo tako poslanci kot vlada, predvsem pa naši državljani. Hvala.
Hvala. Besedo ima Milan Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa. Res je, nisem govoril o Kolumbu, ampak sem govoril o reformistih. In včasih imam občutek, da res delujejo kot Kolumb - nekam gredo, pa točno ne vedo, kam gredo. Zato sem vam predlagal, da amandma, ki smo ga predložili, ki bi v dveh letih ukinil davek na izplačane plače in s tem razbremenil delo, bi vam v vladajoči koaliciji omogočil, da reformiste malo omejite, da bi jim rekli, pojdite na zahod in odkrijte Ameriko! To je, kar se tiče reformistov. Veliko vas je razpravljalo - pa vas bom kar poimenoval, da ne bo tega strahu, da ne bi mogli replicirati, gospod Testen, gospod Kovačič, gospod Mikolič - na koncu celo o tem, kako to, da mi predlagamo na eni strani dodatne olajšave, hkrati pa opozarjamo na javnofinančno krizo. Glejte, gospodje, naj vam povem, v čem je logika tega, pa predlagam, da pozorno poslušate, da ne bo treba ponavljati. Mi predlagamo to, kar govorite tudi vi, kar govorijo tudi reformisti: treba je razbremeniti delo in dodatno obremeniti kapital. To, kar je pa minister za finance predlagal, je pa predlagal, da bomo razbremenili kapital, razbremenili najbogatejše [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Najbogatejše, ja, gospod poslanec! In dodatno obdavčili najrevnejše ali, če hočete, tiste, ki so trenutno najbolj obremenjeni, so v davčno najbolj težavni situaciji, to so pa zaposleni v malem, srednjem gospodarstvu in predvsem v predelovalni industriji. Ker z nekaterimi ukrepi, najprej s tem, da ne omogočate pospešitve zmanjšanja davka na izplačane plače, ne povečujete konkurenčnosti predelovalne industrije dovolj, hkrati pa ne obremenite bolj kapitala, vam je preprosto denarja zmanjkalo. Zato predlagamo pospešitev razbremenitve dela, vendar ne podpiramo razbremenitve najbogatejših, ne podpiramo tega, da bi z uvedbo nove stopnje pri dohodnini in z odločitvijo, da se upravičenci do denacionalizacijskih obveznic izločijo iz sistema dohodnine, da se izločijo iz sistema plačila davka od obresti, na ta način prihranite vsaj 9 milijard na letni ravni ali skupaj 70 milijard. Pri davku od dohodka pravnih oseb pa je ta vlada, ki sicer govori o tem, da je treba obremeniti kapital, razbremeniti pa delo, z odločitvami pri davku od dohodka pravnih oseb razbremenila kapital predvsem - bomo pogledali, katerih industrij, lahko tudi pogledamo zelo natančno -, recimo temu tako imenovanega storitvenega sektorja, za dodatnih približno 50 milijard davčnih olajšav, ker ohranja efektivno davčno stopnjo na približno 12%, kot je veljala pred uvedbo reforme v letu 2004. In teh 50 milijard dodatnih - seveda je, gospod minister, poglejte si podatke! Naj vam kolegi na Beethovnovi to izračunajo, poslušajte jih, zelo vam priporočam, da jih poslušate, ker ste povečali olajšavo in je efektivna davčna stopnja, ki je v Sloveniji ena najnižjih, bo ostala takšna, kot je bila v letu 2004, in boste videli, v letu 2004 ste imeli davčnega izplena iz davka od dohodka pravnih oseb 110 milijard, v letu 2005 ga boste imeli pa 160 milijard. In ta razlika je 50 milijard. Vi imate res seveda neko "finto", kot jo jaz imenujem, ker sedaj ste celo z nekim amandmajem, ravno sem ga dobil na klop, se odločili, da boste nekatere finančne institucije izločili, ampak to je irelevantno. Vam je ključno to, da ste dodatno razbremenili kapital, in da ne razbremenjujete dela tako hitro, kot bi ga lahko. In to vam oporekam. Oporekamo vam, da se klanjate navzgor, proti velikim lastnikom kapitala, proti najbogatejšim v Sloveniji, ker jih želite razbremeniti plačila davka od obresti in ker ste razbremenili kapital. In to je naše nasprotovanje tem predlogom. Zato smo rekli, če bi ta vlada res želela razbremeniti delo, potem ne bi prišla s spremembami davka od dohodka pravnih oseb, ampak bi prišla v ta parlament z zakonom o ukinitvi davka na izplačane plače v enem ali največ dveh letih. Gospod Mikolič je rekel, o tem tako imenovanem, ali bomo to v dveh letih ali v enem letu. Poglejte, to je odvisno od tega, kako štejete. Vlada Republike Slovenije enkrat pravi, da bo to naredila v štirih letih, 6, 7, 8, 9, dejansko pa bo to naredila v treh letih in enem mesecu, zato ker 1.1. leta 2009 davka na izplačane plače preprosto ni več. Problem seveda je ta, gospod Mikolič, da ta vlada v letu 2008, ko bo še tako imenovan, njen mandat, bo še zmeraj imela približno četrtino virov iz naslova davka na izplačane plače in šele v letu 2009 nova vlada tega vira ne bo več imela. Zato pravim, da pač preprosto je "obremenila", v narekovaju, za iskanje prihrankov v višini cca. 30% tega davka ali 20 milijard naslednjo koalicijo, kdorkoli in kadarkoli jo bo sestavljal. No saj, v to jaz ne dvomim, če se boste uspešno klanjali najbogatejšim, da ne boste uspeli na naslednjih volitvah. Rezultata samo ne vemo, kakšen bo. Jaz mislim, da so naši predlogi povsem konsistentni in so skladni s tem, za kar smo se zavzemali. Gospod Kovačič je še prej rekel: "Kje pa ste bili?" Poglejte, gospod Kovačič, naj vam razložim, da podpisan socialni sporazum za leto 2005 je imel dve ključni predpostavki in na njegovi podlagi smo imeli v letu 2005, z izjemo te stavke, ki jo bomo imeli sedajle, relativno mirno leto, leto, v katerem so rezultati dobri in javnofinančni temelji trdni, in to je, da smo zmanjšali obremenitev najrevnejših z zvišanjem mejne stopnje oziroma z zmanjšanjem obremenitve, ker je nova mejna stopnja bila dvignjena, in ker smo pri davku na izplačane plače dvignili prag iz 130 na 165 tisoč tolarjev. In zaradi tega v proračunu 2005, ko se je sestavljal leta 2003, je bilo zagotovljenih 35 milijard prihranka zaradi izpada teh virov. Gospod Testen je govoril o tem, da je leta 1996 to bila napaka. Lahko vam seveda samo povem to in si poglejte magnetograme, da so poslanci še tedanje vaše predhodnice in pa nekaterih strank tukaj seveda zavračali drug predlog, in sicer predlog za obdavčitev luksuznih dobrin, avtomobilov in tako naprej. Temu se je nasprotovalo. Predlagali smo tako imenovani davek na motorna vozila, ki bi v bistvu nadomestil izpad v pokojninski blagajni, ki je pa bil nujen, da smo pospešili gospodarsko rast od leta 1996 dalje, in podatki seveda to potrjujejo. Zato je bil uveden davek na izplačane plače, ker v tem parlamentu ni bil sprejet in je bila seveda opozicija tista, ki je takrat temu zelo nasprotovala. Vemo, kakšno je bilo razmerje leta 1996, vemo, kako je bila sestavljena takratna koalicija in takratne koalicije, se pravi pred samimi volitvami 1996 in po letu 1996. Ni bilo volje, ni bilo volje v tem parlamentu, zato je davek na izplačane plače, skupaj z nekaterimi drugimi takratnimi instrumenti, bil pravi odgovor, pravi odgovor do prevzema davka na dodano vrednost in uvedbe davka na dodano vrednost leta 1999, ki je potem omogočil nadaljnje zmanjševanje inflacije, zmanjševanje sive ekonomije in vsega, kar smo pač letos že govorili. Zato mislim, da je naš amandma povsem skladen s filozofijo razbremenjevanja dela in povečanja obremenitve kapitala, kar je seveda tudi edino, kar po našem mnenju omogoča povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Vaša filozofija je drugačna, je filozofija preprosto biti podrejen najbogatejšim in se klanjati v narekovaju tistim, ki očitno od zadaj igrajo igre na slovenskem finančnem, kapitalskem in drugih trgih. Mislim, da sem odgovoril v glavnem na vse zadeve, bom pa seveda v nadaljevanju z veseljem poslušal vaše odgovore. Hvala.
Hvala vam. Repliko ima poslanec Kovačič. Izvolite.
Hvala lepa. Sedaj v tej razpravi gospoda Cvikla je bilo rečeno 90% tistega, kar ni predmet sedanje razprave glede amandmaja, pa vendarle ni bil prekinjen v razpravi, ampak odgovoril bom samo na nekaj. Slišali smo zelo zanimivo tezo, da je bila prejšnja opozicija kriva za to oziroma ni imela volje in da zato tiste ideje, tiste zamisli takratne vlade niso bile realizirane. Ja, to je res nenavadno, da je opozicija preprečila realiziranje idej prejšnje vladajoče garniture. To je res zanimiva misel. In še enkrat rečem le to, da je bistvena razlika med tem, kaj bi lahko nekdo naredil, in kaj je nekdo naredil. Hvala.
Besedo ima poslanec Bojan Starman.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani! Jaz podpiram oba člena predloga zakona o spremembah zakona o davku na izplačane plače. Mislim, da je v tem trenutku ta možnost, ki je tu dana v takem obsegu, optimalna, da ni možen večji obseg. Amandmaje zavračam in jih smatram za neresne. Imel sem priložnost - ne da se vračam nazaj v stare vlade in tako naprej - na dveh sejah odbora za finance in monetarno politiko razpravljati o dveh podobnih stvareh. Pred mesecem smo imeli vloženih 270 amandmajev, s katerimi naj bi se povečal državni proračun; če bi jih seštel, so obsegali prek 100 milijard. Danes oziroma na zadnji seji odbora smo bili priče drugim stotim predlogom, kako z dodatnimi olajšavami znižati prihodke državnega proračuna. Mislim, da ni normalno, da ljudje, ki to praktično hkrati predlagajo, tako govorijo, in pač ni možno upoštevati teh njihovih predlogov, ker so popolnoma nesmiselni; mislim, da je to vsakemu popolnoma jasno. Še enkrat, podpiram in upam, da bodo podjetja - to so pa podjetja, ki zaposlujejo večinoma visoko izobražene kadre, verjetno so to bolj prodorna in napredna podjetja v Sloveniji - pravilno uporabila ta davčni odpustek, to znižanje stroškov, in ta sredstva namenila predvsem povečanju razvojnih dejavnosti in odpiranju novih delovnih mest za te ljudi predvsem z visoko izobrazbo, ker ta podjetja bodo tu največ prihranila. Mislim, da je to eden od konkretnih natančno izračunljivih za vsako podjetje zmanjšanje stroškov in, še enkrat, to podpiram. Hvala lepa.
Hvala vam. Zadnji do sedaj prijavljeni na seznamu razpravljavcev je poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala. Rad bi odgovoril na nekatere pomisleke, ali je amandma, ki smo ga vložili, resen ali ni resen. Še enkrat želim poudariti, da smo zelo resno razmišljali o tem amandmaju, ko smo ga vložili. Mislim, da je tudi vsebina zelo korektna. Resnično omogoča v prvih dveh letih zmanjševanje davčne stopnje, potem pa v letu 2008 ukinitev tega davka. Vsako podjetje, ki načrtuje svoj razvoj, potrebuje leto ali dve, da vzpostavi ustrezen mehanizem, ki ga potem uveljavi. Tretje leto pa je zagotovo tisto, ki je že nujno potrebno za to, da se začnejo tudi sredstva, ki jih je vložilo v razvoj, vračati čim bolj učinkovito, zato da lahko izpelje vse ustrezne postopke, ki si jih je podjetje zadalo. Tako da je razmišljanje o tem, da je samo vsebina zakona, ki ga je predložila vlada, edini pravilen ukrep, o katerem se lahko pogovarjamo, je seveda zelo vprašljivo že iz tega naslova, ker pravzaprav niti ne vemo natančno, kako pa bo izmerjen ta učinek zakona, ki ga vlada predlaga, v praksi. Če bi te obrazložitve imeli, potem bi res danes lahko govorili o tem, da je mogoče amandma Socialnih demokratov nekaj, kar bistveno odstopa od vladne politike. Ker pa teh razlag ni, je neutemeljeno govoriti o tem, da gre za amandmaje, ki niso ustrezni, ker jih vlagajo Socialni demokrati in zato, ker naj bi preveč vplivali na javne finance. Naj samo spomnim, da v tem trenutku, ko razpravljamo o zakonu o davku na izplačane plače, je že prišel amandma koalicije na mizo k zakonu o dohodku pravnih oseb, ki bistveno odstopa od tistega, kar je vlada zapisala v svojih zakonih, ki jih predlaga v tem davčnem paketu. Razlaga tudi pri tem zakonu pa je, da bo proračunski izpad pri oprostitvi davka na izplačane plače oziroma pri zmanjšanju davka na izplačane plače, da bo ta izpad nadomeščen z znižanjem javnofinančnih izdatkov. V redu. Bile so omenjene tudi nalepke, ki pa k temu ravno niso pripomogle torej zaradi drugih ukrepov, ki so bili potem uvedeni; potem s povečanjem drugih javnofinančnih prihodkov, ne vemo, kateri prihodki se bodo tukaj povečali, še posebej zaradi tega, ker smo dobili na mizo amandma, ki posega v javnofinančne prihodke, ki naj bi ta vir zagotavljali, in predvsem s širitvijo davčnih osnov pri drugih vrstah dajatev. Katerih drugih vrstah dajatev? Če bi bile vsebine zakonov bistveno bolj obrazložene, potem bi razumel takšne razprave, vendar trdim, da ni osnove za zavračanje amandmajev na način, da so neustrezni, zakaj pa preveč posegajo v javne finance. Trdim, da če v letih 2006 in 2007 omogočamo znižanje davkov na izplačane plače in v letu 2008 tega davka ni več, so te posledice popolnoma enako obvladljive, kot jih predlaga vlada. Učinek pri podjetjih je zagotovo bistveno večji, kajti v letu 2008 lahko z veliko večjo smelostjo načrtujejo svoj razvoj, kot pa je to sicer predvideno, če so še vedno v letu 2008 obremenjene z določeno stopnjo davka. Pričakujem, da če že se zavrača amandma Socialnih demokratov, da je to zavračanje bistveno bolj argumentirano, kot je bilo do sedaj, kajti resnično smo mnenja, da je ta amandma bistveno bolj ambiciozen, bistveno bolj primeren, kot pa če nek davek vlečemo še leto dlje, kot bi zagotovo to bilo potrebno zaradi javnih financ.
Hvala. Besedo ima poslanec Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani! Najprej bi rad tudi sam opozoril na nekosistentnost med pisnim predlogom amandmaja predlagateljev poslanskega kluba LDS in med ustno obrazložitvijo tega amandmaja. Še vedno ne vem, ali velja pisni ali ustni. Verjetno pisni, kjer je govora o enem letu, ko bi naj davek na izplačane plače ugasnil, to je leto 2007, v ustni obrazložitvi pa je bilo večkrat povedano, da gre za dve leti, se pravi, gre za nekonsistentnost. Res je, Slovenija je leta 1996 uvedla, jaz bom rekel, prikrit davek na človeški kapital s tako imenovanim davkom na izplačane plače. Usesti se na plače je zelo enostavno, se pravi, je zelo enostaven način, kako davek pobirati, pa še progresivno stopnjo ima. V splošnih ekonomskih razpravah se veliko govori o pomeni človeškega kapitala za razvoj. Vprašanje, ki pa se redkeje pojavlja, je, ali bi človeški kapital moral biti tudi obdavčen. Če je oblikovanje človeškega kapitala subvencionirano od države, recimo brezplačno šolanje, se zares postavlja vprašanje, ali ne bi bilo smiselno, da se del dohodka od človeškega kapitala vrne državi v obliki davka. Izrecen davek na človeški kapital je načeloma možen, vendar je v praksi precej neobičajen. Naš davek na človeški kapital, davek na izplačane plače, je izrazito destimulativen in povečuje stroške visoko plačanega dela za podjetja. Ima seveda tudi tako imenovane alokativne učinke, saj država s tem izrazito zavira zaposlovanje delavcev z več človeškega kapitala. V Novi Sloveniji smo zelo za to, da se davek na izplačane plače odpravi, in sicer iz zaposlitvenih in razvojnih razlogov. Novela zakona, ki jo je pripravilo finančno ministrstvo in vlada predložila državnemu zboru v sprejetje, gre po tej poti. Jaz bom s strani vladi predlagano novelo zakona podprl, seveda pa ne morem podpreti predlaganih amandmajev, ker enostavno zadosti resno ne predlagajo, kako pa potem davčne prihodke z nekimi drugimi prihodki kompenzirati. Hvala lepa.
Hvala vam. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj po končani 6.a točki. Prehajamo na 6.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB - po nujnem postopku. V zvezi s to točko dnevnega reda so bili v zakonodajni postopek vloženi trije predlogi zakonov, in sicer predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb - druga obravnava, EPA 162-IV , ki ga je v obravnavo državnemu zboru dne 18.3.2005 predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom. Drugič. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb po nujnem postopku, EPA 512-IV , ki ga je v obravnavo državnemu zboru dne 21.10.2005 predložila vlada Republike Slovenije. Ter predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb - druga obravnava, EPA 508-IV , ki ga je v obravnavo državnemu zboru dne 21.10.2005, vendar prej kot isti zakon vlada, predložila skupina poslancev s prvopodpisano Barbaro Žgajner Tavš. Odbor za finance in monetarno politiko je ob razpravi o navedenih predlogih zakona odločil, da jih bo v skladu s tretjim odstavkom 117. člena poslovnika obravnaval. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom poslovnika vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. V skladu s četrtim odstavkom 117. člena poslovnika za dopolnilno obrazložitev predloga zakona pozivam vse sopredlagatelje predloga zakona, to je Vlada Republike Slovenije ter predstavnika skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom in Barbaro Žgajner Tavš. Besedo v prvi vrsti dajem ministru za finance. Predstavnik vlade, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, po tej, posebni formi, ki ga bomo danes obravnavali na podlagi tega, kar se je sklenilo na odboru za finance in monetarno politiko, vsebuje naslednje bistvene rešitve. Najprej, kar se tiče v zvezi s spremembami veljavnih institutov. Spreminja se določba, koliko časa zavezanec ne sme spreminjati davčnega obdobja, in sicer s sedmih let po veljavnem zakonu na pet let. Podaljšuje se obdobje, v kateri zavezanec lahko pokriva izgubo iz iz naslednjih pet let v naslednjih sedem let. Priznavanje amortizacij za davčne namene je urejeno na način, da je celoten strošek amortizacije priznan kot odhodek tudi za davčne namene. Določbi glede nepriznavanja ali priznavanja pod določenim pogojem amortizacije zastara oziroma rabljena opredmetena sredstva, pridobljena od nerezidentov, se črtata, odpravlja se s tem ovire, na katere so opozarjali zavezanci in strokovna javnost in tudi skupina strokovnjakov pod vodstvom dr. Marka Kranjca. Odpravljajo se situacije, ko je prihajalo do dvakratne obdavčitve, saj tako se iz davčne osnove izvzemajo določeni prihodki, ki v preteklosti niso bili priznani odhodki, torej so bili že enkrat obdavčeni, kot na primer kazni. Drugo poglavje so nove rešitve, zlasti zaradi sprememb v zakonodaji, ki ureja računovodenje. Prvič, ureja se obdavčitev razlik, z davčno osnovo se bodo vključevale v treh letih, ki bodo nastajale pri prihodkih na nov način računovodenja po mednarodnih standardih računovodskega poročanja in po spremenjenih, sicer še ne popolnoma objavljenih slovenskih računovodskih standardih. Določa se obdavčitev razlik, ki bodo nastajale pri spremembi računovodskih usmeritev in popravkih napak. Uvaja se nova razvojna olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj. Olajšava so v obliki zmanjšanja davčne osnove za določen odstotek določenih vlaganj, 20%, višji odstotki zmanjšane osnove pa so predvideni za zavezance v določenih regijah z nižjim bruto domačim proizvodom na prebivalca od povprečja države, ki pa bodo začeli veljati, ko bo evropska komisija dala odobritev, ker gre za državno pomoč. Za leti 2006 in 2007 se povečuje olajšava za investicijo v opremo, razen določeno opremo z 10 na 20%. In kar je zelo pomembno, črta se tudi določba, da zavezanec, ki uveljavlja investicijske olajšave, ne sme razporejati dobička. Če ga je razporejal, je imelo to davčne posledice v preteklosti, po sedaj veljavni zakonodaji. Tretjič. Predlog se usklajuje tudi z evropsko direktivo o združitvah glede procenta najnižje vrednosti kapitala prevzete družbe, ki ga mora imeti po zamenjavi kapitalskih deležev družba prevzemnica, da je lahko družbenik, ki zamenja vrednostne papirje, deležen z zakonom določenih upravičenj. In končno tudi prehodne določbe. Tudi zavezanci, ki so v letu 2005 izbrali, da se njihovo davčno obdobje razlikuje od koledarskega leta, so zavezani k nespreminjanju izbranega obdobja pet let, kar je za zavezance tudi ugodnejše. Odhodek amortizacije se priznava tudi za stara oziroma rabljena opredmetena osnovna sredstva, pridobljena v letu 2005, od nerezidentov povezanih oseb in nerezidentov oseb, ki se ne štejejo za povezane. Davčne izgube, nastale v letih 2000-2005, se lahko pokrivajo v naslednjih sedmih davčnih obdobjih, ki sledijo obdobju, v katerem so nastale. Takšna rešitev je ugodnejša za zavezance. Dolgoročno odloženi prihodki za sprejete davčne podpore za nakup osnovnih sredstev in druge določene stroške se v letu 2005 obravnavajo na način, da ne povečujejo davčne osnove. Črtanje pogojev za nerazporejanje dobička za udeležbo v dobičku je prehodno urejeno tako, da z dnem uveljavitve tega zakona preneha teči rok, v katerem se ni smelo razporejati dobička. Če zavezanec uveljavlja olajšavo, ni več posledic, če zavezanec deli dobiček, tudi če se ta rok še ni iztekel. Črtana je določba, ki je definirala plačevanje davčnih odtegljajev od obresti od kreditov, ki jih najemajo banke od drugih bank. Z namenom spodbujanja vlaganj v raziskave in razvoj, ki bodo povečale konkurenčnost slovenskega gospodarstva, hkrati pa tudi povečale zanimanje za investiranje v slovensko gospodarstvo pri tujih investitorjih, je v predlogu zakona predvidena nova oziroma razširjena oblika razvojne olajšave, ki pomeni znižanje davčne osnove in posledično davka. V skladu s predlagano olajšavo bodo lahko zavezanci, ki bodo namenili sredstva za vlaganje v raziskave in razvoj, v letu vlaganja znižali svojo davčno osnovo za določen odstotek vlaganja, vendar največ v višini davčne osnove. Neizkoriščen del davčne olajšave bodo lahko prenašali v pet naslednjih davčnih obdobij. Zaradi vseh teh razlogov vlada Republike Slovenije predlaga, da državni zbor ta predlog zakona sprejme. Hvala lepa.
Hvala. Oba sopredlagatelja tako imenovanega hibridnega zakona sprašujem, ali bosta sodelovala pri predstavitvi. Kolega Cvikl, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, poslanke in poslanci! Zakon, ki ga danes obravnavamo, je hibrid, ker vključuje tudi spremembe in dopolnitve zakona o davku od dohodka pravnih oseb, ki smo ga poslanci - vključno z mano kot prvopodpisanim, kolegom Lahovnikom, kolegom Slavincem, kolegico Cveto Zalokar Oražem, Markom Pavliho in Pavlom Gantarjem - predložili v obravnavo 18. marca 2005. Veseli me, da je po osmih mesecih vsebina tega zakona vendarle vključena v hibridni zakon, zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb, ker je vsebina določb našega predloga potrebna in skladna z vsebino tega, kar je bila intenca predvsem tistih, ki so strokovnjaki na davčnem področju. Zakon, ki smo ga predlagali v mesecu marcu skuša rešiti problem neustrezne uporabe OECD direktive, in sicer uvedbe davčnega odtegljaja na bančne institucije, na bančne posle. V sami utemeljitve v Poročevalcu na straneh 16, dalje Poročevalec številka 19 iz 23. marca 2005, je podrobneje opisano, kaj je vsebina tega zakona. Najbolj poenostavljeno gre za to, da so v Sloveniji domače banke, banke, ki se lahko zadolžujejo bodisi doma ali v tujini, ne pa pri svojih materah v tujini, v podrejenem položaju. Zato smo mi utemeljevali, poslanci, ki smo to predlagali, da je dejanski zavezanec za plačilo davčnega odtegljaja v Sloveniji na podlagi zakonodajnega in seveda objektivno podrejenega položaja, da so to pravzaprav domače, slovenske banke. Ker imamo v slovenskem bančnem sistemu izredno zapleteno visoko konkurenčen položaj in je pravzaprav danes izredno težko prodati vire po sredstvih več kot EURO LIBOR plus 100 bazičnih točk, je to pomenilo, da bi domače slovenske banke, tiste, ki seveda nimajo svojih mater v tujini, bile postopoma v popolnoma podrejenem položaju. Mi smo seveda rekli, da je zakon, ki je sledil svoji intenci OECD direktivi hotel načeloma v Sloveniji obdavčiti tuje finančne institucije, vendar to tako nikjer v Evropski uniji kot tudi v Sloveniji ni izvedljivo. Zakaj je temu tako? Zato, ker seveda v enotnem denarnem prostoru Evropske unije ni mogoče pri konkurenčnosti posameznih institucij prenesti dodatne obdavčitve nekega domačega davčnega sistema na tujo finančno institucijo. Zato smo v mesecu marcu predlagali zakon, ki je vsebinsko pomenil uskladitev z uveljavljeno evropsko prakso in odpravo negativnih učinkov prej uvedenega zakona o davku od dohodka pravnih oseb in davčnega odtegljaja na mednarodno poslovanje bank v domači lasti. Mimogrede, to je seveda pomenilo, to pomeni, da bodo banke, ki so v lasti tudi slovenske države, zaradi tega bile za to slovensko državo prednostne. Mi smo predlagali ta zakon zato, da se z uveljavitvijo tega zakona ponovno omogoči izvajanje medbančnih poslov in vzpostavi enakopraven davčni in posledično konkurenčni položaj bank v Sloveniji, ne glede na strukturo lastništva. Zato je bil glavni cilj zakona odprava neenakopravnega položaja domačih bank, kjer se pa, izgleda, pač mora upoštevati dejstva, ki v Sloveniji veljajo. Naj povem seveda strokovnjakom iz ministrstva za finance, da nikjer v Evropski uniji ta zakon ni bil uveljavljen kljub OECD direktivi. Zadnja država, ki je to skušala uvesti, je bila Nemčija, vendar je to po osmih mesecih, tako kot v Sloveniji, ukinila. Mi smo v obravnavi na samem odboru za finance in monetarno politiko v drugi obravnavi na podlagi, tudi pogovora s predstavniki vlade prekinili obravnavo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb, prva obravnava, EPA 162-IV in s prejšnjim tednom obravnavanim hibridom vsebino zakona tudi ustrezno vključili v hibridni zakon. Zato sem kot predlagatelj, kot prvopodpisani predlagatelj zadovoljen, da bomo v tem delu zakon o spremembi in dopolnitvi zakona o davku od dohodka pravnih oseb vsebinsko ustrezno sprejeli. O ostalih spremembah oziroma ostalih dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb pa bom govoril kasneje kot eden od predstavnikov poslanskih skupin. Hvala lepa.
Hvala. Na vrsti je še tretji sopredlagatelj zakona pred nami. Poslanka Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom pravzaprav na začetku izrazila neke vrste kritiko, da tovrstne zakone sprejemamo po nujnih postopkih. Tudi sama kot prvopodpisana pri noveli zakona o davku od dohodka pravnih oseb sem vložila zakona oziroma v okviru Slovenske nacionalne stranke smo vložili zakon po rednem postopku. Ampak ker je pravzaprav danes ta naš zakon vključen v tako imenovani vladni oziroma hibridni zakon, tudi prav, zato mi dovolite, da se v tej uvodni predstavitvi kot sopredlagateljica pravzaprav osredotočim samo na tisti del, ki se nanaša oziroma ki smo ga predlagali v Slovenski nacionalni stranki. Pripravili smo novelo zakona, ki v prvi vrsti izhaja iz ustavne določbe. Ustavne določbe, da je Slovenija socialna država. Po drugi strani pa verjamem, da si pravzaprav vsi v tem državnem zboru želimo, karseda normalno integracijo invalidov v družbo. Zaposlitev je prav gotovo eden izmed najpomembnejših kriterijev na tem področju. Do sprejetja veljavnega zakona v preteklem letu, torej v letu 2004, so bila invalidska podjetja oproščena plačevanja davkov. Z novo zakonodajo, ki je invalidska podjetja uvrstila med zavezance za plačilo 25% davka od dohodkov, smo v Republiki Sloveniji naredili očiten korak nazaj, kljub temu da vlada išče nadomestila v nekaterih drugih na novo uvedenih olajšavah. Invalidska podjetja poslujejo na podjetniški ravni, po tržnih zakonitostih. S tega vidika bi pravzaprav lahko pritrdila vladi Republike Slovenije, a vendar je potrebno pri tem dodati še en stavek oziroma nadaljevanje stavka. Pri invalidskih podjetjih je potrebno upoštevati tudi socialno noto oziroma uresničevanje socialnega cilja, za kar pa mora država zagotoviti ustrezno politiko za ekonomske spodbude pri poslovanju omenjenih podjetij. Gre za specifiko tako ljudi kakor tudi podjetij. Zato govoriti, da je obvezno plačevanje davka za invalidska podjetja nujno zaradi odprave iskrivljanja konkurence pri nastopanjih subjektov na trgu sila neresno početje. Tudi slovenska vlada bi se morala zavedati, da zaradi prej omenjene specifike invalidska podjetja ne dosegajo primerljivih rezultatov z družbami, ki v osnovi ne zasledujejo socialnega cilja, ampak težijo k zgolj večji konkurenčnosti in dobičku. Zato so nujne kompenzacije, kompenzacije za zmanjšanje produktivnost teh podjetij na trgu. Naj še enkrat poudarim. Invalidsko podjetje mora na eni strani upoštevati delovno sposobnost invalidnih oseb, na drugi strani pa mora delovati v skladu z načeli trga in tukaj gre za prej omenjeno kompenzacijo. In ker sem v uvodni predstavitvi ministra slišala stavek, zakaj je pravzaprav vlada vložila omenjeni zakon. V osnovi gre za povečanje konkurenčnosti slovenskih podjetij. Veste, 25% davek, ki ga plačujejo invalidska podjetja, žal, omenjena podjetja ne uvršča v ta okvir. Ukinitev tega davka bi omenjena podjetja oziroma omenjenim podjetjem omogočila, da bi bolj konkurenčno nastopala in vstopala v trg med slovenskimi in tujimi podjetji. In dovolite, da izpostavim še eno zadevo, rekla bom, smešno trditev, ki je zapisana v mnenju vlade z dne 15.11.2005. Ureditev, da tudi invalidska podjetja spadajo med zavezance za plačilo davka, pomeni prispevek k transparentnejšemu poslovanju teh podjetij in zmanjšanju možnosti za izogibanje davkom. Naj spomnim, da status invalidskega podjetja družbi podeli ministrstvo pristojno za invalidsko varstvo in žalostno je, če ta isti minister oziroma vlada nima vpogleda med evidencami in poslovanjem teh družb. No, za konec moram reči, da me pravzaprav iskreno veseli, da smo na matičnem delovnem telesu kljub vsemu našli skupen jezik vsaj za določene spremembe, ki smo jih predlagali v okviru Slovenske nacionalne stranke; da je minister Bajuk kljub prvotnemu nasprotovanju prižgal zeleno luč za 2. člen novele zakona Slovenske nacionalne stranke, to pa je, da se v okviru 52. člena jasno zapiše tako imenovani invalidski namen. S tem so invalidske organizacije, med katerimi si jih je doslej že 15 pridobilo status reprezentativnosti, ki so bile doslej postavljene ravno zaradi tega v diskriminacijski položaj - s sprejeto spremembo je ta diskriminacijski položaj odpravljen in verjamem, da jim bo tudi ta sprememba, ki je zaenkrat zapisana v dopolnjenem predlogu pripomogla k lažjem poslovanju. Še enkrat apeliram in kot prvopodpisana pri zakonu oziroma sopodpisnica, da boste tudi pri obravnavi amandmajev, verjamem da, zbrali toliko zdrave pameti in modrosti in sledili, če ne drugemu, vsaj tisti socialni noti, ki jo Republika Slovenija mora imeti, in podprli amandma Slovenske nacionalne stranke, ki ne nazadnje zasleduje tudi cilj, zaradi česar je bil vložen zakon.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, poslanca Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na 10. seji dne 16.11.2005 ter v nadaljevanju seje 17.11.2005 kot matično telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Odbor je na tej seji kot matično delovno telo obravnaval naslednjo točko dnevnega reda - obravnava predlogov zakonov na podlagi tretjega odstavka 117. člena in 127. člena poslovnika državnega zbora - se pravi, imeli smo hibridno obravnavo. Kot gradivo za to točko dnevnega reda so bili odboru posredovani predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakon o davku od dohodkov pravnih oseb - druga obravnava EPA 162-IV s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb - nujni postopek EPA 512-IV predlagateljice vlade Republike Slovenije ter predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb - druga obravnava - EPA 508-IV predlagateljev skupine poslank in poslancev s prvopodpisano Barbaro Žgajner Tavš. Odboru je bilo posredovano tudi gradivo, mnenje zakonodajno-pravne službe in mnenje vseh zainteresiranih, ki so sodelovali v pripravah na spremembe tega zakona. Odboru so bili predlagani amandmajski predlogi iz Slovenskega zavarovalnega združenja, Gospodarske zbornice Slovenije, Združenja družb za opravljanje investicijskih skladov in Združenja članov borze vrednostih papirjev. Odboru so bili posredovani tudi amandmaji, ki so jih k vladnem predloga zakona vložili naslednji predlagatelji: poslanski klub Liberalne demokracije Slovenija z dne 15.11.2005, poslanska skupina Socialnih demokratov, dne 15.11.2005 k 14. členu, ter poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke, Demokratične stranke upokojencev. Odbor je ob obravnavi te točke dnevnega reda v skladu s tretjim odstavkom 117. člena poslovnika državnega zbora najprej odločal, ali bo navedene predloga zakonov obravnaval v okviru iste točke dnevnega reda, in tak predlog tudi sprejel. Nadalje je v skladu s 127. členom poslovnika državnega zbora odbor na tej seji odločil tudi, na podlagi katerega izmed predlogov zakonov bo pripravil potrjen dopolnjen predlog zakona. Odločitev - in sklep - je bila, da se ta pripravi, da se dopolnjen predlog zakona pripravi na podlagi predloga zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb - nujni postopek, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Odločitev je bila taka zato, ker je ta predlog vseboval največ členov, ki smo jih lahko uporabljali, in potem smo izglasovali še sklep, katere vsebine iz drugih predlogov zakonov se vključi v predlog zakona. V predlog zakona, na podlagi katerega je bil pripravljen dopolnjen predlog zakona, se vključijo 1., 2. in 3. člen predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb, druga obravnava, predlagateljev skupine poslank in poslancev s prvopodpisanim Milanom Cviklom, ter 1. in 2. člen iz predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb predlagateljev skupine poslank in poslancev s prvopodpisano Barbaro Žgajner Tavš. Odbor je tako na podlagi pripravljenega skupnega predloga opravil obravnavo vseh členov in amandmajev. Tu bi izpostavil štiri točke iz vseh treh zakonov. Ena je bila že prej obrazložena od gospoda Cvikla, o ukinitvi obresti na medbančne obresti - ta predlog sprejet je bil. Potem je tekla razprava tudi na temo obdavčevanja zaradi dobičkov, ki nastanejo tako rekoč na osnovi prevrednotenja, na osnovi uporabe novih računovodskih standardov, na kakšen način in kako to obdavčiti, kar se je potem obravnavalo in sprejelo v dodatnem členu koalicije. Potem smo razpravljali o dodatnih pravicah za zavezance oziroma o oprostitvi za invalidne osebe in tudi o predlogu, na kakšen način spremeniti oziroma povečati oprostitve za tiste regije v Sloveniji, ki so manj razvite. Odbor je po obravnavi amandmajev sprejel amandmaje poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratske stranke upokojencev Slovenije k 4., 10., 12. in 14. členu. Ni pa sprejel amandmajev poslanskega kluba Liberalne demokracije k 4. členu in amandmajev poslanske skupine Socialnih demokratov k 10. in 14. členu. Ob glasovanju o posameznih členih predloga zakona je odbor sprejel vse člene. Na podlagi prvega odstavka 133. člena je glede na sprejete amandmaje odbora pripravljen dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila in v katerega so vključeni vsi amandmaji. Da bi državni zbor predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb po nujnem postopku obravnaval že na svoji 11. seji, je odbor po zaključeni drugi obravnavi predloženega zakona odločal tudi o predlogu, da se na dnevni red te seje zbora uvrsti predlog zakona, katerega vlagateljica je vlada Republike Slovenije. Odbor za finance in monetarno politiko državnega zbora Republike Slovenije je tako sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru, da se na dnevni red 11. seje uvrsti tudi ta predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb, nujni postopek [[EPA 512]] . Zaradi sprejetih odločitev odbora je zakonodajni postopek za oba poslanska predloga zakona smiselno zaključiti, zato se predlagata tudi naslednja dva sklepa: predlog zakona o dopolnitvi zakona o davku od dohodka upravnih oseb, druga obravnava, EPA 162-IV , ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Milanom M. Cviklom, ni primeren za nadaljnjo obravnavo; in sklep, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb, druga obravnava, EPA 508-IV , ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisano Barbaro Žgajner Tavš, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. O obeh sklepih predlagamo, da državni zbor odloči po zaključku obravnave in sprejetju sprememb zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo sledi predstavitev stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije, dr. Milan M. Cvikl, izvolite.
Gospod predsedujoči, gospod minister, poslanke in poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah davka od dohodka pravnih oseb je pomemben zakon. S hibridom, ki ga danes obravnavamo, pravzaprav na nek način na eni strani z levo roko izboljšujemo nekatere zadeve v tem zakonu, po drugi stani pa predvsem zaradi vpliva tega zakona na celoten davčni sistem pravzaprav rušimo oziroma vlada ruši, to kar z levo roko gradi. Najprej je nedvomno, da so v davku od dohodka pravnih oseb smiselne olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj ter opremo, vendar kot je tudi v samem zakonu povedano, gre le za zamik v času za plačilo teh olajšav. Drugo. Dobro je, da bomo v tem davku od dohodka pravnih oseb ukinili davčni odtegljaj na obresti, ki poslabšujejo konkurenčni položaj domačih bank in omogočajo pomembno prednost doma, v Sloveniji tujim bankam. Ta popravek je bil za strokovno skupino dr. Kranjca sprejemljiv in končno je sprejet tudi v ta hibridni zakon. Člen je zaprt, torej pomeni, da bo koalicija morala glasovati, da seveda ni mogoče imeti razlik med domačim in tujimi bankami pri obdavčevanju virov, in to me veseli. Vendar je to pravzaprav skoraj vse, kar je za pohvaliti v tem zakonu. Ta zakon namreč na novo obdavčuje bančne rezervacije, kar je posebej sporno, da se je vlada odločila, da potem ko smo 17 let, od leta 1988, ko smo na podlagi prvih sprememb bančne zakonodaje začeli uvajati dejanske bančne rezervacije v višini rizikov, da se je vlada odločila, da bo sedaj v letu 2006 zaradi pravzaprav povsem slučajne zgodbe, povezane z uvedbo mednarodnih standardov računovodskega poslovanja tudi kot metode davčnega poročanja, na novo obdavčila visok obseg, po nekih podatkih 60 do 70 milijard rezervacij, kar pomeni cca. 17 milijard virov za državo. Te rezervacije so slovenske banke ustvarjale v petnajstih letih delovanja samostojne Slovenije in so po svoji naravi tudi enkraten prihodek, tako da je še posebej neustrezno to, da se je ta nova vlada odločila, da bo tudi to družinsko srebrnino porabila v leti 2006, 2007 in deloma 2008 in na ta način seveda pravzaprav v letih po 2008 novi vladi prepustila slabo zapuščino. Sprašujem namreč vse vas, če obseg zavarovanj pri ropu v Stanovanjski komunalni banki ne bo zadosten, v breme česa bo podružnica velike francoske banke SKB pokrila izgubo iz ropa. Običajno bi to bilo v breme rezervacij. Vlada se je odločila, da bo te rezervacije obdavčila. Sprašujem vas, v breme česa bodo banke ali bi banke, kot je to v primeru Industrije usnja Vrhnika ali v primeru Steklarne Rogaška, kjer so seveda postale skozi prisilno poravnavo lastnice, pokrile izgubo zaradi izgub teh dveh podjetij, povezano z zmanjšano konkurenčnosti, v breme rezervacij. Vlada se je odločila torej, da bo vplivala z davčnimi zakoni na pomemben del virov v domačih bankah in s tem na nek način ustvarja, povečuje negotovost v slovenskem bančnem sistemu. Druga pomembna slabost tega zakona je, da se je vlada odločila, da bo v letih 2006 in 2007 navkljub svojemu načelnemu proklamiranju, da je potrebno razbremeniti delo in obremeniti kapital, ohranjala nizko efektivno davčno stopnjo. Ni nam jasno, kako bo vlada, ki v letu 2006 predlaga, če hočete ukinitev davčnih, pardon povečanje davčnih olajšav, bo hkrati v letu 2007 na podlagi reformnega paketa ukinila vse davčne olajšave. Torej imamo najmanj zakon, ki na eni strani sicer z levo roko nekaj izgradi, potem pa z desno roko predvsem zaradi medsebojno neskladnih ukrepov, ki jih predlaga ministrstvo za finance, z ukrepi, ki jih predlagajo reformisti vlade Republike Slovenije, podira celotni davčni sistem. In v tem smislu menimo, da zakona, kljub nekaterim dobrim rešitvam, ne moremo podpreti, ker zakon le navidezno rešuje probleme in bo predvsem zelo negativno vplival na položaj tisoče zavezancev in slovenskih bank. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Socialnim demokratov, poslanec Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je zagotovo eden od najobsežnejših in najzahtevnejših ukrepov na področju davčne zakonodaje v tem paketu, ki ga obravnavamo. Hkrati s tem je treba povedati, da Slovenija trenutno nima nobenih težav glede izpolnjevanja pogojev za prevzem evra. To je izjemno pomembno izhodišče in zato še toliko nerazumljivo, kar je zapisano v obrazložitvi za sam postopek za sprejemanje tega zakona, kajti piše, da je zakon vložen po nujnem postopku, ker gre za zakon, s katerim se bodo preprečile težko popravljive posledice za delovanje države. Ta obrazložitev mi ne gre oziroma v Socialnih demokratih nam ne gre skupaj z dejanskim stanjem v državi, kajti ugotavljamo, da ta hip ni prav nobenih težav za to, da bi sprejeli tudi najzahtevnejši projekt, prevzem evra v tem obdobju. Je pa res, da ob natančnejši analizi zakona ugotavljamo, da bodo resnično nastale težko popravljive posledice za delovanje države, ko bo ta zakon sprejet in še posebej, če bo sprejet v višini, v obliki, kot je zapisan v Poročevalcu. Kajti dokler ta zakon še ni sprejet, lahko govorimo o tem, da imamo samostojen in nacionalno pomemben bančni sistem v Sloveniji, da imamo investicijske sklade, ki na nacionalni borzi igrajo vse pomembnejšo vlogo in so pomembna naložba za 350 tisoč delničarjev, še posebej pa znotraj teh delničarjev tudi za družbi KAD in SOD, ki ju v zadnjem obdobju izjemno pogosto omenjamo. Torej, gre za po našem mnenju nepremišljeno in enkratno odločitev, ki bo imela dolgoročne posledice na delovanje države. Osnovo za to je vlada pravzaprav našla v mednarodnih standardih računovodskega poročanja, ki naj bi bili kot tisti argument, da se dodatno obdavčuje nekatere pravne osebe v Sloveniji, ki pa so seveda izjemno pomembne za naš nadaljnji uspešen razvoj. Kajti zaradi povečanja davčne obveznosti se bo zmanjšala kapitalska ustreznost bank zaradi obdavčevanja bančnih rezervacij. In seveda, prišlo bo do kapitalske neustreznosti bank, kar pomeni, da bomo po vsej verjetnosti iskali dodatni kapital v tujini, vendar ta kapital bo prišel k nam po bistveno ugodnih pogojih, ker bodo banke kapitalsko neustrezne. Zato se seveda nikakor ne moremo strinjati s tem enkratnim kratkoročnim ukrepom, kjer zmanjšujemo kapitalsko ustreznost bank, zato da zadovoljimo potrebe proračuna za leto 2006, 2007, potem pa se ne bomo več spraševali, kako bomo kot Slovenija zagotavljali ustreznost svojih bank. Tudi povečanje davčne osnove na področju zavarovalništva je izjemno vprašljivo. Zavarovalnicam se bo povečal odliv v višini sedem milijard, kajti obdavčuje se zavarovalno tehnične rezervacije. Torej, obdavčujemo nekaj v obdobju, ko se vsakoletno srečujemo z naravnimi nesrečami, zelo velikimi ujmami in seveda obdavčujemo rezervacije, ki so namenjene ravno za morebitne ekstremne škodne dogodke. Torej, lahko govorimo o zopet kratkoročnem ukrepu, ki bo te rezervacije obdavčil, dolgoročno pa seveda lahko govorimo o sistematičnem izčrpavanju zavarovalnic. Ta vpliv seveda zopet lahko nadomestimo samo s povečanjem zavarovalnih premij, kar pomeni, da bomo vsi zavarovanci plačevali višje premije ali pa da bomo iskali nove lastnike zavarovalnic iz tujine. Torej, tudi tukaj se očitno odpira lastnikom iz tujine, da vstopijo v naše zavarovalnice, ki so ta hip izjemno pomembne in stabilne. Tako obdavčitev investicijskih skladov kot tretji ukrep, ki ravno tako izjemno posega na naš kapitalski trg in odpira tudi denacionalizacijsko luknjo v še večjem obsegu, kot je to danes - s takšno vsebino zakona se seveda ne moremo strinjati. Kljub temu da imajo nekatere dobre rešitve, so te izjemno slabe za dolgoročen obstoj in razvoj države.
Hvala. Sledi predstavitev poslanske skupine Nove Slovenije, Ciril Testen, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Poslanska skupina Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke podpira predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Podpiramo tudi amandmaje, ki so bili na matičnem odboru za finance sprejeti. Predlagane rešitve so potrebne zaradi uveljavitve direktive EU, zaradi spremembe drugih davčnih zakonov in tudi zaradi sprejema evropskih pravil o računovodenju, ki bodo veljale od 1.1.2006 dalje in še zaradi spodbujanja nadaljnjega razvoja. Eno najpomembnejših sprememb prinaša 4. člen, ki določa, da si pri določanju davčne osnove oziroma priznavanju prihodkov in odhodkov zavezanca, zneski, ki predstavljajo razlike zaradi sprememb računovodskih usmeritev, in popravke napak, za katere se preračuna preneseni čisti dobiček, ali druge sestavine kapitala vključijo v davčno osnovo. Na osnovi tega bodo obdavčeni zlasti enkratni prihodki bank, zavarovalnic in tudi investicijskih skladov. Prihodki, ki bodo nastali zaradi spremenjenega načina sestavljanja računovodskih poročil, morajo zavezanci vključiti v davčno osnovo v treh zaporednih davčnih obdobjih, in sicer v prvem obdobju najmanj 1/3, v ostalih dveh pa ostalo. Pomembna olajšava za banke, pa je ukinitev obdavčevanja medbančnih [[?]] obresti. Po podatkih, s katerimi razpolagamo, je bilo v prvih devetih mesecih tega leta davkov za cca. 570 milijonov, kar na letni ravni predstavlja 760 milijonov. To je po našem mnenju pomembna olajšava, ki bo povečala konkurenčnost naših bank. Predlog zakona spreminja tudi davčno obdobje, ki ga zavezanec izbere v skladu s svojimi potrebami in ga ne more spreminjati pet let, prej je bilo sedem. Zelo pomembno je tudi, da se možnost pokrivanja izgube z zmanjševanjem davčne osnove podaljša na 7 let. Po predlogu zakona bo možno kot odhodek za davčne namene upoštevati celoten strošek amortizacije, če je ta obračunana največ do zneska, obračunanega z uporabo metode enakomernega časovnega amortiziranja, ter najvišje letne amortizacijske stopnje, ki je določena z zakonom. Z namenom spodbujati vlaganja v raziskave in razvoj, ki naj bi povečala konkurenčnost slovenskega gospodarstva in tudi povečala zanimanje za investicije, se v predlogu zakona predvideva razširjena oblika razvojne olajšave, ki pomeni znižanje davčne osnove in tudi davka posledično, in sicer 20% za leti 2006 in 2007. Zelo zanimiva je tudi tako imenovana regijska olajšava, ki je predvidena do 30% za tiste regije, ki imajo bruto družbeni proizvod do 85% povprečja, in 40% za tiste regije, ki imajo bruto družbeni proizvod pod 85%. Ta predlog je po našem mnenju nekoliko problematičen predvsem z vidika velikih razlik, ki se pojavljajo znotraj posameznih statističnih regij. Kljub temu bomo v poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona podprli, predlagamo pa, da se v prihodnje poišče rešitev tudi za take primere. Kot tak problematičen primer navajam Posočje, ki spada v nadpovprečno razvito statistično regijo Goriško.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, ki ga bo predstavil poslanec Josip Bajc. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki ministrstva! V okviru paketa sprememb davčne zakonodaje, ki so neposredno vezane tudi na predlog proračuna za leti 2006 in 2007, je vlada pristopila tudi k spremembi zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Predlog zakona med drugim razširja davčne olajšave za spodbujanje raziskav in razvoja z namenom zagotavljanja nadaljnjega gospodarskega razvoja ter omogočanja večje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Še s posebnim veseljem v Slovenski ljudski stranki podpiramo dodatno zvišanje olajšav, vpeljavo tako imenovanih regijskih olajšav. Glede na zavzemanje Slovenske ljudske stranke za decentralizacijo Slovenije in skladnejši regionalni razvoj menimo, da te določbe prinašajo bistvene spremembe in možnosti za razvoj tudi tistih delov Slovenije, ki v svojem razvoju zaradi različnih razlogov zaostajajo za nekaterimi drugimi predeli naše države. Shema za izvajanje regijske olajšave je prav gotovo tudi ena od priložnosti za kompenzacijo nujne, a za nekatere dele Slovenije tudi neupravičene usmeritve v razvitejše kohezijske regije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bi radi opozorili tudi na določbe zakona, ki urejajo prehod na mednarodne računovodske standarde. Vsekakor se država ne bi smela odpovedati prihodkom, ki bi morali biti v proračun vključeni že pred leti, vendar je ob tem potrebno v mislih imeti dejstvo, da je pravni sistem takšno vrednotenje dopuščal in dovoljeval. Zato menimo, da je postopnost vključevanja neiztrženih kapitalskih dobičkov v davčno osnovo pravilna odločitev, posebej pa opozarjamo na specifičen položaj investicijskih družb in ob tem poudarjamo, da bomo v primeru ustrezne rešitve podprli tudi morebitne spremembe obravnavanega zakona. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo, kot rečeno, predlog zakona podprli takšnega, kot ga je sprejelo matično delovno telo.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Poslanka Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Še enkrat vsem skupaj prav lep pozdrav! No, v okviru tega zakona se bom oglasila vsaj še enkrat. Dovolite čisto na kratko v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Še enkrat bom izrazila razočaranje, da smo prišli do tako imenovanega hibridnega zakona. Sicer določene spremembe, ki jih predlaga vlada, so vsekakor dobrodošle. In iz tega bom izhajala tudi pri oziroma bo Slovenska nacionalna stranka izhajala pri odločitvi, ali bomo zakon podprli ali bomo zakonu nasprotovali. No, naj se na začetku osredotočim na konkurenčnost slovenskih podjetij, kar je pravzaprav tudi eden izmed glavnih ciljev, zakaj je vlada vložila omenjeni zakon. Jaz sem prepričana, da je, kot sem že prej dejala, vlada toliko elastična oziroma fleksibilna, da bo našla toliko dobre volje in predlagala oziroma podprla tudi tiste pozitivne spremembe, ki so predlagane v okviru amandmajev, ki jih bomo sprejemali oziroma potrjevali v nadaljevanju v sami razpravi. Dovolite, da se tukaj še enkrat osredotočim na invalide oziroma invalidska podjetja. Invalidska podjetja pravzaprav so neke vrste specifika, ki žal, bom rekla, poslujejo po zakonu o gospodarskih družbah. In moram reči, da zadeva ne sme biti tako enoplastna oziroma gledati na celotno zadevo tako enoplastno že z vidika konkurenčnosti. Ustava govori o tem, da je potrebno gledati na socialne pravice ljudi in invalidi vsekakor so kategorija, ki si zasluži oziroma bi si morala zaslužiti varstvo države. Tudi evropska konvencija o človekovih pravicah govori o tem, da so tudi invalidi ljudje, ki si zaslužijo posebno zaščito. No in s tega vidika vsekakor je smiselno podpreti zakon, ki je danes v proceduri, zakon, ki je, kot sem že dejala, podprl pozitivno spremembo Slovenske nacionalne stranke. Pa vendar, dovolite; še eno spremembo smo predlagali in bi jo želeli vključiti tudi v tako imenovan vladni hibridni zakon. Gre za invalidska podjetja, ki morajo plačevati davek, 25% davek. Dejstvo je, da invalidska podjetja ne ustvarjajo visoke dodane vrednosti in da dejansko vsak ukrep, ki invalidskim podjetjem nalaga dodatne davke, dodatno plačevanje, lahko zmanjša pravzaprav stroške in s tem omogoča konkurenčen obstoj na trgu in tudi ohranitev delovnih mest. In toliko časa še imam, da vam povem še eno zgodbico. Bojim se, da tudi predlog, v kolikor ne bo vlada ustrezno zaščitila invalidskih podjetij tudi z ukinitvijo 25% davka, da bo takšnih zgodb v Republiki Sloveniji še več. Invalidsko podjetje iz Maribora zaposluje več kot 40% invalidov, ki prihajajo iz celotne širše mariborske regije. Podjetje je pravzaprav eno redkih na tem koncu Slovenije, ki nekaj več kot petdesetim invalidom nudi socialno varnost. Kljub trditvam vodstva, da podjetje dobro posluje, se zadnje čase s strani lokalnih veljakov in visokih vladnih uslužbencev pojavljajo vse večje težnje za njegov stečaj. Zakaj? Zato, ker naj bi obstajale, bom rekla, konkretne težnje tujih kapitalistov, ker je omenjeno invalidsko podjetje na zelo dobri lokaciji v Mariboru, zato spoštovane kolegice in kolegi, se v Slovenski nacionalni stranki upravičeno [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]- oziroma apeliramo na vas, da podprete pozitivno zakonodajo, ki seveda teži k zaščiti tudi invalidov. V Slovenski nacionalni stranki bomo zaradi omenjenega zakon podprli.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS, poslanec Vili Rezman, izvolite.
Hvala lepa. Precej kratko bo to stališče in pošteno povemo, da zavoljo tega, ker nam ni docela jasno, kako reagirati. Nekatere stvari so pravzaprav že zamujene in jih ni mogoče več popravljati, nekatere pa so še v zraku in mi sodimo, da bi jih bilo še možno sprejeti. Ampak naj najprej rečem, da je morebiti, kljub temu da so se nekatere stvari že izboljšale v zadnjih dneh tudi s tistim, kar se je na odboru sprejelo, kljub temu bi najbrž bilo zagotovo bistveno boljše, če bi te zakone sprejemali bolj umirjeno. Bilo je, jaz nisem prvi in ne edini, ki ima zadrege s tem, da se kar pet davčnih zakonov sprejema po nujnem postopku, pa vendarle vsi vemo, da so to zakoni, ki so sila zahtevni, ki so komplicirani in ki imajo dolgoročne implikacije. In vse, kar bomo sedaj slabega eventualno storili, se nam bo z negativnimi represijami kaj kmalu najbrž vrnilo. Torej žal nam je, da ni danega več časa za razmislek, več priložnosti za diskusijo in tudi najbrž več priložnosti za to, da bi se sprejelo kaj od tistega, kar je omenjala in priporočala opozicija. Če gremo sedaj k posamičnim stvarem. Naj rečem najprej, da imamo seveda v naši poslanski skupini silno zadrego, ko bi morali zavračati kakšne bonitete tistim, ki so hendikepirani, invalidom. Respektiramo sicer mnenje zakonodajno-pravne službe, respektiramo tudi tisto stališče, ki ga je izoblikovala vlada, pa vendar sodimo, da je potrebno imeti poseben odnos, poseben tretma do teh skupin in tudi do gospodarskim družb, ki jim omogočajo vključevanje v normalno življenje. Kar zadeva nekaterih drugih sprememb, ki so ji tudi že omenjali predhodniki v svojih diskusijah, ki jih podpira tudi poslanska skupina DeSUS, na primer olajšave za vlaganja v razvoj, tehnologijo, upoštevanje amortizacije kot olajšava, pa tudi to, da se lahko izgube prenašajo v prihajajoča davčna obdobja, če jih ni mogoče v enem letu sanirati. Torej, cela vrsta je v zakonu dobrih predlogov in to podpiramo. Vrsta je pa tudi takšnih predlogov, ki so bili danes zlasti iz vrst finančne industrije, iz vrst tistih, ki od tega živijo, ki se vsaki dan s tem ukvarjajo in ki imajo vsaj od velikanske večine poslanca in poslank boljši vpogled v svoje področje. Preveč se nam zdi je bilo teh njihovih pobud zavrnjenih. Mi nič ne mislimo, da se v okviru finančne industrije ne bi dalo zmanjševati kakšnih stroškov, ne mislimo, da se tudi pri njih ne bi dalo izboljšati načina dela konkurenčnosti itd. pa vendarle je vprašljivo, ali moramo pri tem zaostrovanju privijati vijak do te mere, da pravzaprav iz njihovih vrst vpijejo, kakor da jih hočemo pravzaprav pritisniti čisto k tlom. Prepričani smo, da bi bilo potrebno več pogovora z njimi in več posluha za njihove pripombe, ki so jih dajali in ki so jih drugi, poslanske skupine, posvojile in predlagale v obliki amandmajev, žal nekaterih zavrnjenih. Nekaj amandmajev je še odprtih, tudi takšnih, ki jih je predlagala opozicija, in mi ocenjujemo, da so med temi amandmaji tudi takšni, dasiravno so opozicijski, da so vredni naše podpore. Hvala.
Hvala. Sledi še predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec, Bojan Starman, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani. Slovenska demokratska stranka bo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb podprla. Podprla bo tudi sprejete amandmaje, ki jih je sprejel odbor. Ugotavljamo, da določene spremembe, ki jih ta novela zakona prinaša, izboljšajo pogoje za gospodarjenje predvsem z znižanji osnov za investicijska vlaganja, tudi z možnostjo razdelitve poravnave izgube na 7 let in še celo vrsto drugih uskladitev s pravim redom Evropske unije. Cela vrsta zadev je, ki so in se bodo pozitivno odrazile na konkurenčno sposobnost našega gospodarstva. Seveda je tudi v sklopu teh zakonov oziroma tega zakona odpravljeno obdavčenje medbančnih obresti, kar je bila tudi dokaj nesmiselna veljavna zakonodaja to določala. Mislim, da je to z vidika konkurenčne sposobnosti predvsem slovenskih bank, da so postavljene v enak položaj, da je to pametno, in da lahko vpliva na nižje stroške kapitala. Glede osnov, oziroma obdavčitve, ki nastane, oziroma bi ostala na osnovi prevrednotenja po novih računovodskih standardih, pa so tudi bili sprejeti določeni amandmaji k temu zakonu, ki nekje olajšujejo to zadevo in jih bomo tudi poslanci Socialdemokratske stranke podprli. Tukaj je dilema teh, tako imenovanih dobičkov, ki so lahko tudi fiktivni. Seveda sam osebno mislim, da je obdavčevanje nekih fiktivnih dobičkov, ki nastanejo zaradi spremembe standardov, potrebno, vendar ne prej, kot se ti dobički vnovčijo. Jaz tega nekako ne morem razumeti in bi predvidel, da bi bilo pametno, da se ti davki plačajo takrat, ko se ti dobički vnovčijo in ne moremo biti vsi oproščeni od tega. Še enkrat, Slovenska demokratska stranka bo amandma odbora, ki jih je potrdil, in predlog zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Razpravo bom vodil na podlagi pregleda vloženih amandmajev, z dne 22.11. letošnjega leta, mislim pa, da ste vsi poslanci prejeli na klop pregled amandmajev. Naknadno smo prejeli še amandma k 6. členu. V razpravo dajem 2.a člen in amandma k 2.a členu. Kdo želi besedo? Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Jaz sem pravzaprav že apelirala na vas, poslanke in poslance in verjamem, da tudi v uvodnih dveh obrazložitvah, vsaj kolikor toliko natančno opisala problematiko, ki je na tem področju in ki bi jo lahko sprejetje tega amandmaja odpravilo. Dovolite še enkrat obrazložitev, da invalidska podjetja plačujejo 25% davek, in da invalidsko podjetje, ki sicer je po zakonu gospodarska družba, a vseeno gospodarska družba posebnega pomena, oziroma družbenega pomena, kakor opredeljuje zakon o zaposlitveni rehabilitaciji. Ker dejansko mora v bistvu zaposlovati 40% invalidov od vseh zaposlenih. Poslovati mora na trgu, opravljati svoje storitve, prodajati svoje proizvode in pri tem je izenačena z vsemi gospodarskimi družbami in mora imeti tudi določene davčne oprostitve, oziroma spodbude, da lahko svojo funkcijo opravlja z namenom, oziroma ciljem. To pa je v prvi vrsti zagotoviti socialnim standardom. Invalidska podjetja niso podvržena, oziroma ne smejo biti podvržena zgolj kapitalskim interesom, zaradi tega omenjeni 25% davek, kakršen je po sedanji zakonodaji, dejansko ta podjetja uvršča v diskriminatoren položaj in ne morejo enakovredno nastopati na trgu delovne sile, oziroma konkurirati ostalim gospodarskim družbam. Še enkrat omenjam, gre za specifiko, specifiko invalidskih podjetij, v katerih so zaposleni ljudje s specifičnimi potrebami. Zaradi tega še enkrat apeliram na vas, spoštovane poslanke in poslanci in seveda tudi na vlado, da podpre omenjeni zakon, oziroma amandma, ki ukinja 25% davek za invalidska podjetja. In dovolite, nenazadnje, takšno ureditev smo imeli preden je stopil zakon o davku od dohodkov pravnih oseb v veljavo in podjetja so lažje poslovala. Tisto, da gre za bolj transparentno poslovanje, oziroma evidenco nad invalidskimi podjetji, zato ker pač morajo plačevati 25% davek, je "lari fari". Minister je tisti, ki družbi podeli status invalidskega podjetja in minister je tisti, ki mora imeti roko in vpogled nad poslovanjem in seveda tudi plačevanjem davkov teh podjetij. Toliko bi imela jaz. Še enkrat, upam, da je tudi vlada, kot sem že dejala, toliko fleksibilna, da bo to pozitivno spremembo uvedla v, tako imenovan hibridni zakon in pripomogla, oziroma olajšala to bitko na trgu konkurenčnosti tudi za invalidska podjetja.
Hvala gospe Žgajnerjevi. Besedo ima gospod Peče.
Spoštovani prisotni! Davčno stopnjo lahko gledamo tudi kot neke vrste instrument, davčni instrument vlade, da uravnava, torej najsi bo spodbuja ali pa zavira določen gospodarski subjekt na trgu. In po naši oceni, oziroma po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, je Vlada Republike Slovenije v preteklosti žal ta instrument uporabljal v tisti smeri, da je seveda zavirala razvoj in pa uspešno poslovanje tovrstnih podjetij. To seveda nikakor ne more biti v ponos in nikakor ne sme postati praksa delovanja slovenske vlade pri uporabi davčnih instrumentov. Po drugi strani je potrebno omeniti, saj iz tega mesta, da bi vsi skupaj, kot zakonodajalci in pa ne nazadnje tudi Vlada Republike Slovenije, morali usmeriti svojo davčno politiko v spodbude, torej uporabiti pozitiven pristop v okviru fiskalne politike, do katere ima edino kompetentno vlogo izvršilna veja oblasti in zakonodajalec v tistem momentu, ko odloča o predlogih vlade Republike Slovenije. Zato glede na to, da vlada Republike Slovenije ni sama prišla s tovrstnim pozitivnim pogledom na uporabo finančnih oziroma davčnih instrumentov, pozivamo, da potrdijo predlog Slovenske nacionalne stranke in s tem sledijo tako koalicijski pogodbi, ki je bila podpisana med koalicijskimi partnerji, kot navsezadnje tudi ustavi Republike Slovenije, ki v svojem normativnem delu še vedno določa, da je Slovenija socialna država. Ko smo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke pridobili stališča različnih gospodarskih subjektov, ki so na trgu, in stališča vlade Republike Slovenije, kot tudi strokovne javnosti, je bil na prvi pogled edini resen argument s strani vlade, češ, zakaj naj to ne bi bilo, zaradi tega, ker se je razbohotilo število tako imenovanih invalidskih podjetij in da se je status invalidskih podjetij začel izrabljati. Toda kot je pred tem govorila moja predhodnica, poslanska kolegica Barbara Žgajner, je vidno, da ravno resorno ministrstvo dodeljuje ta status. Torej resnično ni modro, milo rečeno, s strani vlade Republike Slovenije poudarjati, da se je v negativni smeri razbohotilo število invalidskih podjetij, medtem ko ravno resorno ministrstvo podeljuje ta status. Torej, po oceni oziroma prepričanju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, bi bilo smiselno amandma sprejeti, poostriti pa dodeljevanje statusa invalidskemu podjetju, da če je že v preteklosti prihajalo do zlorab tovrstnega statusa podjetij, pač tega ne bi bilo v prihodnje. Smiselno bi bilo, da davčno politiko uporabimo tudi v smislu spodbujanja. Menim, da bi v končni fazi k temu moral težiti sleherni poslanec in poslanka državnega zbora. Zato vas pri tem prosimo za pomoč oziroma za podporo amandmaju k 2.a členu. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. No, invalidska podjetja resnično igrajo zelo pomembno vlogo, ne samo zaradi tega, ker zaposlujejo, tako kot je v zakonu predpisano, 40% invalidov v gospodarski družbi, ki ima status invalidskega podjetja, ampak tudi zato, ker ima zelo ugoden vpliv tudi na ostale gospodarske družbe, ki zaradi tržnih pogojev ne morejo ohranjati invalidov na tistih delovnih mestih, za katera so mogoče celo najbolj usposobljeni, vendar enostavno ne dosegajo tistih norm, ki so potrebne, da so lahko podjetja konkurenčna. Zato že obstajajo nekatere olajšave pri invalidskih podjetjih, vendar vsi skupaj lahko ugotavljamo, da še vedno pri poslovanju gospodarskih družb, ki imajo status invalidskega podjetja, prihaja do velikih težav, da lahko uspešno konkurirajo ostalim gospodarskim družbam na trgu. Tako se velikokrat mogoče celo dogaja, da mora invalid morda celo prek svojih zmožnosti dati nekaj od sebe v tem podjetju zato, da podjetje preživi. Ni namen tega podjetja, da bi dodatno obremenjevali invalide, seveda je namen, vsaj upam da, države, da dodatno razbremeni te gospodarske družbe in davčna politika je zagotovo ena od tistih, ki je daleč najbolj primeren inštrument za olajšave v teh gospodarskih družbah. Ni odvisna od tega, da se letno prijavljaš na nek razpis, ni odvisna od tega, da nimaš znanih pogojev do tik pred zdajci, ko je recimo razpis objavljen, ampak gre zopet za dolgoročni ukrep, ki seveda omogoča oblikovanje poslovne politike v podjetju. Torej pomen invalidskega podjetja je resnično več-kraten, več-plasten, ne samo za invalide same, ampak tudi za ostale gospodarske družbe, ki seveda lahko določeno število invalidov potem tudi prezaposlijo, da razbremenijo svojo proizvodnjo in dosegajo seveda boljše rezultate. Tako da, ob vseh pomislekih, ki so bili povedani tudi s strani zakonodajno-pravne službe, sem mnenja, da te dodatne olajšave nikakor ne posegajo v naš pravni sistem na način, da bi recimo izkrivili neke tržne zakonitosti, oziroma, da bi celo presegli tiste predpise, ki jih Evropska unija predpisuje zato, da ne omogočaš neke nelojalne konkurenco ali kaj podobnega. Torej zagotovo se z invalidskimi podjetji nikakor ne bo povzročila nelojalna konkurenca, tudi če se sprejme ta dodatna olajšava po tem zakonu in seveda bom sam ta amandma tudi podrl in tudi v poslanski skupini podpiramo takšne rešitve. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Besedo ima gospod Prijatelj.
Hvala spoštovani predsednik, spoštovane kolegice, kolegi. Izhajajoč iz dejstva, da je Slovenija socialna država, bi morali imeti za osnovno preambulo zaposlitev invalidov, ki niso na plečih države. Seveda ukinjanje tovrstne oziroma dodajanje tovrstne davčne obveze za invalidska podjetja, res ni v skladu z zdravim razumom, saj vemo, da gre pri invalidih tudi za socialno integracijo, če so zaposljivi, torej če delajo gre tudi predvsem za ta faktor. Sam izhajam iz podjetja, v katerem sem prej delal, to so Slovenske železnice, ki imajo tudi invalidsko, železniško invalidsko podjetje. In moram zatrditi, da če tega podjetja ne bi bilo, bi mnogo ljudi ne imelo v bistvu niti osnovnega miru, osnove psihične stabilnosti in bi se počutili v družbi odrinjene. Torej, če gre za to dejstvo, potem seveda sedanja ureditev, ki ukinja davčno olajšavo invalidskim podjetjem, nikakor ni primerna in zato bi apeliral na kolege poslance in poslanke, da podprejo naš amandma, ki govori ravno o tem, da se v bistvu zavezanec, ki ima status invalidskega podjetja, oprosti te davčne olajšave. Hvala lepa.
Hvala gospodu Prijatelju. Besedo ima gospod Cvikl.
Gospod predsednik, če lahko samo proceduralno najprej ugotovimo, predpostavljam, da ne bo sprotnega glasovanja, čeprav je tako navedeno in da bo glasovanje na koncu.
Drži, je predsedujoči tako tudi povedal, da bo glasovanje na koncu.
Dobro.
Pol ure po zaključku razprave 6.a točke.
Poglejte, mi seveda k 2.a členu želimo podpreti to, kar je bilo predlagano s strani poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, menimo, da dejansko velja v zakonu to zagotoviti, bomo pa v nadaljevanju pri drugi členih pojasnili še druge zadeve. Bilo pa bi zelo pomembno, da bi vlada pojasnila stališče, glede na to, da je bilo na odboru za finance nekako nejasno, ali vlada to podpira ali ne podpira tudi v tej obliki, kot je bila zdaj znana, zato da bi lahko razpravo o členih vodili na podlagi polnih informacij. Mislim, da je prav, da se tudi vlada izjasni glede amandmaja k 2.a členu. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Rezman.
Hvala. No, jaz bom ponovil tisto kar sem v imenu poslanske skupine rekel, in sicer to, da ne znamo biti nenaklonjeni takšnim pobudam, takšnim predlogom, ki olajšujejo življenje tistim, ki so hendikepirani. Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb, po tej verziji je 1.c, je bil ocenjen tudi s strani vlade. In jaz sem rekel, da razumem to, kar je zakonodajno-pravna služba napisala, to kar je zelo obsežno pravzaprav napisala vlada, pa vendarle sodim, da bi tako kot smo bili že do enega dela tega zakona 1.c naklonjeni na odboru, bilo potrebno pokazati naklonjenost tudi temu amandmaju. Gre preprosto za to, da je, domnevam, korist za invalidska podjetja bistveno večja, kot pa bi bil hendikep za proračun, če tega davka ne bi imeli, pardon, če bi ta davek imeli. Ker ta izguba, ta prizadetost proračuna ne more biti velika, je potrebno pokazati naklonjenost invalidskim podjetjem in razen tega, da omenjamo kar naprej, da gre za nek poseben pomen, omenimo še to, da priporočamo pozitivno diskriminacijo, ko se že toliko o diskriminaciji govori, naj bo to pot pozitivna. Vrnili bomo pravzaprav samo bonus, ki so ga te organizacije, ta podjetja že imela. Zato mislim, da bi bilo prav, če bi nas bilo kar se da veliko takšnih, ki bi to podprli, vsaj toliko da bi bil eden več od tistih, ki bodo to zavračali.
Hvala gospodu Rezmanu. Želi še kdo razpravljati o 2.a členu in o amandmaju k temu členu? Če ne, potem prehajamo na razpravo o 4. členu in o amandmaju Liberalne demokracije Slovenije k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Cvikl izvolite.
Ta člen in črtanje tega člena, če boste podprli naš amandma, je povezan s tem, da zagotovimo v Sloveniji potem, ko bomo ukinili davčni odtegljaj na obresti za slovenske domače banke, tudi njihov ustrezen solventnostni položaj. Vlada Republike Slovenije se je namreč odločila, da bo kot ena redkih vlad v Evropi predlagala uvedbo mednarodnih standardov računovodskega poslovanja že za leto 2006, je pa edina vlada v Evropi in verjetno tudi v svetu, ki uporablja mednarodne standarde računovodskega poslovanja za davčne izkaze. Teoretiki, praktiki in ekonomisti, ki poznajo to področje so na to hitro reagirali in imamo kar nekaj člankov, kjer se ugotavlja, da ta vlada, na čelu z gospodom ministrom, ki ga danes očitno ni več tukaj, pravzaprav uporablja metode, ki jih predvidevajo novi ali pa na novo navedeni mednarodni stan računovodskega poročanja, predvsem kot korak naprej za pobiranje večjega obsega davkov. Mi menimo, da ni ustrezno, da v letu 2006, ko prehajamo na novi računovodski standard, obseg rezervacij, ki smo jih v Sloveniji oblikovalih v zadnjih sedemnajstih letih, obdavčujemo. Naj spomnim vlado Republike Slovenije in pa poslance vladajoče koalicije, da je tudi leta 2001 bila podobna situacija. Takrat se je ukinjala revalorizacija kapitala in mogoče bi bilo tisti vladi predlagati podobno. Imamo nek enkratni dohodek in dajmo ta enkratni dohodek obdavčiti. Vendar je za slovenski gospodarski sektor in pa za slovenski domači finančni sektor, domače banke, domače finančne institucije, veliko pomembneje, da smo takrat revalorizacijo hranili kot del kapitala, kot podstat na katere temelji zaupanje in solventnost slovenskega gospodarskega, finančnega sektorja in zato menimo, da bi bilo potrebno enako konzervativno delovati tudi tokrat, da vlada Republike Slovenije ne bi izkoristila možnost, ki jo daje, oziroma možnost, ki si jo je izborila s tem, da je kot edina med 25-imi evropskimi državami uvedla mednarodne standarde računovodskega poročanja kot podlaga za davčne izkaze, in da vlada ne bi obdavčevala rezervacij s katerimi se pravzaprav pokrivajo potencialne izgube iz neznanih dogodkov. Jaz sem že prej iz te govornice govoril o tem, da bo potrebno vprašati tiste, tako imenovane lastnike sefov v Stanovanjski komunalni banki, v SKB banki, iz katerih virov, če ne iz rezervacij bo SKB banka pokrivala izgubo, v kolikor obseg zavarovanj ni dovolj visok, in odgovor je seveda samo eden. Pokrivala bi se ta izguba iz rezervacij. Sedaj pa ta vlada s 1. januarjem 2006 te rezervacije obdavčuje in zato seveda ne bo za to primernih virov. Mi predlagamo, da se člen črta, da s črtanjem člena, ki govori o davčni osnovi pri spremembah računovodskih usmeritev, popravkih napak in prevrednotenih, da se ta člen preprosto črta, ker je neustrezno, da se vključuje v davčno osnovo preračunani, preneseni čisti poslovni izid. Mislimo, da je vlada tukaj šla po poti ekspanzivne fiskalne politike, in da ta vlada s tem pravzaprav povzroča nestabilnost v slovenskem finančnem sistemu. Zadeva bi bila na nek način smešna, če ne bi bila tragična. Slovenska banke bodo s tem omejene v nadaljnjem razvoju, slovenske finančne institucije ravno tako in ker hkrati vlada na podlagi zakona o dohodnini, o tem bomo seveda jutri govorili več, obdavčuje obresti, bomo imeli v naslednjih letih po našem mnenju dva šoka. Prvi šok bo likvidnosti šok, se pravi, ljudje bodo jemali denar iz bank, ker preprosto ne bodo želeli vsak peti tolar privarčevanih obresti dati gospodu Janši, gospodu Bajuku in pa vladi na razpolago in seveda to bo povezano z dejstvom, da bo hkrati zmanjšan tudi obseg kapitala, kar bo zmanjšalo sposobnost slovenskega finančnega sistema spodbujati gospodarsko rast. Mislimo, da je črtanje 4. člena, način, kako zagotovite to, da bi seveda vladajoča koalicija s podporo našega amandmaja naredila nekaj podobnega, kar ste predlagali skupaj, oziroma celo za nami, pri tako imenovanem 14. členu. Edina razlika je ta, da v 14. členu imamo v slovenskem finančnem sistemu še nekaj pokončnih direktorjev družb, ki so upali do vas priti in vas prepričati, pri slovenskih bankah predpostavljam, da je to zaradi političnih zamenjav, ki ste jih na primer izvajali, ker če ni, bi seveda recimo zamenjali predsednika nadzornega sveta Združenja bank Slovenije gospoda Aljoša Tomaža, ne dvomim, da ne bi sedel na današnji seji v državnem zboru in podpiral usmeritev, ki jo tukaj predlagamo. Tako pa očitno boste z nesprejemom tega amandmaja vzpostavili kar nekaj problemov v slovenskem bančnem sistemu in kot sem prej rekel, če smo z levo roko danes skupaj prišli do tega, da bomo ukinili davčni odtegljaj na obresti, k sreči na to ni več mogoče vlagati amandmajev, bomo z desno roko z nesprejemom amandmaja, ki bi ukinil previsoko obdavčitev rezervacij, pravzaprav ustvarili negativne učinke za slovenski domači finančni sistem. Jaz si ne predstavljam, kako bo na podlagi danes sprejetega amandmaja, pardon, danes sprejetega zakona, brez sprejema amandmaja, uspel novi vodja privatizacijske skupine za Novo Kreditno banko Maribor sploh najti kakšnega resnega kupca, ker je ključna vrednost te banke ravno v visokih rezervacijah. Ker bodo te rezervacije obdavčene, ker jih bo državni proračun porabil, bo seveda izplen iz naslova privatizacije državnega premoženja veliko manjši. Ali drugače, z odločitvijo, ki jo je vlada dala za novi 11.a člen v 4. členu zakona in z nepotrditvijo našega amandmaja, se razprodaja družinska srebrnina, ki jo Slovenija ima, ker se zmanjšuje vrednost, ki jo ima država kot lastnik v nekaterih finančnih institucijah. Upamo, da boste amandma podprli. Če ga ne boste, bomo seveda imeli v naslednjem letu poleg ostalih problemov, o katerih smo prej govorili pri DDV in pa seveda davku od dohodka pravnih oseb, pa pri davku na izplačane plače, bomo seveda imeli zaradi odločitev pri davku od dohodka pravnih oseb, kar nekaj problemov v slovenskem finančnem sistemu. Gospod Bajuk je na seji odbora za finance in monetarno politiko rekel, da naj ne bo poslank in poslancev strah, oni že vedo, kaj delajo. Seveda moram tukaj povedati, zaradi tega učinka, ker bo prišlo do likvidnostnega šoka in zato, ker bo prišlo do solventnostnih problemov, se bodo povečale obrestne mere v domačem bančnem sistemu. In ne pozabiti, tudi doseganje, tako imenovanega maastrichtskega kriterija pri obrestnih merah, je eden od pogojev za to, da v letu 2006 prevzemamo oziroma izpolnimo pogoje za prevzem evra. Imam občutek, kot da vlada ne ve, kaj dela, ali pa je borba za dodatnih 17 milijard prihodkov, ko ste na drugi strani dali nekaterim drugim 70 milijard pri denacionalizaciji ali 29 milijard pri Mercatorju, pravzaprav način, kako zapirate luknje v slovenskih javnih financah. To je napačno delovanje in poraba ali, če hočete, prodaja družinske srebrnine za zapiranje lukenj v enem letu. Prosim, da zavrnete ta člen in potrdite naš amandma za črtanje 4. člena, ki preprosto uvaja napačno osnovo za obračun davka. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Želi še kdo besedo? Gospod Veber, izvolite.
Hvala. Želim izraziti podporo temu amandmaju. Že v uvodu smo opozorili, da se sam zakon sklicuje, da je potreben zaradi nujnega postopka sprejem tega zakona, ker bodo sicer nastale težko popravljive posledice za delovanje države. Seveda le teh ne bo, če ta zakon ne bo sprejet. Treba bo realneje načrtovati proračun za leto 2006 in 2007, predvsem pa ga načrtovati na način, da bo ohranjeno to stanje, ko govorimo o tem, da trenutno Slovenija nima prav nobenih finančnih težav in da je njeno stanje res izjemno dobro, še posebej v primerjavi z ostalimi državami, ki so pred kratkim postale članice Evropske unije in ki si prizadevajo za prevzem evra v čim krajšem času. Če bo ta zakon sprejet tako, kot je zapisan, bodo resnično nastale težko popravljive posledice za delovanje države. Tako bančni sistem kot zavarovalniški sistem ter investicijske družbe so zagotovo eden od ključnih elementov za uspešen razvoj in delovanje države. Prav nobene potrebe ni, da poceni razprodajamo svoje premoženje in s tem zmanjšujemo nenazadnje tudi kredibilnost slovenske države v primerjavi z ostalimi državami oziroma interesi kapitala, ko se pogovarjamo o tem, kako in kakšne ukrepe bi bilo treba storiti, da Slovenija mogoče pridobi kakšen kvalitetnejši kapital. Če si neresen sogovornik, zato ker nimaš ustrezno kapitalsko ohranjenih bank, je to izhodišče zelo slabo in se ga pravzaprav izkorišča za to, da je izplen za državno blagajno, za javne finance, zelo majhen. In ker gre za enkratne ukrepe, gre za proračunsko obdobje 2006 in 2007, čeprav za leto 2007 tako in tako ne vemo, kaj se bo dogajalo na področju javnih financ, ampak vendar, danes že kar nekako želimo zagotoviti določene milijarde, zato da izpolnimo tista ozka pričakovanja, ki so včasih vezana zgolj na en mandat, da ne rečem, leto pred nekimi volitvami in podobno. Mislim, da bi resnično veljalo vse te rešitve, ki so v tem zakonu zapisane, ponovno proučiti, in črtanje 4. člena to omogoča. Omogoča seveda dodatne analize, razmisleke, kako pravzaprav bi bilo mogoče zagotoviti dodatna sredstva za vse obveznosti, ki se planirajo v proračunu za leto 2006 in 2007. V kolikor seveda se tega ne bo storilo, ponavljam, mislim da lahko res govorimo o tem, da bodo nastale težko popravljive posledice za delovanje države, to nam pa zagotovo ne sme biti v interesu, vsaj ne, če gledamo dolgoročno na to, na razvoj slovenske države, in če predvsem se zavedamo tega, da je trenutna situacija takšna, ki nam resnično omogoča relativno resno in pomembno vlogo v mednarodnem prostoru. Tako da, črtanje 4. člena je skoraj, da bi temu rekel, več kot nujno. Hvala.
Hvala gospod Vebru. Želi še kdo razpravljati o 4. členu in amandmaju? Gospod Rezman, imate besedo.
Mislim, da ni potrebno, da bi zelo dolgo govoril pa tudi ne, da bi kakšne dramatične besede izbiral o tem, kako bo prišlo do sesutja, če se ne bo upoštevalo to, kar se predlaga, ampak sodim, da je v tem zakonu o davku od dohodkov pravnih oseb že kar nekaj neposrečenih rešitev ob tistih, ki smo jih podpirali, tako, da bi lahko z upoštevanjem, oziroma s podporo k temu amandmaju, le prispevali kaj k izboljšanju tega zakona. Jaz bom podprl amandma, podpira ga tudi naša poslanska skupina in predlagamo, da ga podprejo tudi drugi in da saniramo nekatere potencialne slabosti, ki izhajajo iz tega, če bo ta člen v zakonu ostal.
Hvala gospodu Rezmanu. Želi še kdo razpravljati? Potem prehajamo na razpravo o 10. členu, kajti k 6. členu ni bilo nobenega amandmaja, se opravičujemo, glede prejšnje najave torej odpiram razpravo o 10. členu in o dveh amandmajih, in sicer sta ga vložili poslanska skupina Socialnih demokratov in drugi amandma je vložila poslanska skupina LDS. Želi kdo razpravljati? Gospod Cvikl. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. K 10. členu smo ravno tako vložili amandma. Govorimo sicer o členu, ki je resnično razvojno naravnan in omogoča regijske olajšave, kar pomeni, da vlagamo v razvoj v tistih podjetjih oziroma omogočamo vlaganje v razvoj v tistih podjetjih, ki imajo sedež na območjih, kjer seveda ne ustvarjajo bruto družbenega produkta v višini kot je sicer v povprečju izmerjen v Sloveniji. Torej, gre za izjemno pomembno odločitev, da se te vzpodbude omogočajo na takšnih območjih pri gospodarskih družbah in da je tehnološki razvoj zagotovo tisto, kar lahko pripomore k temu, da se tudi slovensko podeželje, kjer živi nenazadnje 52% vseh slovenskih prebivalcev, uspešneje razvija predvsem zaradi tega, ker bo možno zaposlovati tudi kader, ki ima visoko, višjo ali celo najvišjo izobrazbo, ki je možna in seveda, da svoje znanje uspešno uveljavlja potem v teh podjetjih, ki imajo sedež v regijah, ki ne dosegajo povprečja bruto družbenega produkta v Sloveniji. Seveda je ta ukrep pod velikim vprašajem, zaradi enostavnega dejstva, ker vlada predlaga, da so te spodbude možne samo v letu 2006 in v letu 2007. Gre za izjemno kratko obdobje. Poslovna politika podjetja, ali se bo odločila za tehnološki razvoj, ne more biti spremenjena drastično samo v enem ali dveh letih in tudi sicer, če želiš pridobiti kader, ga ne moreš pridobiti zato, ker boš imel te olajšave možne samo v dveh letih, ampak je to možno v kolikor gre za dolgoročen ukrep. In tudi v našem amandmaju predlagamo, da se ne omeji te regijske olajšave na leti 2006 in 2007, ampak da je to sistemski ukrep, ki dolgoročno potem kreira poslovne odločitve podjetja, predvsem odločitve, ki so namenjene in usmerjene v razvoj in zaposlovanje visoko izobraženih kadrov. To je tisti ukrep, ki zagotovo lahko doseže ta želeni cilj, ki je zapisan v razlagi tega zakona, še posebej tudi ob vedenju, da je potrebno te dodatne ukrepe, te regijske spodbude predstaviti tudi evropski komisiji, se izpogajati za te ukrepe in prepričan sem, da teh pogajanj ni mogoče kvalitetno opraviti v enem ali dveh letih, kajti vsako podjetje bo zato tudi moralo pripraviti svoj program, ga utemeljiti in potem poskušati uspešno zagovarjati tudi pred evropsko komisijo. Torej postopki so izjemno zahtevni, kar utemeljuje opravičenost amandmaja, ki smo ga vložili, da ne govorimo samo o dveh letih, ampak dajmo se raje pogovarjati o sistemski rešitvi, ki bo resnično pomenila velik premik v slovenskem prostoru. Po drugi strani pa je tudi jasno, da brez razvoja, brez spodbud, ki so namenjene na ta način, torej ki so predvidene na ta način, kot je zapisano v tem zakonu, resnično težko govorimo o tem, da bomo v Sloveniji dosegli enakomeren, skladen regionalni razvoj, da bodo posamezne regije imele možnosti za izenačevanje svojih priložnosti z ostalimi regijami, ker recimo potekajo avtoceste, ker se predvidevajo razvojne osi in podobni ukrepi o katerih govorimo. Pozabljamo pa na to, da je sedanji sistem regionalne organiziranosti v Sloveniji pravzaprav nekako prilagojen temu, da nek večji center poskuša upravljati s to statistično regijo in s tem tudi velikokrat izgubimo realen podatek, kakšno je stanje v regiji kot v celoti oziroma v posameznih področjih. Vlada bo lahko sama določala za kakšno regijo gre, znotraj katere bo potem to olajšavo tudi poskušala odobriti oziroma predlagati kot nek razvojni ukrep. Torej gre za zelo veliko pristojnost, ki jo bo vlada imela, trdim pa, da v kolikor bodo to zgolj in samo statistične razvojne regije, bo ta ukrep seveda neustrezen, premajhen, predvsem pa ne bo prišel do tistih območij, ki resnično potrebujejo učinkovite regijske spodbude. Naj samo navedem, da če združimo podatek, ki ga lahko pridobimo na območju Bele Krajine in ki ga lahko pridobimo na območju Kočevske, kjer govorimo nenazadnje o območju, na katerem živi 50 tisoč prebivalcev, seveda tega območja ni zaznati v jugo zhodni statistični regiji kot območje, ki ima velike razvojne probleme. Če pa se seveda to območje opredeli kot regija, ki je potrebna posebne obravnave, tudi skozi te davčne spodbude, je pa ta podatek seveda primerljiv oziroma še slabši, kot je v pomurski regiji. To je tista regija, o kateri velikokrat govorimo, da resnično potrebuje pomoč in jo potrebuje, vendar žal pri tem pozabljamo, da obstajajo v Sloveniji povsem primerljiva območja, tako po površini, kot tudi po številu prebivalcev, pa nenazadnje so to območja tudi z bistveno zahtevnejšimi reliefnimi in siceršnjimi naravnimi pogoji, kot je recimo Pomurje, pa ne dosegajo teh standardov, da bi se vlada odločala, da gre za regijo, ki je potrebna posebne pozornosti. Zato tudi posebej opozarjam na to, da mora vlada pri tem seveda zelo trezno razmišljati, kje bo uveljavila te ukrepe, predvsem zaradi tega, da bodo ti ukrepi potem učinkoviti. Želim pa si, da bi amandma, ki smo ga predlagali resnično bil sprejet, kajti samo sistemska dolgoročna rešitev omogoča podjetjem, da lahko načrtujejo svoj tehnološki razvoj in ponavljam, da lahko to spodbudo tudi ustrezno zagovarjajo pred evropsko komisijo s kvalitetno pripravljenimi programi za tehnološki razvoj. To je izjemno težko v enem ali dveh letih in če ima vlada mogoče v mislih že vnaprej določena podjetja, ki se že pripravljajo na ta ukrep, potem seveda se mi zdi, da je takšen pristop neprimeren in bo povzročil zagotovo v Sloveniji povečevanje regionalnih razlik, nikakor pa jih ne bo zmanjšal. Kajti gre vendarle lahko tudi za nelojalno konkurenco potem znotraj pristopa, ki je omogočen vladi, da določa te regije in želel bi seveda tudi kakšen odgovor na to temo, ali vlada razmišlja že v naprej o določenih podjetjih, ki bodo v stanju pripraviti v zelo kratkem času programe za svoj tehnološki razvoj na način, da bodo izpolnjevala seveda vse pogoje, ki jih bo pač potrebno zagovarjati pred evropsko komisijo. V kolikor temu ni tako, potem seveda mislim, da je ta amandma še toliko bolj potreben, oziroma nujen za sprejem. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Gospod Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, poslanke in poslanci. Mi smo predlagali amandma, s katerim bi se zelo enostavno številka 20 nadomestila s številko 40, pa vendarle ne gre za to. Gre za to, da se olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj povečujejo, jaz upam, da boste ta amandma sprejeli, da boste podprli amandma, če res, gospod minister za finance skupaj z ministrom za znanost in visoko šolstvo, podpirata vlaganje v raziskave in razvoj. Mi smo to vključili, zato ker seveda menimo, da je izredno težko z drugi instrumenti, ki jih je vlada predlagala, stimulirati raziskave in razvoj, zato je najbolje s poenostavljenim instrumentom preprosto podvojiti olajšavo za raziskave in razvoj. S samim glasovanjem ob tem amandmaju pa boste seveda na neki način bodisi potrdili namere ministra za finance in ministra za visoko šolstvo in razvoj ali pa jih demantirali. Nam je žal, da na odboru ta predlog ni bil sprejet, zato ga seveda danes tukaj ponavljamo in verjamemo, da boste zmogli podpreti povečanje raziskav v raziskave in razvoj. Zakaj ravno te vrste olajšave, zato ker je vlada Republike Slovenije celo imenovala svojega direktorja urada za makroekonomske analize in pa bivšega namestnika gospoda Jožeta Damjana, gospoda Janeza Šuštaršiča, za tako imenovanega gospoda Lizbono in gospod Lizbona naj bi zagotovil ustrezne davčne instrumente in to je takšen davčni instrument. Mi preprosto verjamemo, da je zaradi uresničevanja lizbonske strategije tudi v Sloveniji smiselno povečati olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj, vendar naj bodo te olajšave resnično ustrezne, ne pa tako nizke kot jih je predlagala sama vlada. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Testen, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz bom zelo kratek. Smisel regijske olajšave je v zakonu predviden v tem členu. To, kar predlaga ta amandma, ki ga predlaga Liberalna demokracija, praktično izniči smisel tega člena v smislu regijske olajšave. Mi razumemo in jaz razumem regijsko olajšavo za raziskave in razvoj v tem smislu, da se na ta način pritegne nove investitorje na tista območja, ki so manj razvita. Tako da, mi nasprotujemo takemu posplošenemu amandmaju, ki v bistvu daje olajšave vsem investitorjem na celotnem območju Slovenije, tu tak predlog povsem zgubi smisel, da se mi s tem ne strinjamo. Hvala.
Hvala gospodu Testenu. Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem, prehajamo na razpravo o 14. členu in o treh amandmajih k 14. členu in sicer vložili so jih poslanska skupina Socialnih demokratov, poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije in tretjega poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in DeSUS-a. Gospod Cvikl, izvolite. Imate besedo.
Jaz bom zelo kratek. Jaz bi predlagal, da seveda ta amandma branijo kar poslanci vladajoče koalicije, ker so povezali amandma Liberalne demokracije. Utemeljitev pa je seveda ta, ki smo jo mi pojasnili. Vidim, da ste še bolj radodarni, tako da predlagam, da kar poslanci vladajoče koalicije ta amandma branijo, ne dvomim pa, da ne bo vsaj v eni obliki sprejet. Seveda pa ta amandma vsebinsko odraža to, kar sem že prej povedal, da finančne institucije vsaj upajo priti do vladajoče koalicije, bančne institucije pa so očitno zaradi sprememb v slovenskem gospodarskem življenju tako prestrašene, da si niso upale priti boriti za 4. člen, ki smo ga predlagali. Predlagam, da poslanci vladajoče koalicije, ki ste podpisali enak amandma, tega tudi branite. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Želi še kdo razpravljati? Gospod Rezman.
Ja, saj ne bo kakšna razprava, bolj za hec. Tisti, ki smo podpisali, bomo to kar izglasovali, ne bomo kaj posebej branili zdaj tega.
Hvala za kratko razpravo. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Proceduralno bi predlagal, če bi mogoče še vlada povedala kaj k amandmajem, da ne bomo, kot da smo, bi rekel, v brezvladju.
Želi še kdo razpravljati? Želi predstavnik vlade besedo na to temo? Gospod Veber je dvignil roko. Izvolite.
Hvala. No, pravzaprav sem zadovoljen, da je prišlo še do novega amandmaja, ki ga je vložila vladajoča koalicija. Kajti opozorila, ki smo jih dobili s strani investicijskih skladov na odboru za finance, so bila resnično izjemno resna, kaj se bo zgodilo na slovenskem kapitalskem trgu oziroma kaj se bo zgodilo s trgom obveznic in podobnih papirjev, s katerimi se lahko trguje na slovenski borzi. Slovenska borza je že tako izjemno občutljiva in tak poseg, kot je bil načrtovan v osnovnem zakonu, bi obstoj borze še bolj postavil pod vprašaj in s tem tudi smiselnost vseh tistih ukrepov, ki jih peljemo v Sloveniji, da se nekako pridružimo možnim finančnim korakom oziroma ukrepom za to, da se na nek svetovno primerljiv način poskuša oplemenititi sredstva, delnice in podobne stvari. Še posebej pa bi tu izpostavil dejstvo, da gre za zelo pomemben vpliv tudi na Slovensko odškodninsko družbo, ki je ravno tako delničar v investicijskih skladih. In v kolikor začnemo seštevati zneske, za katere je Slovenska odškodninska družba prikrajšana zaradi odločitev, tako pri Mercatorju, kot tudi v tem primeru, zaradi dodatnih obdavčitev, neudenarjenih dobičkov investicijskih skladov, so ti zneski izjemno visoki, govorimo o desetinah milijard. In če se zavedamo, da ima Slovenska odškodninska družba zelo veliko obveznost, da poskuša zmanjševati tudi denacionalizacijsko luknjo, potem je tak ukrep, tak predlog, kot je bil predlagan v osnovnem tekstu, izjemno težko razumljiv. Kajti interes države zagotovo mora biti, da to denacionalizacijsko luknjo vendarle zmanjša, da te obveznosti spravi v realen okvir, da vsi tisti, ki resnično nekaj pričakujejo iz tega, sredstva, ki naj bi jih ustvarjali prek delovanja Slovenske odškodninske družbe, tudi dobijo. Veliko bolj neugodno je in zelo neugodno pravzaprav za javne finance, v kolikor bo morala obveznosti do denacionalizacije prevzemati Slovenija iz svojega proračuna neposredno. Tako da ta ukrep, ki je tu predlagan tako s strani LDS kot s strani koalicije v obliki amandmajev, je veliko ustreznejši, kot pa tisto, kar je bilo načrtovano na začetku. Seveda je obrazložitev k temu amandmaju koalicije izjemno kratka, gre pač za dejstvo, da se zavedajo, v kako zelo težkem položaju se bodo znašli investicijski skladi po teh dodatnih obdavčitvah, seveda pa nekako tudi ne dobimo odgovora, kako bo pa sicer vlada nadomestila izpad teh prihodkov, ki jih je planirala, zato da bo uravnotežila ta paket davčne zakonodaje in tudi sicer proračun za leti 2007 in 2007. Tukaj se odpira eno pomembno vprašanje, ki bi zagotovo moralo biti bolj kvalitetno pojasnjeno oziroma, da ne rečem kar zelo jasno pojasnjeno, tako s strani vlade, kot seveda tudi s strani predlagateljev. Namreč tudi, če so se poslanke in poslanci odločili, da upoštevajo resna opozorila investicijskih skladov, bi seveda tudi vlada morala zavzeti stališče do teh amandmajev in reči, ja, se strinjamo, bomo pa seveda poskušali nadomestiti ta izpad prihodkov z drugimi viri. Kateri so ti viri, seveda žal ne vemo. Vemo pa, da razmišljamo in da imamo na nekaterih področjih pri proračunu zaprte obveznosti na način, da so pravzaprav nekateri izjemno zadovoljni, da sploh nimajo pripomb na proračun, drugi pa seveda morajo znotraj svojih obveznosti pokrivati neke odločitve, ki so bile sprejete v koalicijski pogodbi ali kako drugače zaznane na terenu, pa ni pravih kvalitetnih virov, še zunaj tistih okvirov, ki bi bili potrebni za to, da se dodatna sredstva pridobijo v proračun. Tako, da teh vprašanj, oziroma odgovorov na ta vprašanja, ne dobivamo pri tako pomembnem paketu zakonodaje, ker zagotovo ni primeren odnos predlagateljev oziroma predvsem vlade, do državnega zbora in seveda pričakujem, da bomo vendarle dobili več podatkov, več informacij in več utemeljenih razlogov za in proti, ne pa zgolj samo zato, ne bomo podprli, ker je pač predlagala pozicijska stranka, če je pa koalicijska pa bomo to podprli. Razlogi za in proti, predvsem v tistem finančnem smislu, pa seveda tukaj vedno manjkajo in to je tisto, kar pogrešamo pri tej razpravi. Ampak vendarle, kot sem povedal, želimo podpreti amandma tako Liberalne demokracije, in v kolikor ta ne bo sprejet, tudi koalicije. Sam naš amandma, ki pa je vložen k 14. členu, pa rešuje, naj samo spomnim, tisto dvoletno obdobje, ki je po mojem mnenju resnično prekratko, da se uveljavi regijska olajšava pri podjetjih, ki pač namenjajo potem ta sredstva v razvoj in s črtanjem tega se seveda omogoči, da to postal dolgoročnejši ukrep, ne pa dvoletni. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Še kdo? Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, ki se bodo pričela čez pol ure, to je ob 17.25. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17.25 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo s sejo državnega zbora. Prosim, da se umirite, da čim prej končamo današnji dan. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - to je na vprašanja poslank in poslancev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. V tem primeru se glasovanje lahko opravi. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla, bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janše, na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla, glede sprejetih sklepov in dejanj vlade na področju davčne zakonodaje in gospodarskem področju, za življenje in delo državljank in državljanov Republike Slovenije. Želite obrazložiti v imenu poslanske?
Bi seveda dodatno pojasnil ta proceduralni predlog, če [[...]]
Smo v fazi glasovanja in lahko obrazložite svoj glas, gospod Cvikl. In sprašujem ali v svojem imenu ali v imenu poslanske [[...]]
[[...]]v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa.
Poslanska skupina bo na proceduralni predlog, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena opravimo razpravo o neustreznem odgovoru predsednika vlade na moje poslansko vprašanje, glasovala za. Zakaj? Zato, ker seveda mi ne dvomimo v to, da se predsednik vlade ne sme sestajati s komerkoli iz gospodarstva, vendar pa želimo, da seveda opravimo razpravo o tem, kar so posledice njegovih sestankov, zato menimo, da je potrebno opraviti razpravo o odgovoru predsednika, ker ta ni pojasnil, kako škodljivo in zakaj tako škodljivo deluje v gospodarstvu, kot je to razvidno iz primera operacije Mercator. Menimo tudi, da je pravilno, da bi se v državnem zboru ob odgovoru, ob razpravi odgovora predsednika vlade, pogovorili tudi o škodljivih zamenjavah, ki jih postavlja gospod predsednik vlade. In pogovoriti se moramo o tem, kdo bo vse to plačal? Kdo bi pokril dodatnih 600 milijard tolarjev pritiska na javni dolg ali 300 tisoč tolarjev na vsakega od nas in kdo bo, če ne prav davkoplačevalci, ki jih bomo jutri dodatno obremenili tako, da bodo na vsak peti tolar plačali en tolar državi, vsakdo bo to moral plačati. Tako tista mlada družina, ki varčuje za stanovanja kot upokojenka ali upokojenec. Zato seveda menimo, da če boste podprli ta sklep, bomo lahko v državnem zboru razpravljali o posledicah sklepov in dejanj vlade na področju gospodarstva, na področju davčne zakonodaje. Menimo, da je seveda to razprava, kjer bo gospod predsednik vlade vendarle moral pojasniti, zakaj s svojimi ukrepi deluje predvsem v dobro najbogatejših, zakaj pa bo srednji sloj in najrevnejše obremenil z obdavčitvijo obresti in še posebej, kot je včeraj gospod Janša govoril, z okvirom reform, s katerimi bi naj povečal blaginjo v Sloveniji, vendar se bojimo, da bo zaradi uvedbe enotne davčne stopnje, zaradi povečanja obremenitve hrane, otroških oblačil, gradnje stanovanj, pravzaprav obdavčil najrevnejše med nami. Zato bi predlagal, poslanke in poslanci, da podprete predlog, ker seveda ni ustrezno, da imamo vlado, ki ne pojasni, kako troši, vsi drugi pa moramo varčevati za to vlado. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 45. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. V skladu s predlogom poslanca, gospoda Mirana Potrča, bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janše, na poslansko vprašanje Mirana Potrča v zvezi z odnosi države z Rimskokatoliško cerkvijo. Želi kdo obrazložiti glas? Gospod Potrč, v imenu poslanske skupine?
Ja. Hvala lepa. Zelo na kratko. V poslanski skupini bomo predlog podprli. Ne gre samo za vprašanje odnosov vlade z Rimskokatoliško cerkvijo, ampak tudi do obveznosti, ki jih ima naša država do vračanja premoženja, med drugim tudi Rimskokatoliški cerkvi. In posebej menim, da je to treba storiti, ker sem bil res presenečen, da predsednik vlade ob vsem aparatu, ki ga vlada ima, ne ve in ne pozna uradno objavljenih podatkov iz Poročevalca Državnega zbora Republike Slovenije, objavljenih nekaj let nazaj, zadnjič v številki 91, 21. novembra 2001, kjer je natančno navedeno vse, kar je povezano z do takrat opravljeno denacionalizacijo, in da dvomi o tem, da kdo drug eventualno na drug način te podatke zbira. Predpostavljam, če tega ne ve predsednik vlade, da morda še kateri od poslancev in poslank tega ne ve in tudi javnost, zato se mi zdi koristno, da bi to razpravo opravili. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Potrču. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 44. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti cestnega prometa. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Najprej odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 2. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 48, proti 20. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim Matjažem Hanom k 2. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da zbor v drugi obravnavi ni sprejel amandmajev oziroma je sprejel amandma k 2. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetega amandmaja neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Gospa Potrata, želite v imenu poslanske skupine? V svojem imenu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz predloga tega zakona ne bom podprla, in sicer iz preprostega razloga, ker se mi zdi, da je v teh časih globalizacije izredno pomembno, da posameznik dobi možnost identifikacijske točke. Uvrstitev domačega grba, občinskega grba na registrsko tablico je ena od takih možnosti. Druga stvar, zaradi katere ne bom podprla tega zakona, pa je, da ne rečem polemika v zvezi s črkami na registrski tablici. Zahteva po tem, da se šumniki uvrstijo na registrsko tablico, kar je tehnično mogoče izvesti, je naletela med nekaterimi poslanci in poslankami na pomisleke, češ, da šumniki za razvoj slovenskega jezika niso pomembni. Zagotovo da ne za razvoj, so pa za tradicijo tega jezika, ki ima šumnike kot pisna znamenja za posebne glasove. In zakaj se mi zdi to tako pomembno? Ta čas, ko se naši zamejski rojaki v Italiji borijo za pravico uporabe šumnikov v svojih osebnih izkaznicah, mi trdimo, da to ni pomembno. Ta čas, ko se naši zamejski rojaki v Avstriji borijo za oznake na krajevnih tablah, se nam zdi to nepomembno. Meni se zdi to pomembno in svoj glas proti temu zakonu dvigujem zato, da bi opozorila, kako pomembne so nekatere stvari. Hvala.
Hvala, gospe Potrati. Gospod Zagorac, v imenu poslanske skupine ali v sovjem imenu?
V imenu poslanske skupine. Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni strani bomo zakon v celoti podprli, in sicer predvsem zaradi tega, ker je bil na matičnem delovnem telesu sprejet amandma, s katerim se začne uveljavljati mednarodne oznaka Slovenije kot SI. Kot sem povedal že v predstavitvi stališča po mednarodnem priznanju Republike Slovenije, je ISO, mednarodna organizacija za standardizacijo, katere prostovoljna članica je tudi Republika Slovenija, v Standardu ISO 3166 naši državi določila dvočrkovno oznako SI. Ne glede na to, da je Slovenija prostovoljna članica te organizacije, je vseeno treba spoštovati določena pravila igre in kulturno in moralno je, da se držimo tistega, kar smo se zavezali. Zato je prav, da se uvede nova oznaka SI. Kar se tiče razprave o grbih posameznih občin, sem tudi že povedal, ne morem se strinjati z dejstvom, da so grbi identifikacija, tako pomembna identifikacija, in da je to edini razlog, zakaj bi se naj uvedli grbi vsake občine, se pravi 193 občin, kajti potem me prav zanima, koliko poslank in poslancev bi znalo opisati grbe vseh 193 občin. Kot sem povedal, oznaka SI je tista, za katero je Slovenija mednarodno zavezana, zato bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala. Želi še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 12 [[..]] [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 2. točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje prekinjene 3. točke dnevnega reda - na obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 4. členu, to je o prvem amandmaju k 4. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Gospod Cvikl.
Zelo na kratko. Mi bomo ta amandma podprli. Upam, da ga boste podprli tudi v vladajoči koaliciji, da bi bilo mogoče v tretji obravnavi slediti predlogom Obrtne zbornice Slovenije, ki predlaga povišanje meje iz 50 na 80 milijonov. V nasprotnem boste seveda ostali na meji 50 milijonov, meja, ki je arbitrarna, meja ki ne omogoča tistega, kar je gospod predsednik vlade obljubil na obrtnem sejmu, to je, da bo podprl mala in srednja podjetja. Ta meja samo omogoča kmetijskih proizvajalcem pa nekaterim mikro podjetjem in pa nekaterim s.p.-jem na nek način izogibanje ali pa obračunavanje davka na dodano vrednost po plačani realizaciji. Gospod minister je povedal, da ne more pristati na mejo 80 milijonov zato, ker ni mogoče najti v državnem proračunu 3 milijone likvidnostnega zamika oziroma likvidnostnega izpada prihodkov. Čudi me, da minister, ki ne more najti 3 milijarde v državnem proračunu likvidnostnega zamika, pa zmore najti v državnem proračunu za 70 milijard oprostitev plačevanja obresti na denacionalizacijske obveznice. Če boste amandma podprli, bomo lahko v tretji obravnavi ali pa boste v tretji obravnavi predlagali dopolnitev, s katerim boste sledili volji predsednika, kot je le ta bila izražena na obrtnem sejmu. V nasprotnem pa je seveda to samo neko ustvarjanje megle, v katerem bodo na koncu zaradi neuresničitve dejanske izboljšave finančne discipline svoje povedali predvsem obrtniki srednjih in malih podjetjih.
Hvala gospodu Cviklu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 31, proti 46. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da prvi amandma k 4. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 4. členu. Tudi tega je vložila poslanska skupina LDS. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 29, proti 46. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da drugi amandma k 4. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju k 4. členu zakona. Tudi tega je vložila poslanska skupina LDS. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 26, proti 46. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma k 4. členu ni bil sprejet. Zaključujem drugo obravnavo in prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Gospod Cvikl, želite v imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine želim pojasniti, da [[...]]
Izvolite.
[[...]]zakona ne moremo podpreti. Zakon s svojimi rešitvami ne rešuje problema, zaradi katerega je bil napisan. Zakon ne bo zmanjšal finančne nediscipline, zakon bo kvečjemu navidezno ustvaril nekaj olajšav. Končni problem s finančno nedisciplino pa je seveda povezan s tem, ali boste poslanci vladajoče koalicije z amandmaji na državni proračun seveda zagotovili ustrezna sredstva za to, da bo v večji meri izpolnjevalo obveznosti države. V poslanski skupini ne moremo podpreti tega zakona.
Hvala, gospodu Cviklu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 46, proti 15. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o davku na izplačane plače. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju k 1. členu. Amandma je vložila poslanska skupina LDS. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 1. členu. Vložila ga je poslanska skupina Socialnih demokratov. Gospod Veber, izvolite. V imenu poslanske skupine. Izvolite.
V imenu poslanske. Želim samo dodatno pojasniti stališča poslanske skupine, zakaj smo vložili ta amandma. Ravno tako podpiramo postopne olajšave za davek na izplačane plače. Seveda predlagamo nekoliko višji prag 200 tisoč tolarjev bruto plače v primerjavi z vlado, ki predlaga 165 tisoč tolarjev. Seveda pa predlagamo tudi, da se po dveh letih oziroma v letu 2008 obračunavajo plače z nično davčno stopnjo. To je ta bistvena razlika, ki je zagotovo izjemno razvojno naravnana. Ker je bilo postavljeno vprašanje v toku razprav, kako pa bomo nadomestili ta izpad dohodkov, želim povedati, da bomo ravno zaradi tega ustvarjali bistveno ugodnejše pogoje za zaposlovanje in s tem se bo razbremenila državna blagajna obveznosti, ki jih mora zagotavljati na področju ministrstva za delo, socialo in družino, kjer je pač potrebno zagotavljati sredstva tudi za reševanje brezposelnih. Če bo število brezposelnih manjše, kar zagotovo, če davek na izplačane plače ukinemo v letu 2008, ostajajo realne možnosti, bo ta prihranek pri brezposelnih zagotovo nadomestil ukinitev davka na izplačane plače v letu 2008. Zato obstaja resnično več kot obilica razlogov za to, da se amandma podpre in s tem omogočimo hitrejši razvoj naših gospodarskih družb predvsem pa delovnointenzivnih panog, ki želijo ustvarjati tudi večjo dodano vrednost, kot jim je to dano ob sedanjih pogojih, zato bom seveda ta amandma podprl in tudi celotna poslanska skupina.
Hvala, gospodu Vebru. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 46. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da tudi drugi amandma k 1. členu zakona ni sprejet. Zaključujem drugo obravnavo in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Gospod Cvikl, izvolite. V imenu poslanske skupine? [[Da.]]
V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije bom pojasnil, da bomo zakon podprli. Zakon o spremembah zakona o davku na izplačane plače pravzaprav sledi predlogu zakona, ki smo ga poslanci opozicije predlagali v maju, juniju letošnjega leta, in ste ga kot vladajoča koalicija v mesecu juliju zavrnili, zato me bo zelo veselilo, ko boste v manj kot pol leta glasovali drugače, kot ste glasovali pod zavezo vlade in verjamem, da bomo skupaj podprli zakon, zakon, ki bo naredil sicer majhen ampak vendarle prvi korak v smeri zmanjševanja obremenitve dela. Ta namera zmanjšanja davka na izplačane plače je bila z reformo iz leta 2004 najprej realizirana v letu 2005 s povišanjem stopnje, s tem, kar je sedaj predlagano, in predlagano je pravzaprav nekaj slabšega od tistega, kar je bilo predlagano s strani poslancev opozicije. Mi smo seveda predlagali amandmaje, da bi to izboljšali, nismo uspeli. Kljub temu menimo, da je potrebno zakon o spremembi zakona o davku na izplačane plače podpreti, ker je to pravi korak k zmanjševanju obremenjenosti dela. Upamo, da bomo potem ustrezno v nadaljevanju uspeli tako popraviti davek od dohodka pravnih oseb, da bi vlada bolj smelo s popravki zakona v letu 2006, mogoče tako kot to predlaga reformistična skupina za leto 2007, končno ukinili davek na izplačane plače. Kot sem rekel, mi smo to predlagali, s prejšnjim glasovanjem ste to zavrnili. Kljub temu zakon podpiramo, ker je to pravi korak. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Gospod Veber, izvolite. Tudi v imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine. Hvala za besedo. Zakon o davku na izplačane plače bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Gre za učinkovit ukrep, kako lahko pomagamo gospodarstvu, predvsem tudi delovnointenzivnim panogam in ob dejstvu, da vlada do sedaj pravzaprav ni predlagala nobene rešitve, s katero bi omogočila tudi podjetjem v težavah, da prebrodijo svoje težave, in je to pravzaprav edini način in ukrep, da nadomestimo tako za po našem mnenju nerazumno odločitev, ki je sicer vezana na predpise Evropske unije, pa vendarle, da bi se kdorkoli poskušal izpogajati za dodatne pogoje za podjetje v težavah očitno ni bil, očitno pripravljenosti. Pri tem zakonu seveda imamo eno pomembno prednost, da se ni potrebno usklajevati z evropsko zakonodajo in resnično lahko sami kreiramo davčno politiko pri izplačanih plačah in veljalo bi to priložnost še bolj izkoristiti. Žal amandma, ki smo ga predlagali, ni bi podprt, ampak vendarle, tudi sama vsebina, ki je sicer predlagana v besedilu zakona, sledi tudi našim željam, zagotovo pa seveda nismo zadovoljni s tem, da nismo bolj ambiciozno izkoristili tiste danosti, ki jo lahko res država kot taka sama sprejme na področju davčne politike in se ni potrebno usklajevati z nikomer, omogočiš pa resnično zelo veliko konkurenčnost slovenskega gospodarstva in obstoj ne nazadnje tudi mogoče tistih panog, ki se nahajajo v izjemno težkih razmerah. Zato bomo ta zakon podprli. Seveda si želimo, da bi bili učinki tudi sicer na terenu oziroma v gospodarskih družbah zelo konkretni, tako da ohranimo čim več delovnih mest. Hvala.
Hvala, gospodu Vebru. Gospod Sok, želite v imenu poslanske skupine?
Hvala lepa, spoštovani predsednik. V Novi Sloveniji bomo zakon o spremembah zakona o davku na izplačane plače z veseljem podprli, tako kot smo to storili tudi pri zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Še bolj pa nas veseli priznanje s strani opozicije, da so to koraki v pravo smer. Takšnih korakov bo še več in prepričani smo, da bo tudi opozicija vse to odločno podprla. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Soku. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6.a točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 2.a členu, ki ga je vložila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Gospod Peče, izvolite, obrazložitev v imenu poslanske skupine? V svojem imenu.
Spoštovani navzoči! Rad bi vas samo spomnil, da smo pred odločanjem o amandmaju, ki invalidskim podjetjem omogoča konkurenčen boj in normalno preživetje na trgu. Ocenjujemo, da izguba, ki bi jo država skozi izgubo dobička na ta način imela, sploh ni primerljiva s pozitivnimi učinki, ki bi jih sprejem tovrstnega amandmaja imel. Zato vas še enkrat v svojem imenu pozivam, da amandma podprete. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Glasujemo o amandmaju k 2.a členu. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 38. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu, ki ga je vložila poslanska skupina LDS. Gospod Cvikl, izvolite, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister, poslanke in poslanci! Amandma, ki smo ga predlagali, skuša popraviti napako v zakonu, ki jo je naredila vlada, ko se je odločila, da bo kot edina med 25 državami v Evropski uniji uvedla mednarodne standarde računovodskega poročanja tudi za davčne namene. Ta zakon bo imel velike posledice. Zmanjšal bo kapitalsko ustreznost slovenskih bank in zmanjšal bo ustrezne rezervacije v slovenskih zavarovalnicah. Čudi me, ko ste danes glede na pričakovano glasovanje o isti vsebini podprli, celo sami ste ga vložili, amandma k 14. členu, ki govori o tem istem vprašanju za investicijske družbe, zato bi seveda bilo kot najmanj korektno, da poslanci vladajoče koalicije podprete amandma k 4. členu. Predlagali smo ga sicer poslanci Liberalne demokracije, vendar v osnovi ne želimo nič drugega, kot da slovenski finančni sektor v celoti, investicijske družbe, zavarovalnice in domače bančne institucije imajo enakost pred zakonom. Menimo, da tega zakon ne zagotavlja. Zakon tega ne zagotavlja zato, ker se je gospod Bajuk odločil, za razliko od gospoda Ropa oziroma kasneje gospoda Mramorja, da bo obdavčil enkratno spremembo povečanja možnosti za obdavčitev. Odločil se je, da bo ob prehodu iz enega na drug računovodski standard obdavčil sproščene rezervacije. Gospod Bajuk bi moral vedeti, da smo te rezervacije v slovenskem bančnem prostoru ustvarjali 17 let, od leta 1988, in da je zaradi teh bančnih rezervacij kar nekaj Slovencev, predvsem pa v drugih delih države, izgubilo vloge, ki so jih imeli v bančnem sistemu. Sedaj pa boste z enkratno potezo več kot 70 milijard teh rezervacij obdavčili in zato v nekaj letih dobili v prihodke državnega neke enkratne vire. To seveda na žalost ne bo pomagalo gospodu Bajuku pri prevzemanju evra, ker bo Evropska unija, ki te stvari natančno pozna, te prihodke izločila kot enkratne, zato predlagamo, da sprejmete amandma in imeli bomo normalni davčni sistem, imeli bomo normalni bančni sistem, predvsem pa bodo lahko domače banke naprej konkurirale tujim bankam. Če tega ne boste sprejeli, nam je popolnoma jasno, da je namen drug, namen je ustvarjanje in slabšanje kapitalske pozicije domačih bank, da bi le-te bile lažji plen apetitom, ki jih odraža ta koalicija. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Jaz bi prosil poslance, da instituta obrazložitve glasu ne izkoriščate za polemiko z ministrom, ki nima možnosti odgovarjati v tej fazi obravnave zakona. Gospod Veber, izvolite.
V Sloveniji smo ravno tako kot druge razvite države sprejeli igro kapitala. Seveda pa opažamo, da ta igra kapitala ne gre v smer, da poskušamo utrditi slovenski kapital, mu omogočiti, da širi svoj vpliv tudi na tuje trge in s tem izboljšati svoj mednarodni ugled tako v evropskem kot tudi v svetovnem prostoru. Torej rešitve, ki obdavčujejo sredstva, ki so sicer opredeljena kot rezervacije, so milo rečeno nenavadne obdavčitve, peljejo pa dejansko k temu, da se kapitalska ustreznost tako slovenskih bank kot zavarovalnic bistveno zmanjšuje. Če se zavedamo samo tega, da se predvsem pri zavarovalnicah zelo jasno ocenjuje njihova kapitalska ustreznost, če želijo uveljaviti svoj interes na tujih trgih. S tem ukrepom jim to seveda preprečujemo - da uveljavimo svoj nacionalni interes tudi na tujih trgih prek kapitalsko ustreznih zavarovalnic in, upam si reči, tudi bank. Seveda pri tem zakonu posegamo žal tudi na svoj kapitalski trg znotraj same države. Investicijski skladi bodo obdavčeni za neudenarjene dobičke, torej za nekaj, kar pravzaprav ne obstaja. In če želijo reševati ta problem, bodo morali svoje vrednostne papirje prodajati na borzi in s tem povzročiti tudi neko, lahko temu rečem, motnjo na kapitalskem trgu, v smislu, da bo vrednost teh delnic zelo majhna, zelo nizka, in se s tem zopet povzroča zelo velik problem, ki se kaže v tem, da ne ravnamo gospodarno s kapitalom, s katerim razpolagamo. Še posebej pa, če računamo na to, da nimamo pokritih nekaterih finančnih obveznosti, ki se kažejo v obveznostih za izpolnitev zakona o denacionalizaciji. Če bomo to počeli še v nedogled, da se ta obveznost še povečuje oziroma da ne zagotavljamo slovenski odškodninski družbi dodatnega kapitala, bomo prej ali slej pred še večjimi obveznostmi državnega proračuna, za katere se bojimo, da bodo celo neobvladljive. Zato bomo podprli ta amandma in s tem poskušali preprečiti to negospodarno ravnanje. Hvala.
Hvala, gospodu Vebru. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju k 10. členu zakona, ki ga je vložila poslanska skupina Socialnih demokratov. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k istemu členu. Predlagala ga je poslanska skupina LDS. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] O amandmaju glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 46. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju k 14. členu, predlagala ga je poslanska skupina Socialnih demokratov. Če bo ta sprejet, bosta ostala dva amandmaja brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 60. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 60.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 14. členu zakona. Predlagala ga je poslanska skupina LDS. Gospod Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsednik. Upam, da bodo tudi poslanci vladajoče koalicije podprli ta amandma, glede na to, da so predlagali tretji amandma k temu 14. členu, ki je še bolj radodaren kot ta. Očitno ste pripravljeni prisluhniti našim utemeljitvam. Ta amandma preprosto skuša na finančnem sektorju popraviti tisto, kar gospod Bajuk, se opravičujem, minister in vlada ni ustrezno predlagala v samem zakonu. S 4. členom tega nismo uspeli popraviti za banke in zavarovalnice, z amandmajem k 14. členu to zagotavljamo za investicijske družbe. Očitno je, da lobisti iz investicijskih družb, ki so očitno edini zasebni sektor, ker očitno se zavarovalnice in banke ne upajo več pogovarjati z vladajočo koalicijo ali pa do nje ne pridejo, pravzaprav so uspeli prepričati vladajočo koalicijo, da je predlagala še boljši amandma, kot smo ga predlagali v Liberalni demokraciji, zato pričakujem, da boste podprli naš amandma in potem še bolj radodarno tistim, za katere verjamete, da so edini pravi gospodarji na slovenskem kapitalskem in sicerjšnjim prostoru omogočate še večje olajšave. Menimo, da je kljub temu amandma potrebno podpreti. Amandma bo za ta segment sektorja normaliziral razmere, žal pa zaradi nesprejetja amandmaja k 4. členu ne bo to tako ne pri zavarovalnicah in ne pri bančnem sektorju. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Če bo sprejet ta amandma, potem je tretji amandma brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da drugi amandma k 14. členu ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju k 14. členu zakona. Predlagale so ga poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Zaključujem drugo obravnavo in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 14. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetega amandmaja neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Gospod Cvikl, izvolite. V imenu poslanske skupine?
Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb je hibridni zakon. V njem so nekatere dobre rešitve, ki smo jih predlagali poslanci opozicije, pa so bili v delu odbora za finance in monetarno politiko vključeni v skupni zakon, davčni odtegljaj od obresti in podobne zadeve. S tem zakonom smo z levo roko zgradili nekaj dobrega za razvoj predvsem finančnega in sicer gospodarskega položaja. Dobro je tudi, da smo sprejeli amandma k 14. členu, amandma, ki bo vsaj za investicijske družbe in finančne institucije zagotovil nekoliko boljšo finančno situacijo. Slabo pa je v tem zakonu, da ta zakon za razliko od siceršnje usmeritve vlade in pa tudi usmeritve tako imenovanih reformistov ne zagotavlja tega, kar je pravilna intenca, in to je razbremenjevanje plač, ampak v določeni meri predvsem razbremenjuje kapital. Ali je to dobro ali ne, je seveda predvsem odvisno od tega, kakšne bodo nadaljnje poteze. Ker pa zakon z zagotavljanjem in oblikovanjem osnove pri obdavčevanju rezervacij v slovenskem bančnem zavarovalniškem sistemu in z nekaterimi drugimi potezami ne zagotavlja dovolj visokih olajšav za raziskave in razvoj, v poslanskem klubu Liberalne demokracije ne moremo podpreti predloga zakona. Naša ocena je, da bo zaradi tega zakona, za razliko od približno 165 milijard prihodkov v letu 2005, v letu 2006 v državni proračun iz naslova tega zakona prišlo do približno 110, 120 milijard prihodkov. Problem je, in to minister ve, da računate na do 160, 165 milijard, zaradi tega bomo s sprejemom tega zakona imeli v letu 2006 najmanj 40-milijardni izpad. V jeseni leta 2006 boste seveda pregledovali, ali so te moje napovedi točne, zato zakona v poslanskem klubu Liberalne demokracije ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Gospod Veber. Izvolite.
Hvala. V poslanski skupini Socialnih demokratov zakona ne bomo podprli. Ocenjujemo, da bo imel dolgoročno težko popravljive posledice za delovanje države, saj drastično posega na kapitalsko področje bank, zavarovalnic in naših investicijskih skladov. Povečuje tudi obveznosti zaradi takšnega ravnanja, ki bodo še večje predvsem pri obveznostih do denacionalizacije. Hkrati pa seveda se ne moremo strinjati, da gre za tako visoke enkratne ukrepe, enkratne obdavčitve premoženja, ki pravzaprav ne predstavlja prihodek, ampak predstavlja neko rezervacijo za dolgoročni stabilen razvoj Slovenije oziroma za reševanje najbolj kritičnih situacij, najbolj ekstremnih situacij, v katerih se lahko znajdemo: ali zaradi naravnih ujm ali zaradi drugih obveznosti, za katere se lahko tudi rezervacije potem koristijo. Žal nam je tudi, da ni bil sprejet amandma, ki bi omogočal tudi regionalne spodbude kot sistemsko rešitev. Torej regionalne spodbude za razvoj, zato ocenjujemo, da v letu 2006 in v letu 2007 vendarle več ali manj gospodarske družbe ne bodo uspele pripraviti razvojnih programov za svoj tehnološki razvoj, jih predstaviti v Bruslju in omogočiti potem izvajanje te olajšave, ki je predvidena v tem zakonu. Po našem mnenju gre resnično za obveznosti, ki bodo nastale na kapitalskem trgu na način, da bodo pravzaprav zmanjšale možnosti vplivanja slovenskega kapitala na razvoj tako znotraj države kot tudi na pridobivanje tujih trgov, ne nazadnje se tudi zmanjšuje možnost konkuriranja naših zavarovalnic za domačem trgu v primerjavi z ostalimi. Skratka, preveč kratkoročni ukrepi s preveč resnimi dolgoročnimi posledicami, da bi lahko ta zakon podprli. Zato bomo glasovali proti.
Hvala, gospodu Vebru. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 13. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Odbor za finance kot matično delovno telo predlaga, da v zvezi s sprejetim zakonom sprejmemo še dva sklepa. Najprej prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, druga obravnava, EPA 162-IV , predlagateljev skupine poslank in poslancev, s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 12. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu drugega sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, druga obravnava, EPA 508-IV , predlagateljev skupine poslank in poslancev s prvopodpisano Barbaro Žgajner Tavš, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Cvikl, izvolite.
V poslanskem klubu Liberalne demokracije smo podprli prejšnji sklep, ker je vsebina zakona, ki sem ga predlagal sam kot prvopodpisani, bila vključena v hibridni zakona. Vsebina zakona s prvopodpisano gospo Barbaro Žgajner Tavš pa ni bila vključena, ker amandmaji in pa ta del zakona ni bil sprejet, zato v poslanskem klubu ne moremo podpreti predloga sklepa. Hvala.
Hvala. Še kdo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 24. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 11. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lahko noč.