Nadaljujemo sejo in prosim, da vstopimo v dvorano! Spoštovane poslanke in poslanci! Vsem želim lep dan, z željo, da bi zelo produktivno delali in danes končali sejo. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci - prosim, da se malo umirimo: Matjaž Švagan za pričetek seje, Rudolf Moge od 11.30 ure dalje, Geza Džuban za dopoldanski del seje in Samo Bevk. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani! Prosim, da dvignete roke poslanci, ki nimate kartic. Vidim, da je neko veliko število teh. Čebulj, Trofenik [[...]]Moment prosim. Vidim, da so nekateri pa prinesli kartice. Še enkrat ugotavljamo prisotnost! [[56 prisotnih, plus Čebulj, Trofenik, Lavrinc, Merlo, to je plus štiri.]] Prisotnih je torej 60 poslancev. Na sejo sem povabil predstavnike Vlade Republike Slovenije in vse lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 3. izredne seje bomo pričeli z obravnavo včeraj prekinjene 16. TOČKE DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O AZILU, nato pa bomo prešli na obravnavo preostalih točk po dnevnem redu dalje. Kot se spominjate, je bila dana beseda poslankam in poslancem. Pismenih prijav ni bilo. Sem pa zabeležil repliko gospoda Jerovška. Dajem mu besedo. Prosim, da se malo umirimo v dvorani.
Ja, še enkrat hvala lepa. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom. Moram reči, da sem zelo vesel poziva in predlogov sklepov, ki jih je včeraj napovedal gospod Šuklje. Namreč, se pa človek čudi in posluša, ali je to možno, da iz iste stranke prihajajo tako različni toni. Gospod Šuklje je apeliral, da bi sprejeli sklep, da se poboljšajo materialne možnosti za delovanje policije in policistov na obmejnem področju in da se tudi poplačajo nadure. Namreč, nadure izhajajo iz tega, da je slovenska policija kadrovsko prešibka, da bi lahko varovala slovenskomejo po schengenskih sklepih. Ravno to je naredila predhodna vlada in je zato bila deležna takoj po prevzemu funkcije gospoda Bandlja, generalnega sekretarja vlade in šefa tudi očitno zelo uspešne kadrovske komisije, ki vsak dan dela čistke, izredno grobe kritike in navajanja neresnic in demagogije s strani gospoda Bandlja, ker je zaposlila policiste, ki bi naj v skladu s schengenskimi kriteriji varovali mejo. Jaz ta poziv gospoda Šukljeta in pa tudi sklep odbora, da naj vlada nemudoma zagotovi ustrezne materialne in kadrovske pogoje in sprejme ustrezne ukrepe za učinkovito varovanje meje z Republiko Hrvaško, ta dodatni sklep in ta poziv gospoda Šukljeta razumem kot poziv, da bi sedanja vlada ne uničila vsega tistega, kar je že uspešno začela predhodna vlada. Jaz vem, da so znotraj LDS-a močne različne "struje" in da kolegi rabijo to pomoč tudi od tod. To, kar dela v zadnjem času gospod Bandelj, dejansko zgleda, rečeno v metafori, kot "neronovsko obnašanje". Dobesedno se naslaja ob tem iz nekega maščevanja, ruši vse, kar je bilo dobrega storjeno v predhodni vladi, in z nekim užitkom gleda, ko to gori. Mene veseli, da tako pomembni člani, poslanci liberalne demokracije, med njimi tudi gospod Šuklje, ki bo verjetno v kratkem postal še bolj pomemben in odgovoren član te vladajoče koalicije, da se zavzema za to oziroma da ima nek čut odgovornosti in da v bistvu poziva za to, da nekako rešimo gospoda Drnovška pred ukrepi gospoda Bandlja.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Lavrincu.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi se opravičil za ta škripajoči glas. Včeraj sem bil namreč pri poslanskih kolegih v prestižnih poslanskih stanovanjih na obisku na Kotnikovi. In ker je v enem stanovanju tekla voda iz električnih vrtičnic, smo šli v drugega, kjer pa seveda ni delala centralna. Toliko "a propo" prestiža. Sedaj bi pa rekel tole gospodu Jerovšku in vsem ostalim. Različnost bogati in te maksime se v LDS-u zavedamo, jo tudi negujemo. Sam, recimo, predloga, da bi tukaj sprejeli nek sklep, s katerim bi naložili vladi, da poplača neizplačane nadure, ne bom podprl. Zakaj ne? Zato, ker mislim, da bi tak sklep vrnil našo državo 8 let nazaj, ko smo imeli tukaj skupščino in izvršni svet kot izvršilni organ te skupščine. Sedaj pa imamovlado. Beseda vlada ne pride od imena vlada, temveč od pojma vladati. To je prvi razlog. Drugi razlog je pa to, da je gospod Petan na odboru za notranjo politiko zelo dobro povzel tisto, kar nas je kar nekaj razpravljalcev poudarilo, oblikoval v predlog sklepa, ki je za moje pojme vseobsežen, vsebuje vse tisto, kar je bilo hoteno, željeno, na nek način sugerirano in bo povsem zadosti, da se vlada seveda sklepu primerno zasuče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem poslancu Juriju.
Hvala, podpredsednik. Zelo kratka razprava. Jaz bom podprl predlog zakona in dodaten sklep odbora. Bi pa rad opozoril še na eno dimenzijo, ki ni bila izpostavljena v toku te tematike. To je širša dimenzija problema azila, ki sega tudi v samo zunanjo politiko in ki naši zunanji politiki in naši diplomaciji, ko ugotavljamo, kakšni so problemi in kako se jih naj lotevamo, nalaga bolj aktivno vlogo pri širšem mednarodnem usklajevanju politike nadzorovanja fenomena emigrantstva. Tako tudi ta vidik ni zanemarljiv. Kolega Petan je včeraj rekel, da je treba iti včasih v izvire tega problema. In seveda, izviri niso na naši meji, izviri so še dlje. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim. Gospod Cukjati ima besedo.
Glede tega predloga moram reči, da vzrok žalostne zgodbe o prebežnikih, ki so v porastu, je seveda iskati v političnih in ekonomskih razmerah dežel, od koder ti nesrečniki prihajajo. Na ta vzrok nimamo nobenega vpliva. Njihov problem pa postane naš problem, ko prestopijo državno mejo. Njihova tragedija postane naša tragedija takrat, ko jih tihotapci iz neprodušno zaprtih kontejnerjev mrtve zmečejo v obcestne jarke. Včeraj je bilo s strani predstavnika vlade že omenjeno, da bo potrebno in kaj vse bo potrebno storiti za celostno obvladovanje problema rastočega navala pribežnikov. Pozabil pa je na nekaj bistvenega, na kar bi rad danes opozoril. Ojačan policijski nadzor meja in intenzivnejša kriminalistična dejavnost ne zadoščata, četemu ne sledi solidnejše delo našega sodstva. Kaj nam koristi, če polovimo težke ribe tihotapske mreže, jih pripeljemo pred sodišče, ta pa jim dovoli, da iz hišnega pripora z vsem nagrabljenim premoženjem mirno zaplavajo v tuje svobodne vode. Zdi se, da smo tudi zaradi neučinkovitega sodstva in izjemno blage kaznovalne politike, postali "meka" za tihotapljenje drog in ljudi. Pravzaprav "meka" za ves organiziran kriminal. Ker so predlagane spremembe zakona o azilu dobre, jih bom podprl, čeprav bo čimprej treba celostno dopolniti celotni zakon o azilu in še katerega drugega. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima poslanec Juri.
Hvala. Ugovarjam kolegu Cukjatiju v tem smislu, da seveda glede same problematike azila, naša vloga se začne pri njihovem vstopu, pri vstopu azilantov v našo državo. Glejte, ko sem jaz opozoril na zunanjo politiko, mislim tudi na to, da seveda velik del držav poziva velesile k odpisu dolgov revnim državam. Tudi to je ena poteza, ki služi temu, da bi bil ta fenomen bolj obvladljiv. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, besedo ima poslanec Lavrinc.
Hvala lepa. Z večino kritike gospoda Cukjatija se v celoti strinjam, vendar pa moram reči nekaj tudi v njihovo bran oziroma povedati tisto, kar smo sami tu zakuhali. Na predlog stroke je v naši državi sedaj tako, da po tem, ko je ustavno sodišče odločilo, da druga alinea drugega odstavka 40. člena ne velja več, odločitev upravnega sodišča ni zadnja inštanca. Spomnite se, da smo se takrat pogovarjali tudi o tem, da bomo na način, kakršnega imamo sedaj, prišli praktično do treh inštanc in še do ustavnega sodišča oziroma do postopka pred ustavnim sodiščem. Zato je seveda ta pot predolga in sam vidim novacijo tega zakona tudi v tem, torej v kostalaciji sil celotnega pravnega reda, ki bi lahko vzpostavil to, da bomo ne tako kot sedaj, zagotavljali samo prisilno prebivališče tem beguncem, temveč tudi izvedli vse ustrezne postopke, jih poenostavili, poevropili, če hočete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem poslancu Jerovšku.
Hvala lepa. Ob tem, ko se pogovarjamo, kaj je treba podpreti glede sodstva in policije, mislim, da bi bilo treba tudi reči, da je pravzaprav v tem trenutku potrebno podpreti tudi napore ali pa pričakovanja javnosti, da v ministrstvu za notranje zadeve dejansko ne bi bil skozi kadrovsko komisijo oziroma vodenje kadrovske komisije ne bi bil zrušen celoten vrh policije. Ravno včeraj se je pokazalo, da so bili očitno s strani kadrovske komisije napori, da bi na čelo policije postavili državnega sekretarja, ki je tako rekoč zaslužen, da je v primeru Labovič, pa vse to, kar je [[...]]
Samo za moment; se vam zdi, da je to v sklopu te tematike?
Ja, ja. Je. Sinoči smo slišali, da se je v zadnjem trenutku minister Bohinc odpovedal takemu predlogu, ki gre v smeri tega, da bi dejansko se policijo obglavilo, da bi se postavili na čelo policije in na vrh ministrstva ljudje, ki so že v preteklosti znatno pripomogli, da so takšni, ki bi morali biti podvrženi sodiščem, lahko se umaknili, tudi v zadnjem primeru, tudi v povezavi s primerom Šubic [[...]]
Veste kaj, spoštovani kolega! Nima nobene direktne zveze s tematiko, ki jo obravnavamo. Nima jo, nima jo.
Ja, jo ima. Mogoče ne razumete, ampak [[...]]
[[...]]moral vas bom prekiniti. Govorite o stvareh, ki niso v nobeni zvezi s tematiko.
Gospod Šuklje je včeraj, da podpre - ja, nekdo me izklaplja - da jo podpremo v njenih prizadevanjih, da bo to kontrolo meje in tudi vsega tega, da bomo nekako podprli, da bodo tudi sodišča lahko bolj efektivna in to se skozi kadrovsko politiko znatno odraža. Hočem dati podporo temu, da bo dejansko to, kar je, torej uspešna policija ostala tudi v naslednjem mandatu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem poslancu Lavrincu.
Hvala lepa. Te besede gospoda Jerovška sem vzel bolj kot minutno ali pa 5-minutno evropsko propagando sporočilo za sedanjo kadrovsko sestavo v vrhu policije in zares po moji presoji nima nobene zveze s tistim, kar se pogovarjamo. Zato predsedujočemu predlagam, da v takšnem primeru poslanca opozori in če poslanec vztraja, da to ima zvezo, sam tolmači, tako kot mu poslovnik veleva, poslovnik in nas vse ostale povpraša, ali ima prav. Bomo glasovali in v takšnem primeru, jaz mislim, da je treba besedo vzeti. Namreč, sicer lahko začnem tudi jaz zdaj s problemom, ki ga vidim, da vrhovni policist, ki je prvi čuvar zakona v tej državi, ne spoštuje sklepa vlade. To, kar se je zgodilo, recimo, sicer s potem pozitivnimi konsekvencami na Primorskem. Vendar to je neposlušnost, ki je državni uradnik nikoli ne sme pokazati, pa naj gre še za tako "bebav" sklep.
Hvala lepa. Seveda se bom držal poslovnika. Prosim.
Hvala lepa. Jaz sicer ne vem, kako je glasoval v zvezi s tem sklepom odbora za notranjo politiko, ki ga je podpisal gospod Maksimiljan Lavrinc. Ampak v tem sklepu je zapisano, da se nemudoma zagotovi s strani vlade, da se zagotovijo ustrezni kadrovski pogoji. Namreč, na to je pa dobesedno, ali bodo kadrovski pogoji na ministrstvu za notranje zadeve takšni, ki bodo omogočali, da se bo meja nadzorovala, da se ne bodo ti, ki organizirajo te prevoze in tihotapljanje beguncev ali bodo ti imeli zaščito policije ali se bo policija proti njim borila. Do zdaj, zadnjih nekaj mesecev se je borila proti njim. Nekateri kadrovski ukrepi in to vse, kar se znotraj kadrovske komisije, te čistke na ministrstvih - recimo - na gospodarskih ministrstvih celo šofer baje več ne ustreza. To pa gre v drugo smer. V tem slučaju bomo slišali v kratkem, da bo nek Lončarič zopet pobegnil iz države, ga bodo spustili, in ne vem, ali gospod Maksimiljan Lavrinc, to kar podpiše, sploh ne ve, kaj je podpisal. Hvala.
Lepo se vam zahvaljuje. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem [[...]]se oproščam. Izvolite.
Kratka replika kolegi Jerovšku. Nimam več postoperativnih težav, gospod Jerovšek, tako da vem, kaj podpišem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz predlagam, da nehamo na takšen način razpravljati. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - to je na razpravo, ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da v skladu z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Navzočih je 64 poslank in poslancev plus eden, gospod Čebulj. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili [[...]]Prosim!
Gospod predsedujoči, tule smo dvakrat pritisnili "proti", pa je bilo "proti" označeno samo enkrat. Prosim, če se pregledajo te "mašine".
Odrejam deset minut odmora, da bo tehnična služba pregledala glasovalne naprave. Sejo bomo nadaljevali ob 10.40 uri.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta v dvorani. Prosim poslanke in poslance, da se malo umirijo. Prosim za mir v dvorani! Kratka informacija: Službe, ki so v državnem zboru odgovorne za glasovalne naprave, so aparature pregledale in ugotovile, da, žal, ni bilo nobene napake. Obveščam vse prisotne, da lahko čez deset minut dobijo izpiske in na podlagi njih preverijo, če je glasovalna naprava normalno delovala. Hvala lepa. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 19.12.2000. Prosim poslance, da iz dokumentacije vzamejo ta pregled vloženih amandmajev. V razpravo dajem amandma k A1 členu. Predlagatelj je vlada Republike Slovenije. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem amandma k A1 členu. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Izglasovali smo A1 člen. Glasujemo o amandmaju k A1 členu. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo dajem amandma k 1. členu. Želi kdo razpravljati? Prosim za mir. Ker ne želi nihče več besede, prehajamo na odločanje. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Glasujmo o amandmaju k 1. členu. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. V razpravo dajem amandma k 2. členu. Predlagatelj je vlada Republike Slovenje. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Navzočih je 66 poslank in poslancev. Glasujmo o amandmaju k 2. členu. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet, 2. člen se črta. V razpravo dajem še 3. člen, h kateremu ni bil vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Navzočih je 67 poslank in poslancev. Glasujmo o 3. členu. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Ali želi kdo razpravljati o naslovu zakona? Ker ne želi, prehajamo na glasovanje. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Glasujmo o naslovu zakona. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Prosim, če kvalificirani predlagatelji vložijo amandmaje, da to takoj storijo. Pred tem pa sprašujem, če želi kdo razpravljati o zakonskem predlogu v celoti. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na razpravo o zakonu. Torej ne želijo razpravljati. Sprašujem, če je zakon usklajen. Imam pritrdilni odgovor. Zato prehajamo na glasovanje ozakonu v celoti. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Glasujmo o predlogu zakona v celoti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog zakona v celoti sprejet. Imamo še tri dodatne sklepe. Prvi sklep predlaga odbor za notranjo politiko. Dobili ste ga v pismeni obliki in je naveden v poročilu predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu. Drugega podobnega predlaga gospod Šuklje, upam, da ste ga dobili, sicer ga bom pa prebral: "Državni zbor Republike Slovenije priporoča Vladi Republike Slovenije, naj pri oblikovanju proračuna za leto 2001 posveti posebno pozornost proračunskemu porabniku, ministrstvu za notranje zadeve, tako da zagotovi dodatna sredstva za materialno-tehnično opremo policije za izvajanje učinkovitega nadzora nad mejo." Tretji dodatni sklep predlaga poslanec Šuklje v naslednji vsebini: "Državni zbor predlaga ministrstvu za notranje zadeve, da še pred iztekom leta 2000 poskrbi za izplačilo še neplačanih nadur policistom in policistkam." Prva dva predlagana sklepa se izključujeta. Prosim, ali želi kdo razpravljati? Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam bi v duhu tega, kar je predlagal že gospod Šuklje, predlagal še dodatni sklep, da bi namreč državni zbor pozval vlado Republike Slovenije, naj s kadrovskimi "čistkami" in imenovanji v ministrstvu za notranje zadeve ne izniči in prepreči v zadnjem času zelo uspešnega dela policije v boju s tihotapci beguncev.
Spoštovani gospod poslanec Jerovšek, zadeva izgleda do konca neresna in zato tega ne bom dal na glasovanje.
Protestiram! Protestiram!
Nimate besede. Besedo ima gospod Trofenik.
Hvala lepa za besedo. Prosil bi najprej pojasnilo, katera sta prva dva sklepa in zakaj se izključujeta. Predlog dodatnega sklepa, ki ga je oblikoval oziroma povzel odbor za notranjo politiko, sva predlagala skupaj s kolegom poslancem Petanom. Jaz ga berem tako široko, da zajema tudi ostala dva, in je obratno, ker gre za to, davlada nemudoma zagotovi kadrovske in materialne pogoje, se pravi, tudi plače in tudi zadosti policajev. To pa predlagam zato, ker izhajam z območja, kjer je večina prebegov na južni meji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec podpira vaše mnenje. Če bo sprejet sklep oziroma predlog odbora, potem drugega sklepa ne bomo obravnavali. Izvolite, prosim!
Gospod predsedujoči, ostro protestiram v tem, da [[...]] [[Mikrofon je bil izključen.]] [[...]]Prosim, da se opravičite in daste moj sklep, ki sem ga oblikoval, enakopravno takoj na glasovanje.
Gospod poslanec, moram vas opozoriti na neko stvar, ki je pa niste naredili: sploh niste predložili sklepa v pismeni obliki.
V hitrem postopku je možno podajati sklepe ustno; naj vas poučijo.
Prosim, da ga predložite. Torej, da ne bomo izgubljali časa [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] Hvala. To bi lahko še podpisali. [[...]] [[Medsebojno pogovarjanje in smeh.]] [[...]]Hvala. Želi kdo razpravljati o prvem dodatnem sklepu? Ker nihče ne želi, ugotovimo navzočnost! Navzočih je 68 poslank in poslancev. Glasujmo o predlaganem dodatnem sklepu. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. Gospod Šuklje umika svoj prvi dodatni sklep. Glasujemo o drugem dodatnem sklepu gospoda Šukljeta. Prebral ga bom še enkrat: "Državni zbor predlaga ministrstvu za notranje zadeve, da še pred iztekom leta 2000 poskrbi za izplačilo še neplačanih nadur policistom in policistkam." Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, ugotovimo navzočnost! Navzočih je 62poslank in poslancev. Glasujmo o predlaganem dodatnem sklepu. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. Dodatni sklep gospoda Jerovška se glasi - malo težko bom prebral. Ne zaradi tega, ker je problematika težka, ampak ker je zelo grdo napisano [[...]] [[Smeh.]] [[...]]
Se strinjam.
"Državni zbor Republike Slovenije poziva vlado Republike Slovenije naj s kadrovskimi čistkami in imenovanji v ministrstvu za notranje zadeve ne izniči in prepreči v zadnjem času zelo uspešnega dela policije v boju s tihotapci beguncev." Želi kdo razpravljati? Gospod Lavrinc, potem pa gospod Peterle. Besedo dajem gospodu Lavrincu.
Hvala lepa za besedo. Sklepa ne bom podprl. Je več razlogov. Tako kot nisem podprl tudi prejšnjega. Nekateri se očitno ne morete posloviti od starega sistema, ko smo imeli trodomno skupščino in izvršni svet, ker se je skupščina vtikala v vse, izvršni svet pa je bil samo izvrševalec. Zdaj imamo vlado, gospodje, smo 8 let kasneje. To je prvo. Drugo. Če bi kakorkoli sumil, bom rekel, na neke nepravilne zamenjave v policiji, bi se na drugačen način tega lotil, ne pa z nekim sklepom ob zakonu o azilu, ki nima z realnostjo nobene zveze. Gre za en politični ali pa, če hočete, demagoški predlog sklepa in EPP za neko trenutno strukturo, ki ta trenutek vodi slovensko policijo. Zame je to brez zveze, zares brez zveze. Zasluge, ki jih ima slovenska policija in uspehi, ki jih žanje v zadnjem času, niso plod enega dela, dela posameznika, ampak so plod vseh tistih malih policajev, če hočete, ki se trudijo in vlačijo tam po grmovjih in čuvajo našo mejo, njihovih šefov in največjih šefov. Zato bom rekel, se mi zdi to cinizem na nek način, podcenjevanje dela navadnih policajev.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peterle.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bom ta predlog podprl, s tem da predlagam dopolnitev, da se doda tudi ministrstvo za zunanje zadeve, kajti tam se začuda brez vsakršne pozornosti medijev dogajajo podobne zadeve. Prvič se dogaja, da legitimno in legalno sprejete odločitve predhodne vlade nova vlada podira s tem, da dva generalna konzula, eden od teh je že dobil agreman države sprejemnice, da preprosto ukinjajo odločitev oziroma spreminjajo odločitev za ljudi, ki so opravili vse strokovne priprave in so tudi strokovno kvalificirani za ta delovna mesta. Se pravi, se vnaša ponovno samo politični kriterij oziroma kriterij našosti [[...]]
Gospod Peterle, moram vas prekiniti. To nima nobene zveze s tematiko.
Kako da ne?
Z azilom. Žal mi je. Moram vas prekiniti. Želi še kdo prosim razpravljati?
Gospod predsedujoči, vi ste vprašali, če želi kdo razpravljati o predlogu sklepa. Jaz predlagam, da se na temo čistk doda še ministrstvo za zunanje zadeve. In še glede tega, kar je gospod Lavrinc rekel, bi pa povedal naslednje. Zakaj je ta policija dosegla toliko uspehov? Gotovo je res, da ni samo zaradi vodstva, ampak vlada, ki je vladala do decembra, je omogočila policiji, da je svoje zadeve naredila, glede na ugotovitve, ki jih je imela. Že dolgo ni bilo toliko zadev odkritih in tudi dolgo ni bilo toliko ukrepov. Prvič v karieri je bil nekdo od državnih sekretarjev prijet, če temu tako rečemo. Bojimo se, da bo šla stvar spet v politične vode in se bo lovilo samo nekatere. Sedaj je policija lahko delala politično neovirano in bi želeli, da tako dela tudi v naprej.
Besedo ima gospod Lavrinc.
Hvala lepa, za besedo. Kolegice in kolegi, mislim, da je bila to čudežna vlada. Namreč, kdorkoli pozna policijsko delo ve, da je dolgotrajno, da je daljši proces, zato smo navsezadnje sprejemali tudi zakone, s katerimi smo policistom in tožilcem omogočili, da sedaj bolj skupaj, bolj trdno povezano vodijo postopke, da uporabljajo posebne metode in sredstva, ki dajejo plod. Plod so aretacije, ki ste jim priča praktično vsak dan. To ni plod dvomesečnega dela. Razbitje neke večje heroinske naveze, razbitje naveze ljudi, ki so trgovali z živimi ljudmi, begunci - takšna razbitja so plod večletnega dela. Zato, "le čevlje sodi naj kopitar", je zapel Prešeren. Jaz pa nisem v tem primeru tisti, ker sem sam to delo, kot prvo delo po fakulteti, skusil.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jerovšek.
Gospod Lavrinc, je v eni predhodnih replik omenil, da nima več postoperativnih težav. Bojim pa se, da operacija ni popolnoma uspela, ker izgleda mu niso uspeli izravnati hrbtenice do kraja.
Lepo prosim, da ne žalite.
Poglejte, to, kar je gospod Lavrinc [[...]] [[Ni posneto.]] [[...]]in da je odvisno uspešno od [[...]]Seveda je uspešno delo odvisno od policistov na terenu. Vendar še kako je odvisno od vzdušja na policiji. Namreč - škoda, da ni gospoda Šukljeta - gospod Šuklje je tudi na tej komisiji kot naslednjik gospoda Bandlja pričal, kakšno je bilo vzdušje, ko je prišel na ministrstvo. Kajti tam je bilo v tistem trenutku vzdušje srhljivo, so pričali policisti. Politizacija, nezaupanje znotraj ministrstva in v takem vzdušju se ni dalo delati. Potem je pa prišlo izboljšanje in pomembno je, da to izboljšanje ohranimo.
Hvala lepa.
In še kako je odvisno od vzdušja v vrhu policije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Partljič.
Jaz bi imel malo repliko. Ko se bomo preselili čez nekaj dni v novo dvorano, se mi zdi, da bi bilo morda malo dobro, da nesemo s seboj tudi nekaj novih manir. Zdi se mi, da je že v prejšnjem mandatu, in še v predprejšnjem, zagotovo državni zbor po vseh anketah v javnosti ni imel visokega ugleda. Način razprave, ki teče tudi o sklepu, me samo potrjuje. Najprej bi rekel, da je eno izmed osnovnih načel takšne diskusije tudi spoštovanje tistega, ki vodi. Če nam ni všeč, kako vodi kakšen predsedujoči sejo, mislim, da sozato inštrumenti, da se to pove. Ni pa razlog da se kriči, daje pripombe in se ruši avtoriteta. Na ta način sebi jemljemo verodostojnost. To je prvič. Drugič. Malo šaljivo, zagotovo pa ne žaljivo. Tako po domače se reče, da je v vsakem hecu nekaj resnice, bo tudi v tej moji pripombi nekaj resnice. Jaz sem eden izmed tistih, ki še nisem tako javno veliko govoril proti vladi, ki je ni več, proti prejšnji vladi, morda sem se kdaj pohecal. Zdaj mislim, da jo je treba končno začeti tudi hvaliti in recimo diskusija okoli tega je morda primerna. Predvsem je treba Bajukovo vlado hvaliti zato, da se bodo nehali ves čas sami hvaliti, kaj so vse naredili. Jaz mislim, da mora nekdo drug dati oceno, da je malo to nenavadno, da kar naprej nam dopovedujete, da so se zdajvse stvari začele. Okej. Se strinjam, ampak počakajmo, da bo še kdo drug to rekel. Diskusija, ki pa je bila, da se naj v ta sklep doda še zunanje ministrstvo, pa tudi sklep, ki ga je dal kolega Jože Jerovšek, se mi zdi, da v kontekst tega zakona absolutnone "paše". Če so, če je to potrebno opozoriti, in se strinjam, da je potrebno, so zato druge točke dnevnega reda, bodo pobude in vprašanja, lahko se zahteva posebna točka dnevnega reda o kadrovskih problemih, ne pa k vsakem zakonu te stvari mešati. Iz tega razloga se mi zdi, da predlog ni najbolj posrečen, je pa legitimen. Jaz ga pa ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peterle.
Hvala lepa. Glejte, spet prihajajo na dan besede, ki jih ni nihče izgovoril. Nihče ni rekel, da se je vse začelo pod Bajukovo vlado. Kar zadeva policije, mi vemo, da se je prej raziskovalo, sledilo, poslušalo, primerjalo in tako naprej. Jaz trdim samo to, da je Bajukova vlada dovolila policiji, da je procedure tudi zaključila. Daje na koncu tudi koga prijela, prej pa smo veliko vedeli oziroma so veliko vedeli, vendar zaključkov ni bilo. Hkrati bi povedal tudi to, da seveda s tem še ni veliko narejenega, bomo videli, ali bodo šle stvari tako kot pri lastninjenju, ker niso še menda nobenega obsodili, ali bo tudi pri vsem tem, kar je policija v tem času lahko zaključila po svoji plati, ali se bo tudi to tako končalo. Vemo pa, da se lahko z nepremišljeno kadrovsko spremembo in s politizacijo policije vse delo policistov, gotovo ne gre za delo enega, pomembno pa je, kako in kdo to zadevo vodi, da se vse to lahko z eno potezo podre in dolgo ne bo spet nobenega efektivnega koraka proti korupciji. Bajukova vlada je te korake naredila oziroma ni se politično vmešavala v delo policije in policija je lahko korupciji končno stopila tudi na prste. Je pa hudo v tej deželi in državi, da seveda veljajo dvojni kriteriji, ko delajo eni, so čistke, ko delajo drugi, je razum, kot predlagajo [[...]]
Gospod Peterle, oprostite! Moram vam vzeti besedo, ker to ni v kontekstu zakona o azilu. Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakič.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. V mladinskem slangu bi ob taki razpravi rekli, da je to "bull shit". Beseda seveda ne sodi v to dvorano, kakor tudi ne sodi sklep, predvsem pa ne terminologija, ki jo uporablja gospod Jerovšek. Moram reči, ne da sem razočaran, ampak zelo jezen, da se dovoljuje uporaba terminologije oziroma osebne diskvalifikacije ob neki pomembni temi. Izjava gospoda Jerovška, da kolegu Lavrincu ni uspela operacija njegove hrbtenice, je ena od diskvalifikacij, ki se jih poslužujejo ljudje tipa Jerovšek. Namreč, take diskvalifikacije smo bili vajeni tudi v predvolilni kampanji, ko so poskušali predsednika vlade in našega predsednika stranke diskvalificirati, da je na smrt bolan in da bo umrl. Seveda se iz takih stvari, če ne drugega, iz takih stvari se ni hecati. Kaj šele, da se za govorniškim odrom ali pa pred mikrofonom najvišjega zakonodajnega organa take besede izrekajo Zato predlagam, gospod podpredsednik, da ob vsaki taki uzurpaciji besede javnega govorca odreagirate v skladu s poslovnikom. To, kar je naredil gospod Jerovšek do mojega kolega Maksa Lavrinca, ni bilo korektno, tudi če se z njim ne strinja ali če ima drugačno mnenje; lahko polemizira z vsako izrečeno besedo, ne pa da polemizira z operacijo, ki jo je prestal kolega Lavrinc. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, dovolite, da izrečem še sam nekaj besed. Veste, da je današnja seja na nek način planirana do 13.00 ure. Jaz nikogar ne oviram, da ne bi mogel razpravljati, vsak lahko razpravlja, imate možnost, samo ne, prosim, potem, ko se bo bližala 13.00 ura, začeti ponovno, pa razpravljati, da nekatere točke ne bodo prišle na dnevni red, da je, ne vem, neka zamuda časa in tako dalje, ker moram povedati, da se bo seja odvijala, dokler vse točke ne bodo šle skozi. [[Negodovanje iz klopi.]] Ja, mi je zelo žal! Smo poslanci državnega zbora, seveda smo za to plačani, da pač sedimo v državnem zboru, in bomo morali temu primerno ravnati. Predlagam, da tisti, ki ste se še priglasili, umaknete svoje razprave, iz razlogov, ki sem jih povedal. No, nekateri mahajo, da ne. Bom dal kar vsem še besedo. Besedo ima gospod Avšič - se odpoveduje [[...]]
Kdo - kdo je to rekel? Kdo je to rekel?
Pardon! Izgledalo je, kot da se odpovedujete.
Kaj se je gospod Jerovšek odpovedal? Dobro, ni se odpovedal, potem se jaz tudi ne bom. V redu. Poglejte. Ta razprava, ki smo jo sedaj imeli, pravzaprav dokazuje nekaj. Ne, jaz sem imel repliko, oprosti, repliko že zdavnaj prej. Ne, repliko, malo se je zmotil. Torej, ta razprava dokazuje, da imamo dobro policijo v Sloveniji, ki je zelo neodvisna od tega, kdo vlada. To se dokazuje tudi s tem, da poglejte, takoj ko so bile volitve, ko smo dobili novo vlado in novega policijskega ministra, je slovenska policija razrešila problem v Prlekiji, ko je presekala gordijski vozel z znano skupino, ki se je ukvarjala s tihotapljenjem ljudi. Ravno tako so včeraj odkrili, česar prejšnja vlada ni mogla odkriti, umor v Ljutomoru, ki je bil zelo zveneč. Hočem opozoriti na to, da res neumnosti govorimo, kaj je katera vlada na področju naredila. Nobena stvar se ne zgodi čeznoč in seveda sem prepričan, da tudi ta vlada nima nič z uspešnostjo policije v zadnjih dneh, ampak da je za temi uspehi predvsem korektnost in dobro delo policije. Nehajmo se enkrat hvaliti, kako so lahko bili svobodni v šestih mesecih in razrešili čez noč nekatere hude probleme. Kajti to ni res, tako kot ni res tudi, da je policija takoj, ko je prišla nova vlada, lahko razrešila probleme, o katerih sem govoril. Nehajmo to razpravo, raje sprejmimo sklep in dajmo priznanje slovenski policiji, s priporočilom, da tudi v prihodnje deluje tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vsa čast slovenski policiji, ki je naredila ogromne zadeve. Jaz mislim, da je res morda v zadnjem času dosegla uspehe, ki jih prej ni. Res pa je bilo tudi nekaj neuspehov, kajti kar nekaj ljudi jim je pobegnilo čez mejo oziroma neznano kam, čeprav naj se to ne bi dogajalo. No, še ena hujša zadeva se je zgodila s slovenskimi policaji. Namreč nekateri pa tega ne jemljejo tako, kot drugi policisti. Namreč to, da nekateri policisti na Koprskem niso izvršili zahteve slovenske vlade, da patrulirajo na suverenem slovenskem ozemlju, na levi strani Dragonje. To je enako izdaji. V takem primeru silahko tudi mislimo, da bi nekateri slovenski policaji, tudi če bi šlo za obrambo domovine, rekli, "ne, ne bomo branili domovine, bomo naredili po svoje". Mislim, da je take policaje treba - po drugi strani, če nekatere nagrajujemo, kar je prav - moramo patake policaje postaviti pred sodišče zaradi izdaje oziroma neizvrševanja varovanja integritete slovenskega ozemlja in jih enostavno vreči na cesto. Potem pa še nekaj. Replika gospodu Jakiču. Namreč jaz bi ga prosil, naj govori v slovenskem jeziku ali pa naj prevede tiste besede, ki jih je izrekel, da bomo vedeli, za kaj gre pri tej stvari. Pa še nekaj bi ga opozoril. Vsaka čast gospodu Drnovšku, pa jaz mu ne želim nič slabega, ampak gospod Drnovšek bo tudi umrl. Gospod Jakič, jaz, ko sem študiral farmacijo, pri nas je znano, da vsak človek umre, mogoče to na filozofski fakulteti ni.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Samo če mi dovolite, to ni replika. Namreč jaz mislim, da gospod Maks Lavrinc zelo dobro razume in tudi verjamem, ker midva ogromno teh besednih iger izmenjava med seboj. On mi tudi to vrača in jaz to dobrovoljno sprejemam. Če pa gospod Jakič besedne igre ne razume pa metafor, se pa moram opravičiti tu Maksu Lavrincu, da je bilo tu takorečeno, ker niti slučajno pa ni bilo mišljeno v zdravstvenem smislu, da bi ne želel, da bi operacija uspela. On se je pač tudi sam igral prej, da je rekel, da nima pooperativnih težav. Saj to tudi ne bi sodilo, če ne bi razumeli besedne igre. Bilo je kompletno v smislu besedne igre in jaz vem, da Maks to razume in še marsikdo tu. Vsi pa pač ne razumejo, in če je pa kdo razumel kot osebno, se pa v tistem delu absolutno opravičujem. Mislim, da ni Maks tega vzel osebno, verjetno. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in dajem predlagani [[...]]Trofenik, prosim.
Hvala za besedo. Ne bi se oglašal, vendar moram povedati, da sem zelo razočaran, v kaj se je izrojila ta razprava o točki o azilu in problematiki, ki je povezana z azilom. Razumem politične probleme in to, kar so želeli predlagatelji in tisti, ki nasprotujejo izražanju ob tej priliki. Vendar ne vem, če je direktni televizijski prenos. Zelo nerodno se počutim in tudi, če ni, pred policaji in pred državljani, ki živijo, celo, dovolite, v tistem območju, ker prihajam iz območja, kjer je 80% prebegov čez južno mejo. Kjer je bilo v lanskem letu mesečno manj kot 100, letos pa v tem trenutku mesečno tudi po 1500 primerov in si dovolim kvalifikacijo, da so vse tri vlade, ki so bile na oblasti v letošnjem letu, premalo storile, da bi policiji zagotovile pogoje za ustrezno delo. Če se je povečala frekvenca za 15-krat, je policijska postaja v Ormožu dobila v letošnjem letu 7 dodatnih policajev na razpolago. 1500 prebežnikov obdelati, kot se to v policijskem jeziku reče, in traja obdelava približno 20 minut na osebo, delajo v garažah policijske postaje, brez zaščitnih sredstev in brez marsičesa drugega. Osebno nasprotujem takim sklepom, kot smo jih danes tu sprejemali, čeprav so praktični, da državni zbor zavezuje, da nekdo izplača nadure, kar je samo po sebi logično, če je naložil delavcu v državni upravi, da mora delati, da ga mora tudi plačati. Zato seveda še enkrat izražam obžalovanje nad razpravo, ker ni korektna, glede na pogoje dela in ogroženosti prebivalstva. Da naj povem samo, da je število prebežnikov v mesecu dvakrat večje, kot je število prebivalstva v območju, ki je ogroženo, se čutijo ogrožene, in upam, da veste, da so ta teden padle tudi prve žrtve. Hvala.
Hvala lepa. Replika, izvolite gospod Peterle.
Hvala lepa. Glejte, jaz razumem gospoda poslanca Trofenika, ki je govoril pred mano, ampak v epilog resnici, tudi s tem bi se strinjal, da je bilo veliko premalo narejenega z ozirom na probleme, ki so na meji, vendar leta in leta ni bil definiran projekt vzhodne meje, ki jo moramo urediti, če hočemo priti v skladu s svojimi željami v Evropsko zvezo. Bajukova vlada je ta projekt definirala, odobrila ljudi in odobrila denar za to in bila seveda zato kritizirana. In danes se na pamet govori, da je bilo 1.500 zaposlitev. Po tej linijih jih je bilo seveda nekaj 100, policistov, ki jih potrebujemo zato, da bo ta meja zgledala. Če tega projekta ne bi bilo in se sprašujem, zakaj se prejšnje oblasti tega niso lotile, je datum, o katerem sanjamo, povsem brezpredmeten. Dokler ne bo vzhodna meja postavljena, z Evropsko zvezo ne bo nič. In tukaj se pač malo razlikujemo, eni so šli v projekte, eni pa ne.
Hvala lepa. Želi še kdo? Gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Replika gospodu Peterletu. Gospod Peterle je rekel, da je ureditev vzhodne meje obveza za Evropsko unijo. To ni res. Evropska unija želi vzeti v svoje okrilje Ciper takoj, že včeraj bi ga z veseljem vzela, pa vendarle nimajo [[...]]
Gospod Jelinčič.
Ja, gospod predsedujoči?
Vaša replika nima nobene povezave z zakonom o azilu. Jaz vam moram vzeti besedo.
Gospod predsedujoči, če ne razumete, dovolite da povem do konca, pa boste na koncu razumeli, kaj sem hotel povedati.
Ja, ampak kaj bom na koncu razumel, če boste četrt ure govorili.
Ja, poslušajte, poslušajte gospod predsedujoči, boste razumeli na koncu. Skratka Ciper je razdeljen na dve polovici, celo streljajo se na meji in Evropa namerava vzeti Ciper v prvi rundi v EU. Pri nas hočemo pa neurejene razmere legalizirati s tako imenovanim maloobmejnim sporazumom o sodelovanju med Slovenijo in Hrvaško. Skratka, tukaj ne gre za te zadeve. In tukaj je pravzaprav neka zelo neurejena situacija, kjer se pravzaprav ne ve, kdo pije, kdo plača. Če smo kdaj želeli schengensko mejo, mora biti schengenska meja, kajti čeje schengenska meja, potem ne more biti sporazuma o maloobmejnem sodelovanju med obema državama, ki imata tako rekoč odprte prehode na vsaki ulici, cesti, poti ali pa vaški potki. Zato se ne strinjam s tem. Mislim pa, da bi morali na meji poostriti kontrolo, to zahteva tudi Evropa, v katero tako vsi želite, po drugi strani bi pa Hrvatom odprli prehode. Dajte se zmeniti na vladi, kaj sploh hočete.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in dajem predlagani dodatni sklep na glasovanje. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Kdo je za predlagani dodatni sklep gospoda Jerovška? [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da dodatni sklep ni bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O UKREPIH ZA POSPEŠITEV SANACIJE NA OBMOČJIH, PRIZADETIH S PLAZOM IN IZBRUHOM HUDOURNIKA PREDELICA V OBČINI BOVEC. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik, gospod Gerenčer.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo je na svoji 1. redni seji obravnaval predlog zakona o ukrepih za pospešitev sanacije na območjih, prizadetih s plazom in izbruhom hudournika Predelica v občini Bovec, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslala v obravnavo in sprejem po hitrem postopku vlada Republike Slovenije. Odbor je imel pri svoji obravnavi na voljo gradiva vlade, sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter amandmaje poslanca Jožeta Tanka, predloge župana občine Bovec za dopolnitev amandmajev vlade Republike Slovenije. Na seji odbora je sodeloval tudi župan občine Bovec. Po krajši predstavitvi predloga zakona s strani predstavnika vlade, torej ministra za okolje in prostor in predstavnice sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve smo obravnavali v splošni obravnavi sprejem tega zakona in ukrepe, ki iz tega izhajajo. V razpravi je poleg podpore, ki je bila dana temu zakonu, bilo opozorjeno na nujnost sanacije zadrževalnika Prigorica pri Ribnici, s čimer bi se zavarovali pred poplavami v tem območju. In seveda tudi za varnost prebivalcev in zaščito njihovega premoženja. Prav tako je bilo opozorjeno, da je zaradi obilice dežja prekomerno naraslo Cerkniško jezero. Vendar smo v nadaljevanju prišli do sklepa oziroma zaključka, da naj te zadeve ne pridejo v predloženi zakon, ampak naj se rešujejo kot sistemski zakon za odpravo posledic naravnih nesreč. Odbor je tudi predlagal in predlaga, da se v strokovni odbor vključi tudi predstavnik iz prizadetega območja, ki bi kot poznavalec terena lahko najbolje in najkvalitetneje sodeloval pri rešitvi nastalih razmer. Podan je bil tudi predlog, da se ob razpravi in odločanju o primernosti tega zakona sprejme dodatni sklep, s katerim bi predlagali Vladi Republike Slovenije, da nas redno obvešča in seznanja o stanju plazu in da se ob tem zaveže, da bomo dobili to poročilo najmanj enkrat na tri mesece. Kot sem že dejal, je pri delu odbora sodeloval tudi župan občine Bovec, ki se je zahvalil za požrtvovalno delo vseh služb, ki so doslej sodelovale pri ukrepih v območjih, prizadetih zaradi plazu. Njegove želje in upanja so, da bo za naslednje delo velika podpora tudi ta zakon. V razmislek pa je dal predlog, da bi se zaradi potrebe po zagotovitvi primernega materiala, kamna za objekte v občini Bovec, ki bodo potrebni za graditev in podobne zadeve, omogočil odvzem kvalitetnega kamna na lokacijah Bavščica, Javoršek in Lepena. V premislek je ponudil tudi predlog, da bi se vsi dajalci socialno-varnostne pomoči, torej donatorji, ki nameravajo dati pomoč prizadetim, oprostili vseh dajatev v letih 1999 in 2000. Po splošni razpravi je odbor sprejel naslednji sklep: "Odbor podpira obravnavo in sprejemanje predloga zakona o ukrepih za pospešitev sanacije na območjih, prizadetih s plazom in izbruhom hudournika Predelica v občini Bovec po hitrem postopku." V razpravi o posameznih členih predloga zakona je odbor za infrastrukturo in okolje, ob upoštevanju mnenja sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve, sprejel naslednje amandmaje: k členu 1, členu 3, 4, 5, 6 in 7 in pa amandma k naslovu zakona, ki bi naj se glasil, "zakon o ukrepih za odpravo posledic plazu Stože v občini Bovec in plazov večjega obsega, nastalih na območjih Republike Slovenije po 15. oktobru 2000". Odbor je razpravljal tudi o predlogu občine Bovec in župana in predlaga vladi Republike Slovenije, da do konca te obravnave da mnenje oziroma stališče o prvem odstavku 2. člena, ki bi naj reševal zagotovitev oziroma primeren material v območju občine Bovec. No, kot ste dobili včeraj na mizo, so poslanske skupine LDS, združene liste, SLS, SKD in DeSUS že predlagale amandma za ta člen, to je 2. člen, ki bi razrešil to vprašanje. Odbor se je opredelil tudi do vloženih amandmajev vlade Republike Slovenije in poslanca Jožeta Tanka. Odbor je podprl amandmaje vlade Republike Slovenije k 2., 4. in 7. členu in amandmaje za nov 7.a člen in nov 7.b člen. Ni pa podprl amandmaja poslanca Jožeta Tanka k 3. členu. Odbor se ni opredelil do amandmaja poslanca Jožeta Tanka k 1. členu, k 2. in 5. členu ter k naslovu zakona, ker so s sprejemom amandmaja odbora in podpore amandmajem vlade k tem členom ti členi postali brezpredmetni. Predstavnik predlagatelja zakona je na seji napovedal umik amandmajev vlade Republike Slovenije k 1. in 5. členu in k naslovu zakona, ker je vsebina teh amandmajev povzeta v amandmajih odbora. Odbor je na koncu sprejel naslednji sklep: "Odbor za infrastrukturo in okolje predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o ukrepih za pospešitev sanacije na območjih, prizadetih s plazom in izbruhom hudournika Predelica v občini Bovec sprejme skupaj z amandmaji odbora in amandmaji, ki jih odbor podpira." In še dodatni sklep: "Odbor za infrastrukturo in okolje predlaga vladi Republike Slovenije, da odbor redno, najmanj pa na vsake tri mesece seznani z razmerjem na terenu in ukrepi za odpravo posledic plazu Stože v občini Bovec." Hvala lepa, gospod podpredsednik.
Hvala lepa za poročilo. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prijavil se je gospod Ivan Božič, in prosim, da se oglasi. Prosim, da se prijavijo še ostale poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Svoj del razprave o zakonu o ukrepih za pospeševanje sanacije na območjih, prizadetih s plazom in izbruhom hudournika Predelica v občini Bovec, hitri postopek, bom začel s pohvalo, najprej občini Bovec, vsej civilni zaščiti, gasilcem, gorski reševalni službi, jamarjem, zdravstvu, vladi, ministru za okolje in prostor oziroma članom ministrstva ter ministrstvu za gospodarske dejavnosti in ostalim ministrstvom, ki so sodelovala pri reševanju nesreče, in vsem državljanomoziroma ljudem, prebivalcem naše države, ki so dali pomoč, tudi tistim, ki so jo dali izven naše države. Pri tem moram posebej poudariti - in bi rad, da bi to bilo tudi bolj objavljeno - člani državnega zbora ste se 17.11.2000 odločili, smo se odločili, da bo vsak prispeval 10.000 tolarjev, in mislim, da je to premalo poudarjeno, ker smo vendar bili prvi, ki smo ponudili pomoč. Drugo, kar bi rekel o naravnih nesrečah te doline, Loga pod Mangartom proti Predelu. V zadnjih slabih 90 letih se je zgodilo pri njih veliko naravnih nesreč, nesreč, za katere niso bili popolnoma nič krivi. Prva svetovna vojna - vsi so bili odseljeni; druga svetovna vojna - del Loške doline, vas Strmec, ustreljeni so bili vsi moški; sneg leta 1952, ki je porušil veliko hiš, takrat je padlo na Bovškem prek tri metre in pol snega; potres leta 1976, drugi potres leta 1998 in sedaj še plaz, leta 2000, ki je odnesel del vasi. To so naravne nesreče, do katerih se v naši državi in tudi mi v parlamentu, pa tudi vlada, opredeljujemo sedaj s tem zakonom, nimamo pa krovnega zakona, ki bi reševal vse naravne nesreče in vsakokrat, ob vsaki nesreči, moramo napisati poseben zakon. Čas bi bil, da bi imeli zakon o naravnih nesrečah. O nesreči v Logu pod Mangartom je treba reči tudi tako: v Logu so bili prizadeti ljudje, sedem smrti in vsi izseljeni iz vasi, šele po 6 mesecih naj bi se vrnili. To je huda nesreča, kadar se moraš izseliti iz svoje rojstne hiše, iz hiše, ki si jo sam naredil, v kateri prebivaš in so prebivali tvoji starši in si vezan pravzaprav na vse, kar je v hiši in okrog hiše. Pri tem bi rad povedal še to, da je zelo nesrečno, nesrečna vas tudi zaradi uničene infrastrukture. Prvi dan ni bilo elektrike. Pohvaliti je treba Soške elektrarne oziroma Elektro Tolmin, da je v prvem dnevu žeomogočil in popravil električno omrežje. Slabše je bilo s cesto, ki povezuje Bovec skozi Log pod Mangartom in preko mejnega Predela v Trbiž. V vasi se šele sedaj postavlja pontonski most in upamo, da bo tudi, v kratkem tudi tisti most zgrajen pod Planino Log pod Mangartom oziroma Pri mlinčku. Cesta skozi Log je pomembna, kot sem rekel, za Ložane, za vse Bovčane, ker tam preko prihaja ogromno turistov oziroma glavni del turistov, ki prihajajo na smučanje v Bovec in na smučišče na Kanin. Pomembna je pa cestatudi za našo državo. Če ne bi bila pomembna, je ni bi imeli Rimljani, ne bi je imel Napoleon, ne bi je imela Avstrija, Italija. Pod hribom skozi v rudnik Rabelj, so zvrtali Italijani po drugi svetovni vojni tudi predor, po katerem so hodili na delo Ložani do pred par let. In če hočemo, da bo Log pod Mangartom živel, je ta zakon treba res sprejeti, je pa treba reči tudi to, da junija drugo leto moramo reševati vse naravne nesreče pri nas malo hitreje in pa da bi imeli res zakon o naravnih nesrečah, ki bi imel v proračunu dovolj denarja, da bi ga zadolženi v vladi in ministrstvih lahko koristili ob takih nesrečah, ne da se šele pogovarjamo, kje bomo kaj vzeli. Pohvaliti moram tudi ministrstvo za okolje in prostor in tudi odbor za infrastrukturo in okolje, ki so tako hitro pripravili zakon, ga obravnavali in pripravili za današnje sprejemanje. Naša poslanska skupina SLS + SKD Slovenska ljudska stranka bo predlog zakona podprla in tako pomagala ljudem, ki so bili prizadeti v nesreči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Gerenčerju, LDS.
Hvala za besedo. Poslanska skupina LDS podpira predlog zakona o ukrepih za odpravo teh posledic, o katerih mi danes govorimo. Podpiramo amandmaje odbora in vlade, skupaj z amandmajem, ki je bil včeraj vložen in ki se nanaša na 2. člen in novi 7.c člen. Namreč s tem zadnjim, 7.c členom, bomo zagotovili in sledimo želji prebivalcev in občine Bovec, da se pomoč, ki jo bodo dajali razni donatorji, ne všteva v davčno osnovo za leti 2000 in 2001. Za te dogodke ob tej naravni nesreči v občini Bovec prav tako tudi mi ugotavljamo v naši poslanski skupini, da so bile vse službe, tako na lokalni kot državni ravni, zelo učinkovite. Tudi jaz bi pohvalil prebivalce prizadetega območja, ki so se kljub hudi stiski znali organizirati in delovati v skladu s potrebami. Ne nazadnje bi spomnil na oceno poveljnika gasilskega društva iz Loga pod Mangartom, ki je dejal, da potek dosedanjega dela ne bi mogel biti v ničemer drugačen ali boljši. Ob razpravi o tem zakonu pa menimo, da bi morali čimprej pričeti obravnavo zakona o pogojih in načinu uporabe sredstev državne pomoči pri odpravi posledic naravnih nesreč, ki je v zakonodajni proceduri že od leta 1997, za drugo branje pa ga je vlada vložila že aprila letos. Potrebujemo namreč sistemski zakon, ki bo reševal problematiko uporabe sredstev državne pomoči, da ne bo potrebno za vsako naravno nesrečo, katerih je žal vedno več, sprejemati zakonov po hitrem postopku in da bo lahko pomoč hitreje prišlado tistih, ki so pomoči najbolj potrebni. Potrebujemo torej tudi sistemski zakon. Vlada pa bo morala v postopku sprejemanja tega zakona med drugim razrešiti pomembna vprašanja, in sicer: razmejitve med nalogami, ki izhajajo iz intervencije, in nalogami, ki izhajajo iz sanacije, da bo jasno, do kje sega pristojnost organov in ministrstev, ki so zadolženi za intervencije oziroma za sanacije; nadalje opredeliti pristojnosti in obveznosti lokalnih skupnosti. Poleg tega bo potrebno določiti način in sestavo skupine strokovnjakov, ki predlagajo ukrepe državni komisiji ali vladi. Kot že rečeno, poslanska skupina LDS podpira sprejem tega zakona po hitrem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Mamiću, Nova Slovenija. Prosim, če se še prijavijo ostale poslanske skupine, če želijo nastopiti.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo. Bi rad pozdravil vse prisotne mojemu "debiju", bi se temu reklo. Seveda bi raje videl, da bi bila dvorana polna oziroma da bi bili vsi prisotni. Upam, da na koncu, tudi brez velikih razprav, bomo vsi skupaj podprli ta zakon, ker ponavadi pravijo, da nesreče združujejo ljudi. In to smo tudi videli v Logu pod Mangartom, ko je šla naša skupina - iz naše stranke smo bili štirje na licu mesta, smo si ogledali in smo se s temi ljudmi pogovorili - in se mi zdi, da je ta človeški stik zelo, zelo pomemben in pozitiven, seveda. V takih primerih je dobrodošla vsaka taka akcija. Torej, kot sem že povedal, naša stranka to podpira. Rad bi povedal morda še nekaj stvari, gradbenih, bom rekel, ker sem pač v tem poklicu in me je ta stvar zelo zanimala. Sedaj bomo odločali o stvareh, ki jih mogoče niti ne poznamo in si ne predstavljamo, kaj se je pravzaprav dogodilo, vemo pa, da je bila nesreča intako naprej. Ta plaz - tako, da malo opišem situacijo, da si boste lažje predstavljali - se je sprožil nekaj kilometrov nad vasjo Log pod Mangartom. Pred sabo je najprej porušil most - takrat je bil most Tiček, kot so mu rekli, nekaj metrov dolg - in danes je treba narediti nov most na tistem delu. Sedaj je soteska, po moji oceni, široka okrog 40 metrov in približno 20 metrov globoka, in to seveda zahteva zelo veliko denarja, strokovnosti in tako naprej. Tisti most, ki je prav v vasi in je že zmontiran, paje precej manjši; to je železen, montiran most, ki je zdaj že v uporabi, in je vas povezana tudi z drugim delom [[ne vem, kako se že imenuje]] . Drugi, veliki most, ki bo sedaj velik, ker prej ni bil, mora povezati predel, ki je sedaj odrezan od sveta, tako da se pride iz Loga pod Mangartom na Predel ne vem koliko deset kilometrov, treba je iti čez Italijo in porabiti tri ure časa, da prideš, recimo, k svojemu sosedu, tako rekoč. Tam je še zmeraj velika nevarnost, zato ker je teren, ki plazi, napojen z vodo, in ko se nabere določena količina vode in se masa, material, ki je sicer suh, napoji z vodo, absorbira preveč vode in nastane kot neka hladna lava, kot bi temu rekel, ki potem seveda zdrvi v dolino po tisti strugi, ki je tudi precej strma, in potem naredi katastrofo; pred sabo vse počisti, tako da so tudi bregovi samega potoka popolnoma beli z ene in druge strani, kjer je prej bilo poraščeno do vode. In, seveda, s tem še vedno ni vsa nevarnost mimo, tako da se bomo lahko pogovarjali - bog daj, da se to ne bi zgodilo - morda čez nekaj mesecev o stvareh, ki jih bo treba podpirati z ne vem koliko denarja, pri čemer ne vemo, koliko ga je država zmožna dati. Se pravi, moramo biti pripravljeni tudi mi na vse to, kar se bo dogajalo. Torej, v tistem delu doline se je popolnoma spremenila konfiguracija terena in tudi sama vas, kjer je pokopalo nekaj hiš, na žalost tudi sedem ljudi, in dno potoka, kot so mi povedali pri civilni zaščiti, se je dvignilo za približno 15 metrov navzgor. Se pravi, ogromno materiala se je nabralo tam. Nevarnost je še vedno velika. Sedaj, ko govorimo ves čas o tem plazu na Logu pod Mangartom, pozabljamo v istem sklopu omeniti plaz nad Lokavcem pri Ajdovščini. Ne želim, da kdo reče, da sem lokalpatriot, ampak tam se dogajajo tudi zelo zelo resne stvari. Ta plaz je štiri kilometre od moje hiše, tako da veste, da mi je znana stvar, sem si šel ogledat. Tam je tudi potujoči plaz, že se je premaknil nekaj čez sto metrov in največja nevarnost je, podobno seveda, kot s tem plazom pod Mangartom, da se nabira voda zadaj za nasipom, tistim, ki se je že vsul in leze proti dolini vsak dan po meter, meter in pol. Se pravi, se ne ustavlja in tam zadaj se ustvarja jezero in seveda tisti teren namaka. Vsi skupaj se bojimo, da bo enkrat zdrsnilo vse skupaj v dolino in bo pokopalo gotovo vsaj tri hiše. Zaskrbljujoče je tudi to, da je pretok vode bistveno manjši izpod plaza. Se pravi, da se voda zadržuje gor in tista voda, ki priteče dol, je popolnoma bela, kot mleko. Se pravi, spira kamenino, to je tudi nek potok, in je stvar zelo zelo resna. Sedaj v tisto zajetje, tisto vodo, za katero smo rekli, da je jezero, so strokovnjaki, seveda s civilno zaščito, postavili cevi, da bi odvajali to vodo. Uspeh zaenkrat ni viden. Se pravi, treba je vložiti še ogromno truda. Tam gre vsak dan, so mi rekli na civilni zaščiti, milijon in pol do dva milijona stroškov. Tako, da do sedaj je porabljenih vsega skupaj okoli 100 milijonov in ne vemo, kje se bo ta stvar ustavila. Tako, da se ne bi pozabilo tudi na ta problem. Mi govorimo o eni milijardi sedaj. Najprej smo govorili, da je to samo za Log pod Mangartom, sedaj gre tu za vse skupaj, kar je bilo od 15. oktobra sem. O teh stvareh se je treba malo bolj resno pogovarjati. Zaenkrat hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Tanku, Socialdemokratska stranka.
Hvala lepa za besedo. Vse lepo pozdravljam. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke je predlagala, da bi se ta točka obravnavala prednostno kot 2. točka dnevnega reda te izredne seje, da bi poslanci tudi na nek simbolen način dokazali, da so nam težave ljudi v Posočju in v drugih ogroženih predelih Slovenije blizu, da jim v okviru potrebnih procedur dajemo potrebno pomembnost in prednost, skratka da jim damo občutek, da je reševanje njihovih težav naša moralna, politična in še kakšna druga prioriteta. Žal poslanci te spremembe nismo izglasovali. Ta točka je ostala na dnevnem redu te seje, uvrščena za mnogimi, po mojem mnenju nekoliko manj pomembnimi točkami. Navsezadnje smo z neizglasovanjem dokazali, da so Tutsiji in Hutujci v Ruandi za ta državni zbor pomembnejši kot naši davkoplačevalci in ohranjevalci narave v Posočju, pa tudi drugod. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke podpira zakon in amandmaje, saj se zavedamo, da je potrebno čimprej sanirati veliko škodo, ki je povzročena z naravnimi nesrečami. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke prav tako podpira amandmaje, ki sem jih vložil k temu zakonu in se nanašajo na sanacijo pregrade zadrževalnika Prigorica pri Ribnici. Z amandmaji želim, da se pravočasno zagotovijo denarna sredstva, ki so nujno potrebna za preprečitev še ene grozeče naravne nesreče. Grozi namreč splošna nevarnost za 500 ljudi, za uničenje njihovega imetja, v primeru da se pregrada suhega zadrževalnika Prigorica zruši. V jeseni leta 2000 je bilo s strani vzdrževalca pregrade opaženo izrazito povečano iztekanje, puščanje skozi drenažni sistem pregrade in tudi skozi samo telo pregrade. Zaradi povečanih padavin v mesecu novembru so se težave s precejanjem skozi pregrado še bistveno poslabšale in v naslednjih dneh so bili na podlagi strokovnih ogledov in ocen s strani uprave za varstvo narave, izpostava Ljubljana, vzdrževalca pregrade Hidrotehnika in civilne zaščite občine Ribnica storjeni ukrepi za morebitno evakuacijo in zaščito 500 ogroženih prebivalcev za pregrado v primeru porušitve in nekontroliranega iztekanja akumulirane vode. Zaradi strokovne zahteve po nujni sanaciji pregrade se je takoj pristopilo k izdelavi projektne naloge z opisom obstoječega stanja in potrebnimi ukrepi za sanacijo pregrade in spremljajočih objektov. Ocenjena vrednost za izdelavo projektne dokumentacije in izvedbo sanacije znaša 250 milijonov tolarjev. Pregrada Prigorica je zelo velik objekt, v katerem se v času poplavnih vod zadržuje približno 500-krat več kubikov, kot jih ima največjiplaz, in ogroža približno 100-krat več ljudi kot največji plaz. Pregrada oziroma jez je dobro deloval od leta 1986, saj od takrat na tem področju ni bilo nobenih večjih poplav, pred in za pregrado, sploh pa ne takih, ki bi imele omembe vredne posledice. Rešene so torej težave približno 4 tisoč ljudi. Vzdrževalec in izpostava v dopisu, ki sta ga poslala na MOP, opozarjata na nujnost posegov in nočeta in ne moreta prevzeti nobene odgovornosti. Če citiram: "V času do celovite sanacije pregrade bo delovanje zadrževalnika izključeno, kar pomeni, da bodo vode, vse vode iz akumulacijskega prostora čimprej evakuirane skozi talni izpust. V primeru neugodnih vremenskih razmer in večjih padavin pa ponovno dvigovanje gladine v akumulaciji povzroča povečanje nevarnosti, ki je upravljavci in vzdrževalci ne moremo prevzeti." Predlog vzdrževalca praktično pomeni isto, kot če bi se vozili oziroma divjali po cestah brez zavor, ob tihem pristanku policije in službe, ki opravlja tehnične preglede. Zaradi tega predlagamo, da se takoj zagotovijo sredstva za projektiranje in za izvedbo sanacije pregrade, kar pa je možno le v okviru tega zakona. Ta predlog amandmajev v ničemer, niti vsebinsko niti finančno ne ovira sanacije plazov, omogoča pa takojšen pristop k sanaciji pregrade Le s pravočasno sanacijo se lahko izognemo še eni naravni katastrofi. Zavedati se moramo, da je zelo pomembno, da se sprejmejo ti amandmaji, saj le v tem primeru lahko preprečimo možnost nastanka nove katastrofe, kar v primeru hudournika Predelice ni bilo mogoče. V primeru, da ta pregrada popusti in da pride do poplav, bodo tragične posledice bistveno večje, prav tako tudi škoda in stroški sanacije. Predlagam, da zbor podpre tudi amandmaje, ki smo jih predlagali in s katerimi bi zagotovili nujno potrebna denarna sredstva za takojšen pristop k sanaciji pregrade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod Peterle.
Hvala za besedo. Poglejte. Meni se zdi silno neugledno za to hišo, da nas ni niti v sklepčni sestavi tu notri, ko gre za stisko ljudi. Prosim, da pozovete vodje poslanskih skupin, da zagotovijo prisotnost, da bomo to lahko izglasovali. Predlagam, da ugotovimo sklepčnost.
Da. Predlagam, da ugotovimo sklepčnost! [[47 prisotnih.]] Torej, sklepčnost je. Vabim gospoda Pohorca, DeSUS.
Hvala za besedo. Poslanska skupina DeSUS izraža sočutje do prebivalcev, ponesrečenih v tej veliki naravni nesreči. Državnemu zboru predlagamo, da javno pohvali vse strukture v sistemu zaščite in reševanja, ki so ob tej nesreči oziroma po njej delovale hitro, požrtvovalno in strokovno. Tudi naša poslanska skupina se pridružuje tistim izrečenim predlogom, da država Slovenija potrebuje sistemski zakon o naravnih nesrečah, predvsem o odpravi posledic naravnih nesreč, ki zahtevajo velika finančna sredstva, ko državo oziroma posamezno območje prizadene naravna nesreča. Poslanska skupina DeSUS bo podprla sprejetje tega zakona z amandmaji, kot jih je oblikovalo matično delovno telo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Tudi v Slovenski nacionalni stranki smo v osnovi podprli predlog, da se današnja točka, torej točka sanacije oziroma odprave katastrofe, ki se je pred nedavnim zgodila, obravnava kot ena izmed uvodnih točk in s tem državni zbor pokaže določeno mnenje oziroma pokaže pomembnost te zadeve. Naša država, torej Slovenija, je zadnji čas res pod veliko naravno obremenitvijo, ki se odvija že nekaj zadnjih preteklih let, od poplav do potresov, ne nazadnje tudi plazov. Žal se pač zadeva - izgleda, da se narava tako tudi z nami igra v tem delu Evrope oziroma v tem delu sveta - toliko bolj frekventno odvija kot v zgodovini S tem bi se rad navezal na nadaljevanje govora, kar se tiče samih predlaganih amandmajev. Kar se tiče predlaganega zakona, jih bomo, seveda tako kot vse poslanske skupine, podprli. Saj namen tega državnega zbora je oziroma bi moral biti, da čim pogosteje, če že ne vedno, sprejme tiste odločitve, ki se dejansko odvijajo oziroma uresničujejo v življenju navadnih ljudi. Ta zadeva danes je ena izmed teh. Ne bomo pa se spuščali, tako kot nekatere poslanske skupine, v sestavo tal, v vremenske napovedi in podobne stvari. Skušali pa bomo doseči to, da bomo po svojih najboljših močeh - in tu tudi apeliram na vse ostale poslanske skupine, da skrbno spremljajo izvajanje tega zakona, predvsem v tistih določbah, ki govorijo o finančni strukturi, o izvajanju in dodeljevanju sredstev. Žal nas je preteklost oziroma zgodovina na tem področju, torej na področju naravnih nesreč, naučila tega, da denarna sredstva vse prepogostokrat pridejo na napačne naslove, torej v napačen prostor in v napačnem času. Mislim, da bi se bilo tu v tem pogledu oziroma na tej točki smiselno ustaviti. Vendar da bi lahko, recimo temu, ta država odreagirala na posledice naravnih nesreč, ki se praviloma odvijejo v nekaj minutah, čim prej, pa bi bilo resnično treba, vsaj po našem mnenju, s strani ministrstva za okolje oziroma drugih pristojnih institucij v tej državi pripraviti krovni zakon, ki bo dopuščal koeficient elastičnosti oziroma specifičnosti vsake naravne nesreče posebej in bo določal predvsem tisto, kar ti ljudje, ki so bili podvrženi tem nesrečam, dejansko potrebujejo. Po našem mnenju ne potrebujejo obiska poslanca, ki jih bo prišel pogledat in v tistem trenutku prisluhnil njihovim problemom, že čez nekaj minut pa na njih pozabil, pač pa bo urejal predvsem to, kako bo država, predvsem preko finančnih sredstev, pomagala, kako se bodo ta finančna sredstva razdelila in kakšna bo njihova časovnost. Predlagani zakon bomo podprli, prav tako amandmaje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Diaciju, Stranka mladih Slovenije.
Hvala, predsedujoči. Ker bom kratek, bi kar iz klopi, da ne bi zavlačeval. Poslanska skupina Stranke mladih Slovenije podpira zakon o ukrepih za pospešitev sanacije na območjih, prizadetih s plazom in izbruhom hudournika, prav tako podpiramo čim hitrejše sprejetje zakona o naravnih nesrečah, ki bi sistemsko uredil in predvidel hitro reševanje ob morebitnih naravnih katastrofah. Strinjam se z besedami predhodnikov in predvsem z gospodom Božičem, ki je omenjal naravne katastrofe v Sloveniji. Dodal pa bi še katastrofalne poplave na širšem celjskem območju in Zgornji Savinjski dolini, ki se tudi lahko ponovijo. Kot sem že omenil, bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, izvolite.
Se opravičujem, ker nisem takoj reagiral. Jaz vem, da se spoštovani poslanec Peče trudi za odlične nastope in ponavadi mu to tudi uspe. Jaz bi želel, da se pri tem vendar drži poslovnika in ne komentira in polemizira s tistim, ki je govoril v imenu poslanske skupine. Zato naj meteorologijo pusti na miru.
Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih predlogov, oprostite, spregledal sem združeno listo. Gospod Grošelj, oprostite.
Spoštovani gospod predsednik, nič hudega, saj smo tukaj v dvorani in lahko bi se tudi kasneje priključili. Spoštovane poslanke in poslanci, dragi kolegi! Združena lista socialnih demokratov je takoj ob tej hudi naravni nesreči na dovolj nedvoumen in jasen način pokazala vse svoje sočustvovanje in pa seveda tudi takoj, da se čimprej pristopi k najnujnejši sanaciji te velike naravne tragedije, ki se je zgodila v tem delu naše države. Zato seveda smo tudi z velikim zadovoljstvom sprejeli ta zakon, ki v bistvu nakazuje samo pričetek tega intervencijskega in pa drugih ukrepov, ki se bodo šele kasneje s sprejetjem tudi proračuna za leto 2001 in verjetno tudi kasneje le izpeljali v celoti za sanacijo v območju, ki ga je prizadel ta plaz. To tudi zaradi tega, ker smo zelo pozitivno ocenili tudi dosedanje prizadevanje vlade in seveda zlasti tudi državne komisije za sanacijo plazov. V zadnjih letih smo pričeli nekako sistematično reševati te težke in nujne probleme v posameznih občinah, seveda predvsem tudi s tega vidika, ker smo zelo kmalu ugotovili, da smo na lokalnem nivoju v bistvu skoraj nesposobni, da bi lahko zagotavljali potrebna finančna sredstva. Zato je tak način, tak pristop pri razreševanju te problematike, ki je bil postavljen, tudi pravilen in tudi učinkovit. Zato bomo sprejem zakona, za katerega tudi mi predlagamo, da ga čimprej sprejmemo, nekega sistemskega, s katerim bomo sprejeli tudi neke dolgoročne usmeritve in s tem tudi vire sredstev, v celoti podprli. No, želel bi dodati še to, da smo tudi v odboru za infrastrukturo dali vso podporo sanaciji pregrade zadrževalnika Prigorica pri Ribnici, vendar nam je bilo dano zagotovilo s strani gospoda ministra, da se bodo že v letošnjem letu zagotovila prva sredstva za pripravo ustrezne projektne dokumentacije, da se bodo finančna sredstva zagotovila v proračunu za leto 2001, zato pri tem amandmaju tudi nismo vztrajali. Vsekakor gre zahvala vsem, vsem službam. S tem se je tudi dokazalo, da je sistem varstva in reševanja ter zaščite pravilno postavljen v naši državi. Izrekamo pa tudi globoko zahvalo vsem neposrednim prizadetim v tem območju, ki so pokazali zelo veliko in ne nazadnje storili tudi tisto, za kar lahko včasih rečemo nadčloveško. Vsem še enkrat iskrena zahvala. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo v celoti podprla vse amandmaje in dala svoj da k sprejetju zakona v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Izgleda, da so se oglasile vse poslanske skupine, zato dajem besedo poslankam in poslancem. Pismenih prijav ni bilo. Želi morda kdo razpravljati [[pri tem razprave omejujem na pet minut]] ? Prosim, gospod Maršič ima besedo.
Hvala lepa za besedo. Vsekakor podpiram sprejetje tega zakona, bi pa rad poudaril tisto, kar je bilo sicer povedano že s strani mojih predhodnikov - zahvala predvsem tistim, ki so nudili pomoč takoj. Gre predvsem za gasilske organizacije in enote v sistemu zaščite in reševanja. Je pa treba tu posebej poudariti še eno stvar, ki je v vsej zgodbi in tej nesreči še posebnega pomena, da gre tu predvsem za prostovoljne organizacije, ki so dostikrat pozabljene v času, ko je treba njihova sredstva planirati, se pa ponavadi vzamejo v precep takrat, ko je treba poiskati odgovornost za morebitne napake. Mislim, da bi moral državni zbor v čim krajšem času obravnavati tudi nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki bi posebno pozornost usmeril na preventivo na tem področju, ki je dostikrat zanemarjena in zaradi tega tudi pravzaprav prihaja do žrtev in nesreč, in to predvsem na podlagi ocen ogroženosti posameznih območij v Republiki Sloveniji. Kot zadnje, podpiram tudi to, da se že končno sprejme krovni zakon, ki bo omogočal takojšnje nudenje intervencijske pomoči in pa zagotavljanje sredstev za sanacijo. Le na tak način bomo lahko zagotovili pomoč takoj, brez sprejemanja in brez te dolge procedure sprejemanja posamičnih intervencijskih zakonov po vsaki nesreči oziroma nezgodi, ki se bo zgodila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo od poslancev razpravljati? Ker nihče ne želi več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo [[...]]Hvala lepa. Imam opozorilo, da tega ni treba. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 20.12.2000. Prosim, da poslanci vzamejo v roke ta material. Torej 20.12. - pregled vloženih amandmajev. V razpravo dajem amandma k 1. členu. K 1. členu so trije amandmaji. Prvi je amandma odbora za infrastrukturo in okolje, drugi je amandma vlade Republike Slovenije in tretji je amandma poslanca Jožeta Tanka. Pri tem seveda moramo poslance opozoriti, da v primeru sprejetja tega prvega amandmaja postaneta ostala dva amandmaja k temu členu brezpredmetna. Prosim predstavnika vlade, če pove, kaj je z drugim amandmajem, za katerega je napovedan umik. Vlada umika drugi amandma. Torej prehajamo na prvi amandma. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz želim o amandmajih k 1. členu reči naslednje: Osnovni namen tega zakona je predvsem sanacija in ukrepanje v zvezi z naravno katastrofo ali nesrečo, ki se je zgodila v Logu pod Mangartom oziroma plazenjem tudi drugih večjih plazišč. In moj osnovni predlog ali želja je, da ohranimo ta namen v zakonu takšen, kot je bil zastavljen, in da v zakonu ne širimo odpravo takih ali drugačnih posledic drugih naravnih nesreč, ki so se zgodile v tem krajšem obdobju ali kot posledica obdobja s hudim deževjem. Da se ne bo s tem zakonom zgodilo tako, kot se je zgodilo z zakonom o odpravi posledic suše, ki je nazadnje dobil zakon povsem tudi drugo podobo in obravnavo, kot je bil njegov namen. Ker v kolikor želimo v tem zakonu tudi z amandmaji širiti, bi rekel, zadeve tudi na druge elementarne nesreče, potem je treba tudi upoštevati vse. Tudi navsezadnje odpravo posledic, ki so nastale prav zaradi obilnega deževja, z naraslim nivojem Cerkniškega jezera. Zato nasprotujem amandmajem, ki širijo namen zakona. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Tanko ima besedo.
Hvala za besedo. Ta amandma sem oziroma te amandmaje sem predlagal predvsem zaradi tega, ker je vlada seznanjena, da gre za veliko nevarnost. To je zadrževalnik, ki je največji v Sloveniji, dolg je skoraj tisoč metrov, visok 9 metrov in za njim se ob deževju zbere 9 milijonov kubikov vode. Za zadrževalnikom sta dve naselji v nekaj sto metrih oddaljenosti in v primeru, da se ta pregrada ob naslednjem velikem deževju, ki bo verjetno kmalu prišlo, najkasneje spomladi, podre, pomeni da voda ti dve naselji zalije v višini dveh metrov. Interventni zakon je edina možnost, da se pristopi takoj k reševanju tega problema, kajti če bomo čakali proračun, potem to pomeni zamik reševanja tega problema za najmanj pol leta. Bi poudaril pa samo še eno stvar. Na "hearingu" je minister predlagal oziroma dal pobudo, da se ta nori ples birokracije nekako prekine. In mislim, da ti amandmaji sodijo v tisto kategorijo, da tu naredimo en tak pomemben korak naprej in mislim, da bi morala tudi vlada biti tista, ki bi to stvar podprla. Cena je tam okrog 250 milijonov. Čez pol leta bo lahko pa 3 ali pa 4 milijarde ali pa 5, pa še okoli 20 mrtvih. Mislim, da se splača te zadeve podpreti in omogočiti, da se takoj gre k reševanju tega problema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ker nihče ne želi več besede, prehajam na odločanje. Na glasovanje dajem amandma k 1. členu pod številka 1. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Glasujemo o prvem amandmaju k 1. členu. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Na ta način se drugi - drugi amandma je bil že od strani vlade umaknjen, tretji amandma je seveda postal na ta način brezpredmeten. In seveda v zvezi s tem tudi vsi ostali amandmaji o naslednjih členih, ki se tičejo amandmaja gospoda poslanca Jožeta Tankota. Prehajamo na 2. člen, ki ima štiri amandmaje. Prvi amandma so vložile poslanske skupine LDS, združena lista, SLS+SKD in DeSUS, s popravkom, ki ste ga vsi dobili v pismeni obliki. Drugega je vložila vlada Republike Slovenije, tretjega - poslanec Jože Tanko in četrtega-poslanec Jože Tanko. Tretji in četrti, seveda, glede na glasovanje po 1. členu brezpredmetna. Prosim, če želi kdo razpravljati. Prosim, gospoda predstavnika vlade, mag. Tavzesa, državnega sekretarja. Prosim? [[Vlada umika svoj amandma.]] Torej, vlada umika amandma pod številko dve. Želi še kdo razpravljati? Ker izgleda, da ne, potem seveda ugotavljamo prisotnost poslancev. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Glasujmo o amandmaju k 2. členu pod številko ena. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Člen je seveda na takšen način spremenjen. Ni? Pardon, sem se zmotil. Glasovati moramo še o členu kot celoti. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Glasujemo o členu v celoti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil člen v celoti sprejet. Prehajamo k 3. členu, h kateremu sta bila vložena dva amandmaja, prvega je predlagal odbor za infrastrukturo in okolje, drugega poslanec Tanko, s tem da je drugi amandma brezpredmeten glede na prejšnje glasovanje o 1. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati,prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem amandma k 3. členu pod številko 1. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Kdo je za amandma k 3. členu? [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasovati moramo še o 3. členu v celoti. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Kdo je za 3. člen v celoti? [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na 4. člen, h kateremu sta bila vložena dva amandmaja, prvega je vložil odbor za infrastrukturo in okolje, drugega vlada Republike Slovenije, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče besede, prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem prvi amandma k 4. členu. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Kdo je za prvi amandma k 4. členu? [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. V razpravo dajem drugi amandma k 4. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Prosim, da ugotovimo navzočnost! Navzočih je 62 poslank in poslancev. Glasujmo o drugem amandmaju k 4. členu. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 4. členu v celoti. Ugotavljamo prisotnost oziroma navzočnost! Navzočih je 60 poslank in poslancev. Glasujmo o členu v celoti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 4. člen sprejet. K 5. členu so bili vloženi trije amandmaji. Pod številko ena ga je predlagal odbor za infrastrukturo in okolje, pod številko dve vlada Republike Slovenije in pod številko tri poslanec Jože Tanko. Prosim predstavnika vlade, da se izjasni o drugem amandmaju. Napovedan je bil umik. Torej, vlada amandma pod številko dva umika. Pod številko tri je brezpredmeten. Torej, glasujemo [[...]]Oziroma dajem najprej besedo poslankam in poslancem. Noben se ni prijavil. Ugotavljamo prisotnost v dvorani! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Prosim, da glasujemo. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasovati moramo še o členu v celoti. Navzočih je 61 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 5. člen sprejet. Prehajamo na 6. člen, h kateremu je vložen samo en amandma, in sicer odbora za infrastrukturo in okolje. Želi kdo besedo? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Kdo je za amandma k 6. členu? [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Kdo je za 6. člen v celoti? [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil člen sprejet. Obravnavamo 7. člen. Vložena sta bila dva amandmaja. Prvega je predlagal odbor za infrastrukturo in okolje, drugega vlada Republike Slovenije, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Če ne želi razpravljati, prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem amandma številka 1 k 7. členu. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Glasujmo o amandmaju pod številka 1 k 7. členu. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Na glasovanje dajem amandma pod številko 2. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Glasujmo o amandmaju pod številko 2. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasovati moramo še o 7. členu v celoti. Navzočnih je 66 poslank in poslancev. Glasujmo o členu v celoti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 7. člen sprejet. Prehajamo na 7.a člen. Vložila ga je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo ga podpira. Želi kdo razpravljati? Ker nihče ne želi, ugotovimo navzočnost! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Glasujmo o 7.a členu. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 7.a člen sprejet. Prosim, da se malo [[...]] [[Smeh.]] [[...]]Prosim, da se malo umirimo. Prehajamo na 7.b člen. Vložila ga je vlada Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker nihče ne želi, prehajamo na odločanje. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Prosim, da glasujemo o 7.b členu, seveda. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 7.b člen sprejet. Prehajamo na 7.c člen. Predlagale so ga poslanske skupine LDS, Združena lista socialnih demokratov, Slovenska ljudska stranka + SKD in DeSUS. Prosim, ali želi kdo razpravljati? Ker ne želi, prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem novi 7.c člen. Navzočih je 61 poslank in poslank. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 7.c člen sprejet. V razpravo dajem še 8. člen. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Navzočih je 59 poslank in poslancev. Kdo je za 8. člen? [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 8. člen sprejet. Ostaja nam še naslov zakona. K naslovu zakona so bili vloženi trije amandmaji, prvega predlaga odbor za infrastrukturo in okolje, drugega vlada Republike Slovenije, ki je napovedala umik, torej le-tega umika, in tretjega poslanec Jože Tanko, ki je pa postal brezpredmeten. Torej, ostaja nam samo prvi amandma. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, prosim, da ugotovimo navzočnost. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Kdo je za amandma k naslovu zakona? [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je novi naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo. Ugotavljam, da so bili vloženi amandmaji k vsem členom, razen 8.členu. In prosim, če želi kdo vložiti amandma, pred tem pa sprašujem, če želi kdo razpravljati o zakonskem predlogu v celoti. Amandmajev ni, razprave tudi ni. In najprej sprašujem, če je zakon usklajen. Torej ugotavljam, da je zakon usklajen. Glasujemo o zakonu. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Glasujemo o predlogu zakona v celoti. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Glede na to, da je, da so na dnevnem redu še tri točke dnevnega reda in da so vse na nek način zahtevne, zaključujem oziroma prekinjam sejo, nadaljujemo ob 14.30. Pri tem pa še prosim malo posluha. Obveščam, da je 4. izredna seja odbora za finance in monetarno politiko ob 13. uri v velikem salonu v prvem nadstropju. Hvala lepa.
Kolegice in kolege v preddverju vabim v dvorano. Nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja 3. izredne seje državnega zbora. Sporočam vam, da so se dodatno opravičili za 3. izredno sejo državnega zbora dne 21. decembra: Majda Potrata, Alojz Sok in Jožef Bernik. Ugotovimo prisotnost! Spoštovani, prisotnih nas je 39, ker pa mislim, da nas je vendarle več in da mogoče niste bili vsi na začetku zadosti pozorni, vas prosim, da še enkrat ugotovimo prisotnost, in sicer drugič. Zato prosim, da zabeležite svojo prisotnost. Je kdo brez kartice? [[Nihče.]] Zbor je nesklepčen, zato bomo nadaljevali čez deset minut, ob 15.00 uri.
Spoštovane kolegice, kolegi. Nadaljujemo sejo in ponovno ugotavljamo prisotnost, tretjič. [[49 prisotnih.]] Zbor je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POSEBNIH UKREPIH NADZORA PRODAJALN NA CESTNIH MEJNIH PREHODIH - HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in prehajamo na prvo obravnavo. Želi predstavnik vlade besedo? Minister, gospod Igor Bavčar, izvolite. Prosim za mir v dvorani.
Gospe poslanke, gospodje poslanci, spoštovana podpredsednica. Pred vami je predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Zakon, ki ga je pripravila vlada, predvsem s sodelovanjem ministrstva za finance, ministrstva za ekonomske odnose in razvoj, ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Bistvo predlaganih rešitev v zakonu, ki ga boste obravnavali, je najprej, da omogoča reševanje celotne problematike preoblikovanja prostocarinskih prodajaln v enem zakonu, da omogoča pomaknitev datuma za preoblikovanje z 31.12. letos na 31. marca 2001. Datum ni usklajen z Evropsko unijo, vendar zaradi proceduralnih in operativno-tehničnih možnosti zgodnejši datum, po mnenju vlade, ni mogoč. Nadalje, ureja prehod zalog na dan 31.3.2001 v teh prodajalnah na nov režim s 1.4.2001. Kar je pomembno, je, da zakon predvideva preoblikovanje prostocarinskih prodajaln na mejnih prehodih z Italijo in Avstrijo, omogoča vključitev sredstev državnega proračuna pri reševanju morebitnih izgub delovnih mest in ekonomskega položaja v občinah, na katerih poslujejo sedanje prostocarinske prodajalne iz sredstev državnega proračuna in sredstev Evropske unije, ob upoštevanju meril in pravil, ki urejajo državne pomoči v Republiki Sloveniji in v Evropski uniji. Velika večina vas, ki danes sodelujete pri obravnavi tega zakona, morda ne pozna natančno zgodovine obravnavane problematike, ki je v veliki meri spremljala celoten proces vključevanja Slovenije v Evropsko unijo. Naj zato, da pojasnim ključne razloge, ki so pripeljali do odločitve vlade, da pošlje državnemu zboru v obravnavo in sprejem predlog tega zakona, poseže malce v zgodovino te problematike. Problematika preoblikovanja prostocarinskih prodajaln se je pojavila v okviru pogajanj o sklenitvi evropskega pridružitvenega sporazuma. Spominjate se, da je v času pred parafiranjem tega sporazuma slovenska pogajalska ekipa bila izpostavljena dvema pomembnima vprašanjema. Na eni strani vprašanjem, ki so končala v sklenitvi posebnega aneksa 13 k pridružitvenemu sporazumu, na podlagi katerega je bila sprejeta sprememba slovenske ustave, ki je bila pogoj za ratifikacijo evropskega pridružitvenega sporazuma. Po drugi strani pa tudi diskusiji, ki se je končala k skupni deklaraciji k 94. členu evropskegapridružitvenega sporazuma, ratificiranem pozneje tudi v slovenskem parlamentu, ki je, sklicujoč se na skupno deklaracijo carinske unije, opredeljeval stališče do nadaljnje usode in delovanja prostocarinskih prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Vrsto let,vsekakor pa ves čas, ko sem tudi v prejšnji vladi oziroma predprejšnji vladi deloval kot minister za evropske zadeve, in v času, dokler je bilo mogoče celotno problematiko obravnavati v okviru izpolnjevanja določil pridružitvenega sporazuma, toliko časa se je odvijal poseben dialog, ki je v bistvu bil dialog o interpretaciji skupne deklaracije k 94. členu tega evropskega pridružitvenega sporazuma. V vsem tem času je Slovenija skušala in tudi skušala doseči v tem dialogu za interpretacijo tako interpretacijo, ki seveda Slovenijo ne zavezuje k preoblikovanju prostocarinskih prodajaln pred vstopom. V okviru dialoga, o tem je na voljo vrsto dokumentov, o tem je sklepalo nekaj pomembnih delovnih teles tega parlamenta v prejšnjem sklicu - torej; v vseh teh dokumentih je jasno razvidno, da je Slovenija skušala zelo vztrajno dokazovati, da skupna deklaracija pravzaprav tega vprašanja ne rešuje na način, kot ga je interpretirala evropska stran, ki je zahtevala, da te prostocarinske prodajalne preoblikujemo nemudoma in takoj. Do trenutka, ko je Evropska unija v pogajanjih o dveh pomembnih poglavjih, poglavju 10, ki govori o obdavčitvi, in poglavju 25, ki govori o carinski uniji, vključila to problematiko med zahteve in svoja pogajalska izhodišča do slovenskega vključevanja oziroma vključevanja Slovenije v Evropsko unijo. Glede na to, da si je Slovenija zadala načrt, ki je splošno sprejet, da konča pogajanja v letošnjem oziroma prihodnjem letu, glede na to, da ima s to problematiko blokirani dve poglavji, je s stališča slovenskega vključevanja, posebej pa s stališča, da pričakujemo, da bo evropski vrh v Goeteborgu v času švedskega predsedovanja v veliki meri že povzel napredek držav kandidatk po vrhu v Nici, da bo torej švedsko predsedstvo, kot je najavilo, ambicioznozastavilo celoten proces širitve in že nameravalo v času šestih mesecev prihodnjega leta izdelati program širitve, projekt z datumi in tudi imeni držav, je kakršnokoli zavlačevanje v pogajanjih, nadaljnje blokiranje posameznih pogajalskih stališč toliko bolj nesprejemljivo z vidika našega temeljnega cilja. Slovenija v pogajanjih nima bistvenih in nerešljivih problemov. Na mnogih področjih, ki za druge države kandidatke predstavljajo bistveno težji problem, kot je, recimo, kmetijstvo pa okolje, pa tudi prost pretok oseb, je ne glede na to daleč pred ostalimi in je s tega stališča dodatno nesprejemljivo, da bi pogajanja blokirali na teh vprašanjih. Drugi del in ravno tako zelo pomemben del, zaradi katerega se je vlada odločila, da predlaga ta zakon, zadeva [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Se opravičujem! Gospod Zmago Jelinčič, lahko prekinete razpravo? Hvala. Izvolite, gospod.
Hvala lepa. [[...]]zadeva ekonomske razloge. Mi smo v preteklosti pridobili argumente, s katerimi smo želeli utemeljiti predlagani zakon. Naročenih je bilo kar nekaj ekonomskih študij, ki jih je opravil Inštitut za ekonomska raziskovanja, ki jih je recenziral Ekonomski inštitut pri pravni fakulteti, ki so bile sicer predmet mnogih dialogov med strokovnjaki, pa vendarle: študije so utemeljeno pokazale, da bi ob ustreznem preoblikovanju izguba delovnih mest dosegla največ 300 do 400 zaposlenih. Da bi torej ob tem, ko s tem zakonom jemljemo carinski in davčni privilegij tem prodajalnam in izenačujemo pogoje poslovanja na slovenskem trgu, ko uvajamo normalno konkurenco in ko izenačujemo pogoje poslovanja v trgovinski dejavnosti, razbremenili ali - pa bom rekel - omejili negativni učinek, ki se utegne pokazati pri preoblikovanju prostocarinskih prodajaln predvsem na številu zaposlenih, in glede na to, da je večina teh prodajaln lociranih na obmejnih območjih, ki tudi zaradi drugih demografskih, ekonomskih, kulturnih in socialnih značilnosti trpijo oziroma za njih veljajo posebno težki pogoji gospodarjenja in so ta in tovrstna območja tudi sicer podreprezentirana, ali pa bom rekel, ekonomsko nerazvitejša od drugih, je vlada seveda v tem zakonu razvila vrsto mehanizmov, s katerimi bo v skladu s pozitivno obstoječo zakonodajo, seveda, in ob uvajanju povsemnormalnih mehanizmov za blažitev teh posledic v okviru aktivne politike zaposlovanja, v okviru regionalne pomoči, seveda, zagotavljala sredstva za te namene. Mislim, da je v času oblikovanja tega zakona, v času obravnave v pristojnih delovnih telesih, v dialogu s poslanci pa tudi ob upoštevanju nekaterih pripomb podjetij, ki jih ta zakon zadeva, vlada razvila vrsto novih oziroma tudi odbor in tudi vlada razvila vrsto novih amandmajev, s katerimi v tehničnem smislu zakon izboljšujemo, ga delamo lažje izvedljivega in seveda tudi podjetjem omogočamo boljše pogoje, neprimerno boljše pogoje za preoblikovanje. Prosim torej, da zakon, kot je predlagan, sprejmete in na ta način omogočite, bom rekel, normalizacijo, izenačitev pogojev poslovanja v trgovinski dejavnosti, Sloveniji pa, da takoj v začetku prihodnjega leta konča in zapre pomembni poglavji v pogajanjih z Evropsko unijo ter na ta način izpelje svoj program vključevanja v Evropsko unijo. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Podpredsednik, gospod Vili Trofenik. Izvolite!
Hvala za besedo. Spoštovana podpredsednica, spoštovani kolegi in kolegice! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je v nadaljevanju 3. izredne seje 20. decembra in na 4. izredni seji, to je danes, 21. decembra, kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Vlada predlaga obravnavo in sprejetje predloženega zakona po hitrem postopku zaradi izrednih potreb države. Ker ste poročilu, ki je precej obsežno, dobili v tisti obliki, dovolite, da bi se omejil samo na nekatere poudarke. Istočasno pa opozoril, da je bila 4. izredna seja odbora zaključena tik pred nadaljevanjem plenarne seje, zato boste še dodatek k temu poročilu prijeli med samo obravnavo zakona na klopi. Pa vendar je treba opozoriti, da je pač predlagatelj predloženim zakonom zagotovil oziroma ugotovil, da bo prodajalnam, ki so doslej poslovale na cestnih mejnih prehodih kot prostocarinskeprodajalne omogočeno nadaljnje poslovanje pod enakimi davčnimi in carinskimi pogoji, kot velja to za prodajanje na drugih lokacijah. Hkrati pa bodo s posebnimi ukrepi nadzora preprečena oziroma omejene možne nepravilnosti in nezakonitosti, do katerih bi lahko prišlo zaradi specifične lokacije mejnih prodajaln. Nadalje je bil odbor seznanjen tudi s pisnim predlogom poslanca Bogdana Baroviča, člana odbora, z dne 15.12. za umik predloženega zakona z dnevnega reda s seje odbora oziroma državnega zbora. Poslanec je v svojem mnenju navedel, da je namreč obravnava predloženega zakona v neposrednem nasprotju z odločbo 140. člena poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije, na podlagi katerega predsednik državnega zbora zadrži dodelitev predloga zakona, če še ni končan zakonodajni postopek o predlogu zakona z enako ali podobno vsebino. Matično delovno telo se ni opredeljevalo do predloga, da se predloženi zakon obravnava po hitrem postopku, iz preprostega razloga, ker je pred obravnavo na matičnem delovnem telesu tega predloga državni zbor že sklenil, da obravnava predloženi zakon po hitrem postopku. V odboru je bilo posredovano tudi mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve z dne 23.8., s katerim sekretariat k besedilu zakona pripominja le, da bo potrebno opraviti nekaj manjših jezikovno-redakcijskih popravkov. Sekretariat navaja tudi pripombe k sicer že umaknjenemu amandmaju vlade za novi 13.a člen z dne 17.8 letošnjega leta. Prav tako je bil odbor seznanjen oziroma je bilo posredovano dodatno mnenje sekretariata, ki ste ga dobili z dne 7.9., ki ste ga dobili v pisni obliki, zato ne bi navajal ugotovitev sekretariata. V okviru splošne razprave so člani odbora načeloma podprli njegovo sprejetje, izraženi so pa bili številni pomisleki glede predlaganega roka in načina reševanja ekonomsko- socialnih posledic, ki bodo nastale po uveljavitvi tega zakona. V okviru razprave je tudi predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve ustno na seji podal mnenje o amandmajih vlade, ki jih je ta posredovala 14.12. letošnjega leta. Ob tem je poudaril, da amandmaji ustrezno upoštevajo pripombe sekretariata, razvidne iz pisne oziroma ki so bile predložene pred tem v obravnavo delovnemu telesu oziroma državnemu zboru. Odbor se je nadalje na 3. izredni seji opredelil do tako amandmajev vlade kot amandmajev, ki so bili vloženi do same 3. izredne seje matičnega delovnega telesa, in oblikoval tudi nekatere svoje amandmaje, ki ste jih prav tako dobili v pisni obliki v poročilu oziroma pregledu amandmajev. Na 4. izredni seji se je odbor opredeljeval oziroma obravnaval amandmaje, ki so jih vložili kolegi poslanci oziroma skupine poslancev po 3. izredni seji in nekatere izmed predloženih amandmajev sprejel, nekatere zavrnil, za nekatere amandmaje so bili pa napovedani pisni umiki iz obravnave. Upam, da boste vse to dobili oziroma da prejemate v tem trenutku v pisni obliki, zato ne bi tega našteval. Odbor je na koncu sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru, da sprejme predloženi zakon, vključno z amandmaji, ki jih je odbor sprejel v okviru sprejetega postopka, o katerem se je pa sam opredelil državni zbor ob sprejemanju dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala vam. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Zmago Jelinčič je želel besedo v imenu poslanske skupine SNS. Izvolite, gospod Zmago.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem skupaj. Danes bomo sprejemali zakon o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Gre pravzaprav za veliko klofuto slovenskemu nacionalnemu ponosu, za veliko klofuto slovenskemu gospodarstvu in za tipično pritlehno priklanjanje slovenske vlade zahodnoevropskegi uniji oziroma Evropski uniji. Konec koncev, od tega ne bomo dobili ničesar, razen tu pa tam bodo kakšnega slovenskega politika potrepljali po ramah in bodo rekli, no, saj si priden, zdaj pojdi pa nazaj v kot. Tako se dogaja in tako se je zgodilo. Trije aspekti pri teh pritlehnosti slovenske vlade so pomembni in trije so kršeni. Prvi je politični aspekt, drugi je državnostni aspekt in tretji je pravni aspekt. Na vseh treh področjih je slovenska vlada pokazala, da nima korajže, da nima pameti in da nima slovenskega nacionalnega ponosa. Podlegli so zahtevam nekakšnih avstrijskih trafikantov, ki so na vsak način zahtevali, da se Slovenijo stisne ob kraj in da se prepove prodaja v maloobmejnih prodajalnah, še preden vstopamo oziroma bi vstopili v Evropsko unijo, če sploh kdaj bomo vstopili v Evropsko unijo. Dvomim, da kdaj bomo, iz dveh razlogov: prvi razlog je ta, da v Evropi hlapcev ne rabijo, za to imajo azilante, in drugi je ta, da bo verjetno Evropska unija do takrat že sama po sebi razpadla, glede na to, kakšne razpoke jo razjedajo, kako ji Danci lepo servirajo "ne" za evro, kako se nekaj podobnega pripravlja v Angliji oziroma Veliki Britaniji in kako se bo nekaj podobnega zgodilo tudi na Švedskem. Avstrijski trafikanti so pri svoji vladi, ki zastopa avstrijske interese, dosegli prepoved uvoza tobačnih izdelkov iz Slovenije v Avstrijo oziroma omejitev na minimalno količino - v nasprotju in v neskladju z določili Evropske unije in z njihovo zakonodajo. Vse lepo in prav, to je bilo pri Avstrijcih. Slovenci, slovenska vlada je bila tiho, ni si drznila dvigniti glasu, ni si upala sprožiti vprašanja v raznih evropskih institucijah, ampak enostavno, seveda, ker so gospodje iz Avstrijskega to rekli, jih moramo pač upoštevati in to potrditi! Mirno smo šli prek tega. Na laški strani so bencin v mejnem območju znižali oziroma ceno bencina znižali skoraj na polovico. Zopet si naša vlada ni drznila karkoli ugovarjati, karkoli reči, kajti če bi laški parlament dvignil glas, seveda, kaj bi se zgodilo! Morda bi kakšnemu gospodu iz naše vladene dovolili letovati v kakšnem italijanskem letovišču oziroma bi mu morda zaračunali polno ceno za letovanje. Žal se to dogaja v slovenskem parlamentu, tukaj sprejemamo po diktaturi slovenske vlade. Cel segment sedaj koalicijske stranke je bil še pred nekaj meseci ostro proti zapiranju prostocarinskih prodajaln. Danes jih je slast oblasti prevzela tako močno, da so pripravljeni prodati svoja do včeraj stoodstotna zagotovila in do včeraj stoodstotno podporo slovenskim volivcem, ki so jim obljubljali, da ni možnosti, da bi odstopili od teh svetlih načel, ki jih bodo branili do zadnje kapljice krvi, verjetno, tuje krvi, seveda, krvi tistih, ki bodo res zaradi tega izgubili službo, ki bodo doma, ki ne bodo imeli zagotovljenih socialnih zadev in tako naprej. Evropskim parlamentarcem ni jasno, kako je mogoče, da je slovenska vlada tako bedasta, da sprejme nekaj, česar ni sprejela in ne bo sprejela in ne bi sprejela nobena druga vlada v Evropi. Lahko povem, da mi je pred štirinajstimi dnevi evropski poslanec Speroni - drugače je predstavnik Republike Italije - rekel, da je Italija dokončno zaprla svoje "duty-freeje" šele lansko leto avgusta meseca in da ne razume, kako je mogoče, da je kdo tako bedast, da vnaprej poriva zaprtje in ponuja zaprtje svojih brezcarinskih prodajaln, ko pa vendar niti še ne vemo, če bomo sploh prišli v Evropsko unijo oziroma kdaj bomo prišli v Evropsko unijo; ne bom rekel, kdaj bomo, kdaj naj bi prišli v Evropsko unijo. Slovenska vlada daje čudne datume, ki se vedno bolj odmikajo. Ob prvi razpravi je gospod Drnovšek govoril - takrat, ko je bilo izsiljeno, da so nekateri v parlamentu, ampak žal večina, podprli španski kompromisni predlog, je bilo rečeno, da bomo v Evropi zaradi tega podpisa že leta 1999. 1999, ne 2099, da ne bo kdo narobemislil. Potem se je to odmikalo vedno bolj v oddaljene časovne razmike. Ko so še lansko leto v spomladi, ko sem jaz prišel z dokumentom, v katerem je pisalo, da ni šanse, da bi bila Slovenija prej v Evropski uniji kot leta 2005 ali 2006, so se gospodje izslovenske vlade, vključno z gospodom mandatarjem oziroma predsednikom vlade, kasnejšim mandatarjem in ponovnim predsednikom vlade, so se zelo potrudili, da so po časopisih pisali, da je to neumnost, da ti dokumenti ne veljajo, da Jelinčič laže in podobno.Konec koncev se je vse skupaj izkazalo za resnično. Mislim, da je vse skupaj zelo oddaljeno še bolj, kot si kdorkoli tukaj notri zamišlja. Konec koncev je še ena stvar. Rekel sem za gospoda Speronija, tako razmišljajo vsi evropski parlamentarci, ki tako ali tako pravijo, da to ni nič drugega kot zahteva nekaterih iz evropske birokracije, ki je udeležena v določenih odstotkih v določenih podjetjih in jim to pač škoduje pri obračunavanju delniških pridobitev oziroma delniških procentnih dobitkov vsako leto Zelo žalostno je, da so na to pristali naši gospodje, predsednik vlade, takrat tudi gospod Zoran Thaler, ki verjetno tako ali tako ni razumel, za kaj pri stvari gre, in so pač to vse skupaj potrdili. Danes ima gospod Thaler podjetje, ki baje krasno cvete, ki se ukvarja z uvozom, izvozom itn. Zelo čudno, zelo čudno. Čeprav po zadnjih podatkih, ki sem jih dobil, je tudi podjetje precej pod vodo, navkljub temu, da iz določenih finančnih virov, določenih obstoječih gospodarskih družb doteče tudi sem ter tjakakšen [[...]]Tako, kakšen milijonček. Še nekaj je hudo žalostnega, da pravzaprav tukaj ni šlo za nikakršno evropsko zadevo in da Evropska unija nikoli ni vezala vstopa Slovenije na ukinitev teh brezcarinskih prodajaln. Ampak so to kar naši v naprej ponujali pa verjetno bi ponudili še kaj, ampak se niso spomnili tisti hip. Verjetno bi ponudili, če bi se takrat spomnili, da ima Slovenija lipicance, bi tudi lipicance ponudili. Ampak verjetno je gospod Thaler rekel, "joj, saj ne vemo, če so lipicanci sploh naši verjetno so tako ali tako italijanski ali pa morda avstrijski, pa ne smemo tuje robe ponujati Evropi". Mogoče bi kdo tudi cviček dal, sicer pa cviček so tako ali tako dali že ustavni sodniki na razpolago tistim, ki se bodo s tem pač bohotili in služili denarje. Vedno bolj me preveva mnenje in razmišljanje, da ta vlada ni slovenska vlada, da to ustavno sodišče ni slovensko ustavno sodišče, ampak da so to neke ekspoziture nekih čudnih jodlarskih variant, ki tukaj kraljujejo po dolgem in počez in za katere verjetno lahko v kratkem pričakujemo, da bodo tudi od slovenskega parlamenta zahtevali, da bomo tukajle noter hodili v dindarlah ali pa v irhavcah. Podprl sem zato, da ne bi tukaj noter hodili v fašističnih uniformah. Rekel sem, da je drugi aspekt, čeprav se prepleta, tudi državnostni. Državnostni in politični, ki ste kršena poleg tega, da je tudi pravni kršen, tudi zaradi tega, ker imamo v Sloveniji parlamentarno demokracijo. Vsaj mislim, da jo imamo oziroma naj bi jo imeli. Mislim, da jo imamo vedno manj in da bo v kratkem z 2/3 večino preglasovana in ukinjena. Morda bo ravno zaradi tega moj ekspoze tukaj malo daljši, ker bom izkoristil tisto zadnjo, verjetno zadnjo priliko, ki mi jo še daje trenutno veljavni poslovnik državnega zbora, da lahko govorim. V prihodnjem bo to vse prečrtano. Čeprav je že zdaj v tem primeru poslovnik državnega zbora kršen. V 174. členu je lepo napisano, da dokler so v obravnavi drugi zakoni iz iste tematike, predsednik državnega zbora, ki ga zdajle tukajle pogrešam, bi bilo lepo,če bi odgovoril zakaj je vendarle pristal, morda verjetno zaradi koalicijske pogodbe, na protiustavno in pa protipravno normo, da je uvrstil ta zakon. Ne bi smelo biti tega zakona v razpravi, dokler ne obravnavamo dveh zakonov, ki sta še vedno v razpravi. Rekel sem, da gre tudi za hudo kršitev s področja prava. In če gremo najprej k temeljnim opredelitvam, se je treba zavedati, da je bila sprva lastninska pravica opredeljena po civilnopravni koncepciji. Kasneje se je začela obravnavati podobno, kot je opredeljena v evropski koncepciji o človekovih pravicah, in sicer v dodatnem protokolu z dne 4.11.1950. Začela se je razprava, ali ne bi bilo treba lastnine obravnavati v spremenjenih socioloških razmerah kot vsoto subjektivnih premoženjskih pravic. Lastnina naj ne bi zagotavljala le svobodo posamezniku, temveč tudi vsoto premoženjskih pravic. To je varovalna funkcija. Zato se pojem razširja na vse premoženjske kategorije: nepremičnine, premičnine, terjatve, blagovne znamke, patente, delnice in vložke ter pričakovane pravice. Danes se lastninska pravica razširja na nekatere javnopravno priznane pravice, na primer tudi prejemki iz socialnega zavarovanja. Gre za pojmovanje premoženja kot eksistenčne podlage subjektov. Pojem se razširja tudi na vsako vrednost, pa tudi na vse tiste pravice oziroma na vse pravice, tudi zgolj utemeljeno pričakovane. Zato se v teoriji namesto lastninske pravice več razpravlja o varstvu premoženja. Smisel podjetniške lastnine je pridobivanje dohodka. Ta je eksistenčna podlaga tako fizične kakor tudi pravne osebe. Pri podjetjih govorimo o lastnini kot skupnosti stvari in pravic. Skupnost kot pravna oseba pa uživa lastninsko varstvo, ne morebitni družbeniki ali delničarji, slednji so lahko posredno prizadeti. Vrednost podjetja obstaja v povezanosti stvari, te omogočajo ustvarjanje dobička, ne pa posamezna stvar ali pravica. Le z enotnostjo si podjetje zagotavlja eksistenco, ta pa je konstitutivni predmet oziroma element lastnine. Le kar obstaja določen čas in deluje z visoko stopnjo verjetnosti glede na poslovne razmere, predstavlja podjetniško lastnino, kljub stalnim rizikom. Gre za pravno pojmovanje skupnosti stvari in pravic. Treba je še upoštevati materialne dobrine, kot so organizacija, poslovni partnerji, vloga na trgu, lokacija, podjetniška, sociološka klima in podobno, kar ne ustreza knjigovodski vrednosti podjetja. Kot substanco podjetja ne moremo šteti le stvari in pravic, ki se izkazujejo v bilanci. Kupec kupuje podjetje ne kot seštevek vrednosti stvari in pravic, temveč glede na pričakovani dobiček. Lastnina kot ustavno varovana pravica je opredeljena v 33. členu ustave. Svoboda lastnine in iz nje izhajajoča uporabna vrednost nista z ustavo zajamčeni brezpogojno, možna je razlastitev ali socialna vezanost [[o tem govorita 69. in 67. člen ustave]] , vendar je v primeru razlastitve, to je odvzema lastnine, in omejitve zagotovljena pravica do odškodnine, kar pomeni, da odtegnitev lastnine "per saldo" ne predstavlja odtegnitve premoženja. Varovana je vrednost lastnine, ne gre le za varovanje stvarnega in pravnega položaja stvari, temveč predvsem menjalna vrednost stvari, torej z ustavo zajamčeno predvsem vrednostno jamstvo. Pridobivanje in razpolaganje z lastnino je varovano, kot sem že povedal, predvsem s 33. členom ustave. Pridobitev in odtujitev lastnine so medsebojno dopolnjene rešitve, ki jih vsebuje sam pojem lastnine. Če gre za pridobivanje na sploh, je to povezano s splošno svobodo ravnanja. Svoboda ravnanja velja tudi na gospodarskem področju, varovana je pravica osebe, tako fizične kakor pravne, njena avtonomija pred državnimi predpisi, ukrepi in tudi planskimi akti. Vsebina 33. člena ustave da upravičenje do uporabe lastnine v podjetniške namene. Določba 49. člena ustave pa daje pravico kombiniranja različnih proizvodnih dejavnikov za ustanovitev podjetja. Pravica do zbiranja in združevanja, kar vsebuje 42. člen slovenske ustave, daje pravico do ustanavljanja gospodarskih družb. Posebej še pa je podjetništvo varovano z določbo 74. člena ustave. V konkretnem primeru, o katerem danes govorimo pri tem zakonu, gre za problem omejevanja lastninske pravice, ker predlog tega carinskega zakona predvideva ukinitev prostih carinskih prodajaln, kjer gre za poseg v pridobljene pravice imetnikov prostocarinskih prodajaln. Problem pridobljenih pravic je omenjen v 155. členu ustave, ki v svojem drugem odstavku določa, da samo zakon lahko določa, da imajo posamezne njegove določbe učinek za nazaj, če to zahteva javna korist in če se s tem ne posega v pridobljene pravice. Pridobljene pravice se pretežno opredeljujejo kot utrjena pravna stanja, ki niso varovana le z določbami, temveč tudi kot taka, ki so varovana pred zakonodajalcem, ker uživajo ustavno sodno varstvo, na primer zagotavljanje lastnine. Ta stanja so utemeljena z državo in niso časovno omejena, temveč trajna in zato nepreklicna. V zvezi s pridobljeno pravico nekateri teoretiki poudarjajo, da se te pravice utrjujejo z načelom zaupanja v pravo, pravica pa je pridobljena zlasti takrat, ko ima tudi elemente pogodbenega prava. Pri nas to ne velja nič, seveda. Pridobljena pravica temelji na prostovoljnem oblikovanju, povezana je s storitvijo subjekta, ki je izpolnil določene pogoje, plačal dajatve, zgradil objekt, pridobil gospodarsko dejavnost itn. Torej, z njegovim sodelovanjem, pa čepravodloči državni organ. Gre za izjavo volje dveh strank, ki pomeni medsebojno vezanost, država z odločbo pa daje tej pravici posebno varstvo. Pridobljena pravica je utrjevana s še posebno ustavno odločbo, ki govori o odvzemu ali omejitvi lastninske pravice, v 69. členu ustave. Tako pravi: "Lastninska pravica na nepremičnini se lahko v javno korist odvzame ali omeji proti nadomestilu v naravi ali proti odškodnini pod pogoji, ki jih določa zakon." S to določbo je določeno nadomestilo pri odvzemu nepremičnine pa tudi pri njeni omejitvi. Zato je na primer avstrijsko ustavno sodišče, seveda za Avstrijo, ne za nas, žal, postavilo strogo pravilo, da mora zakon, s katerim se odvzame ali omeji lastninska pravica, določiti tudi primerno odškodnino kot bistveni element zakona in njegove ustavnosti. Citirana določba slovenske ustave tudi zahteva določitev odškodnine, saj je sicer zakon, ki tega ne reši, v nasprotju z ustavo. Nemško ustavno sodišče - ki je že v EU, ki je že zgodaj v EU - je odločilo, da mora zakon, ki odvzema ali omejuje lastnino, določiti vrsto in mero odškodnine. Zakoni, ki urejajo to materijo, so po uveljavitvi ustave v nasprotju z ustavo, če ne rešujejo odškodnine za poseg v lastnino. O tem govore tudi razne odločne zveznega nemškega ustavnega sodipla in sicer, če želite, vam lahko preberem tudi zbirko odločb, zbirka odločb je 4, stran 219 in pa 64, stran 268. Nemško ustavno sodišče je tudi zahtevalo, da je odškodnina primerna, da se upošteva socialno razmerje in socialni pomen lastnika, glede na namen norme, ki ne sme prekomerno obremeniti lastnika. Tukaj ravno tako govorimo o odločbah zveznega nemškega ustavnega sodipla, in sicer zbirka odločb, če si boste kolega napisal še to; zbirka odločb 21 na strani 150, odločbe 50 na strani 290 in zbirka odločb 53 na strani 257. Nesorazmerno določena odškodnina lahko privede do kršitve ustavne norme o enakosti pred zakonom. O tem govori 14. člen. Če naloži posebno breme, temu se reče premoženjska žrtev, ki se izkaže kot enostranska obremenitev napram drugim. Tukaj lahko v istih dokumentih, v zbirki odločb 137 na strani 152 pogledate to. Nemško zvezno sodišče je v odločbi "Modendenkmal", in sicer "Colonia ultia traiana", razločilo odtujitev in opredelilo vsebino lastnine v zvezi z mejo rabe in s tem pojasnilo omejitev lastninske pravice. To si lahko preberete v odločbah Zveznega sodišča v civilnih zadevah, na straneh 110, 12 in 16. V primerih odtujitve in omejitve lastninske pravice se mora zakon držati načela sorazmernosti. Upoštevati mora v ustavi določeno socialno vsebino lastninske pravice na eni strani in upravičene interese drugih udeležencev ter tako doseči določeno izravnavo interesov. Privilegiranje ene strani ali diskriminacija druge strani ni v skladu z ustavno zahtevo socialne vezanosti lastnine. Ravno tako odločbe nemškega zveznega ustavnega sodipla, zbirka odločb pod številko 37, stran 132. Skladno s tem je zakonodajalec vezan na ustavno načelo sorazmernosti in blagostanje javnosti pa ni le temelj, temveč tudi meja za določanje lastninskih omejitev. [[Kolegu se ne ljubi več prepisovati, v katerih zbirkah odločb in na kateri strani je, tako da bom te številke izpustil, lahko mu pa kasneje to posebej dam.]] Treba je upoštevati tudi situacijsko vezanost lastnine, ki narekuje v splošnem interesu posebna ravnanja v obliki zapovedi ali prepovedi. To sodi k socialni vezanosti nepremičnin. Taki primeri so, na primer, varstvo kulturnih in naravnih spomenikov, razna pravila iz varstva okolja, krajine, pravo planiranja, gradbeništva, varovalni pasovi, upoštevanjelastnosti tal in podobne zadeve. Velja tudi omejitev rabe tal, če se s tem ogroža javni interes, gospoda žlahtna! Do tega bo morala Slovenija še marsikaj naresti. Tu gre za zahteve po varnosti gradnje, vzpostavljanja varnega poslovanja, podtalnice in podobno.
Gospod Zmago, dovolite samo eno pojasnilo. Resnično sem zelo pozorno poslušala vaše izvajanje, in ker danes na dnevnem redu ni vprašanje lastninskih pravic in omejevanje lastninske pravice, ki jo zelo bogato obrazlagate ta trenutek, temveč samo pravzaprav, tako kot je predstavnik vlade povedal, v delu omejevanja, se pravi jemanja carinskih in davčnih privilegijev, ne pa odvzemanja lastninske pravice nekomu, bi vas vendarle prosila, da se v svojem govoru držite vprašanja, ki je na dnevnem redu, to pa je vprašanje privilegijev, ki jih danes prostocarinske prodajalne imajo. Hvala lepa.
Gospa predsedujoča, verjetno me niste dovolj dobro poslušali [[...]]
Zelo pozorno.
Lahko grem še enkrat od začetka, pa morda še kaj pojasnim, če želite, vendar je pa dejstvo, da gre tu za kratenje pravic, za kratenje lastnine in za kratenje svoboščin. In ravno pri tem zakonu utemeljujem te napačno sprejete odločitve, napačno predlagane odločitve s tem, kar zdaj berem. Če pa mi prepovedujete, gre pa za kršenje ustave.
Ne prepovedujem, želim, da se v skladu s poslovnikom držite dnevnega reda. Gradivo, ki ga imamo pred sabo, vendarle ne govori o jemanju lastninske pravice nekomu. Ta vaša razprava govori pa samo o jemanju lastninske pravice in vseh posledicah in dolžni pozornosti, ki jo država in izvršna oblast mora namenjati temu vprašanju. To ni današnji dnevni red.
Gospa predsedujoča, mislim, da ne razumete. Vendar pa mogoče vas opomnim, da boste morali, verjetno nočete poslušati do konca, ker vas bodo doma na Koroškem spraševali, zakaj ne zastopate mnenja 12 koroških občin, ki zahtevajo, da se PCP-ji ne zapro, ampak da zastopate mnenje, ki vam je ukazano po koalicijski pogodbi oziroma po strankarski pripadnosti. Meni je žal, ampak [[...]]
Se opravičujem, zaradi pravice [[...]]
Dovolite, da končam, gospa predsedujoča. Jaz vas bom poslušal potem, bi pa rad dokončal ta stavek, potem vam bom pa prepustil besedo, potem bom pa nadaljeval. Namreč, gre za to, da je nedopustno, da pravzaprav kratite človeku iz opozicijske stranke, da pove tisto, kar bi morala narediti slovenska vlada, in da razkrije njeno podlo početje. Se opravičujem, prosim!
Dovolite, da odgovorim. Kako sem se odločila, je moja osebna stvar, in kakšno mnenje zastopam, vi ne veste, zato ne dovolim, da govorite, kakšno je moje mnenje. To je prvo. Drugo. Samo prosila sem vas, v skladu s prvim odstavkom 68. člena poslovnika, da govorite o vprašanju, ki je danes na dnevnem redu. Jemanje lastninske pravice danes ni na dnevnem redu. Hvala lepa. Samo to vas prosim, da se držite te teme današnje razprave.
Gospa predsedujoča! Če imate vi avto, pa vam pride nekdo od vlade pa vam avto odvzame, ali je to jemanje lastninske pravice ali ni to jemanje lastninske pravice? In ravno tako bodo odvzeli nekomu PCP-je. To pojasnjujem Bom malo preskočil in bom šel na posege same, kot take, s pravnega stališča, gospa predsedujoča.
Hvala lepa.
Poseg v premoženje predstavlja pozitivno ravnanje državnega organa v skladu z njegovimi pristojnostmi. Zgolj opustitev nekega ravnanja s strani države ne predstavlja vedno posega v premoženje. Državnemu organu je enako ravnanje institucije z javnimi pooblastili - to so javni zavodi, javna podjetja, skladi. Poseg mora direktno poseči v premoženje. Kriterija neposrednosti ne obravnavamo zgolj formalno, temveč zadeva ukrep na podlagi določene pristojnosti. Nujno je, da je nevarnost za premoženje podana, mora biti uresničena oziroma izkazana v samem ukrepu. Mislim, da sem sedaj bližje temi. Podobno je rečeno v drugi določbi s tem, da je subjektu naložena posebna žrtev kot nujna posledica državnega ukrepa. Kot primer bom zopet navedel zvezno Republiko Nemčijo, ki ima ustavno pravo zelo dobro urejeno in ne dovoljuje protiustavnih posegov, tudi s strani države, kot se to dogaja pri nas. V Zvezni republiki Nemčiji je največ posegov storjenih v škodo subjektov na področju gradbeništva, recimo, preklic gradbenega dovoljenja, sprememba planskih aktov glede namembnosti cone, kasnejše omejevanje že danegadovoljenja - tukaj smo pa že bližje nekako, kajne - preklic dovoljenja za delovanje gostinskega obrata - tukaj smo še bližje - in tako naprej. Skratka, poseg mora neposredno vplivati na lastnino, kjer je finalno ciljno ravnanje, sicer ni zagotovljena vzročna zveza. Kriterij neposrednosti pomeni predvsem, da ukrep vsebuje uresničljivo nevarnost. Tukaj pa jo. Pri odmeri odškodnine se upošteva tudi napačno ravnanje oškodovanca, zlasti če je dosegel sporno odločbo, z lažnim prikazovanjem dejstev, kjer pa gre za sokrivdo. Kjer so posegi enaki odtujitvi v znani odločbi, "Nasoukisung", ustavnega sodišča Zvezne republike Nemčije, je poudarjeno, da subjekt ne more uveljavljati odškodninskega zahtevka pred rednim sodiščem, če ni predhodno izrabil vseh pravnih sredstev v upravnem postopku. To pojasnjujem zato, ker s tem, tudi s tem ekspozejem ne bo še končano delovanje Slovenske nacionalne stranke na področju tega zakona, ki ga je vlada predlagala. Subjekt je dolžan od samega začetka preprečiti nastanek protipravnega stanja. Vsak subjekt je dolžan ugotoviti, ali je poseg v njegovo premoženje skladen s pravom ali ne ter uporabiti pravna sredstva, če gre za protipravnost, saj sicer lahko govorimo o sokrivdi oškodovanega subjekta. Zdaj vam je verjetno jasno, zakaj moram pojasniti te zadeve tako podrobno. Med posebne ukrepe, ki delujejo kot posegi odtujitve, štejemo tudi planske akte, ki predvidevajo razlastitve v zvezi z gradnjo ali rušenjem objektov in z namembnostjo prostorninskih con. V zvezi s planiranjem so lahko predvideni ukrepi, ki omejujejo svobodno ravnanje subjektov s splošnim namenom, da se zavaruje zdravje in življenje ljudi, rastlin in živali. Zdaj gremo pa na varovanje dobrine. Jamčenje države je podano na škodo, ki nastane fizičnim ali pravnim osebam ali lastnini. Z državnimi posegi so lahko prizadeta nepremoženjska področja, to je zdravje, življenje, svoboda, osebne pravice, bolečine in tako naprej, oškodovanec pa se znajde napram državi v enakem položaju, kot če bi mu škodo povzročil tretji. To se pravi, vtem primeru je namen države oškodovati nekoga. Tisti, ki bo oškodovan, to se pravi PCP, so v enakem položaju. Poudariti je treba, da ne gre za nadomeščanje čistega premoženja, varovane so obstoječe premoženjske pozicije. Z vidika varstva premoženja prihajajo v poštev pravila o varstvu lastnine, tako tudi izgubljeni dobiček. Pa smo zopet pri PCP, čeprav je tukaj precej težavno reševanje teh zadev, in sicer po civilnopravnih pravilih, če posebni zakon te problematike ne rešuje drugače. Če je povračilo škodevezano na določene dobrine, se odpira vprašanje posebnega področja, to je pa zopet področje izgubljenega dobička. In ravno ta problem izgubljenega dobička je potrebno posebej poudariti, če je v ospredju varovanje obstoječih dobrin, pri izgubljenem dobičkupa gre za hipotetični razvoj škode, ki pa prihaja v poštev praviloma le, če je na strani države krivdno ravnanje. To pomeni lahko izpad običajnega zaslužka ali rabe, s čimer nastane premoženjska škoda, ki mora biti v neposredni zvezi s sprejetim državnim ukrepom, če gre za nesorazmerno trd poseg. In ravno pri zaprtju PCP gre za nesorazmerno trd poseg. Pri tem se uporabijo pravila iz civilnega prava o izgubljenem dobičku, in sicer pri oceni izgubljenega dobička se upošteva dobiček, ki bi ga bilo mogoče utemeljeno pričakovati, glede na normalen tek stvari ali glede na posebne okoliščine, ki pa ga zaradi oškodovančevega dejanja ali opustitve ni mogoče doseči. Tukaj, v tem primeru PCP-ji imajo svoje zahteve in imajo svoje izračune, kolikšen je ta izgubljeni dobiček. Pri interpretaciji uporabljenih pojmov pa se lahko poslužimo sodne prakse. Kriterij izgubljenega dobička je lahko le tisti dobiček, ki bi ga utemeljeno pričakovali v rednem teku stvari. Subjektivne ocene in želje, predpostavke se ne štejejo za element integralnega povračila. Podana morajo biti objektivna dejstva, na podlagi katerih se utemeljeno lahko pričakuje dobiček. Žal mi je, da gospod predsednik odhaja, ker prej je bil zelo zagnan, da bi rad poslušal to zadevo, sedaj gre pa ven. Gre tudi za reden tok stvari, kar vse praviloma ugotavlja izvedenec. Lahko zopet pogledamo nekaj iz zveznega nemškega sodišča. Če vzamemo samo nekaj odločb iz zadnjega časa, pravi tako: 'Oškodovanec, ki uveljavlja nadomestitev škode v obliki izgubljenega dobička, mora predložiti konkretna dejstva, iz katerih se da zaključiti verjetnost pričakovanega dobička. Pomembno je, da so dane navezne točke, ki so primerne za presojo verjetnosti pričakovanega dobička. Če ponujeni dokazi ne zadoščajo za ugotovitev popolne odškodnine, pa tudi ne za zavrnitev zahtevka, je treba presoditi, v kolikšnem obsegu predložena dejstva dajejo podlago za odločitev o manjši odškodnini." Tega ta zakon, ki ga imamo pred seboj, niti od blizu ne obravnava. Niti od blizu. Naprej, drugi primer. Kupec, ki zaradi neizpolnitve pogodbe o nakupu nepremičnine zahteva od prodajalca nadomestilo, lahko uveljavlja izgubljeni dobiček, glede na že pridobljena lokacijska in gradbena dovoljenja za gradnjo objekta za oddajo apartmajev. V zvezi s tem mora predložitiizračun, ki dokazuje verjetnost in resničnost pričakovanega dobička. Ob tem lahko kupec zahteva tudi povračilo dotedanjih vlaganj. Vlaganja v PCP-je so bila, vlaganja morajo biti pravzaprav stalna, če hoče PCP, to se pravi prosta carinska prodajalna, delovati v skladu s tržnimi načeli. To se pravi, da se v tem zakonu, ki ga danes naj bi sprejeli, negirajo tudi vsa vlaganja PCP-jev. Naprej. Tožnik je najel velik razstavno-prodajni prostor za določen čas. V tem času je prišlo do okvare razstavnega prostora in je kupec upravičen zahtevati izgubljeni dobiček, ki ga je utemeljeno pričakoval, glede na tržne razmere, predvideni obseg poslovanja in druga pomembna dejstva. Tukaj se lahko obrnemo na primer prosto carinske prodajalne na prehodu Vertojba pri Novi Gorici, kjer je policija v vmesni pas vgradila zaporo, tako da Italijani niso mogli priti v slovensko prostocarinsko prodajalno in tam kupovati. Slovenci so lahko šli in so potem šli nazaj ven, Italijani tega niso mogli delati. In tu je šlo za ta primer. Naprej. Pri izgubljenem dobičku se lahko zahteva tudi povračilo investicijskih sredstev, ki so bila v sporni objekt vložena. Sredstva so bila vložena - o povrnitvi investicijskih sredstev v tem zakonu ni niti glasu. Naprej. Oškodovanec, ki zahteva odškodnino v obliki izgubljenega dobička, mora predložiti vse potrebne dokaze, iz katerih izhaja verjetnost pridobivanja dobička. Dokazati mora, kako se je spremenil njegov premoženjski položaj pri polnem izvrševanju pogodbe, na primer zakup gostinskega lokala, in kolikšen dobiček je lahko pričakoval ter tako ugotoviti razliko z doseženim dobičkom. Pri izračunu razlike med pričakovanim in doseženim dobičkom se upošteva tudi morebiten prispevek oškodovanca k nastali škodi. Tu gre za del sokrivde, ki pa je s strani prostocarinskih prodajaln ni bilo, je pa bila krivda s strani države, ki je že pred časom zahtevala ukinitev in je omejevala delovanje prostocarinskih prodajaln. Naprej. Kupec lahko za čas, ko ni mogel uporabljati kupljenega stanovanja, zahteva odškodnino glede neizpolnitve pogodbe, če je bil ta prostor za vodenje njegovega življenja centralnega pomena. V tem primeru smo zopet v primeru Vrtojbe, kjer so slovenski uradni organi preprečevali uporabo PCP-ja, da se je samo približno polovica ljudi lahko zglasila v PCP-ju, kjer dejansko gre za omejevanje prostora pri vodenju za življenje PCP-ja centralnega pomena. Da preidemo k jamčevanju države v Evropski uniji. Sodišče Evropske unije je večkrat poudarilo soodgovornost Unije, to se pravi Evropske unije, za povzročeno škodo in tudi pritrdilo oškodovancu, da je za nadomestitev škode odgovorna njegova država. Skratka, tu daje možnost slovenski nacionalni stranki tudi evropsko sodišče, da se kasneje vse skupaj sproži tudi na evropskem sodišču. Ne vem, kako bo slovenska država potem gledala na to. Sicer pa, gospa predsedujoča, imam občutek, da pri razpravi ne sodeluje dovolj poslancev, zato bi prosil oziroma zahteval, da se preveri sklepčnost v dvorani, v skladu z obstoječimi pravili. To se je že dogajalo in prosim, če se lahko preveri sklepčnost; med razpravo lahko zahtevam preveritev in prosim, če se preveri sklepčnost v dvorani.
Gospod Zmago, prepričana sem, če bi se resnično držali dnevnega reda, bi bila dvorana polna, tako pa [[...]]
Gospa predsedujoča, že nekajkrat ste rekli, da se ne držim dnevnega reda. Prosil bi, naj potem kdo drug vodi tole razpravo, če ne razumete, o čem govorim. Lepo prosim oziroma zahtevam, da se preveri prisotnost v dvorani. Prosim!
Izvolite nadaljevati.
Ne, ko bo konec razprave, pravico imam preveriti [[...]]To se pravi - gospa Veliščkova, vi odkimavate - ko je bil Hvalica za govorniškim odrom in je to zahteval, se je to dogajalo, ali kako? Ali zato, ker smo pa iz slovenske nacionalne stranke, pa nimamo enake pravice, kot jih imajo drugi, ali kaj? Prosim, če preverite prisotnost v dvorani.
Jaz vas lepo prosim, da nadaljujete s svojo razpravo, to pravico ste si vzeli. Sami poslanci [[...]]
Pravice si nisem vzel, pravico mi daje ustava, "madona-santa". Ali imamo kakšno ustavo v tej državi ali vlada LDS?
Se opravičujem, nerodno sem se izrazila. Dobili ste pravico do razprave in prosim, da nadaljujete.
Prosim, če v skladu s poslovnikom državnega zbora ugotovite sklepčnost.
Poslovnik ureja sklepčnost in njegovo ugotavljanje pred začetkom glasovanja in na začetku seje.
Ne, prosim, če si preberete določene določbe [[...]]
Prosim, da izrabite svojo pravico do svoje razprave in prosim, če nadaljujete.
Nimam tukaj poslovnika in ne smem iti dol, ker potem sem prekinil svojo debato. Člen bi morala vedeti sekretarka državnega zbora, generalna sekretarka, gospa Jožica Velišček, ker če tega ni v poslovniku, potem [[...]]Saj ga bom dal naprej gospe Jožici Velišček in prosim, gospa Jožica, če najdete.
Gospod Zmago, prosim vas, da ne delate teatra iz te vaše zagovornice. Imate pravico do razprave, predlagatelji zakona vas poslušajo, prosim, da razpravljate, odločitve poslancev pa so v njihovih rokah. Če ne boste nadaljevali, bom ocenila, da ste z razpravo končali in glede na to, da imamo še več prijavljenih, pozvala sokolege, da nadaljujejo.
Gospa predsedujoča, izgleda, da ste vi v svoji poslanski skupini LDS oziroma v koaliciji že sprejeli spremenjen poslovnik državnega zbora, ki omejuje poslancem opozicije, da govorijo. Mislim, da je to eklatantno kršenje, eklatantno kršenje ustavnih pravic poslanca.
Gospod Zmago, trikrat sem vas lepo prosila, da nadaljujete s svojim govorom.
Da, rekli ste naj najdem, kje je to preverjanje sklepčnosti. Če dovolite, bom to [[...]]
Tega vam nisem rekla, ampak sem rekla [[...]]
Imam pa pravico. Ker?
/Ni vključen./
Tako je.
To je bil začetek našega zasedanja po prekinitvi v dopoldanskem delu. To smo dolžni. Ne, danes ne.
/Ni vključen./
In to se je v državnem zboru že dogajalo. Na zahtevo poslancev smo preverjali, že danes tudi. To se pravi, imamo dvojna merila: za opozicijo ena merila, za koalicijo druga merila. Potem pa dajte, saj lahko potem pričakujemo v kratkem tudi zaporne naloge za vse opozicijske poslance, da nas bodo spravili ven ali pa morda želite, da ostanemo, kar doma, ali kaj? Gospod Peterle je pojasnil 62. člen. In 62. člen je bil že večkrat uporabljen v enakem smislu kot ga je pojasnil gospod kolega poslanski Peterle in zato prosim, da se v skladu z do zdaj obstoječo prakso, tudi danes ravnamo na enak način.
Gospod Zmago, prosim, da nadaljujete z vašo razpravo.
Jaz bi prosil, če se ugotovi sklepčnost.
Dovolite, da vam pojasnim 62. člen. Ko predsedujoči začne sejo, obvesti državni zbor, kdo izmed poslancev ga je obvestil, da je zadržan in se seje ne more udeležiti. Predsedujoči nato ugotovi, ali je državni zbor sklepčen. Gospod Zmago še enkrat prosim, da nadaljujete z razpravo, drugače bo moja ocena, da ste z razpravo prenehali, ne na moj poziv, ampak na vašo osebno željo.
Na mojo osebno željo, oprostite, ne morete ugotavljati, kaj so moje osebne želje. Lahko kvečjemu vi rečete, da v skladu s poslovnikom državnega zbora lahko vi tolmačite poslovnik za časa trajanja vašega predsedovanja, in to je edina varianta, da to lahko naredite. Tega pa še niste rekli. To se pravi, imam do takrat jaz prav.
Se opravičujem, to, kar sem prebrala, je bilo moje tolmačenje poslovnika in prosim, da nadaljujete.
Hvala lepa. Če bi to naredili prej, bi že zdavnaj nadaljeval. Proceduralno.
Gospod Peterle, zelo cenim vašo izkušenost, smo med razpravo in po končani razpravi gospoda Jelinčiča boste lahko imeli svoj proceduralni predlog. Resnično prosim za red in prisluhnimo gospodu Jelinčiču naprej.
72. člen, gospa predsedujoča, dovolite, da vam ga preberem. To je še vedno poslovnik državnega zbora Republike Slovenije.
Predsedujoči lahko, jaz pa ne želim, prosim nadaljujemo.
Ja. Predsedujoči prekine delo državnega zbora, če se ugotovi, da seja ni več sklepčna.
Lahko.
Piše tretji odstavek, ne piše lahko, ampak, da prekine. "Predsedujoči prekine delo državnega zbora, če se ugotovi, da seja ni več sklepčna", potem pa naprej, "če so potrebna posvetovanja, če je treba dobiti mnenje delovnih teles ali vlade in v drugih primerih, kadar tako sklene državni zbor". In lepo prosim, to piše v tretjem odstavku 72. člena. Evidentno je, da je nesklepčno, zato prosim, če pa je sklepčno, pa prosim, vprašajte oziroma zahtevajte preveritev oziroma preverite sklepčnost.
Gospod Zmago, vztrajam pri svoji razlagi in prosim, da nadaljujete.
Kako?
Prosim, če nadaljujete svojo razpravo.
Mislim [[...]]Mi se bomo pritožili na poslovniški komisiji. Vendar pa ostro protestiram, ostro protestiram proti diktatorskemu načinu vodenja državnega zbora in proti uzurpaciji oblasti s strani LDS-a oziroma koalicije, ki je pripravljena Slovenijo tudi potopiti, samo da bi njeno obveljalo, pa mogoče še kakšni privatni interesi. Ostali smo pri evropskem sodišču. Evropsko sodišče je večkrat poudarilo soodgovornost - bom ponovil ta zadnji stavek, ker že tako nekateri ne razumejo, kaj govorim, nekateri so pa verjetno pozabili, zato bom še enkrat, gospa predsedujoča, to prebral. Torej, sodišče Evropske unije je večkrat poudarilo soodgovornost Unije za povzročeno škodo in tudi pritrdilo oškodovancu, da je za nadomestitev škodeodgovorna njegova država. Temelje skupne odgovornosti iz državnega jamčenja je evropsko sodišče opredelilo z odločbo z dne 19.11.1991, in sicer takole: "1. Temeljna pogodba Evropske unije je oblikovala lasten pravni red, ki ga morajo države članice izvajati, zlasti njihova sodišča. Pravni subjekti tega pravnega reda niso le države članice, temveč tudi posamezniki, katerim skupno pravo nalaga pravice in obveznosti. Take pravice in obveznosti ne obstoje le, če jih pogodba izrecno navaja, pač pa tudi iz skupnih enotnih obveznosti, ki jih pogodba nalaga državam članicam in organom Evropske unije. 2. Glede na stalno sodno prakso morajo nacionalna sodišča, ki uporabljajo določbe skupnega prava, zagotoviti učinkovanje teh norm in varovati pravice, ki jih pravo Evropske unije daje posameznikom. 3. Učinkovitost skupnih pravnih rešitev bi bila omajana in varstvo pravic zmanjšano, če posameznikom, tako fizični ali pravni osebi, ne bi bila dana možnost zahtevati odškodnino, če bi bile prizadete njihove pravice iz aktov Evropske unije." Ob tem je treba poudariti, da ta akt še posebej varuje lastninsko pravico, in sicer prvi protokol k temu aktu. Zanimivo je, da je Slovenija podpisala oziroma se zavezala za ta akt in tu notri je dokaz v 3. členu, da Evropa nikoli ni zahtevala od nas takšnega akta oziroma da bi se tak akt sprejel oziroma da bi zaprli prostocarinske prodajalne, ker jim ravno 3. točka te odločbe z dne 19.11.1991 to potrjuje. Tu notri je točen dokaz, da je šlo za privatne igrice določenih slovenskih političnih funkcionarjev, ministrov, predsednikov in ne vem koga še vse. 4. Da ne bo kdo pozabil, berem temelje skupne odgovornosti iz državnega jamčenja, ki ga je evropsko sodišče opredelilo v odločbi z dne 19.11.1991. Četrta točka pravi: "Možnost odškodnine preko države članice ne omogoča polne uveljavitve pravic subjektov, ki jih dajejo akti Evropske unije, če pride do opustitve dejavnosti države, zlasti sodišč, da bi se uveljavile pravice pred nacionalnimi sodišči." Skratka, možnost je, da se PCP-ji pritožijo direktno, ker je tukaj država tako zelo po svoje ravnala na vseh področjih. 5. Temelj jamčenja države članice za povzročeno škodo, ki je subjektu nastala zaradi kršitve skupnega prava, je tudi neločljiva kršitev temeljnih pogodbenih aktov, to je primarnega prava. 6. Obveznost držav članic za nadomestitev škode je opredeljena v 5. členu ustanovitvene pogodbe, po kateri morajo države članice sprejemati splošne ali posebne ukrepe za izpolnitev njihovih obveznosti iz skupnega prava. Skratka, Republika Slovenija, ki bi želela priti v Evropsko unijo, že preden pride v Evropsko unijo, krši določene uredbe Evropske unije. Prekrasno. Me prav zanima, kaj so ti gospodje dobili od nekaterih evropskih komisarjev, da so tako močno zagreti, da je treba to zapreti. Prav res me zanima. Evropsko sodišče je v odločbi 199/82, ki je objavljena v Zborniku za leto 1983, na strani 3595, opredelilo pogoje za odgovornost na podlagi aktov Evropske unije, zlasti tudi direktiv. V prvi vrsti mora vsebovati evropski splošni akt predpisani cilj, ki se nanaša na varstvo pravic posameznega subjekta. Vsebina takega akta mora pravico jasno določiti, podana mora biti vzročna zveza med kršitvijo, ki jo je povzročila država, in škodo, ki je nastala subjektu. Zadeva je stara 18 let. Izgleda, da je naši pravniki, ki se tako zelo potegujejo za evropsko pravo, niso uspeli prebrati ali pa jim jo morda evropski komisarji niso pokazali, ker so pokazali samo nekaj zadev, s katerimi potem tukaj vlečejo za nos slovenski parlament, ki pa seveda veselo sodeluje in prispeva k potapljanju lastne države. Vse to govorim zaradi tega, ker gre v primeru zapiranja PCP-jev za odtujitev in za omejitev. In pri odtujitvi in pri omejitvi je treba zahtevati oziroma določiti odškodnino. Pri določanju višine odškodnine pri odtujitvi, to je razlastitvi, in omejitvi - povedati je treba, da gre v tem primeru nedvomno za odtujitev, ker gre za zapiranje, kar pomeni razlastitev - da pri tej odtujitvi in omejitvi je tuja enostranska usmeritev na tržno vrednost, ne gre za načelo ekvivalence, pač pa za pravično tehtanje splošnega interesa in interesa prizadetih. Zakon, ki ureja odškodnino, postavi ustrezna merila, lahko tudi nadomestitev odvzete stvari po pravilu polne ekvivalence. Pomemben element pri odločanju za slednjo rešitev je v teoriji o posebnih žrtvah, ki zadene le manjši krog, pa tega v občutni meri, v tem primeru so oškodovanci na določen način privilegirani. Ravno to je primer, ki ga obravnavamo pri zapiranju prostocarinskih prodajaln. Pomembno merilo je tudi nastala posledica za prizadetega. V teh primerih naj bi bilo pravilo, da dobi oškodovanec tolikšno nadomestilo, da v času poplačila lahko za odškodnino pridobi stvar ali pravico enake vrste oziroma dobrine. To zahteva Evropa. Mi, ki gremo v Evropo, se na to požvižgamo, in to ne po zahtevi Evrope, ampak zaradi hlapčevanja lastnih uradnikov oziroma lastnih političnih veljakov. Prevladuje torej pravilo pridobitve objektivne nadomestitve odvzete stvari, upoštevanje naraščajočih cen v primeru zakasnelega poplačila, upoštevanje ugodnosti, ki so oškodovanca morda doletele kljub razlastitvi. Vsekakor je treba z odmero odškodnine prizadetemu dati resnično izmenjavo. Ta mora biti tako odmerjena, da oškodovanec pridobi polni ekvivalent za odvzeto. Oškodovanec si mora zodškodnino pridobiti resnično enakovredno stvar, kot je bila odvzeta. Tako zakon lahko določa načelo ekvivalence, primerno odškodnino, misel o izravnavi in podobno. Pri posegih v obrate - tu gre za obrat prodajaln - je treba upoštevati izvajano dejavnost oziroma izvajanje dejavnosti, ne morda v prihodnosti pričakovano ali želeno. Upošteva se vrednost obratne substance ob odvzemu stvari in z njo pravni položaj oškodovanca. Varovano je trenutno obstoječe stanje in ne morda varovanje pridobitništva. Gre torej za varovan pravni položaj imetnika urejene in izvajane obrti oziroma dejavnosti, ne glede na morebitne prihodnje možnosti, kar velja tudi za morebitne namere povečanja obrata. Skratka, nihče ne zahteva več, kot ima, nihče ne računa na to, da bi večal obrat in da bi to zahteval od države, ampak zahtevajo samo pravično rešitev, ki jim je bila kratena. Varovana je pravica na izvajanje obrata v dosedanjem obsegu, razen v primerih, ko je povečana investicija že začeta. V nobenem primeru ni bila začeta povečana investicija. Če bi pa že bila začeta, pa bi se to enostavno odbilo. Zelo enostavno. Le načrtovana rešitev obrata, skrbno pripravljena, ki še ni postala substanca obrata, se ne upošteva. Investicija, ki je tako pripravljena, da se lahko takoj izvaja, paje zajeta v odškodnino. To se pravi, tisto, kar je pa že bilo dozidano, prizidano, zamenjava oken, zamenjava vrat, nove police, nabava novega materiala v PCP, to pa mora biti zavzeto in zajeto v odškodnini. Pri ocenjevanju škode na obratu se upoštevajo lestvari, ki služijo izvajanju gospodarske dejavnosti. In to so ravno te prej naštete. Poseg v premoženje lahko povzroči posebno škodo s tem, da se v obrat ne investira ter tako tehnološko zaostaja napram konkurenci. Tudi tukaj je prišlo do kršitve, čeprav manjše, zaradi tega, ker je bilo omejevanje PCP in njihovega prodajanja, že nekaj časa na tapeti, medtem ko se nihče ni spuščal v nobene duty freeje ne v Grčiji, ki jih ima še danes, pa je že v Evropski uniji, ne v Italiji, ki jih je ukinila lansko leto avgusta, ne v katerikoli drugi evropski državi, ki je pravzaprav svoje proste carinske trgovine zgolj preimenovala in se danes ne imenujejo več duty free, ampak se danes imenujejo Treval value, poslujejo pa na enak način, kot so poslovali prej. Edino Slovenci bomo vse skupaj zaprli. Upoštevati je pa seveda tudi potrebno, ali je bil poseg storjen le na del nepremičnine, ali se zato preostali del ne da uporabiti za gospodarjenje, oškodovanec je v takem primeru upravičen zahtevati od države, da prevzame tudi preostali del in zanj odmeri odškodnino. Tukaj gre za primer, ko pravi ta zakon, da se bodo v teh bivših PCP-jih, se bojo odprle navadne trgovine. Navadna trgovina, 500 metrov ali pa na mejnem pasu, ne bo več navadna trgovina. Ne bo mogla biti navadna trgovina, kajti v ta vmesni pas je potrebno potovati s potno listino, kar pomeni, da je omejena možnost prodaje oziroma nakupa za vsako navadno trgovino. To pomeni, da država mora odkupiti vse nepremičnine od PCP-jev na ta način, da jim za to da primerno odškodnino. Tega v zakonu nikjer tudi slutiti ni. Je pa ena izjema, in sicer je izjema, da se za odvzeto nepremičnino lahko določi tudi renta. To je možno tudi pri odvzemu robe, pri čemer se odmeri vrednost glede na vrednost odvzete premoženjske substance. Skratka, to bi bilo v PCP-jih mogoče, če bi vlada od njih tako rekoč odkupila - rečeno odkupila - vse, kar je v PCP-jih in jim to izplačala, vendar ne po cenah, ki veljajo na "duty-free" režimu, temveč po normalnih cenah. Tudi o tem v zakonu ne piše ničesar. V primeru, da bi bila odvzeta le roba, v tem primeru je treba nadomestiti škodo, ki nastane z odvzemom robe. Možnost je, da država seveda zgradi tem prostocarinskim prodajalnam drugje nove prodajalne, ampak, seveda, v toliko večji izmeri in v toliko večjem in širšem asortimanu, kolikor gre za planirano oziroma dokazano izgubo, ki jo bodo imeli PCP-ji z zaprtjem prostocarinskih prodajaln. Izredno pomemben pa je pravni položaj oškodovanca, v tem primeru prostocarinskih prodajaln. Pravni položaj oškodovanca je pri odmeri odškodnine lahko pomemben. Tako se lahko upoštevajo posledične škode, ki - recimo - lahko nastanejo pri gradnji avtocest ali pa - recimo - v tem primeru pri ukinjanju oziroma nedovolitvi nadaljnjega delovanja prostocarinskih prodajaln. No, gospe predsedujoči bom ustregel, pa bom malo skrajšal to zadevo. Zagotovo pa ne bom izpustil tega, da je pri določanju vrednosti odvzete stvari pomemben tudi čas, ko je bila stvar odvzeta, ko gre za razmerje cen nepremičnin oziroma premičnin, vendar v večjem primeru nepremičnin, kajti največja postavka ni roba na policah PCP-jev, ampak so stavbe, je infrastruktura okoli njih, so parkiriščni prostori in podobno. In pri tem ni pomembno, ali gre za upravni akt ali gre za pogodbo. Oškodovanemu je treba zagotoviti možnost izravnave za odvzeto stvar, tako da si lahko zagotovi nadomestno stvar. Drugi kriterij je pa čas plačila, ker se seveda cene spreminjajo. Danes je cena takšna, jutri je lahko višja ali nižja, to je treba upoštevati. In nemška praksa, ki ima to dobro urejeno, jemlje tudi čas zadnje ustne obravnave oziroma čas, ko je potekala obravnava zadeve, tudi instančna, glede ugotavljanja dejanskega stanja. Končno pa se lahko sprememba cene uveljavlja tudi v pritožbenem postopku, celo z ustavno pritožbo, saj je sicer preseženo oziroma poseženo v lastninsko pravico oziroma v premoženjsko pravico. Tudi v tem primeru se lahko presoja ravnanje oškodovanca, če je ta prispeval k zavlačevanju zadeve. Vendar ta ni prispeval k zavlačevanju zadeve, ampak je vlada Republike Slovenije in njeni določeni organi presegla kompetence in izsiljevala rešitev zadeve čimprej, v nasprotju s 5. členom ustanovne pogodbe Evropske unije in v nasprotju s temelji odločbe o skupni odgovornosti z dne 19.11.1991. Nastopajo pa tudi naknadni stroški odtujitve. Odškodnina pri razlastitvi ali pri omejitvi lastninske pravice se ne nanaša le na oškodovanje izgube pravic, možna je tudi odškodnina za siceršnje škode, ki ob tem nastanejo. Pri odmeri odškodnine, se praviloma upoštevajo objektivni znaki nepremičnine, glede na lego, uporabnost, opremo, gradnjo in podobno. Kot posebne, naknadne stroške pa štejemo vse stroške, ki so potrebni za preselitev obrata ali stanovanja: potni stroški, čas ko se obrat ni uporabljal, zagonski stroški na novi lokaciji, zmanjšanje vrednosti firme zaradi nove pozicije ali prehoda, izguba določenega kroga strank, ki bo v tem primeru pravzaprav eklatanten, saj te stranke, ki so kupovale tam, ne bodo več mogle kupovati v novonastalih trgovinah, v katere naj bi se preformirali PCP-ji. Sem pa sodijo tudi stroški "maklerja" in pa predfinanciranje nadomestnega objekta. Tudi o tem v predlaganem zakonu ni ne duha ne sluha. Če pa so stroški lastniku preostalega dela tako veliki, tako da raba novega objekta ni več smiselna, je potrebno poplačati vrednost dosedanje celote. In tak zahtevek lahko postavi lastnik. Se je pa lastnik upravičen rešiti, recimo, tudi nerabnega dela parcele, kar pa pomeni, da lahko PCP-ji posebej prodajo, recimo, tisti ozek pas zelenice, ki je okoli PCP-jev. Pa pojdimo še k ustavno sodni praksi v Sloveniji. V zadevi UI 60/98 je Ustavno sodišče Republike Slovenije poudarilo, da ustavno jamstvo lastnine predpostavlja obstoj lastnine kot pravnega instituta: kaj je predmet zasebne lastnine in katera varovana lastninska upravičenja določa pravni red, ob upoštevanju gospodarskih in družbenih razmerij nasploh. Pri tem mora upoštevati namen ustavnega varstva lastnine, to je zagotovitev in uresničitev posameznikove svobode. Pa smo tukaj! Že danes je bila kratena svoboda poslancu državnega zbora, poslancu Slovenske nacionalne stranke tu gori, ko je govoril o kratenju svobode nekim drugim subjektom, državljanom Republike Slovenije oziroma pravnim osebam Republike Slovenije. Da je bistveni element svobode s stvarmi in pravicami, ki so predmet lastnine, je odločilo že evropsko sodišče za človekove pravice, to je sodba v zadevi Marx proti Belgiji [[če kdo želi - kolega, ki je ves zavzet za pisanje številk, ni tukaj, zato mu bom potem povedal, kje je zadeva bila objavljena]] Definicija lastnine po slovenski ustavi pa vključuje njeno ekonomsko, socialno in ekološko funkcijo [[to je 67. člen slovenske ustave]] . Zakonodajalec je dolžan uravnotežiti individualni in skupnostni element lastnine. Ustavno sodišče je že v nekaj odločbah sprejelo stališče, da so posegi v ustavne pravice podvrženi strogi ustavni presoji po tako imenovanem testu sorazmernosti. Po slednjem, po tem testu, je poseg dopusten samo v primeru, da je nujen oziroma neizogiben za varstvo drugih človekovih pravic. Poseg tudi ne sme biti prekomeren, kar pomeni, da je dopusten le najblažji izmed možnih posegov, s katerim se lahko zagotovi ustavno dopusten in zaželen cilj, se pravi varstvo enako pomembnih pravic drugih. V tem primeru gre lahko za subjekte ali za pravneosebe. To slovensko ustavno sodišče, ki, izgleda, nekaterim pač je to takole, čez ramo. Iz tega povzetka odločbe ustavnega sodišča jasno izhaja, da morajo biti za odvzem ali poseg v lastnino izpolnjeni strogi pogoji. V tem zakonu gre za odvzem po principumočnejšega. Imamo dvotretjinsko večino in to bomo izpeljali, vi se pa razpočite in delajte, kar hočete! Saj ne rečem, da ne bo uspelo, verjetno bo uspelo, vendar pa bo s tem padla čudna črna kaplja in črn madež na slovensko ustavo in na nekatere politične stranke. S podobnim problemom se je ustavno sodišče ukvarjalo v odločbi UI-313/98 z dne 16.3.2000. V tej odločbi sodišče poudarja, da je poseg v ustavno pravico možen le z zakonom ter da ni mogoče dati vladi pooblastila za izdajo višine nadomestila s podzakonskim aktom. Tretji odstavek 15. člena ustave omogoča omejitev človekove pravice ali temeljne svoboščine v dveh primerih: ko gre za omejitev pravice s pravicami drugih, in v primerih, ki ga določa ustava. V ustavi je možnost omejevanja lastninske pravice, vključno z odvzemom, izrecno predvidena zaradi razlastitve nepremičnin, to je 69. člen ustave. Takšne omejitve ustavnih pravic zaradi varstva pravic drugih ali zaradi javnega interesa so dopustne samo, če so v skladu z načelom sorazmernosti. Torej, če so za varstvo teh drugih pravic sploh primerne, če se za varstvo dosega cilja nujne in ko cilj ni dosegljiv na drugi način oziroma z blažjim sredstvom ali z blažjim posegom v ustavno pravico in če je teža posega v eno ustavno pravico zaradi varovanja druge ustavne pravice tudi v sorazmerju s težo, tako imenovano težo, varovane ustavne pravice v ožjem pomenu besede. Torej, zakon, ki ga imamo tukaj je eklatantno protiustaven, pa če spustimo kršenje poslovnikov državnega zbora! Če spustimo, da sta dva zakona, ki bi morala biti v razpravi, pa ju ni. Če spustimo, da gre za, kaj jaz vem, za hitri postopek, ki ni opravičljiv itd. Določitev odškodnine je možna zgolj in samo z zakonom, saj načelo pravne države zahteva, da se pravna razmerja med državo in državljani urejajo z zakoni, v skladu z načeli pravne države in da so zakonske določbe jasne in nedvoumne. Tukaj notri zakonske določbe niso ne jasne ne nedvoumne, še manj nedvoumni so nekateri amandmaji, kot eden od amandmajev, ki pravi: V mejnih prodajalnah se blago lahko kupuje, storitve plačujejo in denar vrača tudi v tuji gotovini, kar je pravzaprav zelo "bedasto". Konec koncev vsi PCP-ji so poslovali večinoma v tuji gotovini. Poleg tega pa, če gremo v Evropo bo tukaj tako ali tako evro; ali to pomeni tuja gotovina evro, ali to pomeni, da bomo imeli poleg evra še slovenske tolarje, ali morda to pomeni, da bomo kupovali v evrih in mogoče še v libijskih dinarjih, ali pa mogoče to pomeni, da bomo kupovali v slovenskih tolarjih, v evrih in še v afganistanskih - ne vem kaj imajo tam, kusurjih ali kaj je že tam. Da ne bi prišlo do arbitrarnega odločanja, bi moral zakonodajalec poleg ustreznih meril in kriterijev določiti tudi postopek odločanja o izvajanju materialnih dolžnosti. Zlasti, če v danem primeru ne prihajajo v poštev splošna pravila ZUP-a, to se pravi zakona o upravnem postopku. Tega zakonodajalec, vlada Republike Slovenije, ni dala, ker se ji ni zdelo vredno, ker so tako ali tako rekli: Saj to bo šlo skozi, saj mora iti skozi, saj je zapisano v koalicijski pogodbi, Slovence pa "kej" gleda. Zakon mora torej, določiti način materialnega nadomestila oškodovancu, saj so primeri popolnoma drugačni, kot to velja za odškodnino po obligacijskih razmerjih. Po predlogu za spremembe carinskega zakona naj bi bile prostocarinske prodajalne ukinjene na zahtevo organov Evropske unije, še preden bo Slovenija vstopila v Evropsko unijo. V dosedanjih prodajalnah naj bi se v bodoče prodajalo blago po enakih cenah in pogojih kot znotraj carinskega območja, to se pravi kot znotraj države. V zvezi s tem je treba upoštevati še predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Po tem predlogu bodo morale prodajalne voditi posebno evidenco blaga in bodo kontrolno podrejene tudi carini. Vsak kupec bo moral omogočiti pregled in preiskavo kupljenega blaga, predložiti dokumente in pojasnila, imeti poseben račun, kupljeno blago mora biti shranjeno v zaprti vrečki, uveden bo povsem različen in neenak pravni položaj samih trgovin in kupcev. Tu smo pa zopet pri 14. členu ustave. To se pravi, gospoda, kaj se bo dogajalo, na kratko povedano, če kdo tega ni razumel: če bo nekdo kupil v tej trgovini čokolado, ga bodo imeli pravico cariniki ustaviti v Ljubljani, ga zvleči iz avtomobila, dvigniti bo moral roke, postaviti se bo moral tako, z razširjenimi nogami na avto in oni mu bodo prebrskali vse, kar ima v avtomobilu, in če je pa mogoče čokolado že pojedel, je pa naredil s tem carinski prekršek, ker blaga nima več tam! Pa lepo vas prosim, kaj se gre ta vlada in kaj segre ta država?! Dela smešnico iz vsega skupaj in se dela norca iz državljanov in državljank! Zato, da bi ustregla nekim evropskim gospodom, ki jih tako nimajo za mar, ker tam hlapcev ne marajo, ne rabijo - sem že povedal, koga imajo za hlapce. In računajoč na povprečno duševno zdravje oseb, ki prehajajo mejno črto, bo promet v teh trgovinah padel, jasno, ker ni razloga, da bi se kupci izpostavljali posebni carinski in posebni policijski kontroli, če enako blago pod enakimi pogoji lahko dobijo kjerkoli v Sloveniji. In zakaj bi hodil na mejo kupovati, če isto, po istih cenah dobi v Ljubljani, pa se ni treba bati, da ga bodo policaji s pendrekom po ledvicah tolkli in da mu bodo cariniki "šnofali" po žepih, pa še kje drugje mogoče. Vsi izračuni, ki kažejo na to, da promet ne bo padel, so skregani z logiko. To je jasno vsakomur, da se kaj takega enostavno ne more zgoditi in da to pač ne pije vode, ne gre. Nedvomno bo promet padel, in sicer tako občutno, da nastaja vprašanje ekonomske utemeljenosti nadaljnjega poslovanja trgovin ali, po domače povedano, ljudje bodo na cesti. Na cesti bo, recimo, v koroški regiji cela vrsta ljudi, na Primorskem cela vrsta ljudi, na Štajerskem cela vrsta ljudi; in vsak človek ima družino, ima otroke, ima še ne vem koga, morda moža,ženo ali kaj vem kaj, sina, hčer [[...]]Tudi ti so odvisni od službovanja teh ljudi. In slovenska vlada, ki tako zelo skrbi za politiko zaposlovanja, kajti, kot sem slišal, zadnje čase - izgleda - brezposelnost je že skorajda na ničli, potem bo vlada tem ljudem mirno zagotovila službovanja in vse ostalo. Igra se ta vlada! Igra se z ljudmi! To, kar je najbolj svinjsko igranje. Igra se z njihovo eksistenco. Igra se z možnostjo preživetja. In to ni fer. Vem, da nekateri gospodje v vladi, jim je malo mar, ali so Slovenci in Slovenke preskrbljeni z vsem, ampak jim je najbolj pomembna zadeva vprašanje, če ima v kakšnem mondenem mestu, ko je kakšna konferenca, če ima hotel bazen notri. To je bolj pomembno od vsega. Kot sem že rekel, v zvezi s tem nastaja še posebno vprašanje stroškov s trenutno zaposlenimi. Po sprejemu spornega zakona bo potrebno dati presežnim delavcem odpoved delovnega razmerja glede na preostanek prometa, ki se bo občutno zmanjšal. Pri tem pa je treba upoštevati odpovedne roke, morebitna izplačila odpravnin in drugih dajatev. Ob tem lahko nastopijo visoki stroški, ki jih ne bo mogoče pokriti z upadlim prometom. In razlogi za tako stanje so v predlaganih spremembah zakonov oziroma v novem zakonu. Skratka, ljudi na cesto, Evropa bo ploskala, Evropa, ki nas tako ne "šmirgla" in za katero je zdaj po srečanju v Nici, edini človek na svetu, ki je rekel, da je bilo srečanje v Nici uspeh, je bil naš premier gospod Drnovšek. Vsi ostali predsedniki vseh držav so rekli, da je bilo srečanje v Nici fiasko. In če kot zaključek malo strnem vse skupaj, glede na določbo 69. člena ustave gre pri pričakovani spremembi carinskega zakona za omejitev lastninske pravice, ker se spremeni način poslovanja in odpade pomemben del sicer realno pričakovanega premoženja. In je na podlagi citirane ustavne določbe treba določiti temeljna pravila o odškodnini, ker v tem primeru ne gre za odškodnino po ZOR-u - to je zakon o obligacijskih razmerjih, če ne kdo ne ve, kaj je ZOR. Če zakon ne bo določil načina obračuna odškodnine, bo v nasprotju z ustavo. In ta zakon tega ne določa. Prizadeti morajo razmisliti, ali je sploh smiselno obdržati prodajalne ali pa po vzoru nemške prakse zahtevati, da država prevzame vse objekte in zaloge in jim to poplača po rednih cenah, vključno s stroški zaposlenih, ki jim bo delo prenehalo. In jaz upam in mislim, da bodo to PCP-ji naredili. Možno je tudi, da se objekti obdržijo, pač pa, da se določijo temeljni kriteriji za obračun odškodnine, saj pravila zakona o obligacijskih razmerjih v tem primeru niso uporabna. Vse bo treba določati v pogajanjih, na pogajanja pa slovenska vlada ne pristaja oziroma jih jemlje z levo roko. V ta namen je treba izdelati analizo vrednosti posameznega objekta, za vsak objekt navesti državne odobritve in s tem dokazati, da gre za pridobljene pravice, nato pa poiskati tiste kazalce, ki bi jih moral državni organ upoštevati pri določitvi odškodnine. Hkrati je treba določiti tudi organe in postopke, vključno s pritožbenimi. Tega zakon nima nič napisanega notri. Gospodje in gospe iz državnega zbora, nas vse oziroma vas, ki razmišljate tako kot so vam rekli - kar sicer ne "osporavam", so vam pač rekli, jaz samo apeliram na vašo vest in razum, čeprav morda malo težko, ker apelirati na nekaj, česar nekateri nimajo je težko. Ampak kljub vsemu je treba opozoriti ta državni zbor, da bo v obratnem primeru sprožen ustavni spor, po potrebi pa tudi spor pred evropskim sodiščem, saj gre nedvomno za pridobljene pravice, predvsem z omejitvijo prometa in povečanimi stroški zaradi plačevanja vseh javnih bremen. Toliko za sedaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine je želel gospod Alojz Peterle, izvolite.
Spoštovani! Nič nisem pozabil! Mi smo na začetku mandata in bi bilo prav, da od začetka mandata ravnamo v skladu z zakoni, kamor za nas spada tudi poslovnik državnega zbora. Jaz ne zastopam tukaj vsebine nastopa gospoda Jelinčiča, pač pa govorim z ozirom na 70. člen o kršitvi poslovnika. Namreč, 70. člen jasno pravi, da da predsedujoči besedo poslancu, ki želi govoriti o kršitvi poslovnika, takoj ko jo zahteva. Zakaj takoj, zakaj ne šele potem, ko nekdo svoje pove? Ker lahko govori tri ure in smo tri ure v prekršku. In tukaj smo tudi bili. Grem naprej. V členu 72 našega poslovnika piše, da predsedujočiprekine delo državnega zbora, če ugotovi, da seja ni več sklepčna in prav nič ne piše, da se to lahko ugotavlja samo pred glasovanji oziroma pred odločanji ali - začetku seje vemo, da je drugače. Potem imamo pa še 85. člen, ki pa v prvem odstavku natančno postavlja, da se ugotavlja navzočnost na začetku seje, pred vsakim glasovanjem in na začetku nadaljevanja prekinjene seje. Če bi bile to edine možnosti za ugotavljanje navzočnosti, potem ne bi bilo odstavka številka 2, ki pravi: "Navzočnost na seji se lahko ugotavlja tudi med sejo, če predsedujoči ugotovi, da je potrebno preveriti sklepčnost." [[...]] [[Odziv iz klopi.]] [[...]]Čakajte, čakajte, prosim, nimate pravice še govoriti. Zakaj pa bi bilo potrebno preverjati sklepčnost med glasovanji,če je lahko dvorana prazna, če ni treba biti sklepčen vmes, potem nima smisla drugi odstavek tega poslovnika oziroma tega člena. Berite natančno! In zato smo imeli prakso ugotavljanja navzočnosti vmes in jaz trdim, da je bil kršen pri vodenju 70. člen, ker poslanec, ki je želel govorit o kršitvi, ni dobil takoj besede. Besedo "takoj" jaz razumem tako, kot piše. Torej jaz prosim, da ravnamo dosledno v skladu s poslovnikom, kakršen je in ni popoln. Jaz poznam ameriško in še kakšno drugo prakso, ampak imajo tudi pravila, ki takšno prakso omogočajo. Včasih govori o predsedujočem in službah v kongresu samo tisti, ki govori. Drugi pa so vsi v sobah, pa pridejo noter, ko se glasuje; ampak tega nam ta poslovnik ne dovoljuje. Predlagam, da tako napišemo, ampak dokler pa tega ni nikjer, torej nikjer ne piše, da lahko delamo v nesklepčni sestavi. In zato sem jaz želel govoriti, da bi bili v skladu s poslovnikom tudi takrat, ko govori poslanec Jelinčič.
Hvala lepa. Dovolite, da pojasnim. Moje pojasnilo je bilo v skladu z dosedanjo prakso, se pa strinjam, da damo pobudo na komisijo za poslovnik, da v teh primerih določi natančna pravila igre. Hvala lepa. Želite zdaj? Gospod Peterle, vi ste se v imenu poslanske skupine prijavili k razpravi. Izvolite. Se opravičujem, proceduralno bi imel gospod Anderlič.
Spoštovane! Obstajajo neki dogovori ali obljube ali kakor koli že, da naj bi sejo državnega zbora končali danes. Po hodnikih se že na veliko govori, da bo tudi jutri seja in pa seveda prav tako veliko nasprotovanje, da je to že na začetku slabo delo in da ne bi bilo prav, da se reče: "V četrtek bomo končali", in v petek še delali. Zato imam proceduralni predlog, da glede na resnično pestro razpravo na delovnem telesu za finance in pa tudi v javnosti pa spet po hodnikih in podobno, da zaključimo na današnji seji, in to danes, prvo obravnavo tega zakona in da v času do naslednje redne seje - jutri, če sem pravilno obveščen, bo kolegij določil, kdaj v januarju mesecu boprva redna seja državnega zbora - da do tega časa tako vlada, odbor kot predlagatelji amandmajev in vsi zainteresirani, ponovno proučijo vse eventualne spremembe, ki jih želijo uveljaviti pri predlogu, ki ga je podala vlada, in pa amandmajih, ki jih je tudi vlada podala in so osnova za našo obravnavo, da tistih šest razpravljavcev, ki so še prijavljeni, na mojo priprošnjo ali pa priprošnjo tistih, v imenu katerih tudi ta proceduralni predlog podajam, skrajšajo diskusijo, kolikor je to mogoče, kajti veliko argumentov za in proti je bilo slišanih, čeprav mnogi mislijo, da tako ali tako preveč časa izgubljamo s to temo - sam sicer mislim, da ne. In če to pomeni, da danes opravimo prvo obravnavo, na januarski seji pa nadaljnje obravnave, bi potem ostalo toliko časa, da lahko opravimo še ostale točke dnevnega reda, ki so na dnevnem redu - mislim, da sta še dve ali tri, saj ni pomembno, tako da ne bi zašel v kršitev poslovnika. Ker pa je v eni izmed naslednjih točk neka zadrega, ki še ni dokončana, torej ki ni odpravljena, in sicer oblikovanje delovnih teles, predlagam, da se po tej točki za pol ure prekine seja državnega zbora, da se sestane Kviaz in da oblikuje predlog za dve nadzorni delovni telesi, in sicer komisijo za nadzor proračuna in drugih javnih financ ter odbora - ali pa je obratno, zdaj se ne spomnim - odbora za nadzor nad varnostnimi in obveščevalnimi službami. Parlament kot tak ima po svoji pristojnosti obveznost nadzorovati varnostno-obveščevalne službe ter nadzorovati proračun in druge javne finance Ker je vsem vam poznano, da je še vrsta stvari nedogovorjenih glede delitve delovnih teles, s tem ostaja odprta možnost, da do redne januarske seje uredimo vse: delitev delovnih teles med opozicijo in pozicijo po proporcionalnem načelu, kot smo se vseskozi dogovarjali; torej da se tako komisija za narodnosti pa komisija za Slovence po svetu, pa mislim, da peticije in šest komisij, pa še kakšna zraven, da se ti pogovori nadaljujejo in da danes pač opravimo tisto, kar lahko in kar pravzaprav moramo - torej,da parlament zagotovi nadzor nad temi službami. To je moj proceduralni predlog, s tem dostavkom, da če se bo to zavleklo kakšno minuto čez 18. uro, da to tudi upoštevamo in s tem pravzaprav končamo leto 2000, kar se tiče [[...]]Priporočal sem, gospod Brenčič, sem želel tem gospodom in gospem, ki so prijavljeni, sugerirati, če lahko skrajšajo te diskusije in vse to ob konkretnih amandmajih, ker verjamem, da v hitrem postopku je vendarle več diskusij pri amandmajih kot pa v splošni razpravi, kajti amandmaji sovezani tako na konkretne roke kot tudi vsebino prestrukturiranje teh prodajaln in ne toliko na splošno razpravo, ker v splošni razpravi smo pa vendarle slišali že mnogo tega. Ponovim proceduralni predlog. Predlagam, da danes končamo to točko s prvo obravnavo, jo prestavimo na januarsko sejo, da se sestane Kviaz, predlaga predlog za dve nadzorni komisiji in da po potrebi za kakšno minuto podaljšamo današnjo sejo in jutri ne nadaljujemo sejo državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je potrebno, da proceduralni predlog gospoda Anderliča povzamem? Se pravi, gospod Anderlič je predlagal pod 1: da glasujemo o proceduralnem predlogu, in sicer, da danes končamo prvo obravnavo predloga zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih in drugo in tretjo obravnavo predloga zakona prestavimo na januarsko redno sejo državnega zbora. Da po opravljeni glavni obravnavi prekinemo sejo, da se lahko sestane Kviaz in poskuša oblikovati dva nadzorna odbora državnega zbora. In da na današnji seji potem dokončamo vse točke dnevnega reda, ki so bile sprejete za 3. izredno sejo zasedanja. Ta proceduralni predlog v točkah 1, 2 in 3 dajem na glasovanje. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Glasujemo o proceduralnem predlogu po točkah 1, 2 in 3. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je bil proceduralni predlog gospoda Anderliča sprejet, zato nadaljujemo z razpravo. Gospod Peterle, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, beseda je vaša.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Zdajle sem bil pred izbiro, ali naj po pravkar sprejeti odločitvi, ki po mojem mnenju definitivno odlaga vstopanje Slovenije v Evropsko zvezo v zaželenih rokih, sploh še govorim. Ta odločitev je popolnoma v nasprotju s poročilom in ugotovitvami poročila in same vlade, kajti vlada tu sama pravi, "ocenjuje, da bi nadaljnje odlašanje ureditve te problematike resno upočasnilo ali celo ogrozilo vključevanje Slovenije v EU". Iz iste stranke pride predlog, da se to še enkrat odloži - in smo, ste, pardon, sam sem glasoval proti, odložili. Gospe in gospodje, s tem se na isto temo tretjič postavlja pod vprašaj kredibilnost slovenske politike, slovenske vlade. Danes sem želel predlagati, da bi obnovili medstrankarski dogovor o koordiniranem delu na tem skupnem projektu, kjer je bila dosežena doslej - razen plebiscita najvišja stopnja nacionalnega političnega soglasja glede naših ciljev, glede naše prihodnosti, torej, zdaj bom premislil, ali naj to naredim, kajti ne bi rad sodeloval v podjetjih, iz katerih Slovenija ne more potegniti pozitivnih točk in dobre prihodnosti. Na začetku tega nastopa želim spregovoriti tudi nekaj proceduralnih besed, malo zaradi spomina, več zaradi formalnosti. Glejte, ko so predstavniki Evropske zveze spraševali na začetku leta, ko je bilo jasno, kakšne so obveze Slovenije glede na dano obljubo že pred skorajda petimi leti - dana obljuba, pravim, ne bom govoril o imenih, ampak obljuba je bila dana, da bo to vprašanje urejeno v skladu z debato, kot je ta otem tekla - torej, glede na to se je potem govorilo uradno, da je Jelinčič zasedel proceduro s svojim predlogom, kot se temu reče. Potem pa je prišel k temu še Božič pa še nekaj - ne vem, trije predlagatelji ste bili, če se ne motim. Vsi ti zakoni so biliobjavljeni in so bili - oziroma so po mojem mnenju - še v proceduri. Ker pa imamo sedaj to koalicijo razuma, kot piše Delo, se je pozabilo brez mnenja sekretariata za zakonodajo na to, da sta še formalno v proceduri dva zakona na isto temo, ne pa točno z istimi naslovi; da je v proceduri tudi zakon tako imenovane "Bajukove vlade", ki je ravnala tako, kot je rekla, da bo pogledala, če je še kaj manevrskega prostora, če pa ne, bo predlagala, da se ta zadeva uredi, in je tudi predlagala svoj zakonski predlog na to temo. Glejte, in zanimivo, naenkrat Jelinčič ne zaseda več procedure, Božič ne zaseda procedure, tukaj se je pokazalo, da je seveda sedaj ob tej in taki večini možno absolutno slediti samo volji vlade oziroma koalicije in vzeti iz procedure tisto, kar ti ta hip "paše". Potem pa, kot smo videli, to odložiti še na drugo leto. Jaz tukaj sprašujem sekretariat za zakonodajo, kako je mogoče, da je do tega prišlo, da je ob isti materiji, ki jo ti predlogi zakona obravnavajo sedaj tukaj, na meniju prav ta zakon. Ko je gospod minister Bavčar razlagal zgodovino, ni povedal dveh ključnih dejstev - jaz bi k temu dodal še kakšno in tudi bom - da je bil prvi rok 1.7.1998, pa da je bil drugi rok oziroma je drugi rok 31.12.2000, torej 10 dni časa je imela ta vlada, ki februarja ni govorila, da gre zares, kot je govoril danes minister. Takrat so kot tretji v vrsti dali svoj predlog zakona in Bruslju povedali, da je tukaj pač parlament, ki dela zadeve postopoma in bo najprej obravnaval Jelinčičevega, potem Božičevega, potem bo prišla pa na vrsto vlada. Ko smo dali v Bajukovi vladi ta predlog v parlament - mislim, da ga 23.8, kot tukaj piše, bi rekel na nenavaden datum, ni obravnaval sekretariat za zakonodajo, pač pa je obravnaval vladni predlog iz februarja letošnjega leta. Silno nenavadno! Bi celo vprašal, ali ne kaj za nazaj. Torej ta zadeva me zelo skrbi. Tukaj piše v tem poročilu, v drugem odstavku, ta stavek pravi tako: "Evropska unija namreč vztraja." Poglejte, Evropska unija nič ne vztraja, Evropska unija samo čaka oziroma pričakuje. V mojih zadnjih formalnih kontaktih s predstavniki Evropske zveze nihče tega vprašanja ni več omenjal. Rekli so samo to: obljubili ste popolnoma, da bo zadeva 31. urejena, in mi čakamo, da bo. Hkrati pa tudi Verheugen že povedal, ko je bil na obisku tukaj, kaj bo, če ne bo oziroma čemu se izpostavljamo in na to nas vlada tudi v svojem papirju - oziroma poročilo povzema njeno oceno, da bo lahko zelo hudo, če to dvakrat odloženo vprašanje ne bo urejeno v skladu z dogovori oziroma obljubami. Torej, Bruselj nas nič ne pritiska, ampak pričakuje, da bomo obljubo izpolnili. Kdorkoli jo je takrat dal, da ne bom polimiziral. Tukaj piše, da je Evropska zveza vključila vprašanje prostocarinskih prodajaln v okvir pogajanj. Poglejte, minister je povedal, da je bil dialog in je prav povedal; ni bilo pa pogajanj, ker se Evropska zveza, odkar je bilo to leta - mislim, da 1995 ali 1996 - obljubljeno s strani Slovenije; o obljubljenih in dogovorjenih stvareh se ne pogajajo, gospe in gospodje. To je drugo zavajanje tega poročila odbora za finance in monetarno politiko. Je pa res, da smo se mi poskušali, da bi to zadevo odrinili naprej, vendar se je pokazalo, da manevrskega prostora ni. In potem je bila še neka nesrečna zadeva povedana večkrat partnerjem vBruslju, da je to leto posebno leto, da bodo volitve in da spričo tega lahko pride do določenih težav pri odločanju na to temo. Glejte, v Bruslju in v Ljubljani in še kje drugje vemo, da so volitve na vsake štiri leta, in smo vedeli, da bodo ali oktobra, ali novembra, ali mogoče celo decembra. Torej, da bodo volitve, ne more biti izgovor ne za doma ne za Bruselj. In ta izgovor tudi ni nič prijel. Torej, kdor misli s tem igrati, da je bil parlament, ne bo prišel skozi. In vlada je v svojem dopisu parlamentu letos poleti julija - pa mislim, da ponovno v septembru je želela izredno sejo državnega zbora pred zaključkom mandata, ko je bil še čas za to, in je parlament odklonil, da bi ta zakon sprejemal. Kajti, če bi bil ta zakon takrat sprejet, bi bilo možno sprejeti podzakonske izvedbene akte v primernem času, da bi mi rok 31.12. izpolnili. Torej, v Bruslju, kot so enemu našemu poslancu povedali, gledajo na pravno državo drugače kakor v Beogradu, od katerega smo bili nekoč odvisni. In če dvakrat ne bo rok izpolnjen, potem mislim, da imamo očitno različen poglede na to, kaj pomeni partnerja dvakrat okoli prinesti. Še nekaj bi povedal, kaj spada še k tej zgodovini. Glejte, najprej je minister zadevo obljubil potem je z zamudo delala vlada študije, kaj to za nas pomeni. Ena teh študij je bila narejena - mislim celo naročena - šele potem, ko je prvi rok že potekel. Mi smo se popolnoma osmešili, gospe in gospodje, s tako proceduro oziroma s takšno politiko. In kaj imamo zdaj? Kaj imamo zdaj? Isto politiko, kot jo gledamo tri zaporedne Drnovškove mandate: politiko časovne stiske, stiskanja poslancev tik pred novim letom oziroma božičem in zdaj - kakor je zadnjič rekel predsednik vlade, da gre zares - je tudi minister povedal danes, da gre zares. Poslanec pa s proceduralnim predlogom in večina, ki je šla za njim, ta zares podrla v naslednje leto. Torej zakaj ni šlo zares februarja, ko ste dali predlog v proceduro? Zakaj ni šlo zares marca, ko bi lahko to zadevo že obravnavali, pa ste se zgovarjali na Jelinčiča in na Božiča? Zakaj ni šlo zares julija, ko bi lahko vaš zakon obravnavali? Zakaj ni šlo zares septembra, ko je bila še prilika, da bi obravnavali ta ali oni zakon? Lahko bi šli z izrednimi sejami, ker se spomnim, kaj ste takrat govorili, da je treba Jelinčičev in Božičev zakon dati iz procedure in potem vladnega obravnavati. To bi naredili lahko z eno in isto izredno sejo in bi imeli stvari pokrite. Torej, to, kar se zdaj dogaja, je nedvomno odlašanje obveze, ki si jo je Slovenije sama dala, bo podrlo dodatno našo kredibilnost v [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]procesu vstopanja Slovenijo v Evropsko zvezo in če bo šlo tako naprej, bom jaz javne in poslanske možnosti uporabil za to, da se bom primerno vprašal, komu je res v tej državi v interesu, da gremo tja, za kar smo se uradno opredelili. Če boste vprašali pogajalce, z Janezom Potočnikom na čelu, vam bodo kot uradniki, ne kot politiki, natančno povedali, kakšno težo ima neizpolniti te ali kakšne podobne obljube. In zdajle se dogaja, namesto da bi strnili politične sile v tej hiše in še kje drugje okrog skupnega projekta, glede katerega smo ta leta sodelovali na predlog opozicije, namesto da bi obnovili ta dogovor, da bi se pomenili, kako v tem ključnem letu tega mandata, ko lahko še vplivamo na dinamiko, kako sile povezati; namesto tega se dogajajo dodatne monopolizacije zunanjepolitičnih funkcij slovenske politike, namesto sodelovanja - izločanje in namesto hitrega odločanja tako številne koalicije - odlašanje odločitev. Gospe in gospodje, jaz mislim, da gremo po napačni poti. Nova Slovenija take poti ne odobrava. Pričakovala je enotnost te koalicije v vladi in v parlamentu in seveda imamo že spet dve koaliciji: eno odločitev v vladi, drugo v parlamentu. Gospe in gospodje, mislim, da se nam bližajo temnejši dnevi na naši poti v Evropsko zvezo in jaz to zelo obžalujem.
Hvala lepa. Repliko je želel gospod Gaspari. Se opravičujem. Opravičujem se, opravičujem. Zdaj imamo razprave poslanskih skupin. Želi še katera poslanska skupina razpravljati? Gospod Kelemina, izvolite, v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Da ne bom ponavljal vsega, kar je že bilo povedano, bom poskušal biti čim bolj racionalen in kratek. Dejal bi samo to, da pač socialdemokratska stranka je v svojem programu sprejela izhodišča, s katerimi podpiramo vključevanje Slovenije v evropske integracije, vendar smo si nekako to vključevanje predstavljali na tak način, da pač Slovenija izpolni določene pogoje in da se na ta način potem seveda vključi v te integracije in da nas potem tudi Evropska skupnost kot pripravljeno članico sprejme v svoje vrste. Nikakor pa si seveda nismo predstavljali, da si bomo te pogoje za vstop v evropske integracije ali pa za vstop v Evropsko zvezo postavljali sami, s tem da bomo pač dajali neke nemogoče obljube, ki jih potem ne moremo izpolniti. Ob tem bi poudaril, da pač mi trdno smatramo, da naši, v poslanski skupini Socialdemokratske stranke, da so te obljube, ki so bile dane, nepotrebne, da so bile preuranjene in mi menimo, da so tudi škodljive. Po naši oceni je šlo za tako rekoč škodljivo petelinjenje politike LDS-a v preteklem obdobju. Vlada sicer, predvsem pa minister za evropske zadeve, gospod Bavčar, je ob razpravah na delovnih telesih zatrjeval nasprotno. Tudi gradivo, ki so nam ga posredovali, kaže na to, nakazuje na to, da naj bi šlo za neke pozitivne koristi, pozitivne narodnogospodarske učinke, vendar se ob tem človeklogično vpraša, kdo ima potem korist od teh prostocarinskih prodajaln. Evropska skupnost zahteva in vztraja, torej na osnovi teh obljub, ki smo jih nekontrolirano podali, da se zaprejo - zakaj vztrajajo na tem? Ali zato, ker ima Evropska skupnost profit ali zato, ker ima Evropska skupnost izgubo? Kdo torej ima tu zdaj prav, je seveda vprašanje prav gotovo zelo jasno. Enako se postavlja vprašanje, recimo, pogojev, ki jih je Italija postavila glede cene bencina v Italiji. Prav gotovo ima zato Italija izgubo, ampak večjo izgubo imamo prav gotovo na tem področju mi. In enako je seveda pri Avstrijcih glede cigaret. Torej, oni ščitijo svoje interese, mi pa svojih interesov očitno ne znamo v tem primeru ščititi. Glede na to, da minister zagovarja zaprtje prostocarinskih prodajaln, tako rekoč brez vsakih pogojev - no, zdaj je neke dodatne sklepe oblikoval odbor oziroma posamezniki - torej, da bi se neki pogoji vezali le na to zaprtje, če ga že moramo napraviti, da obdržimo svojo kredibilnost, torej da tudi Italijaniin Avstrijci sprejmejo določene ukrepe oziroma da se Evropska skupnost opredeli do tega, ali tudi drugi ukrepi, ki jih druge države uvajajo proti nam, niso diskriminatorni. No, ampak da bom res skrajšal tole, poglejte, tudi mi se izredno čudimo, da je sedaj naenkrat se vladna koalicija oziroma predvsem najmočnejša stranka odločila za tako potezo, da se zadeva preloži. Mislim, da bodo sankcije težke, vendar mi kot opozicijska stranka v tem procesu ne moremo odločilno vplivati. Nam je zaenkrat popolnoma dovolj, čeprav bo to, smatramo, v končni fazi v škodo Sloveniji kot celote in slovenskega naroda, da vso odgovornost za to potezo prevzema vladajoča koalicija, kompletno, predvsem pa seveda LDS, pa tudi resorni minister, gospod Bavčar. In prav na osnovi te odgovornosti, ki se je zavedajo in jo tudi prevzemajo nase, bomo mi gradili svojo nadaljnjo politiko in bomo temeljito sledili vsem negativnim učinkom, ki bodo v zvezi s tem nastali, in bomo potem tudi, seveda če bo potrebno, če se bo pokazalo, da to ni tako, kot ste sami v vseh teh svojih dokumentih dokazovali, postavili določene konsekvence. Omeniti moram tudi, in jaz bi vas pač prosil čisto konstruktuvno in vljudno bi vas prosil - koalicijo - da nekako poskušate prihraniti obremenjevanje državnega zbora pa tudi odbora za finance. Namreč, to, kar ste počeli sedaj na tem odboru, je bolje, da čim prej pozabimo. Jaz tega ne bom sedaj tukaj nanovo odpiral, ampak želim, da se to čim prej pozabi in da se vi predhodno dogovorite, tako kot v vaši koalicijski pogodbi piše, kako boste te stvari uskladili in se z usklajenimi predlogi prihaja v državni zbor, na delovna telesa, da ne boste posamezne skupine in posamezniki vlagali teh različnih amandmajev, ker vam celo koalicijska pogodba to prepoveduje. Dajte jo upoštevati vi sami, če ste si jo postavili! In vas lepo prosim zaradi prihranka in nepotrebnega omejevanja instituta državnega zbora in pa tudi odbora kot takšnega; storite nekaj, da se ne bo ponavljal sistem dela, kot se je pojavljal v prejšnjem sklicu državnega zbora. Storite to, to vam toplo polagam na srce. Mi bomo pri nadaljnji obravnavi seveda podprli tiste amandmaje in predlog v celoti poskušali pač nekako podpreti in tiste amandmaje, za katere bomo smatrali, da so najmanj škodljivi za Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še v imenu poslanskih skupin kdo besedo? Gospod Gaspari v imenu poslanske skupine LDS, izvolite.
Gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci! Sam bi na kratko povedal, kaj mislimo, da bi bilo najbolj modro v tem trenutku storiti. Prvič bi rad povedal, da mislim, da je vprašanje prostocarinskih prodajaln v primerjavi z drugimi ekonomskimi vprašanji, s katerimi se sooča Slovenija tako navznoter kot tudi v odnosu do Evropske unije, marginalno. Marginalno s stališča škode in koristi, ki jo prinaša ta del dejavnosti v Sloveniji. In temu primerno bi verjetno morala biti tudi pozornost. Vprašanja, ki se pri tem odpirajo, ki so za nas in za mene pomembna tista, so povezana z Evropsko unijo. Gospod Peterle je povedal, da misli, da smo dali obljubo oziroma da je prepričan, da smo dali obljubo in da je to obljubo treba sprejeti. Sam moram reči, da je v tem primeru seveda obstajalo pravno vprašanje in ni bilo nikoli do konca razčiščeno, da je pa obstajalo neko tolmačenje politične zaveze, na katerem se je gradilo stališče, da je rok, ki je bil dan sredi leta 1998 - in tudi kasnejši roki obvezujoč za Republiko Slovenijo. Obvezujoči s stališča pridružitve Evropski uniji, ne pa polnopravnega članstva v Evropski uniji, ker to ni vprašanje polnopravnega članstva, ampak pridružitve. Res, da se je sedaj to pojavilo kot vprašanje polnopravnega članstva v najmanj dveh pogajalskih skupinah, kar je seveda po eni strani slabo, da se lahko tako odpirajo dodatna poglavja oziroma točke pogajalskih stališč. Vendarle je to dejstvo. Sam mislim, da je s tega stališča zato treba s to razpravo nadaljevati čim hitreje, da pa je treba doseči v državnem zboru takšno soglasje, ki bo onemogočalo obstrukcijo odločanja na tej točki. Če lahko samo repliciram gospodu Peterletu, ki se je oglasil - tu ne pomaga niti tričetrtine niti sto odstotkov oziroma sto odstotkov bi pomagalo, 99 pa že ne več, ker se obstrukcija lahko izvede poslovniško korektno tudi z dvotretjinsko večino v parlamentu. Torej, če obstrukcije ni, potem se ta seja oziroma to področje, to vprašanje lahko normalno nadaljuje. Če je namen obstruirati, potem mislim, da je pomembno vprašanje, zakaj do obstrukcije prihaja - ali pa naj bi prišlo - in kaj soelementi, ki želijo zavleči to diskusijo. Če so to elementi ekonomske narave, jih seveda zakon lahko reši. Sam smatram, da tu zelo velikih ekonomskih problemov ni, razen socialnih, in to za tisto število ljudi, ki bi socialni primer res lahko postali - zato obstajajo mehanizmi, ki jih obravnava druga zakonodaja, pa tudi ta zakon je dal nekaj rešitev na tem področju. Drugi problem, ki je očitno zelo pereč za mnoge poslanske kolege in kolegice, je datum uveljavitve. Sam smatram, in upam, da smatramo tako vsi, da je bistveno, da se zakon sprejme čim prej, bilo bi celo dobro pred novim letom. Njegova uveljavitev pa, smatram, da iz ekonomskih razlogov nima nekega zelo prestižnega pomena. Verjetno bi lahko našli skupno rešitev pri datumu, ki ga je predlagala vlada, ali zelo malo premaknjenim datumom, ker sami meseci v tem premikanju ne prinesejo tistega, kar bi ekonomsko sicer naj prinesli. Če so ukrepi dobro zastavljeni, če so tisti, ki ukrepe morajo sprejeti - in to so pretežno podjetja - pripravljeni oziromače bodo hitro lahko pripravljeni, ker ne gre za veliko število ljudi, potem smatram, da je zagotovilo, pravno in ekonomsko, za to, da se ti ukrepi lahko izvajajo v praksi, v časovnem limitu, o katerem je govorila vlada ali največ morda kakšen mesec več od tega. Ob koncu bi rad postavil še dve tezi. Mislim, da je v pogajanjih z Evropsko unijo pa kljub vsemu treba poudariti nekatere probleme. Upam, da se bo s tem strinjala tudi vlada oziroma predstavniki vlade. Problemi, zaradi katerih je nastal ta problem, niso bila vprašanja, ki bi jih Slovenija postavljala oziroma povzročala s svojo ekonomsko močjo. To niso bile niti cigarete na avstrijski meji, to niti ni bila cena bencina na italijanski meji. Slovenija z dvema milijonoma prebivalcev in 20 milijardami dolarjev družbenega proizvoda ne more ogroziti gospodarske celovitosti in uspešnosti ne Italije in ne Avstrije, prav tako tudi ne koroške ali tržaške pokrajine, to je ekonomsko nelogično; je pa politično oportuno zato zahtevati, in to je nekdo politično izkoristil - na obeh straneh, tako Avstrija kot Italija. Mislim, da v tem trenutku, ko Slovenija, prvič - ne v tem trenutku, ampak že nekaj časa - spreminja tudi politiko na področju cen naftnih derivatov, ne zaradi Italije ali Avstrije ali Evropske unije, temveč zaradi lastnih ekonomskih interesov, in ko sprejema zakon, ki bo dokončno ukinil, odpravil status teh prodajaln oziroma trgovin, ki je ta trenutek davčno in carinsko ugodnejši od siceršnje konkurence v Sloveniji, ni več nobenega razloga za to, da Republika Italija ali Republika Avstrija vztrajata na svojih ukrepih, v tržaški ali koroški pokrajini. Smotrno bi bilo oziroma bilo opravičeno to, kar je pa gospod Peterle rekel, bi bilo pa celo pošteno stališče Evropske unije oziroma zveze, da prispeva v okviru svojih pooblastil, ki jih ima, na svoje članice oziroma da vpliva na svoje članice, to sta pa Italija in Avstrija, da te ukrepe ukineta, sicer bi bilo zelo enostavno mogoče sklepati, da so pravila igre, ki veljajo v Evropski uniji, diskriminatorna. Meni kot ekonomistu je popolnoma jasno, da je tudi ukrep Italije glede cene bencina diskriminatoren po ekonomski logiki, ker je nemogoče, da blago, ki se na celotnem ekonomskem in pravnem prostoru prodaja kot enotno blago, ima več kot eno ceno. To je ekonomsko nelogično, pravno in politično pa očitno mogoče tudi znotraj Evropske unije, čeprav je to eno enoten gospodarski in socialni prostor. In mislim, da smo dolžni in celo upravičeni to glasno poudariti in zahtevati. Hkrati pa, seveda, se zavedati in sprejeti zakon, ki v bistvu spreminja carinski in davčni status nekaterih prodajaln, s čimer seveda ne ukinjamo status takih prodajaln na tistih mejah, ki niso meje Evropske unije, dokler Slovenija ni članica Evropske unije. Na ta način mislim, da če bi našli ta dogovor, tudi s tistimi člani oziroma poslanci in poslankami parlamenta, ki želijo odložiti razpravo v državnem zboru, da bi lahko to sejo nadaljevali, jo pripeljali do tistega konca da - ali vsaj pridemo do konca prve razprave danes, kar bi omogočilo tudivladi, da za drugo obravnavo pripravi ustrezne, če je potrebno, dopolnitve oziroma svoje mnenje in da se razprava nadaljuje jutri ali najkasneje takoj po novoletnih praznikih, ker nam je ostal samo še en dan. Mislim, da je odlaganje tega vprašanja nekoristno, da pa je hkrati postavljanje določenih zahtev, ker se pač pogajamo z Evropsko unijo, se ne dogovarjamo in ne samo sprejemamo, ampak se pogajamo, da v tem primeru lahko zahtevamo v pogajanjih na istih organih, na katerih se zdaj pogajamo o prostocarinskih prodajalnah, tudi odpravo ukrepov na strani Republike Avstrije in Republike Italije, ker sicer ne moramo računati na tisto, kar je stalen poudarek te Evropske unije, na enakopraven in nediskriminatoren način obravnavanja vseh, tako članic kot tistih, ki se priključujejo Evropski uniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi v imenu poslanskih skupin še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Besedo dajem [[...]]Proceduralni predlog.
Zaradi očitnega kršenja poslovnika, ki ste ga vi v današnji točki kar nekajkrat kršili, tudi navsezadnje zdaj, ko je razpravljal en predstavnik politične stranke o pogledih druge politične stranke, ki so bili izpostavljeni v govoru vodje poslanske skupine, Slovenska nacionalna stranka na podlagi 92. člena drugega odstavka zahteva 1 uro odmora zaradi posveta.
Spet sem pred čudno nalogo, običaj tolmačenja do danes je bil, da se je prekinila seja na željo poslanske skupine pred odločanjem. Pred odločanjem, zdaj smo pa sredi razprave poslanskih skupin. In zato seje ne bi prekinjali, dokler tega ne končamo. Želi še katera poslanska skupina besedo? Če ne, prehajamo na razpravo poslancev, in sicer najprej tistih, ki so pisno prijavili k razpravi. Najprej se je prijavila gospa Sonja Areh Lavrič, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanske, spoštovani poslanci. Prihajam iz koroške pokrajine, kjer imamo na mejnih prihodih z Avstrijo Vič-Holmec-Radlje kar nekaj carinskih prodajaln. Tu gre tudi za okoli 60 zaposlenih. Ker je nezaposlenost na koroški pokrajini je tako ali tako velik problem, bi vas rada opozorila tudi na to, da tudi preoblikovanje teh prodajaln ni rešitev, ker imamo v neposredni bližini teh PC-ejev že itak večje trgovske hiše, kot so SPAR itd. Poznalo pa se bo tudi v denarju, katerega so prostocarinske prodajalne vlagale v različne infrastrukture na Koroškem. Denarja ni bilo malo. Sicer pa še nismo v Evropi, in še verjetni lep čas ne bomo. Zakaj ne bi tudi mi rekli: "Ne." In bili bi bolj odločni, tedaj "ja", ko bomo že popolnoma sigurni v članstvo EU. O zapiranju oziroma preoblikovanju PC-ejev nasprotujejo tudi vsi župani 12 koroških občin, kakor tudi skupine poslancev SNS. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji se je prijavil gospod Sašo Peče. Ga ni. Za njim gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Jaz sem med tistimi, ki sem sodeloval na zelo plodnem in burnem delu odbora za monetarno politiko in finance. Zato sem dolžen po vsem tem trudu in delu povedati nekaj stvari, ki pa se mi zdijo zelo pomembne predvsem za državni zbor. Namreč, prav je da nas je gospod Peterle spomnil na posledice, ki nastanejo ob neizpolnjevanju obljub, toda dopolnil bi ga rad s tem, da nihče ni proti temu, da se določene zaveze, ki imajo pravni značaj, spoštuje, a ne za vsako ceno in ne vse, kar si kdo izmisli. Poglejte, ko smo mi delali na tem odboru, jaz se opravičujem, ampak ko bomo gledali te amandmaje in sam predlog zakona, sram me je povedati, da je to eno "skropocalo", ki smo ga delali sami. Kot da bi prvič slišali, da moramo oblikovati nek zakon, s katerimi bomo pač izpolnili neko politično obljubo. Poleg tega bi dopolnil gospoda Kelemino, ki je rekel, da je odgovornost na koaliciji, na vladni koaliciji. Saj ni res! Odgovornost je natančno na tem državnem zboru, ki je zakonodajno telo. Vsi bomo odgovarjali, potem ko bomo ta zakon sprejeli, ker ga bomo mi sprejeli. Če pa bo slab, bomo nosili odgovornost vsi. Nihče ne trdi, da je Slovenska nacionalna stranka, ki ima sicer največ pomislekov, absolutno proti neizpolnjevanju obljub, sploh ne. Prepričani pa smo, da bi se ta zakon dal oblikovati tako, da bi bil, bomo rekli, koristen za slovensko državo v soočenju z Evropsko unijo; in po drugi strani Evropski uniji, ki bo spoznala tudi našo slovensko samobitnost, našo trmo in pa včasih tudi naše pogoje ob vstopanju v Evropsko unijo. Rekli so mi, da če hočeš nekam priti, če hočeš nekaj doseči, moraš nekaj narediti. Drži, ampak zakaj vedno samo ena stran - prepričan sem, da je včasih treba, da dobro voljo pokažeta dve strani; torej Slovenija s svojimi dejanji, sprejemanjem zakonodaje za vstop v Evropsko unijo, in pa po drugi strani Evropska unija, ki zaenkrat samo obljublja. Še najslabše pri vsem tem pa je, da - bom dal eno paralelo - Slovenci izpolnjujemo vse obljube, pa še v Evropski uniji nismo, to je tako, kot bi moral jaz spoštovati tiste zakone, ki so šele v pripravi. Toliko čisto na kratko v tej prvi obravnavi, ob tem razmišljanju, seveda pa bomo o tem še kasneje govorili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji se je prijavil gospod Pavel Rupar, ki ga trenutno ni v dvorani. Potem gospod Feri Horvat, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštoval bom poziv na to, da bomo čim krajši. Ne bom ponavljal tega, kar so kolegi rekli. Predvsem se v veliki meri strinjam s tem, kar je rekel kolega Gaspari. Dovolite mi samo nekaj stavkov. Smo pred dvojno odgovornostjo, tako poslanci kot tudi vlada. Eno je obveza do Evropske unije, in zato sem - ne glede na okoliščine in zgodovino, kako je do obljube prišlo in vse, kar se je po tem dogajalo - za to, da zakon sprejmemo [[meni je žal, da ga ne bomo že danes sprejeli]] . Mislim pa, da je dobro, in tu podpiram predlog, ki je bil tudi izglasovan na predlog Toneta Anderliča, da opravimo vsaj prvo obravnavo in da lahko minister Bavčar sporoči v Bruselj, da je vsaj ta prvi korak bil opravljen. Vendar se pa moramo zavedati tudi drugega dela odgovornosti - odgovornosti za ekonomsko-socialne posledice. In prav okoli tega smo največ razpravljali, tako znotraj koalicije kot na odboru za finance, in prav zaradi tega smo tudi vlagali amandmaje. Ni slučajno, da smo pri vlaganju teh amandmajev bili predvsem poslanci, ki prihajamo z območij, kjer je pričakovati najbolj neugodne posledice - mislim predvsem na izgubo delovnih mest - to je z obmejnih, manj razvitih območij. In mimo te odgovornosti ne moremo iti, niti mi niti vlada. Res je, da je v besedilu amandmajev bilo v prvi verziji, ki jo je ponudilo ministrstvo za finance za koalicijsko usklajevanje, več konkretnega zapisanega, kakšni bodo ti ukrepi regionalne politike in aktivne politike zaposlovanja. Vendar v drugi verziji, ki jo je sprejela vlada, so bile dosti bolje posplošene formulacije, ki ne zagotavljajo, da bodo ti ukrepi res sprejeti. In to je bil povod in razlog, da smo vložili potem predvsem na člene 10.a do 10.d, se mi zdi, nekatere amandmaje. Vlada je zavrnila te amandmaje. Jaz predlagam, da takovlada, poleg nas poslancev, ki smo vložili amandmaje, še ponovno razmisli o dveh ključnih vprašanjih. Dve vprašanji sta bistveni, ali pa - če hočete - tudi sporne v tem zakonu. Prvo je res vprašanje roka. Rok treh mesecev za preoblikovanje je nerealen, nesamo ali pa ne pretežno iz tehničnih razlogov, na kar opozarjajo ne samo podjetja, ampak tudi delavci iz carinske službe in drugi, ampak predvsem zaradi zelo dvomljive možnosti, da bi se dalo na odpravi ali pa ublažitvi ekonomsko-socialnih posledic ne vemkaj narediti. Posebno še, če imamo pred seboj začasno financiranje, se pravi, zelo omejene možnosti proračuna. Ko se je nekdo skliceval na koalicijsko pogodbo; v koalicijski pogodbi zelo jasno piše, poleg tega, da sprejmemo zakon do konca leta, da bo v prvem kvartalu treba narediti program preoblikovanja. Tako, da razmisliti je treba o roku in biti realen in ga poskušati vsaj za neko obdobje podaljšati. S tem omogočimo tako vladi, da lahko sprejme določen ukrepe pomoči, tam kjer bo potrebna, ne podjetjem ampak predvsem tam, kjer bodo izgubljena delovna mesta. In pa po drugi strani tudi s tem prisilili potem tudi, da podjetja kot nosilci te dejavnosti opravijo svoje. In pa, da še enkrat preverimo skupaj rešitve, ki so dane kot oblika pomoči pri blažitvi ekonomskih in socialnih posledic. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Božič, izvolite.
Hvala lepa. Ne bom proceduralno govoril, čeravno bi lahko, ker dve leti sem spraševal, kaj je z zapiranjem prostocarinskih prodajaln. Dobil sem tudi zelo medel odgovor 18. novembra 1999 leta, zakaj je Italija uvedla nižjo ceno za bencin na drugi strani meje. In februarja letos sem tudi vložil predlog zakona, da se prostocarinske prodajalne zaprejo šele 6 mesecev po našem polnopravnem članstvu v Evropski uniji. Vedno govorim, da je to, kar bomo sedaj naredili - in bomo naredili, sprejeli bomo zakon, ki je pač političen. Parlament je sestavljen iz političnih strank in tudi tako gleda na zakonodajo. Kajti pripomniti moram to, da prihajam iz krajev, kjer smo imeli veliko kupcev bencina. Teh ni več in zaradi tega se je zmanjšal tudi obisk trgovin. Govorili smo dolga leta, da je treba ceno bencina zvišati, vsaj malo, da bi na drugi strani ne uvedli tako radikalnega zmanjšanja cene oziroma subvencij, ki jih dobijo prodajalci. Govorili smo o temu, da mora lokalno prebivalstvo dobiti kaj od igralnic. Pet let nismo dobili nič in potem smo dobili v zakonu del denarja od koncesij igralnic kot primerno porabo občin. Drugo. Govorimo že veliko let o koncesijah, ki bi jih morali dobiti od elektrarn, ki koristijo vode v Sloveniji. Še vedno ni nič. Nič še ne dobimo od gramoza, nekaj 100 tisoč kubikov se ga iz Soče odpelje letno, pa lokalno prebivalstvo nima od tega nič. In sedaj bomo pač zaprli prostocarinske prodajalne. V redu. Ko so kolegi poprej govorili o naših odnosih do Evropske unije, a veste, prihajam s tistega kraja, kjer nikoli nismo bili preveč hlapčevski in tudi nočemo biti. Italijani so uvedli svoje restrikcije, mi nismo na njih odgovorili in bojim se, da bo ta restrikcija oziroma različna cena bencina v Italiji veljala tudi v letu 2001, ne samo v teh treh letih do sedaj. Ta je lahko bogat, delno je pokazal tudi sestanek v Nici. Nemci, pravijo: "Še sedem let ne bomo dovolili prostega pretoka delovne sile v Evropi." Lepo. Mi pa smo že na kolenih. V državnem zboru bomo ta zakon, seveda, sprejeli. Želeli smo tudi v koalicijo, ko smo pristopili v Slovenski ljudski stranki, torej SLS+SKD, da bo nekaj v zakonu pisalo tudi o pomoči regij, o tistih ljudeh, ki bodo zgubili delo. Sam sem že povedal, da pri nas so prostocarinske prodajalne nekaj kilometrov od vasi in niso na ulicah in da bi v tem zakonu malo podaljšali rok. Vse to je odvisno od glasovanja tu v državnem zboru. Opozarjam pa, da slabo gledamo na obnašanje nas vseh, vseh 90 poslancev v državnem zboru, kako bomo živeli v Sloveniji. Namreč prostori, ki se nam praznijo, so potrebni pomoči, ne pa ukinjanja tistega, od katerega marsikdo še živi. Upam, da bomo v bodoče bolj ponosni proti Evropski uniji, saj ni treba v njo po kolenih, ampak po nogah, tako kakor pešec hodi.
Hvala lepa. Gospod Alojz Peterle, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za besedo. Spoštovane gospe in gospodje. Koalicija, ki se označuje za koalicijo razuma, je peljala včeraj upokojence žejne čez vodo. To vam je uspelo, vsaj za nekaj časa, z Brusljem, trdim, ne bo tako. Bruselj je skozi poročila evropske komisije trikrat za povrstjo podal isto kritiko. In kdor ima kaj komunikacije, kaj kontakta z ljudmi, ki nam želijo na tak ali drugačen način pomagati ali zastopajo interese držav članic v Sloveniji, ti povedo direktno ali pa subtilno, da se čudijo, da ne reagiramo na ponavljajoče se kritike z istih področij. Kritika zadeva šibko delovanje pravne države, posebej sodstva, pomanjkanje reform v državni upravi, počasna privatizacija nekaterih ključnih področij; in to se ljudi, ki imajo glavne odgovornosti, se pravi glavna vprašanja, se jih v bistvu ne primejo. Glejte zdaj se je zgodila "Nica". Bom jaz poslušal nekaj časa razprave, ker ne bi rad gospodov motil, potem bom pa nadaljeval, če lahko. Hvala. Glejte v Nici, ki je šla praktično mimo, ni doživela v Sloveniji neke politične razprave; Nica pomeni zeleno luč za širitev. In to ravnanje danes tukaj - mimogrede vlada bi lahko dala ta svoj zakon, predlog zakona na prvo ali pa na prvo izredno sejo državnega zbora. Vsaj 14 dni prej bi ga lahko dala, ampak ga je dala za božič, kar kaže njen odnos do tega vprašanja. In z veseljem nas bodo prehitele vse države, ki nas bodo mogle in vi veste, da smo v luksemburško skupino, se pravi prvo skupino kandidatk prišli za las. Kdor bere kaj tuje časopise, ve, da smo bili nekajkrat zadnje čase omenjeni v drugi skupini, teh, ki bodo vstopili skupajs Češko. In veste, da v zadnjem poročilu piše, da Slovenija nima dobro delujočega tržnega sistema, ampak da bi lahko to dosegla. Ta "bi" je strašno za Slovenijo, čeprav izraža s strani Bruslja tudi upanje, ampak ga je treba zelo za res vzeti. Namesto da bi se mi ukvarjali s tem, kako bomo dosegli svoje cilje, zdaj nekateri kritizirajo Evropsko zvezo, kakšna je znotraj sebe. Torej, Evropska zveza deluje točno tako, kot deluje od začetka. Brani tudi interese svojih članic in ker nismo v klubu še, bi rekel določenih stvari ne moremo doseči in če so Italiji ustregli s tem - po mnenju nekaterih diskriminatornem ukrepu, so pač varovali neke interese ob neki konkurenci pač kot cela formacija, ki se imenuje Evropska zveza. Mi smo do tega lahko kritični. Lahko razlagamo, da niso ravnali v skladu s pravili, kot nekateri pravijo, samo oni bodo to z nasmehom poslušali in rekli: "Gospodje, čakamo vas že drugi rok, za katerega smo se dogovorili." In pravim, nič ne pritiskajo, samo čakajo. In zdaj, jaz sem imel celo idejo, da bi predlagal obema strankama opozicije, da ne rečemo nobene več, da ne bi niti minute porabili z naše strani za debato in da ne bi doživeli očitka, da smo za karkoli krivi. Kadar bo odločanje, bomo pač tipke pritisnili. In lahko to še zmeraj predlagam, da ja ne bo opozicija kriva, kot se temu reče. In vnaprej je nekdo govoril o obstrukciji, ne vem, na kakšni podlagi. Obstruiranje slovenskih interesov je odlašanje s to odločitvijo. In zdaj se vrača debata na to, ali je bilo slabo ali je bilo dobro. Zelo zanimiva razprava, vendar ni več časa za to razpravo. Vlada sama je povedala, da ni dobro odlašati. Eden od nekdanjih ministrov je rekel, naredimo to čim prej. Vendar imamo spet dve govorici, kot sem rekel, eni bi bili za čim prej, eni bi pa odložili In nismo še izvedeli, čeprav sem to vprašal, bi rad slišal ministra, ki to zadevo ve, koliko časa rabijo potem za izvedbene ukrepe, če bo, recimo, ta stvar urejena marca; ker zdajle bo januar, kot veste, potem bodo počitnice, kar naprej bodo izgovori, dani časa, da se o tem odloča. Mene zanima, kdaj bodo zaživeli izvedbeni predpisi, ali pa, koliko jih je že pripravljenih, vse to me zanima. Zdaj se pogovarjamo predvsem o tem, o čemer je bilo na evropski komisiji v prejšnjem mandatu veliko debate - zdaj te komisije sploh ni več treba, zdaj pač gremo v Evropo, komisijo pa stran - torej, nas zanima debata, kaj bo, če ne bo, ne pa, kako se je pred petimi leti odločala Drnovškova vlada na to temo. In poudarjam, vlada je imela dovolj časa, da bi prišla pravočasno s to zadevo v parlament, pa ni prišla; za to imam svojo razlago. Zdaj pa še nekaj. Glejte, zdajle se točijo krokodilje solze tukaj s strani nekaterih. Krokodilje - zakaj? Glejte, če bi jaz slišal ljudi v tej hiši tako prepričljivo govoriti za tisoče delovnih mest, ki so šla v Sloveniji takole, pa ni bilo nobenega programa preoblikovanja, pa nobene državne pomoči kar tako, pa ne nepovratnih sredstev - nekateri ja, če so bili botri pravi, veste, kakšno kritiko je doživela politika državnih pomoči v Sloveniji, ki se še ni spremenila, po nekaj letih smo prišli šele do evidence, koliko denarja kam gre, nismo pa še oziroma niso še ti, ki bi to lahko naredili, politike spremenili, in ne vidim, da bo to z novim proračunom drugače. Še eno področje, kjer pada kritika na Slovenijo. Torej, to me zelo čudi, da je taka skrb, torej za vsako delovno mesto je treba skrbeti, ampak to so delovna mesta v najbolj ali pa v eni od najbolj dobičkanosnih branž v Sloveniji. Sam sem vesel, da smo pozorni in socialno občutljivi insem tudi sam, vendar bi želel: ko se govori o tem in na tak način, da bi bili vsaj tako pozorni do firm, ki so res v stiski ali ki so šle, pa ni vlada naredila koraka v tej smeri, da bi kaj zadržala, tako na področju tekstila, usnjarstva, lahke kovinske, predelovalne ali pa lesne branže, recimo. Pojdite pogledat, veste, gospodje, pa imate tudi sindikate nekateri za sabo, koliko delovnih mest je šlo, pa se ni nihče potegoval za posebne programe ne v tej regiji ne v oni regiji; torej, so se, samo jih ni bilo. In seveda prosim, da ne bi prišli z Zagorjem zdaj oziroma s TET 3, kar bi bil pokop Slovenije. Torej, obžalujem, da se s to zadevo odlaša, in sprašujem predlagatelje iz stranke, ki ima tudi predsednika vlade, koliko bomo bolj zreli, kaj bo čez mesec, dva ali tri drugače in kako se bomo takrat odločali. Ali bomo stavili na to, kar je nekdo rekel, da sedem let razširitve še ne bo. Zdaj, če stavite na to izjavo, mislim, da stavite napačno. Jaz bi si želel, da bi bila naša skupna politika, ker smo rekli, daje skupen projekt, da tukaj ne bi tekla tista običajna igra med pozicijo in opozicijo, ker smo nekoč že podpisali, da to skupaj delamo; torej, da ne bi delali teh zadev tako. In jaz sem proti odlašanju in proti mešanju megle, ki nam ne bo nič prinesla. In nasprotujem oziroma odklanjam debate, ki problematizirajo Evropsko zvezo, namesto da bi problematizirale neoperativnost naše vlade.
Hvala lepa. Replika gospod Gaspari.
Jaz bi tudi se izognil temu, da bi kradel čas, ampak le dve, tri opombi, ob tem kar je gospod Peterle povedal, ker mislim, ne glede na to, da je veliko točnega, je bilo pa nekaj zelo zavajajočih zadev. Prvič, glede kritike Evropske unije o našem ekonomskem položaju. Jaz ne bi tako enoznačno jemal tega, ker je zapisano v kateremkoli papirju Evropske unije, čeprav ga spoštujem kot takega. Ni pa to čisto zlato - te zadeve. In glede ekonomske strukture in funkcioniranja ekonomije bi si upal trditi, moram reči, popolnoma suvereno, da vmnogih evropskih državah je struktura zelo podobno slovenski - lastniška, recimo v bančništvu, pa zaradi tega ne doživljajo tovrstne kritike glede delovanja, kot ga doživljamo, recimo, po nekaterih gradivih mi. Gradiva denarnega sklada, recimo, mednarodnega niso take narave, kot so nekatera Evropske unije. Nemčija ima glede bančnega sistema seveda tako strukturo, kjer je država lastnik najmanj tolikega deleža bančnega sistema, kot v Sloveniji, pa zato ni vprašanje, ali je Nemčija dober član Evropske unije ali ni. Torej, glede na rezultate poslovanja in glede na uspešnost prav gotovo taka teza ne drži v celoti, čeprav delno drži. Verjamem pa, da je za privatizacijo tudi v slovenskem bančnem prostoru poleg splošnega tudi zelo specifičen interes. Kar seveda samo po sebi ni slabo, je pa indikativno in je treba upoštevati. Drugo, kar se tiče ukrepov Evropske unije, tukaj se pa res ne strinjava. Merila morajo biti pa seveda obakrat enako. Ne more biti, da je za Slovenijo merilo tisto, ki bi moralo veljati - kot najboljše v Evropski uniji - in nekaterih področjih velja, če se pa Evropska unija posluži ukrepa, ki je evidentno neusklajen s standardi, ki jih je sama postavila, je pa to interes. Tako seveda ne gre. V nobenem normalnem gremiju, še posebej ne tistem, ki ima do sebe kriterije visoke stopnje razvitosti. Torej mislim, da je ta kritika legitimna in opravičljiva. In jo je seveda tudi dobro nasloviti na naslov, ki mu to sledi. Zanimivo je, da seveda te ukrepe pretežno podpirajo tisti, ki prihajajo iz držav, ki te ukrepe tudi potem uporabljajo v praksi. To mislim, da je nekaj, to je stvarnost Evropske unije, ki jo je treba upoštevati, jo pa hkrati tudi poskušati obrniti sebi v prid, kadar je to le mogoče. Ko gre pa za klasifikacijo držav, pa Slovenija nikoli ni bila uradno klasificirana v drugo skupino držav. Res pa je, da je bilo v nekem poročilu navedeno, po nekih internih kriterijih, katere so tiste ocene za Slovenijo o ekonomski uspešnosti, ki ste jih vi omenili. Moram pa reči, da - kot pravim še enkrat - nejemljem nobene take stvari kot čisto zlato, pa tudi ne takega mnenja Evropske unije, ker konec koncev nobeno strokovno mnenje samo po sebi ni absolutno, ampak je lahko samo relativno. In v strokovni diskusiji je tako mnenje vedno možno z argumenti, najmanj kar je, seveda, če že ne "osporavati", ga pa vsaj relativizirati. In mislim, da je to dolžnost tudi naše vlade, da na taka poročila Evropske unije sicer korektno, vendar strokovno argumentirano tudi, kadar je potrebno, odgovori - upravičena kritika: da, pristrana pa ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Peterle.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Glejte, lahko se strinjam s tem, kar pravi gospod minister glede nekaterih zadev. Tudi to, da ni zlato; ampak ta država, vključno z njeno vlado, je ocenila poročilo evropske komisije o napredku Slovenije pri vstopanju v Evropsko zvezo kot korektno, kot pošteno, kot resnicoljubno oziroma kot stvarno. Mi lahko zdaj karkoli k temu dodajamo, to je uradno stališče Slovenije pred Brusljem in nam nič ne pomaga zdaj govoriti, da to ni suho zlato. Tudi če ni, velja! Druge ocene ni, in na tej podlagi Evropska zveza dela svojo politiko do nas. Zdaj, kaj je argument. Rad bi, da so naši argumenti naša dejanja, naše odločitve, ne pa naše odlašanje.
Hvala lepa. Razpravo ostalih poslancev, ki se niso pismeno prijavili, od zdaj naprej omejujemo na pet minut. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Zelo na kratko. Ko sem meseca maja stal pred državnim zborom v prejšnji sestavi, mi je bilo postavljeno vprašanje, kaj naj bi morebitna vlada počela s tem odprtim vprašanjem glede prostocarinskih prodajaln, sem se zavezal, da bom to preveril in če le obstaja kakšen manevrski prostor, bomo skušali to stvar na drugačen način rešiti. Za to sem se zavzel. Dejansko smo pregledali vse, kar je bilo že kdaj napisanega in je obstajalo na področju vlade glede tega vprašanja, in prišli do končnega zaključka, da manevrskega prostora ni. Zakaj sem se tudi za to zanimal - ker ko človek prvič gleda na ta problem, se resnično sooči z vprašanjem, čemu smo se temu zavezali. A dejstvo je, slovenska država se je zavezala. Nočem tukaj, da bi začenjali debato, zakaj smo to napravili. Seveda, po vojni smo vsi lahko generali. Če nekateri kolegi ali pa kolegice hočejo takšno debato, jo tudi lahko imamo. Vendar edino, kar dejansko trenutno giblje k temu, k tej debati, je dejstvo, da moramo imeti pred očmi prihodnost naše države in verodostojnost naše države. Zato ugotavljam in res obžalujem, da ni takšne podpore, kot bi jo človek pričakoval od strani vladne koalicije na predlog tudi sedanje vlade. Ugotavljam z veseljem, da je tudi sedanja vlada prišla do istega zaključka, da dejansko manevrskega prostora ni. Zato prosim, da res to vprašanje skušamo rešiti čim prej, v takšnih rokih in da se zavedamo tega, da moramo predvsem imeti kot cilj verodostojnost naših lastnih obljub. Rad bi povedal, da se mi zdi popolnoma umestno, da načnemo debato, kaj naj naredimo ali pa, kako naj se rešujejo težave, ki bodo nastale zaradi tega sklepa. Tudi tega se dobro zavedam. A vendar: ugotavljam pa in se strinjam s tem, kar je kolega Gaspari govoril, da nekako vsaka analiza z globalnega gospodarskega vidika nam pa le dokazuje, da vprašanja, ki se bodo s tem odprla, so resnično z globalnega vidika mariginalnega značaja. Za rešitev takšnih problemov obstajajo mehanizmi in če ta državni zbor hoče, lahko o tej zadevi tudi debatira. Ne bi pa smeli danes ponovno postaviti pod vprašaj verodostojnost naše države. Prosil bi, da bi vladna koalicija podprla predsednika vlade, ki je jasno na soočanju na nacionalki 48 ur nazaj tudi jasno se strinjal s takšnim pristopom in je bil prepričan, da bo do neke rešitve dokončno prišlo; ne glede na to, da očitno delujejo zelo močni interesi gospodarskega značaja, ki pa ne bi smeli prevladati nad tem, ker mora ta državni zbor vedno voditi. In to je verodostojnost in podoba naše države. Hvala lepa.
Hvala. Besedo želi predstavnica sekretariata, gospa Tina Bitenc, izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor, rada bi podala nekaj pojasnil v zvezi s postopkom, zlasti pa z vlogo sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in njegovimi nalogi v njegovih okvirjih. Najprej je treba ugotoviti, da je vlada Republike Slovenije 4.2. letos predlagala dva zakona v postopek v državni zbor. Eden je bil predlog zakona o spremembah in dopolnitvah carinskega zakona, ki je bil zadržan zato, ker so bili pred njim že vloženi drugi zakoni, ki so se nanašali na to področje, ki naj bi se z njim uredil oziroma na vprašanje, ki naj bi se z njim urejalo. Drug zakon pa je bil predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajalnna cestnih mejnih prehodih, ki je bil prav tako predlagan po hitrem postopku, ki pa je bil 15.2. dodeljen pravilno zato, ker ni bilo takrat vloženega nobenega zakona, ki bi urejal to vprašanje. Šele naknadno, in sicer v juliju letošnjega leta, je bil vložen še zakon oziroma predlog zakona o preoblikovanje dejavnosti prostocarinskih prodajaln na cestnih mejnih prehodih z Avstrijo in Italijo in Madžarsko s strani poslancev Ferija Horvata in Davorina Terčona. V poletnem času je takratna vlada Republike Slovenije predlagala amandma, in sicer 22.8., ki naj bi v ta zakon vnesel z novim 13.a členom tudi nekatere ukrepe - bom rekla - v zvezi z omiljanjem situacije, ki bi nastala po prenehanju dejavnosti prostocarinskih prodajaln in preoblikovanju te dejavnosti v redno maloprodajo. Ta predlog zakona se je znašel na enem predsklicu seje državnega zbora, zato je sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve v juliju - in sicer, mislim, da je to bilo 17., samo malo počakajte samo en moment, 23.8. - podal osnovno mnenje k predlogu zakona vključno z navedenim amandmajem, kjer smo imeli nekaj pripomb. Naknadno je vlada, takratna vlada, dne 4.9. vložila nove amandmaje, s katerimi je prejšnji amandma umaknila in v okviru katerih se je očitno odločila preoblikovati koncept tega zakona, tako da bi pravzaprav vseboval tudi ustrezne posege v carinski zakon, kolikor je potrebno to storiti zaradi preoblikovanja PCP-ejev, bom rekla, na mejnih prehodih z Republiko Avstrijo in italijansko republiko. To se pravi, da je amandma za 12.a člen z ustrezno razveljavitvijo carinskega zakona v ta zakon predlagala vlada že 4.9.2000. K temu je sekretariat podal dodatno mnenje. V njem ni nasprotoval tem amandmajem, ker za same amandmaje poslovnik ne daje vsebinskih omejitev in da je zakonodajalec pri oblikovanju dokončnega besedila zakona preko amandmajev v hitrem postopku, pravzaprav ni kaj zelo omejen. In se je že večkrat do sedaj zgodilo, da se je delno, včasih pa tudi zelo, menjal koncept zakona. Mi smo takrat samo opozorili, da v kolikor se koncept zakona menja oziroma širi, ga je treba konsistentno izvesti preko celotnega besedila, vključno z naslovom. To dodatno mnenje je bilo predloženo tudi odboru za finance - takratnemu, ki je pravzaprav celoto - predlog zakona obravnaval v začetku septembra. Vendar ni dokončal obravnave in zato zadeva ni prišla na septembersko sejo državnega zbora prejšnjega sklica. V tem sklicu se je pričelo postavljati vprašanje ustreznosti postopka. Mi smo na nekatera predhodna vprašanja strokovne narave, s katerimi so se različni obrnili na nas, dali mnenje, da ne vidimo problemov. Kajti, amandmaji niso zamejeni in določene strani zakonske materije med zakoni, ki so kasneje vloženi, je državni zbor delal tudi v praksi doslej. S tega vidika smo samo pregledali nove amandmaje, ki jih je vlada vložila - včeraj, mislim da - ki so precej podobni amandmajem, ki so bili vloženi s strani vlade 4.9. Dali smo ustno mnenje v skladu s 181. členom poslovnika Državnega zbora, saj smo k mnenju zavezani, pri čemer pa večkrat zaradi časovne stiske podamo tudi ustno mnenje, zlati na amandmaje, kar je bilo danes na odboru tudi storjeno. Ugotovili smo, da ti amandmaji odpravljajo še tiste, recimo, nekonsistentnosti, ki smo jih zasledili v amandmajih vlade, ki je dala amandmaje 4.9., in s tega vidika ugotovili, da se očitno ohranja koncept "lex specialis". Tako da kar se vloge sekretariata v postopku tiče in samega postopka, mi pravzaprav ne vidimo neskladnosti s poslovnikom, na kar bi bili, če bi bila seveda ugotovljena, dolžni opozoriti, tako kot na vsako drugo neskladnost s predpisi. Hvala lepa.
Hvala lepa za pojasnila. Besedo ima gospod Drobnič.
Hvala za besedo. Tu se ne bi dotikal vprašanja: zapreti ali ne zapreti, ker mislim, da je to vprašanje že preseženo in ga je nesmiselno postavljati. Govoril bi o socialno ekonomskih posledicah in reševanju tega vprašanja. V zvezi s tem so bile opravljene štiri študije. Te štiri študije sem pregledal in moram reči, da so bile sila različne, čeprav so jih delali eminentni strokovnjaki. Potem smo naknadno ugotovili, da je pravzaprav študija odvisna od tega, katerega botra je imela. Tako da si s tistim vlada takrat ni mogla kaj zelo veliko pomagati. So pa neki evidentni podatki, kaj bi to pomenilo ob zaprtju teh prostocarinskih prodajaln. Posledice - kolega pred mano, ki bi mu rad tudi repliciral, torej gospod Gaspari, je govoril, da so ta vprašanja marginalna. Seveda, če jih pogledamo z globalnega vidika, torej s svetovnega vidika, so zanesljivo nepomembna. Če jih pogledamo s slovenskega vidika, imajo že večjo težo. Če jih pa pogledamo z vidika obmejnih krajin, pa to ni več marginalno. Zato se mi zdi pomembno, da se dotaknemo tega vprašanja. Vlada je vložila amandmaje v zvezi z reševanjemin zmanjševanjem socialno - ekonomskih posledic, vendar vas moram opozoriti, da bi znalo biti to zgolj mrtva črka na papirju, zgolj leporečje - zakaj? Zato, ker ta zakon odkazuje, da se bo to reševalo z drugim zakonom; ta drugi zakon, ki je zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, pa govori, da sprejme ukrepe aktivne politike zaposlovanja vlada. Glede na to, v kakšni situaciji se je znašla vlada glede njenih proračunskih težav, se bo zelo verjetno zgodilo to, ker ne bo zakonske obveznosti se držati aktivne politike zaposlovanja, ta je namreč gibljiva stvar, bom rekel, če uporabim ta pojem gospe Beblerjeve - ustvarjalnost - potem se zna zgoditi, da za te prodajalne, za reševanje teh socialno-ekonomskih posledic ne bo nič. Zato sam mislim, da tiste določbe, na katere je opozorila predstavnica sekretariata, da bi se bolj dosledno upoštevale v tem zakonu. Torej natančneje, da so obligatorne, ne da se jih odkazuje na neke druge predpise, ta drugi predpis pa na podzakonske akte in tako naprej. Namreč, ukrepe aktivne politike zaposlovanja niso pravice, niso pravice, niso iztožljive pravice. Glede regionalne pomoči. Jaz seveda sem vesel, če se bo sprožila ta, tudi meddržavna pomoč, predstrukturni skladi in tako naprej. Se pa bojim glede na to, da poznam prakso, da ima ta stvar sila, sila dolg pripravljalni postopek in mrtev tek na začetku. Evropski birokrati, tudi tisti, ki imajo svoje depandanse v Sloveniji, namreč rabijo dolgo časa za odločanje, čeprav je morda osnovni program sprejet. Tako da se zna zgoditi, da bodo v prvi vrsti ukrepi aktivne politike zaposlovanja omejeni le na to, da se bojo pač osebe kot presežki delavcev prijavili na zavodu za zaposlovanje. Tega se bojim. In zato menim, da tisto besedilo, ki ga je pač predložila vlada vzakonu o preoblikovanju dejavnosti prostocarinskih prodajaln in kakor sem gledal predlog amandmaja štirih ali petih poslancev Božiča, pa ne vem kako še, vsebuje te določbe. In za mene nevralgična točka oziroma za razpravljati samo o tem: kako bomo efektivno to razrešili. Zdaj pa seveda spet postavljam vprašanje, zakaj pa v prostocarinskih prodajalnah uvesti specifične ukrepe, zakaj ne običajne, tako kot veljajo za ostala podjetja. Preprosto zato, ker gre za direktne posledice zakona, torej sprememba regulative, ki posega samo na specifične subjekte na trgu. Zato smatram, da je z vidika enakosti obravnave, na tak način potrebno reševati ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo in s tem prvo obravnavo predloga zakona in v [[...]]Besedo ima gospod Bavčar.
Hvala lepa. Gospe in gospodje, ker zadeva proceduralna vprašanja, je gospa Bitenčeva v imenu sekretariata za zakonodajo zavrnila očitke o taktiziranju v zvezi s tem zakonom. Še več, ta vlada se je pri reševanju proceduralnih vprašanj, ki bi omogočila, da to problematiko čimprej spravimo z dnevnega reda oziroma ta zakon sprejmemo, v bistvu, kot ste slišali, naslonila na amandmaje prejšnje vlade in na postopke ter način reševanja, ki jih je prejšnja vlada že skušala uveljaviti. Sam sem poskusil pred tem prepričati poslance, ki so blokirali sprejem prejšnjih dveh zakonov in so imeli vložene svoje zakonske predloge, v to, da bi prišlo do dogovora - tudi poslance poslanske skupine, ki jo je vodil gospod Peterle - pa žal neuspešno. Zaradi tega, se pravi, zaradi obojega, kar sem rekel, zavračam očitke, ki jih je bilo implicitno mogoče čutiti, o tem, da namerno zavlačujemo pri izpeljavi evropskih odločitev. Ne nazadnje na tem področju, na področju vključevanja v Evropsko unijo, tudi prejšnja vlada ni storila prav veliko; imela je priložnost, da bi to problematiko že dala z dnevnega reda. Naj rečem, da predvsem glede vprašanja, ki je bilo omenjeno na koncu - omenil ga je gospod poslanec Drobnič -, da smo praktično v imenu enakosti obravnave gospodarskim subjektom in posameznikom dolžni zagotoviti neke posebne ukrepe, bi rad vendarle opozoril, tudi zato, ker ste nekateri govorili o zapiranju, da mi ne predlagamo zaprtja prostocarinskih prodajaln, pač pa preoblikovanje. Ne nalagamo posebnih ukrepov - ali pa bom rekel - ne dajemo nekih posebnih pogojev, pod katerimi bodo te prodajalne poslovale, pač pa jih izenačujemo z drugimi prodajalnami v Sloveniji. In ravno v bistvu s tem zakonom omogočamo enakost obravnave. Tisti, ki se zavzemate za daljše postopke ali pa morda daljši rok uveljavitve zaradi dolžine postopkov - ob tem naj rečem, da bodo izvedbeni ukrepi pripravljeni do uveljavitve zakona - tiste bi rad opozoril, da smo enega ključnih zakonov na tem področju, zakon o davku na dodano vrednost, v celotnem gospodarstvu uvedli kljub težavam v šestih mesecih in da ni razloga, da teh izvedbenih postopkov ne bi za te prodajalne, ki jih je bistveno manj, in ob tej urejenosti njihovega poslovanja, ne bi mogli sprejeti v bistveno krajšem času. Mislim, da je cela vrsta razpravljavcev opozarjala na ekonomske učinke. Seveda nikjer nismo trdili, da študije, na katere smo se naslonili, ne govorijo o potencialni možnosti, da pride do brezposelnosti. Vemo pa - ne nazadnje to izhaja tudi iz utemeljitev nekaterih amandmajev skupine poslancev - da so te prodajalne, da so ti lastniki, te gospodarske družbe v tem trenutku, zavedajoč se neizbežnosti sprejema tega zakona, že v pogovorih z dobavitelji ob preoblikovanju svojih prodajaln po principih, ki so uveljavljeni tudi v Evropski uniji, tako imenovane "Value travel shop", in da je s tega stališča tudi njihova lastna ocena, da je ne samo možno ekonomsko preživetje, ampak tudi, bom rekel doseganje, bom rekel, dobrih ekonomskih rezultatov. Zdi se, da bi pa v določenih pritiskih, zato ker si jim zdi, da je priložnost vendarle prevelika, morda lahko brez kakšnih prav posebnih analiz o njihovih dejanskih učinkih tega zakona, že v tem zakonu vnaprej zagotovili določene bonitete, za katere sem prepričan, da jim bodo, tako kot jim sedanji ugoden davčni in carinski položaj, tudi v prihodnje onemogočajo dobre dogovore z dobavitelji, ki že zdaj prodajajo zaradi tega posebej priviligiranega položajablago tem prodajalnam po bistveno dražji ceni. Kar zadeva proceduralni predlog, ki je bil izglasovan, naj glede na izglasovane amandmaje danes na odboru rečem, da je obstajala v primeru, da bi s to obravnavo nadaljevali, velika bojazen, da bi ob neupoštevanju opozoril sekretariata, izrečenih na sami seji odbora, temeljito pretresli konsistentnost naše pravne ureditve na tem področju. In v tem zakonu je grozilo s sprejetimi amandmaji nekaterih poslancev, da bomo ogrozili tudi funkcioniranje našega davčnegain carinskega sistema. Zato ocenjujem, da bomo v odmoru, ki je na ta način izglasovan, lahko te napake oziroma pomanjkljivosti zmanjšali na najmanjšo možno mero. Hvala lepa.
Hvala lepa. S temi pojasnili gospoda Bavčarja, ministra za evropske zadeve, zaključujem splošno razpravo. V skladu z drugim sklepom, ki smo ga prej sprejeli, prekinjam zasedanje za pol ure in sporočam članom Kviaza, da bo čez pet minut v sobi 212 seja, in torej nadaljujemo ob 19.00 uri.
Spoštovani kolegi, prosim, da se dobimo v dvorani. Spoštovane kolegice in kolegi, vljudno vas prosim, glede na to, da je ura že pozna, da se nam tisti, ki ste še v državnem zboru, pridružite v dvorani. Spoštovane kolegice in kolegi, če dovolite, nadaljujemo. Najprej smo vam dolžni opravičilo za zamudo, upam, da ga sprejemate. Nadaljujemo z 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKOV O USTANOVITVI DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA. Najprej pa prosim, da ugotovimo našo prisotnost. Prisotnih je 43 poslank in poslancev. Državni zbor ni sklepčen. Tako bi zdaj nadaljevali. Ponovno ugotavljamo prisotnost! [[44 prisotnih, plus Pahor, Gaspari.]] Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval predloge odlokov o ustanovitvi delovnih komisij državnega zbora, ki jo je v obravnavo zboru danes predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Mislim, da ravnokar prejemate predloge obeh odlokov na klop. Če dovolite, bi počasi prešli na obravnavo in odločanje. S tem v zvezi predlagam, da razpravo o obeh predlogih odlokov opravimo skupaj, nato pa bomo glasovali o vsakem predlogu odloka posebej. Želi v zvezi s tem predlogom kdo besedo oziroma glede na to, da se šele razdeljuje, bi prosila poročevalca komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, da poda skupno uvodno obrazložitev. Gospod Pucko ne želi podati uvodne obrazložitve. Želi predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Sašo Peče, v imenu poslanske skupine slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. V slovenski nacionalni stranki žal obeh odlokov ne moremo podpreti. Gre za enostavno zadevo, ker se je državni zbor pred časom, mislim, da na drugem nadaljevanju 1. izredne seje, opredelil tudi do tega, da bi ta državni zbor moral sprejeti komisijo za lokalno samoupravo in pa komisijo za vprašanja invalidov.Glede na to, da je državni zbor sklenil in naložil Kviazu, da obravnavana odloka sprejme oziroma ju pripravi za sejo državnega zbora, na svoji 1. redni seji tega ni storil in je dal prednost dvema nadzornima službama, se nam zdi skrajno nepošteno, da ni predlaganih odlokov danes na dnevnem redu, ker bi ju lahko ravno tako danes potrdili. Zaradi tega enostavnega razloga ne moremo sodelovati pri teh dveh predlogih, ker se ne spoštuje sklepov državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo še katera poslanska skupina? [[Ne želi.]] Preden dam besedo poslankam in poslancem, vas želim opozoriti, da je, upoštevaje dosedanjo prakso obravnave, k predlogom odlokov možno vlagati amandmaje le k tistim točkam odloka, ki določajo pristojnosti in naloge posameznega delovnega telesa. Vsakršne predloge za spremembo sestave delovnega telesa pa je treba predhodno uskladiti na seji komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, zato jih kot take ni možno predložiti v obravnavo neposredno državnemu zboru. Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na glasovanje o posameznih predlogih odlokov. Na glasovanje dajem predlog odloka o ustanovitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Kdo je za predlog? [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o ustanovitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Navzočnih je 52 poslank in poslancev. Glasujemo o predlogu. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VOLITVE IN IMENOVANJA. K tej točki smo vabili predstavnika sodnega sveta, ki pa je seveda obupal. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval predlog sodnega sveta za izvolitev kandidatke v sodniško funkcijo ter predlog komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, in sicer pod 1, predlog odloka o razrešitvi in imenovanju predsednika sveta agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij, potem predlog odloka o imenovanju republiške volilne komisije in predlog odloka o spremembi odloka o organizaciji in delu služb državnega zbora. Prehajamo na obravnavo in sklepanje o posameznih predlogih. Sodni svet je državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi v sodniško službo kandidatke gospe Nevenke Hafner Kopač na sodniško mesto sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Tržič. Predstavnika sodnega sveta ni, predlog je obravnaval Kviaz in zboru predložil poročilo ter predlog odloka. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi predstavnik sekretariata besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog odloka v sodniško funkcijo gospe Nevenke Hafner Kopač na sodniško mesto sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Tržič. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Glasujemo o predlogu odloka. Kdo je za predlog odloka? [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o razrešitvi in imenovanju predsednika sveta agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi predstavnik sekretariata besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem predlog odloka o razrešitvi in imenovanju predsednika sveta agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij. Navzočih je 52 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Prehajamo na odločanje in razpravo o predlogu odloka o imenovanju republiške volilne komisije. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, dajem na glasovanje predlog odloka o imenovanju republiške volilne komisije za dobo štirih let. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Kdo je za predlog odloka? [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Se opravičujem. Obravnavamo še predlog odloka o spremembi odloka o organizaciji in delu služb državnega zbora. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Poročevalec komisije želi besedo. Izvolite gospod Pucko.
Hvala lepa. Gospa podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi. K temu poročilu oziroma vsebini spremembe odloka bi dodal le to, da je komisija sprejela tudi sklep na predlog poslancev različnih poslanskih skupin, da pripada vsakemu poslancu tudi en strokovni sodelavec. Ta sklep bi poskušali realizirati v nadaljevanju tega mandata. Tako, da ne bo nesporazuma, da to še ni del poročila, ker zaradi časovne stiske bo to vsebovano v samem zapisniku seje, ki ga bo na naslednji seji komisija tudi potrdila in s tem to potrdila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve besede? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, dajem na glasovanje predlog odloka o organizaciji in delu služb državnega zbora. Prosim navzoče, da prijavimo svojo prisotnost! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Glasujemo o predlogu odloka. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Pred zaključkom današnjega zasedanja pa ugotavljam, da je zbor [[...]]Prosim.
Proceduralno bi vprašal, ali še veljajo določila poslovnika glede opravičene in neopravičene odsotnosti. Namreč tisti, ki svoje odsotnosti niso opravičili, so v skladu z določili poslovnika neopravičeno odsotni. Zato to sprašujem in seveda na nek način na srce polagam ustreznim službam, da ukrepajo tako, kot je tam zapisano, kajti sicer se bo vedno dogajalo, da bomo sedeli tu eni in isti.
Hvala lepa za opozorilo. Določbe poslovnika zagotovo veljajo tudi v tem delu in v skladu s poslovnikom bodo pristojne službe zagotovo ukrepale. Če dovolite, da nadaljujemo, ugotavljam, da je zbor v okviru 18. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih opravil le prvo obravnavo. Na podlagi drugega odstavka 73. člena poslovnika državnega zbora predlagam, da se druga in tretja obravnava navedenega predloga zakona preneseta na naslednjo, januarsko sejo zbora. Ali želi kdo o predlaganem sklepu razpravljati? Morebitna razprava bo potekala v skladu s petim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora, in sicer lahko svoja stališča predstavijo predstavniki poslanskih skupin, razprava poslancev pa ni mogoča. Prosim predstavnike poslanskih skupin, ali želijo besedo? Gospod Peterle, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, izvolite.
Žal mi je, da nihče od koalicije ni poskušal priložnosti ob sklepčni sestavi tega zbora izkoristiti za to, da vendar ravna koalicija v skladu s tem, kar je vlada napovedala in tudi tukaj zastopala. Prepričani smo, da se dela s tem velika škoda Sloveniji, in vsakršno odlašanje, četudi so razprave na hodnikih dale nekako vedeti, česa se koalicija boji, ne bo čez mesec, dva ali tri nič drugače - ista dejstva, isti argumenti, isti interesi, ista grožnja z referendumom, če hočete, in seveda nekoliko drugačen odnos Bruslja do tega, kar se tu dogaja.
Hvala lepa. Želi besedo še katera od poslanskih skupin? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in dajem predlagani sklep na glasovanje. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Kdo je za predlog sklepa? [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Če dovolite, preden zaključim današnjo sejo, bi želel gospod predsednik državnega zbora Borut Pahor pojasniti stvari v zvezi z jutrišnjo sejo.
Samo minuto bo to vzelo, kolega Bajuk.
Proceduralno samo [[...]]Pomotoma nisem imel karte notri in sem stalno glasoval, če lahko zapišete, da sem prisoten, da ne bo kazalo, da sem neopravičeno odsoten. Sem bil prisoten.
Bomo zapisali, hvala lepa.
Gospa podpredsednica, kolegice in kolegi! V soboto se bo državni zbor preselil v novo dvorano s slavnostno sejo. Rad bi samo še enkrat prosil vse, če ste tako pozorni, da zasedete mesta nekaj minut pred začetkom. Sama slovesnost ne bo trajala dolgo, dobre pol ure, potem je pa sprejem v hali pred slavnostno sejo, kjer se nam bodo pridružili tudi kolegice in kolegi iz prejšnjih sklicev državnega zbora. Tako danes pravzaprav zapuščamo, mislim, da za vedno to nehvaležno dvorano. Slabe spomine puščamo tukaj, dobre izkušnje pa nesemo s seboj. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem zaključujemo 3. izredno sejo. Lep večer vam želim še naprej. Lahko noč!