Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam 8. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Janja Klasinc, Zvone Černač, Janez Janša in Zmago Jelinčič Plemeniti. Na sejo sem vabil predsednika Vlade gospoda Boruta Pahorja k 1. točki dnevnega reda, Antona Gašperja Frantarja, predsednika Državne volilne komisije, ter predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije k 29. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 8. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 2. julija 2009. Predlogov za umik točke z dnevnega reda ali njegovo širitev nisem prejel. Zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 8. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Državni zbor bo v okviru te točke obravnaval: a. Potrditev izvolitev poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament. b. Predlog sklepa o spremembi Sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji, c. Obvestilo Okrožnega državnega tožilstva na Ptuju v zvezi z vloženo obtožbo zoper poslanca Državnega zbora in č. Predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurojust. Torej to izgovarjam po latinsko, ne v angleščini Eurojust. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prehajamo na obravnavo potrditve izvolitev poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament. Državni zbor bo pod to točko obravnaval predloga sklepov, ki ju je Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Želi besedo poročevalec Mandatno-volilne komisije? Ne želi. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: "Ob upoštevanju poročila Državne volilne komisije o delnem izidu glasovanja in delen izidu volitev poslank in poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, ki so bile 7. junija 2009, Uradni list Republike Slovenije št. 48/9 Državni zbor potrjuje izvolitev naslednjih poslank in poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament: Tanje Pajon, Jelka Kacina, Alojza Peterle, Zorana Thalerja, Iva Vajgla in dr. Milana Zvera." Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S sklepom bom seznanil predsednika Evropskega parlamenta. Drugič. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: "Ob upoštevanju poročila Državne volilne komisije z dne 8. 7. 2009 o delnem izidu naknadnih volitev poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, torej ugotovitev izida volitev, Državni zbor potrjuje izvolitev poslanke iz Republike Slovenije v Evropski parlament dr. Romane Jordan Cizelj." Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S sklepom bom seznanil predsednika Evropskega parlamenta. V skladu s tako odločitvijo Državnega zbora, torej v skladu z 9. členom Zakona o poslancih se Državni zbor seznani z naslednjim ugotovitvenim sklepom: "Z dnem potrditve mandata poslanca iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu preneha poslancu Ivu Vajglu mandat poslanca Državnega zbora." Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker ne bo predstavitev, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[1 proti.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Obvestila Okrožnega državnega tožilstva na Ptuju v zvezi z vloženo obtožbo zoper poslanca Državnega zbora. Obvestilo je v obravnavo Državnemu zboru posredovalo Okrožno državno tožilstvo na Ptuju. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru predložila predlog sklepa. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednje sklep: "Državni zbor na podlagi tretjega odstavka 83. člena Ustave Republike Slovenije ter 22. člena Zakona o poslancih v zvezi z obvestilom Okrožnega državnega tožilstva na Ptuju, št. KT1-1353/08/NB-DM, z dne 8. 6. 2009 v zvezi z vloženo obtožbo zoper poslanca Državnega zbora Vilija Trofenika zaradi dveh kaznivih dejanj žaljive obdolžitve po drugem, v zvezi s prvim odstavkom 106. člena Kazenskega zakonika KZ1, ne prizna imunitete poslanca Državnega zbora Viliju Trofeniku in dovoli vodenje kazenskega postopka." Na podlagi 207. člena Poslovnika Državnega zbora o predlogu sklepa odloči brez razprava. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za 64, proti 4. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajam na obravnavo Predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurojust. Predsednik Republike Slovenije dr. Danilo Türk je na podlagi 6. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč Državnemu zboru predlagal, da se za kandidatko za nacionalno predstavnico v Eurojust izvoli eno od predlaganih kandidatk, in sicer ali gospo Malči Gabrijelčič ali gospod Vojko Vidovič. Želi predstavnik Urada predsednika republike obrazložiti predlog? Prosim. Gospod dr. Erik Kerševan, svetovalec predsednika republike za pravna vprašanja.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane gospe poslanke, spoštovani gospodje poslanci! Pred vami je predlog za izvolitev ene od obeh kandidatk za mesto nacionalne predstavnice Republike Slovenije v Eurojustu. Predsednik republike je na podlagi izvedenega postopka, v katerem sta se prijavili obe kandidatki, izkoristil zakonsko možnost, da obe predloži v obravnavo Državnemu zboru, ki bo na podlagi svoje skrbne presoje lahko izbral po njegovem mnenju najustreznejšo od obeh, da zastopa Republiko Slovenijo. Na tem mestu pa bi kazalo v zvezi s tem postopkom vendarle dati nekaj poudarkov. Predsednik Republike je namreč po zakonu dolžan pridobiti v postopku predlaganja kandidatov mnenje Vlade in Sodnega sveta, da lahko predloži svoj predlog. In v konkretnem primeru je navedeni postopek trajal predolgo. Predsednik republike je pridobil razpisno dokumentacijo [[...]]
Prosim mir v dvorani.
Predsednik republike je pridobil razpisno dokumentacijo 31. marca, 15. aprila je podal poziv tako Sodnemu svetu kot Vladi, da predložita svoje mnenje, ki sta jih po zakonu dolžna podati. Sodni svet je svoje mnenje podal maja, ker predsednik republike torej mnenja Vlade Republike Slovenije ni prejel do junija, je prišlo do pravzaprav zelo neobičajne geste v sodobni državi, da je moral Urad predsednika republike ponovno pozvati Vlado, da naj odgovori na prošnjo predsednika republike za podajo mnenja, ker je to seveda zakonski pogoj, da se lahko postopek nadaljuje. Vlada je svoje mnenje sprejela šele 1. 7, torej 1. julija, in predsednik republike je isti dan, takoj ko je bil ta formalni zakonski pogoj izpolnjen, svoj predlog posredoval v izvolitev Državnemu zboru Republike Slovenije, ki je pred vami. Tu se kaže tudi nekoliko kompleksnejši problem. Kajti zakon, ki vsebuje tovrstni postopek, seveda predsedniku republike lahko onemogoči vložitev predloga, če ni pravočasnega sodelovanja drugih državnih organov. Zato bo seveda ob ustrezni priložnosti kazalo tudi sprejeti razmislek, ali ne kaže tovrstnih procedur nekoliko poenostaviti. In drugo, kar bi tudi na tem mestu kazalo dodati je to, da zakon sam v svojih določbah vsebuje splošne rešitve, ki morda niso zmeraj najbolj primerne oziroma prilagojene konkretnemu postopku. Tako se je, recimo, v danem primeru pokazalo, da bi bilo dobro konzultirati o predloženih Državnotožilskih kandidaturah tudi Državnotožilski svet, vendar zakon predvideva zgolj možnosti oziroma dopušča zgolj možnosti pridobivanja mnenj o navedenih vprašanjih od Vlade in od Sodnega sveta, kar je predsednik republike tudi upošteval in bi bilo dobro v prihodnje z zakonsko spremembo nekoliko razširiti tudi na druge organe, ki bi lahko o navedenih kandidaturah kvalificirano podali svoje mnenje. Na koncu tega postopka, kot rečeno, je predsednik republike predlagal dve kandidatki, ki obe izpolnjujeta predpisane pogoje, obe ta dobili podporo tako Sodnega sveta kot Vlade Republike Slovenije in skladno s tem predsednik republike predlaga v izvolitev eno od obeh kandidatk Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Dobili ste poročilo. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin za predstavitev stališč? Prosim, gospod Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi opozoril, da zapisnik, ki smo ga dobili na mizo, izpušča pomembne poudarke člana oziroma predstavnika predsednika republike,ki jih je povedal na Mandatno-volilni komisiji in ki jih je sedaj pravzaprav ponovil. Ta ključni poudarek, zakaj je prišlo do tako pozne obravnave tega predloga za kandidata za Eurojust, je pravzaprav v tem, ker je Vlada izredno zavlekla odločanje o podpori listi, ki jo je predlagal predsednik republike. To pravzaprav ni prvič, da se soočamo pri potrjevanju kandidatov za mednarodne institucije v tem mandatu z zamudami. Take zamude smo imeli že letos, nekatere so nastale tudi zaradi težav v organizaciji dela v Državnem zboru. Vendar tu pa je do zamude prišlo predvsem zaradi tega, ker Vlada Republike Slovenije očitno ni ustrezno, ni primerno organizirana, ni primerno ekipirana in pušča pomembne odločitve, tako da je moral predsednik republike z intervencijo, s ponovno zahtevo Vlado spomniti, da je treba predlagati oziroma dati mnenje k postopku za imenovanje kandidata ali kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurujustu. Rad bi povedal, da pravzaprav problem ni zakon, ki je res mogoče nekoliko bolj komplicirano napisan in zahteva nekoliko več organizacijskih aktivnosti vseh tistih, ki so v tem postopku. Problem tega je predvsem delo, organizacija dela in pa tempiranje, terminiranje dela pri tistih institucijah, pri tistih organih, ki so dolžni pravočasno odreagirati in dati ustrezna soglasja. Žal je glavni problem oziroma problem v tem postopku Vlada, ne prvič, najbrž ne zadnjič. Lahko pa ugotovimo, da nekateri drugi kadrovski postopki potekajo izjemno hitro in tudi predvsem drugače. Mi obžalujemo, da prihaja do takšnih zamud pri imenovanju in predlaganju kandidatov za najpomembnejše funkcije v evropskih institucijah. V bodoče pa si vsekakor želimo, da so tisti, ki so udeleženi v posamičnih postopkih, da ta svoja mnenja, svoja stališča, svoje predloge pripravijo pravočasno in ne izpostavljajo Republike Slovenije kot države, ki svojih mednarodnih obveznosti, tudi takrat kadar gre za kandidiranje in imenovanje v te institucije, ne izvaja pravočasno in tako, kot se od neke urejene evropske države tudi pričakuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kakšna poslanska skupina predstaviti stališče? Ne želi. Želijo besedo poslanke in poslanci? Ne želijo. Zaključujem to predstavitev in s tem tudi razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Anton Colarič - SD, Robert Hrovat - SDS, Franci Kek - Zares, Gvido Kres - SLS, član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi generalna sekretarka Državnega zbora gospa Mojca Prelesnik. Ali temu predlogu kdo nasprotuje? Ne nasprotuje. Prehajamo na odločanje o takšni sestavi komisije. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak posameznik k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Na glasovnici bosta po abecednem redu zapisani predlagani kandidatki za nacionalno predstavnico v Eurojustu. Glasuje se za eno kandidatko tako, da se na glasovnici obkroži zaporedna številka pred imenom kandidatke, za katero se glasuje. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo predlagana kandidatka izvoljena, če bo zanjo glasovala večina poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjo, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 10.25 in bo trajalo do 10.40. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Sejo bomo nadaljevali ob 10.50 minut. Zaenkrat prekinjam sejo.
Kolegice in kolegi poslanci, nadaljujemo s sejo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo Predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurojustu. Prebral vam bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za kandidatko za nacionalno predstavnico v Eurojust. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 9. julija 2009. Razdeljenih je bilo 77 glasovnic, oddanih je bilo 77 glasovnic, neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih je bilo 75 glasovnic. Predlagani kandidatki sta prejeli naslednje število glasov: Malči Gabrijelčič 68 glasov, Vojka Vidovič 7 glasov. Na podlagi izida glasovanja je bila s potrebno večino za kandidatko za nacionalno predstavnico v Eurojustu izvoljena Malči Gabrijelčič. Izvoljeni kandidatki čestitam. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DODATNEM DAVKU OD DOHODKOV ČLANOV POSLOVODSTEV IN NADZORNIH ORGANOV V ČASU FINANČNE IN GOSPODARSKE KRIZE, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložil Vili Trofenik. Besedo dajem predlagatelju zakona Viliju Trofeniku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. Posledice gospodarsko finančne krize zahtevajo ustrezne ukrepe tudi na področju plač poslovodstev. Vlada Republike Slovenije je sprejela vrsto ukrepov za blažitev posledic finančne in gospodarske krize, med drugim tudi priporočilo predstavnikom Republike Slovenije v nadzornih organih gospodarskih družb, katerih večinska lastnica je Republika Slovenija, za sklepanje pogodb o zaposlitvi za poslovodne osebe oziroma določanje primernih plač, nagrad in odpravnin glede na krizne razmere. Pri izvajanju priporočil Vlade na področju politike plač pa prihaja do težav pri izvajanju nadzora, saj Vlada razen v izjemnih primerih nima potrebnih instrumentov za izvajanje nadzora. Posebno težavo na področju zagotavljanja sistema primernih plač poslovodstev, glede na krizne razmere, predstavljajo plače poslovodstev pri pravnih subjektih, ki so deležni različnih oblik državnih pomoči za blaženje posledic finančne in gospodarske krize. In ravno tem je namenjen predlog tega zakona. Problematika zagotavljanja primernih plač poslovodstev, glede na aktualne razmere je vse bolj problem menedžerske etike. Znižanje plač poslovodstev je namreč bolj odvisno od odločitev samih poslovodstev kot pa od nadzornih organov. Obstoječi sistem nagrajevanja poslovodstev stimulira neko specifično menedžersko obnašanje, ki je kratkoročno usmerjeno, tvegano in spodbuja moralni hazard, nagrajuje uspeh, ne sankcionira pa neuspehov. Zaradi tega je treba z dodatnim obdavčenjem onemogočiti ali izničiti izplačilo neupravičenih nagrad in ekscesno nagrajevanje poslovodstev v času finančne in gospodarske krize in omogočiti, da poslovodstva po načelu solidarnosti s plačilom višjih davkov prispevajo svoj delež k sanaciji finančno - gospodarske krize. Zato predloženi zakon predvideva, da bodo fizične osebe, ki vodijo ali nadzorujejo pravne subjekte, ki so deležni državnih pomoči za blaženje posledic finančne in gospodarske krize, zavezanci za plačilo dodatnega davka v višini 49% od plače, ki mesečno presega 12 tisoč 500 evrov, od nagrad, ki presegajo 25 tisoč evrov letno, in odpravnin, ki presegajo 75 tisoč evrov, ter bonitet, ki presegajo 25 tisoč letno. Prav tako so zavezanci za dodatni davek tudi člani nadzornih organov, prejemnikov državnih pomoči, in sicer za sejnine, ki presegajo 358 evrov za posamezno sejo, in nagrad, če te presegajo 12 tisoč 500 evrov letno. Zavezanci za dodatni davek so dolžni vložiti ustrezno davčno napoved do 31. marca. Izplačevalci, prejemniki državnih pomoči, pa so dolžni davčnim organom dostaviti potrebne podatke za izračun davka. Zakon naj bi veljal do konca leta 2010 oziroma do konca davčnega leta, v katerem se iztečejo poroštva oziroma jamstva in ukrepi za blažitev posledic finančne in gospodarske krize. Na koncu se želim še opredeliti k vloženim amandmajem. Strinjam se z amandmajema koalicijskih poslanskih skupin, ki sledita pripombi Zakonodajno-pravne službe, ne strinjam pa se z ostalimi amandmaji, ker presegajo koncept zakona oziroma temeljni kriterij za zavezance za dodatno obdavčitev, to je udeležba pri državnih pomočeh ali drugih ukrepih za krepitev finančno-gospodarske krize. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku mag. Radovanu Žerjavu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Odbor za finance in monetarno politiko je na 6. seji kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o dodatnem davku od dohodka članov poslovodstva in nadzornih organov v času finančne in gospodarske krize, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložil poslanec Državnega zbora gospod Vili Trofenik. Vlada Republike Slovenije v mnenju k predloženemu zakonu z dne 17. 6. 2009 meni, da je v okvirih tekočih gospodarskih gibanj, ki še ne kažejo skorajšnjega izboljšanja, predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Prvo je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je besedilo proučila v pogledu skladnosti z ustavo, pravnim sistem in zakonodajno-tehničnega stališča. Iz posredovanega mnenja izhaja vrsta opozoril, ki ob splošni pripombi glede skope obrazložitve predloga posreduje konkretne pripombe k 1., 3., 4., 5., 6., 8., 11. in 12. členu zakonskega predloga. K zakonskemu predlogu je v poslovniško določenem roku amandmaje k 1., 3., 4., 5., 6., 8., 13. členu zakonskega predloga dne 23. 6. predložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. V okviru dodatnega delovnega gradiva se je odbor seznanil z mnenjem komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, s predlogi za amandmaje odbora na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe k 3., 4., 5., 8., 11. in 13. členu na pobudo predlagatelja zakona poslanca Vilija Trofenika, kot izhaja iz nadaljevanje tega poročila, in z zbirnim pregledom vloženih amandmajev Poslanske skupine SDS ter predlogov za amandmaje odbora na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju opozorila na določena še odprta vprašanja, med drugim na vprašanje opredelitve davčnega zavezanca. Po mnenju Zakonodajno-pravne službe je kriterij za določitev prejemanje državne pomoči, do česar so upravičene tudi fizične osebe, ki zaposlujejo delavce. V nadaljevanju je bila z vidika varstva lastninske pravice izpostavljena visoka stopnja obdavčitve glede na to, da gre za dohodke, ki so že obdavčeni z dohodnino, kot možen prekomeren poseg in še prisotna retrogradnost predloženega besedila. Zatem je predstavnica Vlade v predstavitvi posredovanega mnenja navedla, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Hkrati je izrazila podporo predlogom za amandmaje odbora, ki jih je predložil predlagatelj zakona. V nadaljevanju je odbor upošteval mnenje Zakonodajno-pravne službe na pobudo predlagatelja zakona poslanca Vilija Trofenika ob obravnavi posameznih členov predloženega besedila na podlagi osmega odstavka 131. člena sprejel amandmaje k 3., 4., 5., 8., 11. in 13. členu zakona. Odbor je na podlagi 128. člena Poslovnika glasoval o amandmajih in členih predloženega zakona. Ob obravnavi odbor ni sprejel amandmaja Poslanske skupine SDS k 1., 3., 4., 5., 6., 8., niti k 13. členu zakonskega predloga. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeno vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanci in poslanke! Vlada predlog zakona podpira, ker meni, da je pomembna sestavina vseh ukrepov, ki jih je Vlada že predlagala v boju proti krizi. Hkrati pa ugotavlja, da pravzaprav zakon že po sami naravi, namenu in ciljih predstavlja ukrep kratkotrajne narave in ne predstavlja sistemskega zakona. V tej smeri tudi ne podpira amandmajev Poslanske skupine SDS, ki bi zakon dopolnjevali. Tako da, če zaključim, Vlada podpira sprejetje zakona, kot je predložen v obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona podprli, z vloženima amandmajema, pri katerih smo tudi sopodpisniki. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman, v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V Poslanski skupini DeSUS budno in z zaskrbljenostjo spremljamo dogajanje v zvezi z ekonomsko, gospodarsko in finančno krizo, pa tudi ukrepe, ki se v zvezi s tem sprejemajo. Za nekatere sodimo, da ne dajejo dovolj rezultatov in da se izvajajo preveč selektivno, ta trenutek, na primer, jamstvena shema, pri kateri se nam dogaja, da tiste firme iz bonitetnega razreda C pravzaprav, če rečemo slengovsko, ne pridejo zraven. Kar se tiče tega zakona, bo naš premislek potreben še čisto do konca odločitve, čeprav načeloma podpiramo omejevanje previsokih plač. Menimo pa, da je treba opozoriti tudi na nekatere slabosti, ki se kažejo v predlaganem predlogu zakona. Zakon, ki mu rečemo kar zakon o menedžerskem davku, dodatnem davku za čas krize samo za menedžerje in tiste, ki nadzorujejo menedžerje, se ima po samem razumevanju za enega izmed protikriznih ukrepov. In obenem se ima pravzaprav za moralno-etični korektiv in ne toliko za strokovno in za poslovno odločitev. V zvezi s tem je treba opozoriti na to, da je bilo nekaj nelagodja tudi v mnenjih, ki jih je v postopku predstavljala Vlada, ko je vsaj dvakrat omenjala problematičnost v zvezi z ustavnostjo, tako v zvezi s horizontalno diskriminacijo kot v zvezi z veljavnostjo za nazaj. Kasneje se je nekaj teh pomislekov tudi izgubilo in danes smo slišali, da Vlada podpira ta predlog zakona, kakršen je po amandmiranju na odboru za finance bil sprejet. Mi pa menimo, da je treba premišljati tudi tisto, kar je opozarjala Zakonodajno-pravna služba, ki je dala takorekoč na vsak člen svoje pripombe. Pozoren je treba biti na to, da je umanjkala strokovna podpora temu zakonu. Nismo opazili, da bi se strokovnjaki masovno odzivali na to v smislu podpore. Prej bi lahko rekli, da je bilo nekaj kritičnih misli v zvezi s tem zapisanih in izrečenih in ocenjujemo, da so amandmaji, ki so jih predlagali v opozicijski SDS, vredni tehtnega premisleka. Prvič zavoljo tega, ker odpravljajo ciljano, selektivno ciljano usmeritev v zvezi z direktorji in nadzorniki in v tem se kaže ta horizontalna diskriminacija. Ne gre torej za vse, ampak samo za nekatere, ki so izbrani po določenih kriterijih. In ker gre za to, da gre za časovno omejenost. Če je treba ekscesne, kakor se zapisuje v utemeljitvi, plače omejevati, jih je treba verjetno omejevati sistemsko, na dolgi rok in ne samo v času krize. Poslanska skupina DeSUS je pozorna tudi na to, da so ukrepi ciljani samo na tiste, ki so prejemniki državne pomoči, in da so izpuščeni tisti, ki so bili poprej še mišljeni, tisti, v katerih ima država pomemben lastniški delež. Ocenjujemo, da je zakon usmerjen nekako, bi rekli, kaznovalno na ta način, da se tiste plače, ki so ocenjene kot neprimerne, omejuje, da so neprimerne, ekscesne nagrade omejujejo, kar je prav, vendar je preozko mišljeno, vsaj po naši sodbi, kadar so mišljeni samo tisti, ki so zajeti v okviru ukrepov, ki so bili že sprejeti in ki tudi sami že pogojujejo omejevanje nagrad in nekaterih drugih bonitet, ki jih poslovodstva teh firm sicer imajo. Zdi se nam, da je tudi napak oceniti menedžerje firm, ki imajo težave, kot slabe menedžerje in da jih nima smisla tako diskriminirati, da tja ne bomo dobili najboljših. Ker slabe firme potrebujejo najboljše in najbolj družbeno odgovorne menedžerje. In zdi se nam, da ni pravi argument solidarnosti z delavci zato, ker se naj te solidarnosti bojda zavedajo samo tisti v ozkem segmentu poslovodstev, vsi ostali pa ne; so razpuščeni iz tega zakona. Zato bomo mi v zvezi s premislekom o tem, ali se naj podpro opozicijski amandmaji, oba, ki govorita o tem, da se torej na daljši nalog omejuje ekscesne plače in da se za tako rekoč vse to omejuje. Torej, premislili bomo in se šele po tem premisleku, po razpravi odločili, ali podpreti ali ne.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovane kolegice, kolegi, gospa Kanglerjeva. Seveda v Slovenski nacionalni stranki podpiramo Predlog zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstev in nadzornih organov. Podpiramo predlog zakona, ki zgleda tako, kot ko gori cela hiša in zgori in je tam okoli en majhen plamenček, priletijo gasilci in ga pogasijo. To je tako. In da ne bo zdaj levo, desno. Od leta 1998 veljajo omejitve, te omejitve je določila Vlada - kar se tiče plač menedžerjev. Menedžerji jih niso upoštevali. Takratna vlada ni odreagirala. Podatki. V takratnem času so si izplačali: predsednik uprave Save, Petrol, Peter Tomšič, Frančiška Hunjet, Marjan Vidmar - milijon 335 evrov, Janez Lotrič - 423 tisoč evrov, Zoran Jankovič [[še na Mercatorju]] - 412 tisoč evrov. Seštejte! Seštejte in boste videli, da je sramota, da je toliko denarja, ki ga Sod nima za paradnega konja slovenske industrije Muro! Svinjarija in sramota! 5 milijonov nimamo, da bi Muro rešili vsaj za dva, tri mesece, paradnega konja, višek tehnologije in najboljše šivilje in kreatorji. Sramota! 3 milijone so si izplačali, to je treba povedati. Na prvem mestu največ zaslužijo menedžerji v Veliki Britaniji, na drugem mestu v Nemčiji, na tretjem mestu - v Sloveniji. Prosim vas, v Sloveniji! Avstrijci imajo nekaj čez 300 tisoč, naši so imeli čez 400. Krasno! In zato smo tam, kjer smo. In nobena vlada ni naredila ničesar. To, čemur smo zdaj priče, hvala bogu, da se je gospod Trofenik spomnil, je pa samo majhen požarček, ki ga bomo pogasili. Lepo vas prosim, potem pa še amandmajev, ki so pošteni, pa ne glede, da jih je spisala SDS, ne priznavate. Konkretno amandma k 5. členu - zdaj smo dali neke kazni, ti ubogi, ti, do leta 2010. Ja, kaj bomo pa naredili s tem? Kaj? Nič! Zdaj, v času krize tako ne bo noben menedžer nič zaslužil, do 2010, potem bodo pa spet začeli krast. In ta amandma je pravi in tega podprite, če ste pošteni. Kazni, poglejte, v 12. členu, sankcije, zaslužek 500 tisoč evrov. Ne bom jih prijavil, ne bom - in bom kaznovan s 25 tisoč evri globe, ker bom 250 tisoč evrov zatajil. Ali je to kazen? Ali je to pošteno? Slovenci pa na cesti, jutri, 2.000! Hvala bogu, da je ta zakon. Premil je, to je samo majhen požarček. In ne mi govoriti, da Vlada zgolj priporoča - piše. Podatki o prejemkih poslovodstva niso javni. Zakaj so pa naši podatki javni? Kaj mene briga, kdo je lastnik! Kako si lahko nekdo, ki je zaslužil, po konkretnih podatkih, 445 tisoč po osebi - govorim o upravi Uniona -, kako lahko ta podatek, ki je skrit, naš podatek, ki imamo plačo 2.300 evrov neto, približno, je pa javen! Javen je za vse delavce, ki imajo 500, 600 evrov, pa se jih nihče ne spomni! Sramota za to državo! In enkrat naj povem in tej oblasti: in vsem, ki so bili prej na oblasti, zraven ste bili! Pravim, samo pet sem jih naštel, ki so pobrali več kot tri milijone evrov. Zakaj jih nismo dali Muri? Ta zakon bi moral začeti veljati, ne za leto 2009 do 2010, ta zakon bi moral poseči za nazaj retrogradno, pa sme ali ne sme, od leta 1998 in vsem nabiti 50% davkov od leta 1998 do danes in nič z omejitvijo 2010. Do konca! V Slovenski nacionalni stranki bomo ta predlog podprli, vendar z grenkim priokusom glede nekaterih členov. To je samo všečnost, gašenje požarov, ampak upam, da sem razkril to sramoto, ki se je dogajala od leta 1998. In razkril imena in vse tiste, ki so kasirali.
Gospod Barovič, čas je potekel. Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V času, ko je svetovna finačna in gospodarska kriza zajela Slovenijo in ko država s sprejetimi ukrepi dodeljuje poroštva oziroma jamstva in tudi konkretna denarna sredstva za blažitev posledic krize je prav, da se normativno uredijo tudi prejemki članov poslovodstev in nadzornih svetov podjetij, ki so teh ukrepov deležni. Zato podpiramo dopolnjeni predlog zakona, ki situaciji neprimerno visoke dohodke članov uprave in nadzornih svetov obdavčuje na način, da je pravzaprav vsak presežek po zakon o določanju višine sto odstotno obdavčen. S tem zakonom pravzaprav urejamo vprašanje menedžerske etike. Gre za urejanje problematike peščice ekscesnih individualnih primerov, kar je sicer po našem mnenju tudi pomembno, saj gre za simbolni signal slovenski družbi, njenim državljankam in državljanom. Predlagatelj očitno samokritično in satirično kot piko in i predstavlja ravno primer NLB in Marjana Kramarja, za katerega je evidentno, da mu je podlago za takšni izplačilo podarila vlada pod vodstvom LDS, katere člani ste bili takrat skoraj vsi, ki tokrat sicer v vlogi treh strank sestavljate koalicijo. Gre sicer za potreben zakon, ne gre pa za rešitev [[....]]Gospod Anderlič, jaz bi vas [[...]]
Mir v dvorani! Gospod, mag. Žerjav, nadaljujte, prosim.
Spoštovani, gospod predsednik. Jaz bi prosil, namreč ob vsakem nastopu, ki ga imam v tej dvorani, ima kolega, gospod Anderlič, vedno nekaj dodati.
Spoštovani gospod Anderlič, prosim, da vzdržujete mir v dvorani in da se ne oglašate med prestavitvami stališč. Prosim.
Ne gre pa za rešitev, ki bi kakorkoli pripomogla k reševanju gospodarske krize ali pa reševanju pravih problemov Slovenije, slovenske tranzicije in njenih, če tako hočete, tajkunov. Torej, ne gre za ukrep, ki bi blažil finančno in gospodarsko krizo. Sprašujem se, zakaj veliki borci za etična vprašanja in omejevanja ekscesnih situacij v slovenski družbi ne vložijo oziroma podprejo predloga zakona, ki bi na primer onemogočil dajanje jamstev, poroštev oziroma sredstev tajkunom za tako imenovane menedžerske odkupe podjetij. Tukaj govorimo o milijonih evrov in ne o nekaj tisočih. Mogoče ta problematika ni ekscesna in ne etična, v lastno skledo je težko pljuvati, ni kaj. Na žalost tako pač je in dokler bomo priča takšnemu sprenevedanju tako ene kot druge politične opcije, toliko časa slovenski državljani od politike ne morejo pričakovati, da bo delovala v njihovo dobrobit. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima, mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Pozdrav predstavnici ministrstva, državni sekretarki, kolegice in pa kolegi. Seveda pred nami je zanimiv predlog zakona, lahko rečem, da v Liberalni demokraciji pozdravljamo razmisleke in pa vsebino, katero je predlagatelj želel s tem sporočiti in pa urediti. Zakon daje nekatere odgovore na pomembna vprašanja, vendar v isti sapi pa odpira tudi druge dileme in vprašanja, na katere še nimamo odgovorov. Jaz sem prepričan, da jih bomo tekom razprave dobili in potem bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije o tem zakonu glasovali tako kot vedno, vsak po lastnem prepričanju in presoji. Zakon je nastal kot rezultat skupne obsodbe prekomernih izplačil v menedžmentu, ki v teh težkih časih ne uvidi delitve bremena krize skupaj z ostalimi deli družbe. Najbrž je zagotovo na mestu vprašanje, kaj je osrednji namen tega zakona. Osnovni namen tega zakona je in mora biti omejevanje nenormalnih, prekomernih, včasih tudi celo neverjetno visokih prihodkov ali nagrad. Podvprašanje, ki si ga postavljamo: Komu je in naj bo namenjen? Zakon se omejuje na podjetja, ki so od države prejela poroštvo oziroma jamstvo ali druga sredstva z naslovom finančno gospodarskih protikriznih ukrepov. Tako bomo zagotovo preprečili ekscesne pojave, katerim smo bili priča v Združenih državah Amerike, ko so si menedžerji ob prejemanju državne pomoči različnih oblik še vedno izplačevali mastne denarje za njihovo domnevno tako uspešno delo. Kdo naj bi od tega imel korist? Jaz mislim, da največ koristi morajo imeti družbe, v katerih so zaposlena poslovodstva, saj ne bodo več obremenjena z izplačevanjem visokih vsot nagrad oziroma s tem bodo tudi bolje urejena razmerja med samimi dohodki znotraj podjetij, torej med zaposlenimi in samimi vodstvi podjetij, kjer naj ne bi več prihajalo do takšnih nesorazmerij, in vse to seveda ocenjujemo kot pozitivno, v redu in dobro. Ne nazadnje, pa morda celo najpomembnejše - zakon predstavlja neke družbene standarde v Sloveniji, kjer smo v zadnjih letih bili nenehno priča enormnim plačilom menedžmentu. Se pa na drugi strani odpirajo dileme, in sicer v poslanski skupini smo prepričani, da morajo biti menedžerji in delavci ustrezno nagrajeni za svoje delo. Zato se tudi pri tem zakonu porajajo določene dileme. Ob takšnih zakonih se namreč postavljajo pomembna vprašanja, ki so bila v javnosti že izpostavljena, kot na primer: ali bomo uspeli pridobiti ustrezne strokovnjake - menedžerje za vodenje najpomembnejših podjetij? In tudi na to vprašanje si ob sprejetju tega zakona moramo postaviti jasne odgovore, v nasprotnem primeru zakon ne bo dober. Poglejte primer Elana: od desetih vrhunskih menedžerjev za pomočnika, levo in desno roko uprave, so se po tem, ko so izvedeli, kakšne bodo plače, kar štirje umaknili. Enostavno, mi moramo za pošteno delo zahtevati pošteno plačilo in da je pošteno plačilo vezano tudi na rezultate dela. Jaz sem prepričan, da marsikdo v Muri danes ne bi nič nasprotoval, če bi imel menedžer ne vem kakšno enormno plačo, samo da bi s svojimi rezultati podjetje rešil, vsaj v zdravem jedru, in ga postavil na noge. Od številnih drugih dilem, na katere je tudi treba najti odgovore, da če bo zakon, katerikoli, šel ad personam ali bo politično motiviran, potem nas zagotovo ne pripelje do cilja, da pri tem zakonu lahko govorimo tudi o diskriminaciji in pa razlikujemo zavezance. Da je pozitivno, ker je omejen na čas krize in naj bi se mu rok veljavnosti iztekel z letom 2010, da so seveda nesorazmerno razdeljena davčna bremena med državljani. Da moramo tem prilagoditi tudi ustrezne spremembe Zakona o dohodnini. In pa tisto, kar je pri nas pri zakonodaji najpomembnejše, da moramo uvesti tudi ustrezen in pa dosleden nadzor nad izvajanjem zakona. V Sloveniji si je treba strateško zastaviti, kakšna naj bo politika do dobrih in pa kvalitetnih menedžerjev [[...]]
Kolega Sajovic, čas je potekel.
Hvala lepa predsednik.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dober dan kolegicam in kolegom v dvorani. Dober dan gospe državni sekretarki Heleni Kamnar. Poslanska skupina Socialnih demokratov podpira predlog zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstva in nadzornih organov, ker se v času finančne krize vsaj za to obdobje popravljajo, deloma popravljajo dohodkovne razlike, ki so nastale zaradi sprememb Zakona o dohodnini oziroma zaradi povečanja dohodkovnih razlik, saj so v prejšnjem mandatu nadzorniki in poslovodstva dobivali pretirano visoke nagrade, ob znižanih davkih. Sedanja vlada je delno uredila nagrajevanje nadzornih svetov, ko je prepovedala udeležbo članov nadzornih svetov pri dobičku podjetja, vendar pa je kljub temu, da je Vlada sprejela uredbo o sejninah in povračilih stroškov nadzornih svetov in svetov v javnih skladih, javnih agencijah, javnih zavodih in javnih gospodarskih zavodih, treba presežne zneske dodatno obdavčiti. Zato je potrebno dodatno obdavčiti poslovodstva in nadzorne svete pravnih oseb, v katerih je Republika Slovenija večinska lastnica neposredno ali posredno, in pravne osebe, ki so od države prejele jamstva ali sredstva za blažitev posledic finančne in gospodarske krize na podlagi ukrepov, ki sta jih sprejela Državni zbor Republike Slovenije ali Vlada Republike Slovenije. Seveda bo predlagana ureditev dodatnega davka v veljavi le za čas krize, ker je tudi večina protikriznih ukrepov kratkoročne narave, se pravi, najkasneje do konca leta 2010 oziroma do izteka jamstev države. Glede ustreznosti predlagane rešitve je treba omeniti, da Slovenija ni edina, ki se je domislila dodatne obdavčitve v času krize. Tudi v Združenih državah Amerike so sprejeli zakon o obdavčevanju nagrad za vodstva gospodarskih družb, ker prejemajo državno pomoč. Tako so v podjetjih, ki prejemajo državno pomoč, za čas prejemanja pomoči letne plače menedžerjev omejili na največ 500 tisoč evrov, brez odpravnin in nagrad, velja pa tudi prepoved izplačila dividend. Slovenija bo na podlagi tega zakona dohodke, višje od zakonsko določene meje, v celoti obdavčila z dodatno davčno stopnjo 49%. Tako da bodo izplačani zneski neto plač za zneske nad 12.500 evrov bistveno nižji. Z zakonom se bodo sicer določenim menedžerjem in članom nadzornih svetov razpoložljivi dohodki zmanjšali, vendar pa to ne bo negativno vplivalo na gospodarsko rast, saj davčni zavezanci, ki imajo nadpovprečne dohodke, teh ne bodo uporabili za tekočo potrošnjo, vendar ne predstavljajo tako velikega deleža v potrošnji, da bi zaradi tega lahko vplivali na znižanje gospodarske rasti v Sloveniji. Prav tako pa bodo ta dodatna sredstva v manjši meri vplivala tudi na financiranje proračuna. Zaradi vsega navedenega je zakon za našo poslansko skupino sprejemljiv in ga bomo, kot rečeno, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdrav gospe državni sekretarki! Spoštovane kolegice in kolegi! Več kot očitno je, da se ljudje nismo pripravljeni prostovoljno odreči materialnim ugodnostim, in tako se je v Sloveniji nagrajevanje poslovodstva vse od osamosvojitve dalje močno povečalo. Predvsem v času finančne in gospodarske krize se postavlja vprašanje, kako je mogoče, da imajo vodilni v podjetjih tako visoke dohodke in nagrade, in to celo v primerih, ko njihovim podjetjem ne gre dobro oziroma propadajo. Nekatera imena smo danes že slišali, zato jih na tem mestu ne bi ponavljal. Dejstvo je, da je izvajanje vladnih priporočil o višini določanja dohodkov poslovodstev v podjetjih, ki so v večinski državni lasti, pa tudi poslovodstev v finančnih institucijah ter podjetjih, ki so oziroma še bodo za reševanje krize prejela sredstva od države, v praksi težko nadzorovati in se ta priporočila praktično ne izvajajo. Eden takšnih primerov je nadzor nad izvajanjem ukrepov subvencioniranja skrajšanega delovnega časa, ki prepoveduje delodajalcem izplačevanje nagrad članom vodstva in nadzornega sveta. To se je v praksi že pokazalo. Dodatna težava pa je tudi v tem, da so plače in nagrade poslovodstev predmet civilnih pogodbenih razmerji med podjetji in omenjenimi osebami in so tudi iztožljive. Po drugi strani pa podatki prejemkov poslovodstva niso javni in Vlada nima vpogleda vanje. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da bi ta zakon lahko pripomogel k reševanju problematike pretiranega in ekscesnega nagrajevanja poslovodstev, ki smo jim priča posebno še v času finančne in gospodarske krize. Zakon bo delno pripomogel k temu, da si slabi menedžerji ne bi izplačevali pretiranih in ekscesnih nagrad, posebno še v primeru neuspešnega poslovanja. Predlog zakona v 5. členu med drugim predvideva dodatno obdavčitev plač oziroma nadomestil v delu, ki presega znesek 12.500 evrov bruto. V naši poslanski skupini smo mnenja, da bi bila ustreznejša določba, da bi dodatno obdavčili vse prejemke iz delovnega razmerja, ki jih dosegajo zavezanci, se pravi fizične osebe, ki vodijo posle poslovnega subjekta ali nadzorujejo poslovni subjekt pravne osebe, katerih večinski lastnik je država Slovenija in ki so od države prejeli poroštvo ali sredstva za blažitev finančne in gospodarske krize in presegajo plačo predsednika Vlade Republike Slovenije. Po našem mnenju bi bilo primerno, da bi se med zavezance za plačilo tega davka vključilo tudi vodilne, ki vodijo državno SID banko, ter stečajne in likvidacijske upravitelje, katerih prejemki so v nekaterih primerih previsoki glede na rezultate in zato tudi neetični. Prav tako smo mnenja, da bi zakon moral veljati trajno in ne samo za čas do konca veljave državnih poroštev ter drugih ukrepov za blažitev posledic svetovne finančne in gospodarske krize. Predlog zakona je po našem mnenju korak naprej k omejevanju izplačil dohodkov in nagrad poslovodstev, ki vodijo posle ali nadzorujejo poslovne subjekte, kjer ima država prevladujoč vpliv, ali pravne osebe, ki od države prejemajo kakršno koli pomoč za blažitev krize in ki so posebno v primeru slabega poslovanja neetične. Zaradi tega bomo v Poslanski skupini SDS zakon podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih, vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. 7. 2009. V razpravo dajem 5. člen in amandma Poslanske skupine SDS ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Prosim, za prijavo. Besedo ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog amandmaja, ki ga je pripravila naša poslanska skupina, ki predvideva, da se v obdavčitev zajamejo vsi dohodki, ki so nad nivojem plače predsednika Vlade Republike Slovenije, je popolnoma logičen. V Sloveniji smo priča neverjetnim anomalijam in finančnim malverzacijam, ki si jih razni subjekti v državni lasti in v državnih zavodih dovoljujejo in si že leta in leta izplačujejo neverjetne plače. To je način, da vsaj delno omejimo to zadevo. Se pa bojim, da so predlagatelji zakona to naredili kot lepotni popravek, kajti prav istih strank pravzaprav imamo dvojno moralo, dvojno obnašanje. Tudi pri tistem zakonu, kako se ne sme podaljševati tajkunskih kreditov, je prišlo potem do spremembe. V ozadju so delovali drugače. Na koncu se je izkazalo, da tisti, ki so najbolj vpili, imajo skrita podjetja v tujini in so prav tako bili deležni tajkunskih kreditov, praktično nezavarovanih, če je neko podjetje vredno 50.000 evrov in dobi 6 milijonov evrov kredita in s svojo lastnino, ki je 50.000 evrov, tako so v tujini prikazali, ni pokritja. V zvezi s tem sprašujem, ali so tokrat bili iskreni, ali pa so tem ljudem naročili, kako naj se izognejo, ker je to predstava za ljudstvo. Jaz bom podprl ta zakon in tudi ta amandma je smiseln. Treba je narediti nek limit in predsednik Vlade je številka ena v te j državi, naj bo. In v državni upravi, v državnih podjetjih ne bi smelo biti višjih dohodkov. Kdor pravi, da se bo zaradi tega svet podrl, naj gre drugam, naj gre v privatno podjetje. Dovolj je spodobnih ljudi, mladih ljudi, ki bodo dobro delali. Ti menedžerji pa vpijejo, kako se bo svet podrl, če se bo njim omejilo in da bodo odšli drugam. Naj gredo, recimo jim, naj gredo, vendar pa naj ne bodo pijavke državnega proračuna in zajedanja ljudi na vseh področjih. Treba je zelo dosledno izpeljati rešitve, ki so v tem zakonu. Bojim se, da bodo razne uprave bank preko nagrad, preko nadzornih svetov, vemo, da o Ljubljanske bankei so vsi člani uprave še člani nadzornih svetov štirih ekspozitur banke v Nemčiji, v Sarajevu, itd., in si tam delijo blazne nagrade, ki tukaj notri verjetno niso zajete, ker to je prikazano drugje. To na finančnem ministrstvu najbolje vedo, kakšnih malverzacij in kakšnih bajpasov so se vedno posluževali in se jih poslužujejo. Tudi stečajni postopki. V začetku marca smo sprejemali spremembo zakona, jaz sem opozarjal, da bi v tistem zakonu bilo treba narediti drugače. Tisti zakon je bil sprejet, da se lahko nazaj obračunajo davki, sedaj vidimo, neka gospa toži pa [[...]]
Spoštovani, kolega Jerovšek, dajte se bolj omejiti na ta amandma, prosim.
[[..]]300 tisoč evrov so si na hitro na podlagi spremembe zakona izplačale. Ta imena imajo nek pomen v slovenskem prostoru, ti priimki: Tož, Marinc, itd. Vemo točno, komu pripadajo, kdo jim je naročil, naj tako ravnajo in katera sodišča in bodo to odobrila. To je nezaslišano. Zaradi tega zakon podpiram, sem pa nezaupljiv do predlagateljev, ker je to manever. Ravno iz tistih strank prihajajo, ki pravzaprav najbolj nečedne posle v ozadju vodijo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Trofenik.
Hvala, za nasvet, gospod Anderlič, pa pomoč. Najprej bi se moral odzvati na predhodnika. Pravi, da ne zaupa predlagateljem. Na žalost je ednina. Dobro bi bilo, če bi nas bilo več, sem pa sam in nimam nobenih skritih namenov. Najprej sem dolžan pri 5. členu povedati, zakaj je taka rešitev, kot je, ker se amandma nanaša na 5. člen. Plače nad 12 tisoč 500 evrov mesečno, nagrada letna nad 25 tisoč, odpravnina nad 75 tisoč, udeležba pri dohodku na dobiček [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]odhodka nad 25 tisoč in bonitete nad 25 tisoč. To so prepisani kriteriji Združenja Maneger, zato noben očitek, da politika ali predlagatelj hoče s tem predlogom preganjati ali karkoli drugega dobre menedžerjev, enostavno ne zdrži nobene resne kritike, ker ta stališča, ti kriteriji Združenja Meneger, kot najvišji, primerni po njihovi oceni, po oceni stanovskega združenja menedžerjev so številke, ki so služile kot osnova za zakon. O amandmajih sem se načelno izrekel že na začetku, v dodatni obrazložitvi. Kljub temu moram opozoriti, da amandmaja SDS ne zavračam, ker je to opozicijska stranka - mislim, da smo v primeru tega zakona, vsaj osebno tako razumem, na isti strani, ker je bilo v stališču predstavljeno, da ga podpirajo -, vendar bi šli v neko drugo polje, v nek drug okvir, kot izhaja iz samega zakona. Ob tej priložnosti dovolite še, ker je bila v nekaterih nastopih ali predstavitvah mnenj, pa tudi v javnosti problematizirana eventualna ustavnost ali skladnost z ustavo. Tudi Vlada je napisala neobrazložen stavek, da se boji, da bi bilo lahko problematično v zvezi z ustavo, vendar tega nikjer ni obrazložila. Zakonodajno-pravna služba, ki je profesionalna in jo zelo spoštujem in seveda jaz kot nepravnik ne mislim z njo polemizirati, vendar pa bom istočasno jasno in odkrito priznal, da mi je bil vzor identičen zakon v Ameriki. Samo tam je pač predlagatelj imel na razpolago vrhunske pravne avtoritete, ki so znale braniti podoben zakon. Pri nas se seveda potencira eventualna spornost najprej s 33. členom Ustave in se citira odločba Ustavnega sodišča iz leta 1998 oziroma 1999, ki se nanaša na povsem drugo problematiko. Šlo je za Zakon o obdavčitvi, zakon o posebnem davku na bilančno vsoto bank in hranilnic in naše Ustavno sodišče se je takrat sklicevalo na kriterije nemškega Ustavnega sodišča, da razmerje med javnim in privatnim v smislu blažitve ne sme preseči 50% oziroma je to razmerje fifti: fifti. V tem, če tako rečem, mojem zakonu gre za nek drug problem. Gre za interventni ukrep preko obdavčitve neupravičenih ali neupravičenega prelivanja dela državnih pomoči, to se pravi dela javnih sredstev v privatne žepe, če tako grobo povem, poslovodstev in nadzornih organov. Zato z vsebino in instrumenti citirane odločbe se to področje enostavno ne da tolmačiti ali se ne da poseči, ker gre za izredni ukrep, preko davka doseči vrnitev dela javnih sredstev, ki so se prelila v privatni žep, v privatni žep uprave ali nadzornih organov. In to je temeljni cilj in temeljno vodilo in seveda tisti, ki bo želel neustavnost, se bo moral tukaj potruditi in dokazati, če je v tem, če si je nekdo iz državne blagajne posredno izplačal neupravičeno nekaj v lastni žep. Težko govorimo in posplošujemo, kot je običaj pri nas, da nekaj proglasimo za pridobljeno pravico, potem pa skočimo takoj na 33. člen Ustave in trdimo, da so pridobljene pravice in da jih ni možno tako ali drugače prizadeti. Tu ne moremo govoriti o pridobljeni pravici, kvečjemu bi lahko govorili o ukradeni pravici, ukradeni iz javne blagajne, ne pa pridobljene, ali če hočete v prenesenem, pridobljene na škodo ali na račun javne blagajne. Toliko o eventualni spornosti s 33. členom Ustave, ko se poskuša na nek način vzeti kot argument, da je eventualna zadeva sporna. Jaz ne nasprotujem trditvam ali izjavam, da bi bilo možno s kakšnim drugim zakonom, s kakšno drugo ambicijo poseči še v kakšne dohodke ali še koga dodatno obdavčiti, ampak to zaenkrat ni bila moja ambicija. Seveda se je treba tudi zavedati, da je res prvotno pisani predlog imel poleg kriterija ali celo obratno, na prvem mestu kriterij lastnina pravne osebe, ki so v pretežni lasti Republike Slovenije. Ampak ravno tam smo bili na spolzkem terenu eventualne ustavne spornosti, ker bi bil ciljan na konkretne znane primere. Zato smo se morali tistega polja izogniti, da ne bi res zavestno prišli navzkriž s kakšno ustavno določbo. Na drugi strani pa je tam le situacija, čeprav je težka, nekoliko drugačna glede, na razpoložljive inštrumente, ki jih imajo lastniki ali ustanovitelji zavodov ali javnih podjetij. V naših razmerah sta to samo dva nivoja: ali država, tam pač odgovarja Vlada, ali lokalna skupnost. Kdo pa tam odgovarja, pa tudi vemo. Druga spornost, bom izkoristil to priliko in čas, ki mi je na razpolago, bi lahko bila eventualno na 155. člen Ustave, in to iz razloga na prvi pogled o retrogradnosti. Vendar tudi tu je problem na sklicevanje, ali naj ta člen ostane, ker potem ga je treba prebrati v celoti, ne samo prvi odstavek, ampak prvi in drugi odstavek. Ustavno sodišče v odločbi, ki je citirana, nikjer ne trdi, in tako je možno tudi laično prebrati iz 155. člena Ustave, da je retroaktivnost kategorično prepovedana v vseh primerih. Retroaktivnost je dovoljena pod pogoji, ki jih opredeljuje drugi odstavek 155. člena Ustave, in sicer, da se to določi z zakonom. In ravno za tak primer gre. Gre za javni interes, ki je posledica neke izjemne situacije. Ta izjemna situacija je finančno- gospodarska kriza in zato je treba ali je primerno, da se s tem izrednim ukrepom v skladu z zakonom oziroma na podlagi zakona tudi poseže za nazaj in mislim, da tudi v tem primeru ni problem eventualno z ustavno določbo, najmanj pa s 155. členom, kar bi potencialno naj bilo sporno v tem smislu. To je treba povedati, ker so nekateri zaključki v nastopih ali stališčih posameznih poslanskih skupin ali pa tudi nekateri odzivi v javnosti ob vložitvi tega zakona, pa pozneje v proceduri, so bili taki, ki na prvi pogled bi lahko postavili na sum ustavno skladnost, pri podrobnejši obravnavi ali presoji pa se ugotovi, da ta zadeva ni tako enostavna, kot na prvi pogled izgleda. Še enkrat poudarjam, zaradi potencialne nevarnosti, da bi bilo ustavno sporno, pa sem kot predlagatelj moral odstopiti od kriterija, da gre za pravne subjekte, ki so v pretežni državni lasti, in je na koncu seveda temeljni kriterij sam kriterij prejemanja državnih pomoči. S tega vidika seveda odpadejo vse ideje, kritike, priporočila, jaz jih jemljem dobronamerno, da bi bilo dobro, da bi zakon veljal. Brez omejitve ne gre, ker je izhodišče državna pomoč, državne pomoči so omejene na določen čas in še nekatere, ki so bile tukaj izpostavljene, zato ne bi vsako posebej polemiziral. Še enkrat, da zaključim. Zaradi tega, kar sem povedal dvakrat, mislim ne morem pristati ali se strinjati z amandmajem, čeprav ne rečem, da ni dobronameren, ki ga predlaga poslanska skupina SDS. Amandma, ki pa ga vlagajo štiri koalicijske poslanske skupine, pa sledi pripombi Zakonodajno-pravne službe, ker smo pri spremembah na odboru pač nekaj spregledali in je potrebno korigirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar. Prosim.
Hvala za besedo. Predlagatelj je delno odgovoril, kje je ta znesek 12 tisoč 500 evrov. Iz gradiva, mislim, da ni bilo razvidno. Nam se je zdelo smiselno, da bi ta dodatni davek plačali za vse prejemke, ki so višji od plače predsednika Vlade. Plača predsednika Vlade je lahko eno merilo, glede na to, da je predsednik Vlade človek številka ena v državi, ne vidim razloga, zakaj bi tega ne upoštevali. Zato predlagam, da amandma Slovenske demokratske stranke podprete. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Da. Prosim za prijavo. Besedo ima Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa predsednik. Če nekatere predloge SDS podpiram, tega moram reči, da ne. Iz zelo preprostega razloga. Tukaj gre za povezavo med politikom, prvim politikom, med predsednikom Vlade te države in med kariernimi profesionalci, ki služijo svoje plače na ta način, da sklenejo pogodbo. V pogodbah najbrž piše, da so plačani od uspeha. In to ni problematično. Problematično je, kadar se ta uspeh ne vrednoti na pravi način. Zaradi tega jaz mislim, da vezati poslovno uspešnost na predsedovanje Vladi Republike Slovenije, ni najbolj ustrezno. Drug problem je, kaj so dobri in kaj so slabi menedžerji. Naj rečem, da delamo krivico takrat, kadar rečemo, da vsi tisti, ki so prosili za državno pomoč, da so to slabi menedžerji. Mnogi med njimi so najbrž taki, ki se borijo kot levi, da bi rešili to, kar je morebiti kdo drug že prej zapravil. Mnogi imajo dobre ideje, pa so znotraj ukrepov, ki jih mi sedaj uveljavljamo, pravzaprav diskriminirani, ne morejo participirati pri njih. Reči, da je vse tisto, kar je vezano na neke ukrepe, ki smo jih tukaj v Državnem zboru sprejemali, slabo, je diskriminatorno in mislim, da je to napačen signal naši javnosti. To je signal, ki dezavuira naše menedžerje, brez njih pa se ne da, in jaz mislim, da moramo posebej iskati tiste, ki so dobri menedžerji, in tiste, ki so menedžerji z neko družbeno odgovornostjo. V primerjavi s temi, bojda slabimi menedžerji, se izpostavljajo dobri menedžerji, ki pa lahko imajo posebne nagrade in tako naprej. Pa se vprašajmo, ali so res dobri vsi tisti, ki imajo dobre rezultate, ali morebiti ne srfajo na valu eksternih razlogov, na konjunkturnih valovih, na tem recimo, da imajo morebiti monopolen, poseben položaj, ki ga lahko izkoristijo. Na ta način ločiti slabe in dobre menedžerje, se meni zdi krivično. Kar se tiče tega, da je potrebno omejevati zelo visoke ali pa nenormalne visoke prejemke, se tudi mi v Poslanski skupini DeSUS v načelu strinjamo. Ali so bili pravi kriteriji izbrani ali ne, to je pa zdaj drugo vprašanje. Predlagatelj je pojasnil, da so bili kriteriji pravzaprav povzeti po tem, kar je predlagalo društvo menedžerjev. Ampak društvo menedžerjev teh kriterijev in teh številk ni predlagalo. V kriznih razmerah ni upoštevalo, tega, kar se je kasneje zgodilo in tudi ni imelo takšnega namena, da bi ti kriteriji bili interventni za eno leto. In to so nekateri razlogi, zaradi katerih mi mislimo, da so pomisleki upravičeni, kar ne govori o tem, da mi ne bi podprli tega zakona, ampak mislimo, da je na nek način pomanjkljiv, da mu nekaj manjka in da bi bil bistveno boljši, če bi bil celovit, bolj sistemski in ne tako interventen za eno leto, kot je sedaj.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bi rad razjasnil, ker nekaj stvari ni jasnih. Poglavitne rešitve predloga zakona o dodatnem davku od dohodka od članov poslovodstva in nadzornih organov v času finančne in gospodarske krize govorijo, da so reševanje problematike v podjetjih, ki so v večinski državni lasti. Torej ne mešati zdaj uspešnih menedžerjev tam, tam, tam, ali tistih, ki bodo prejeli sredstva od države. To je prvič. Drugič. V Slovenski nacionalni stranki bomo amandma k 5. členu podprli. Jaz sem prej povedal in še enkrat izražam kritiko tudi prejšnji vladi, ker je imela zakon, ker je imela vzvode, pa jih menedžerji niso spoštovali Vlada je, prejšnja govorim, to mirno spregledala. Ampak podprl bom. Zakaj? Dovolite mi, da obrazložim čisto enostavno. Če sem jaz danes menedžer in imam tukaj zakon, ki mi predvideva, da bom v primeru plače, ki znaša v višini dvanajst tisoč petsto evrov mesečno. Prvič, rad bi, da bi tu zraven pisalo bruto ali neto, ne glede, da vem, da vi domnevate, da jaz domnevam, da vem, da je to mišljeno bruto. V enem letu in pol, kolikor predvideva ta zakon, se bom jaz kot menedžer mirno odrekel in si bom dal plačo 12.449 evrov, in to bodo naredili vsi, ker so pametni. Prvič, ker ni denarja, drugič, ker je recesija, in tretjič, ker vedo, kaj jih čaka. Do zadnjega decembra leta 2010 bom imel plačo 12.449 evrov. In kaj bomo s tem zakonom naredili in dobili? Nič, od predvidenih davkov, ki presegajo ta znesek po davčni stopnji 49%. In nihče ne bo plačal nobenega davka. In kaj bomo naredili? Danes bomo sedeli do dveh tule ob tem zakonu, dosegli ne bomo ničesar, zakon bo sprejet, davka pa ne bo plačal tudi eden ne. 1.1.2011 si bodo vsi "nabili" plače 30, 40, 50 tisoč evrov. Tako to bo. Zato je ta simbolni predlog amandmaja k 5. členu, naj ta davek plačajo vsi, ki bodo presegli plačo predsednika Vlade - jaz bi raje napisal "predsednika države", recimo -, naj bo, naj velja, pa bomo videli, kako bo. Jaz spoštujem tiste menedžerje, ki so prizadevni. Vendar če pogledamo tiste, ki so največ zaslužili od leta 1998 naprej, in njihova podjetja, ali smo toliko pošteni, da bomo uvideli, kje so? Kje je Mercator? Kje je Petrol? Kje so druga podjetja, kje stojijo? Propadla so! Ali so to uspešni menedžerji, če propadajo? Niso! Niso. Če je vojna, je vojna za vse, kolegice in kolegi. In zakaj ne bi na simbolni ravni, če že govorimo za leto in pol, sprejeli amandmaja k 5. členu kolegov iz SDS, ki pravi, vsi naj plačajo davek 49% za leto 2009 in za leto 2010, za dve leti, ki bodo presegli plačo predsednika Vlade ali pa predsednika Državnega zbora ali predsednika države. Zakaj pa ne, saj gre samo za dve leti. Zakaj ne? Ničesar ne bomo naredili, še enkrat poudarjam, bodimo pošteni. Enako, kot je - sicer bomo v Slovenski nacionalni stranki tudi drugi amandma, če bo ta padel, ker vem, da bo, podprli. Vendar ta drugi amandma v bistvu ne pove ničesar. Amandma koalicijskih strank k 5. členu pravi: "V primeru drugih dohodkov, prejetih za opravljanje nadzora poslovnega subjekta, vključno z nagradami." Ker tu imamo samo nagrade omenjene, tu je pa "drugih dohodkov". Katere dohodke pa še pod točko 2 prvega odstavka prejemajo nadzorniki? Nobenih. Saj to je, mislim, pošteno napisano in mišljeno, ampak drugih dohodkov tako nimajo. Na simbolni ravni za leto in pol, če ne boste sprejeli amandmaja k 13. členu, ki pravi, da začne ta zakon veljati prvi dan po objavi v Uradnem listu brez časovne omejitve, kar verjamem, da ga ne boste, pa podrimo vsaj amandma k 5. členu SDS, pa bomo videli, koliko pošteni bodo v enem letu in pol vsi tisti, ki danes tako ali tako računajo, še enkrat pravim, da bodo zaslužili bruto 12.449 evrov, plačali 0,0 tistega davka po 49% stopnji, ki je v tem zakonu predvidena. Tako bo. In vas bom spomnil leta 2011, če bom živ in zdrav pa sedel v tem parlamentu, da je temu tako. Tudi enega evra davkov ne bomo dobili iz naslova tega zakona, ki pa je, priznam, dobronameren in prvi ukrep za nadaljnje ravnanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Anderlič.
Glede na problematičnost samega zakona je vprašanje, ali je sploh smiselno govoriti, ali je ta amandma sprejemljiv ali ni sprejemljiv. Zame je ta zakon izrazito tekmovalen v tem času, ko vsi skušajo kazati s prstom, kdo ima preveč, kdo je večja baraba, ne ukvarja se pa z bistvenim, kar bi naj v tej državi pravzaprav v tem trenutku bilo treba urediti. Nikoli se nisem strinjal s tem, da se omejuje kar tako povprek, čez prst in da se ne upošteva tisto, kar je bistveno. Da glede na rezultate, glede na dogovore, ki so znotraj cehov in znotraj tudi združenj, o katerih je bilo danes že govora. Kaj je ključen problem pri tej stvari? To, da vsak mandat, vsaka vlada, vsak minister, ki se je moral ukvarjati s plačami funkcionarjev, menedžerjev in tako naprej v javnem sektorju, je vlagal izrazito velike napore, bile so ne vem kakšne velike seje, ne vem kakšni veliki zaključki, ampak anomalije so se dogajale neverjetne. Največje v zadnjih štirih, petih letih. Prej tudi, da ne bo pomote, vsaj tisto, kar sem lahko prebral. Zato je primerjati v tem trenutku nekatere prejemke v gospodarstvu, v tistih dejavnostih, ki naj bi se jih dotaknil ta zakon, in menedžerjev v teh podjetjih, da je to neprimerljivo s predsednikom države, predsednikom vlade, s poslancem in tako naprej. To se tako ali tako najrajši počne in je to najbolj prikladno. Povejte mi, v časopisu berem, da bomo z mednarodnim razpisom dobili direktorja NLB-ja, direktorja Slovenskih železnic. In direktor Slovenskih železnic bo prišel iz Nemčije in je vodil do sedaj Deutschebank, imel pa je plačo 800.000 evrov in se od njega pričakuje, da jih bo saniral in jih v prihodnjem letu pripeljal na zeleno vejo. Dobil bo neto 5.000 evrov, od tega mu bodo dali boniteto za službeni avto, mu bodo na mesec vzeli 200, 300 evrov za boniteto od službenega avta, mu bodo za službeno stanovanje in opremo v stanovanju "nabili" dodatno boniteto in tako naprej. In vi mislite, da bo ta sistem funkcioniral? Ne bo. V to sem trdno prepričan. Daleč od tega, da bi kdo rekel, da jaz navijam za prejemke "no limit". Tega seveda ne počnem. Ampak rad bi opozoril na to, da iz mojih skromnih življenjskih izkušenj, ki sežejo vsaj 20 let nazaj in več, vedno takrat, kadar smo sprejemali zakonodajo z omejitvami, s prepovedmi, z restrikcijami, ki so udarjale na počez, so se našle rešitve, ki so jih posamezniki in skupine našli in so si na drugačne načine potem te prejemke popravljali. Zato sem v zadregi, ker nočem tekmovati z vsemi tistimi, ki kažejo s prsti, kako so menedžerji in vsi, ki delajo na raznih mestih, barabe in preveč prejemajo, kdo jim je to dovolil. Nadzorniki so tisti, lastniki so tisti, ki bi to morali početi. Zakaj tega nobena vlada ni počela, ne počne, tudi ta očitno ne, učinkovito? Ali zato, ker se nek predpis ne izvaja, nek dogovor ne izvaja, je treba sprejeti zakon. In če se ta zakon ne bo izvrševal, bo potem treba sprejeti še en zakon. Jaz sem trdno prepričan, da ima Vlada prav, ko pravi, da je vprašljivo za nazaj. Za nazaj se ne da, ampak to je že drugo vprašanje. Jaz bi raje videl, če bi znali ločiti stvari, ki se jih mora ločiti in so neprimerljive, da bi na ta način k tem stvarem pristopili. To, da so pa anomalije bile in sem sam trdno prepričan, da jih je treba in bi jih lahko preprečili, o tem ni nobenega dvoma. Ne bi pa rad videl, tukaj se je sklicevalo, da tudi v Ameriki so naredili to in to. Ja, v Ameriki so dajali tudi v City group 30 ali 50 milijard dolarjev, ampak tam so si povečali plače, tako v naših časopisih piše, najodgovornejši in so jih vezali na rezultat tudi v tej situaciji. Mislim, da kriza ni samo prilika, da se čim bolj omeji, da se prepove, da se restriktivno stvari postavlja, ampak da je tudi razmislek o tem, komu stvari zaupati, da jih vodijo v tem času, koliko jih nagraditi in predvsem terjati rezultate in na koncu seveda tudi negativno stimulirati, kot se reče, ali pa da naslednji mesec, ko bo šel iz nekega takega mesta, ne bo šel na boljšo spet znotraj sistema, tam kjer so javna sredstva in državna lastnina itn., da bo dobil boljšo službo naprej. To so vse stvari, o katerih bi verjetno veljalo govoriti, kot rečeno pa amandma, ki pravzaprav izgleda lep, všečen, predsednik Vlade je najodgovornejši itn., on je tisti, ki ima rešitve za vse in je tudi za vse odgovoren itn. in vežimo najvišjo plačo kjerkoli na to. Ne zdi se mi ga mogoče podpreti, seveda, zakon glede na to, kar je mogoče slišati iz razprave, bo dobil zeleno luč, ampak sam nisem navdušen nad takim pristopom, ki gre v zgodovino, torej gre nazaj. Rešitve iz arzenala preteklih časov ne morejo biti odgovor za čas, v katerem zdaj smo.
Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 5. členu, o amandmajih? Prijava teče. Besedo ima gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. K besedi sem se javil kot predlagatelj, ker je treba na nekatere stvari le, ki so bile v razpravi, po mojem, napačno razumljene ali pa napačno branijo zakon, reagirati. Mi smo pri bistveno spremenjenem zakonu, ker je bil na odboru, kot sem že povedal enkrat in še enkrat prosim, da se to upošteva, ni več kriterija, lastnina je kriterij izključno državna pomoč. Ni res, da bi ta zakon postavljal kriterije za dobre in slabe menedžerje, to ni res, enostavno. Ta zakon postavlja kriterije za preveč izplačane nagradne in podobne prejemke, ki so se na škodo proračuna prelili v privatne žepe. Res, da so lahko na zmes dobri in slabi, ker so tudi lahko dobri menedžerji v tistih podjetjih, ki so prisiljene iz nekih drugih, kljub dobremu vodenju, bom tako rekel, prositi za državno pomoč, to se pravi, tisti, ki prosijo za državno pomoč in so jo prejeli, še ni nujno, da so menedžerji slabi, to se iz zakona nikjer ne da direktno niti posredno razbrati niti to ni intenca zakona, tudi obratno ne. Res pa je, da so zaradi državne pomoči lahko rezultati nekaterih, pod narekovajem povedano, "predobri" in posledično pomenijo preveliko nagrado, na tisto pa se poskuša omejevati. Seveda omejuje se, nekdo je rekel, ja, dobro, če so to že menedžerji sprejeli oziroma niso odsev časa te številke, če zelo poenostavim, ne za te čase. Ne vem, kaj bi za te čase, niso drugi sprejeli, to je dejstvo ali predlagali, lahko filozofiramo, lahko bi bili višji zneski, lahko bi rekli, ker so težji pogoji, lahko bi bili pa nižji zneski. Ampak enostavno menedžerski ceh tega ni sprejel, ni predlagal, ni svetoval in seveda, da ne bi prišlo do takih očitkov, da se politika vtika, da omejuje nepravično zaslužene nagrade menedžerjev ali karkoli, je bil in je še vedno smiseln izbor teh kriterijev v finančnem smislu, ki so jih sami predlagali. V razpravi je bilo še nekaj, kar ne ustreza resnici, verjetno pa površnemu branju, se opravičujem. To ni res, da je možna špekulacija, da bodo počakali po letu 2010, da poteče veljavnost, in da si bodo potem izplačali. Ne, dopolnjeni 13. člen zakona, prosim, predvideva vse te variante, tudi špekulativne. Prvič, res, da velja do 31. decembra 2010, potem je v drugem odstavku res navedeno, da velja do izteka garancij in drugih ukrepov, tretji odstavek pa ravno preprečuje špekulacije, da tudi po izteku garancij ne bi nekdo zadrževal izplačil, pa ne bom imenoval podobnega vzorca, kot je bil nekoč v preteklosti; in si pozneje izplačal. To tretji odstavek 13. člena jasno in glasno preprečuje in je bil tudi iz tega namena predlagan amandma oziroma dopolnjen predlog na matičnem delovnem telesu. Seveda ocena, da je to zastarel instrument; iz nekega arzenala preteklosti, o tem ima lahko vsak svoje mnenje, sam ne mislim niti polemizirati, vendar po tem še kje na svetu posegajo - to je približno tako kot v športu, nekateri delijo igralce ali športnike na stare in mlade, v resnici pa ni te delitve, obstajajo dobri in slabi. Tako, da je težko pristati na tako kvalifikacijo, ima pa vsak pravico do svojega mnenja. Moram pa zavrniti oceno, da je ta zakon vložen iz neke ambicije po tekmovalnosti. S kom? Ker potem bi moral biti vsaj še en konkurenčen zakon ali pa vsaj ena konkurenčna ideja. Dobro bi bilo, ker bi verjetno v tisti konkurenčni tekmovalnosti ali pa prišlo do boljših rešitev, v tem se strinjam. Vendar, da bi pa bil motiv za vložitev predloga zakona iz nekih promocijskih tekmovalnosti, to mi pa enostavno ne gre. Res pa je, da je mogoče vložen iz določene mere razočaranja, da ni prišlo do ustreznega ukrepa že prej; tega pa ne bom skrival in tudi ne zanikal. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala lepa. Naj uvodoma rečem, da bom zakon seveda podprl. Očitno je ta vlada opravilno povsem nesposobna. Slišali smo prenos v živo, kaj se je dogajalo ne seji Vlade. V parlament prihaja s slabo zakonodajo in seveda mora koalicija pripravljati in vlagati zakone. Zato pozdravljam gospoda Trofenika in njegov predlog zakona, ki ga lahko danes tukaj obravnavamo. Če bi ta koalicija podprla še kakšen predlog zakona, ki ga je v preteklosti vložila opozicija, potem bi bilo nemara danes stanje v tej državi vsaj nekoliko boljše. Z našim amandmajem, o katerem zdaj razpravljamo bi seveda bil ta zakon tudi ustrezno izboljšan. Nespodobno je, da vsak direktor neke male državne firme na koncu meseca oziroma v začetku meseca dobi znatno večjo plačo kot predsednik Vlade. Pa je nekdo tri, štiri mesece na enem direktorskem mestu, ga zapusti in postane svetovalec in tako, kot direktor ali svetovalec dobiva višjo plačo kot predsednik Vlade. In to je seveda nespodobno. Soglašam tudi z vsemi tistimi kolegi, ki pravijo, da bi morale biti te plače in bonitete menedžerjev javne. Predvsem tam, kjer je država večinski lastnik in tam kjer država tako ali drugače, z jamstvi, z razno pomočjo, pomaga tem podjetjem. Ta zakon je seveda le eden od korakov. Po mojem mnenju bi več dosegli, če bi v preteklosti in tudi danes razmišljali o reviziji spornih lastninjen v Sloveniji, vse nekje od časa osamosvojitve dalje. In če bi razmišljali tudi o tem, da bi mogoče tudi kakšno premoženje, ki si ga je pridobil v čudnih okoliščinah, zaplenili. Seveda, ob dokazih in strogem spoštovanju pravne države. Na drugi strani pa tudi ugotavljamo, da danes stopamo iz ene anomalije v drugo anomalijo. Te nagrade stečajnim upraviteljem in likvidacijskim upraviteljem so res nesramne, nesramno visoke. In kot je bilo danes tukaj že slišati nekatera imena - to so imena, ki so v prejšnji državi - prejšnjem sistemu, zdajšnji državi - zdajšnjem sistemu predestinirana na privilegije. In dokler bo tako v tej državi, ne moremo upati na kakšno večjo spremembo. Hvala.
Ugotavljam, da je še zanimanje. Prijava teče. Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Ko sem jaz govoril o tem, da kriteriji, ki so bili izbrani, niso najustreznejši, sem govoril o tem, da preprosto združenje manager tega ni pripravilo za krizne razmere. Torej, treba je brati tudi iz konotacije. Trdil sem, da je potem problematično tudi, da se nanje sklicujemo, ker združenje manager ni pisalo kriterija samo za en del menedžerjev, ki bodo nekoč dobivali neko pomoč na osnovi zakonodaje, ki jo bodo bistveno kasneje, ko so bili ti kriteriji sprejeti, sprejemal Državni zbor. Tukaj so časovne kazalne zveze, ki ne gredo skupaj. Govoril sem o tem, da oni tudi niso sprejemali interventnih zakonov, kakor se je danes trdilo in kakor res je. To je interventni, to ni sistemski zakon. Jaz nisem želel polemizirati s tem. Jaz sem samo želel povedati, da bi se mi zdelo bolje in bolj prav, ko bi se šlo v širino, v sistemskost. Zdaj se dela še dodatni problem, ko ločujemo dobre in slabe menedžerje. Jaz sem to sicer, žal, prej res omenjal, ampak nisem omenjal tako na pamet. To sem prebral v utemeljitvi tega zakona, kjer piše, da gre za slabe menedžerje. In če gre za slabe menedžerje, potem bi morali imeti določene še kriterije, kateri izmed tistih, ki se danes borijo za to, da bodo firme preživele, so slabi in kateri so dobri. Tega nimamo, zato pač sodim, da je res vse prepočez in da bi se morali tej blamaži direktorja nekako izogniti.
Besedo ima gospod mag. Sajovic.
Hvala lepa, predsedujoči za besedo. Jaz moram reči v osebnem imenu, da bom zakon z veseljem podprl, ker je to dober prvi začasni ukrep pri ureditvi tega področja. Poudarjam, da je to prvi korak v to smer, da je, se mi zdi pomembno reči, da je začasen in da moramo obenem razrešiti še ostale dileme, ki se pri tem vprašanju pojavljajo na tem področju, kot tudi na drugih področjih. Eno bistveno vprašanje, ki se mi pojavlja. Amandmaja seveda ne morem podpreti, kajti plača predsednika Vlade ne more biti absolutni meter v tej državi, zagotovo pa pri plačah tudi ne. Predvsem je treba gledati še na druge učinke in rezultate. Ekscese je zagotovo treba odpraviti in preprečiti. Postavlja se mi pomembno vprašanje, kje bomo ob takih plačah našli vrhunske menedžerje, ki nam bodo v red spravili Slovenske železnice, recimo Elan, Muro in še koga. Tudi to moramo urediti, da bodo njihove plače lahko nadstandardne, če bodo nadstandardni in uspešni tudi rezultati njihovega dela. To se pravi, plače ja navzgor, vendar samo vzporedno z rezultati dela. Jaz mislim, da bo potem treba narediti tudi razmislek, kako bomo naredili pa korak naprej, kajti poslušajte, tudi tisto, kar se dogaja s plačami v nekaterih javnih zavodih, konkretno v zdravstvenih domovih, ko so številke konec meseca, ki presegajo 10 tisoč in navzgor. Tudi to je zagotovo zadeva, ki ni normalna, ni v skladu z rezultati dela. Opozarjam pa še na eno nevarnost. V številnih svetovnih državah se reguliranje plač menedžerjem ni obneslo zato, ker so menedžerji vedno bili korak spredaj in so našli najrazličnejše obvoze, kako so si svoj del pogače odrezali prej, in da v tistem bruto izplačilu konec meseca ni bil viden. Zato mislim, da je naša država in pa stanje, tudi zrela, da čim prej seveda konkretno, pošteno in pa pravično tudi obdavčimo premoženje, da bo tisti, ki ima več, tudi več plačal v našo skupno blagajno. To so tiste dileme, ki se mi seveda odpirajo pri tem vprašanju, vendar začetki so obetavni, dobri, gredo v pravo smer in zato bo ta zakon danes tudi deležen moje podpre. Hvala lepa.
Hvala. Ugotavljam, da nihče več ne želi razpravljati. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se opravičujem, ker sem imel opravek zunaj. Ali govorimo o 13. členu? Samo dovolite. Ne še, se opravičujem. Preklicujem.
Hvala. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmajih k 5. členu. V razpravo dajem 13. člen in amandmaje poslanske skupine SDS ter amandma Poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Rudolf Petan, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani, predstavnica Vlade! Če se je Vlada odločila obračunati z menedžerji, je seveda to njena pravica. Če pa je učinkovita, je pa seveda to druga stvar. In če si tega ne upa povedati, pa to naredi preko ene od poslanskih skupin, je tudi ta pravica njena. Nisem pa prepričan, da bo to rodilo uspeh. Jaz bom sicer podprl ta zakon, vendar kot sem dejal, nisem prepričan, da bo to rodilo uspeh. Namreč, če ne bo sprejet amandma, ki ga mi predlagamo v 13. členu, potem si upam trditi, da bo ta zadeva polovičarska, da bi celo mejila na amaterstvo, da je zelo populistična. Nisem prepričan, da so nameni ravno pravi, da bi se nekaj doseglo. Namreč, če v to omejitev, ali kakorkoli že imenujete, preveč izplačanih plač, višjega osebnega dohodka, ali kakorkoli že rečete temu, ne zajamete stečajnih upraviteljev, likvidacijskih upraviteljev, uprave SID banke, potem nismo niti približno dosegli tisto, kar bi dosegli in kar bi bilo učinkovito. Mi lahko sprejmemo ukrep, ki je sam sebi namen, ne dosežemo pa bistva. Če želimo kaj omejevati, potem moramo tudi te skupine, ki jih mi predlagamo v 13. členu, dati zraven. Zdaj pa dovolite, da naredim primerjavo. Kakšna pa je razlika med temi, ki jih mi omejujemo, to se pravi, to so člani uprav, direktorji določenih firm, se pravi, plače zavodov, teh majhnih zavodov tudi tako ali tako ne rešuje, to je brez veze, da o tem govorimo, sploh ne rešuje, ampak samo gre za večje firme, ki so v državni lasti in uprave. Kaj delajo te uprave, ki jim zdaj želite in v vladi podpirate ta predlog, saj to je vaš predlog v bistvu, želite omejiti plače, kaj delajo? Vodijo podjetje, se pravi, morajo skrbeti za poslovanje podjetje in potem za plače teh delavcev, se pravi, tukaj bomo omejili. Zdaj pa tisto kar mi želimo, kaj pa dela recimo likvidacijski upravitelj? Zbere koliko je še ostalo premoženja podjetje, ki je že mrtvo, in potem odproda to premoženje ali kakorkoli, ne vem, ga da v skladišče, če ga lahko ali karkoli. Zdaj pa boste rekli, da je to delo likvidacijskega upravitelja bolj pomembno, kot recimo delo enega menedžerja. Koliko delavcem pa mora pri skrbeti plačo likvidacijski upravitelj?! Koliko?! Za nič. Vprašanje je če jim sploh lahko skupaj spravi tisto odpravnino, ki pride potem iz stečajne mase. En menedžer pa skrbi za tisoč, dva tisoč, pet tisoč, osem tisoč delavcev, za to, da imajo delo, na osnovi dela, ki ga lahko ovrednotijo na tržišču, s svojim izdelkom pa dobijo plačo. Ne najprej plača, ampak najprej delo. Se pravi, mora dobro voditi, tem bomo omejili plače. V redu, jaz to podpiram. Bom podprl ta zakon. Ampak, zakaj pa ne stečajnim upraviteljem ali likvidacijskim upraviteljem?! Koliko plač in koliko dela pa mora priskrbeti tak stečajni ali likvidacijski upravitelj?! Ali pa če hočete - uprava SID banke. S čigavimi sredstvi pa razpolagajo v SID banki? Ja, z državnimi, seveda. A za njih pa ne velja to, kar smo prej rekli, da moramo vsi deliti enako usodo. Ja se strinjam, zato podpiram ta zakon. Vendar, likvidacijski upravitelji - njim pa ni treba deliti te usode. Oni so pa - kaj? So nad upravitelji, so nad sistemom, so nad zakonom; Kaj pa, ne vem, uprava SID banke? Oni so nad sistemom. Njih se ne tiče dobro gospodarjenje družbe ali dobro stanje v družbi, za njih ne veljajo omejitve, za njih ne velja, da delijo enako usodo. Oni niso na istem čolnu, kot vsi ostali, kot smo vsi ostali državljani ali kot so menedžerji, ki skrbijo za zdrave in žive firme, ki morajo skrbeti za delo in to. To se pravi, kaj ste s tem dosegli?! Koga ste zdaj udarili?! Tistega, ki še skrbi za plače delavcev, ki so še v firmah. Za tiste, katerih firme pa ne obstajajo več, ki vodijo, recimo, stečajni ali likvidacijski postopek, za tiste pa ne velja, da bodo delili isto usodo. In zdaj mi dovolite, da to še podkrepim. Jaz bi se sicer bal, da me bo informacijska pooblaščenka začela preganjati, ampak ker je to bilo objavljeno v enem od slovenskih dnevnikov, mislim, da ne bo noben problem. Recimo, stečajna upraviteljica v ABC Trgovini je dobila 75 tisoč evrov nagrade, ista upraviteljica v Citrusu je dobila 156 tisoč še zraven in ista upraviteljica v Okna Nagode še 55 tisoč nagrade. Potem nek drug stečajni upravitelj je v Elanu dobil 233 tisoč evrov, in neki drugi zopet, ali tretji v Industriji usnja Vrhnika 202 tisoč. In eden v Vidmu 346 tisoč. Ja, lepo vas prosim! Kaj pa ti ljudje delajo? Za koliko ljudi morajo preskrbeti delo in plače! Se pravi, njim pa ni treba deliti usode vseh ostalih. A na menedžerje ste se pa spravili. Jaz jih ne zagovarjam, da se razumemo, zato podpiram ta zakon, ki je bil predlagan, vendar vas vprašam, kdo ima bolj zahtevno delo. Tudi s tem soglašam, kar je bilo danes že rečeno, da verjetno nihče ne bi protestiral od delavk in delavcev Mure, če bi njihov menedžer imel veliko plačo, pa bi tudi oni imeli delo in bi njihova socialna varnost bila zagotovljena, pa bi tudi oni dobili plačo; mislim, da je to tako. Zdaj bo pa tisti, recimo, če gre Mura v stečaj, upravitelj pa nad družbo, za njega pa ne bodo veljale nobene omejitve. Ja, lepo vas prosim, dajte se malo "skulirati". Če Vlada misli s takimi ukrepi kaj doseči, potem se ne čudim, da imamo 9% padec GDP v letošnjem prvem četrtletju napram lanskemu v Sloveniji; v Evropi ni tako, daleč od tega. Vendar bomo s takimi ukrepi verjetno prišli ravno tja - nad tiste, ki še skrbijo za to, da firme dobro poslujejo, pa da imajo delavci plače, se bomo zdaj spravili, zato, da bodo pokorni pa da bodo delali, kar bomo hoteli, kar bo ta Vlada hotela. Tisti, ki pa praktično ne odgovarjajo za ničesar več, ki mora prodajati še to, kar je ostalo na pogorišču, tisti so pa neomejeni pri svojih dohodkih. Zberite se! To je del rešitve, ki ste jo predlagali, in jo bom podprl, vendar sprejmite ta amandma, če hočete imeti celovito rešitev. Pa še za to nisem prepričan, da je celovita, lahko bi še kaj dodali. Ampak vsekakor je ta naš predlog, ki ga dodajamo temu zakonu, boljši kot pa brez njega, brez tega amandmaja. Hotel sem vam dati primer in upam, da boste vsi razumeli, da je delo nekega menedžerja bistveno težje kot nekega likvidacijskega upravitelja. Likvidacijski upravitelji se pa kopljejo v sto tisočih evrih, pa se nihče nič ne vpraša. Nek menedžer, ki pa skrbi za, recimo, 8.000 delavcev, te bomo pa zdaj začeli disciplinirati pa na križ jih pribijati, zato ker imajo prevelike plače. V redu, lahko jih omejimo, ni problema, samo dajmo vse, to hočem povedati, da ne bo kdo rekel, da zdaj zagovarjam nenormalne menedžerske plače. Daleč od tega, vendar dajmo vse v ta koš, pod ta zakonski okvir. Sprejmite ta amandma, pa bo ta zakon bistveno boljši in boste lahko rekli, da ste želeli zadevo rešiti kompleksno, tudi če je začasno, nič hudega. Vendar na tak način, kot pa vi zdaj prikazujete in kot zgleda, pa ne boste dosegli bistva in ne boste nikogar prepričali, da želite neko zadevo rešiti, ji stopiti na prste ali kakorkoli že bi temu rekli. Sam bom podprl to, vendar to ni celovito; z amandmajem bi bilo pa bistveno bolje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rado Likar, izvolite.
Hvala za besedo. Kar se tiče amandmaja, ki govori o, bi rekel, časovni omejitvi se sprašujem z ali so nekatere plače menedžerjev visoke oziroma previsoke ali niso, ali so visoke samo v času finančne in gospodarske krize ali tudi sicer. Če menimo, da so nekatere previsoke, nekatere celo ekscesne, kot je bilo večkrat povedano že danes, potem sem mnenja, da je temu zakonu treba zagotoviti veljavnost, neomejeno veljavnost, se pravi, ne samo za čas trajanja državnih poroštev, ampak naj bi ta zakon velja brez časovne omejitve. Strinjam se tudi z kolegom Petanom, ki je v svoji razpravi govoril, da bi morali med zavezance šteti tudi vodilne oziroma poslovodstvo v državni SIT banki in pa zaradi kot je bilo že omenjeno danes, visokih izplačil stečajnih in likvidacijskih upraviteljev bi morali ravno tako zajeti ta amandma. Če bomo podprli ta amandma mislim, da bo zakon precej boljši. Hvala.
Hvala. Še enkrat, prijava teče. Gospod Bogdan Barovič, prosim.
Amandma k 13. členu, ki ga predlaga Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, bomo v Slovenski nacionalni stranki absolutno podprli. Ne bom ponavljal besed, ki sta jih izrekla predgovornika, ker je to res, ker je to čisto res. V teh kriznih časih poudarjam še enkrat, če je vojna, je vojna za vse. Pa tudi res je, da je razlika pri odgovornosti, da je razlika pri trudu, pri količini in vsebini dela še posebej pa bi dal poudarek na drugi odstavek amandmaja k 13. členu, ki govori: "Ta zakon začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije." Razlika med predlogom, ki je v zakonu pa je, da se črta in velja do 31. decembra 2010. Tukaj je bistvo tega amandmaja, vsaj za Slovensko nacionalno stranko in za mene. Še enkrat poudarjam, enostavno je potrpeti, če je pet ljudi od leta 1998, pet ljudi zaslužilo in se nagradilo z 2,2 milijona evri, pa ni hudič, da se ne bo ne vem koliko menedžerjev v letu in pol vzdržalo in se bo nagradilo s plačo 12 tisoč 449 evrov. In ne bo 12 tisoč 500 in ne bo davka. Noben problem ni zdržati leto pa pol. Saj se tudi ne morejo toliko nagraditi, če bi se hoteli, v današnjem gospodarskem stanju. In potem bo zgodba šla spet v razvrat. Ta amandma, kolegice in kolegi, je vreden, da ga vsaj še enkrat preberete, da ga poskušate vključiti v kontekst členov predlaganega zakona, o katerem danes govorimo, in da ga podpremo vsi skupaj. Daje neko pravičnost. Daje jo. In še nekaj, ko že govorimo, vezano na ta amandma, o nagradah menedžerjev in o nagradah upraviteljev v postopkih insolventnosti in prisilne likvidacije ter nagradah članov uprave Slovenske izvozne in razvojne banke. Poglejte si podatke in videli boste, da prvi odstavek amandmaja k 13. členu še kako močno drži. Zadeve, veste, morajo biti premo sorazmerne. Pomeni enaka odgovornost in enaka nagrada za vse. Ena velika napaka, ki nas je pa pripeljala tja, kjer smo danes, je bila pa ta, da ta premo sorazmernost ni veljala, ni veljala za odnos, nagrade, uspešnemu menedžerju in nagrade delavcem. To je pa bistvena napaka. Nagrada menedžerja je bila krat 100 nagrade delavcev za uspešno delo, ki je temu menedžerju omogočil, kateremukoli, pa jih lahko še enkrat imenujem, da je dobil veliko nagrado. Ta delavec pa ni dobili niti krat 2. Tukaj je bistvena razlika. In s takšnim zakonom bomo začeli iskati ta razmerja, tudi z amandmajem k 13. členu bomo izenačili ta razmerja. Če si uspešen, bodite uspešni vsi, če nisi uspešen, nihče ne sme biti nagrajen za to, da ni uspešen. Prosim vas, poglejte še enkrat 13. člen in amandma k temu členu in pomagajmo skupaj, da oblikujemo zakon, ki ga je z vsem spoštovanjem še enkrat Vili vložil, da ga bomo z veseljem sprejeli, in da bo popoln ali vsaj približno popoln.
Gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Sam zakon bom sam osebno, in tudi Slovenska nacionalna stranka, podprl, čeprav je po mojem mnenju zopet eden od vrste gasilskih zakonov, če se tako izrazim. Imam občutek, da Vlada predolgo rabi, da ugotovi, kaj v naši družbi ne štima. Zdaj, ko so si, da ne bom rekel, vsi menedžerji, številni, nepošteni menedžerji nagrabili premoženje podjetij, zdaj prihaja ta zakon, ko je že praktično prepozno, ampak bolje zdaj kot nikoli. Amandma k 13. členu. Ne vidim razloga, zakaj ga ne bi soglasno sprejeli. Dikcija člena, kot ga predlaga Slovenska demokratska stranka, se mi zdi smiselna, da se smiselno uporablja ta zakon tudi za upravitelje v postopkih zaradi insolventnosti in prisilne likvidacije, se pravi, po domače, za stečajne upravitelje, ter za člane uprave Slovenske razvojne banke. Kajti, ne vidim razloga, zakaj ne bi veljal ta zakon oziroma to dopolnilo zakona tudi za stečajne upravitelji. Vsi mi, poslanci, prihajamo iz določenih lokalnih območij. Vsi mi v tistih posameznih lokalnih območjih dobro poznamo situacijo, bolje jo jaz poznam v Murski Soboti, recimo, v Prekmurju, kot jo pozna nekdo iz Primorske. In vsi mi poznamo vse tiste stečajne upravitelje, bom grobo rekel, katerim ljudstvo reče že kar hijene. To so ljudje, ki prihajajo na pogorišče podjetij in poberejo še tisto zadnje, kar je ostalo. Poberejo premoženje, ki je dejansko, ne po krivdi delavcev, propadlo, ampak v večini primerov po krivdi nesposobnih menedžerjev. Se pravi, služijo lepe denarce na pogorišču podjetij in ob bolečini vseh tistih delavcev, ki izgubijo službo in za katere potem kvečjemu samo socialno ministrstvo skrbi. Upravitelji v postopkih zaradi insolventnosti oziroma stečajni upravitelji, da se tako po domače izrazim, prejemajo dejansko, v preteklosti smo to ugotovili, nenormalno visoke zneske. Ti gredo v stotine tisoče evrov. Ne vidim razloga, zakaj ne bi obdavčili takšne prihodke oziroma jaz celo mislim, da bi jih bilo treba preprečiti. Tu bi moral obstajati nek nadzor nad takšnim grabežem in pohlepom. Razumem, da so stečajni senati, ampak jaz vam povem, zopet v praksi, saj pri nas v Murski Soboti točno poznamo tistih nekaj stečajnih upraviteljev, ki so v desetih letih na bolečini ljudi, ki so zgubili službo, obogatela. Ljudje se sprašujejo, so nemočni. Vse, kar jim ostane, jim ostanemo mi poslanci, ki hočemo to in dejansko moramo v javnosti tukaj predstaviti in pričakujemo od vseh svojih kolegic in kolegov, da bodo to razumeli. Ne vem, zakaj stečajni senati običajno, tako mimogrede, potrjujejo vse odločitve teh stečajnih upraviteljev. Jaz ne vem, to je ena praksa, ki je doslej veljala. Upam, da bo, lepo bi bilo, če boste sprejeli ta amandma, da bi se urejal tudi nek nadzor nad delom teh stečajnih upraviteljev. Veste kaj, tu gre za ogromna sredstva, tu gre za opremo, tu gre za vrednotenje opreme, tu gre za razprodajo te opreme. Se pravi, to so priložnosti, ki jih stečajni upravitelji, vsaj tisti, ki nimajo ravno kakšnih dobrih etičnih lastnostih, in takšnih je večina, kot sem zdaj slišal med razpravljavci, znajo zelo dobro izkoristiti. In ponovno se dela škoda. Še na tistem pogorišču, na tistem, kar je pogorelo, še od tistega se da zaslužiti, seveda na pol legalno, da ne rečem na kakšen drugi način. Se pravi, v vsakem primeru bom podprl ta amandma k 13. členu in lepo bi bilo če bi to tudi trajno veljalo za v bodoče. Kajti, dvomim, da se bodo stečajni upravitelji kaj posebej spremenili. Hvala.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, želite besedo? Prosim.
Najlepša hvala. Mislim, da dolgujem dve pojasnili, glede na zadnje razpravljavce. In sicer prva stvar je, da je Vlada sprejela priporočila za nagrajevanje članov poslovodstev in nadzornih organov v vseh podjetjih v državni lasti. Po naših informacijah je večina teh podjetij sledila priporočilom in jih v celoti spoštovala, tako pri plačah menedžerjev, kakor pri nagradah in sejninah nadzornih svetov. To je v veljavi že kar nekaj mesecev. Druga zadeva, ki ste jo izpostavljali, je zadeva, ki se veže na nagrade stečajnih upraviteljev. Vlada ima v zadnji fazi priprave zakon, ki ureja stečajne postopke in likvidacijo in v tem zakonu namerava urediti tudi vprašanje, ki ste ga izpostavili, to se pravi, maksimalno možno višino prejemkov stečajnih upraviteljev. Mi želimo to skozi sistemske rešitve pripeljati noter in to je tudi eden od razlogov, zakaj pravzaprav menimo, da ni smiselno, da to urejamo na tak način. Hvala lepa.
Hvala. Ugotavljam, da nihče več ne želi razpravljati o amandmajih k 13. členu. S tem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo, 15. julija 2009, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - 2. OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O HIPOTEKARNI IN KOMUNALNI OBVEZNICI, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade, gospa mag. Helena Kamnar. Državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Zakon o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici je po naši sodbi potreben predvsem zaradi tega, da odpravimo nekatere pomanjkljivosti v veljavnem zakonu iz leta 2006, ki po naši presoji preprečujejo, da bi ta instrument zaživel v polni meri in da bi pravzaprav prinesel rezultate, ki so bili pričakovani tudi ob uvedbi tega zakona. Ocenjujemo, da se v veljavnem zakonu pojavlja nekaj pomanjkljivosti, ki so se izkazale v času uveljavitve tega zakona. Glavni dve pomanjkljivosti, ki jih s predlogom zakona tudi odpravljamo, se nanašata na metodo vrednotenja nepremičnin. V zakonu je namreč predvidena samo metoda hipotekarne kreditne vrednosti. Ta medota je relativno zahtevna metoda in jo je treba uvajati posebej, zato v novelo zakona uvajamo še dve drugi metodi, to sta metoda množičnega vrednotenja, ki je glede na sprejeto zakonodajo po uveljavitvi Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici že možna za uporabo, in metoda pospešene tržne vrednosti. Poleg tega ugotavljamo, da so stroški vrednotenja nepremičnin relativno visoki in da tudi to povzroča premajhno zanimanje bank za ta instrument, zato predvidevamo, da bo ravno uporaba teh treh različnih metod, med katerimi je tudi metoda množičnega vrednotenja, pomembno zmanjšala stroške vrednotenja in na ta način pospešila uvajanje hipotekarne in komunalne obveznice, ki bi lahko posledično seveda pripeljala do večjih in cenejših predvsem pa bolj dolgoročnih finančnih virov za zagotavljanje stanovanjskih kreditov in seveda tudi za samo stanovanjsko gradnjo. Zato predlagamo, da predlog zakona, ki ga imate pred seboj, podprete, da dosežemo cilje, ki so bili že prvotno načrtovani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS-a.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Novela tega zakona o hipotekarnih in komunalni obveznosti bo deležna nedeljene podpore s strani poslancev Poslanske skupine DeSUS, bi pa radi ob tem opozorili na konotacijo, v kateri se pojavlja. Gotovo ni mogoče spregledati direktne povezave, bom rekel, novele tega zakona z našo siceršnjo stanovanjsko politiko, ki je bodisi ni bodisi je slaba in na daljši rok nič ne kaže, da bomo na tem področju kaj spremenili. Tudi sam ta zakon ne bo kaj dosti mogel spremeniti, lahko pa je eden izmed elementov, ki bodo v pomoč. Stanje je pri nas namreč takšno, da imamo nenavadno lastniško strukturo stanovanj, hiš. Nenavadno v smislu primerjave z drugimi evropskimi državami, in da nam seveda dramatično manjkajo stanovanj, ki so namenjena tistim, ki si jih sami sicer v aktualnih razmerah ne morejo kupiti oziroma zagotoviti. Tako je stanovanjska politika zagotovo eno izmed ključnih področij, bodisi da gre za ekonomski bodisi da gre za socialni, bodisi da gre za finančni ali pa zdaj celo protikrizni aspekt. Aktualna politika to nenavadno stanje, tako mi ocenjujemo, samo perpetuir, nič ga dosti ne spreminja. Bi rekel, samo obnavljamo to kar sicer ni najbolje. Imamo, na primer, za približno 650 milijonov nedokončanih stanovanj. Imamo ambicije oziroma gradi se 400 stanovanj po visoki ceni na Brdu. Imamo situacijo, ko nimamo stanovanj za mlade, ko nimamo stanovanj za starejše in ko nimamo stanovanj za tiste, ki imajo pač takšne mesečne dohodke, da si tega sami ne morejo zagotoviti. Te visoke cene bodo verjetno povzročale tudi visoke cene najemnin, in ker si jih ljudje ne bodo mogli sami privoščiti, bodo občine tiste, ki bodo morale plačevati zelo visoke subvencije, ker so po zakonu do njih upravičeni. V tem, bi rekli v tej ne usmerjeni stanovanjski politiki, je ta predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, in ki ga bomo skoraj zagotovo tudi sprejeli, dobrodošel. Ne more bistveno poseči v napačno ali pa slabo stanovanjsko politiko, lahko pa nekoliko pomaga ravno iz razlogov, ki jih je gospa sekretarka tudi naštela, ker gre za to, da bodo lažje in varneje investirana prosta sredstva, ker bodo lahko ljudje lažje prišli tudi do stanovanjskih kreditov. Ampak, potrebnega bo verjetno še marsikaj, tudi na področju naše davčne politike, da se bo dostopnost stanovanj prebivalkam in prebivalcem Slovenije pač izboljšala in približala. Ker mi ocenjujemo, da ta novela zakona nekoliko le pripomore k temu, kar želimo našim državljankam in državljanom, namreč boljšo dostopnost do temeljnega bivalnega pogoja, torej do stanovanj, bomo v Poslanski skupini DeSUS ta predlog novele podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Gospod podpredsednik, gospa Kamnar, kolegice in kolegi! Slovenska nacionalna stranka predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici podpira. Ne glede, kaj pri razlogih za sprejem zakona piše, je bistveni razlog za podporo ta, da od leta 2006, ko je ta Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici v veljavi, še ni zaživel v praksi. Upam, da bo s sprejetjem Predloga zakona o spremembah obstoječega Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici le-ta zaživel v praksi. Gre za spremembe, ki bankam olajšajo izdajanje hipotekarnih in komunalnih obveznic, toda v tem primeru v Slovenski nacionalni stranki vidimo neko drugo luč. Skozi predlog tega zakona o spremembah vidimo možnost za mlade, možnost za potrošnike, iskalce stanovanj lažjo pot, vidimo lažja zavarovanja. Čeprav je eno od načel tega zakona zelo dvoumno, in sicer gre za načelo množičnega vrednotenja nepremičnin za stanovanjske nepremičnine. Seveda je to načelo množičnega vrednotenja časovno ugodna komponenta, ker pomeni, da se nakupi, prodaje in ta dogajanja vrstijo hitreje. Po drugi strani pa so lahko dvorezen meč, ker so lahko zelo subjektivne ocene. Žal, drobovja tega elementa, te vsebine množičnega vrednotenja ne poznamo in o njem ne moremo odločati. Menim pa, da je prav, da s sprejetjem Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici dajemo tako državi, bankam in tudi ljudem možnost, da se neke vsebine odvijajo hitreje, enostavneje in ne nazadnje tudi bolj ekonomsko, bolj logično, bolj realno, in upajmo, da takšni rezultati po sprejetju tega zakona tudi bodo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Še enkrat prijazen pozdrav redkim prisotnim. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli novelo zakona o hipotekarni in komunalni obveznici. S tem bo namreč omogočeno izvajanje aktivnosti bank na področju refinanciranja predvsem stanovanjskih posojil, kar se mi zdi izredno pomembno. S temi spremembami bomo tudi uresničili namen zakona, sprejetega že leta 2006. Ta zakon tako prinaša dobre potencialne rešitve za sproščanje kreditnega krča v teh negotovih časih. Z našega zornega kota se bistvena sprememba zakona dogaja na področju vrednotenja nepremičnin, ker bodo banke lahko uporabljale cenejšo različico vrednotenja oziroma tako imenovano metodo množičnega vrednotenja nepremičnin. S tem se lahko nadejamo, da bodo banke tako lažje prihajale do virov refinanciranja kreditov, kar naj bi povzročilo cenejše in predvsem dolgoročnejše financiranje nakupa stanovanj. Pomembne so tudi druge spremembe, kot so zmanjšani pogoji za pridobitev dovoljenja za izdajanje hipotekarnih in komunalnih obveznic, pa tudi podaljševanje dobe izdanega dovoljenja z enega leta na dve leti ter pravila glede nadomestnega kritja premoženja in podobno. Kot povedano, se najbolj veselimo tistega, kar je bilo zapisano v uvodu k predlagani noveli zakona, to je, da bomo s tem zakonom na eni strani našemu bančnemu sistemu omogočili lažji dostop do virov za refinanciranje kreditov, s tem pa posledično povzročili cenejše in kredite, ki bodo šli bolj na dolgi rok za nakup stanovanja ali bivalnih prostorov za prebivalstvo. Še posebej pa se mi zdi v teh zaostrenih razmerah treba poudariti, da je to pomembno, ker mladi težko prihajajo predvsem do ugodnih stanovanjskih kreditov. S takimi potezami in takimi spremembami zakonov lahko Vladi zagotovo pripišemo uspeh, saj se tudi z manjšimi, vendar pravimi ukrepi lahko pomembno blaži krizo, ne pa, da se samo čaka na tako imenovane velike odrešitve, velike besede, velike ukrepe, pakete ali podobno, ki so lahko ali neizvedljivi ali pa javnofinančno nevzdržni. Mogoče bi imel na koncu samo še kratko pripombo na samo obrazložitev zakona, ker je v oceni stanja navedeno, citiram: "Ta zakon do sedaj še ni zaživel v praksi, nas opozarja na neke sistemske pomanjkljivosti." Zagotovo ne bi želel odpirati drugih dilem. Tukaj pa povem, da je bistvenega pomena, da moramo danes in v prihodnosti pri sprejemanju vseh zakonov paziti na to, da sprejemamo zakonodajo, ki je seveda v praksi izvedljiva, ki prinaša konkretne rešitve in ne otežuje postopkov, ter da kasneje ustrezno izvajanje zakona tudi nadzorujemo, kar seveda daje takemu zakonu pravo veljavo, pravo težo, predvsem pa efekte. In v tem zakonu gre za efekte na področju stanovanj in to zagotovo je vredno vse naše podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo. Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici je bil sprejet že leta 2006, a v vsem tem času ni zaživel lahko bi tudi rekli, nekako se ni prijel. Je pa to zakon, ki je lahko izjemno pomemben za stanovanjsko financiranje. Ob sedanji finančni in gospodarski krizi in ko imamo v Sloveniji na eni strani veliko povpraševanje po stanovanjih in na drugi strani pri gradbincih veliko število dokončanih oziroma nedokončanih in neprodanih stanovanj, je seveda nujno najti ustrezne rešitve, da bi tudi na tem področju spodbudili in omogočili dolgoročne stanovanjske kredite z razmeroma ugodno obrestno mero. Hipotekarna obveznica pomeni tudi zelo ugodno in primerno naložbo za suficitne gospodarske celice, zlasti tiste institucionalne investitorje, ki razpolagajo z dolgoročnimi sredstvi in hkrati iščejo varno naložbo. Tako bosta hipotekarna in komunalna obveznica imeli pomembno vlogo pri izboljšanju financiranja stanovanjskih in komercialnih nepremičnin ter financiranje oseb javnega prava, na drugi strani pa bi dobili institucionalni investitorji možnost, da svoje premoženje vlagajo v dolgoročne in varne finančne instrumente. Predvsem zaradi tega se je predlagatelj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici odločil, da osnovi zakon dopolni in bankam olajša izdajanja teh hipotekarnih in komunalnih obveznic in s tem izboljšajo financiranje stanovanjskih in komercialnih nepremičnin ter financiranje oseb javnega prava. Torej cilj sprememb zakona je, da se v pravnem redu in praksi ustrezno uredi področje hipotekarne in komunalne obveznice tako, da se nekoliko rahljajo pogoji za izdajo obveznice in zahteve glede jamstva. Pri tem pa je treba poudariti, da uvedbe spremembe ne povečujejo tveganj imetnikov omenjenih obveznic, ki pomeni vrednostni papir zelo visoke kreditne kakovosti. Podpiramo tudi temeljno načelo predlaganega zakona in to je načelo varnosti hipotekarne in komunalne obveznice oziroma varnosti imetnikov hipotekarnih in komunalnih obveznic, kot je v svojem uvodu dejala gospa državna sekretarka. Upajmo, da bodo spremembe zakona o hipotekarno komunalni obveznici spodbudile izdajo le-teh in bo posledično omogočeno dolgoročno stanovanjsko kreditiranje z ugodnejšo obrestno mero, s tem pa bo tudi osnovi zakon postal operativen. Zato bo Poslanska skupina Socialnih demokratov predlagan zakon tudi podprla.
Hvala. Gospod Rado Likar v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala za besedo, še enkrat. Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici, ki je bil sprejet že v začetku leta 2006, omogoča strukturiranje posebne vrste obveznice, ki naj bi kot izjemno varno naložbo pritegnila zlasti institucionalne investitorje, ki imajo zaradi narave svojega posla na voljo prosto dolgoročna sredstva. Zakon ureja hipotekarno in komunalno obveznico kot obveznicah, katerih kritje se zagotavlja na podlagi kritnega premoženja in katerih imetniki imajo v primeru stečaja izvajatelja prednostni položaj pri poplačilu iz tega premoženja. Zagotovljeno je namreč ločeno kritno premoženje, ki je namenjeno poplačilu obveznic in na katero stečajni postopki naj ne bi vplivali. Kot rečeno, ta zakon do sedaj v praksi ni zaživel zaradi zahtevnih in dragih postopkov vrednotenja nepremičnin, kar se odraža posledično v visokih stroških vrednotenja nepremičnin, ki bi jih imele banke, če bi se odločile za izdajo hipotekarnih in komunalnih obveznic. Zato so v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona predvidene spremembe, ki bodo bankam olajšale izdajanje le-teh. Sredstva, zbrana z izdajo hipotekarnih in komunalnih obveznic, bodo lahko banke vlagale v stanovanjsko financiranje, ki bo zaradi manjših tveganj in cenejših virov lahko postalo cenovno ugodnejše in tudi dolgoročnejše. Institucionalne investitorji pa bodo imeli možnost, da svoje premoženje vlagajo v dolgoročne in varne finančne instrumente. Predlog zakona namreč omogoča bankam, da lahko za določitev vrednosti stanovanjske nepremičnine uporabijo tudi posplošeno tržno vrednost z uporabo metod množičnega vrednotenja nepremičnin v skladu z Zakonom o množičnemu vrednotenju nepremičnin iz maja leta 2006, kar pomeni nižje stroške vrednotenja nepremičnin za ta namen. Z novelo zakona se poleg tega nekoliko rahljajo pogoji za izdajo obveznice in zahteve glede jamstva. Zaradi novih in po našem mnenju ustreznih rešitev bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke novelo Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Kljub temu da je bil v letu 2006 sprejet Zakon o hipotekarni in komunalni obveznosti, ta praktično še vedno ni zaživel v praksi, pa čeprav je izrednega pomena za financiranje stanovanj, saj omogoča dolgoročne stanovanjske kredite z relativno ugodno obrestno mero in razmeroma ugodno razmerje med vrednostjo kredita in vrednostjo nepremičnine, hkrati pa omogoča dolgoročno varne finančne naložbe. V Sloveniji še banke vedno uporabljajo za financiranje stanovanjskih kreditov enake finančne vire kot za druge dolgoročne kredite, kar na nek način omejuje kreditiranje stanovanjske izgradnje, zato so spremembe zakona pomembne za spodbujanje bank k izdaji stanovanjskih in komunalnih obveznic in s tem pridobivanja ustreznih finančnih virov za financiranje stanovanjskih pa tudi komercialnih nepremičnin. Ker je bil po sprejetju veljavnega Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici sprejet tudi Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin, se s predlagano spremembo zakona omogoča tudi uporaba metod množičnega vrednotenja nepremičnin za določitev vrednosti nepremičnine in s tem znižajo stroški vrednotenja nepremičnin, ki so bili tudi eden izmed razlogov, da se Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici v preteklosti ni udejanjil. Predlagane spremembe zakona omogočajo, da Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici končno doživi v praksi, zato ga bomo v naši poslanski skupini podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitve stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v sredo, 15. julija 2009 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PLAČILNIH STORITVAH IN SISTEMIH v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnega zboru predložila vlada. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa magistrica Helena Kamnar, državnega sekretarka.
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Skušala bom biti čim krajša. Zaradi sprejete Direktive o plačilnih storitvah na notranjem trgu, ki je bila sprejeta v letu 2007, moramo prenoviti normativno ureditev v Sloveniji, ki ureja plačilne storitve. Bistvo teh sprememb je, da se vzpostavlja harmonizacija plačilnega prometa ne zgolj znotraj posameznih držav, ampak v celotnem evropskem prostoru. Zaradi tega se pravzaprav ukinja stari zakon o plačilnem prometu in se ga nadomešča z novim zakonom. Edino, kar od starega zakona ostaja, je Agencija za javnopravne evidence in storitve ter Uprava Republike Slovenije za javna plačila. Sicer pa zakon posega po naslednjih sklopih sprememb. Prvi sklop sprememb se nanaša na plačilne institucije v tem smislu, da se bistveno širi spekter plačilnih institucij na gospodarske družbe, ki se lahko ukvarjajo tudi z drugimi posli. Drugi sklop vprašanj se nanaša na ureditev odnosov med plačilno institucijo in njenim uporabnikom. Tretji sklop vprašanj se nanaša na nadomestilo za plačilne storitve. Naslednji sklop vprašanj na roke izvršitve transakcij in na odgovornost ponudnika plačilnih storitev, kot tudi odgovornost uporabnika plačilnih storitev. Potem pa so rešena še druga vprašanja, od nadzora, ki naj bi ga izvajala Banka Slovenije, do vzpostavitve registra plačilnih institucij, ki naj bi jo vodila Agencija Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve. Predlagam, da predlog zakona, ki je dopolnjen na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe, Državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku mag. Radovanu Žerjavu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Odbor za finance in monetarno politiko je na 6. seji 24. 6. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o plačilnih storitvah in sistemih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je oblikovala konkretne pripombe k določbam 1., 7., 17., 19., 20., 84., 87., 88., 116., 158., 238., 240. in 241. člena. Odboru je bil kot dodatno gradivo posredovan tudi amandmajski predlog Združenja bank Slovenije za dopolnitev določbe 237. člena predloženega zakona. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandmaje vložile poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares-nove politike, Demokratične stranke upokojencev Slovenije in Liberalne demokracije Slovenije, in sicer k 19., 84., 116., 134., 144., 158., 166., 236., 238., 240. in 241. členu. V uvodni besedi je predstavnica Vlade opozorila na opredelitev do vloženih amandmajev, ki jih Vlada v celoti podpira, ker med drugim odpravljajo pomanjkljivosti, na katere je opozorila Zakonodajno-pravna služba. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v okviru dodatne predstavitve mnenja službe poudaril, da vloženi amandmaji upoštevajo večino pripomb, nekatera dodatna pojasnila pa je predlagatelj zakona podal v pisni obliki na delovnem nivoju sodelovanja predstavnikov Vlade in službe. V zvezi z amandmajskim predlogom, kot ga predlaga Združenje bank Slovenije, pa je predstavnik službe opozoril na neprimernost dela besedila tega predloga, ki se nanaša na naknadne spremembe zakona. Predstavnik Združenja bank Slovenije ni nasprotoval opustitvi tega dela besedila, kar je odbor upošteval pri oblikovanju svojega amandmaja na podlagi tega predloga. Odbor je tako upoštevane pripombe predstavnika Zakonodajno-pravne službe na podlagi amandmajskega predloga Združenja bank v skladu s 131. členom Poslovnika Državnega zbora oblikoval in sprejel amandma k 237. členu. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih skupin k 19., 84., 116., 134., 144., 158., 166., 236., 238., 240. in 241. členu in jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Še enkrat hvala, gospod podpredsednik. Gospa Kamnarjeva, midva se tako pogosto srečujeva, da zdaj ne vem, ali ste vi v Državnem zboru ali jaz v Vladi, ampak nič hudega. Kolegice in kolegi! Predlog zakona o plačilnih storitvah in sistemih v drugi obravnavi je nujnost. Kot v Slovenski nacionalni stranki razumemo, je glavni namen priprave tega predloga zakona nadomestitev Zakona o plačilnem prometu in prenos te direktive v nacionalne predpise do 1. novembra letošnjega leta. Sam razumem predlog tega zakona takole. Prvič. Je v okviru notranjega trga nezadovoljivo stanje plačilnega sistema. Drugič. Pravila o plačilni infrastrukturi v skupnosti so, do 1. novembra 2009, tako razumemo v Slovenski nacionalni stranki, nacionalna, in ker so ta pravila nacionalna torej vsaka država sama odloča o teh pravilih, niso prilagojena enotnemu trgu, posledica je, da vsak za sebe "kasira", po domače povedano, kolikor hoče. Obstajajo države, ki zaračunavajo do 5% od skupne prodaje s plačilnimi karticami, itd., skratka, ta sistem je do sedaj baziral na nacionalni ravni in je bil zelo različen povsod. Cilj tega zakona pa je, da se okrepi sodelovanje med nacionalnimi trgi in da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji in da se vzpostavi enotni trg plačilnih storitev na notranjem trgu Evropske unije. In upam, da temu s sprejetjem tega zakona tako tudi bo. Je veliko novosti, ki jih v Sloveniji nismo vajeni ali pa tisti, ki se s tem ukvarjajo, ne bodo tako enostavno izpeljali teh spremembi, upam pa, da bodo šle vseeno gladko; in sicer, uveljavlja se novi pojem ponudnikov plačilnih storitev, to pa so lahko banke, in pa novost, plačilne institucije ali po slovensko ustanove, ki so v tem zakonu tudi največja novost, ki pa se dopolnjuje takoj. Torej, da bodo plačilne ustanove, institucije kot novost poleg plačilnih storitev, zato so tudi namenjene opravljale drugega gospodarske posle. Kakšne, žal ne morem vedeti, ker ta zakon v oblici členov, ki jih ima, normalen človek ob vseh drugih zakonih seveda ne more naštudirati in ga poznati v drobovje, upam pa, da je usklajen z direktivo in da prinaša poenotenje plačilnega sistema v državah Evropske unije. Poleg tega je novost, ki bo zanimiva in ki jo bomo morali spremljati, tudi, da ta predlog zakona ureja register transakcijskih računov, ki naj ga ne bi več vodila Banka Slovenije, ampak Agencija Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve. Tudi to je novost, ki mi pač, žal, ni znana. Upam, da bodo vsi ti logistični sistemi usposobljeni do 1. novembra 2009. Opozarjamo pa, da bo z dnem uveljavitve tega zakona poleg Zakona o plačilnem prometu nehali veljati še predpisi v zakonu, ki se bodo seveda smeli uporabljati do 31. oktobra letošnjega leta, kasneje pa se bodo morale uporabljati novosti. Skratka, v Slovenski nacionalni stranki Zakon o plačilnih storitvah in sistemih, ki je usklajevanje, še enkrat poudarjam, z direktivo in poenotenje plačilnega sistema v Evropi, podpiramo. Ob tem pa jasno opozarjamo Vlado, opozarjamo danes, da upamo, da so vsi vzvodi in vsa logistika, ki je potrebna za tako velike spremembe, mislim, da so velike, da so vzpostavljeni, da ne bo po 1. novembru kakšnih težav pri poenotenju plačilnih sistemov, ki pa seveda lahko pripeljejo potem do rednih in izrednih sej zaradi teh težav, ki jih imamo pa že tako preveč. Tako upam, da bo vse teklo tako, kot mora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Kolegice in kolegi. Trenutno veljavni zakon o plačilnem prometu smo sprejeli leta 2002 in novelirali leta 2004. Ta celovito ureja izvajanje plačilnega prometa in nudi primerno zaščito imetnikom transakcijskih računov. Prav tako ta zakon ureja tudi plačilne sisteme, katerih osnovni namen delovanja je prenos sredstev med računi. Kljub temu je pred nami nov predlog zakona, Zakon o plačilnih storitvah in sistemih. Glavni namen priprave tega zakona je implementacija nove direktive Evropske skupnosti v naš pravni red. V pripravo nove direktive je evropskega zakonodajalca vodilo nezadovoljivo stanje plačilnega sistema v okviru notranjega trga skupnosti, saj naj bi ostajal potencial tega trga neizkoriščen. Pravila o plačilni infrastrukturi so nacionalna in neprilagojena enotnemu trgu. Posledično je sedanji plačilni trg predrag, učinek pa omejen. Poleg tega pomanjkanje konkurence trgu škoduje vsem uporabnikom storitev. S sprejetjem tega zakona bomo okrepili sodelovanje med nacionalnimi trgi in zagotovili enake konkurenčne pogoje in s tem omogočili vzpostavitev enotnega trga plačilnih storitev na notranjem trgu Evropske unije. V Slovenski ljudski stranki bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa za besedo in pa še enkrat prijazen pozdrav. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo predlagani zakon podprli, saj posodablja in izboljšuje učinkovitost obstoječega sistema plačilnih storitev. Poleg tega pa se nam zdi pomembno poudariti tudi, da zakon vnaša in opredeljuje nove pojme v sistem delovanja plačilnih transakcij, s čimer ga seveda nadgrajuje in pa izboljšuje. Najpomembnejša sprememba je zagotovo, da širi krog ponudnikov plačilnih storitev na tako imenovane plačilne institucije, s čimer se bo povečalo število ponudnikov ter tako okrepila konkurenca. Seveda pa bodo ti novi ponudniki morali izpolnjevati prav vse zahteve, ki zagotavljajo varnost samih transakcij, ter, kar je najpomembnejše, varnost denarja tistega, ki koristi konkretne storitve. V naši poslanski skupini prav tako podpiramo amandma k zakonu, ki ga je iniciralo Združenje bank Slovenije. Ob tem pa naj poudarimo, da pozdravljamo nove racionalizacije in rešitve na tem področju, saj, kot je bilo obrazloženo, bo z letom 2012 uveden tako imenovan univerzalni plačilni nalog kot enoten plačilni instrument. Zato bi bilo seveda nesmiselno zakonsko omejevati in povzročati dodatne stroške za ponudnike plačilnih storitev ob izvajanju plačil z instrumentom, posebne položnice, saj se bo ta posebna položnica s časom zagotovo ukinila. Pomembno je tudi reči nekaj o glavnih razlogih za pripravo in sprejetje te direktive, to je zagotovo nezadovoljivo stanje plačilnega sistema v okviru notranjega trga skupnosti, saj obstaja potencial tega trga neizkoriščen. Pomembno je tudi, da se s tem urejajo čezmejna plačila, maloštevilne obstoječe čezmejne plačilne sisteme pesti pomanjkanje kritične mase in poslujejo z veliko večjimi in višjimi stroški na enoto kakor nacionalni sistemi. Posledica tega je, da je sedanji plačilni sistem predrag. Potrošniki se pritožujejo nad učinkom, ki ga ima nanje razdrobljenost, saj je njihov dostop do produktov, ki delujejo na območju celotne Evropske unije, močno omejen. Poleg tega pa pomanjkanje konkurence na trgu tudi škoduje trgovcem na drobno, saj v nekaterih državah članicah ponudniki plačilnih storitev trgovcem na drobno zaračunavajo tudi do 5% skupne prodaje s plačilnimi karticami, kar je zagotovo preveč. Pozdravljamo tudi cilje predloga zakona o krepitvi sodelovanja med nacionalnimi trgi in zagotoviti enake konkurenčne pogoje, celovito urediti pogoje za opravljanje plačilnih storitev, določiti zahteve za dostop ponudnika plačilnih storitev, ki pa seveda niso kreditne institucije, ter uvesti posebno dovoljenje za plačilne institucije, določiti pravice in obveznosti uporabnikov in ponudnikov plačilnih storitev v zvezi z opravljanjem plačilnih storitev; tudi da so predpisani pogoji za ustanovitev poslovanja, nadzor in prenehanje klirinških družb ter določiti pravila glede upravljanja in oblikovanja plačilnih sistemov. Poglavitna načela, ki se uresničijo s tem zakonom, pa so zagotovo: načelo večje konkurence na trgu opravljanja plačilnih storitev, načelo varnega, skrbnega in preglednega poslovanja in načelo varstva potrošnikov. To pa so seveda zadeve, ki še kako izboljšujejo kvaliteto življenja uporabnikov na tem področju. Zato bodo, seveda, v naši poslanski skupini deležni vse podpore.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole v imenu Poslanske skupine SD.
Lepo pozdravljeni, spoštovana gospa državna sekretarka, vsi tukaj prisotni. Predlog zakona o plačilnih storitvah in sistemih ureja številna področja, ki se nanašajo na izvajanje plačilnih storitev. Predlog zakona je nastal, kot je bilo tudi danes že nekajkrat povedano, predvsem zaradi potrebe po uskladitvi z direktivo Evropske unije, torej z Direktivo 2007/64-ES. S sprejetjem tega zakona bo omogočeno, da se okrepi sodelovanje med nacionalnimi trgi in zagotovijo enaki konkurenčni pogoji in se s tem omogoči vzpostavitev enotnega trga plačilnih storitev na notranjem trgu Evropske unije. Z zakonom se bodo tudi celovito uredili pogoji za opravljanja plačilnih storitev, določile se bodo zahteve za dostop na trg za ponudnike plačilnih storitev, ki niso kreditne institucije, ter uvedlo posebno dovoljenje za plačilne institucije ter s tem povezano določilo pogoje za ustanovitev poslovanja, nadzor in prenehanje plačilnih institucij. Določene bodo tudi pravice in obveznosti uporabnikov in ponudnikov plačilnih storitev v zvezi z opravljanjem plačilnih storitev. Prav tako bodo predpisani: pogoj za ustanovitev, poslovanja, nadzor in prenehanje klirinških družb. Določila se bodo tudi pravila glede oblikovanja in opravljanja plačilnih sistemov. Kot je bilo tudi že v predhodnih razpravah oziroma predstavitvi stališč predstavljeno, poglavitna načela so tri, ki se uresničujejo s predlaganim zakonom. Torej, načelo večje konkurence na trgu opravljanja plačilnih storitev, načelo varnega, skrbnega in preglednega poslovanja ponudnikov plačilnih storitev in načelo varstva potrošnikov. Načelo večje konkurence na trgu opravljanja plačilnih storitev bo zagotovljeno z novimi ponudniki plačilnih storitev, ki jih ureja predlog zakona. V skladu z Zakonom o plačilnem prometu je namreč izvajanje plačilnega prometa oziroma vodenja transakcijskih računov dovoljeno le bankam, hranilnicam ter hranilno-kreditnim službam. Predlog zakona pa kot novo kategorijo ponudnikov plačilnih storitev določa plačilne institucije, za katere bodo veljali manj strogi pogoji, kot veljajo za banke, in ki bodo lahko poleg plačilnih storitev opravljale tudi druge gospodarske posle. Načelo varnega, skrbnega in preglednega poslovanja ponudnikov plačilnih storitev pa bo uresničeno skozi številne zahteve v zvezi s statusnim ustrojem plačilnih institucij, z določbami, ki urejajo dovoljenje Banke Slovenije za opravljanje plačilnih storitev kot plačilne institucije, sistemom upravljanja in sistemom notranjih kontrol plačilnih institucij, varstvom denarnih sredstev uporabnikov ter vodenja poslovnih knjig in letnega poročila. Načelo varstva potrošnikov pa bo zagotovljeno z obsežnimi in podrobnimi pravili, ki določajo obveznosti ponudnikov plačilnih storitev pri zagotavljanju informacij v zvezi z opravljanjem plačilnih storitev, določbami, ki urejajo pogodbe o opravljanju plačilnih storitev, ter pravil glede sprememb in prenehanja pogodb, pravil glede izvrševanja plačilnih transakcij, kot tudi določbami, ki urejajo mirno reševanje potrošniških sporov v zvezi s plačilnimi storitvami. Glede na vse navedeno ter glede na dejstvo, da gre za usklajevanje z direktivami Evropske unije, bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog zakona o plačilnih storitvah in sistemih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo še enkrat. Glavni namen Predloga zakona o plačilnih storitvah in sistemih je uskladitev z evropskimi predpisi oziroma direktivami, ki jih moramo prenesti v nacionalne predpise do 1. novembra 2009. Z zakonom se bo uredilo nezadovoljivo stanje plačilnih sistemov v okviru notranjega trga Skupnosti, poleg tega pa bo dana večja možnost konkurence na trgu ponudnikov plačilnih storitev, kar v naši poslanski skupini SDS pozdravljamo. Rahel dvom pa se pri tem pojavi, ker so bile te iste trditve tudi leta 2002, ko se je ukinila tedanja Agencija za plačilni promet, danes pa ni ne duha ne sluha o kakšni konkurenci, vsaj kar se tiče bančnih stroškov. V naši poslanski skupini podpiramo cilje in rešitve, ki so v zakonu, zato bomo Predlog zakona o plačilnih storitvah in sistemih podprli. Hvala.
Hvala lepa. In še gospod Joško Godec v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije glede Predloga zakona o plačilnih storitvah in sistemih je sledeče. Pri Predlogu zakona o plačilnih storitvah in sistemih gre za obsežen predlog, ki na sistemski ravni celovito ureja področje, ki ga sedaj ureja Zakon o plačilnem prometu. Predlagani zakon torej po naši oceni sledi tem zahtevam, zato bo naše podpore vsekakor deležen. Menimo tudi, da je v delu, kjer pa direktiva dopušča diskrecijo držav članic, torej, da se sam odloči o njihovi porabi, predlagatelj zakona te določbe primerno vključil v naš pravni in plačilni sistem, tako da podpiramo tudi implementacijo slednjih. Kot že povedano, Predlog zakona o plačilnih sistemih, ki na sistemski ravni celovito ureja enotnost plačilne sistema na ravni Evropske unije z zagotovitvijo enakih konkurenčnih pogojev z doslednim upoštevanjem načela varstva potrošnikov, bomo poslanci DeSUS-a soglasno podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v sredo, 15. julija 2009, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O NEMATERIALIZIRANIH VREDNOSTNIH PAPIRJIH - SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa mag. Helena Kamnar, državna sekretarka. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zakon je pravzaprav zelo kratek, tudi ta je povezan z uskladitvijo z evropsko direktivo, in sicer direktivo, ki ureja vprašanja pravic delničarjev družb, ki trgujejo na organiziranem trgu. Bistvena sprememba, ki jo z zakonom predlagamo, je ta, da dosedanjo ureditev predpostavlja, da mora imeti udeleženec na skupščini deponirane delnice. Direktiva eksplicitno prepoveduje takšno ravnanje in zato tudi spreminjamo zakon, ki vnaša ureditev, kakršnega ima direktiva. Sprememba tega zakona je v tesni povezavi s spremembo zakona, ki ste jo že sprejeli v preteklem mesecu, in sicer Zakona o gospodarskih družbah, tako da pravzaprav oba zakona skupaj v celoti implementirata to direktivo. Predlagam, da predlog zakona sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku, gospodu Radu Likarju, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 6. seji 24. junija 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme v skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na seji 10. 4. odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je uvodoma podala pripombo glede potrebne usklajenosti trenutka uveljavitve predloženega zakona in novele Zakona o gospodarskih družbah, s katero se je uvedel presečni dan, na katerega se sklicuje predlog zakona. Služba je podala tudi konkretne pripombe k določbam 4. člena in k naslovu predloga zakona. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandmaje vložile poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares nove politike, Demokratične stranke upokojencev Slovenije in Liberalne demokracije Slovenije, in sicer k 4. in 5. členu in k naslovu predloga zakona. Seji odbora so prisostvovale predstavnice Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. V uvodni besedi je predstavnica Vlade opozorila na opredelitev do vloženih amandmajev, ki jih Vlada v celoti podpira, ker odpravljajo pomanjkljivosti, na katere je opozorila Zakonodajno-pravna služba. Poleg tega je zaradi zamika začetka uporabe določb Zakona o gospodarskih družbah glede presečnega dne 1. september 2009 temu treba prilagoditi tudi začetek uporabe 4. člena predloga zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v okviru dodatne predstavitve mnenja službe poudarila, da vloženi amandmaji upoštevajo večino pripomb, nekatera dodatna pojasnila pa je predlagatelj zakona podal v pisni obliki na delovnem nivoju sodelovanja predstavnikov Vlade in Službe. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin k 4. in 5. členu in k naslovu predloga zakona in jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli dopolnitev Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih, saj gre za uskladitev zakonodaje z direktivo Evropske unije. V skladu z direktivo moramo črtati oziroma bistveno spremeniti člen 66. in 67. veljavnega Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih. S tem bomo namreč odpravili pogoj, da mora imeti delničar deponirane delnice ali prenesene k fizični ali pravni osebi, da se seveda kot tak lahko udeleži skupščine določene delniške družbe. Na ta način se bo omogočilo, da pravica delničarja za udeležbo na skupščini delničarjev in glasovanju v zvezi z vsemi njegovimi delnicami ni odvisno od nobene zahteve, da so njegove delnice deponirane ali pa prenesene k drugi fizični ali pravni osebi, ali da so vpisane konkretno na njegovo ime. Za uveljavitev pravic bo zadostovalo zgolj pisno potrdilo, ki ga izda član klirinško-depotne družbe o stanju na računu vrednostnih papirjev, ki ga je treba dostaviti družbi, najpozneje dva dni pred zasedanjem skupščine. Mislimo, da predlog in prilagoditev direktivi izboljšuje stanje na tem področju, zato bo deležno naše podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo. Usklajevanje naše zakonodaje z evropskim pravnim redom je ena od naših zavez, ko smo pristopili k Evropski uniji. Tako tudi razumemo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih, ki prenaša Direktivo 2007 36ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julij 2007 v naš slovenski pravni red. Predvsem gre za uveljavljanje določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi, pri deponiranju delnic zaradi udeležbe na skupščini delničarjev. Spremembe ocenjujemo kot dobre, saj v evropskem pravnem redu uveljavljajo enoten pristop pri uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ko kotirajo na borzi. Uveljavitev sprememb v evropskem pravnem redu je predvidena do začetka avgusta 2009, zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ta zakon tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala. Predlog zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih, ki prepoveduje pogojevanje za udeležbo na skupščini z deponiranjem delnic, kar pomeni uskladitev predpisov z ureditvijo, kot jo določa evropska direktiva, bomo v Poslanski skupini SDS podprli. Hvala.
Hvala lepa. In še gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo. Tudi z moje strani lep pozdrav vsem. Članstvo v Evropski uniji od nas terja implementacijo evropskih direktiv tudi s področja nematerializiranih vrednostnih papirjev. Gre za dve direktivi. Prva se nanaša na dokončnost priprave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev ter druga o uveljavitvi določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi. Zaradi roka vnosa teh pravil bo treba novelirati tudi naš zakon o nematerializiranih vrednostnih papirjih. Po naši oceni so evropske smernice primerno vnesene v predlog tako, da sledijo njihovemu namenu. Poglavitna rešitev novele je odprava pogoja deponiranja delnic zaradi udeležbe na skupščini delničarjev. Direktiva določa, da pravici delničarja, da se udeleži skupščine in glasuje, nista odvisni od zahteve o deponiranju delnic, zato prepoveduje zahtevo po deponiranju delnic oziroma kakršenkoli drugi zahtevi za udeležbo na skupščini. To je tudi edini razlog za pripravo sprememb in dopolnitev osnovnega zakona, ki ga kanimo v naši poslanski skupini tudi podpreti.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavano predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v sredo, 15. julija 2009, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O DOHODNINI, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Pri tem bi vas rad opozoril, da bomo zdaj nadaljevali s to točko, vendar bom točno ob 14.00 uri to točko prekinil in prekinili tudi sejo Državnega zbora, kot je bilo dogovorjeno tudi na Kolegiju predsednika Državnega zbora. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil mag. Radovan Žerjav. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsedniku odbora gospodu Radu Likarju, za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite, prosim.
V imenu predlagatelja?
Kot podpredsednik odbora, namesto predsednika mag. Ropa.
Hvala lepa za besedo. Odbor je predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval na seji 24. junija 2009. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombo za potreben redakcijski popravek 1. člena in v zvezi z 2. členom opozorila na povratno veljavo zakonskih določb, za katero pa mora biti v skladu z ustavo izkazana javna korist, ki pa iz uvodne obrazložitve zakona ni jasno razvidna. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade Republike Slovenije, ki predlogu zakona načeloma ne nasprotuje, ker je lahko primerna nadgradnja ukrepov, ki jih je Vlada sprejela na področju obravnave plačil za območja z omejenimi dejavniki oziroma OMD plačil v sistemu dohodnine. Vlada posebej poudarja, da bi bilo zaradi ugotovitve primerljive in enakopravne obravnave vseh zavezancev že letošnjo jesen primerno na novo celovito ustrezno preurediti sistem obdavčevanja dohodka iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, hkrati pa spremeniti tudi Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka, da bo ocenjevanje katastrskega dohodka uredil na objektiven in pregleden način. Vlada nadalje opozarja na sklep, ki ga je sprejela na podlagi razlage Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, po mnenju katerega je tudi plačila za težje pridelovalne razmere treba razumeti kot kmetijsko okoljska plačila, zaradi česar se jih kot taka oprosti dohodnine. Po mnenju Vlade zato določba 2. člena predloga zakona, ki določa retroaktivnost za leto 2008, ni potrebna. Vlada opozarja še na potrebno uskladitev besedila 1. člena z nameni in cilji zakona, obrazloženi v njegovem uvodu. Primernejše bi bilo namreč sklicevanje na 37. in ne na 36. člen Uredbe Sveta Evropske skupnosti. Odboru sta bili posredovani še mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance in Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predloga zakona podpirata. Na seji odbora je kot predlagatelj zakona predložil pisna predloga za amandmaja odbora k 1. in 2. členu, ki jo je na podlagi pisnih pojasnil Vlade in pripomb Zakonodajno-pravne službe pripravilo Ministrstvo za finance. Amandmajski predlog k 1. členu naj bi s popravkom sklicevanja na pravilen člen Uredbe Sveta Evropske skupnosti odpravil vsebinske in redakcijske pomanjkljivosti, amandmajski predlog k 2. členu pa je predlagal črtanje retroaktivnosti. Odbor je še pred obravnavo posameznih členov predloga zakona na predlog poslanske skupine Socialnih demokratov v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora najprej razpravljal in odločal o predlogu sklepa, da predloženi zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V obrazložitvi takšnega predloga je bilo poudarjeno, da Vlada v skladu z normativnim programom svojega dela pripravlja celovito novelo zakona o dohodnini, ki naj bi bila v zakonodajni postopek vložena jeseni, poleg tega pa gre za ureditev občutljivega in zapletenega področja, vključno s problematiko obdavčitve kmetov, zato je strokovno presojo o potrebnih zakonskih rešitvah bolje prepustiti pristojnemu ministrstvu. Rešitve, vsebovane v predlogu zakona, so sicer skladne z namero Vlade za ureditev teh vprašanj, a smiselna je celovita ureditev področja dohodnine, ne pa sprejemanje predhodnih parcialnih rešitev. V razpravi o predlaganem sklepu je predlagatelj zakona le temu ostro nasprotoval, saj naj bi bile predlagane rešitve dogovorjene z Vlado, kar izkazuje tudi njeno pisno mnenje in pripravljena amandmajska predloga k 1. in 2. členu. Med razpravljavci, ki so predlagani sklep podprli, je bilo med drugim poudarjeno, da predlagane zakonske rešitve niso nujne, ker so za leto 2009 nepotrebne, zavezancem ki so vložili ugovor, bodo namreč na podlagi vladnega sklepa izdane nove odločbe. Tudi v letu 2007 je bila ista situacija in tudi takratno ukrepanje vlade ni temeljilo na spremembi zakona. Ob tem je bilo zastavljeno tudi vprašanje, ali je predlagani zakon sploh potreben, glede na dejstvo, da je Vlada že lani in letos ukrepala s sprejetjem ustreznega podzakonskega akta ministra. Če bi bil odgovor, ki na seji odbora sicer ni bil podan, [[...]]pa je mogoče sklepati, da za takšno ukrepanje Vlade do sedaj ni bilo ustrezne zakonske podlage in torej za prekoračitev njenih pooblastil. Po razpravi je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo dajem predlagatelju zakona mag. Radovanu Žerjavu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Do izravnalnih OMD plačil so upravičeni tisti kmetje, ki kmetujejo na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje: gorsko-višinskih, planinskih, kraških, gričevnato-hribovitih območjih in območjih z okoljskimi omejitvami. Ta plačila so namenjena izravnavi stroškov pridelave zaradi težjih pridelovalnih razmer, s ciljem ustvarjanja boljših pogojev za kmetovanje, zagotavljanje primerne obdelanosti kmetijskih zemljišč, ohranjanja kulturne krajine in poseljenosti takšnih območij. V letošnjem letu je na podlagi določitve povprečnega zneska subvencij ponovno prišlo do večje obdavčitve tistih, ki so prejemniki teh OMD plačil. Zato smo v Poslanski skupini SLS vložili predlog zakona o dopolnitvi zakona o dohodnini, ki predlaga jasno izključitev OMD plačil iz obdavčitve. Upoštevanje OMD plačil v pavšalni izračun pripisanih subvencij na površino namreč dodatno obremeni kmete, ki kmetujejo na območjih z zelo oteženimi pridelovalnimi razmerami, kar je v nasprotju s cilji in načeli Zakona o dohodnini in je kot tako skrajno nedopustno. Nesporno je tudi dejstvo, da so površine na teh območjih najbolj podvržene zaraščanju. Poleg tega pa v teh primerih stanje v katastru najbolj odstopa od dejanskega stanja. Zakaj smo torej v Slovenski ljudski stranki predlagali, da se v Zakonu o dohodnini jasneje določi, da so OMD plačila izvzeta iz obdavčenja? Ker zakon o dohodnini sicer že določa, da so iz obdavčitve izvzeti dohodki iz naslova kmetijsko okoljskih in gozdno-okoljskih plačil pa kljub temu prihaja do različnih interpretacij, kaj so in kaj niso okoljska plačila. OMD plačilo je v celoti pogojeno z izpolnitvijo standardov za okolje, varno hrano, zdravje in dobro počutje živali ter z upoštevanjem načel dobrega kmetijskega in okoljskega delovanja. Območja OMD so v skladu z evropskimi nacionalnimi predpisi opredeljena kot območja posebnega javnega pomena in kot taka so deležna izravnalnih plačil v okviru programa razvoja podeželja v paketu ukrepov druge osi, torej kot okoljska plačila. Za nas torej ni sporno, da so OMD plačila okoljska plačila in da bi kot taka že po veljavnem zakonu o dohodnini morala biti izvzeta iz obdavčenja. Ker pa ne želimo, da bi se obdavčenje kmetov prihodnje leto spet prepuščalo neki interpretaciji, vam predlagamo, da podprete predlog zakona o dopolnitvi zakona o dohodnini in se tako ta nedoločnost dokončno odpravi. Kot predlagatelj torej pričakujem, da ne podprete sklepa, ki ga predlaga Odbor za finance in monetarno politiko, ker je le ta nastal zgolj kot posledica dejstva, da je predlog zakona prišel iz opozicijskih vrst. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa gospod predsedujoči za besedo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se zagotovo strinjamo z duhom, vsebino in pa predlogom tega zakona. Slovencem nam je v letih po osamosvojitvi uspel izjemen dosežek, da smo izgubili 100.000 hektarjev kvalitetnih obdelovalnih površin, in sicer malo več kot polovico smo jih zazidali, in to tistih najboljših, slabo drugo polovico pa nam je z zaraščanjem vzel gozd. Zato seveda duhu tega načeloma pritrjujemo, vendar pa mislimo, da je te zadeve na področju dohodnine treba urejati celovito v sklopu celega zakona, ne pa parcialno. Zato se bomo v tem trenutku pridružili razmišljanju Vlade in pritrdili k sklepu, da ta trenutek čas za ureditev ni pravi. V bližnji prihodnosti pa pričakujemo, da se razjasni in uredi celoten sistem dohodnin. Vesel sem, da tudi Vlada načeloma ne nasprotuje predlogu, vendar poudarja, in s tem se v Liberalni demokraciji Slovenije strinjamo, da je po normativnem planu predvidena sprememba zakona o dohodnini tudi v tem delu, ki se nanaša na obdavčitev dohodka iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti. V celoti je treba spremeniti sedanji način obdavčenja dohodka iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, vključno s preveritvijo oprostitev, in sicer v smeri pravičnejšega sistema in enakopravne obravnave, na primer pri obdavčitvi subvencij, odprava povprečnin, pavšalov vseh zavezancev. Poleg spremembe zakona o dohodnini pa čaka tudi sprememba zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki bo zahtevnejša, je pa zagotovo tudi nujno potrebna, saj je treba urediti to področje tako, da bo ocenjevanje katastrskega dohodka potekalo na objektiven in predvsem pregleden način. Poleg tega pa je Vlada že sprejela nekatere ukrepe prav na področju obravnave plačil za območja z omejenimi dejavniki, kar je potrebno in dobro. Sprejet je bil tudi pomemben sklep, in to na podlagi razlage Ministrstva za kmetijstvo, ki pravi, da je tudi plačila za težje pridelovalne razmere treba razumeti kot kmetijsko-okoljska plačila, zaradi česar so seveda oproščena dohodnine. Razumemo tudi, da Vlada v času krize, ki jo brez dvoma še kako čutijo tudi v kmetijstvu, sprejme takšno razlago, a kljub temu pričakujemo, da bo to področje enkrat v bližnji prihodnosti nedvoumno definirano, torej katera plačila se štejejo za kmetijsko okoljska plačila in so kot taka v oprostitvah. Tu gre predvsem za vprašanje območij z omejenimi dejavniki in njej pripadajočih plačil. Če zaključim. Edina vsebinska težava ali nestrinjanje je torej glede tega, ali je to potrebno, da se to v tem trenutku zapiše v zakon o dohodnini ali pa se morda lahko počaka na spremembo zakona o dohodnini, ki jo vlada že pripravlja in načrtuje, kajti sprejet je bil namreč tudi že podzakonski akt ministra za finance. Mi menimo, da bi se lahko ali celo moralo počakati na celovito spremembo zakona in da seveda v tem trenutku ni take nuje, ki bi zahtevala takojšnje in pa hitre spremembe zakona o dohodnini samo v enem konkretnem primeru, zato bomo v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije pritrdili sklepu, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov meni, da je k spremembi pravil obdavčevanja osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti treba pristopiti sistemsko in rešitve proučiti z vseh vidikov. Z dohodnino se namreč obdavčujejo dohodki fizičnih oseb, ki so bili pridobljeni oziroma doseženi v davčnem letu. Kot dohodek se štetejo vsi dohodki in dobički, ne glede na vrsto in ne glede na obliko, v kateri so bili pridobljeni. V skladu s cilji in načeli dohodnine je torej treba ugotoviti, ali neko plačilo predstavlja dohodek, oprostitve pa določiti v skladu z načeli in cilji davčne politike. Zato bi bilo primerno na novo in celovito opredeliti oprostitve za davek na dohodek iz kmetijske in gozdarske dejavnosti, saj je le na tak način mogoče zagotoviti primerljivo in enakopravno obravnavo vseh zavezancev za dohodnino pa tudi enakopravno obravnavo med zavezanci za dohodke iz kmetijske in gozdarske dejavnosti. Seznanjeni smo bili, in to ne le poslanke in poslanci koalicije, temveč vsi poslanci in poslanke, da je Vlada naložila Ministrstvu za finance, da čim prej v sodelovanju z Ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pripravi Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o dohodnini. Njen nesporen namen je bil ustrezno preurediti sistem obdavčevanja dohodkov iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti in čim prej pripraviti tudi predlog novega zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki bo na objektiven in pregleden način uredil ocenjevanje katastrskega dohodka. Obveščeni smo tudi bili, ponovno ne samo mi, da Ministrstvo za finance v skladu z normativnim programom Vlade predlog novele zakona o dohodnini že pripravlja in bo ta predložen v obravnavo predvidoma konec avgusta. Poslanska skupina Socialnih demokratov je tako kot sicer tudi zavezanci za plačilo dohodnine iz kmetijske dejavnosti, prav tako pa tudi predlagatelj zakona, spoštovani gospod Žerjav, seznanjena, da se je Vlada že opredelila do načina izvajanja Zakona o dohodnini pri davčni obravnavi dohodkov iz naslova OMD plačil za leto 2008 in določila izhodišča za enotno razumevanje opredelitve kmetijsko okoljskih in gozdnookoljskih plačil, ki so z določbo druge točke 26. člena Zakona o dohodnini, dohodnine oproščena. V temu okviru je Vlada namreč na podlagi razlage Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je pristojno za pojasnjevanje kmetijskih predpisov in meni, da je tudi plačila za težje pridelovalne razmere treba razumeti kot kmetijskookoljska plačila, odločila, da se jih kot takšna oprosti dohodnine že v letošnjem letu. S tem je tudi določba predlagane spremembe Zakona o dohodnini, ki določa retroaktivno določitev dohodninske olajšave, nepotrebna, ob tem pa še problematična zaradi svoje ustavne spornosti. Mimogrede naj povemo, da je bil predlagatelj dopolnitve Zakona o dohodnini 2.e, gospod Žerjav, član Vlade, ko je lani prišlo do identičnega zapleta za odmero dohodnine za OMD plačila, pa ni poskrbel, da bi že lani s takšno dopolnitvijo Zakona o dohodnini kot sedaj že za letos odpravil različna razumevanja 26. člena tega zakona. Glede na to, da bo Vlada vložila celovitejšo spremembo Zakona o dohodnini, ki jo bomo lahko obravnavali že na septembrski seji Državnega zbora in ker je akutni problem v zvezi z obdavčitvijo OMD plačil za leto 2008 dejansko že rešen, medtem ko bo za leto 2009 s spremembami zakona rešen tako, da v naslednjem letu in v vseh nadaljnjih letih do zapletov ne bo več prihajalo v poslanski skupini menimo, da je naša odločitev, da zakona ne bomo podprli, v celoti utemeljena in smotrna. Hvala.
Hvala lepa. Prekinjam to točko dnevnega reda. S prekinjeno točko dnevnega reda bomo nadaljevali jutri po zadnji točki dnevnega reda jutrišnjega sporeda. Prekinjam tudi 8. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob deveti uri. Hvala lepa.