Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Pričenjamo nadaljevanje 27. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem in vas obveščam, da se današnjega zasedanja ne morejo udeležiti naslednji poslanci in poslanke: kolega Anton Anderlič, kolega Bogdan Barovič, kolega Geza Džuban od 13. ure naprej, kolega Ljubo Germič od 13.30 ure naprej, Zmago Jelinčič Plemeniti, Rudolf Moge od 13.30 ure naprej, Milan Petek od 12. ure naprej, mag. Borut Sajovic, dr. Mitja Slavinec od 13. ure naprej, kolega Alojz Sok in poslanka Darja Lavtižar Bebler od 13. ure naprej. Mi pa prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREPREČEVANJU OMEJEVANJA KONKURENCE. Predlog zakona obravnavamo po skrajšanem postopku. Seznanjam pa vas, da imamo za to točko na razpolago 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Zato besedo dajem mag. Andreju Vizjaku, ministru za gospodarstvo, za dodatno obrazložitev. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci! Dobro jutro! Zakon o preprečevanju omejevanja konkurence, ki je stopil v veljavo 14. julija 1999. leta, doživlja zdaj drugo spremembo. Prva sprememba je bila narekovana zaradi vstopa Slovenije v Evropsko skupnost in istočasno tudi reformo, s tem je bila implementirana reforma evropske konkurenčne zakonodaje. Sedanja sprememba pa je primarno namenjena zagotovitvi učinkovitejše uporabe zakona, ki je torej bil enkrat že noveliran. Če pri prvi noveli lahko govorimo o poenotenju evropskega konkurenčnega prava, pa pri sedanjem predlogu govorimo predvsem o tem, da je kršitve tega zakona potrebno kaznovati ne glede na to, ali se dogajajo zgolj v nacionalnem okvirju ali pa presegajo te nacionalne meje. Že sedaj je zakon o preprečevanju omejevanja konkurence zagotavljal pravno podlago za direktno uporabo pravil evropskega pravnega reda - konkretno govorimo tukaj o 81. in 82. členu Pogodbe o Evropski skupnosti - s predlaganimi spremembami in dopolnitvami pa se zagotavlja sankcioniranje tovrstnih kršitev. In kaj govorita ta dva člena? Prvi, to je 81. člen prepoveduje omejevalne sporazume oziroma formiranje določenih kartelov, 82. člen pa prepoveduje zlorabo prevladujočega položaja. Skratka, doslej kršitev teh členov ni bila, govorim o slovenski nacionalni zakonodaji, sankcionirana, sedaj pa s to spremembo zagotavljamo sankcioniranje tovrstnih kršitev na enaki osnovi, ne glede na to, ali se kršitev presoja po slovenski ali po evropski zakonodaji. Druge pomembnejše spremembe se nanašajo na učinkovitejšo uporabo, primarno pa se nanašajo na pravico do vpogleda v spis in varstvo vira pri izvajanju te zakonodaje. Torej, po eni strani se nadgrajuje obstoječi pravni red in slovenski zakon, po drugi strani pa se na podlagi spoznanj pri uveljavljanju te zakonodaje, pri spremljanju te zakonodaje vnašajo določila, ki zagotavljajo učinkovitejšo uporabo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam, minister. Predlog zakona je v okviru parlamentarne proceduro obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika odbora gospoda Martina Mikoliča, da predstavi poročilo in delo odbora. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lepo pozdravljeni, spoštovani minister s sodelavci, lepo pozdravljene, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je na 28. seji 12. aprila kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 91. seji sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Seji odbora so prisostvovali predstavniki predlagatelja zakona, in sicer Ministrstvo za gospodarstvo, Urada Republike Slovenije za varstvo konkurence in predstavnik Zakonodajno-pravne službe. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora sta dva amandmaja k predlogu zakona vložile poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS, in sicer k 2. členu. Amandmaja sta bila pripravljena na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. V okviru druge obravnave predloga zakona na seji odbora je predstavnica predlagatelja uvodoma predstavila besedilo predloženega zakona. Pri tem je poudarila, da je sprememba veljavnega zakona potrebna zato, ker kršitve 81. in 82. člena Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti trenutno niso določene kot prekrški. Zaradi načela zakonitosti Urad Republike Slovenije za varstvo konkurence zoper omejevalna ravnanja podjetij, ki pomenijo kršitev teh členov, ne more začeti postopka o prekršku in jih ustrezno sankcionirati. Predstavnica Vlade je še poudarila, da so v predlog zakona vključene še nekatere druge rešitve, in sicer: podaljšanje zastaralnih rokov v primeru prekrškov iz 52. člena zakona, redefinicija prekrškov iz 52. člena zakona, ureditev vpogleda v spis, uvrstitev posameznika, ki samostojno opravlja dejavnost, med kršitelje ter sprememba tolarskih zneskov v evrske. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je poudaril, da so pripombe Zakonodajno-pravne službe iz pisnega mnenja ustrezno upoštevane v amandmajih poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS, drugih pripomb pa Zakonodajno-pravna služba nima. V razpravi o posameznih členih predloga zakona člani odbora niso razpravljali, le v razpravi o 2. členu ter amandmajih poslanskih skupin koalicije k temu členu je bilo postavljeno vprašanje, kakšno je mnenje Vlade Republike Slovenije o teh amandmajih. Predstavnica Vlade je pojasnila, da jih Vlada podpira. Odbor je oba amandmaja tudi sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je bil glede na sprejete amandmaje pripravljen dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del poročila. Predlagam, da ga sprejmemo.
Hvala lepa. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo podal kolega Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. S spremembo Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence se v zakon vnašajo spremembe, ki so nujno potrebne za učinkovito sankcioniranje kršitev, ki so opredeljene v 81. in 82. členu Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in do zdaj niso bile definirane kot prekrški. S spremembo zakona se podaljšujejo zastaralni roki in na novo se opredeljujejo definicije prekrškov iz trenutnih v trajajoče, saj se s tem omogoča učinkovito sankcioniranje kršiteljev. Poleg tega pa se zakon usklajuje tudi z Zakonom o prekrških. V predlogu zakona se ureja vpogled v spis na način, da se varuje poslovne skrivnosti in se zagotavlja tajnost vira. S tem omogočamo, da se zagotovi načelo materialne resnice, saj je možno zagotoviti sodelovanje tako podjetij kot posameznikov v postopku, ki drugače zaradi razkritja poslovnih skrivnosti v postopkih ne bi sodelovala. V Novi Sloveniji podpiramo rešitve, ki gredo v smeri zagotavljanja učinkovite konkurence na trgu in ki omogočajo, da so pred zakonom vsi ljudje enaki. To pa pomeni, da moramo imeti učinkovit mehanizem, ki kršitelje zakona tudi ustrezno kaznujejo. Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju omejevanja konkurence prinaša potrebne rešitve, ki jih v Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo, zato bomo tudi predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Kristijan Janc bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi, obiskovalci na galeriji, lep dober dan in lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu. Preprečevanje omejevanja konkurence je eno pomembnejših področji, ki je potrebno za zagotavljanje konkurence in varstva potrošnikov. Zato je to vprašanje urejeno že v Pogodbi o Evropski skupnosti, in sicer v 81. in 82. členu. Pristojnost za izvajanje omenjenih pravil konkurence je tako na strani Evropske komisije kot tudi nacionalnih organov, pristojnih za varstvo konkurence. Novela zakona o preprečevanju omejevanja konkurence je potrebna predvsem zato, ker kršitve 81. in 82. člena Pogodbe o Evropski skupnosti v tem zakonu niso določene kot prekrški. Posledično pa slovenski urad za varstvo konkurence ne more začeti postopka o prekršku in na njegovi podlagi tudi odločiti o morebitni sankciji. Predlagana novela to vprašanje rešuje na ustrezen način. Učinkovito zagotavljanje varstva pa se podaljšuje tudi z zastaranimi pogoji oziroma roki, saj zaradi veljavnih pogodb pogosto prihaja do zastaranja zadev, še preden bi pristojno sodišče odločalo o njihovi vsebini. Novela prinaša še nekaj drugih manjših sprememb. Ugotovimo pa lahko, da so spremembe potrebne, pravzaprav že nujne. Že na matičnem odboru se je pokazalo, da poslanci predlagano novelo podpirajo in o posameznih rešitvah niti ni bilo posebne razprave. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlagano novelo seveda podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo podal poslanec Ivan Jelen. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister! Predlagane spremembe in dopolnitve zakona podpiramo. Potreba po pripravi in sprejetju predlaganih sprememb in dopolnitev zakona o preprečevanju omejevanje konkurence je nastala v prvi vrsti zaradi vrzeli med določbami zakona, ki nalagajo Uradu Republike Slovenije za varstvo konkurence na podlagi uredbe Sveta Evrope določene pristojnosti v zvezi z izvajanjem pravil o konkurenci iz določb 81. in 82. člena Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, vendar v kazenskih določbah veljavnega zakona sankcije za kršitve teh dveh členov še niso predvidene. S sankcijami protipravnega ravnanja, sklepanja in izvajanja omejevalnih sporazumov ter zlorabe prevladujočega položaja bo Republika Slovenija izpolnila obveznost uredbe Sveta, ki nalaga nacionalnim organom držav članic, da za učinkovito izvedbo 81. in 82. člena pogodbe Evropske skupnosti določijo kršitev teh členov kot prekršek in zanjo določijo ustrezne globe. Ob znanih primerih izrekov zelo visokih glob s strani Evropske komisije, spomnimo se izreka kazni v višini več sto milijonov evrov trem pivovarskim podjetjem v prejšnjem tednu, pa si v naši poslanski skupini postavljamo vprašanje glede ustreznosti višine kazni za kršitelje po našem pravu, saj je za konkretnega kršitelja, v kolikor gre za značaj čezmejne kršitve, bistveno ugodneje, če bi se postopek vodil pred našim pristojnim organom. Ne glede na to smo prepričani, da bo kaznovalna politika v Sloveniji na področju varstva konkurence učinkovitejša. K temu bo pripomoglo torej že omejeno neposredno sankcioniranje kršitev omenjenih členov Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti kakor tudi podaljšanje zastaralnih rokov s sedanjih dveh na tri leta, čeprav primerjalno gledano je Slovenija tudi pri tem glede na predpisane okvire zakona o prekrških v nekoliko slabšem položaju v primerjavi z drugimi članicami Evropske unije. Bistvo pretekov zastaralnih rokov so tudi pravilne definicije prekrškov glede na naravo dejanja, po času trajanja, izvrševanja, kar pa predlog novele zakona definicijo prekrška v smislu učinkovitih pravnih podlag za sankcioniranje nedvomno ustrezneje ureja. Pozitivno ocenjujemo tudi predlagano ureditev glede varovanja tajnosti, identitete prijavitelja kršiteljev in vpogleda v spis. Potencialni prijavitelji se namreč upravičeno bojijo, da bi podjetja nad njimi izvajala vse mogoče povračilne ukrepe kot posledico njihovega sodelovanja z Uradom. Zato je potrebno zagotoviti varovanje identitete vira, kar bo po naši oceni pozitivno pripomoglo k učinkovitejšemu sodelovanju podjetij in posameznikov z Uradom v postopku odkrivanja kršiteljev. Prav tako menimo, da mora biti zloraba podatkov, ki pomenijo poslovno skrivnost gospodarskega subjekta in do katerih se lahko pride z vpogledom v spis, ki sicer pomeni postopkovno jamstvo za zagotovitev načela enakopravnosti strank v postopku in zavarovanje pravice do obrambe, zadosten razlog za uvedbo specialnih določil glede pravice strank do vpogleda dokumentov zadeve. V zvezi s tem tudi ne dvomimo o presoji predlagateljeve razvrstitve dokumentov zadev, ki jih stranke ne bodo mogle pregledovati in preslikavati. Svobodna konkurenca v primerih zakonskih okvirov izboljšuje kakovost življenja evropskih in slovenskih državljanov ter povečuje njihovo kupno moč. V poslanski skupini se zavedamo, da potrošniki upravičeno pričakujejo, da pristojni organi Evropske unije in prav tako pristojni nacionalni organi poskrbijo za odpravljanje ovir svobodne konkurence in tako branijo njihove interese. Da bi se izpolnjevala ta ekonomska svoboščina, bomo v naši Poslanski skupini DeSUS podprli predlog sprememb in dopolnitev zakona o preprečevanju omejevanja konkurence.
Hvala lepa. Gospa Maria Pozsonec bo podala stališče narodne skupnosti. Izvolite.
[[...]]sodelavcem in vsem prisotnim! Vpogled v spis je eden od postopkov jamstva, katerega namen je zagotoviti uporabo načela enakopravnosti strank v postopku in zavarovati pravice do obrambe. V skladu z dosedanjo ureditvijo po zakonu o splošnem upravnem postopku, ki se uporablja subsidiarno, imajo stranke pravico pogledati v spis, pri čemer je ta pravica omejena le glede zapisnika o posvetovanju in glasovanju ter osnutku odločb, ki jih ni dovoljeno pregledovati in prepisovati. Zakon o preprečevanju omejevanja konkurence pa posebej poudarja tudi varovanje poslovnih skrivnosti v postopkih pred Uradom. Upoštevati je namreč potrebno, da v tem postopku lahko sodelujejo podjetja, ki si na trgu medsebojno konkurirajo. In ni mogoče zanemariti nevarnosti, da bi podjetja udeležbo v postopku eventualno lahko zlorabila za to, da bi neupravičeno pridobila poslovne skrivnosti drugega podjetja in si s tem ustvarila konkurenčno prednost. Zato ne sme priti do tega, da bi v postopku pred Uradom druge stranke z vpogledom v spis pogledali v poslovne skrivnosti nekega podjetja in s tem pridobile konkurenčno prednost. Poleg tega je potrebno zagotoviti tudi tajnost vira predvsem zaradi občutljivosti podatkov, ki jih lahko taki udeleženci postopka kot tretje osebe posredujejo Uradu o morebitnem kršitelju, pa zaradi tega ne bi želeli biti imenovane. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Stane Pajk bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovani! Pred nami je odločanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju omejevanja konkurence. Pa poglejmo kratko vsebino predlaganih sprememb in dopolnitev. Kadar podjetja sklepajo sporazume, katerih cilj je preprečevati, ovirati ali izkriviti konkurenco na trgu, govorimo o terminu omejevanja konkurence. To je zloraba prevladujočega položaja na trgu, ki ima za posledico bistveno zmanjšanje ali onemogočanje konkurence. Nadzor nad uporabo določb omenjenega zakona izvaja Urad Republike Slovenije za varstvo konkurence, ki je v sestavi Ministrstva za gospodarstvo. Urad spremlja, analizira razmere na trgu in posreduje, če so kršene norme za razvijanje poštene in svobodne konkurence. Urad je prekrškovni organ in je pri izvajanju svojih nalog neodvisen in samostojen. Najpomembnejši cilji predlaganih sprememb in dopolnitev zakona so: zagotovitev učinkovitega sankcioniranja konkurenčnih kršitev, opredeljenih v 81. in 82. členu Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti; pri omenjenih zlorabah, pri katerih se protipravno stanje vzdržuje, se prekršek definira kot trajajoči prekršek, zastaralni rok prične teči s prenehanjem protipravnega stanja; ureditev vpogleda v spis, stranke v postopku imajo pravico vpogleda v spis; možnost, da lahko odgovarjajo za prekršek tudi posamezniki, ki samostojno opravljajo dejavnost; spremembe tolarskih zneskov v evrske zneske. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagani zakon podpiramo. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.40. S tem prekinjam to točko in se ministru zahvaljujem za udeležbo. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH. Tudi pri tej točki imamo na razpolago 40 minut in jo prav tako obravnavamo po skrajšanem postopku. Predlog zakona je tudi tokrat v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Božič, dobrodošli v Državnem zboru! Imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Dovolite mi, da na kratko pojasnim vsebino predlaganega zakona. V obravnavo posredujemo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Gre za pomemben zakon, ki ureja področje glede časa voženj, odmorov in počitkov voznikov v povezavi s predpisi Evropske unije. Na nivoju Evropske unije se predpisi na tem področju pogosto spreminjajo, zato je potrebno spreminjati tudi naš zakon. Tokratna sprememba zakona je potrebna zaradi uredbe 561/2006 in direktive 2006/22. Predlog zakona določa pravila, ki jih morajo spoštovati vozniki vozil, ki prevažajo skupine otrok, ter pravila za voznike vozil za prevoz potnikov v linijskih prevozih do 50 kilometrov glede časov vožnje, odmorov, počitkov in delovnega časa. Novela zakona določa tudi izjeme za določene vrste prevozov, na primer za prevoze z vozili, ki se uporabljajo za vzdrževanje kanalizacije, za preskrbo z vodo, plinom in elektriko, za vzdrževanje in nadzor cest ter ostale izjeme iz nove uredbe. V nadaljevanju je dana pravna podlaga za izdajo potrdila, ki je predpisana na podlagi nove direktive. S tem potrdilom bo voznik lažje dokazoval svojo odsotnost v primerih letnega dopusta ali bolezni, ali ko je vozil vozilo, ki je izvzeto iz področja uporabe nove uredbe. Naslednja sprememba se nanaša na vzpostavitev enotne evidence o tahografih na Direkciji Republike Slovenije za ceste, ki bo povezana s tahografskimi delavnicami. Predlog zakona omogoča tudi, da minister predpiše program usposabljanja, ki je prilagojen potrebam tehnikov tahografskih delavnic in nadzornih organov. Poleg tega bo možna izdaja kartice nadzornega organa drugim pristojnim organom, ki so pooblaščeni za izvajanje nadzora podatkov iz tahografov. V nadaljevanju se omogoča še vzpostavitev sistemov ocenjevanja tveganja za podjetja, ki ga je potrebno vzpostaviti glede na določbe nove direktive. Ta sistem bo omogočal bolj sistematičen sistem nadzora nad prevozniškimi podjetji, kjer bodo izpostavljena predvsem tista, ki bodo pogosteje kršile predpise s področja prometa in socialne zakonodaje. S to novelo zakona se v povezavi z novo uredbo prilagajo tudi kazenske določbe, poleg tega se zneski glob, ki so bili doslej izraženi v tolarjih, predpišejo v evrih. V prehodnih določbah pa predlog zakona določa še začasno ureditev glede strokovne usposobljenosti tehnikov in nadzornih organov, dokler ne bo predpisan program usposabljanja, ter določa tahografskim delavnicam roke glede prenašanja podatkov v evidenco tahografov. Toliko z moje strani v uvodnem delu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Josipa Bajca, da poda poročilo. Izvolite.
Gospod podpredsednik Državnega zbora, spoštovani gospod minister s sodelavcema, spoštovani mladi obiskovalci v Državnemu zboru, kolegi in kolegice. Odbor Državnega zbora za promet je na svoji 20. seji opravil drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o delovnemu času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnih prevozih, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v zakonodajni postopek posredovala Vlada Republike Slovenije skupaj s predlogom, da obravnava predlagani zakon po skrajšanem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja zakona Vlade Republike Slovenije, predstavnik Gospodarske zbornice Slovenije, predstavnik Obrtne zbornice Slovenije, Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije. Predlagatelj zakona je predstavil cilje, načela in poglavitne rešitve predloga zakona, ki so potrebne zaradi uveljavitve novih predpisov Evropske unije, ki se nanašajo na socialno zakonodajo, na podlage sprememb, ki se nanašajo na prevoz skupine otrok, in na pravila, katerih se morajo držati vozniki, ki prevažajo skupino otrok v cestnem prometu. Ravno tako predlog zakona ureja pravila za voznike na avtobusnih linijah do 50 kilometrov razdalje in dopustne izjeme glede na določbe uredbe Evropske unije. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v svojem mnenju podala konkretne pripombe k 3., 4., 7., 11., 13., 14. in 22. členu predlaganega zakona, ki se nanašajo na posamezne predlagane rešitve. Komisija Državnega sveta za gospodarstvo predlog zakona podpira. Odbor za promet je skladno s Poslovnikom Državnega zbora opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in o vloženih amandmajih. V razpravi so člani odbora problematizirali težavnost zakonske materije glede na dejstvo, da se predlagane spremembe in dopolnitve predloga zakona sklicujejo na direktive in uredbe Evropske unije, sama vsebina teh aktov pa v predlogu zakona ni povzeta. Člani odbora pa so menili, da je sprejetje predloga zakona potreben glede na usklajenost in potrebno usklajevanja zakonodaje, naše domače zakonodaje, zakonodaji Evropske unije. Odbor za promet je sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, Nove Slovenije, SLS in DeSUS k 3., 4., 7., 9., 13. in 14. členu zakona. Glede na to je Odbor za promet sprejel tudi amandma na amandma poslanskih skupin k 4. členu, in sicer amandma, kot rečeno, k 4. členu, da se v 3.a točki dodata besedi "3. člen", gre dejansko samo za preštevilčenje člena. Nato je Odbor za promet po končani razpravi o členih predloga zakona ter po razpravi in glasovanju o vloženih amandmajih ter amandmaju odbora v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih tudi sprejel. Ob upoštevanju sprejetih amandmajev je v skladu s prvim odstavkom 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljen dopolnjen predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnih prevozih in je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Bajc, prosim, če kar nadaljujete in podate stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Še enkrat vsem skupaj lep pozdrav. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo obravnavani predlog zakona podprla glede na to, da gre za implementacijo evropskih predpisov v našo zakonodajo. Predlog zakona pa tudi prilagaja kazenske določbe osnovnega zakona, in sicer glede na novo uredbo. Prav tako tudi spreminja tolarje v evre, glede na to, da od 1.1. je nacionalna naša valuta evro. Glede na povedano bo Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke obravnavane spremembe in dopolnitve zakona odprla. Hvala.
Hvala lepa. Za govornico vabim kolega Ivana Jelena, da poda stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister! Če želimo slediti ciljem Evropske komisije, ki si prizadeva zagotoviti v Evropski uniji popolno zakonodajo na notranjem trgu za izboljšanje delovnih pogojev mobilnih delavcev in cestne varnosti, moramo na nacionalni ravni poskrbeti za usklajenost in učinkovitost predpisov. Evropska zakonodaja je bila prenesena v slovenski pravni red z zakonom o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Povod za vnovično noveliranje zakona narekuje potreba po uskladitvi s predpisi Evropske unije na področju cestnega prometa in s tem povezane socialne zakonodaje. Novosti, ki jih prinaša predlog, so pravila za prevoze skupine otroke in za linijske prevoze do 50 kilometrov. Za te voznike se uveljavlja obveznost upoštevanja vseh tistih pravil glede časa vožnje, odmorov ter počitkov, ki jih morajo spoštovati mobilni delavci in se tako izenačuje njihov položaj. Menimo pa tudi, da to pomeni hkrati tudi prispevek k večji varnosti v cestnem prometu. Ugotavljamo, da bo k odpravi najrazličnejših načinov špekulacij okoli prekoračitev delovnih ur voznikov vsaj delno prispevala med drugim tudi uvedba obveznih potrdil o odsotnosti voznika zaradi, na primer, bolniškega staleža ali izrabe dopusta na enotnem evropskem obrazcu. Ker je predlagala vzpostavitev enotne evidence tahografov na državnem nivoju, torej pri Direkciji za ceste, je potrebno zagotoviti tudi sistematično izmenjavo informacij med nadzornim organom in delavnico, kar se v predlogu omogoča s pogojevanjem delavnice, da ima vzpostavljeno elektronsko informacijsko povezavo z evidenco tahografov. Strinjamo se, da je izvajanje storitev delavnic potrebno poenotiti, da je treba vpeljati ustrezno kontrolo in nadzor dela, hkrati pa se bo delo delavnic tudi olajšalo, saj se z uvedbo enotne evidence tahografov na Direkciji delavnice delno razbremenjujejo vodenja svojih evidenc o opravljenih nalogah. Slabo izvajanje predpisov in nezadosten nadzor nad izvajanjem zakonov glede cestnega prevoza in socialne zakonodaje so razlogi, ki uvajajo izvajanje skupnih koordiniranih akcij nadzora naših pristojnih organov v sodelovanju s pristojnimi organi dveh ali več držav članic. Učinkovitejši nadzor nad prevozniškimi podjetji, za katere je že znano ali pa bo ugotovljeno, da najpogosteje kršijo predpise, pa je predviden tudi z vzpostavitvijo sistema ocenjevanja tveganja. Podjetja z visoko oceno stopnjo tveganja se bodo preverjala pogosteje in natančneje. Predlagane spremembe in dopolnitve zakona se v večjem delu sklicujejo na direktive iz uredbe EU, ni pa vsebina teh aktov povzeta. To povzroča težavnost zakonske materije in se sprašujemo, v kolikšni meri jo lahko osvojijo tisti, ki jim je namenjena in jo bodo morali, ne glede na razumljivost, spoštovati. Sicer pa v naši poslanski skupini predlog novele podpiramo v pričakovanju, da se cestni prevoz pozitivno razvija v smislu splošne krepitve varnosti prometa. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Bojan Rugelj bo podal stališče Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav vsem navzočim v parlamentu in tudi prijetno počutje, še posebej ministru z njegovo ekipo. Namen novele zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih je v spremembi zakona zaradi novih evropskih predpisov, ki se nanašajo na socialno zakonodajo. To je direktiva 2006/22 Evropske skupnosti in uredba 561/2006 Evropske skupnosti. Z zakonom se ureja področje prevoza skupine otrok, in sicer so določena pravila, ki jih morajo upoštevati vozniki, ki prevažajo skupine otrok. Podrobneje so določena nacionalna pravila za voznike vozil za avtobusne linije do 50 kilometrov. V Republiki Sloveniji je bila sprejeta odločitev, da za navedene voznike veljajo tista pravila kot za mobilne delavce, podana pa je tudi pravna podlaga glede posebnega obrazca Komisije EU. Dopolnitev obstoječega zakona bo predstavljala osnova za vzpostavitev usklajene evidence o tahografih. Poleg tega bo omogočeno tudi učinkovito izvajanje nadzora nad delavnicami, in sicer za spremljanje stanja izvedenih nalog delavnic v zvezi s tahografi in napravami za omejevanje hitrosti. Z vzpostavitvijo enotne evidence tahografov na državnem nivoju bo Republika Slovenija razpolagala s podatki o vozilih, ki so opremljeni s tahografi in ki so vključena v opravljanje prevozov blaga in oseb, pri katerih je potrebno upoštevati socialno zakonodajo za mobilne delavce. Predlog zakona bo tudi omogočil, da minister, pristojen za promet, predpiše program usposabljanja za tehnike delavnic in nadzorne organe, kar bo prispevalo k strokovnemu delu tehnikov v delavnicah in h kvalitetnejšemu ter bolj usklajenemu nadzoru v Republiki Sloveniji. Nadzorni organi bodo morali periodično izvajati koordinirane akcije nadzora skupaj s pristojnimi organi dveh ali več držav članic EU, kar bo prispevalo k učinkovitejšemu nadzoru nad določbami socialne zakonodaje. Predlog zakona pa omogoča tudi vzpostavitev sistema za elektronsko izmenjavo podatkov, s čimer bo zadoščeno določbi drugega odstavka 8. člena direktive Evropske skupnosti 2006/22. Poleg tega se vzpostavlja pravna podlaga za vzpostavitev sistema ocenjevanja tveganja za podjetja. Predlog zakona pa tudi prilagaja kazenske določbe osnovnega zakona, in sicer glede na določila nove uredbe, poleg tega se zneski glob, ki so izraženi v tolarjih, s predlogom zakona predpišejo v evrih. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog novele zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnih prevozih v celoti podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Janko Veber bo podal stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v imenu Socialnih demokratov! Očitno se novi predpisi Evropske unije pogosto pojavljajo na tem področju, saj smo se v zadnjih obdobjih zelo pogosto srečevali s spremembami Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Novela, ki je danes pred nami, ima zelo pomembne določbe, ki se nanašajo na prevoz skupine otrok in na pravila, ki se jih morajo držati vozniki, ki prevažajo skupine otrok. Izjema, ki jo sicer omogočajo predpisi Evropske unije, se nanaša na pravila za voznike na avtobusnih linijah do 50 kilometrov. Sicer pa smo ta vprašanja tudi na odboru verjetno dobro izčistili, kajti nekoliko nejasnosti je bilo pri sami vsebini zakona, ali bodo ta pravila resnično takšna, do 50 kilometrov, kot so sicer za daljše razdalje. No, in po izboljšanju teksta je evidentno, da naj bi bila pravila enaka, tako za prevoze do 50 kilometrov kot tudi nad to razdaljo. Ob tem pa bi se vendar morali še vzporedno vprašati, kam pa dejansko gre javni prevoz potnikov v Sloveniji. Gre za zelo aktualno vprašanje, ki je tudi del tega zakona. Zagotovo se nanaša tudi na vprašanje, kaj bo s koncesionarji v javnem potniškem prometu, ki se jim obdobje podeljenih koncesij izteka, in bo zagotovo treba v zelo kratkem času sprejeti odločitev, ali bomo podeljevali koncesije še naprej ali pa bomo poskušali organizirati agencijo za nadzor nad javnim potniškim prometom in s tem poskušali izpeljati tudi tako imenovano enotno vozovnico oziroma projekt enotne vozovnice. Tudi v ta namen je bila že v tem mandatu sprejeta prometna politika in morali bi ji pravzaprav slediti sistemski ukrepi, ki bodo pripomogli k razbremenitvi prometa in predvsem izboljšanju varnosti, posledično pa bi morali biti prisotni tudi ukrepi, ki bodo pozitivno učinkovali na okolje. Skratka, ob tem, ko se pogovarjamo o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev, ne smemo pozabiti tudi na tako pomembno dejstvo, da se dokončno uredi status koncesionarjev in čim prej preide k izvedbi prometne politike, tako da bo predvsem prometna varnost v Sloveniji čim večja. Sicer pa ugotavljamo, da nova oblika elektronskih tahografov, ki jih ravno tako uvajamo s tem zakonom, omogoča kvalitetnejši nadzor nad linijskimi prevozi in bodo gotovo tako obdelani podatki veliko pripomogli k temu, da bomo v bodoče dobivali jasnejše predloge sprememb tega zakona, kot je bilo to do sedaj, kar bo zagotovo eden od pomembnejših pozitivnih učinkov tega zakona. Torej, v poslanski skupini Socialnih demokratov bomo ta zakon oziroma te spremembe in dopolnitve podprli in si, kot sem povedal, želimo v bodoče še bolj jasnih pravil na tem področju. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Jožef Horvat pa bo podal stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Pozdravljam poslanke in poslance, gospoda ministra Janeza Božiča s sodelavcema. Državni zbor Republike Slovenije ponovno spreminja in dopolnjuje zakon o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih zaradi uredbe in direktive Evropske zveze. Gre vsekakor za pomemben zakon, ki ureja področje časov voženj, odmorov in počitkov voznikov, glede na predpise Evropske zveze. Na nivoju Evropske zveze se predpisi na tem področju pogosto spreminjajo, zato je treba spreminjati tudi našo zakonodajo, konkretno ta naš zakon. In če gre tudi za minimalni prispevek k povečanju varnosti v cestnem prometu, potem to v Novi Sloveniji seveda podpiramo. S predlogom novele zakona se na novo določajo pravila, ki jih morajo upoštevati in spoštovati vozniki vozil, ki prevažajo skupine otrok, ter pravila za voznike vozil za prevoz potnikov v linijskih prevozih do 50 kilometrov. Opredeljene so izjeme za določene vrste prevozov, na primer za prevoze z vozili, ki se uporabljajo za vzdrževanje kanalizacije, za preskrbo z vodo, plinom in elektriko, ter tudi ostale izjeme iz nove uredbe. S tem predlogom zakona je dana pravna podlaga za novi obrazec Evropske komisije, s katerim bo voznik lažje dokazoval svojo odsotnost v primerih letnega dopusta ali bolezni. Poleg tega se omogoča vzpostavitev enotne evidence o tahografih na Direkciji Republike Slovenije za ceste, ki bo povezana s tahografskimi delavnicami. Dodatna sprememba pa bo omogočila, da minister predpiše program usposabljanja, ki je prilagojen potrebam tehnikov tahografskih delavnic in nadzornih organov. Možna bo tudi izdaja kartice nadzornega organa drugim pristojnim organom, ki so pooblaščeni za izvajanje nadzora podatkov s tahografov. V nadaljevanju se omogoča vzpostavitev sistema ocenjevanja tveganja za podjetja, ki ga je treba vzpostaviti glede na določbe nove direktive. Ta sistem bo omogočal bolj sistematičen in tudi učinkovit nadzor nad prevozniškimi podjetji, kjer bodo izpostavljena predvsem tista, ki bodo najpogosteje kršila predpise s področja prometa in socialne zakonodaje. Ravno zato, ker se spremembe zakona nanašajo na pravila, ki jih morajo upoštevati vozniki vozil, ki prevažajo otroke, v poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona podpiramo. Iskanje zakonskih rešitev za povečanje varnosti v cestnem prometu je trajen, torej nikoli končan proces in izjemna odgovornost zakonodajalca. Ravno te dni nas svetovna zdravstvena organizacija opozarja, da vsako leto v prometnih nesrečah na našem planetu umre 1 milijon 200 tisoč ljudi. In kar je posebej zaskrbljujoče, v starostni skupini od 15 do 19 let so prometne nesreče najpogostejši vzrok smrti. V večini negativnih statistik prometnih nesreč s smrtnim izidom je Slovenija, žal, na vrhu svetovnih in evropskih lestvic. Zaključujem z izrazom podpore v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker pa k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, tudi ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru točke glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16. uri in 40 minut. Ministru in ostalim predstavnikom Vlade se za udeležbo zahvaljujem. S tem pa prekinjam to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZASEBNEM VAROVANJU. Kot rečeno, za omenjeno točko imamo na voljo 4 ure in 20 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije in v zvezi s tem zakonom je skupina trinajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo za uvod dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim, izvolite.
Dober dan! Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o zasebnem varovanju je bil sprejet novembra 2003 z veljavnostjo 2. januarja 2004. Pri izvajanju tega zakona, sedaj veljavnega, se je v praksi izkazalo, da so nekatera zakonska določila preveč ohlapna, tako da dopuščajo možnosti različnih razlag. Taka različna tolmačenja so se pokazala predvsem ob izteku dveletnega prehodnega roka, v katerem so morale družbe za zasebno varovanje pridobiti ustrezne licence. Ministrstvo za notranje zadeve se je na podlagi izkušenj pri izvajanju Zakona o zasebnem varovanju ter ugotovljenih nepravilnosti odločilo za predlaganje sprememb in dopolnitev zakona. O pripravi sprememb in dopolnitev zakona je notranje ministrstvo upoštevalo tudi menja, pripombe in pritožbe družb za zasebno varovanje. Ves čas od osnutka do predloga zakona je bila v pripravo med drugim povabljena tudi Zbornica za zasebno varovanje. Predlog zakona torej je v skladu z načelom pravne države iz njega izvedeno načelo o določnosti in preverljivosti ter natančneje določa pogoje za pridobitev in odvzem licence, službene izkaznice in inšpekcijske ukrepe. Namesto obveznega članstva predlog sprememb in dopolnitev predvideva prostovoljno združevanje v zbornico. Predlagane spremembe prinašajo tudi nekatere ugodnosti. Predvideva, da se bo službena izkaznica varnostnega osebja podeljevala na osebo in ne več na družbo za zasebno varovanje. S tem bomo tudi med drugim pocenili stroške izdaje službenih izkaznic ter zmanjšali obremenitev notranjega ministrstva, ki službene izkaznice izdaja. Poglavitni cilj sprememb in dopolnitev Zakona o zasebnem varovanju je zagotoviti, da bodo gospodarske družbe, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem, sposobne izpolnjevati pogoje za kakovostno varovanje z usposobljenimi osebami. Najpomembneje pri tem je, da se s spremembami in dopolnitvami zagotovi varnost uporabnikov varnostnih storitev in ob tem, da se v največji meri prepreči nezakonite posege v človekove pravice in temeljne svoboščine oseb, ki tako ali drugače prihajajo v stik z varnostnim osebjem. Ministrstvo za notranje zadeve je leta 2006 do 2007 na podlagi pritožb družb za zasebno varovanje opravilo nadzor nad izvajanjem javnih pooblastil, torej usposabljanjem. Ugotovili smo, da zbornica ni povsem spoštovala nekaterih določb pravilnika o izvajanju javnih pooblastil na področju zasebnega varovanja, predvsem v segmentih, ki določajo odgovorne osebe za usposabljanje, roke za prijavo, izdajo potrdil in podobno, zaradi česar menimo, da so to že povsem zadostno utemeljeni razlogi za odvzem javnega pooblastila. Zakon o zasebnem varovanju določa ukrepe, ki jih varnostniki smejo izvesti za uspešno izvedbo naloge. Kljub trditvam kritikov predlaganih sprememb, da so ti ukrepi pravica in dolžnost vsakega državljana, pa menim, da vendarle dopuščajo poseg v ustavno zavarovane pravice drugih, zato je osnovni razlog prenosa organizacij usposabljanja na Policijsko akademijo predvsem v tem, da bodo usposabljanja bolj strokovna, obenem pa bodo onemogočala privilegiranje posameznih družb za zasebno varovanje. Policijska akademija bo izbirala izvajalce s primerno izobrazbo in s specifičnimi strokovnimi znanji, vključevala pa bo tudi strokovnjake s področja zasebnega varovanja, kar je izjemno pomembno. Trenutno usposabljanje izvaja samo manjši del izvajalcev, nekateri pa kljub svoji visoki usposobljenosti niso bili nikoli pozvani k izvedbi usposabljanja. Zbornica bo še naprej lahko skrbela za stroko in razvoj panoge, predvsem s tem, da bo sodelovala v procesu priprave katalogov znanj in spretnosti ter programov usposabljanj, lahko pa bo organizirala tudi neobvezna usposabljanja. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju, ki je danes pred vami, spoštovane poslanke in poslanci, je povsem v skladu s področjem usposabljanja in potrjevanja nacionalnih poklicnih kvalifikacij. Tudi v okviru Evropske unije smo se spogledovali s takšnim predpisom in moram reči, da smo pravzaprav v Sloveniji "unicum" na tem področju. Predlagane rešitve po našem trdnem prepričanju vodijo k večji strokovnosti, na zaupanje strank ne bo vplival kraj usposabljanja, torej policijska akademija, temveč predvsem strokovno in zakonito delo varnostnega osebja ob spoštovanju človekovih pravic. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Spoštovani prisotni! Predstavnik Vlade je v uvodni obrazložitvi podal po moji oceni sicer ne pravih vsebinskih pogledov na omenjeni zakon, nedvoumno pa je podal tiste, ki se preko enega ušesa zelo lepo slišijo. In sicer, prvič, vzpostavitev kvalitetnega sistema strokovnega izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja in drugič, zagotoviti višjo raven kakovosti varnostnih storitev. To je bilo dvoje izhodišč oziroma dvoje bistev, ki jih je govornik pred menoj izpostavil v povezavi z zakonom, ki smo ga ne nazadnje sprejeli leta 2003 in ki je stopil v veljavo leta 2004. Dovolite, da s tega mesta najprej izpostavim vsaj po moji oceni tiste stvari, ki so bile s strani predstavnika Vlade zamolčane. Prvič, v okviru Evropske unije, torej tiste institucije, ki ji ponavadi sledimo v okviru vseh zakonov, zakonodajnega postopka, in kjer argumenta, zakaj sprejetje omenjenega zakona Vlada narekuje oziroma polaga v odločitev poslankam in poslancem, tokrat ni. Zakaj ni tega apela oziroma zakaj ni te primerjave s strani te institucije - zaradi tega, ker seveda ne sledimo evropskemu pravnemu redu na tem področju. Celo več, evropsko združenje s tega področja [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]je dalo popolnoma drugačno stališče na predlog zakona, kot ga prikazuje Vlada Republike Slovenije oziroma omenjeno ministrstvo. Iz vsebine njihovega dopisa izhaja dvoje, da omenjeni zakon, ki je danes pred nami, povzroča oziroma teži izključno k eni zadevi, to je razširitev policije oziroma povečanje policijskega obsega tudi na omenjeno področje. Da je temu tako, bomo videli oziroma boste videli, če ste pregledali zakon. Drugič, predstavnik Vlade je izpostavil, da so bili povabljeni k noveli zakona tudi predstavniki zbornice. Drži, terminologija slovenščine pač omogoča, da se lahko človek ali pa govornik za to govornico skriva za lastnimi besedami. Eno seveda pomeni povabilo, drugo pomeni sodelovanje, tretje pa pomeni, ali so bile pripombe te institucije upoštevane ali ne. In z gotovostjo lahko rečemo, ne, niso bile upoštevane. Torej, kititi in bahati se s tem, kar je govoril predstavnik Vlade pred menoj, da je bil nekdo povabljen, seveda še ne pomeni, da so vsebinsko upoštevali strokovna mnenja tistih, ki to dejavnost izvajajo ali ne nazadnje so jo izvajali in upam, da jo bodo tudi v naprej. Predstavnik Vlade se je spretno izognil tudi razmerja omenjene zakonske novele z Ustavo Republike Slovenije kot tistim najvišjim pravnim aktom. Zakaj? Zaradi tega, ker se v okviru ministrstva zadevajo, da v kolikor bo ta zakon sprejet, bo sprejet pod okriljem mišic politične pripadnosti vladajočih strank. Ampak ne glede na to, ali bo zakon sprejet ali ne, kar upam, da ne bo, pa lahko rečemo, da se bomo tudi v okviru tega zakona srečali s četrto parlamentarno proceduro, to je s ponovnim odločanjem, zaradi - po moji oceni do tega naj bi prišlo - apela ali bolje rečeno veta Državnega sveta. Dovolite pa, da izpostavim nekaj vsebinskih pogledov, mimo katerih ne morem in za katere osebno ocenjujem, da bi bilo pametno, da jih pred odločitvijo o omenjenem zakonu razmislite vsi, ki imate glasovalno pravico. Omenjena institucija, torej institucija zbornice je pozvala - torej Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje je v letošnjem letu, aprila leta 2007, pozvala Inštitut za javno upravo in pridobila pravno mnenje o zakonu, ki je danes pred nami, o zakonu, o kateremu ministrstvu poje in govori tako veliko hvalo. Iz tega pravnega mnenja, poudarjam, neodvisnih pravnikov je kratko malo rečeno, da je zakon popolnoma nesprejemljiv. Ne samo nesprejemljiv za parlamentarno obravnavo, ampak bi moral biti nesprejemljiv že za samo vladno proceduro. Iz tega naslova me seveda čuti in po eni strani to lahko dokazuje oziroma nakazuje na deficit v okviru Vlade Republike Slovenije. Dejstvo je, nas opozarjajo strokovnjaki s področja prava, poznavalci Ustave Republike Slovenije in poznavalci slovenske zakonodaje, da bo potem v obstoječem 41. členu, citiram, "Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje morala Ministrstvu za notranje zadeve predati vso dokumentacijo." Ampak seveda, minister oziroma se opravičujem, predstavnik Vlade o tem ni povedal ničesar. Torej inštitucija, ki deluje na podlagi zakona iz leta 2003, bo morala za to obdobje na podlagi prejšnjega zakona in na podlagi novele oziroma konkretnejše, drugega odstavka 41. člena, predati vso dokumentacijo. Ampak naenkrat Vlado to več ne skrbi, prenos dokumentacije. Če pa seveda pogledamo druge prenose dokumentacije, ki prihajajo vedno znova na plano, pa vidimo, da Vlada Republike Slovenije preko vseh ministrstev označuje prenose dokumentacij kot nekaj nepojmljivega, kot poseg, najsibo enih, prejšnjih oblastnikov v to oblast ali obratno. In tisto, kar je ob tem, torej ob obravnavi tega zakona, vsaj po moji oceni, izjemno pomembno, je nastop 8. člena. V 8. členu si ministrstvo jemlje vso pravico nad izobraževanjem, izpopolnjevanjem, usposabljanjem osebja za gospodarsko dejavnost, torej za posamezne varnostne agencije. In poudarjam prvi odstavek. Ministrstvo naj bi tako po novem vzelo dela, ki jih je do sedaj opravljajo posamezna agencija v sodelovanju z zbornico: Prvič, priprava in izvaja programe. Drugič, zagotavlja kadrovske, materialne in prostorske pogoje ter opremo za izvajanje. Tretjič, vodi evidenco, nadalje pripravlja kataloge standardov, predlaga člane in podobne stvari. Ob tem je pa pozabila na tisto najpomembnejše, da kadar se našteva celoten spekter dejavnosti, je smiselno opredeliti tudi financiranje le-tega. Ampak, saj verjetno ni potrebno dosti razmisliti, da vidimo, da je vse to vzela policija ali Ministrstvo za notranje zadeve na sebe, ni pa na sebe vzela seveda tudi financiranja. Torej financiral pa bo nekdo drug in to enostavno ni prav. Ob tem nastopa, vsaj po moji oceni ali pa oceni Slovenske nacionalne stranke, tisto licemerstvo slovenske vlade, kajti če upoštevamo, da je dobršen del dejavnosti iz naslova, kot sem ga navedel, ki je v 8. členu Izobraževanje, izpopolnjevanje, ki so jih do zdaj opravljali v omenjeni inštituciji, torej zbornici, financirala Evropska unija skozi socialne sklade in ta strošek ni nobenega bremenil. Zdaj pa Vlada pride z novim predlogom zakona, v katerem pravi, da bo ona to počela, plačale naj bi zbornica ali agencija, ampak gospodje in gospe, s tem delate izključno samo deficit državi. Ne glede na to, kdo bo plačnik, smo za te dejavnosti prej pridobivali finančna sredstva iz Evropskega socialnega sklada, danes se ta možnost odvzame. In seveda ob tem se je, vsaj po moji oceni, konkretno vprašati - kdo dela v dobro države? Ali je toliko bolj pomemben prenos dokumentacije, ki jo bo seveda Ministrstvo za notranje zadeve pridobilo, več kot celotno financiranje, več kot vse ostalo? Ali je to res izključni cilj omenjenega zakona? Da ne govorim o naslednjih zadevah, ki seveda izhajajo in so, vsaj z mojega stališča, popolnoma neumestne ampak jih določa nov predlog zakona, katerega je seveda govornik pred menoj hvalil, da predstavlja sonce in ne vem kaj še vse za bodoči slovenski narod. Prvič to, da bodo po novem morali spremeniti vse varnostne službe, torej etikete, bedže, kakorkoli in da bo njih pisala le številka in MNZ. Torej se ne bo niti vedelo kateri varnostnik, iz katere službe in kdo je njegov delodajalec, bo pristopil do posameznika v primeru njegovega varovanja. Do zdaj se je vsaj vedelo naslov delodajalca in to je bila tudi neka zaščita. Kaj bo po novem? Po novem bo ob prenosu celotne dokumentacije, ob izogibu plačila, ki ga bo Vlada Republike Slovenije oziroma Ministrstvo za notranje zadeve ali pa policija prenesla na tretje osebe, se izognila tudi tega, da se bo videlo, kdo je delodajalec brez pooblastil. Nadalje pa da se ne bom preveč umaknil iz področja pravnega mnenja Inštituta za javno upravo, ki je v celoti in počez, v celoti in počez, skritiziralo omenjeno zakonsko besedilo, ki je danes pred nami in ki ga pripravlja Ministrstvo za notranje zadeve. Bom citiral, vsaj po moji oceni, tiste najpomembnejše poudarke iz naslova tega strokovnega pravnega mnenja. Prvič, popolnoma oziroma, se opravičujem: "tako obrazložena osrednja člena dajeta jasno sliko nesprejemljivosti vseh predlaganih sprememb", zlasti to velja za obrazložitve, zakonske, ki jih je pripravilo Ministrstvo za notranje zadeve k 2., 6., 7., 8., 9. in 10. členu. Nadalje ugotavlja, govorim sedaj za celoten zakon oziroma za vsebino zakona v celoti, izhaja, saj v celoti pogoje za izvajanje te čisto zasebne dejavnosti veže na državo. In kar je še huje, na Ministrstvo za notranje zadeve. Torej, do sedaj obstoječo gospodarsko dejavnost, gospodje in gospe, torej tisto dejavnost, katero nam Vlada Republike Slovenije predstavlja vsak dan, kadar govorijo, kot nekaj svetega, kot umik države oziroma vlade ali pa države, kakorkoli hočete, iz države, iz gospodarstva, da je to temeljni cilj politike Janeza Janše, imamo danes konkretno nasproten primer. Obstoječo gospodarsko dejavnost si bo brezplačno in na račun delodajalcev oziroma izvajalcev te gospodarske dejavnosti Vlada Republike Slovenije prenesla nase. Ampak ne samo dejavnost v prihodnje, gospodje in gospe, ampak tudi dejavnost za nazaj, prenos dokumentacije iz naslova 8. člena omenjenega zakona. V okviru Inštituta za javno upravo, od koder prihaja mnenje, katerega prebiram, nadalje sledi, "tako podržavljenje izobraževanja, izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja ni le v nasprotju s samim predlogom, ki predvideva utrditev položaja zasebne gospodarske dejavnosti na področju zasebnega varovanja, ampak je v nasprotju s celo uradno politiko Republike Slovenije in Evropske skupnosti, po kateri naj bi se država v kolikor je le mogoče umaknila iz gospodarstva." Torej, še enkrat poudarjam, ministrstvo oziroma pripravljalec gradiva v enem delu zakona govori o tem, da je potrebno utrditi položaj zasebne gospodarske dejavnosti, po drugi strani mu pa skozi vsebino členov odmika to utrjevanje in ga prenaša na policijo oziroma Ministrstvo za notranje zadeve. V nadaljevanju omenjeni inštitut tudi ugotavlja, da je omenjena novela zakona oziroma predlog zakona v nasprotju z veljavno ustavno ureditvijo, saj gospodarstvu jemlje svobodno pobudo in posega v temeljna izhodišča, da je Republika Slovenija pravna država. V nadaljevanju, zbornici jemlje eno njenih najpomembnejših nalog, ki je izrednega pomena za razvoj na področju zasebnega varovanja. To je ta avtonomnost, da so lahko dela iz naslova 8. člena, sedanjega 8. člena, opravljali. Ampak ta dela sedaj na sebe veže ministrstvo, policija, vlada. Teh pripomb je še na kar nekaj straneh. Jaz verjamem, da ste te pripombe v okviru svojega normalnega dela, torej v okviru inštitucije poslanka, poslanec pridobili vsi. Dejstvo pa je, da je zakon, ki je danes pred nami izključno poseg v podržavljanje omenjenega sistema. Pripombe, ki so v osnovi prišle s strani zbornice, a žal, kot sem tudi na začetku povedal, niso bile upoštevane, pripombe, ki so prišle s strani KOES-a [[?]] , torej inštitucije ali združenja v okviru Evrope na ministrstvo, niso bila upoštevana. V tistih pripombah, v kolikor bi bila upoštevana, bi prišli do tistega, da dejavnost varovanja lahko opravljajo samo družbe za varovanje z licenco, ampak o tem ni ne duha ne sluha. In ker vem, da bo slej ko prej, mogoče koncem današnje obrazložitve, državni sekretar podal tudi slabe izkušnje z nekaterimi družbami, ki se ukvarjajo z varovanjem, pa nočem obujati spominov na dogodke iz Lipe, kjer je Enigma Bagarič opravljala varovanje. Ampak, naj vam povem, da omenjena družba ni imela niti licence pridobljene s strani zbornice. In če bi zakonodajalec ali pa izvršna veja oblasti hotela na področju varovanja nekaj narediti, potem bi predpisala obvezno licenco. Nekaj pa ostaja tudi v zavesti posameznikov. Naj bo v zavesti posameznikov, ampak na to bomo žal z zakonom zelo težko vplivali, je to, da se za varovanje ne najame tistega, ki je brez licence in tistega, ki je najcenejši na trgu. Zato bi bilo, po mojem smislu oziroma po moji oceni smiselno, v kolikor spreminjamo omenjene določbe ali omenjeni zakon predvsem prisluhniti strokovnjakom s tega področja in ne prisluhniti posameznim lobijem, ki vplivajo na resorno ministrstvo in Vlado na tem področju in skušajo skozi ta način, kot sem že rekel, prvič pridobiti vso dokumentacijo in verjemite ta dokumentacija ni tako enostavna, ni tako zelo skopa, kot nam jo bodo v prihodnji razpravi skušali prikazati predstavniki ministrstva. In nenazadnje, gospodje in gospe, imejte v mislih vsaj to, zakaj Vlada Republike Slovenije ob kateremkoli drugem zakonu vedno za uvod pove: "Zakon moramo sprejeti zaradi Evropske unije", najsi bo zaradi uredbe, direktive, česarkoli, ampak to je glavni argument po navadi. Vedno slišimo predstavnika Vlade, najsi bo minister, državni sekretar, da nam pa uredba ta in ta narekuje to in to in da se je Slovenija z vstopom v evropsko integracijo zavezala k spremembi pravnega reda. To je vedno argument Vlade Republike Slovenije, danes ne, argument, ki prihaja iz institucij Evropske unije je celo drugačen; "ne sprejeti tega zakona". Ampak, kot sem rekel, to je le argument Evropske unije ali inštitucij v okviru Evropske skupnosti. Meni osebno in verjamem, da Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke je prav tako, da bi v okviru naše države na področju varovanja imeli takšne službe, ki ne bi dopuščale takšnega izobraževanja, takšnega usposabljanja, ki ne bi dopuščale dogodkov iz SKB banke, ki ne bi dopuščale dogodke iz Lipe, ampak žal s to novelo zakona tega ne bomo dosegli, gospodje, celo nasprotno, ta zakon teži k čisto drugim parcialnim političnim interesom in ne zasleduje tistih ciljev. Dovolite, da za zaključek izpostavim še stališča ali minimalne zahteve in priporočila varovanja bank in bančnega poslovanja, in sicer izdano s strani Združenja bank Slovenije. V teh njihovih priporočilih, izdanih v knjižici so celo ukrepi, ki jih je zbornica predlagala ministrstvu pri pripravi novele zakona in v kolikor bi seveda bili upoštevani, potem se ne bi dogajale tiste anomalije ali pa varčevanje finančnih sredstev na račun različnih agencij, najemov njih, kot se je dogajalo v primeru SKB banke, kjer se je seveda nekaj varnostnikov iz preteklosti povezalo v neko družbo brez licence in opravljalo nadzor. Slediti bi morali popolnoma drugačni politiki varovanja in sicer politiki, ki bi v osnovi in pa vsebini stremela izključno za enim, boljšo varnostjo. Ne pa gledati skozi dobiček ali ne gledati skozi finančna sredstva ali ne gledati skozi detektivsko agencijo, kar je namen Vlade Republike Slovenije pri omenjenem zakonu. Kot sem že rekel, v Poslanski skupini Slovenski nacionalni stranki omenjenega zakona, danes pred nami, ki je v obravnavi, ne bomo podprli. Iskreno upamo, da boste tudi ostali poslanci prisluhnili vsebini pripomb Pravnega instituta, Združenja bank Slovenije, ne nazadnje tudi KOES-a in bomo dali ministrstvu ali pa Vladi ponovno možnost, popravni izpit, da pristopi k zakonu, ki bo sledil samo enemu cilju, to je izboljšanje kvalitete varovanja. In, da ne bo sledil drugim ciljem, katerim je sledil v okviru tega zakona. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič, v imenu poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina zakonu v načelu ne nasprotuje. Verjamemo, da je po letu dni uresničevanja obstoječega zakona na tem področju prišlo do razmer, v katerih se je pokazalo, da je potrebno kakšno stvar popraviti, dodelati ali spremeniti. Moram pa reči, da pa težje razumemo rešitve, ki niso primerljive z rešitvami v Evropski uniji na tem področju, ki pomenijo omejevanje gospodarske pobude, ki pomenijo širitev pooblastil, na primer detektivom, rešitvam, ki pomenijo ukinjanje gospodarske družbe in konkurence, popolno podrejanje gospodarske družbe dejavnosti policije, uvajanje tako rekoč novega policijskega podsistema, eden je v zakonu, ki govori o javnem redu in miru, redarstvu, občinskem redarstvu, tako da smo veliki skeptiki glede teh rešitev, če odštejemo stališča Zbornice za zasebno varovanje, s katero smo opravili razgovore. Mi bomo opravili razgovore tudi s policijsko akademijo glede možnega usposabljanja, tudi bomo podrobno pregledali te ponujene rešitve in zahtevali dodatno argumentacijo s strani Ministrstva za notranje zadeve, šele potem bi lahko Vlada pričakovala podporo naše poslanske skupine nadaljnjemu sprejemanju tega zakona. Tako, da mislimo, da je ob dejstvu, da je tudi inštitut močno načel predlagane rešitve, prav gotovo potreben nov razmislek glede le teh. Tako, da mislim, bo treba kar od marsikakšne rešitve odstopiti, da bi naša poslanska skupina lahko dala soglasje k zakonu. Zagotovo pa bomo, na primer, podprli rešitev, ki pomeni svobodno vključevanje v Zbornico zasebnega varovanja, prav gotovo tudi možnost usposabljanja tistih delavcev, ki na tem področju delajo, tudi na policijski akademiji, vendar ne tako, da bi samo tam lahko usposabljali te ljudi, glede na to, da imajo ustrezno usposobljenost iz sistema, ki že deluje, ki je dober in je mednarodno primerljiv. Tako da v glavnem moram reči, da so mnoge rešitve za nas nesprejemljive. Ker pa so nekatere vsebine in rešitve vendarle take, ki bi jih kazalo z zakonom podpreti, a priori ne zavračamo zakona. Seveda pa pričakujemo, da bo prišlo do temeljitih sprememb in redukcije predlaganih rešitev v tej smeri, kot smo rekli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maria Pozsonec, v imenu narodne skupnosti.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Veljavni Zakon o zasebnem varovanju je predpis, ki stremi k temu, da bi bilo področje zasebnega varovanja urejeno tako v korist uporabnikov varnostnih storitev kot tudi izvajalcev. Vendar pa so nekatere njegove določbe preveč ohlapne, tako da dopuščajo možnost različnih razlag, prilagojenih trenutnim potrebam posameznika. Zato je bilo treba določbe zakona v skladu z načelom pravne države in iz njega izvedenim načelom določnosti in predvidljivosti ter v izogib različnim pravnim tolmačenjem natančneje opredeliti in določiti. Tako določbe predloga sprememb in dopolnitev zakona v veliki meri onemogočajo različna tolmačenja. Na podlagi sprememb in dopolnitev zakona bo Ministrstvo za notranje zadeve od nosilca javnih pooblastil prevzelo naloge, ki jih je Zakon o zasebnem varovanju kot javno pooblastilo naložil Zbornici Republike Slovenije za zasebno varovanje. Tako bodo dejavnost zasebnega varovanja opravljali samo tisti gospodarski subjekti, ki izpolnjujejo vse v zakonu zahtevane pogoje. Gospodarski subjekti, ki bodo kot ponudniki nastopali na trgu varnostnih storitev, bodo morali nesporno izpolnjevati zahtevane pogoje, kar bo posledično pomenilo, da se s tovrstno specifično dejavnostjo smejo ukvarjati in bodo naročnikom lahko zagotavljali visok nivo varnosti. To bo razvidno že iz listine o licenci, ki jo bo imetniku licence skupaj z njo podelilo Ministrstvo za notranje zadeve. Najpomembnejše je namreč zagotoviti varnost uporabnikom varnostnih storitev in upajmo, da se Lipa ne bo ponovila. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine SDS bo podal poslanski kolega Dimitrij Kovačič. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Kolegice, kolegi, predstavniki Vlade. V Poslanski skupini ugotavljamo, da je obstoječe stanje na področju zasebnega varovanja potrebno določenih korekcij, zato podpiramo namen Vlade, da na tem področju odpravi določene pomanjkljivosti sedanje ureditve, ki so se pokazale v praksi. Bistvo zasebnega varovanja je varovanje oseb, varovanje premoženja, varovanje javnih zbiranj, prevozov, varovanje denarja in drugih vrednostnih pošiljk, upravljanje z varnostno nadzornim centrom in končno načrtovanje ter izvajanje varnostnih sistemov. Tovrstno varovanje izvajajo zasebna gospodarska podjetja, ki so za to usposobljena in imajo ustrezno licenco. Pri dejavnosti varovanja gre torej za gospodarsko dejavnost, ki pa zaradi svoje specifičnosti ne more biti prepuščena samoregulaciji, pač pa država z zakonom predpisuje pogoje, pod katerimi lahko to dejavnost opravljajo gospodarski subjekti in tistim, ki takšne pogoje izpolnjujejo, podeli tudi ustrezno licenco, na podlagi katere lahko dejavnost zasebnega varovanja opravljajo. Iz tega razloga mora seveda država izvajati ustrezen nadzor na opravljanjem te dejavnosti zasebnega varovanja in v primeru da opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja ne poteka v skladu s predpisi, ali če subjekt ne izpolnjuje več razpisanih pogojev, lahko licenco tudi odvzame. Kar se tega tiče verjetno ni nobenih različnih gledanj ali pomislekov, v glavnem se pomisleki, ki smo jih tudi danes slišali nanašajo na izpopolnjevanje in usposabljanje kadrov. Torej, to je eden od segmentov tega zakona in zato kar počez govoriti, da je zakon slabo pripravljen mislim, da ni korektno. Kar pa se tiče tega področja imamo pa tudi sami določene pomisleke nad tem, kako je zdaj to predvideno v tem predlogu in bomo v zvezi s tem v nadaljevanju tudi predlagali ustrezni amandma oziroma ustrezne amandmaje, če bo to potrebno. Ne bi pa bilo dobro, da zakon v tej fazi ne bi šel v nadaljnji postopek. Izpopolnjevanje in usposabljanje oseb oziroma posameznih izvajalcev zasebnega varovanja mora zaradi vsega povedanega temeljiti na enotnem konceptu kakovostnega usposabljanja subjektov, ki zagotavljajo varnost. Takšno usposabljanje zato ne more biti svobodno prepuščeno posameznim izvajalcem tovrstne, sicer gospodarske, dejavnosti, pa tudi njihove interesne zbornice ne. Enoten koncept mora zagotavljati država, kar pa po našem mnenju še ne pomeni, da lahko le država oziroma Ministrstvo za notranje zadeve preko svoje izobraževalne institucije, torej Policijske akademije, tudi edina lahko dejansko izvaja takšno usposabljanje. To seveda po našem mnenju ni res. In v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavzemamo za odprt sistem usposabljanja, po katerem lahko tovrstno usposabljanje kadrov za izvajanje varovanja opravlja kdorkoli, ki je za to strokovno usposobljen in izpolnjuje druge potrebne pogoje za to. Tako lahko po mnenju naše poslanske skupine takšno usposabljanje izvaja Zbornica zasebnega varovanja ali tudi katerakoli druga ustrezna usposobljena institucija. Torej poleg Ministrstva za notranje zadeve oziroma njegove Policijske akademije, naj imajo možnost opravljati dejavnost usposabljanja kadrov na področju, o katerem govorimo, tudi drugi usposobljeni subjekti. Ker ministrstvo za notranje zadeve izvaja nadzor nad dejavnostjo zasebnega varovanja, je prav, da ministrstvo tudi odloča o tem, kdo od potencialnih nosilcev usposabljanja izpolnjuje ustrezne pogoje za izvajanje enotnega koncepta, kakovostnega izpopolnjevanja oziroma usposabljanja kadrov in tudi na tem področju podeli ustrezno licenco ali dovoljenje. V tem smislu se nam v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagana ureditev, ki dopušča le Policijski akademiji možnost izvajanja programov usposabljanja kadrov, zdi preozka in tukaj želimo odpreti vrata tudi drugim zainteresiranim subjektom, ki so za to usposobljeni. Njihovo usposobljenost naj glede na svojo nadzorstveno vlogo oceni Ministrstvo za notranje zadeve, ki v primeru usposobljenosti izda tudi ustrezno dovoljenje. V tem smislu bomo v poslanski skupini kot že rečeno, predlagali ustrezno spremembo. V tej fazi pa bomo vsekakor predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Miran Potrč bo podal stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov je predlagala, da se o predlogu zakona opravi splošna razprava. Meni namreč, da predlagane spremembe in dopolnitve pomenijo pomemben poseg v dejavnost in organiziranost zasebnega varovanja kot občutljive, a za varovanje ljudi in premoženja izredno pomembne gospodarske dejavnosti, ki je v mnogočem tudi pogoj za nemoteno opravljanje gospodarskih funkcij drugih poslovnih subjektov, v vse večji meri tudi državljank in državljanov. In posebej, ker meni, da za predlagane pomembne spremembe in dopolnitve, niti v razlogih za sprejem zakona, še manj pa v ciljih in obrazložitvah predlaganih sprememb, niso navedeni tehtni razlogi ali pa so ti največkrat celo v celoti izpuščeni. Če tako neodgovorno ravna predlagatelj zakona, ne moremo enako neodgovorno ravnati poslanke in poslanci. Zagotoviti si moramo podlage za kvalitetno in odgovorno odločanje, kar pa le v drugi obravnavi zakona ne bo mogoče. Zato smo na podlagi mnenj in gradiv, ki nam jih je posredovala Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje, predlagali splošno razpravo o zakonu. Naša zahteva ne pomeni, da se že v naprej opredeljujemo za tako ali drugačno rešitev. Pomeni pa, da zahtevamo od predlagateljev zakona, da vsako predlagano rešitev strokovno celovito in argumentirano obrazloži. Doslej tega ni storil. Obratno, vložen zakon je lahko primer, kako zakon ne sme biti pripravljen. In če bi Državni zbor bil sposoben svojo zakonodajno funkcijo opravljati odgovorno, bi moral, ne glede na pripadnost poslancev koaliciji ali opoziciji, besedilo zakona zavrniti že zato, da se medsebojno uskladijo posamezni predlogi besedila predloga zakona, ki bodo šele potem poslankam in poslancem omogočili oceno ustreznosti predlagane vsebine. Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje najbolj nasprotuje predlogom, ki sistem usposabljanja in izpopolnjevanja v celoti odvzema zbornici in ga prenaša na Ministrstvo za notranje zadeve. Pri tem zbornica ne brani svojega monopola. Ugovarja pa enostranskemu odvzemu vseh oblik usposabljanja in izpopolnjevanja, ne da bi bili zato v zakonu navedeni kakršnikoli tehtni razlogi in to potem, ko je te funkcije prevzela v izvrševanje šele z zakonom iz leta 2003, začela pa jih je v celoti izvajati pred dobrim letom dni. Ko po besedilu predloga zakona iščemo kje predlagatelj vidi in s čim utemeljuje razloge za tako odločitev, najdemo le besedilo, da želi predlagatelj z zakonom uvesti enoten koncept kvalitetnega usposabljanja za vse subjekte, ki zagotavljajo varnost, pri čemer najbrž misli na policiste, redarje po Zakonu o redarstvu in varnostne delavce po Zakonu o zasebnem varovanju. Pri tem pa predlagatelj zanemari dejstvo, da gre pri prvih dveh za upravljanje javne službe, pri slednjem pa za gospodarsko dejavnost. In to je bistvo vprašanja glede katerega je zbornica prosila, da strokovno mnenje Inštitut za javno upravo. Inštitut je zapisal, citiram: "Takšno podržavljanje izobraževanja, izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja ni le v nasprotju s samim predlogom, ki predvideva utrditev položaja zasebne gospodarske dejavnosti na področju zasebnega varovanja, ampak je v nasprotju s celotno uradno politiko Republike Slovenije in EU, po kateri naj bi se država, kolikor je mogoče, umaknila iz gospodarstva. Predmetni predlog sprememb je tako glede postavljanja pogojev za izvajanje dejavnosti ter izpopolnjevanj in usposabljanje varnostnega osebja zaradi nasprotja z uradno politiko nesprejemljiv, hkrati pa v nasprotju z veljavno ustavno ureditvijo, saj gospodarstvu jemlje svobodno pobudo in posega v temeljno izhodišče, da je Republika Slovenija pravna država. S tem, ko se predlaga prevzem izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja iz Zbornice Republike Slovenije za zasebno varovanje na Policijsko akademijo oziroma na Ministrstvo za notranje zadeve, se za razliko od drugih gospodarskih področij zbornici jemlje ena njenih najpomembnejših nalog, ki je izrednega pomena za razvoj na področju zasebnega varovanja. Pri sami izvedbi prevzema pa predlagatelj tudi popolnoma prezre dejstvo, da je za to nalogo Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje registrirana." Do sem citat Inštituta za javno upravo pri upravni fakulteti, ki skrajno kritično ocenjuje predlagane spremembe zakona in jih v določeni meri šteje tudi za nasprotje z našo pravno ureditvijo. Ob tem naj bi pokazali vso nesprejemljivost predlaganega besedila citiramo še tisti del predloga zakona, ki med cilji, načeli in poglavitnimi rešitvami zapiše, da predlagane spremembe in dopolnitve zakona ne odstopajo od ciljev in načel veljavne zakonodaje in pomenijo nadaljevanje dosedanje prakse. Se pravi, kardinalna sprememba koncepta je za predlagatelja nadaljevanje dosedanje prakse. Temeljni cilj, ki ga zasledujejo predlagane spremembe je odpraviti nekatera področja zakona, ki so se v praksi izvajanja pokazala kot premalo natančno definirana in posledično temu nejasna za uporabnike kot tudi za izvajalce varnostnih storitev. To so splošne ugotovitve iz zakona, ki niso z ničemer eno samo besedo konkretizirane. Jaz mislim, da kljub temu, da gre za Vlado in da gre za ministrstvo, tako ni mogoče ocenjevati nekih družbenih razmerij in predlagati sprememb zakonov. Sicer pa zakonodajalec kot drugi glavni cilj predloga zakona res poudari kvaliteten sistem strokovnega izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja in preverjanja usposobljenosti, vendar s tem, da niti z besedico ne pove, v čem je bil dosedanji isti sistem slab in v čem bo novi boljši. Najpomembnejša vprašanja, ki jih želimo oceniti in nanje dobiti potrebne odgovore, ki jih sedanje besedilo niti ne nakazuje, kaj šele, da bi jih utemeljil, pa so naslednja. Prvič, kaj se je po letu dni uresničevanja sistema dosedanjega usposabljanja in popolnjevanja pokazalo kot tako nesprejemljivo, da je ta sistem treba radikalno spremeniti. Če bi bil zakonodajalec korekten bi imel za to stanje potrebno študijo, potrebno konkretno oceno, ugotovljene napake dosedanje ravnanja in bi na tej podlagi predlagal spremembe. In drugo, želimo ugotoviti, ali predlagani sistem upošteva, da je zasebno varovanje gospodarska dejavnost, ki je ni mogoče enačiti in obravnavati enako kot javno službo in javne naloge državnih organov. In če ocenjujemo vsebino predlaganih sprememb zakona, ni nepomembno tudi to, da se s predlaganimi spremembami spreminja celoten status zbornice, ki zaradi črtanja 9. člena ne bi bila več pravna oseba javnega prava, zaradi črtanja drugega odstavka 6. člena in sprememb 12. člena ne bi več imela javnih pooblastil, zaradi črtanja 8. člena ne bi več imela obveznega članstva, zaradi črtanja 10. in 11. člena pa zakon tudi ne bi več urejal vsebine statuta zbornice in sredstev za njeno delovanje. Ponovno poudarjamo, da so tudi take rešitve mogoče, da so morda celo skladnejše z značajem zasebnega varovanja kot gospodarske dejavnosti, da se približujejo novemu položaju Gospodarske zbornice in podobno. Toda tudi te spremembe niso obrazložene in so kontradiktorne s prejšnjimi. Na eni strani enačenje z državnimi organi, kar zadeva izobraževanje, na drugi strani pa oblikovanje prostovoljne zbornice, brez kakršnihkoli zakonitih nalog in pooblastil. Zato je ob tako sistemskih in bistvenih posegih v zakon trditi, da predlagane spremembe in dopolnitve ne odstopajo od načel in ciljev veljavne zakonodaje, blago rečeno, res grobo zavajanje, ki si ga predlagatelj ne bi smel privoščiti. Ravno obratno, tako pomembne spremembe zakona bi moral poudariti in obrazložiti in o njih bi bila potrebna temeljita razprava, saj je še več zbornic, ki terjajo resen premislek glede njihove organiziranosti in delovanja. Že ta opozorila so po našem mnenju zadostna za oceno, da predlagani zakon ni zrel za drugo obravnavo, saj ga amandmajsko enostavno ni mogoče popravljati. K temu pa je prav dodati še dvoje. Glede vsebine zakona, kar ni ravno običajno, je bilo precej različnih stališč tudi v vladni proceduri. Tri ministrstva so se oglasila z zelo resnimi pripombami načelne narave, pa jih predlog zakona ne upošteva. In, kakor se na žalost dogaja vedno bolj pogosto, tudi Zbornica za zasebno varovanje trdi, da je bila iz pripravljanja besedila zakona v pomembnem delu vsebinsko izločena. Trdi, da je imela pri sestavljanju osnutka zakona malo možnosti uveljavljanja svojih stališč, predvsem pa je bistveno, da je zbornica dala več kompromisnih predlogov, posebej za ureditev sistema usposabljanja, pa jih Vlada ni sprejela. Zato trdi, da je tudi netočna trditev, da je zbornica zgolj vztrajala pri obstoječi ureditvi. Predvsem zbornica ne nasprotuje, da izvaja strokovno usposabljanje varnostnega osebja tudi druga usposobljena institucija, odločno pa nasprotuje, da se izvajanje teh nalog, ki so ključnega pomena za razvoj stroke in pomembno sistemsko vprašanje položaja varovanja kot gospodarske dejavnosti, zborni v celoti odvzame in monopolno poveri policiji. Pričakujem, najbrž preveč optimistično, da bo Vlada in vladna koalicija razumela bistvo naših pripomb. Dvomimo, da je bistvo teh pripomb mogoče odpraviti v današnji razpravi, zato se mi zdi, da bi bilo od Vlade odgovorno in od nas v Državnem zboru, da če tega ne bo mogoče storiti, ugotovimo, da gre za tako pomembno dejavnost, dejavnost za ljudi, ki jo opravljajo, dejavnost za gospodarstvo, dejavnost za državljanke in državljane, ki je ni mogoče opravljati z levo roko na podlagi nekaterih pavšalnih trditev v predlogih, temveč da problematika zahteva resno oceno, da bi našli res dobre rešitve - te dobre rešitve pa samo z amandmaji ne bodo možne zato mislim, da bo treba ugotoviti, da zakon ni primeren za nadaljnjo razpravo. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Ljubo Germič bo podal stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Predstavniki ministrstva, spoštovane kolegice in kolegi. Predlagane spremembe Zakona o zasebnem varovanju so po mnenju Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije popolnoma neevropske in uveljavljajo koncept, po katerem bo zasebno varovanje pri nas postalo policijski podsistem. V predlogu teh sprememb je predvideno, da bo policija izključno, torej monopolno, izvajala celotno usposabljanje varnostnega osebja in vse postopke za pridobivanje nacionalnih poklicnih kvalifikacij na tem področju ter je celo izključni predlagatelj vseh novih oziroma dopolnitev obstoječih nacionalnih poklicnih kvalifikacij. Po teh spremembah stroka ne bo imela več nobenih možnosti za lasten razvoj. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije domnevamo, da gre za improvizirano "ad hoc" rešitev nastalega problema na Policijski akademiji, do katerega je prišlo konec lanskega leta zaradi pomanjkanja kandidatov in ustreznih programov, kajti radikalne spremembe bodo lahko usodne za panogo zasebnega varovanja, če bodo sprejete, se uveljavljajo po komaj enem letu implementacije obstoječega zakona. Razlogi in cilji, ki so navedeni za sprejem tega zakona, so nejasni in netransparentni, zato se nam v Poslanskem klubu LDS ob prebiranju predloga novele zakona poraja vrsta pomislekov in vprašanj na katere ne najdemo ustreznih odgovorov. Kot temeljni pomislek se nam poraja vprašanje, ali gre pri predlogu samo za še eno spremembo, ki je potrebna za utrjevanje policijske države, kar lahko spremljamo tudi na podlagi drugih sprejetih zakonskih besedil oziroma ukrepov sedanje oblasti. Edino razliko med sedanjo in predlagano ureditvijo, ki smo jo v poslanskem klubu LDS uspeli najti, so samo drugi prostori, kjer se bi naj izobraževanje, usposabljanje in izpopolnjevanje odvijalo, torej to bodo prostori policijske akademije, ter stekanje denarja od izobraževanja v drugi žep. Zato se sprašujemo, ali nam lahko Ministrstvo za notranje zadeve navede še kakšno drugo bistveno spremembo, ki jo prinaša novela zakona. Sprašujemo se tudi, kaj Ministrstvo za notranje zadeve sploh očita Zbornici za zasebno varovanje glede usposabljanja in izpopolnjevanja varnostnikov. Usposabljanje pri Zbornici za zasebno varovanje traja že 12 let in vzpostavili so si celotni sistem usposabljanja, standarde, nacionalno poklicno kvalifikacijo in tako dalje. Inštruktorji in predavatelji so potrjeni s strani Ministrstva za notranje zadeve. To so doktorji, magistri znanosti, predavatelji iz fakultet in uslužbenci Ministrstva za notranje zadeve. Predavatelji izvajajo usposabljanje in izpopolnjevanje po programu, ki ga prav tako potrdi ministrstvo. Torej je popolnoma jasno, da vse programe izobraževanja, pa tudi same izvajalce, ki prihajajo iz vrst ministrstva, Policijske akademije, Fakultete za policijsko varnostne vede, potrjuje minister sam. Kot ključni argument za zavrnitev zakona v poslanskem klubu LDS, pa ocenjujemo pravno mnenje Inštituta za javno upravo, ki zavrača predlagane spremembe, ker predlog zakona pogoje za izvajanje te čisto zasebne dejavnosti v celoti veže na državo in, kar je še huje, na Ministrstvo za notranje zadeve. Z močjo zakona se zbornici namreč odvzema izobraževanje, usposabljanje in izpopolnjevanje, te naloge bodo po predlogu prenesene na policijsko akademijo. Pri tem je treba opozoriti, da predlagatelj za podržavljanje ne navaja nobenega tehtnega razloga, navaja le, da želi zagotoviti enoten koncept izobraževanja za policijo, občinske redarje in varnostno osebje, pri čemer pa zanemari dejstvo, da zasebno varovanje pomeni zasebno gospodarsko dejavnost, ločeno od varovanja, ki ga zagotavlja država. Takšno podržavljanje ni le v nasprotju s samim predlogom novele, ki predvideva ureditev položaja zasebne gospodarske dejavnosti na področju zasebnega varovanja, ampak je v nasprotju s celotno uradno politiko Republike Slovenije in Evropske skupnosti, po kateri naj bi se država, kolikor je le mogoče umaknila iz gospodarstva. Predlog sprememb je tudi v nasprotju z veljavno ustavno ureditvijo, saj gospodarstvu jemlje svobodno pobudo in posega v temeljno izhodišče, da je Republika Slovenija pravna država. S predlogom se zbornici jemlje eno njenih najpomembnejših nalog, ki je izrednega pomena za razvoj na področju zasebnega varovanja, torej usposabljanje in izpopolnjevanje varnostnega osebja. Pri tem se predlagatelj ne ozira na dejstvo, da je Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje po sprejetju zakona leta 2003 v sodelovanju s pristojnimi organi izgradila sistem pridobivanja nacionalnih poklicnih kvalifikacij in da je za izvajanje predpisanih postopkov za pridobivanje vseh nacionalnih poklicnih kvalifikacij na področju zasebnega varovanja tudi registrirana. V poslanskem klubu LDS prav tako menimo, da je nespremenljivo [[?]] razlikovanje med varnostniki in detektivi. Tako menimo, da so detektivi tisti, ki veliko globlje in obširneje posegajo v človekove pravice posameznikov, kot to počno varnostniki, kajti slednji morajo za vsak poseg v posameznikovo zasebnost, imeti njegovo soglasje. Osnovna naloga detektivov pa je, kot vemo, poizvedovanje, torej dejavnost, ki v osnovi spada v delokrog policije. Varnostnik nima nič več pooblastil kot vsak drug državljan Republike Slovenije, pa vendar se samo pri njih izpostavlja problem varovanja človekovih pravic, v isti sapi pa ta Vlada dovoljuje nadzor detektivov nad javnimi uslužbenci. Hkrati imajo detektivi na podlagi Zakona o detektivski dejavnosti popolno avtonomijo, tako si sami določijo izobraževanje in ga sami tudi izvršujejo. Ob tem je potrebno opozoriti, da so celo občinski redarji, z Zakonom o občinskem redarstvu in z Zakonom o varstvu javnega reda in miru dobili več pravic in pooblastil za poseganje v človekove pravice, kot jih imajo varnostniki. Nasprotovanju zakona utemeljuje tudi primerjalno-pravna ureditev v drugih državah znotraj Evropske unije in predvidene finančne posledice predlaganih sprememb. Mednarodna primerjava pokaže, da imata podobno rešitev, kot jo predlaga Ministrstvo za notranje zadeve v Evropi samo še Litva in Belgija. Ostale članice Evropske unije izobraževanje in usposabljanje varnostnikov prepuščajo stroki. Polovica od teh ima uzakonjeno obvezno usposabljanje, ostali pa prostovoljno. V Evropi se zasebna varovanja obravnava kot gospodarska dejavnost. Tudi pri oceni finančnih posledic so argumenti ministrstva na trhlih nogah. Tako navaja, da kalkulacija stroškov še ni izvedena, obstoji pa resna verjetnost, da bodo usposabljanja po njihovem prenosu v policijsko akademijo postala cenejša in s tem bolj ugodna za uporabnike teh storitev. Pri tem pozablja na dejstvo, da že po sedaj veljavnem zakonu tarifo, s katero se določi višino prispevkov za izvajanje programov strokovnega izobraževanja, predpiše minister za notranje zadeve, in da tako zbornica nima vpliva na ceno storitev. Ob koncu bi navedel le še zanimivo dejstvo, da ob tem, ko je moč zaslediti izjemno vnemo pri uvajanja zasebništva na področju izobraževanja, pa v tem primeru Vlada ravna ravno nasprotno. Tako zaradi le Vladi znanih razlogov, Vlada nasprotuje sama sebi. Zaradi navedenih razlogov in nesprejemljivih rešitev, ki jih sprememba zakona prinaša, ga v Poslanskem klubu Liberalne demokracije ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Poslanka Mojca Kucler Dolinar bo podala stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite prosim.
Lep pozdrav predsedujoči! Tudi v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije in tudi lep pozdrav predstavnikom Vlade ter kolegom poslancem, kolegicam poslankam ter tudi gostom in ostalim, ki nas spremljate pri tej pomembni temi. Kajti že včeraj smo na razpravi o Resolucijo o nacionalnem programu preprečevanja zatiranja kriminalitete za obdobje 2007 do 2011, se vsi strinjali, da je varnost temeljna dobrina, in da jo država mora omogočiti svojim državljanom. Seveda pa lahko država zagotovi splošno varnost in jo je dolžna zagotoviti, ne more pa skrbeti za vse posebne oblike varovanja. Zato tudi koncem 80-ih let, v začetku 90-ih let je prišlo do sprememb v razmišljanju in pa tudi do sprememb v zakonodaji na tem področju, na področju zasebnega varovanja. In danes je podjetij, ki se ukvarjajo s to dejavnostjo nekje okoli 120. V panogi pa je zaposlenih približno 5.500 varnostnega osebja. Seveda tu nimam v mislih samo varnostnikov, ampak je med njimi tudi precej tehničnega osebja. Število zaposlenih po podatkih Zbornice za zasebno varovanje pa tudi neprestano narašča. Kljub zagotovilom zbornice, da poteka usposabljanje in izobraževanje kadrov na visokem nivoju, so nedavni primeri tudi pokazali, da varnostne službe ne delujejo tako kot bi morale in tako kot lahko od njih zahtevamo. Pomanjkljivosti sistema se ponavadi pokažejo šele ob nesrečah, takrat pa je že mnogokrat prepozno. Vendar pa v poslanski skupini ocenjujemo,da je bilo v preteklosti na tem področju še mnogo več nereda. Po prepričanju Poslanske skupine Nove Slovenije je eden izmed osnovnih pogojev, da so ljudje vključeni v tovrstna varovanja, strokovno in pa tudi socialno usposobljeni. Torej, da so kos dejanski situaciji tako s strokovnega vidika, pa tudi z vidika psihofizičnega področja. In nič novega ne bom povedala, da so prva zasebna podjetja s tega področja bila po večini ustanovljena prav s strani nekdanjih policistov. Eni so pri tem videli možnost napredovanja v svoji karieri, drugi pa so glede na ugodne pogoje upokojevanja policistov videli, da še ni čas, da bi držali roke križem in so se lotili tega posla in se odločili za tovrstno pot. Zato v naši poslanski skupini ob sprejemanju sprememb tega zakona predvsem pričakujemo, da bo stroka, tukaj mislim širše, tako s strani varnostnikov kakor tudi policistov, našla odgovore na dileme, ki jih je praksa pokazala ter se do teh odgovorov tudi odgovorno opredelila. Po neuradnih podatkih je tudi področje zasebnega varovanja kar dobičkonosen posel. Največ seveda od tega dobijo podjetja, ki imajo varovanje za edino dejavnost in so zato tudi najbolj usposobljena, kar je prav. Čeprav po drugi strani poslušamo in sami varnostniki izpostavljajo, da je glede na zahtevo po stopnji strokovnosti izvajanja nalog varnostnikov njihovo delo v primerjavi z drugimi poklici podcenjeno. Ker gre dejansko za poseben segment gospodarske dejavnosti, smo v naši poslanski skupini stališča in se strinjamo s tistimi stališči, da se tako, kot na primer na področju šolstva, usposabljanje varnostnikov lahko vrši tako iz strani države, na primer policije, pa tudi s strani zasebnih gospodarskih subjektov, torej zbornice ali drugih posameznih gospodarskih družb, pri čemer pa se nam v poslanski skupini z zdi najbolj pomembno, kdo preverja strokovno usposobljenost in pa strokovnost posameznih akterjev, ki bodo izobraževali, pa tudi strokovnost tistih, ki bodo želeli pridobiti licenco za tovrstno dejavnost. Vsekakor v Sloveniji deluje kar nekaj strokovnjakov, ki dobro, suvereno izvajajo programe usposabljanja v okviru zbornice. Vendar pa po nam znanih podatkih in informacijah ne moremo trditi, da so ti v večini in danes je bilo to že izpostavljeno. Zato je potrebno predvsem težiti k izboljšanju kvalitete sistema, ne pa, da bi sistem zapirali, ter da določimo le enega možnega izvajalca. Po eni strani bi šlo torej pritrditi zakonski nameri o prenosu izobraževanja v okviru Ministrstva za notranje zadeve, skratka policisti, strokovnjaki so dobro usposobljeni za izvajanje policijskih ukrepov in imajo formalno tudi dobro znanje, formalno znanje, poznajo pooblastila varnostnikov in temu gre pritrditi, vendar pa po drugi strani po večini nimajo izkušenj in lahko zato precej togo dojemajo posamezne situacije. Tukaj se gotovo tudi izpostavlja vprašanje, v primeru tega prenosa na izključnega izvajalca izobraževanja v okviru ministrstva, vprašanje finančnih posledic, potrebno je upoštevati, da so tisti, oziroma da je bila verjetno večina tistih, ki bi izvajali izobraževalni proces plačanih iz proračunskih postavk ministrstva, zastavlja pa se ob tem vprašanje predvidenih sredstev za izvajanje tega izobraževanja. Vsekakor se nam v Poslanski skupini Nove Slovenije zdi prav, da se je ministrstvo lotilo sprememb zakona, kajti v praksi je dopuščalo mnogo različnih tolmačenj posameznih členov in zato je potrebno, da se kaotično stanje, ki je v posameznih primerih na terenu, do njega prihajalo, da se uredi in določneje določi. Zato zakon prinaša tudi pozitivne spremembe, gotovo v tem segmentu, ko od gospodarskih subjektov po predlogu novele zahteva nekatere dodatne pogoje. Prav tako pa dodatne pogoje zahteva tudi za posameznike, na primer v zvezi z zdravstveno sposobnostjo, ko se bo ugotavljala za vsako delo posebej, kar je bilo do slej precej ohlapno zapisano. Določeni so tudi strožji pogoji za pridobitev licence, družba za opravljanje dejavnosti varovanja bo morala imeti zaposleno določeno število oseb in zaradi tega bo to posledično vplivalo tudi na ureditev stanja delovnopravnega segmenta na tem področju. Dobrodošlo je, da se določajo tudi strožji kriteriji in pa pogoji za opravljanje dejavnosti načrtovanja sistemov tehničnega varovanja, ki je ključno za opravljanje dejavnosti varovanja velikih sistemov, kot so na primer banke. Gotovo je tudi primerno, da se zaradi težav v praksi črta določba o začasnem odvzemu licence, saj je bilo to preverjanje zelo težko izvedljivo in določba, da če bo gospodarski subjekt grobo kršil določila Zakona o zasebnem varovanju, ne bo smel opravljati nobene od oblik zasebnega varovanja. Predlog zakona pozitivno določa tudi večja pooblastila inšpektorjem. Ob primeru kršitev bodo imeli možnost prepovedati nezakonito izvajanje službe, lahko pa bodo zasegli tudi predmete in izvedli najhujše ukrepe v zvezi z nadaljevanjem opravljanja dejavnosti. Po mnenju naše poslanske skupine pa bi bilo smiselno še bolj poudarjeno zapisati, da osebe, ki se odločajo za ustanavljanje tovrstnih gospodarskih subjektov pa tudi za tiste, ki v teh družbah delajo, da se izrecneje zapiše, da ne smejo biti pravnomočno obsojeni zaradi naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, ne smejo biti obsojeni na nepogojno kazen zapora v trajanju več kot šest mesecev ter pa tudi, da zoper njih ne sme biti vložena pravnomočna obtožnica zaradi naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti. Drugače lahko pride do nekakšne paradoksalne situacije ko se bo izobraževal nekdo, ki so ga še pred kratkim preganjali zaradi suma ali storitve kaznivega dejanja, s tem pa bi tudi dosegli, da bi se zaposlovalo kvalitetnejši kader v segment zasebnega varovanja, kar bi imelo za posledico tudi večje zaupanje tako na strokovni ravni in tudi na zasebni ravni. Prav tako pa bi imel tisti, ki bi najel varnostno službo večje zagotovilo za kvalitetno in varno opravljanje naročenega dela - to je varovanje življenja oziroma premoženja. V Poslanski skupini Nove Slovenije predlaganemu zakonu ne bomo nasprotovali, prepričani pa smo, da bo ministrstvo prisluhnilo tudi nekaterim poudarkom, stališčem in pripombam iz današnje razprave.
Hvala lepa. Kolega Marjan Drofenik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Državni sekretar, poslanke in poslanci. Podajam mnenje k predlogu novele Zakona o zasebnem varovanju v imenu Slovenske ljudske stranke. Predlog novele Zakona o zasebnem varovanju je že do danes v javnosti dvignil kar nekaj prahu. Glavna tema zadnjih razprav je zlasti vprašanje usposabljanja in izobraževanja, ki naj bi ga po predlogu novele izvajala policija. Uvodoma je potrebno povedati, da je zasebno varovanje zelo občutljiva dejavnost, saj lahko v skladu z veljavno zakonodajo varnostniki posegajo v človekove pravice in svoboščine drugih. To je nesporno dejstvo. Poleg tega so varnostniki v zadnjih letih postali tudi nepogrešljiv del vsake prireditve ali večjega dogodka. Zaradi povečanja nasilja in kriminala, zlasti s premoženjsko škodo, je potreba po varnostnikih in varovanju tudi v različnih ustanovah in objektih vedno bolj potrebna. Na podlagi vsega povedanega je jasno, da mora biti področje varovanja natančno, jasno in določno urejeno tako, da omogoča normalno izvajanje dejavnosti varovanja na eni strani in seveda varstvo oziroma zaščito naročnikom na drugi strani. Predlagana novela po našem mnenju sledi temu cilju in v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da je primerna za nadaljnjo obravnavo. Na predlog zakona se je najbolj ostro odzvala Zbornica Republike Slovenije za zasebno varovanje. V svojem mnenju med drugim ugotavlja, da se s predlaganimi spremembami zakona dokončno in popolnoma podreja dejavnost zasebnega varovanja policiji. Po našem mnenju to ne drži popolnoma. Najprej je treba povedati, da mora biti zasebno varovanje ustrezno regulirano. Z zakonom se tako bolj jasno opredeljuje temeljne oblike zasebnega varovanja in vzpostavlja sistem usposabljanja in preverjanja usposobljenosti varnostnikov, ki po našem mnenju zagotavlja kakovost usposabljanja in posledično tudi kakovostno izvajanje storitev osebnega varovanja. Strinjamo se z ugotovitvijo Zbornice za zasebno varovanje, da zakon ima finančne posledice in da je to eden od pomembnih elementov predlagane novele. Nekako logično se nam zdi, da bi moralo biti usposabljanje v okviru policije cenejše oziroma ugodnejše za uporabnike storitev. Policija ima namreč vso potrebno tehnično in materialno opremo ter izpolnjuje kadrovske pogoje. Ti so namreč potrebni tudi za izvajanje njihovih lastnih dejavnosti izobraževanja. Razumemo pa, da izvajanje teh izobraževanj predstavlja zbornici pomemben del dejavnosti in da se njena vloga z izgubo tega področja zmanjšuje. Ob tem velja povedati tudi, da Ministrstvo za notranje zadeve s predlagano novelo zakona prevzema naloge, ki jih je kot javno pooblastilo naložilo zbornici za zasebno varovanje. Gre torej za javno pooblastilo in iz tega vidika ima država, če rečemo na splošno pravico ne le podeliti, ampak tudi odvzeti javno pooblastilo. To je pravzaprav pravica države in k temu je težko argumentirano nasprotovati. Razen, če je utemeljeno pričakovati, da bo izvajanje teh nalog v okviru pristojnega ministrstva manj kvalitetno. V to pa močno dvomimo. Ob enem si težko predstavljamo, da bi ministrstvo samovoljno brez sodelovanja zbornice in potreb na trgu zasebnega varovanja določalo programe usposabljanja, še posebej, če bi temu podjetja, ki upravljajo dejavnost zasebnega varovanja argumentirano nasprotovala. Naš cilj je jasen, službe zasebnega varovanja morajo svoje delo opravljati strokovno in kvalitetno. Argumenti, da novela ne sledi temu cilju nas niso prepričali. Dvomimo tudi v ustavno spornost predlaganih rešitev. Če je zakon oziroma predlagana novela res tako sporna, pa bo tudi Ustavno sodišče gotovo odigralo svojo vlogo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagano novelo zakona ocenjujemo kot primerno za nadaljnjo obravnavo, bomo pa spremljali današnjo razpravo in pripombe strokovne in druge javnosti. Glede na to, da imamo danes splošno razpravo, so določeni popravki v predlogu zakona v nadaljnjem postopku gotovo možni. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin in prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Besedo ima poslanec Drago Koren. Izvolite, prosim.
Predlog zakona o zasebnem varovanju o spremembi zakona, že iz predstavitev poslanskih skupin je razbrati, da bo prav gotovo potrebno v nadaljnji obravnavi tega zakona, se pravi potem za drugo in tretjo obravnavo marsikaj še dopolniti in spremeniti. Da so določene spremembe potrebne ocenjujem tudi sam, da pa vse rešitve, ki jih ta predlog prinaša, po moje, niso povsem dobre oziroma bi lahko bile še drugačne, pa tudi boljše pa prav tako menim. Da je to področje zasebnega varovanja vedno bolj pomembno v Sloveniji je popolnoma jasno, da se naloge, ki jih je včasih policija sama opravlja tega več ne zmore, da je vedno več nalog, ki jih opravlja zasebno varovanje in ki jih tudi naročajo ali zasebniki ali kakršnekoli družbe, da je teh nalog po zasebnem varovanju vedno več. Kar se tiče izvajanja usposabljanja in izobraževanja sam menim, da verjetno ni smiselno, da bi to popolnoma zapirali v krog policijske akademije, kajti jaz mislim, da bi moralo biti tudi eno izmed osnovnih nalog zbornice tudi izobraževanje svojih članov. Vsaka zbornica je namenjena tudi pomoči in izobraževanju svojih članov. Ne želim pa s tem reči, da bi določena izobraževanja bilo potrebno in bi bilo prav, da bi se izvajala v okviru države oziroma tu je predlagano Policijske akademije. Jaz nekje to zelo povezujem z našo geodetsko službo v kateri sem prej delal in mislim, da je ta sistem izobraževanj, ko se je izobraževanje delilo tako na Geodetski inštitut kot na Geodetsko zbornico, bi rekel, vsak je pokrival svoj del izobraževanja in jaz mislim, da je to zelo dobro in zelo koristno in bi predlagal, da se tak način uporabi tudi v primeru usposabljanja in izobraževanja zasebnega varovanja. Hotel se še reči besedo glede službene izkaznice. Tu pa sam menim, da je prav, da se službena izkaznica izdaja na osebo, kajti oseba; ali pa je potrebno uvesti več različnih izkaznic, ampak jaz pravim to, kar je službena izkaznica, jaz mislim, da mora biti na osebo. Toliko glede mojih pripomb. Še enkrat pa bom rekel, da mislim, da bo potrebno za nadaljnjo obravnavo stvari še dodelati in dopolniti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi vabim poslanko Majdo Širca. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej naj opozorim, da sedanji Zakon o zasebnem varovanju še pravzaprav v celoti niti ni zaživel ali pa pred kratkim in ne razumem, da brez resnih analiz, ki bi lahko bile podlaga za morebitne popravke obstoječe zakonodaje prihajamo v spremembe na horuk. Tako hitre in tako radikalne zakonske spremembe nedvomno lahko škodljivo vplivajo na delovanje in razvoj stroke - to za začetek. Potem nekaj bolj specifičnih omemb, ki jih predlagane zakonske spremembe prinašajo. Po sedanjih predlaganih zakonskih spremembah se detektivska dejavnost razširja tudi na področje njene ekskluzivne dejavnosti in to celo pri zelo občutljivih zadevah in vprašanjih, tudi celo glede nadziranja javnih uslužbencev oziroma funkcionarjev. Predlagana zakonska sprememba na področju zasebnega varovanja zagotovo nasprotno in neizpodbitno dokončno popolnoma podreja dejavnost zasebnega varovanja policiji. Tukaj gre za uvedbo nekega monopola in če že omenjam razloge, zakaj v moji poslanski skupini ne bomo podprli tega predloga, naj poudarim tudi to zelo pomembno dejstvo. Skratka podrejanje dejavnosti zasebnega varovanja policiji, ki naj bi v celoti in ekskluzivno prevzela celotno izobraževanje oziroma usposabljanje. S takim zakonskim predlogom se zato ta panoga spreminja v policijski podsistem, kar do sedaj jo nismo razumeli. Iz navedenega iz še iz drugih razlogov gre očitno za to, da pri tej spremembi, pri spremembi Zakona o zasebnem varovanju, v resnici ne gre za vprašanje zagotavljanja človekovih pravic, kar je zelo pomembno, vse prej se zdi, da gre za utemeljeno domnevo, da je v ospredju nek tudi določen ekonomski interes. Vemo, da število varnostnega osebja je visoko in je neprimerljivo s številom detektivov, s tem pa seveda tudi obseg poslovanja, izobraževanja oziroma usposabljanja se spremeni. Ne bom omenjala neevropskosti, ampak vendarle v, ne bom detaljno omenjana neevropskosti pri rešitvah, ki ste jih prinesli na plan, ampak nekaj je treba vendarle povedati. V Evropi je jasno, da je zasebno varovanje predvsem gospodarska dejavnost. Trenutno ne obstajajo v Evropski uniji, ne obstaja neka harmonizirana pravna ureditev na področju zasebnega varovanja, vendar pa vemo, da je takšna harmonizacija že v pripravi, ampak edini dve državi, ki imata ureditev usposabljanja stroke zasebnega varovanja urejeno podobno kot se prinaša sedaj, sta Litva in Belgija. Belgija je bila, kot vemo, z judikati evropskega sodišča obsojena zaradi nedopustnih omejitev predpisov na področju zasebnega varovanja. Naj to podčrtam. In skladno s tem je tudi v večini držav Evropske unije zasebno varovanje strogo razmejeno od policije ter se celo predvideva posebne omejitve. Recimo prepoved, da v določeni dobi, recimo petih let nihče, ki je delal v policiji ali v podobni službi, ne more sodelovati v zasebnem varovanju. Zakon govori o temu, da finančnih posledic ne bo velikih, ne bo imel velikih finančnih posledic. Zagotovo je takšna ugotovitev zelo površna. Zakaj? Naj navedem le nekaj razlogov. Recimo ali je država opravičena zaračunavati usposabljanje, tako kot sedaj se predvideva, ki je predpisano kot obvezno in ki ga tudi sama izvaja. Torej ali ni v tem primeru dolžna financirati takšnega usposabljanja iz proračuna? Kako potem nič finančnih posledic? Recimo Evropski socialni sklad, iz katerega se sedaj financira usposabljanje nezaposlenih oseb, ne bo v bodoče financiral usposabljanja, ki ga izvaja država. Logično, da ne. Prav tako se bodo s to zakonsko spremembo zaprle možnosti za sodelovanje pri določenih evropskih projektih, v katerih recimo zbornica sedaj sodeluje. Skratka v obrazložitvi zakonskega predloga je tudi navedeno, da predlagatelj zakona še nima narejenih kalkulacij stroškov. Po tej logiki pravzaprav ne bi smeli niti zakon vložiti. Priznati, da nimate narejenih kalkulacij stroškov oziroma ugotoviti, da ne bo imel nobenih finančnih posledic, je zavajanje. Ampak to je ena izmed številnih, bom rekla nedoslednosti, s katerimi se srečujemo pri tem zakonu. Tisto, kar je pravzaprav najpomembnejše je, za nas, da se zgodi s to zakonsko spremembo lahko pomembna nevarnost poseganja policije v zasebno gospodarsko sfero. Policija bo kot organizator vseh navedenih dejavnosti, ki so predvsem usmerjene v izobraževanje, neposredno odločala o razvoju zasebnega varovanja in si ga popolnoma podredila. V tem smislu bo neprimerno posegla v zasebno gospodarsko dejavnost. S tem, da je vprašanje, če ima potrebna znanja za izvajanje vseh nalog, ki naj bi se prenesle nanjo s tem zakonskim predlogom. Vemo, da pač policija je represivni državni organ, zasebno varovanje pa opravlja svojo dejavnost za potrebe posameznih naročnikov in mora pri tem upoštevati vrsto specifičnih zahtev. Mi menimo, da s tem sprejetjem, z morebitnim sprejetjem takega zakona se dejansko ukinja dejavnost zasebnega varovanja v Sloveniji. S tem se ukinja na nek način tudi zbornica ter vse njene dosedanje aktivnosti, ki so šle v smer razvoja stroke tako doma, kot v tujini. Odločno, če ponovim, nasprotujemo temu, da se dejavnost v celoti prenese na policijo, ki bo monopolno izvajala dejavnosti. Naj poudarim, tako kot poudarja stroka, da ne gre za nasprotovanje, absolutno nasprotovanje, da se, recimo, če govorimo o usposabljanju varnostnega osebja in izvajanja ustreznih postopkov, preverjanja, potrjevanja in tako naprej, opravlja tudi drugje lahko, ne nasprotujemo, ampak zato morajo biti določeni kriteriji, zato morajo biti določeni pogoji za opravljanje tega usposabljanja jasno, nedvoumno, ne pa v smislu, da se monopolizira nekaj, kar je bilo sedaj izvedeno povsem zadovoljivo. Hvala.
Hvala tudi vam. K besedi vabim mag. Franca Žnidaršiča. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanka Cvetka Zalokar Oražem. [[Je ni.]] K besedi vabim mag. Majdo Potrata.
Hvala za besedo. Spoštovana predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! Ko je Slovenijo pretresla vest o dogodkih v Lipi sem po tistih dogodkih ministru za notranje zadeve postavila vprašanje, pa ne samo njemu, kaj namerava storiti, da do podobnih tragedij ne bi prišlo. Takrat sem dobila zagotovilo, da se bo marsikaj spremenilo. No, ampak ob predloženih spremembah zakona pa ne morem reči, da te predložene spremembe sledijo mojim pričakovanjem kaj naj bi se spremenilo. Zaradi tega, ker zadevajo v marsičem v področje, ki se takrat, ko se je zgodilo, kar se je zgodilo v Lipi oziroma pred Lipo, še niti ni bilo uveljavljeno z Zakonom o zasebnem varovanju. Ker je moje vedenje o zasebnem varovanju omejeno in ker ločim med tistim, kar je občutek varnosti in varnost, pa naj povem samo to, da ljudje tudi zaradi občutka varnosti pravijo, da potrebujejo orožje doma in zaradi tega varnost ni nič večja, to samo kot komentar k nekim drugim tragičnim dogodkom. Torej, ker je moje vedenje o varovanju omejeno, dovolite, da se zadržim samo pri eni stvari, ki je v zvezi s tem zakonom opredeljena v drugem cilju. Drugi cilj pravijo predlagatelji, je vzpostavitev kvalitetnega sistema strokovnega izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja in preverjanja usposobljenosti. Ker sem v sistemu izobraževanja dolgo časa sama delovala vem, da se je vseh sprememb v izobraževanju treba lotevati izredno preudarno. Zato se mi zastavlja temeljno vprašanje: Na podlagi katerih analiz, na podlagi katerih ugotovitev in primerjav je v zakonu predlagana sprememba, ki je mimogrede tako kot jo berem tudi v nasprotju z Zakonom o poklicnih kvalifikacijah in tudi v splošnih trendih, ki jih izraža ta Vlada, kadar se loteva javno zasebnega partnerstva s področja vzgoje in izobraževanja? Če opažamo pri strokovnem in poklicnem izobraževanju, da se marsikaj od tega, kar sodi v to polje lahko prenese tudi na zbornice, če beremo tudi v Zakonu o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah, da je zbornicam pripisana marsikakšna vloga pri usposabljanju in tudi izobraževanju, je pravzaprav neverjetno, da se s predlaganimi spremembami celotno področje izobraževanja, pardon strokovnega usposabljanja in izpopolnjevanja prenaša iz dosedanjega izvajalca na novega izvajalca. Zakaj se mi to zdi posebej zanimivo? Namreč, če naj bo Ministrstvo za notranje zadeve tisto, ki bo prevzelo vsa pooblastila, potem vendarle ne vidim, kot rečeno, nobenih podlag, zakaj bo to prineslo boljše rezultate. Tudi primerjava s štirimi državami Evropske unije, ki je navedena tukaj v uvodu zakona, ne daje nobenih posebnih argumentov za to, ker Francija samo zahteva potrdila o pristojnosti glede usposabljanja in izobraževanja varnostnega osebja. Finska izrecno usposabljanje varnostnega osebja izvaja v družbah za zasebno varovanje, izvajalci pa so izbrani iz liste izvajalcev. V Estoniji je usposabljanje varnostnega osebja temelječe na specifičnih licencah, ki jih pa resda državne oblasti podelijo tistim, ki izpolnjujejo v zakonu določene pogoje. In če navedem še Belgijo, izpopolnjevanje in usposabljanje opravljajo centri, ki jim licenco za usposabljanje podeli Ministrstvo za notranje zadeve. Vse povsod je videti, da je teh izvajalcev usposabljanja in izpopolnjevanja več in da ni monopola nad tem področjem. Saj v povzetku je rečeno: izpopolnjevanje in usposabljanje varnostnega oseba je v državah EU različno urejeno. Naj še na nek detajl neskladja med izobraževanjem, kakor je definirano v drugih zakonih in tako, kakor naj bi potekalo po predlagani noveli, navedem. Poglejte, v 8. členu zakona o nacionalnih in poklicnih kvalifikacijah je posebna vloga pri izpopolnjevanju in usposabljanju, pa tudi izobraževanju, dodeljena Centru Republike Slovenije za poklicno in strokovno izobraževanje. V 9. členu ima take posebne funkcije Državni izpitni center. To so vse državne institucije, mimogrede. V 10. členu so definirani izvajalci postopkov za ugotavljanje in potrjevanje poklicnih kvalifikacij. In tu notri v 10. členu so zapisane tudi zbornice. No, če pa grem gledati sedaj, kako je po novem zakonu predvideno, potem je pa v tem členu, posebej poudarjam, v drugem in tretjem odstavku vsa pristojnost izključno na ministru za notranje zadeve, ki podrobneje predpiše način izvajanja ter kadrovske in materialne pogoje. In še tretji odstavek, ki je pa, gospod državni sekretar, zelo zanimivo zapisan: Ministrstvo za notranje zadeve lahko pred pripravo programov iz prve, četrte in pete alineje prvega odstavka tega člena pridobi mnenje združenja ali zbornice izvajalcev. Torej, lahko in pred tem mnenje. Popolnoma izključujete možnost, da bi kakorkoli v postopku usposabljanja sodeloval kdo drug mimo ministrstva. Skoncentrirano je na ministra in na ministrstvo, kam sodi področje zasebnega varovanja je bilo danes že večkrat rečeno. In kdo je mimogrede podelil licence nekaterim v javnosti najbolj izpostavljenim družbam za varovanje, se pa tudi ve. Tako da se mi zdi, da je treba odgovornost za nekatere spodrsljaje ali neizvajanje predpisov vendarle nasloviti na tistega, ki licence podeljuje, to pa je Ministrstvo za notranje zadeve. Sama na take prenose in monopolizacijo izpopolnjevanja in usposabljanja na en organ, ki je pravzaprav iz Ministrstva za notranje zadeve, nikakor ne morem pristati, zaradi tega, ker se mi zdi, kot povedano, posebej nedopustno, da bi po enem letu vpeljave novosti, ko ni še nobenih analiz, ko je dosedanji izvajalec usposabljanja vložil veliko energije za to, da so pripravljeni katalogi in vse tisto, kar je za usposabljanje po Zakonu o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah potrebno, zdaj kar lepo odplavilo nekam drugam, se mi zdi malo neprepričljivo, da ne rečem kaj drugega. Zato, da bodo v resnici družbe za zasebno varovanje ali pravni subjekti, ki zasebno varovanje opravljajo, v resnici to delo dobro opravljali, da bodo imeli zaposlene ustrezno usposobljene varnostnike, za to je odgovoren tisti, ki izdaja licenco. To licenco pa izdaja Ministrstvo za notranje zadeve. In tu se je treba vprašati, ali je storjeno vse, kar je treba, ali ne. Pričakujem torej, da bo Ministrstvo za notranje zadeve predlagani zakon umaknilo in pripravilo tak predlog zakona, ki bo sprejemljivejši in ki bo imel tudi podporo v strokovni javnosti. Hvala.
Hvala tudi vam. K besedi vabim poslanca Milana M. Cvikla. [[Ga ni.]] Besedo dajem poslancu Srečku Hvaucu. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Povsem logično je, da če praksa pokaže, da je prihajalo do določenih pomanjkljivosti, da se je Vlada odločila in pripravila tudi spremembe zakonodaje, ki bo izboljšala stanje na tem področju. Logično je tudi, da razne cehovske oziroma stanovske organizacije tistim določilom, ki nekako zaostrujejo pogoje, zato da bi se pač stanje na tem področju izboljšalo, nasprotujejo oziroma imajo pomisleke in zadržke okrog tega. In jaz pač tu ne vidim nekih posebnih težav. Gre za to, da pač v skupnem dialogu najdemo najboljše možne rešitve. Ker pa so sama razprava in tudi pripombe, preden smo začeli z obravnavo tega zakona, pokazale, da je največ zadržkov, največ pripomb kar se tiče usposabljanja in izpopolnjevanja teh delavcev, bi sam v svoji razpravi največ časa namenil prav temu področju. Dejstvo je, da ima to varnostno osebje, ti varnostniki v skladu z zakonodajo zelo pomembna pooblastila tudi pri posegih na področje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Zato morajo biti tudi ustrezno usposobljeni, zato mora biti tudi sistem usposabljanja kvaliteten, enoten za vse, neodvisen, tak ki bo dejansko temu cilju tudi sledil. Drugo, kar je, se meni osebno ne zdi povsem logično, da izvajalci preko svoje zbornice praktično usposabljajo sami sebe. To je podobno, kot če bi, ne vem, avtoprevozniki svoje prevoznike sami usposabljali in jim potem tudi izdali vozniško dovoljenje. Prav je, da izvajalci s svojimi izkušnjami, s svojim znanjem, ki so si ga nabrali pri izvajanju dejavnosti, sodelujejo v tem procesu. Ne zdi se mi pa prav, da so pa oni izključno tisti, ki to izvajajo. Zbornica kot taka, ima pravzaprav monopolni položaj v tem trenutku na tem področju. In to trden monopol, ki je podeljen z zakonom. Vemo pa, da monopoli ne vodijo v neko kvaliteto, v neko izboljšanje, ampak omogočajo ohranjanje nekega določenega položaja. Tudi ni nujno, da so interesi podjetij, ki se združujejo v to zbornico oziroma direktno njihovi interesi, da so popolnoma v skladu z interesi tistih, ki jih ta podjetja varujejo. Poleg tega je ta dejavnost zasebnega varovanja dejansko zelo občutljiva dejavnost in zdi se mi, da je prav, da država do določene mere tudi regulira to področje. Če govorimo še okrog interesov teh podjetij, ki opravljajo to varovanje, je res, da gre za gospodarsko dejavnost. Zadaj za gospodarsko dejavnostjo vedno stoji nek kapital, kapital, ki želi povečati prihodke, želi dobre poslovne rezultate in seveda neke omejitve, da ta interes ne bi prevladal, pa dejansko tudi mora biti. Zato mora država na nek način tudi regulirati to področje. In če govorim še okrog zbornice. V zbornici, v sami zbornici, tudi znotraj nje se lahko pojavljajo nekateri, recimo temu tudi monopoli. Nekatera podjetja, ki imajo znotraj zbornice večji vpliv, lahko dejansko ta svoj položaj izkoriščajo predvsem na račun manjših podjetij, to je pa v škodo razvoju celotne dejavnosti in tudi duši neko zdravo konkurenco in postavlja nekatere v neenakopraven položaj. In še. Praksa je pokazala mnoge nepravilnosti in pomanjkljivosti, ki kljub nekaterim jasnim opozorilom in zahtevan niso bile odpravljene. Zakaj se je tako ravnalo je verjetno več razlogov, ampak eden izmed ključnih je tudi ta že prej omenjen z zakonom podeljen monopol, ki tega, ki ga ima, lahko ta položaj izkorišča, zato, ker je ta monopol podeljen z zakonom in odvzame se lahko na enak način, torej z zakonom. In takšne trdne zacementirane pozicije jaz mislim, da za razvoj enostavno niso dobre. Očitki, da gre s spremembo zakona za poseg v gospodarsko dejavnost jaz mislim, da niso na mestu. Zbornica, kolikor je meni poznano, ta in še katera druga, ni nobena ustanovljena za to, da bi opravljala gospodarske dejavnosti. Usposabljanje, ki ga opravlja do sedaj ta zbornica ni gospodarska dejavnost, je pa res, da usposablja zaposlene za tiste subjekte, ki opravljajo gospodarsko dejavnost zasebnega varovanja. V razpravi smo poslušali tudi nekatere očitke in pomisleke, da zakon posega v avtonomijo teh podjetij te dejavnosti. Res je in sam osebno podpiram samostojnost, avtonomijo in podobne stvari, ampak prvič, popolna avtonomija lahko pelje v smeri nekega monopola, drugič pa ta dejavnost je res neka zelo občutljiva dejavnost, ki se nanaša na varovanje premoženja oseb, kjer morajo biti jasno določeni pogoji in kjer mora tudi država imeti neko svojo vlogo pri nadzoru in pri usposabljanju. In zaradi tega si ne znam predstavljati, tudi na tem in še katerem drugem področju, tako občutljivem področju, popolne avtonomije, država na nek način mora zaradi interesov in tisti, ki so varovani in zaradi širših interesov tudi področje vsaj delno regulirati. Zaradi navedenega sem prepričan, da so spremembe, če sem govoril predvsem o področju usposabljanja, nujno potrebne. Je pa res, da je vprašanje, če je predlagana rešitev res najboljša. Če se mogoče za to rešitvijo pa nekako ne skriva nek drug monopol. Zato je moje prepričanje, da zakon kot takšen je za podpreti za nadaljnjo obravnavo, da pa bi okrog področja usposabljanja bilo potrebno razmišljati tudi o tem, da bi ta prostor odprli, razširili, da v nobenem primeru ne bi bilo več takšnega ali drugačnega monopola in da bi s tem dejansko ponudili možnost izbire, na nek način konkurenco in bi s tem po mojem naredili tudi pomemben korak naprej pri dvigu kvalitete te dejavnosti. Zato, kot že rečeno, bom zakon podprl, s tem da pričakujem, da bo skozi nadaljnjo obravnavo prišlo še do določenih dopolnitev, izboljšav na tistih področjih, kjer se to še da storiti. Najlepša hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanca Pavla Gantarja. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! O predlogu tega zakona v prvi obravnavi je bilo že veliko rečenega, veliko argumentov, ki napotujejo na to, da zakon kot tak v celoti ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Sam ne bom predstavljal stališč, ki jih je zbornica že predstavila marsikomu od nas, upam, da tudi ministrstvu, kjer očitno ni naletela na ustrezen posluh. Tudi ne bom ponavljal gradiv, strokovnih mnenj in tako naprej, ampak bi to razpravo predvsem okoli točke izobraževanja vendarle umestil v nek širši kontekst. Verjetno ni skrivnost, da sem bil sam na tak ali drugačen način aktiven v politiki zadnjih deset, dvanajst let, in če je bila neka rdeča nit prisotna, bi rekel, da je bil to poskus, predstava o tem, da bi v Sloveniji naredili, če bi se dalo, nekaj takega, kar se imenuje "vitka država". To je država, ki ima res osnovne funkcije, ki jih učinkovito opravlja, in da nekatere funkcije, ki so državne, ki so javne, pravzaprav poskuša prenašati s pomočjo javnih pooblastil na civilno družbo, gospodarstvo in druge zadeve. To je, recimo, tudi ena izmed zadev na področju izobraževanja. In v tem smislu je treba gledati ta prenos, ki je bil narejen, da zbornica sama preko svojih mehanizmov pod zakonskim nadzorom poskrbi za izobraževanje svojih članov, podeljuje ustrezne certifikate o znanju, izobraževanju in tako naprej, vendar seveda pod nadzorom, da je to seveda del tega procesa. Jaz sem opozoril, res je, bilo je nekaj problemov, recimo, pri prenosu določenih stvari na notariat, kjer ni bila posvečena zadostna pozornost dejstvu, da so notarji, recimo, svoje usluge predrago zaračunavali. Mi smo - kaj naredili? Mi smo, namesto da bi spravili k pameti pri cenah, smo prevzeli to nazaj na državo. In ta Vlada vse dve leti pa pol pravzaprav ponovno prenaša celo vrsto javnih funkcij z javnimi pooblastili, ki bi jih lahko opravljale organizacije izven ožje državne pa tudi širše državne uprave, nazaj na državo in dela že spet behemonta, veliko, obsežno, povsod prisotno, obsegajočo in močno državo z nadzori, videonadzori in ne vem kaj itn., in zmanjšuje prostor gospodarstvu, civilno-družbenim pobudam itn. Zasebno varovanje je gospodarska dejavnost. Zasebno varovanje je javni interes, na področju zasebnega varovanja je jasno, da ta gospodarska dejavnost ne pride v konflikt z javnimi cilji, s človekovimi pravicami, svoboščinami itn. In to je zadeva, kjer bi se morale stvari, vloga države končati. Regulirati samo tisto, kar je potrebno regulirati in nič več in nič manj. Lahko bomo prenesli še katerokoli drugo izobraževanje kar na ministrstvo, če nismo zadovoljni, sem že prej omenil, z izobraževanjem notarjev, bomo še to vzeli pravni fakulteti, izpite in jih bomo prenesli na Ministrstvo za pravosodje. To ni pot. To ni način in to je v nasprotju z neko idejo, ki je, da vendarle poslušamo narediti državo, vitko, učinkovito tam kjer je potrebno, ampak da reguliranje nekih zadev, ki so v pristojnosti tistih, ki se na njih nanašajo, pod nadzorom in pod javnim pooblastilom prenesemo tja kamor sodijo. In zakon gre jasno v nasprotno smer. Zato za mene, tudi za poslansko skupino, ki jo prej, stališča posebej nismo predstavljali, seveda ta zakon prav zaradi tega, tudi širšega kontekstualnega pogleda na stvar ni sprejemljiv in ga seveda tudi ne bomo mogli podpreti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Martin Mikolič. Izvolite prosim.
Hvala za besedo. Tudi sam se strinjam, da je potrebno zakon dopolniti oziroma ga spremeniti, če se v praksi pokaže, da obstoječi zakon ima določene pomanjkljivosti. Tudi sam se strinjam s tem, da vse rešitve, ki so podane v tem zakonu, verjetno niso idealne in zaradi tega imamo tudi splošno razpravo in do sprejemanja zakona v tem Državnem zboru bo verjetno še prišlo do določenih sprememb. Moram pa povedati, da me pa ne bo nihče prepričal, da če se v zakonu izobraževanje ali pa določeno izobraževanje prenese na Ministrstvo za notranje zadeve, da bomo pa od tistega dne naprej imeli policijsko državo, kot je bilo danes večkrat slišati, pa v nekaterih drugih razpravah pri drugih zakonih, kar je bilo večkrat omenjeno že v tem Državnem zboru. Jaz bi ene in iste, ki ste danes nekako tako govorili, spomnil ko smo v tem Državnem zboru sprejemali Zakon o občinskem redarstvu, pa Zakon o javnem redu in miru. Takrat je marsikdo od vas razlagal, kako pa sedaj v tem zakonu prenašamo določena pooblastila, s strani Ministrstva za notranje zadeve, s strani policije na organe lokalnih skupnosti, to ste eni in isti takrat razlagali. Jaz sem sam takrat nekako podpiral tezo, da je potrebno, da Ministrstvo za notranje zadeve oziroma policija tudi na lokalnem nivoju obdrži določena pooblastila oziroma da tudi pravzaprav v praksi določene naloge izvaja. Nekateri, ki prihajamo iz lokalnih skupnosti, kjer je velika prisotnost policije, bi bili zelo veseli, da bi ravno ta organ imel večje pristojnosti na področju preprečevanja raznega vandalizma in tako dalje, kar je na določenih Slovenije zelo prisotno. Moram omeniti, da takrat je pač tudi tekla tukaj v Državnem zboru različna razprava, različni pomisleki, različni pogledi na te odločitve, ampak jaz sam osebno, to je moje mnenje, če imamo v določenih občinah prisotnih predvsem tudi zaradi schengenske meje, pa ne me zdaj razumeti, da sem izšel iz konteksta tega zakona, 200 policistov, potem bi bilo prav, da tudi na tem segmentu je ta organ vpet tukaj zraven, ne pa samo za prometno urejanje, pa varovanje državne meje. To sem povedal ravno zaradi tega, ko govorite veliko o policijski državi. Sploh pa me moti, da potem pa prenašamo določene naloge iz stroke oziroma to ne bo več stroka izvrševala. Se pravi, če ne bo to izvajala zbornica ali kateri drugi temu primeren organ, potem to izobraževanje ne bo več v izvajanju stroke. To me nekako spominja tudi ali pa bi rad povedal, to pravzaprav tudi pomeni, če imamo danes javno oziroma imamo javno šolstvo oziroma vrtce in šole, pa zasebno, to pomeni, da v tem primeru tudi, lahko bi potem sklepali, da javno šolstvo pač ne izpolnjuje teh kriterijev za izvrševanje vzgoje in izobraževanja. Tudi to je to, zdaj lahko iz tega vidika sklepamo. Tako, da bi bilo tudi zelo dobro, da v tem Državnem zboru nekako nismo dvolični, enkrat, ko nam, oziroma, da v določenih zadevah tudi strokovno razpravljamo, ne pa samo politično, vem pa, da pravzaprav prisotnost politike v tem Državnem zboru mora biti, s tem se tudi sam strinjam in sem se tudi s tem sprijaznil glede na to, da nekateri smo bili v stroki in smo prišli sem in smo se malo težje navadili temu delu oziroma izvajanju političnih obveznosti v Državnem zboru. Tako, da jaz mislim, da bo res potrebno določene dopolnitve zakona do naslednje obravnave še vnesti in tudi pričakujem, da bodo tiste, ki so bile na tej splošni razpravi argumentirane, da jih je potrebno vnesti in da se bo s tem zakon dopolnil in da bo tudi, bi rekel, v praksi prinesel pozitivno dodano vrednost in da v prihodnje ravno, če bomo imeli dober zakon na tem področju, se ne bodo dogajali primeri kot so se v preteklih letih. Hvala.
Hvala lepa. K besedi pa vabim poslanca Dimitrija Kovačiča. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi! Sam menim, da ni nobene potrebe, da bi predlagani zakon bil umaknjen iz nadaljnje procedure, ne glede na to, da obstaja nek del tega zakona, za katerega se tudi sam strinjam, da je potreben določenih korekcij. Tudi v uvodni predstaviti mnenja naše poslanske skupine sem to izpostavil. Ampak, glede na dejstvo, da je dejansko stanje takšno, da obstajajo določene pomanjkljivosti, ki izhajajo tudi zaradi določil sedaj veljavnega zakona, obstaja potreba, da zakon spremenimo in če se strinjamo, da ta potreba obstaja, potem ni nobenega razloga, da to potrebo prestavimo v prihodnji čas in da bi prišlo sedaj do umika tega zakona. Kot rečeno, v tem primeru zasebnega varovanja gre za gospodarsko dejavnost, ki pa je takšne narave, da ne more biti popolnoma prosta, prepuščena samoreguliranju, ampak mora imeti država interes in možnost, da nadzira in da postavlja pogoje, pod katerimi se ta dejavnost opravlja, tudi o tem se verjetno vsi strinjamo. In ta nadzor mora veljati tako za samo dejavnost kot tudi za tisti segment tega zakona, kjer obstajajo določeni drugačni pogledi na ureditev, kot so zapisani v tem zakonu. Torej, govorimo o usposabljanju ne o izobraževanju, ampak o usposabljanju oziroma izpopolnjevanju kadrov. Tukaj je bilo s strani enega od predhodnikov povedano, da ni dobro, če država odvzema neke pristojnosti nekaterih subjektom, ki so jih do sedaj imeli in da te pristojnosti prevzema na sebe. Jaz se vsekakor s tem strinjam. Samo primer, ki je bil za to izpostavljen pa ne ustreza dejanskemu stanju. To je primer notarskih storitev. Moj predhodnik je povedal, da je država prenesla pristojnosti notarskih storitev na državo. To pomeni, da bi notarjem odvzela pristojnost in jih prevzela sama. To pa ne drži, kajti notarji še naprej opravljajo storitve. Omogočila je, da te storitve sedaj opravlja tudi država prek svojih upravnih enot. In za nekaj podobnega se zavzemam tudi tukaj, ko govorimo o usposabljanju. Torej, ne da država prenese pristojnosti zbornice, torej pristojnost uvajanja in usposabljanja, kar je sedaj izvajala zbornica, da to odvzame in to prenese na državo, na Ministrstvo za notranje zadeve. S tem se tudi sam ne strinjam in sem to tudi povedal. Zavzemam se za to, da se prostor odpre, da se monopol tudi na tem področju razbije, če je obstajal in da se ne zamenja en monopol z drugim monopolom, ampak da se stvar odpre in da se omogoči vsem, ki imajo interes in ki so usposobljeni za to, da izvajajo usposabljanje kadrov, da to delajo. Glede na specifično dejavnost zasebnega varovanja je pa prav, da država izvaja v celoti tudi nadzor nad tem področjem, da se izvaja enotni koncept usposabljanja in izpopolnjevanja in da je država prek svojih organov tista, ki ugotavlja, ki oceni ali zainteresirana organizacija, zainteresirana pravna oseba izpolnjuje pogoje, ali je usposobljena za to in da potem tudi ona podeljuje dovoljenje za opravljanje te dejavnosti. Torej, ne vidim nobenega razloga, da poleg zbornice, ki opravlja usposabljanje, da to vrši tudi država prek svoje policijske akademije, kot tudi kdorkoli drugi, ki je za to usposobljen. Prostor je potrebno odpreti. In se tudi ne strinjam, da bi bila edino zbornica tista, ki bi to opravljala tako kot do sedaj. V tem pogledu je potrebno vsekakor zagotoviti več možnosti vsem za to, da se to uredi. Ni potrebno, da se zakon umakne iz procedure. V tem delu se lahko zakon koregira in zadeva v najkrajšem času pride v odločanje. In v tem primeru bo zakon tudi hitro sprejet. In s tem bo zadoščeno ugotovitvi, da je na tem področju potrebno zakon spremeniti, kajti obstoječi zakon ima določene pomanjkljivosti, ki bi jih želeli sedaj odpraviti. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Ne vem sicer kaj bo v času, ki ga še ima na razpolago, povedala Vlada v zagovor predloga zakona. Mislim pa, da so razprave poslank in poslancev, med katerimi so bili zelo redki, ki so rekli, da je zakon v celoti dober, potrdile, da je bila splošna razprava potrebna. Razprave poslank in poslancev so se res gibale med ostro kritiko, moram reči tudi moja je bila taka, in jaz sem bil prizadet nad tem, da lahko Vlada pripravi tako slab zakon; ne mi zameriti spoštovani gospodje, ker kako je mogoče reči najprej nekaj je črno, potem pa reči nekaj je belo. Narediti ogromne spremembe v konceptu, v izvedbi, pa z ničemer utemeljiti, razen z nekaj najbolj splošnimi frazami. Samo to, da ste oblast, vam te pravice enostavno ne daje. Vi morate tudi s stroko in dejstvi operirati pred nami, da bi vam verjeli, da so neke kardinalne spremembe potrebne, ker drugače enostavno se ne da verjeti, mi vsega ne poznamo in zato nas morate poskušati prepričati, ne pa reči: "Verjemite, tudi če za to ni nobenega dokaza!". Jaz upam, da bo Vlada v svojem nastopu povedala, da je treba koncept resno dopolniti. Če ne bo, potem bom pač vedel, kakšen je moj odnos do predloga zakona. V imenu poslanske sem rekel, če se ne bomo dogovorili, kaj je tisto, s čemer se zakon bistveno korigira, potem po mojem ni zrel za to, da se o njem odloča. V parlamentu poslanke in poslanci vemo kaj pomeni procedura. Če zakon sprejmemo, ne da nam Vlada vnaprej obljubi, kaj bo storila, potem smo zavezani, in tudi vi v koaliciji, zavezani tistim dogovorom, ki jih boste z Vlado lahko naredili. Ker tiste dogovore, ki jih boste z Vlado lahko naredili, boste lahko oblikovali v amandmaje in tisto bo na koncu sprejeto. O konceptu ne bo mogoče govoriti, o povezavi s tem, da bi imeli več mnenj tudi stroke, ne bo mogoče govoriti. Zato jaz mislim, da je treba tudi o tem resno razmisliti. Mi do zdaj imamo izkušnje, da kadar je bil zakon dober ali slab, v splošni razpravi sprejet, je sicer bil lahko kdaj pa kdaj tudi po dogovoru z Vlado deležen mnogih amandmajev. Tudi kdaj pa kdaj smo potem vsak drugi člen zakona amandmirali, samo to je pač pomenilo nekvalitetno delo. In kje jaz vidim, da smo, razen redkih izjem, tudi s poslanci koalicije usklajeni - eno, da noben monopol ni dober. Soglašamo, tudi Zbornica za zasebno varovanje s tem soglaša in je to izrecno rekla. Tudi mi ne želimo, da mora biti monopol pri nas, lahko vsaj glede temeljnega vprašanja usposabljanja in izobraževanja najde drugo rešitev. Kakšno; najbrž ni tako enostavno. Treba jo je zamisliti in ne vem če se da zamisliti samo zdaj, ko ste vi želeli monopolizirati sebi, da se tako hitro najde neka umestna rešitev. Več ali manj enotno mnenje je bilo, da monopol na Ministrstvu za notranje zadeve in na policijski šoli kot obraten monopol ni dober in najbrž je v tej smeri potrebno določene resne dopolnitve in spremembe narediti. Nihče, tudi iz vrst opozicije, nisem razumel, da bi nasprotoval dejstvu, da gre sicer za gospodarsko dejavnost, ki ima pa takšen javni pomen za premoženje, za podjetja, za osebe, da ne bi bile potrebne, da država daje licence, da nadzoruje izvajanje v tem pogledu, če je kaj konkretno napačno, vi ste rekli, da so določbe tako splošne, da se ne morejo dosledno izvajati. Katere? Niste povedali. Poglejte si, preberite si tekst, ki ste ga napisali, same splošne ugotovitve brez, da bi bila navedena konkretna dejstva. Vprašanje, ki ga, priznam, tudi zbornica ni postavila, postavil pa ga je Inštitut za javno upravo in jaz sem ga v svojem uvodu povzel, pa je vprašanje spremembe koncepta, zaradi mene lahko koncept spremenimo, samo morate ga utemeljiti. Vi iz javno-upravne zbornice greste v zasebno zbornico, vi iz določenih javnih pooblastil pomemben del ali pa najpomembnejši del javnih pooblastil črtate. Kaj bo to v primerjavi z drugimi zbornicami v katerih, vsaj po mojem vedenju, je izobraževanje ena od imanentnih funkcij vsake zbornice. Potem dajte utemeljiti, da gre tukaj za tako nekaj posebnega, da poleg licenc, ki jih lahko dajete predavateljem, ja, soglašam, za nekatere predmete najbrž licence lahko dajete, ker mora biti tisti usposobljen na specifičnih znanjih, ki jih obravnava tudi Ministrstvo za notranje zadeve, ampak to ne pomeni, da mora policijska varnostna šola to edina in samo ona kot monopol popravljati. Skratka, kar precej je vprašanj in dilem in jaz za enkrat iz razprave kolegov koalicijskih poslancev, pač verjamem, da v celoti z zakonom niso zadovoljni, to so konec koncev povedali, vedo, da praviloma zoper zakon, ki ga vloži Vlada ne smejo glasovati, govorijo o tem, da bodo najbrž potrebne določene korekcije, za nalašč uporabljam ta izraz, ker ta je bil največkrat uporabljen, katere se ne ve, tudi ti kolega Kovačič si o tem govoril. Določene korekcije in določeni popravki, kateri, ne vem, in bojim se, da če ne bo Vlada z dovolj jasnimi stališči prišla in povedala, kje je tisto, kar bi bilo treba resno dopolniti, da nas bo tokrat poskušala ponovno peljati žejnega čez vodo, jaz moram reči, da na to ne bom pristal in zato bom zelo, zelo prisluhnil gospodu državnemu sekretarju in drugim, ki mi boste zdaj pojasnili kako smo v veliki zmoti in kako gre za idealen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala. Seznam razpravljavcev je končan, razen [[...]]Izvolite repliko, gospod Kovačič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Potrč jaz sem zelo konkretno povedal v čem vidim potrebne korekcije, in sicer v tem, da država ne bo preko svoje Policijske akademije edina opravljala usposabljanje in izpopolnjevanje kadrov, ampak da se odpre možnost vsem, ki bodo izpolnjevali pogoje, zelo konkretno in nisem govoril o določenih in imaginarno potrebnih spremembah. Hvala lepa.
Hvala. Želi predlagatelj? Imate besedo, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik in spoštovani poslanki, spoštovani poslanci! V bistvu se vse skupaj suče okoli 121. člena Ustave, ki govori o javnem pooblastilu, vse ostalo je v glavnem glede na sedanjo debato bolj ali manj postranskega pomena. Moram reči, da poglavitni cilj sprememb in dopolnitev zakona o zasebnem varovanju je zagotoviti, da bodo gospodarske družbe, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem sposobne izpolnjevati pogoje za kakovostno varovanje z usposobljenimi osebami. Najpomembneje je, da se s spremembami in dopolnitvami zagotovi varnost uporabnikov varnostnih storitev, ob tem, da se v največji meri prepreči nezakonite posege v človekove pravice in temeljne svoboščine, ki tako ali drugače prihajajo, torej oseb, ki tako ali drugače prihajajo v stik z varnostnim osebjem. Notranje ministrstvo je dvakrat v letu 2006 in 2007 na podlagi pritožb družb za zasebno varovanje opravilo nadzor nad izvajanji javnih pooblastil, torej nad usposabljanjem. Ugotovili smo, da zbornica ni povsem spoštovala nekaterih določb, sem že prej uvodoma omenil, pravilnika o izvajanju javnih pooblastil, predvsem v segmentih, ki jih določajo odgovorne osebe za usposabljanje, roke za prijavo izdaje potrdil. Ob tem, da smo imeli kar nekaj pritožb glede na favoriziranje [[?]] nekaterih družb za zasebno varovanje, zaradi česar je notranje ministrstvo menilo, da so to že zadostni in utemeljeni razlogi za odvzem javnega pooblastila. Na tem mestu ne želim posebej polemično razpravljati o posegih varnostnikov, varstva človekovih pravic in drugih kršitev v zvezi z delovanjem zbornice, pa nepravilne in neupravičene uporabe prisilnih sredstev na tem področju. Med nami je predstojnik tudi zbornice, gospod Ingo Paš, ki ga z veseljem pozdravljam. Osnovni je razlog prenosa organizacije usposabljanja na Policijsko akademijo je predvsem v tem, da bodo usposabljanja bolj strokovna. Obenem bodo onemogočala privilegiranje posameznih družb za zasebno varovanje. Policijska akademija bo izbirala izvajalce s primerno izobrazbo in s specifičnimi strokovnimi znanji, vključevala bo tudi strokovnjake s področja zasebnega varovanja. Zbornica bo še naprej lahko skrbela za stroko in razvoj panoge. Predvsem s tem, da bo sodelovala v predsedstvu priprave katalogov znanj, spretnosti ter programov usposabljanj. Lahko pa bo organizirano tudi neobvezno usposabljanje. Moram povedati, da je treba tukaj ločiti sistem izobraževanja od usposabljanja. Do sedaj zbornica izobraževanja nikoli ni izvajala in tak sistem tudi v Sloveniji ne obstaja, na žalost. Bomo pa zelo veseli, če bo takšna pobuda iz ustreznega resorja prišla in bomo zadevo podprli. V notranjem ministrstvu smo na podlagi izkušenj pri izvajanju zakona o zasebnem varovanju in ugotovljenih nepravilnostih, odločili da je nujno pristopiti k dopolnitvi zakona. Ob nastajanju te materije smo upoštevali mnenja, pobude in pripombe nekaterih družb za zasebno varovanje, ki so bile s strani obstoječe zbornice neenakopravno obravnavane in ki so se konstantno pritoževale nad delovanjem zbornice. Predlog zakona, kar moram posebej poudariti in danes je bilo menda kritično izrečeno nekaj pripomb na to, je bil tudi medresorsko usklajevan. Upoštevali smo pravzaprav skoraj vse predloge, razen nekaj manjših, in pa tiste določbe, ki se nanašajo na usposabljanje in pa na javno pooblastilo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju, ki je danes pred vami, spoštovane poslanke in poslanci, je po naši oceni povsem v skladu s področjem usposabljanj in potrjevanja nacionalnih poklicnih kvalifikacij. Predlagano gradivo namreč predvsem zasleduje cilj samo kvalitetnejšega izvajanja usposabljanja. Torej oseb, ki le-to izvajajo, in pa tistih, ki so tega deležni. Pri analizi vsebin usposabljanja je ministrstvo ugotovilo, da so ukrepi varnostnika po svoji vsebini podobni policijskih pooblastilom. Zelo podobni. Zaradi česar je smiselno, da se ta pooblastila podajajo enotno policistom, občinskim redarjem in tudi varnostnikom. Seveda v drugačnem obsegu. Le slaba četrtina vsebin usposabljanja sodi v zasebno varnostno stroko, torej približno četrtina, recimo. Za ta del pa bo ministrstvo vključevalo strokovnjake iz vseh področij, ki so potrebni, ne samo iz posameznih družb za zasebno varovanje. Tudi okrog sistema Evropske unije je bilo nekaj govora in primerljivosti s sistemi v državah EU-ja. Torej, v Evropski uniji ni enotnega koncepta izobraževanja varnostnega osebja, ki se ukvarja z zasebnim varovanjem, temveč je to področje urejeno v vsaki državi nekoliko po svoje. Povedati moram, da je potekalo in poteka verjetno še sedaj več poizkusov unifikacije, vendar do sedaj nekega enotnega programa še ni. Tudi ni nikakršne direktive oziroma pravne norme EU-ja s tega področja, in če bo, bo zagotovo Slovenija to implementirala, kar je tudi naša obveznost. S prenosom usposabljanja na policijsko akademijo, o čemer je danes bilo tudi nekaj govora, bi družbe za zasebno varovanje veliko pridobile na usposobljenosti varnostnega osebja, zaradi česar notranje ministrstvo pravzaprav ne more ravno akceptirati posameznih kritik v tej rešitvi. Kot unikum morda ali pa kot samo enovit parcialni sistem - ja, sicer pa ne. Predlagane rešitve po našem trdnem prepričanju vodijo k strokovnosti. Financiranje, o katerem je bila danes tudi debata, je pravzaprav tako, kot je poprej bilo. Torej, financirajo to dejavnost gospodarske družbe ali pa posamezniki. Tukaj sprememb ni in jih ne pričakujemo. Da bo pa zbornica prešla iz osebe javnega prava v osebo zasebnega prava je pa dejstvo tega predloga. Se strinjam. Notranje ministrstvo oziroma Vlada seveda pozdravlja vse vaše pripombe in skrb v smeri, da bi ta zakon bil idealno pripravljen za drugo branje, zato smo seveda pripravljeni tudi na amandmiranje nekaterih določb, posebej kar se tiče usposabljanja in tu torej upoštevamo te vaše pripombe in bomo zadevo izpeljali tako, da ne bo šlo samo za policijsko usposabljanje, kot je bila tukaj dvakrat ali trikrat navedeno, oziroma da gre za uvajanje policijskega podsistema. Jaz prosim, jaz se od tega distanciram in upam, da to tisti, ki ste danes tukaj o tem razpravljali, niste posebej resno tako tudi mislili. Hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala mag. Zinrajhu. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo, ker pa čas, določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati. Ja. Odpiram prijavo za dodatno razpravo. Gospod Miran Potrč, pet minut.
Hvala lepa. Hvala gospodu državnemu sekretarju. Jaz sem poslušal, upam, da nisem bistveno narobe razumel. Razumel pa sem tako, da je večina razprave bila namenjena argumentaciji predloga zakona, na koncu pa opozorjeno, da morda - ne morda, da pa je Vlada glede nekaterih vprašanj pripravljena prisluhniti tudi pripombam, ki so v razpravi bile dane, in sicer predvsem v zvezi z morebitnim monopolom izobraževanja s strani Policijske akademije, čeprav je v razpravah, zakaj so predlogi takšni, bilo pač povedano, da se zbornici izobraževanja že zdaj v celoti ne jemlje, ker bo imela lahko nekaj neobveznega, kar je seveda nekaj popolnoma drugega, in nekaj sodelovanja pri oblikovanju katalogov znanj in podobnega. Jaz moram reči, da v ostalem kakšnega zelo temeljitega pojasnila, kje so res doslej bile slabosti, ni bilo v tem pojasnilu gospoda državnega sekretarja. Jaz bi pa rad rekel, da imamo - pa bi zelo želel, če bi bilo možno ob neki priložnosti soočiti - zelo konkretne navedbe na očitke, ki se na splošno dajejo, tako glede odgovornosti, ki naj bi jih imela zbornica glede nekaterih konkretnih ravnanj v spornih primerih: Lipa, SKB banka, kjer odvrača od sebe vsakršno odgovornost, ker so se licence podeljevale s strani ministrstva, in to ne da bi se upoštevala opozorila na kvaliteto in usposobljenost nekaterih družb, ki so varovanje v tem primeru vršile. Mi smo danes dobili, gospod Zinrajh, eno opozorilo, da je ministrstvo po devetih mesecih od ugotovitve oziroma nekega nadzora izdalo odločbo o prekršku, resda z najblažjo, mislim da, možno kaznijo, vendar brez navedbe konkretnih dejstev, da bi res lahko nekdo bil odgovoren za ravnanja drugih, kar je bistvo zahteve za sodno varstvo v prekršku, ki je bila že vložena. Skratka, jaz ne trdim, da so navedbe, ki nam jih je v pripravi tega gradiva in v ozaveščanju in spoznavanju s problematiko delovanja družb za zasebno varovanje dejala zbornica, vse točne. Ne, ne trdim tega! So pa v primerjavi ali pa obratno kot s strani ministrstva vse zelo določno, konkretno navedene in argumentirane. Ministrstvo tega ni naredilo in zato bi bilo zelo dobro te stvari kdaj pa kdaj soočiti, mogoče tudi, če bo zakon v prvi obravnavi sprejet preko javne predstavitve mnenj, ker drugače bomo na nekem pomembnem področju prišli v sprejetje enega zakona na podlagi relativno splošnih predlogov in ocen. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končanih razpravah oziroma v skladu tudi s točko, ki je predvidena glede vprašanj poslank in poslancev predsedniku Vlade. Prehajamo na 7.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNEM TOŽILSTVU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Marolt, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije je pripravila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu za obravnavo po nujnem zakonodajnem postopku v Državnem zboru. S predlogom tega zakona je predlagano podaljšanje roka za ustanovitev in začetek delovanja specializiranega oddelka skupini državnih tožilcev za pregon organiziranega kriminala pri Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije. Oddelek bi bil tako ustanovljen najpozneje do 31. oktobra letos, delovati pa bi začel dne 1. novembra 2007. Tako oddelek ne bo začel delovati že dne 17. maja 2007, kot to izhaja iz novele zakona o državnem tožilstvu, ki je bila sprejeta 1. februarja letos. S predlaganim zakonom se deloma tudi spreminja način pridobivanja kadra v specializirani oddelek v skupini državnih tožilcev za pregon organiziranega kriminala pri Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije tako, da se čim bolj olajša pridobivanje kvalificiranih kadrov, ki bodo policisti specializiranega oddelka, z vidika njihovih premestitev in zaposlitev, plače, dodatkov in podobno, seveda, ob upoštevanju specifičnosti delovanja in poslanstvo oddelka. Specializirani oddelek v skupini za pregon organiziranega kriminala pri Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije je popolnoma nov organizacijski institut oziroma oblika organizacije državnega tožilstva in je logično oziroma sprejemljivo, da je državno tožilstvo pri pripravah za njegovo delovanje s praktičnih vidikov ugotovilo, da so potrebne določene zakonske spremembe, da se doseže namen novele zakona o državnem tožilstvu s 1. februarja letos. Datum 17. maj 2007, torej kot sem ga že omenil, ki velja po navedenem zakonu iz februarja 2007, kot rok za ustanovitev in začetek delovanja specializiranega oddelka kljub vsem intenzivnim in odgovornim prizadevanjem Vrhovnega državnega tožilstva Republike Slovenije, ki so bila resnično izjemno aktivna, realno gledano ni dosegljiv. Zato so predlagani novi roki za ustanovitev in delovanje oddelka z 31. oktobrom 2007, ki je skrajni rok za njegovo ustanovitev, 1. november 2007 pa je rok za polni začetek njegovega delovanja. Projektna skupina za vzpostavitev pogojev za začetek delovanja specializiranega oddelka, ki so ga ustanovili skupaj Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za pravosodje in Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije, je pri pripravah na ustanovitev specializiranega oddelka ocenila, da bi po veljavni zakonodaji in do roka za ustanovitev specializiranega oddelka, torej do 17. maja letos, lahko v ta oddelek premestili predvsem določeno število policistk in policistov iz policije, težje pa bi bilo zaključiti postopek zaposlovanja, skladno s predpisi o javnih uslužbencih, ki so veliko bolj kompleksni glede postopkov. To dejansko pomeni, da namen učinkovitega odkrivanja in pregona storilcev kaznivih dejanj iz določenega kroga uradnih oseb dejansko ne bi bil dosežen. Glede vsebine predloga zakona ocenjujem tudi, da sta sprejemljiva amandmaja, katera je včeraj sprejel Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnega zbora, tako z vidika natančnejše redakcije določb predloga zakona kot z vidika preprečitve možnosti, da bi bila "zatrjevana" pravna praznina v zvezi s pooblastili policije v predkazenskem postopku. Vlada Republike Slovenije meni, da so predlagane spremembe zakona o državnem tožilstvu nujne in bistvene, da se doseže namen učinkovitega pregona in preiskovanja kaznivih dejanja določenega kroga uradnih oseb, od katerih je odvisno financiranje ne samo pravosodja na splošno, ampak tudi funkcioniranje pravne države ter varstvo pred kršitvami človekovih pravic in temeljnih svoboščin iz ustave ter mednarodnih pogodb. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, ministru in državnemu sekretarju ter vsem kolegom. Odbor državnega zbora je na 36. nujni seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu, saj je Kolegij predsednika Državnega zbora na svoji seji dne 20.4. sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Predstavnik predlagatelja je k členom predloga zakona podal dopolnilno obrazložitev, v kateri je povedal, da se s predlogom zakona podaljšuje rok za ustanovitev in deloma spreminja način pridobivanja kadrov specializirani oddelek v skupini državnih tožilcev za pregon organiziranega kriminala pri Vrhovnem državnem tožilstvu. Ta sprememba je povezana z zadnjo novelo zakona o državnem tožilstvu in jo v bistvu nadgrajuje glede na spoznanja iz prakse, ki so nastala pri pripravah za ustanovitev specializiranega oddelka. Na seji je sodeloval tudi predstavnik Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je predstavil mnenje te službe, in na podlagi njihovega mnenja je bil oblikovan tudi predlog za amandma odbora, ki ga je odbor sprejel, potem pa tudi sprejel vse preostale člene zakona skupaj. Sicer pa se je v razpravi izpostavilo vprašanje oziroma problematičnost sprejemanja novele predvsem glede postopka, večina članov pa je menila, da je rok za ustanovitev posebnega oddelka nujno podaljšati, ker bi sicer nastala pravna praznina. Kot rečeno, je odbor potrdil vse predlagane člene zakona. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanskih skupin. Vabil bom samo tiste predstavnike, ki so prisotni. Gospod Aleš Gulič, bo predstavil stališče poslanke skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice, cenjeni kolegi, gospod minister. Zdaj pač popravljamo neke grehe s tem predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu in vedno me skrbi, kadar slišim takšen pasiv - da bi nastalo nekaj zaradi nečesa. Nič ne bi nastalo, ampak smo to naredili. Naredili verjetno tudi zavestno. Dvakrat imamo nujni postopek; se pravi, najprej pri zakonu, ki smo ga sprejemali tam v februarju. Zakaj nujni postopek? Komu se je tako mudilo strašno in kdo ni hotel slišati širše in argumentirane razprave? To je vprašanje, ki se postavlja pri takšnem načinu sprejemanja zakonov. Sedaj imamo spet nujni postopek. Problem, ki se je pri tem pojavljal, je jasno, da ob pripravah na ustanovitev tega navedenega specializiranega oddelka pri Vrhovnem državnem tožilstvu, je bilo ugotovljeno, da je rok za ustanovitev oddelka prekratek. Kakšen je bil potem dialog med ministrstvom in pa vrhovnim državnim tožilcem, tožilko, da se je to zgodilo? Ob pripravah za ustanovitev specializiranega oddelka, ki potekajo na Vrhovnem državnem tožilstvu, se je izkazalo, da je z vidika njihovega učinkovitega delovanja potrebno poskrbeti za spet neke določene administrativne poenostavitve glede premestitev, zaposlovanja javnih uslužbencev, njihovo nagrajevanje, da se doseže učinkovito delovanje. To bi se lahko vse zgodilo, če bi bil postopek normalen. Tam bi se v razpravi tudi kaj pokazalo pa tudi na kaj opozorilo. Gre za neke vrste suspenz tega, kar lahko Državni zbor prispeva pri taki zadevi. In v Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo že januarja nasprotovali "ad hoc" ustanavljanju takšne skupine. Povedali, da je rešitev neprimerna, nedomišljena, da je zasnovana na napačnih predpostavkah; in to se je sedaj pokazalo že tri mesece po sprejetju tega zakona. Se pravi, ni bilo treba 18 mesecev in ne vem koliko, kar se rado govori, da se vidi, da je zakon zanič ali pa da ne more funkcionirati, ampak se je to pokazalo zelo kmalu. Ni edini zakon takšen, ki je bil tukaj z večino sprejet v Državnem zboru. Zato tudi sedaj ne nameravamo podpreti te novele zakona. Še vedno menimo, da je ureditev v nasprotju z odločbami in Ustavnega sodišča in pa Evropskega sodišča za človekove pravice in kot se je pokazalo - tudi sama s seboj. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala še enkrat. Pred dvema mesecema smo res sprejeli novelo zakona o državnem tožilstvu in pa zakona o kazenskem postopku. Z njima smo postavili temelje za ustanovitev specializiranega oddelka v skupini državnih tožilcev, ki bo predvsem preiskovala storilce kaznivih dejanj iz vrst policije in drugih represivnih organov, ki so uradne osebe. Projektna skupina pa je v pripravah za ustanovitev te posebne skupine namreč ugotovila, da bi do roka, ki je postavljen v zakonu, lahko premestili samo določeno število policistov. Težave so se namreč pojavile predvsem pri zaposlovanju drugih javnih uslužbencev zaradi omejevanja in omejitev pri njihovem razporejanju. Novela je zato sedaj določila tudi možnost prerazporejanja za dobo šestih let, vzpostavlja pa tudi možnosti za nagrajevanje in predvsem zaradi preprečevanja koruptivnosti. V prejšnji noveli res morda ni bilo opozorjeno oziroma nismo pomislili na vse specifičnosti ustanavljanja te skupine, vendar pa je prav, da danes ta zakon potrdimo, in v Poslanski skupino Nove Slovenije bomo predlagane spremembe zakona o državnem tožilstvu podprli.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik. Spoštovani minister, državni sekretar, poslanke in poslanci! Podajam mnenje na spremembo Zakona o državnem tožilstvu v imenu Slovenske ljudske stranke. Državni zbor Republike Slovenije je spremenil Zakon o državnem tožilstvu z Zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu 1. februarja tega leta. Pri pripravah na izvajanje zakona je bilo ugotovljeno, da je potreben določen zamik pri ustanovitvi specializiranega oddelka pri Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije po četrtem odstavku 10. člena Zakona o državnem tožilstvu, saj je bilo ugotovljeno, da je rok za ustanovitev oddelka prekratek. Projektna skupina Vrhovnega državnega tožilstva Republike Slovenije, kjer sodelujejo Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za pravosodje in Ministrstvo za obrambo namreč skupaj z Vrhovnim državnim tožilstvom Republike Slovenije ocenjuje, da se postopki glede natečajev v zvezi z javnimi uslužbenci ne morejo dovolj hitro izvesti, ob upoštevanju vseh postopkov po uslužbenski zakonodaji, prav tako pa je potreben daljši rok za pridobitev čim bolj usposobljenih uslužbencev, ki bodo opravljali policijske pristojnosti in naloge po določbah zakona. In to naj bi ta sprememba tudi popravila, zato predlog zakona predlaga primerno podaljšanje zakonskih rokov za ustanovitev specializiranega oddelka ter določene spremembe glede premestitve javnih uslužbencev v specializirani oddelek. Zato Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira in bo podprla predlagano spremembo Zakona o državnem tožilstvu, kakor tudi podpiramo ta predlagani amandma, ki je bil včeraj na komisiji sprejet. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. O predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Preden preidemo na 7.b točko, predlagam, da za 5 minut prekinemo sejo, kajti minister je že na poti v Državni zbor. Torej nadaljevali bomo čez 5 minut, to je ob 13.34.
Še vedno je menda na poti minister. Mi bi kljub temu začeli. Prehajamo na 7.B TOČKO DNEVNEGA REDA to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU RASTLIN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora gospo Marjetko Uhan, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Lepo pozdravljeni. Odbor Državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na današnji seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, ki ga je Državnemu zboru po nujnem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Prav tako je tudi Kolegij predsednika Državnega zbora odločil, da gre ta zakon po nujnem postopku. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba in Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije. Odboru je bilo posredovano pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe in pripombe k 5., 9., 10. in 13. členu predloga zakona. Odboru so bili posredovani amandmaji, predvsem so upoštevali mnenje Zakonodajno-pravne službe. V nadaljevanju je minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano podal kratko dopolnilno obrazložitev predloga zakona in obrazložil razloge za obravnavo predloga zakona po nujnem postopku. Vlada predlaga nujni postopek zaradi odprave posledic naravne nesreče ter da se čim prej vzpostavi zakonska podlaga za vzpostavitev sistema za preprečevanje in zatiranje vseh rastlinskih bolezni in škodljivcev v primerih njihovega množičnega pojava oziroma prerazmnožitve, ki lahko privede do pojava naravne nesreče. Čimprejšnja uveljavitev zakona je nujna, saj gre za spremembe in dopolnitve zakona, ki so nujno potrebne že v letu 2007 za obvladovanje in izvajanje uradnih fitosanitarnih ukrepov pri rastlinskih boleznih in škodljivcih, ki so se množično pojavili oziroma prerazmnožili, kot so ogrci majskega hrošča, ter povzročajo veliko gospodarsko škodo ali ki predstavljajo nevarnost za zdravstveno varstvo semenskega in razmnoževalnega materiala kmetijskih rastlin. Predlagane so tudi manjše spremembe, ki odpravljajo administrativne ovire, poenostavljajo postopke pri tranzitu rastlinskih pošiljk in omogočajo povračilo določenih stroškov ukrepov, ki so izvedeni za preprečevanje in zatiranje škodljivih organizmov. Predlagatelj želi z zakonom doseči učinkovito izvajanje predpisanih ukrepov, katerih izid je v glavnem v interesu in ohranja zdravje rastlin ter biotske raznovrstnosti. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da so v amandmajih v glavnem njihove pripombe upoštevane, razen k 10. členu - tu gre za tolmačenje, kaj so upravne takse in kaj so pristojbine. Predstavnica predlagatelja, to je Vlade, je razložila, kaj za njih pomenijo pristojbine, da so v bistvu to plačila za usluge, za strokovne naloge. Odbor se ni odzval na to pripombo oziroma je sprejel obrazložitev predstavnice Vlade. V razpravi so člani odbora podprli sprejetje zakona po nujnem postopku, saj bodo predvideni fitosanitarni ukrepi, ki so nujni, na nekaterih območjih Slovenije preprečili gospodarsko škodo oziroma naravne nesreče, do katerih bi prišlo v primerih povečanega pojava oziroma prerazmnožitve rastlinskih bolezni in škodljivcev. Nakar je odbor obravnaval člene, ki so bili amandmirani in sprejel amandmaje k 5. členu, k 9. členu, k 11. členu ter k 13. členu, nato pa glasoval še o vseh predlaganih spremenjenih členih in amandmajih in jih sprejel. Tako je pred vami dopolnjen predlog zakona, ki ga predlagamo v sprejetje. Hvala lepa.
Hvala. V naši sredi pozdravljam gospoda ministra. Če nihče ne nasprotuje, bom dal besedo gospodu ministru za obrazložitev zakona. Izvolite, gospod minister, na govornico.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Najprej bi se vam rad opravičil za to kratko zamudo, upam, da mi oprostite. Torej, s predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona o zdravstvenem varstvu rastlin se bo dodatno kot je to urejeno že z veljavnim, uredilo izvajanje fitosanitarnih ukrepov tudi proti običajnim rastlinskim boleznim in škodljivcem na ozemlju Republike Slovenije v primeru njihovega povečanega pojava oziroma prerazmnožitve, ki lahko privede do večjih gospodarskih škod. Veljavni zakon namreč določa ukrepe in nadzor le nad najnevarnejšimi karantenskimi boleznimi in škodljivci, predpisanimi predvsem s strani Evropske unije, ne določa pa tudi ukrepov pri pojavih in izbruhih drugih rastlinskih škodljivih organizmov v samih državah članicah. Zaradi podnebnih sprememb z milimi zimami in drugimi neugodnimi vremenskimi razmerami je nujno urediti ukrepanje tudi za takšne primere, ki pomenijo povečan pojav posameznih bolezni in škodljivcev. Glavni razlog dopolnitve zakona po nujnem postopku je v tem, da se že v letošnjem letu omogoči izvajanje fitosanitarnih ukrepov s strani uradnih služb zaradi odprave posledic naravne nesreče, ki je povzročila prerazmnožitev majskega hrošča na idrijskem območju, ter izvajanja ukrepov v trsnicah za omejitev in preprečevanje širjenja trsnega raka. Samo nekaj podatkov. Ogrci majskega hrošča so na idrijskem območju popolnoma uničili travnike in okoli 600 hekaterjev, kmetje so dokupovali krmo, prodajali živilo in čakali na naraven padec populacije, do česar pa ni prišlo. Menimo, da je zato edini učinkovit ukrep sistemska odprava tega pojava. Predlog zakona prav tako omogoča Vladi, da v primerih prerazmnožitev rastlinskih škodljivih organizmov z izvedbenim predpisom določi območje izvedbe ukrepa in izvajalce ukrepov za obvladovanje določenih bolezni ali škodljivca. Vlada naloži opravljanje posebnih nalog, ki se krijejo iz proračuna Republike Slovenije, izvajalcem javnih pooblastil zdravstvenega varstva rastlin, javni službi in drugim izvajalcem zdravstvenega varstva. Takšna izvedba je po našem mnenju bolj sistemska, bolj racionalna, hkratna izvedba ukrepov na celem območju pa omogoča zatiranje škodljivih organizmov oziroma znižanje populacije na sprejemljivo raven, kar je v javnem interesu. V izjemnih primerih lahko Vlada odredi tudi sodelovanje enot civilne zaščite in drugih ustreznih ustanov v državi. Pri pridelavi matičnih rastlin in sadik vinske trte se je tudi pojavila problematika preprečevanja širjenja pomembne bolezni, to je trsnega raka, ki se v prikriti obliki prenaša z vegetativno razmnoženimi deli okuženih rastlin na sadike. Predlagane spremembe zakona dajejo podlago za uradne ukrepe odstranitve prikrito okuženih matičnih rastlin iz razmnoževanja, za kar imetnik prejme odškodnino za vrednost rastlin. Tako z vložkom minimalnih finančnih sredstev preprečimo nastajanje večje gospodarske škode pri kupcih sadik, ki se poklicno ukvarjajo s pridelavo grozdja in vina. Predlaganih je še nekaj manjših sprememb zakona, ki odpravljajo administrativne ovire, poenostavljajo postopke, pri tranzitu, določajo sistem pobiranja in zastaranja fitosanitarnih pristojbin ter usklajujejo kazenske določbe z zakonom o prekrških. Tako na primer se z zakonom uvaja poenostavljen sistem prijav zavezancev za register, ki bo sedaj tudi elektronski ali klasični, s čimer bo poslovanje strank z javno upravo enostavnejše in gospodarneje. Predlog zakona tudi odpravlja upravne takse pri vlogi za odškodnino za uničene in okužene rastline, za katere je bilo s strani inšpektorja odrejeno uničenje zaradi preprečevanja širjenja in zatiranja škodljivih organizmov. Predlagana je vključitev nekaterih stroškov fitosanitarnih ukrepov, zlasti stroškov pripravkov za dezinfekcijo, dezinfestacijo, sterilizacijo, čiščenje ali drugo tretiranje, ki se izvaja uradno ali na zahtevo imetnika z zahtevkom za odškodnino. Predlog zakona tudi poenostavlja postopek pri nadzoru tranzitnih pošiljk. Veljavni zakon določa obvezni fitosanitarni nadzor vseh pošiljk v tranzitu, ki so se prekladale in niso bile pakirane v zabojnikih, kot da bi bile uvozne pošiljke. Ker fitosanitarni pregled poleg pregleda dokumentacije o istovetnosti zajema še zdravstveni pregled pošiljk, je to zahtevalo več dela fitosanitarnih inšpektorjev, predvsem v Luki Koper, kjer se preklada in začasno skladišči veliko število pošiljk plodov, lesa in drugega rastlinskega blaga v tranzitu. Predlagane spremembe zakonu dajejo podlago, da se glede na oceno tveganja, da ni nevarnosti za zdravstveno varstvo rastlin, opusti zdravstveni pregled tranzitne pošiljke, s tem pa zmanjšajo tudi stroški pristojbin, kar lahko neposredno poveča konkurenčno sposobnost Luke in tudi drugih subjektov, ki so vključeni v tranzitne postopke. Z dopolnjenimi določbami za pobiranje, odvajanje, izterjavo in zastaranje pristojbin za fitosanitarne preglede ter za določitve primerne višine globe za prekrške želi zakon doseči učinkovito izvajanje predpisanih ukrepov, katerih izid je v javnem interesu ohranjanja zdravja rastlin in biotske raznovrstnosti. Toliko z moje strani. Hvala.
Hvala gospodu Jarcu, ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister. Glavni namen sprememb in dopolnitev zakona je uredba zakonske podlage za ukrepanje ob množičnem izbruhu škodljivih organizmov znotraj Republike Slovenije, kjer direktiva, ki je prenesena v slovenski pravni red, določa varstvene ukrepe in nadzor ob izbruhu škodljivcev na skupnem evropskem trgu, ne pa tudi ob pojavu oziroma izbruhu v državah članicah. Tako smatramo, da je s sistemskega vidika na ta način zadoščeno potrebi po nujnosti ukrepanja ob pojavu in izbruhu škodljivih organizmov v naši državi z namenom preprečevanja in odpravljanja škode. Mnoge predelovalce rastlin je že prizadela kakšna naravna nesreča bodisi v obliki neugodnih vremenskih razmer, bodisi v obliki izbruha bolezni ali uničenja pridelka zaradi prekomerne razmnožitve nekega škodljivca. Tipičen primer prerazmnožitve nekega škodljivca organizma predstavlja majski hrošč. Gospodarsko škodo hrošč povzroča v vseh svojih razvojnih stadijih in je polifazni škodljivec, saj objeda številne kulturne pa tudi gozdne rastline. Največjo škodo pa povzroči v drugem letu razvoja, ker se takrat najbolj požrešno hrani zaradi hitre rasti. Za povzročeno škodo so pridelovalci sicer upravičeni do povračila, vendar pa so dosedanje izkušnje pokazale, da izvedba ukrepov za zatiranje ni zadosti učinkovita. Izkazalo se je namreč, da zatiranja niso izvedli vsi ali pa vsaj ne vsi na enak in na enako učinkovit način. Zato se v DeSUS-u strinjamo s predlagano rešitvijo, da izvajanje ukrepov za zatiranje in preprečevanje raznih vrst škodljivcev in drugih bolezni rastlin na ogroženih območjih ne bi bilo več prepuščeno posameznikom in da se to naloži pristojnim izvajalcem zdravstvenega varstva rastlin. To je pomembno tudi zato, da se proračunska sredstva za te namene porabijo bolj racionalno. Ustrezne zakonske podlage za fitosanitarne ukrepe in njihovo dosledno izvajanje lahko preprečijo oziroma bistveno ublažijo ne samo gospodarsko temveč tudi ekološko škodo, vemo pa tudi, da so nekateri organizmi lahko neposredno nevarni za zdravje ljudi in živali. Zato s tega vidika menimo, da je predlagatelj pozitivno pristopil k vzpostavitvi učinkovitega sistema izvajanja potrebnih ukrepov za preprečevanje in zatiranje škodljivcev. Sodeč po novi vsebini določil o odškodnini tudi ocenjujemo, da je postopek za uveljavljanje odškodnin v predlogu novele primernejši kot sedanji, ker ustvarja tudi materialne pogoje za to, da bodo oškodovanci dejansko morali izvesti vse potrebne in predpisane ukrepe, kar je tudi v javnem interesu in hkrati v interesu naše poslanske skupine. Predlog novele bomo zato tudi podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Bojan Homan bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani gledalci doma pred televizorji! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, nujni postopek. Vlada predlaga, da naj Državni zbor predlog zakona sprejme po nujnem postopku, da se čim prej vzpostavi zakonska podlaga za vzpostavitev sistema za preprečevanje in zatiranje vseh rastlinskih škodljivih bolezni. Nujna je čimprejšnja uveljavitev zakona, saj gre za spremembe in dopolnitve zakona, ki so nujno potrebne že v letih od 2007 za obvladovanje in izvajanje uradnih fitosanitarnih ukrepov pri rastlinskih boleznih in škodljivcih, ki so se množično pojavili oziroma prerazmnožili. To so predvsem majski hrošči, ogrci ali "kebri", po domače rečeno. Povzročajo veliko gospodarsko škodo, ki predstavljajo nevarnost za zdravstveno varstvo semenskega in razmnoževalnega materiala kmetijskih rastlin. Predlagane so tudi manjše spremembe, ki odpravljajo administrativne ovire, poenostavljajo postopke pri tranzitu rastlinskih pošiljk in omogočajo povračilo določenih stroškov ukrepov, ki so izvedeni za preprečevanje in zatiranje škodljivih organizmov. Zato je smiselno, da se ta novela uveljavi čim prej. Najstarejši primer takih bolezni segajo že daleč v zgodovino. Prvi tak primer je bil odkrit leta 1845 na Irskem, kjer so takrat utrpeli zaradi krompirjeve plesni veliko škodo. Takrat glivičnega povzročitelja še niso poznali in so menili, da gnitje krompirja povzroča hladno in deževno vreme, vendar temu ni bilo tako. Šele sredi 19. stoletja so odkrili vzrok škodljivih bolezni. To so mikroskopsko majhni škodljivci oziroma bakterije, glive, ki povzročajo bolezni rastlin. V Sloveniji imamo dve taki bolezni. Pri pridelavi matičnih rastlin vinske trte sta se pojavili dve bolezni, trsni rak in rumenica vinske trte. Pri navidez zdravih sadikah, pridelanih pod uradnim nadzorom in registriranih proizvajalcih, se po saditvi na stalno mesto razvije bolezen, ki je značilna in trajno zmanjša kakovost pridelka in rastlin. To pomeni, da je treba te rastline načrtno odstraniti, lastnik oziroma pridelovalec bi pa v tem primeru dobil povrnjeno odškodnino za te sadike. Drug tak obširen primer je v občini Idrija, kjer so opazili množičen pojav poljskega majskega hrošča. Njegove ličinke so uničile travinje na črnovrški planoti v zaselkih Zadlog, Idrijski Log ter na območju Črnega Vrha, Predgriž in Godoviča, kjer je bilo ogroženih 63 kmetij, od tega 22 čistih živinorejskih. Ogrci so popolnoma uničili travnike na približno 600 kvadratnih hektarov, kmetje so morali dokupovati krmo oziroma prodajati živino in čakati, če bo epidemija teh "kebrov" pojenjala. Žal se to ni zgodilo, zato v letu 2005-2006 ponovno nastaja škoda. Vlada Republike Slovenije je sprejela program sanacije in v letu 2005 odpravljala pojav majskega hrošča kot naravno nesrečo. Vendar so bili ukrepi proti majskemu hrošču premalo načrtno izvedeni, zato je smiselno, da se to naredi na vseh kmetijah enako pod strokovnim nadzorom kmetijske svetovalne službe. V Slovenski demokratski stranki bomo ta predlog zakona podprli z upanjem, da ga v letu 2007 in nadaljnjih letih sploh ne bi bilo potrebno izvajati.
Hvala. Gospod Samo Bevk bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo novelo zakona o zdravstvenem varstvu rastlin podprla. Podpiramo tudi nujni postopek, saj je zaradi odprave posledic naravne nesreče potrebno vzpostaviti sistemski okvir za preprečevanje in zatiranje vseh rastlinskih bolezni in škodljivcev v primerih njihovega množičnega pojava oziroma prerazmnožitve. Na ta škodljiv pojav sem prvič opozoril s poslanskim vprašanjem že septembra 2005 in potem še petkrat, predvsem nekdanjo ministrico Marijo Lukačič in nazadnje marca letos še novega ministra za kmetijstvo gospoda Iztoka Jarca. Tako so se postopoma uveljavljali ukrepi za zatiranje ogrcev oziroma ličink majskega hrošča, ki so predvsem prizadeli kmetijske površine v občinah Idrija, Logatec in Lenart. Najprej so bili kmetje upravičeni do delne povrnitve stroškov zatiranja, nato je bil množičen pojav majskega hrošča opredeljen kot naravna nesreča v okviru zakona o varstvu pred naravnimi nesrečami. Danes pa z novelo zakona o zdravstvenem varstvu rastlin uveljavljamo spremembe, ki so nujne potrebne že v letu 2007 za obvladovanje in izvajanje uradnih fitosanitarnih ukrepov pri rastlinskih boleznih in škodljivcih, ki so se množično pojavili. Najbolj obsežna je prerazmnožitev ogrcev majskega hrošča ter tako povzročajo veliko gospodarsko škodo. Pri pridelavi matičnih rastlin in sadik vinske trte, pa se spopadajo s preprečevanjem širjenja trsnega raka in rumenic vinske trte. To sta v zadnjem času dva najočitnejša primera. Osnovni zakon o zdravstvenem varstvu rastlin je bil sprejet leta 2001, v zadnjih dveh letih pa sta stroka in javna služba s tega področja, predvsem strokovnjaki kmetijsko-svetovalne službe so ugotavljali, da je ureditev ukrepanja zoper rastlinske škodljivce pomanjkljiva, svoje pa so prispevale še neugodne vremenske razmere, ki so pojav posameznih bolezni še povečale. Te ugotovitve so bile tudi rdeča nit mojih poslanskih vprašanj v zadnjih treh letih. Že leta 2001 so na Idrijskem ponovno opazili močan pojav majskega hrošča, za katerega je značilno, da se občasno enormno razmnoži in prizadene zelene dele grmičevja in dreves, medtem ko se njihove ličinke požrešno prehranjujejo s koreninami zelnatih rastlin. Zaradi ponovne množične razmnožitve majskega hrošča v občini Idrija že več let beležimo veliko škodo na kmetijskih rastlinah, pri katerih podzemne dele objedajo ličinke poljskega majskega hrošča. Najbolj so prizadeta kmetijska zemljišča na črnovrški planoti v občini Idrija. Pojav se širi tudi na ozemlje sosednje občine Logatec in ob neuspešnem zatiranju te nadloge se bo v bodoče širil tudi naprej proti Ljubljani. Pojav so v manjšem obsegu opazili tudi v nekaterih drugih občinah po Sloveniji, posebej pa še v Lenartu. Po treh zaporednih triletnih hroščevih ciklusih smo stopili v novo hroščevo leto. Škode pa so bile že doslej izredno velike. Majski hrošči dobesedno požirajo travnike. Samo v letu 2005 je bilo uničenih 800 hektarjev travnikov, nekaterim kmetom na prizadetem področju pa je pobral več kot 70% krme za živino. Kmetje razmišljajo celo o tem, da bi prodali svojo živino, ker ne vidijo več perspektive v kmetovanju. Kmetijska stroka je več let zaman opozarjala pristojne v državni upravi, da gre v tem primeru pravzaprav za naravno nesrečo. Tako so kmetje prve odškodnine s strani države dobili šele v lanskem letu, prej pa so jim pomagali zgolj v okviru stanovske solidarnosti in s sredstvi občinskih proračunov, nekaj malega pa tudi iz državnega proračuna, kar pa seveda še zdaleč ni zadoščalo za povrnitev škode in sanacijo kmetijskih površin. Poleg tega je nesporna ugotovitev, da so pristojne službe kmetijskega in okoljskega ministrstva leta 2005 prepozno reagirale pri izdaji dovoljenj za uporabo sredstev za zatiranje majskega hrošča. Tako se je sanacija pred dvema letoma pričela šele junija, kar je bilo očitno prepozno in zato neučinkovito. Tudi lani so bila sredstva za sanacijo na razpolago šele v začetku maja, namesto vsaj mesec dni prej. Najbrž bi se za zatiranje z glivo in tudi z granuliranim insekticidom odločilo več kmetov, če bi že aprila vedeli, da bodo sredstva zagotovljena. Tam, kjer so kmetje na lastno pest in z lastnimi stroški pravočasno ukrepali, so rezultati zelo dobri. Po novem se bo sistematično biotično zatiranje na podlagi sprejete novele pričelo avgusta 2007 ter nadaljevalo še spomladi leta 2008 in 2009. Stroški [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]znašajo kakšnih 600, 450 evrov na hektar, za to pa bo potrebno sanirati kakšnih 600 hektarjev površin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zakon podprli. Najlepša hvala.
Hvala. Gospa Marjetka Uhan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še enkrat lepo pozdravljeni! V obravnavi imamo predlog zakona o zdravstvenem varstvu rastlin po nujnem postopku. Novela kot tudi sam postopek sprejemanja je predlagala Vlada z namenom reševanja naravnih nesreč, ki jih povzročajo bolezni in škodljivci, ki se prekomerno razmnožijo. Predvideva se uradne fitosanitarne ukrepe, ki jih bo izvajala pooblaščena strokovna inštitucija z namenom, da se prepreči izbruh ali nadaljnje širjene množičnega pojava škodljivca ali bolezni, ki ima za posledico veliko gospodarsko škodo, ogroža okolje ali zdravstveno stanje rastlin, živali, ljudi. V noveli se hkrati poenostavljajo nekateri administrativni postopki kot odpravljanje nekaterih zdravstvenih pregledov pri tranzitnih pošiljkah, ki ne predstavljajo nevarnosti za zdravstveno varstvo rastlin, seveda na podlagi ocene tveganja. Ob množičnem izbruhu škodljivih organizmov je hitro in učinkovito ukrepanje, predvsem pa v pravem času, predpogoj za omejitev izbruha bolezni ali škodljivca. Tako majski hrošči predvsem pa njihove ličinke že nekaj let na širšem idrijskem območju in kot tudi v sosednjih občinah povzročajo veliko gospodarsko in okoljsko škodo ter ogrožajo obstoj kmetijstva in samih kmetij. Popolnoma uničena travna ruša, dodatna obremenitev poljedeljskih površin z insekticidi, objedanje listnih površin drevja ogroža obstoj kmetijstva in s tem družin, ljudi, ki tam živijo in s tem samo poseljenost na ogroženih območjih. Sami lastniki kmetijskih zemljišč so iz naslova odprave posledic po naravnih nesrečah sicer dobili nekaj sredstev za nakup krme v preteklih dveh letih kot tudi pomoč pri izvajanju zatiranja škodljivca, vendar pa se problema ni sistemsko reševalo, in sicer pri omejevanju njegovega razmnoževanja. Po tej noveli zakona sedaj je pravna podlaga za uradne ukrepe in sredstva uradnih izvajalcev ukrepov za zajezitev škodljivca na minimum, ki ne bo predstavljal gospodarske, okoljske škode in druge škode, ki sodi v sklop naravnih nesreč. V zakonu se omenja še trsni rak in omejitev širjenja te bolezni s trsnic. Tako se omogoča in zagotavlja sredstva za analize trsnih cepljenk, ki naj bi bile okužene, kot tudi nadomestila za uničene sadike. S temi ukrepi naj bi preprečili nadaljnje širjenje bolezni trsnega raka v vinogradih v trajnih nasadih. Po tej noveli se zagotavljajo potrebna finančna sredstva iz proračuna, tako sredstva za analize, izvajalce, fitosanitarne ukrepe kot tudi nadomestila za izgubljen semenski material. V Novi Sloveniji bomo predlagano novelo zakona podprli enostavno zato, ker je dana zakonska podlaga, da se takoj lotimo sistemskega zatiranja naravnega škodljivca, ki že nekaj let pustoši pokrajino in z običajnimi ukrepi ni obvladljiv. Letos ponovno grozi njegovo pustošenje, ko je tako imenovano "kebrovo leto", ko mu zopet bodo dane možnosti za zaleganje in bohotenje rodu, če ne bomo ukrepali. Zato se bo konec poletja mesta s travno rušo - gliva, ki bo onemogočala razvoj zalege hrošča. Z izkušnjami in ukrepi sosednjih držav se bo izvedel ukrep, ki ni nevaren za živo naravo, vodotoke in drugo okolje. Ob ugodnih vremenskih razmerah in ob doslednem izvajanju ukrepov pa se pričakuje vzpostavitev normalne populacije majskega hrošča, ki pa ni več nevarna za naravo. Seveda je zakon podlaga za reševanje tudi drugih tovrstnih nadlog, ki se prerazmnožijo in so neobvladljive z normalnimi ukrepi, ker se obravnavajo kot povzročitelji naravnih nesreč. V Novi Sloveniji bomo predlagano novelo zakona podprli.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. O predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, takoj po zaključku 1. točke dnevnega reda, to je po vprašanjih poslank in poslancev predsednikom Vlade. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbor, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri z nadaljevanjem 1. točke, to je z vprašanji poslank in poslancev predsedniku Vlade.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prehajamo na nadaljevanje prekinjene 1. točke dnevnega reda - to je na vprašanja poslank in poslancev. V okviru te točke bo na štiri poslanska vprašanja poslancev opozicije in poslanca vladajoče koalicije odgovarjal predsednik Vlade gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovana ministrica in ministri. Ko smo včeraj zvečer v parlamentu ravno dobro zaključevali s svojim delom, je javna radiotelevizija osrednji Dnevnik začela s šokantno novico: v parlamentu je izbruhnila nova afera, povezana s tajnimi službami. Tako naj bi imel po podatkih iz centralne aktivne evidence poslanec Dušan Kumer dosje uslužbenca službe državne varnosti. Prispevek je pripravil taisti novinar, teiste javne televizije, kjer ste, predsednik, pred kratkim v pogovoru z njim razkrivali ozadja delovanja Sove, kjer ste kramljali in o prisluškovalnih napravah in o težavah v sami agenciji Sove. In šokantno razkritje se je na omenjeni televiziji pojavilo, zanimivo, le dan pred tem, preden sem vas, predsednik Vlade, nameraval vprašati: Kakšen vpliv imajo zadnji dogodki v Sovi, denimo domnevno nezakonit poseg sodelavca vašega kabineta na operativno raven Sove, na mednarodni ugled Sove in s tem tudi na mednarodni ugled Slovenije? Želel sem vas tudi vprašati, predsednik: Kako boste zagotovili ustrezno stopnjo zaupanja v Sovo s strani pristojnih partnerskih služb in s tem zagotovili tudi večjo nacionalno varnost? Tako pa smo priča že videnim metodam politične diskreditacije tistih, ki opozarjajo na problem, in tistih, ki naj bi v tem konkretnem primeru nadzirali zakonitost delovanja Sove. Dušan Kumer iz Podutika, to je moja malenkost, tako pred Državnim zborom javno povem, da nisem bil nikoli na kakršenkoli način z mojo vednostjo in privolitvijo sodelavec nobene službe državne varnosti. Gre za očitno manipulacijo in zlorabo, zato vas, predsednik Vlade, sprašujem: Kako boste ukrepali v primeru eklatantnega kršenja Zakona o Sovi s strani nepooblaščenih oseb in s tem pokazali, da niste na strani tistih, ki želijo na vsak način [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]diskreditirati moje delo, delo nekaterih mojih sodelavcev in delo parlamentarne nadzorne komisije? Vnaprej se vam za odgovor zahvaljujem.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Glede na to, da je delovna skupina Vlade, ki smo jo ustanovili ravno zato, da se odpravijo nekatere nejasnosti in v prihodnje preprečijo nekatere možnosti zlorab, ki so se v tej službi, žal, dogajale tudi v času po osamosvojitvi, končala delo samo po prvi točki in pripravlja vmesno poročilo, ki ga je Vlada sprejela na prejšnji seji, vezano na ravnanje z arhivi, lahko odgovarjam o tem delu. O ostalih zadevah bom lahko odgovarjal takrat, ko bo Vlada imela pred seboj še ostale dele poročila delovne skupine ali pa poročilo v celoti. Problem ni takšen, kot bi izhajal iz tega vprašanja, da je nek državni uslužbenec, ki je odgovoren za delo Sveta za nacionalni varnost, prišel v prostor neke vladne službe. Ne vem, kako naj bi to ogrozilo delo te službe. To je ravno tako, kot da bi rekli, da je, recimo, vstop predsednika parlamenta v pisarno šefa ene od strokovnih služb v parlamentu ogrozilo delo parlamenta. To je nekaj, kar v normalni državi niti ne bi bilo treba komentirati. Tukaj pa je očitno, odkar je začela ta delovna skupina delovati, nekdo postal zelo nervozen. Skuša se odvračati pozornost javnosti od dejanskih problemov, ki se proučujejo, in vse kriplje se zagovarjajo tudi nekateri totalitarni vzorci ravnanja podobnih služb v času pred osamosvojitvijo in kot kaže v nadaljevanju tudi v času po osamosvojitvi, vsaj v določenih segmentih. Prej se bodo razjasnili ti dvomi, prej bo večja tudi kredibilnost te službe. Kar se tiče mednarodnega sodelovanja te službe mislim, da imam jaz vse podatke, na podlagi katerih lahko zagotovim, da poteka normalno. Dvomim pa, da ima kdo drug v tej dvorani tudi takšne ali pa nasprotujoče se podatke, ker če bi bilo to res, bi bilo to nezakonito. V zvezi s tem vprašanjem lahko mirno rečem, da ni nikakršne bojazni. Kot že rečeno; prej se bodo ti dvomi odpravili, prej bo kredibilnost neomadeževana oziroma povrnjena in prej se bo možno izogniti kakršnimkoli sumom v smeri očitkov, ki jih predlagate. Kar se tiče različnih obtoževanj, kdo je bil in kdo ni bil sodelavec službe nekdanje državne varnosti oziroma Udbe se to pri nas pojavlja zato, ker to vprašanje nikoli ni bilo razčiščeno, ker so se arhivi v času pred osamosvojitvijo do tri četrtine uničili, ker tega ni bilo možno urediti na način, kot ga je uredila večina tranzicijskih držav. Zaradi tega je možnost manipulacije vedno odprta. Še ko smo bili v opoziciji, smo predlagali zakon, ki bi uredil te stvari. Ve se, kdo je glasoval za in kdo je glasoval proti. To je bilo že pred skoraj 10 leti. Ravno tisti, ki se danes pritožujejo, so najbolj nasprotovali temu, da se stvari uredijo. V tem konkretnem primeru, ki ste ga izpostavili, naj seveda rečem, da se ne čutim dolžan odgovarjati na vprašanje, kaj dela nacionalna televizija. Morda je bilo to vprašanje umestno v prejšnjem mandatu, ko je bil na čelu ključnega organa te televizije vaš bivši predsednik, takrat ste najbrž imeli takšne relacije in ste se lahko na ta način pogovarjali, zdaj teh relacij ni več. Obtožbe, ki se nanašajo na vaš račun, pa dejansko po mojem mnenju ne držijo, ker služba državne varnosti v prejšnjem režimu pred osamosvojitvijo ni bila neka normalna državna služba, ampak je bila to politična policija, ki je bila podrejena politični stranki, edini, ki je obstajala, se pravi komunistični partiji oziroma zvezi komunistov in funkcionarji te zveze komunistov so bili nadrejeni tej službi, zato niso bili njeni sodelavci.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Ja. Izvolite, gospod Kumer.
Zdaj moram najprej odgovoriti na to zadnje. Jaz sem funkcionar postal tik pred 1990. letom, tako da še za vami, vi ste bili prej funkcionar znotraj družbenopolitičnih organizacij, nad katerimi je imela patronat bivše zveze komunistov, ampak to je za kakšno drugo debato. Jaz se strinjam z vašo oceno, da nadzora nad tajnimi službami nikoli ni odveč, in mislim, da je tudi pomemben in zaželen tudi ta strokovni nadzor vladne delovne skupine v sami instituciji kot je agencija Sova. Vendar pa menim, mogoče od koga drugega, da tako parlamentarni kot vladni, kot recimo nadzor varuha človekovih pravic mora biti v okviru zakona o Sovi, da ne posega na operativno raven. Mi smo do zdaj v komisiji samo indice dobili, da je to lahko, nismo še zaključnega poročila sprejeli, pri nekaterih pa smo ugotovili, da gre za kršenje. In ne nazadnje kriza v Sovi in ta pozornost v javnosti, ki se odvija na očeh domače in diplomatske javnosti, je predvsem, po mojem mnenju, posledica spornih metod in pristopa do ljudi, ki se jih namenja po sklepu Vlade odpustiti, to je teh 20%. Ne pogovori, temveč neka vrsta zaslišanja, ki večinoma že lahko so onkraj legitimnosti in legalnosti, povzročajo te težave, ki smo jim danes priča v javnosti. Tako da ne gre za delo naše parlamentarne komisije niti za delo vladne delovne skupine, ampak gre za ta odnos znotraj same Sove tisti, ki imajo to nalogo, da ta sklep izvršijo.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje, čeprav mislim, da ni bilo vprašanje, je bilo nekaj trditev. Kar se tiče časa pred letom 1990 in pred demokratičnimi spremembami, mislim, da ste bili funkcionar te stranke, ki je nadzorovala tajno službo in je upravljala z njo v času, ko je ta služba izvajala aretacije po Sloveniji, med drugim tudi moje malenkosti, Borštnerja, oziroma je to pripravila - Tasiča. Tako jaz teh primerjav ne bi jemal tako zlahka, kot ste jih vi tukaj našteli. Tudi sicer je skrajno nenavadno in zelo redko, mislim da tudi unikaten primer v Sloveniji, da funkcionarji nekdanje totalitarne oziroma stranke, ki je bila edina na oblasti in ki so upravljali s tajnimi službami, v demokratičnem sistemu sedaj nadzorujejo službe, ki so nastale na tej podlagi, in takšnih primerov je v Evropi zelo malo. Mislim, da ga praktično ne bi našli, če bi jih iskali po evropskih parlamentih. Kar se tiče pa vsebine vprašanja oziroma problema, ki ste ga odprli, pa mislim, da zajec tiči v drugem grmu. To, kar je ugotovila delovna skupina v zvezi z arhivi, je namreč zelo zaskrbljujoče. 8 let se krši zakon o Sovi, še dalj časa se krši zakon o arhivih. To ni samo neko sholastično vprašanje! Na podlagi tega, da so bili določeni arhivi nedostopni, je bilo stotinam konkretnih državljank in državljanov te države onemogočeno uveljavljanje pravic v skladu z zakonodajo o popravi krivic, ki je bila sprejeta v tem parlamentu, zanikane so bile njihove ustavne pravice, kršene so bile njihove temeljne človekove pravice in prazni izgovori, češ da v arhivu Slovenije ni bilo prostora za tovrstne arhive, ne prepričajo nikogar. V Arhivu Slovenije je polno prostora za arhive iz časov fevdalizma, v zvezi s katerimi nihče ne uveljavlja nobenih pravic, vsaj jaz ne vem za noben tak primer za to konkretno obdobje, kjer ja pa na tisoče ljudi še vedno prizadetih, iščejo svojo pravico na podlagi sprejete zakonodaje, pa je bila ta pravica zanikana ravno zaradi tega skrivanja arhivov, ki so bili locirani povsod, samo zaradi tega, da se je zakrivala določena preteklost, ne glede na to, da je to imelo konkretne materialne pa tudi težke moralne posledice za tisoče ljudi.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite, gospod Kumer.
Hvala še enkrat za besedo. V okviru 246. člena našega poslovnika, drugega odstavka, predlagam, da se Državni zbor odloči, da o tem opravi razpravo na enih od prihodnjih sej. Gospod predsednik! Menim, da sva danes oba odprla številna vprašanja in jih ni mogoče v teh nekaj minutah, ki jih imava na razpolago za ta medsebojni dialog, opraviti danes. Zato pričakujem, da bo tudi Vlada sama ne glede na moj predlog, ko bo poročilo pripravljeno, predlagala Državnemu zboru, da opravimo to javno razpravo. Glede nekaterih trditev, ki ste jih izrekli tudi vi, ste jih po mojem za preteklost izrekli na prelahek način, z nekaterimi stališči, ki se tiče predvsem kulture nad ljudmi, se pa z vami popolnoma strinjam in sem že prejšnjikrat rekel, da za nekatere stvari tudi z nekaterimi sočustvujem. Zato še enkrat, mislim, da delovna skupina Vlade in to dvoletno in pol delo te parlamentarne nadzorne komisije, parlamentarne, se ukvarjamo predvsem z delovanjem Sove v teh zadnjih petnajstih letih in predvsem v zadnjem času, če hočemo stvari v Sovi izboljšati. Nas seveda, vsaj v naši komisiji, ne zanima toliko delo prej. Če pa bomo govorili o arhivih, potem pa predlagam, da si v Vladi tudi pogledate v arhiv, kjer je komisija, ko jo je vodil gospod Jerovšek, moj kolega, 2003 in 2004 vse te ugotovitve, ki so sedaj naštete, skupaj z dokumenti, kateri dokumenti, kjer se nahajajo in tako dalje - bil sklenjen sporazum med Arhivom Slovenije in Agencijo Sovo, da se to še nek čas hrani v tem. Še enkrat, veliko vprašanj je odprtih in zato predlagam in upam, da bo tudi Vlada prišla s tem predlogom, da o Sovi in Sovi namenimo posebno sejo Državnega zbora. Nemogoče je, da imamo danes situacijo, ko imamo Sovo v Sovi. Mislim, da je to največji problem. Hvala lepa.
O predlogu poslanca gospoda Kumarja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje bo Državni zbor odločil danes v času glasovanj. Naslednji bo dr. Matej Lahovnik postavil poslansko vprašanje predsedniku vlade. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik Vlade! Zanima me: S katerimi dodatnimi ukrepi namerava Vlada reševati stanovanjsko problematiko mladih družin? Namreč, dejstvo je, da so se cene tudi v lanskem letu, cene nepremičnin v Ljubljani, povečale za 15%, v Mariboru za 18%, enako na Gorenjskem, pri čemer znaša cena za kvadratni meter nepremičnine v Ljubljani stanovanja že okoli 3.000 evrov. Po podatkih Geodetske uprave iz baze transakcij v lanskem letu pa je bila povprečna cena tudi za starejša stanovanja že 2.250 evrov. Če povem drugače, nekdo, ki ima povprečno plačo, mora kar 25 let varčevati za 80 kvadratov veliko stanovanje v Ljubljani, kar je seveda zelo dolga doba. Tudi zaradi tega mladi ostajajo doma do 30 leta in več. Iz tega pa izhajajo seveda ne samo ekonomski, tudi sociološki problemi in iz tega izhaja tudi problem nizke rodnosti. Skratka, vsi ukrepi, ki jih nekako je Vlada do sedaj sprejela, gredo v smeri subvencioniranja mladih družin, vendar je tudi ta subvencija, ki ste jo prejšnji teden sprejeli na Vladi in znaša še 160 evrov na družinskega člana, problematična. Prvič zato, ker, denimo, v primeru tričlanske družine v 8 letih to znese komaj za kvadratni meter stanovanja v Ljubljani. Drugič pa, ker deluje na stran povpraševanja in samo dodatno dviguje cene nepremičnin, medtem ko na strani ponudbe, ki bi dodatna ponudba znižala cene nepremičnin in omogočila mladim družinam dostop do nepremičnin, pa ni bilo storjeno praktično ničesar. Še vedno ni dovolj zazidljivih stavbnih zemljišč, očitno še vedno obstaja močan nepremičninski lobi, ki steguje svoje lovke povsod. Moram povedati, da se v celoti zavedam, da problemi niso od včeraj, to je treba priznati, problem se vleče že dlje časa, ampak Slovenija je še vedno tista država, kjer je razmerje med cenami nepremičnin in med dohodki družin najvišje na področju Evropske unije. In mlade družine danes enostavno s svojimi dohodki ne morejo priti do stanovanja ali stanovanjske hiše, posebej ne v prestolnici, ker so cene enormno visoke. Zato me zanima: Katere dodatne ukrepe nameravate izvesti, da bi rešili to stanovanjsko problematiko, posebej mladih družin? Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Ta problem je možno in potrebno reševati na dveh nivojih, eno je ustvarjanje splošnih pogojev, s katerimi se bo nepremičninski trg na ta način uredil, da bo dejansko prihajala do izraza popolnosti razmerja med ponudbo in povpraševanjem glede na realne razmere. Zdaj je tukaj na tem trgu še veliko motenj, ki se v glavnem izražajo na koncu predvsem v izjemno visokih cenah, ki so v zadnjih letih enormno rasle, ne največ od lani do letos, prej so bili tudi še večji dvigi, ampak trend še vedno ni ustavljen. K visoki ceni stanovanj, še posebej v urbanih središčih, Ljubljana tukaj izstopa, v veliki meri prispevajo tudi dolgi in dragi postopki za izgradnjo, za spremembo namembnosti; skratka, tako imenovane birokratske ovire, katerih del smo že odpravili, nekaj se jih bo odpravilo, nekaj pomembnih se jih bo odpravilo na podlagi zakonodaje, ki je bila oziroma bo sprejeta v letošnjem letu. To bo zagotovo pozitivno vplivalo na celoten nepremičninski oziroma stanovanjski trg, kar je tudi ključna stvar, ki jo je potrebno narediti. Na drugi ravni so možni in potrebni specifični ukrepi. Slovenija je že pred časom ustanovila državni sklad, Stanovanjski sklad Republike Slovenije, ki naj bi prispeval k temu s konkretnimi ukrepi, ki nikoli ne bodo mogli pokriti celotnega spektra potreb, lahko pa blažijo nekatere najhujše probleme, deloma se je to že tudi doslej dogajalo, zdaj so napori v tej smeri podkrepljeni. Predlog sprememb in dopolnitev zakona o nacionalni stanovanjski varčevalni shemi in subvencijah, ki ga je Vlada sprejela prejšnji teden, je bil poslan v parlamentarno razpravo. Tukaj izkorišča tisti preostali manevrski prostor, ki doslej ni bil izkoriščen. Novosti so, recimo, pri tistem delu, kjer se omogoča subvencioniranje najema, zelo pomembna pa je tudi novost, ki bo omogočila, da so družine upravičene do subvencije poleg pri nakupu in gradnji tudi pri rekonstrukciji stanovanj. Tukaj je še posebej v urbanih središčih veliko potencialnih stanovanjskih površin, nedograjenih, neobnovljenih in veliko, še posebej mladih družin, lahko reši svoj stanovanjski problem ne samo z nakupom novega stanovanja ali pa z novogradnjo, ampak tudi z adaptacijo obstoječih stanovanjskih prostorov v hiši staršev, ali lahko najamejo takšen prostor, ga nadzidajo, preuredijo in tako dalje. Doslej ni bilo možnosti subvencije za tovrstne posege, zdaj novi zakon to omogoča. Tudi višina subvencije, ki pripada mladi družini na družinskega člana, zdaj ne bo več določena v zakonu, določala se bo v podzakonskih aktih zaradi fleksibilnosti in možnosti dviga oziroma prilagajanj realnim možnostim. Konkretni podatki kažejo, recimo, da se je z ukrepi na tej drugi ravni, o katerih govorim, v lanskem letu ta problem deloma omilil, tako da je bilo končnim uporabnikom v letu 2006 predano 442 stanovanj, od tega s strani Stanovanjskega sklada Republike Slovenije 213. V lanskem letu je sklad razpisal program sofinanciranja izgradnje neprofitnih najemnih stanovanj za lansko in za letošnje leto v višini petih milijard, to je precej več kot prej. In sklad je sprejel tudi vrsto konkretnih korakov oziroma ukrepov za to, da se zagotovijo zemljišča, ki so cenejša, zato da bo tudi končna cena kvadratnega metra teh stanovanj lahko cenejša, na lokacijah, ki ne predstavljajo ravno središča v nekih urbanih naseljih, so pa še vedno zelo atraktivne, še posebej za mlade družine. Toliko o tem, še enkrat poudarjam, da gre za ukrepe na dveh ravneh in da je tista [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]prva, najpomembnejša, ta pa je v veliki meri tudi vezana na sistemske spremembe, ki prihajajo v Državni zbor.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za odgovor. V tistem delu, ko govorite predvsem o subvencioniranju mladih družin, me predvsem skrbi, tako kot sem že omenil, da bo to samo dodatno vplivalo na povpraševanje in na cene nepremičnin. Namreč, ta renta ali subvencija, ki jo država podeli mladim družinam, se takoj skozi visoke cene prelije k lastnikom nepremičnin ali pa k tistim, ki oddajo nepremičnine v najem mladim družinam. Tako se mi zdijo ukrepi, ki delujejo na stran ponudbe, bistveno bolj učinkoviti. Tukaj pa se mi zdi predvsem, da mora država in seveda tudi stanovanjski sklad več narediti, kar se tiče ponudbe zazidljivih stavbnih zemljišč; predvsem pa je problem tudi ta, da je v Sloveniji več kot 80% stanovanj lastniških in da tudi trg najemnih stanovanj ne deluje. Tukaj so mlade družine v posebej težkem položaju, če, denimo, konkurirajo na razpisih v lokalnih skupnostih za mlade družine, potem je, denimo, najbolj absurdnem primer, ki si ga lahko zamislimo, primer mladega para, kjer je mlada mamica v petem mesecu nosečnosti, pa se ne morejo prijaviti na razpis kot mlada družina, ker pač otrok še ni rojen. Mladi so dejansko v položaju, da morajo biti neodgovorni, roditi otroke praktično na cesti in se potem prijaviti na te razpise. To govorim zato, ker dejansko želim prikazati, da je položaj težak. Dejal sem, da ni od včeraj, da se ta problematika vleče praktično vse od osamosvojitve dalje, predvsem da je razmerje med cenami nepremičnin in dohodki gospodinjstev zaskrbljujoče. Osebno pa se mi zdi, kot sem dejal, da je ključna vloga tako države kot lokalnih skupnosti na strani ponudbe in tudi z nadaljnjimi subvencijami problematike ne bomo rešili v celoti, ampak bomo samo še dodatno prilili olja na ogenj že tako visokih cen nepremičnin, posebej v prestolnici. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
No, vse te ugotovitve niso nove in ravno to je pač stanje, ki ga želimo spremeniti in ga spreminjamo. Primerjava cen stanovanj kaže, da so tudi zelo velike razlike med Ljubljano in nekaterimi drugimi deli Slovenije, pravzaprav je tako, da bolj neka regija ali bodoča pokrajina zaostaja po razvitosti za osrednjo slovensko regijo, nižja je cena stanovanj. To pa v veliki meri zato, ker je tam tudi manjši pritisk oziroma je manjše povpraševanje in ponudba je potem temu ustrezna. Eden od dejavnikov, ki bo dolgoročno spremenil to sliko ali pa jo pomagal spremeniti, bo predvidena decentralizacija Slovenije, zatem ko bo možno, da o nekaterih pomembnih vprašanjih, ki posredno ali neposredno na koncu vplivajo na ceno kvadratnega metra stanovanj, odločajo na pokrajinskem nivoju oziroma na lokalnem nivoju, bo ta inštrument prišel bližje tistim, ki lahko nekaj več naredijo, ki bolj čutijo te probleme in na koncu se bo zagotovo to odrazilo tudi v znižanju povprečne cene kvadratnega metra stanovanja v Sloveniji in več dostopnosti teh stanovanj; tudi tam, kjer je zdaj povpraševanje daleč večje od same ponudbe. Ni pa povsod po Sloveniji tako in to tudi generira te razlike. V zvezi s tem je treba še posebej podčrtati pomen aktivne zemljiške politike, ne ravno ceno zemljišč v urbanih naseljih, bistveno je določati kot končno ceno kvadratnega metra stanovanja. V Sloveniji je veliko nepozidanih stavbnih zemljišč, s tem se ne gospodari najbolj racionalno, tudi ne takrat, ko gre za zemljišča v lasti države ali lokalnih skupnosti. S prenosom instrumentov, upravljanja in odločanje na pokrajinski nivo z državne ravni in z nekoliko boljšo koordinacijo na pokrajinski ravni, ko gre za resurse, ki jih imajo občine. Tudi z razdelitvijo zemljišč, ki so danes v upravljanju Sklada kmetijskih gozdov in zemljišč, kjer so tudi stavbna ali pa potencialna stavbna zemljišča, se bo ta problem organsko v prihodnosti bistveno lažje reševal. To bo vplivalo na večjo ponudbo, hkrati pa tudi na manjši pritisk samo na nekatere centre in s tem tudi na tako veliko povpraševanje po stanovanjih, ki generira takšne cene. Za razliko med ceno kvadratnega metra stanovanje v Ljubljani in 50 kilometrov oddaljenem Kočevju je 1 proti 2, kar ni samo rezultat različne stopnje razvitosti, ampak tudi prometnih povezav in predvsem [[...]] [[Izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo naslednja postavila vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministrski zbor, spoštovani predsednik! V začetku tega meseca ste črno na belem pripravili predlog tako imenovanega pakta o nenapadanju Vlade v času predsedovanju Evropski uniji. Takega dokumenta pravzaprav ne pozna niti ena izmed držav, ki so že predsedovale Evropski uniji. Stroški so tudi zaradi potrebnih prostorskih in ostalih kapacitet ogromni. Dokončna ocena le-teh bo verjetno tudi Vladi znana šele po končanem predsedovanju. Ampak žal, to gre, spoštovani, na račun siromašenja domače sociale. Sprašujem: Ali je res edini pomemben izziv za slovensko državo predsedovanje Evropski uniji? V 5. točki sporazuma, ki sem ga omenila, ste zapisali "podpisniki tega sporazuma si bodo prizadevali, da aktivnosti, povezane s predsedovanjem Evropski uniji, ne bodo obremenjevali z notranjepolitičnimi razmerami in zadevami izključno notranjepolitičnega pomena". Na drugi strani ostajajo dejstva: delno izpeljana reforma na socialnem področju, ki ima za uporabnike storitev predvsem socialnih transferov negativne posledice. To so pretekli teden ugotavljali tudi predstavniki Vlade na seji matičnih delovnih teles v parlamentu. Pod pretvezo nujnega varčevanja v proračunu, so bili sprejeti ukrepi, ki nižajo nivo socialno-ekonomske varnosti, in to za najbolj prizadete skupine ljudi. Reforma na področju zdravstva, čakalne dobe se večajo, kvaliteta javnih storitev pada, zdravniki odhajajo. Za zloglasnimi operacijskimi mizami in Kliničnim centrom je prišla nova afera, imenovana Pediatrična klinika. Dobesedno zgrozila sem se ob predstavljanju stroškovnikov ali zgolj ob dejstvu, da bi s finančnimi sredstvi za nakup oklepnikov lahko kupili tri onkološke inštitute. [[Minister Erjavec in minister Bručan se ob tem hladno nasmihata.]] Reforme na področju šolstva, ki bodo ogrozile sistem javne vzgoje in izobraževanja, nižajo se standardi itn. In berem: "Janša je zatrdil, da nova pokojninska reforma ni potrebna in je vlada ne načrtuje." A danes vsi vemo, da bo do konca leta, tik pred predsedovanje sprejet zakon, ki bo zaradi bonusnih točk dejansko posegel v delovno dobo. Pripravljajo se pomembne spremembe, spoštovani predsednik, ki se bodo dotaknile ključnih področij življenja v naši državi. To so notranjepolitične teme: kvaliteta življenja, zdravje, demografska slika, socialna varnost; skratka, življenje Slovenk in Slovencev. Predsedovanje EU [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]je, zavedam se, nedvomno zelo velik zalogaj za Slovenijo, ampak ne sme iti na račun državljank in državljanov naše države. Zato zgolj vprašanje, ki sem ga tudi zastavila pisno: Na kakšen način bo deloval sistem oblasti [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Za čas predsedovanja Slovenije EU ne bo spremenjena slovenska ustava, se pravi, bo način delovanja oblasti popolnoma enak, kot je bil doslej. Gre samo za to, da bo država za pol leta prevzela še dodatno obveznost, ki je obveznost vsake države članice. Če ne bi predsedovali leta 2008, bi kdaj kasneje. Vsaka novinka bo prišla prvič na vrsto v prihodnjih letih. In v zvezi s tem ni nikakršnih dilem in to ni bila ponudba v tem smislu, ali želite predsedovati ali ne, ker to obveznost smo sprejeli z referendumom, na katerem smo se odločili, da gremo v EU. Za čas predsedovanja Vlada ali največja vladna stranka, ker gre za predlog dogovora parlamentarnih strank, ne predlaga pakta o nenapadanju. Nikoli nismo uporabili te besede. In tudi besedilo, ki smo ga predlagali, ne nosi tega naslova. O paktu nenapadanju je že lani govoril predsednik Socialnih demokratov. Kaj je točno mislil s tem, ne vem. Z naše strani nikoli nismo predlagali niti besedila s takšnim naslovom, niti besedila s takšno formo, niti besedila s takšno vsebino. Nismo v nobeni vojni, zato tudi nobenega pakta o nenapadanju ne potrebujemo. Predlagali pa smo sporazum o sodelovanju parlamentarnih dejavnikov v času predsedovanja. Tak sporazum, za razliko od tega, kar je bilo zatrjeno v vprašanj, so dosegli praktično v vseh državah EU v času, ko so te države predsedovale Uniji. Res pa je, da tiste dražve, ki so predsedovale že velikokrat, nekatere šestkrat, sedemkrat, ne čutijo nobene potrebe, da bi takšen sporazum tudi podpisale, ker se je uveljavila neka praksa "ferpleja" - poštene igre, ki zagotavlja - in volivci to tudi sprejemajo -, da se teme predsedovanja ne izkoriščajo za notranjepolitične obračune. To pa v nobenem primeru ne pomeni, da je na to vezano tudi kakšno premirje ali pa, ne vem, zamrznitev tem, ki so izrazito notranjepolitičnega pomena. Pri nas se sicer velikokrat pomešajo jabolka in hruške, tudi v tem vprašanju se je to zgodilo. Pediatrična klinika nima nič s predsedovanjem, Onkološki inštitut tudi ne, in še mnoge druge stvari, še posebej ne tiste, ki so bile zgrajene že v prejšnjih mandatih in ta vlada z njimi nima prav nič. Odločitev o nakupu oklepnikov je sprejela prejšnja vlada, potrdil jo je prejšnji parlament, sedanje stranke vladne koalicije so imele takrat izrazito manjšino, samo realiziramo zaveze, ki jih je prejšnja oblast dala evroatlantskim integracijam. Torej, predlagan je sporazum o sodelovanju parlamentarnih dejavnikom v času predsedovanju. Ne gre za enostranski sporazum, kjer bi se nekaj želelo samo od opozicije, gre za sporazum, ki zagotavlja medsebojno informiranost, vključevanje idej vseh parlamentarnih dejavnikov v izvedbo programa predsedovanja. Vse priprave potekajo v skladu z zakonom, ki določa oblikovanje stališč v Sloveniji, vezanih na sprejemanje odločitev v Evropski uniji. Veste, da ima Državni zbor in njegovo odbor, ki obravnava zadeve Evropske unije, tukaj strateško vlogo in enostavno je to samo poskus, da se neke normalne stvari, ki se vedno v času predsedovanja same po sebi uveljavijo v tistih državah Evropske unije, ki so že velikokrat predsedovale, uveljavijo tudi v Sloveniji. Za nič drugega ne gre. Kdor si to razlaga v tem smislu, da bi to bil nek akt ali neka zaveza, s katero se opoziciji prepove njena ustavna vloga, naj si ta tekst prebere. Nič v tem sporazumu nima veze s tem. Tudi ne bo nič narobe, če ga ne podpišemo, ga pač ne bomo podpisali, mislim pa, da bi bil to slab signal tudi navzven. Oči Evropske unije so uprte v [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]to, kako bo Slovenija dokončala "finiš" teh priprav za predsedovanje in kako bo opravila to nalogo. Smo prva nova država članica, ki je pred tem izzivom, in naša ponudba je enostavno, da je to skupni izziv [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospa Žgajner, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Če je to slab signal za Evropo, bi bil to nedvomno dober signal za naše državljanke in državljane, ampak dovolite predsednik, če sem zgrešila v samem poimenovanju sporazuma, me čudi, da ste sploh znali odgovoriti in se navezati na sporazum. Verjamem pa, da berete časopise in tudi sama sem omenila "tako imenovan pakt o nenapadanju", tako so ga namreč povzeli mediji, slovenski mediji. Dovolite, pa bom še enkrat poudarila, v peti točki sporazuma o nenapadanju je jasno: opoziciji se omejuje njena vloga - opozarjanje na napake Vlade, ki se v končni fazi odražajo na ljudeh, naših ljudeh. Vlada se tudi s tem sporazumom hočeš nočeš postavlja nad zakonodajno vejo oblasti. Veste, preveč je povezanih dogodkov, da bi lahko rekla, da gre za naključje. Konec meseca marca smo predsedniki delovnih teles zakonodajne veje oblasti prejeli navodila s strani generalnega sekretarja Vlade, isti dan tudi s strani predsednika Državnega zbora gospoda Cukjatija, kako moramo ravnati, na kakšen način lahko sklicujemo seje in katere dokumente od Vlade lahko sploh zahtevamo. Preveč je povezanih dogodkov, da bi lahko rekla, da gre za naključje. In dovolite. Omenila sem pomembne notranjepolitične teme. Iz vašega odgovora na moje vprašanje je bilo zaslediti zgolj odmik od realnih problemov v naši državi in pa zaslediti mogoče, kakšne so prioritete v vašem delovanju. Jaz upam, da se še vedno v prvi vrsti zavedate, spoštovani predsednik Vlade, da ste predsednik Vlade Republike Slovenije in ne Evropske unije. In ne nazadnje, če ste za tako konstruktiven dialog, pa mi odgovorite na preprosto vprašanje: Zakaj Vlada v treh letih ni pokazala konstruktivnosti, ni odgovarjala na predloge, konstruktivne predloge s strani opozicijskih strank v tem parlamentu?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Moram priznati, da imam nekaj težav, da povežem to vprašanje s temo, ki je bila najavljena. Kot že rečeno, ne Vlada ne koalicija ni predlagala nobenega pakta o nenapadanju, zato se tudi ne čutim pristojnega, da odgovarjam na vprašanja, povezana s tem paktom, tudi vsebina, tako kot je bila interpretirana, ne izhaja iz sporazuma, ki smo ga predlagali, tako da ne vem. Morda bi bilo dobro, da si naslednjič preberemo stvari, o katerih sprašujemo. Kar se tiče potrebe po sodelovanju pri takšnih projektih, kot je predsedovanje Evropski uniji, ni treba gledati samo prakso, ki se je uveljavila v drugih državah članicah Evropske unije, lahko pogledamo tudi našo prakso iz časa vstopanja v evroatlantske integracije. Takrat smo podpisali sporazume parlamentarnih strank in poslanke in poslanca obeh narodnosti o tem, da bomo skupaj delali za te cilje, oba cilja sta bila podoben izziv, kot je tudi predsedovanje, kar se naporov tiče, čeprav je to predsedovanje omejeno na pol leta, ampak tudi na leto priprav in še potem na pol leta neposrednih obveznosti dela v trojki. Tudi v drugih državah so bile različne prakse takrat, Slovenija je izbrala dobro pot, zato je bila tudi prva, prvi smo šli od držav, nastalih na ozemlju bivše Jugoslavije v Evropsko unijo, Nato, zdaj tudi v Evropsko monetarno unijo in zagotovo je nekaj k tej hitrosti prispevala tudi politična enotnost. Mi smo bili praktično ves tisti čas v opoziciji in smo razumeli, da gre za nekaj, kar presega dnevno politiko, in smo tiste sporazume podpisali smo delali v skladu z njimi, nekatere smo celo sami predlagali. Morda imam prevelika pričakovanja ali pa sem prevelik optimist, če podobno konstruktivno ravnanje na podobnih temah sedanja vladna koalicija pričakuje od opozicije. Naj povem še to, da na sestanku, kjer smo predstavili vsebino predloga tega sporazuma, pred veliko nočjo, ni bilo nobenega izrecnega nasprotovanja [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]temu koraku. Tudi predsednik vaše stranke je načeloma podprl ta predlog, načeloma je predlog podprl tudi predsednik stranke, ki je kasneje sklenila, da k sporazumu ne bo pristopila. To so pač suverene odločitve, vendar primerjava med časom, ko je nekdanja opozicija podpirala vstopanje v evroatlantske integracije, in med tem, kako se zdaj komentira, to je pač zanimiva primerjava, ki tudi lahko da svoje [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]rezultate.
Hvala. Želite proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Tudi sama bom izkoristila možnost, ki mi jo daje drugi odstavek 246. člena Poslovnika Državnega zbora. Predvsem zato, ker nisem zadovoljna in verjamem, da tudi moji prenekateri poslanski kolegice in kolegi ne morejo biti zadovoljni s takšnim zavajajočim ali pa odmikajočim se odgovorom predsednika Vlade. Če želimo doseči politično enotnost, spoštovane kolegice in kolegi, bi v prvi vrsti morali doseči politično enotnost, ne vem, na področju sociale, domače sociale, pa je nismo bili sposobni zaradi Vlade Republike Slovenije. Na področju zdravstva - tudi tukaj politične enotnosti nismo bili sposobni doseči. In dovolite, predsednik Vlade, pohvala gre seveda vam, ker ste nedvoumno mojster svojega poklica. In vem, da tudi zelo, zelo dober pragmatik. Ne nazadnje je tudi ta dokument, sporazum, verjemite, poznam ga, tudi prebrala sem si ga in težko je ne vedeti, kaj bereš, ko pa je sporazum napisan na slabih štirih straneh. Pohvale je bila vredna, če hočete, tudi vaša vloga v prejšnjem mandatu, ko ste bili še v teh klopeh kot opozicijski poslanec. In če bi danes še vedno bili v vlogi opozicije, roko na srce, takega dokumenta ne bi podpisali. Pa ne iz naslova nekonstruktivnosti, temveč zgolj iz naslova vestnega, korektnega opravljanja svoje poslanske funkcije, v vlogi opozicije, v dobrobit državljank in državljanov naše države. Ocenjujem, vnovič, da gre za omejevanje, omejevanje opozicije, omejevanje dela parlamenta. Ne nazadnje, še enkrat poudarjam, da na to nakazujejo tudi navodila generalnega sekretarja Vlade in predsednika Državnega zbora, ki prihaja iz vaše politične opcije. Omenili ste, da je sporazum odraz politične zrelosti in odgovornega pristopa do zaupanja naloge. Dobro. Če je težnja Vlade res tako čista in iskrena, potem boste ali pa bodo koalicijske poslanke in poslanci pravzaprav z veseljem podprli predlog, da opravimo širšo razpravo o tem tako zelo pomembnem vprašanju ob prisotnosti predsednika Vlade, da bomo vsi skupaj konstruktivni, jaz sem za to, zato tudi predlagam razširjeno razpravo. In veste, lahko to razpravo opravimo tudi kot prvi preizkus v želji po krepitvi zavesti, da bo lahko slovenska politika dokazala, ali je res sposobna igrati kot reprezentanca. Če boste podprli, spoštovane kolegice in kolegi, moj predlog, potem boste nedvomno pokazali, da ste pripravljeni konstruktivnega sodelovanja in da vam je mar tudi to, kaj se dogaja našim državljankam in državljanom. V nasprotnem primeru pa boste sami, žal, izglasovali nezaupnico vašemu predsedniku.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Žgajner Tavš, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njeno poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes v času glasovanj. Sedaj bo gospod Kristijan Janc postavil vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovani predsednik Vlade, ministrica, ministri, kolegice in kolegi, lep pozdrav tudi vsem obiskovalcem na galeriji Državnega zbora! Predsednik Vlade, pred kratkim smo bili seznanjeni z nekaterimi ključnimi gospodarskimi in javnimi finančnimi kazalci tako domačih kot tujih inštitucij. Mednarodni denarni sklad je Slovenijo kot edino novo članico Evropske unije prvič v svojem poročilu uvrstil med razvite države, kar nedvomno pomeni velik uspeh in potrjuje pravilno usmeritev ekonomskih politik. Urad Vlade za makroekonomske analize in razvoj je tudi v prihodnjih letih napovedal visoko gospodarsko rast. V letu 2007 lahko tako po spomladanskih napovedih Urada Vlade za makroekonomski razvoj pričakujemo 4,7% gospodarsko rast in 4,4% v letu 2008. Ministrstvo za finance je objavilo podatek, da je bil primanjkljaj širšega sektorja države po metodologiji ESA 95, ki služi tudi za maastrichtske kriterije, od leta 2006 1,4% bruto družbenega prihodka in tako za 0,1% nižje kot leta 2005. Tudi dolg države, ki je v letu 2006 znašal 27,8%, se je v primerjavi z letom 2005 znižal za 0,6% točke. Ob tem je zelo pomembno, da so tudi ostali gospodarski podatki zelo dobri. Inflacijo smo uspeli ohraniti nizko in tudi po prevzemu evra zaposlenost raste, registrirana brezposelnost pa pada. Spoštovani gospod predsednik, glede na podatke lahko z optimizmom pričakujemo, da se bo Slovenija, ki je v letu 2006 dosegla okoli 83,5% povprečnega bruto družbenega prihodka v Evropski uniji, merjenega po kupni moči, z dobrim tempom približevala povprečju razvitosti v Evropski uniji. Spoštovani predsednik, zanima me: Kako komentirate navedene podatke in kaj namerava Vlada storiti še v prihodnje, da bi se takšni trendi ohranili tudi v bodoče ali pa celo izboljšali? Hvala za vaš odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. V bistvu smo nekje na začetku tretje tretjine časa ali pa v začetku tretjega polčasa, kar se tiče izvajanja reformnih ukrepov, ki smo jih sprejeli na začetku mandata in ki so vezani na strategijo razvoja Slovenije. Podatki, ki ste jih navajali in ki so za Slovenijo primerjalno gledano zelo ugodni, deloma tudi udobni, so rezultat dveh dejavnikov: eno so rezultati ukrepov, ki so bili sprejeti v okviru implementacije strategije razvoja Slovenije, na drugi ravni pa so posledice dejstev, da je Slovenija v tem času prišla v EU, 1. januarja tudi v Evropsko monetarno unijo, v neko razvito okolje, kar objektivno posredno pozitivno vpliva na naš gospodarski in družbeni razvoj. Tisto, kar je izjemno pomembno, kar izhaja iz teh makroekonomskih podatkov, je dejstvo, da Slovenija ne beleži samo povečanje stabilnosti makroekonomskega okolja in visoke gospodarske rasti, ampak beleži tudi zniževanje brezposelnosti, povečevanje zaposlenosti. Mimogrede, sedaj ko je Vlada začela z drugim krogom obiskov po slovenskih regijah, vidimo ponekod, nazadnje je bilo to v Mariboru oziroma v Podravju, da se je slika v dveh letih ponekod drastično spremenila, ravno ko gre za to razvojno in socialno vprašanje, za vprašanje zaposlenosti ali pa brezposelnosti. Tam, kjer je bilo še dve leti zaznati, da je eden od glavnih problemov brezposelnost, je po dveh letih velik problem iskanje primerne delovne sile v industrijskih panogah, ki so v dveh letih postale perspektivne, so del slovenske in širše konjukture in ti trendi bodo po napovedih oziroma so po napovedih ugodni tudi za prihodnje srednjeročno obdobje. Tako je brezposelnost v lanskem letu znašala po metodologiji Mednarodne organizacije za delo 6%, kar je najnižja stopnja od osamosvojitve naprej in gre po drugi strani v nekaterih profilih za problem pomanjkanja delovne sile. To, kar obeta trajnost teh rezultatov, so nekateri drugi podatki, ki niso bili navedeni; recimo, rast dodane vrednosti v letu 2006. V lanskem letu je bila rast dodane vrednosti v slovenski proizvodnji 5,3%, kar je daleč največja rast v zadnjih 11 letih in kar kaže na to,da ti gospodarski rezultati niso zgolj rezultat neke trgovine, ampak da so tudi rezultat večje produktivnosti, rezultat tega, da znamo z enakim delom več ustvariti. V tej tretji tretjini bodo izvedeni še ostali ukrepi, ki so potrebni za to, da bomo obdržali in okrepili sedanje trende. V zaključni fazi so pogajanja socialnih partnerjev glede delovnopravne zakonodaje. Premiki na tem področju so ključnega pomena za ohranjanje in za izboljšanje teh trendov, še posebej, ko gre za gospodarsko rast. Jaz upam, da bomo lahko ustrezno zakonodajo predlagali čimbolj usklajeno še v tem polletju. Tako smo strateško gledano nekje na točki, ko se je potrebno intenzivno ukvarjati tudi z vprašanjem ne samo, kako več ustvariti, ker to gre kar dobro, ampak tudi z vprašanji, kako zagotoviti da bodo ti rezultati čimbolj pravično in regionalno enakomerno razdeljeni po Sloveniji. Tukaj so žal še velike razvojne razlike. Ta vlada je enega od ukrepov, da se te stvari popravijo, že sprejela z novim zakonom o financiranju občin, ki deluje zelo pozitivno na zmanjševanje teh razlik, ključen korak pa bomo skupaj naredili, če bo takšna volja v tem visokem zboru, s paketom zakonodaje o pokrajinah, ki je eden od ključnih izzivov, ki je še pred nami.
Hvala. S tem zaključujemo vprašanja in odgovore predsednika Vlade. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za udeležbo, zahvaljujem se tudi ministrskemu zboru za prisotnost in s tem prekinjam to točko dnevnega reda. Sedaj prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Vodenje prepuščam podpredsedniku gospodu Klavora.
Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili vloženi amandmaji, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih - skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili vloženi amandmaji, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakonov. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točke dnevnega reda - s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 16. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejet, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7.a točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 16. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7b. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - to je na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca gospoda Ljuba Germiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje mag. Andreja Bručana na poslansko vprašanje gospoda Ljuba Germiča glede zapletov v zvezi s tehnično opremo bolnišnic." Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 40. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Rudolfa Mogeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jureta Zupana na poslansko vprašanje gospoda Rudolfa Mogeta glede soglasja za koriščenje kredita Univerze na Primorskem za dokončanje projekta Armeria in Foresteria." Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Ja. Prijava teče. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa. Vsem lep pozdrav. Kolega Moge je v poslanskem vprašanju ministra Zupana spraševal o tem, zakaj ni izdal soglasja za koriščenje kredita, ki bi omogočil dokončanje projekta Armeria in Foresteria v Kopru in zakaj zavira normalen razvoj najmlajše univerze. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne podpiramo tega predloga, ker menimo, da ta razprava ne bo v ničemer pripomogla k ureditvi problema, ki je bil v poslanskem vprašanju izpostavljen. Ob tem je potrebno poudariti, da je investicija Armeria, Foresteria zaključena, v teh dneh se opravljajo selitve, tako da razčiščevanje okoliščin, ki so pripeljale do povečanega obsega investicije, ne bo v ničemur oviralo delovanja Univerze na Primorskem, kar se je v ponedeljek očitalo ministru. S tem, ko zahteva čiste račune, minister Zupan ne zavira razvoja univerze. Na potezi je vodstvo Univerze na Primorskem, ki mora pristojnemu ministrstvu argumentirano pojasniti razloge za povečanje investicije Armeria in Foresterie, ki se je s prvotno predvidenih 4,11 milijonov evrov, torej okoli milijarde tolarjev, povečala na končno vrednost 7,94 milijona evrov oziroma skoraj dve milijardi bivših slovenskih tolarjev. Investicija se je torej v tem času skoraj podvojila. Sicer je za to investicijo država oziroma pristojno ministrstvo doslej zagotovilo znatna proračunska sredstva: v letih 2004 do 2007 v višini 907 milijonov tolarjev, v letošnjem letu pa je predvidenih še 113 milijonov tolarjev proračunskega denarja, poplačilo obveznosti do višine nekdanjih 692 milijonov tolarjev pa je bilo predvideno iz naslova zakona o poroštvu. Pri tem je pomembno, da ostale investicije, ki jih izvaja Univerza na Primorskem, tečejo. Danes smo ravno v Primorskih novicah lahko prebrali lep članek Jeseni v novi stavbi, nanaša se na stavbo bodoče Turistice, ki je bila tudi predvidena v tem zakonu. Zato ne moremo govoriti o tem, da se zakon, ki smo ga v zakonodajno proceduro po tistem, ko je bilo o tem mnogo govora na različnih nivojih, pa moram reči malo konkretnih dejanj, vložili poslanci SDS, NSi, SLS in DeSUS. Zakon, kot veste, je dobil soglasno podporo v Državnem zboru. Zaradi teh razlogov mislim, da ne moremo govoriti o tem, da se ta zakon ne izvaja. Menimo torej, da dodatna razprava ne bi v ničemer pripomogla k hitrejšemu izvajanju zakona. Nasprotno. Otežila bi ureditev situacije in bila sama sebi namen. Pričakujemo pa, da bodo sredstva, ki jih lani sprejeti zakon omogoča razvoj Univerza na Primorskem, racionalno ter optimalno porabljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? V svojem imenu prijava teče. Besedo ima gospod Školč.
Hvala lepa. Sam bom to debato podprl. Podprl jo bom pa ne zaradi tega, ker mislim, da sama razprava lahko k čemurkoli, kar se lahko zgodi na univerzi, bistveno pripomore. Podprl jo bom tudi zaradi tega, ker se ne morem strinjati s kolegi iz SDS-a, ki menijo, da vsaka razprava, kakršnakoli razprava v Državnem zboru ovira načrte Vlade, v tem primeru na univerzi, drugič v medijih, tretjič v gospodarstvu in tako naprej. To je, bom rekel, za parlament nesprejemljiva argumentacija in s tega razloga je enostavno potrebno voditi tu razprave, račune, ki jih kdo polaga gospodu Černaču, pa polagati pred vsemi parlamentarci.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 55 poslank in poslance, za je glasovalo 14. Proti 41. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. Oprostite, gospod Pavliha, izvolite.
Se opravičujem, gospod podpredsednik, ampak večkrat sem poskušal in moja naprava ni delovala.
Žal mi je.
Ja meni je pa še bolj žal. Bi rad glasoval, pa ne morem.
Zdaj deluje naprava?
Torej, lučka gori, ampak prosim, da ponovite glasovanje, kajti lučka je tudi prej gorela, pa niso reagirale tipke.
Žal mi je. Na ekranu je bilo izpisano samo eno ime, gospoda Školča. Nadaljujemo. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje mag. Andreja Bručana na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla glede porabe proračunskih sredstev v zvezi z investicijami v zdravstvu." Obrazložitev v imenu poslanskih skupin, prijava teče. Gospod mag. Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci. Gospoda ministra Bručana in odsotnega gospoda Bajuka sem v ponedeljek vprašal zelo enostavno vprašanje: Kako je mogoče, da se za polaganje električnih kablov v Pediatrični kliniki najame davčno svetovanje v višini četrti milijona evrov? In: Kako je mogoče zapisati v pogodbo med naročnikom, enim od podjetij Makro 5 Investicije - baje eno od podjetji v lasti Istra Benza - in izvajalcem, podjetjem gospoda gospodarskega svetovalca SDS Domna Zavrla, da je ta pogodba odvisna od tega, ali bo izvajalec električnih kablov podpisal pogodbo, aneks k pogodbi z Ministrstvom za zdravje za projekt pediatrične klinike? Gre za 51 milijonov tolarjev plus DDV. Pogodba - podpisana 20. julija 2006, prvo plačilo po tej pogodbi izvedeno 14 dni kasneje. Gospoda Bručana in gospoda Bajuka želim vprašati: Kakšna je vsebina davčnega svetovanja, poslovnega svetovanja v višini 250 tisoč evrov, četrt milijona evrov, 500 delavskih plač? Ali gre za nov način "pobiranja smetane"? In gospoda Bajuka, ki se nam je, mislim, da tretjič zapored opravičil, sem v tej zvezi hotel vprašati, da bi bilo dobro, da s pomočjo organov, ki jih ima, pogleda, kaj se plačuje iz državnega denarja. Še posebej zato, ker je v zadnjih tednih povsem jasno, da je podjetje gospoda Zavrla izredno zaščiteno s strani direktorja Davčne uprave Republike Slovenije, pa upam, da ne zato, ker podjetja gospoda direktorja davčne uprave izvajajo davčno svetovanje. Gospod direktor davčne uprave je na to že včeraj nekaj rekel, gospoda Bručana in gospoda Bajuka pa še nisem slišal odgovoriti: Kaj je s četrt milijona evrov davčnega svetovanja za polaganje električnih kablov v pediatrični kliniki? Mislim, da je prav, da o tem opravimo javno razpravo. Upam, da boste to podprli, v kolikor ne, bomo uporabili ostale poslovniške možnosti, da pridemo do dna, na kakšen način se v Sloveniji porablja javni denar v času vaše vladavine. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za 15, proti 38. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Boštjana Zagorca bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez listnice, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalno politiko, dr. Ivana Žagarja na poslansko vprašanje gospoda Boštjana Zagorca glede investicije podjetja Magma za območje severovzhodne Slovenije." Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 42. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Slavka Gabra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jureta Zupana na poslansko vprašanje dr. Slavka Gabra v zvezi s pripravo Predloga zakona o visokem šolstvu in raziskovalno-razvojni dejavnosti." Obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Besedo ima gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji tega predloga našega poslanskega kolega dr. Gabra ne bomo podprli, ker v tem trenutku ni potrebno in je ta predlog preuranjen. Razpravljati o osnutku nekega zakona, ki je sedaj dan v obravnavo univerzam, fakultetam, že v tem trenutku je nesmiselno. Kajti, fakultete, tako kot mu je minister včeraj odgovoril in bil sem eden redkih - oziroma v ponedeljek - bil sem eden redkih, ki sem ta odgovor tudi slišal; fakultete - univerzi bosta sedaj imeli možnost, da na ta predlog osnutka dajo svoje pripombe, in šele nato bo nastal predlog, ki bo šel v vladno proceduro in potem prišel tudi v obravnavo v Državni zbor. In takrat bo gospod poslanec Gaber, sedaj neodvisni poslanec, bo moral zbrati še deset podpisov svojih kolegov oziroma devet in potem predlagati v Državnem zboru - če bo tako mislil, da je potrebno - splošno razpravo o tem predlogu zakona. Sicer pa mu je včeraj minister jasno povedal, kdo so tisti, ki so ta osnutek pripravili, in nobene potrebe v tem trenutku ni, da že sedaj na tej stopnji o tem odpiramo javno razpravo oziroma razpravo o tem osnutku zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 58 poslank in poslancev, za 16, proti 42. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Dušana Kumra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Dušana Kumra glede delovanja Slovenske obveščevalne agencije." Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 15, proti 41. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Barbare Žgajner Tavš bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janša na poslansko vprašanje gospe Žgajner Tavš o načinu delovanja oblasti v prvi polovici prihodnjega leta." V imenu poslanske skupine, prijava teče. Gospa Barbara Žgajner Tavš, imate besedo.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. Verjamem, da sem bila prej dovolj izčrpna in da sem povedala bistvo. Dovolite, da zdaj zgolj v vodilo ali pa zato, da bo vam v vodilo, povem še en stavek. Stavek, ki ga je pred dnevi izrekel pomemben politik v naši državi, pa verjamem, da ga je izrekel nekoliko ponesrečeno. Pravi, da zaradi dreves ne smemo spregledati gozda. Jaz na tem mestu poudarjam, da zaradi gozda ne smemo spregledati in zanemariti posameznih dreves. Naj bo to, spoštovane kolegice in kolegi, tudi vodilo v razmislek pri tem, kako boste glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Školč, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi sam bom ta predlog podprl, kot sem ga hotel z besedo podpreti tudi prejšnjega. Zato dovolite, ker nisem prej dobil besede, povem sedaj, da je zelo dobro, če bi vsaj eno od razprav na odgovor predsednika Vlade v tem zboru enkrat opravili, zato da bi tukaj preizkusili to razdaljo med tistim, kar Vlada, njen predsednik in stranke, ki ga podpirajo, proklamirajo in dejanji, ki jih pač ta Vlada in tisti, ki ji sledijo, počnejo. V prejšnjem vprašanju je bilo postavljeno eno [[...]]
Gospod Školč, govorimo o zdajšnjem predlogu sklepa in obrazložitvi glasu poslanske skupine.
Točno tako, gospod podpredsednik. Prej pa niste dali besede za obrazložitev glasu.
Še to bi vam rad povedal. Prvič in zadnjič. Pogledam po celi dvorani in ne čakati, da dvignete roko tokrat, ko ob koncu pogleda obrnem glavo v smeri ekrana.
Gospod podpredsednik, čas mi je tekel, ampak to vas ne bo odrešilo tega, da sodelujete pri temu, da se v Državnem zboru zapira diskusija, ko gre za ključne stvari. Mi sedaj razpravljamo o tem, da bi imeli neke vrste pakt o nenapadanju. Iz vladnih služb pa uhajajo podatki, ki naše kolege diskeditirajo kot sodelavce tajnih služb. Predsednik Vlade na to noče odgovoriti, ampak govori o karierah ljudi v prejšnjem mandatu. To so diskusije, ki jih velja povezati v resno razpravo v tem zboru, da bo ljudem enkrat povsem jasno, da ta vlada govori eno, počne pa nekaj čisto drugega; da je ta sporazum pesek v oči tistim, ki pač nočejo videti, da se dogajajo velike kršitve v vladnih prostorih z očitno avtorizacijo predsednika Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Školč. Še enkrat bi vam rad povedal, kršili ste poslovnik, kajti govorili ste o nečem drugem, za kar ste se prijavili. Nadaljujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 43. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 27. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala lepa.