Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo 2. sejo Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in naslednji poslanci: Alenka Pavlič, dr. Andreja Črnak Meglič, Borut Pahor, Jakob Presečnik in Matjaž Han od 15. ure dalje.Vse vas lepo pozdravljam. Prehajamo na 2.A TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JA NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DODATNIH INTERVENTNIH UKREPIH ZA LETO 2012 PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Z nami je minister za finance dr. Janez Šušteršič. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo gospodu ministru. Proceduralno gospod Möderndorfer, izvolite.
Spoštovani predsednik, minister, poslanke in poslanci! Kot smo že včeraj v Pozitivni Sloveniji pisno obvestili, da ne želimo sodelovati na odboru, danes napovedujem obstrukcijo na vseh treh točkah, ki so bile vložene po nujnem postopku in s samo razširitvijo dnevnega reda. Naj povem tudi razloge, zakaj se poslanci Poslanske skupine Pozitivne Slovenije ne bodo udeležili sodelovanja pri teh treh točkah. Prišli smo do točke, da pravzaprav na prvi redni seji obravnavamo zakone po nujnem postopku, kjer nam omogoča neko resno poglobljeno diskusijo že to, da smo po včerajšnji prekinjeni točki imeli nadaljevanje odbora pozno v noč in danes takoj ob 9. uri zjutraj, kar govori o sami resnosti obravnave samega gradiva. V državi zaenkrat ni nobenih izrednih razmer. Nobenega takšnega stanja ni, ki bi zahtevalo, da na redni seji obravnavamo po nujnem postopku, in to zakone, ki bi jih obravnavali lahko samo nekaj dni kasneje, ko bomo obravnavali rebalans in kjer je to tudi smiselno, da bi ob tej točki skupaj s predlaganimi zakoni obravnavali to materijo. To ne pomeni, da smo proti obravnavi teh predlogov. Daleč od tega. Niti ne pomeni, da se ne strinjamo v celoti s predlaganimi zakoni. Ne strinjamo pa se zagotovo s tem, da se Državnemu zboru jemlje diskurs in jemlje beseda, da smo prišli do tiste točke, da je Državni zbor postal navadna zelena tipka, kjer se dejansko samo brez razprave odloča o tem, kaj je potrebno in dobro, kar smatra vlada, vlada te koalicije, ki se je odločila, da bo na svojevrsten način vpeljala tisto novo, ki se mu reče parlamentarna praksa. Parlamentarna praksa v zgodovini ni pokazala, da se zakonodaja, ki je resna, občutljiva, obravnava brez razprave, po nujnem postopku, in to nekaj dni pred tem, preden bomo obravnavali rebalans. Zato v poslanski skupini zapuščamo razpravo in prevzemite sami odgovornost za to početje. Hvala lepa.
Nadaljujemo sejo. Besedo ima minister za finance dr. Janez Šušteršič. Izvolite.
Lepo pozdravljeni! Vlada predlaga spremembo Zakona o dodatnih interventnih ukrepih. Gre za dve spremembi, ki bosta po našem mnenju omogočili nadaljevanje pogajanj o uravnoteženju javnih financ, ki potekajo s socialnimi partnerji. Vsi veste, da je vlada, ko je pregledala stanje v javnih financah in pregledala možnosti, ki so na razpolago za njihovo uravnoteženje, ugotovila, da te naloge ni mogoče izpeljati brez delnega posega tudi v prejemke javnih uslužbencev. Eden od predlogov vlade je bil, da se zmanjša izplačilo regresa v letošnjem in prihodnjem letu. Da bi to lahko naredili oziroma da bi se o tem lahko dogovorili, skušali dogovoriti s sindikati javnega sektorja, je treba zamakniti izplačilo regresa, sicer bi do izplačila regresa v celotnem javnem sektorju že prišlo. Potem takšna pogajanja ne bi bila smiselna in bi za letos izgubili eno pomembno orodje za uravnoteženje javnih financ ter bi morali potem predlagati dodatne ukrepe na drugih področjih. Zato s tem zakonom predlagamo, da se datum izplačila regresa, ki je bil sicer v tem zakonu določen s plačo za april, premakne na plačo za maj, to se pravi izplačilo v juniju, vmes pa pričakujemo, da bo dosežen dogovor s sindikati javnega sektorja glede višine tega regresa oziroma da bo Državni zbor sprejel Zakon o uravnoteženju javnih financ, ki bo višino tega regresa določil. Druga sprememba prav tako sledi opozorilom, ki smo jih dobili v pogajanjih s sindikati javnega sektorja, kjer so nas, ko smo začeli razpravo o regresih, opozorili na tisto, kar tudi sami vemo, na zelo visoka izplačila regresov v večini podjetij, ki so v državni lasti. Zaradi tega s tem zakonom predlagamo še dodatno določbo, da v tistih podjetjih, ki so v posredni ali neposredni državni lasti ali občinski lasti v višini 25 % ali več, regres ne more biti izplačan v višini, ki bi presegala znesek minimalne plače oziroma se izplača v višini minimalne plače, in sicer naj bi ta ukrep podobno kot številni drugi ukrepi, ki so zajeti v Zakonu o interventnih ukrepih, veljal omejeno časovno obdobje. Tak ukrep je upravičen z vidika nujnosti uravnoteženja proračuna, pogajanja o tem in hkrati je začasen, kar pomeni, da ne gre za trajen poseg v dogovorjeno. Veljal naj bi do leta, ki bo sledilo letu, kjer bo gospodarska rast prvič presegla 2,5 %. Po naši oceni je sprejetje tega zakona nujno predvsem iz tega razloga, da bi omogočili nadaljevanje pogajanj s sindikati javnega sektorja na sploh v Ekonomsko-socialnem svetu o ukrepih za uravnoteženje proračuna, da s tem pridobimo dodaten čas, pridobimo tudi s tem drugim ukrepom glede regresa v podjetjih v državni lasti neko pogajalsko izhodišče, ki ga bodo sindikati sprejeli večinsko pozitivno, in s tem se nam omogoča, da se naslednje dva, tri tedne še naprej pogajamo o teh ukrepihin upamo, da bo prišlo do nekega dogovora. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko. Stališče odbora bo predstavil predsednik odbora mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister! Odbor za finance in monetarno politiko je na 16. nujni seji včeraj, 16. aprila 2012, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012. Ta zakon je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila predvsem z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajnopravno tehničnega vidika. Služba je podala pripombe k naslovu in določbam 2. člena predloga zakona ter opozorila tudi na odprto vprašanje v primeru, ko je bil regres že izplačan oziroma bo izplačan pred uveljavitvijo zakona. K predloženemu zakonu ni bilo vloženih amandmajev. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe, predstavniki Sindikatov državnih organov Slovenije ter predstavnik Sindikata Alternativa. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je minister za finance podal podrobnejšo predstavitev namena zakona in tudi predlaganih rešitev. Povedal je, da predlog zakona pomeni omejevanje rasti izdatkov proračuna države do sprejetja rebalansa proračuna države in časovni zamik izplačila regresa za letni dopust za javne uslužbence in funkcionarje, in sicer tako, da se regres za letni dopust izplača pri plači za mesec maj. Časovni zamik tako omogoča nadaljnja pogajanja s socialnimi partnerji. Prav tako se v 2. členu omejuje tudi višina regresa za zaposlene v nefinančnih in finančnih družbah, v katerih je posredno ali neposredno udeležena država ali občina več kot 25 %. Ta regres se omejuje največ v višini minimalne plače, in sicer vključno do leta, ki sledi letu, v katerem gospodarska rast preseže 2,5 % bruto družbenega proizvoda. V okviru obrazložitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je njena predstavnica opozorila, da so predlagane rešitve premalo obrazložene. Opozorila je tudi na problem omejevanja pri že izplačanih regresih in napovedala redakcijo naslova predloga zakona. Po krajši razpravi o predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, zato Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da Predlog zakona o spremembi Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospa Romana Tomc, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Vlada pošilja v sprejetje enostaven, kratek in pregleden zakon, s katerim želi izplačilo regresa za letni dopust za javne uslužbence in funkcionarje prestaviti za en mesec in omejiti višino regresa za zaposlene v družbah, v katerih je država ali občina več kot 25 % lastnica premoženja. Rešitev, s katero se izplačilo regresa veže na uveljavitev rebalansa, je logična, prav tako rešitev, s katero se posega v višino regresa v javnih podjetjih, ki so v državni lasti in imajo zaradi svojega položaja na trgu omejeno konkurenco. Spomnimo se, kaj se je na tem področju dogajalo v lanskem letu. Nekatera, bolje rečeno večina podjetij je izplačala visoke regrese, kljub temu da je takratna vlada sprejela priporočila za njihovo omejitev. Priporočil Vlade niso spoštovala niti podjetja, ki so poslovala z izgubo in so kot pomoč za svoje preživetje prejela davkoplačevalski denar. Omejitve regresa je priporočila tudi AUKN in je celo zagrozila da bo ravnanje družb spremljala in tudi ukrepala. Vendar priporočila niso zakon, in kot takšna so nezavezujoča, zato se jih podjetja niso držala. Naj spomnim še, da je bil v javnosti eden izmed bolj odmevnih primerov primer Nove Ljubljanske banke, kjer so izplačali regres v povprečni višini tisoč 565 evrov. Tudi to je področje – izplačilo regresov za letni dopust –, kjer je javni sektor v drugačnem, privilegiranem položaju v primerjavi z gospodarstvom. Zakon o delovnih razmerjih, ki je podlaga za določitev regresa, v gospodarstvu namreč določa, da je treba regres izplačati do 1. julija in ne skupaj s plačo za mesec april, kot je to primeroma tukaj. V primerih, ko pa je delodajalec v gospodarstvu v likvidnostnih težavah, pa se to izplačilo lahko celo prestavi na kasnejši rok, in sicer do novembra. Prav gotovo lahko rečemo, da je država kot delodajalec v likvidnostnih težavah, in bi bila prestavitev izplačila celo na kasnejši rok zelo utemeljena, če bi želeli doseči vsaj približno enak položaj v javnem sektorju, kot je v gospodarstvu. Ker se bo s predlagano spremembo med drugim vzpostavil tudi enakopravnejši položaj med zaposlenimi v javnem sektorju in zaposlenimi v gospodarstvu, bo Poslanska skupina SDS zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani, dobro jutro! S predlogom zakona o dodatnih interventnih ukrepih Vlada dosega dvoje. Prvič, dosega zamik pri izplačilu regresa javnim uslužbencem menda z namenom, da si kupi čas za ustrezen socialni dogovor. In drugič, omejuje višine izplačanega regresa navzgor, v primerih, ko gre za družbe v lasti države ali lokalnih skupnosti, največ na raven minimalne plače. Če tudi lahko razumemo namene teh predlogov, predlogov tega zakona ne moremo podpreti. Pri tem zakonu je namreč umanjkala tista temeljna sestavina, in to je ustrezen socialni dogovor, pri čemer ocenjujemo, da socialnega dogovora v teh kategorijah ne bi bilo težko doseči. Bi pa bilo to neprecenljivo z vidika krepitve zaupanja med socialnimi partnerji, ki jih med pogajanji čakajo bistveno trši orehi. Z enostranskim poseganjem v kolektivne pogodbe, kar ta zakon nedvomno je, in vanje po tem predlogu posega Vlada, danes pa bo s sprejetjem tega zakona vanje posegel tudi Državni zbor. Naj spomnim, da smo se Socialni demokrati in vrsta drugih političnih sil v tem parlamentu, razen Slovenske demokratske stranke, ob sprejetju interventnega zakona za leto 2012 odpovedali enostranskim posegom v kolektivno dogovarjanje. Današnji korak, sprejetje tega zakona pa pomeni točno to – enostranski poseg v kolektivne pogodbe, z vidika nujno potrebnega dogovora med socialnimi partnerji, zato tak zakon ni dobra popotnica, da Vlada doseže tisto, kar v socialnem dialogu želi doseči. Še več, znana so opozorila nekaterih pravnikov, konkretno dr. Rajka Pirnata, o ustavni spornosti 2. člena predloga tega zakona. Vladni predlog, da je treba v podjetjih, kjer je država več kot četrtinski lastnik, regrese zaposlenih omejiti na višino minimalne plače, je namreč po njegovem mnenju neustavno. Po Pirnatovih besedah je regres letna pravic, ki jo delavec pridobi s pravico do letnega dopusta, kar pomeni, da delodajalec sredi leta vanjo ne more posegati. Predlagane spremembe zakona v omenjeno pravico posegajo za nazaj, kar je kršitev ustave, ki prepoveduje veljavo predpisov za nazaj. Spomnimo se, v lanskem letu so nekateri primeri razjezili slovensko javnosti, in to upravičeno, zato je mogoče tak predlog šteti kot razumen, bi pa moral biti ustrezno dogovorjen s socialnimi partnerji, kajti to so nesporne delavske pravice, ki jih s tem zakonom omejujemo. V času, ko smo soočeni z veliko varčevalno ihto, je še toliko pomembneje, da si vsi v tej skupnosti prizadevamo za krepitev zaupanja. Še posebej v teh dneh, ko Sloveniji jutri grozi splošna stavka javnega sektorja. Tudi pravica do stavke je ena od temeljnih delavskih pravic in Socialni demokrati jo spoštujemo. Hkrati pa želimo dati Vladi, delodajalcem in delavcem, sindikalno organiziranim, dodatno spodbudo, da dosežejo pameten kompromis. Dobro voljo za ta korak bi Vlada pokazala tudi tako, da neha iz javnega sektorja, iz mnogih, ki v tej državi učijo, negujejo, vzgajajo, zdravijo in varujejo naše življenje in premoženje delati ključne krivce za krizo, v kateri smo. Javni sektor ni generator te krize. Predlagamo, da nehate ustvarjati v javnem sektorju tega zaželenega, a umetno ustvarjenega sovražnika, ki ga potrebujete za obračun z javnim sektorjem. To bi bila dobra popotnica za to krepitev zaupanja v političnem prostoru kot tudi znotraj socialnega dogovarjanja. Socialni demokrati iz navedenih razlogov, predvsem zaradi ključnega, da ta korak ni socialno dogovorjen med socialnimi partnerji, predloga zakona ne bomo podprli.
V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospod Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Državljanska lista bo ta predlog podprla. Dejstvo je, da si je treba vzeti nekaj časa, končati ta težak dialog okoli zmanjšanja porabe in nekaj narediti, da ne bodo tista podjetja, ki so v lasti države, trošila denarja prekomerno na tak način, da si izplačujejo prevelike regrese. To je vendar ravno tako izguba dohodka državnih blagajn, ki je lahko dokaj veliko. Vidimo, kako težko se je lotiti zmanjševanja porabe, kako težko je priti do zmanjšanja kakšne pravice, pravzaprav ne moremo doseči prav nobenega dogovora. Povsod smo zavezani v nekih zakonih. Vsi pa vemo, da moramo nekaj narediti in da moramo zmanjšati porabo, obenem tudi povečati ta naš BDP, če hočemo živeti normalno naprej. Če ne bomo tega naredili, potem nam pa res grozi popolna katastrofa. Vidim, da je treba o teh minimalnih stvareh, ki so na mizi, najti neko soglasje in da se ne zapleta po nepotrebnem s tem, nekateri so že izplačali regrese, nekateri jih še niso. S tem bi samo zapletli dejansko situacijo in potem težko reševali določene stvari za nazaj. Mislim, da se je potrebno pogovoriti in čim hitreje najti skupni dogovor in zaključiti ta socialni dialog, ker nam praktično ne prinaša posebno dobrih rezultatov. Vemo pa, da moramo to zadevo urediti. Državljanska lista bo ta predlog podprla in upamo, da se bo čim hitreje našel pravi zaključek teh pogajanj. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine DeSUS ima besedo gospa Marija Plevčak.
Vsem prav lep pozdrav in hvala za besedo! Predlog sprememb Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 predvideva, da se ne glede na določbe kolektivnih pogodb izplačilo regresa za javne uslužbence in funkcionarje zamakne za en mesec, torej iz aprila v izplačilo v mesecu maju. Še posebej pozdravljamo določilo, ki omejuje obseg regresa za zaposlene v nefinančnih in finančnih družbah, v katerih je država ali občina več kot 25 % lastnik premoženja na višino minimalne plače, dokler ne bo gospodarska rast presegla 2,5 %. Dejstvo je, da se mnoga podjetja, ki so v državni lasti, obnašajo, kot da krize ni, in si delijo visoke regrese, odpravnine, nagrade. Kar je še bolj zaskrbljujoče, je to, da nekatera od teh podjetij zahtevajo, da jih država dokapitalizira oziroma jim zagotovi poroštvo za kredite, medtem ko sami zapravljajo denar za prej našteta enormna izplačila. Žal je v medijih že moč slišati, da so nekatera državna podjetja pohitela z izplačevanjem visokega regresa, saj so želeli prehiteti prihajajoči zakon, kar je po naši oceni zelo neodgovorno. Sicer pa v poslanski skupini DeSUS pričakujemo, da bo Vlada naredila nadgradnjo določbe 2. člena tega predloga zakona, in sicer da bo z zakonom omejila tudi višino plač, nagrad in odpravnin v državnih podjetjih. Naj na koncu povem, da bomo poslanke in poslanci v poslanski skupini DeSUS predlog novele podrli.
Hvala. V imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Roman Žveglič.
Spoštovani, dober dan! Nič novega ne bom povedal, če rečem, da v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani zakon podpiramo. Smo pač v obdobju suhih krav. Gospodarstvo je doživelo svoj polom in delavci v gospodarstvu so bili deležni zmanjševanja, celo neizplačevanja plač, odpuščanj in podobno. Mnogo jih je ostalo na cesti in niso se mogli spraševati, koliko stotakov jim bo sedaj država vzela. Ostali so brez službe, brez dohodka, z otrokom ali dvema, s stroški, s krediti. Stavek, ki smo ga tudi kot opozicijska stranka mnogokrat izrekli in ki v tem trenutku vse pove, je: ko je kriza, je kriza za vse. Na vrsti je javni sektor pa če nam je všeč ali ne. Ko je kriza je kriza za vse. Breme primanjkljaja moramo razporediti in gospodarstvo razbremeniti, okrepiti. Čim prej, tem bolje. Sedaj ni čas za iskanje izgovorov, za iskanje krivcev in brskanje po magnetogramih, kdo je kdaj kaj rekel. Treba je ukrepati. Razumljivo je, da nikomur ne ustreza zmanjševanje standarda, zmanjševanje tako imenovanih pridobljenih pravic, zmanjševanje prihodkov. Razumemo vsakega, ki se bori za svoj prav, za svoje pravice. Ne podpiramo pa razumnega vztrajanja za vsako ceno, ne glede na posledice. Kam nas bo to pripeljalo? In pri kakšnih pravicah so lahko vztrajali delavci v gospodarstvu, ki so ostali brez služb? O kakšnem regresu ali celo dopustu so mogli razmišljati? Naj povem, ko je pred leti bila kriza na mlečnem sektorju, je 8 tisoč slovenskih kmetij, ki oddajajo mleko, ostalo na letni ravni za več kot sto milijonov evrov prihodkov. Kje so si lahko ta prihodek nadomestili? Nikjer. Poiskati so si morali rezerve. Naj se dotaknem še nečesa, kar ta zakon ureja, to je regres v državnih službah oziroma v družbah, v katerih je država vsaj 25 % solastnica. Prevečkrat smo slišali, da je kakšna družba denimo na področju energetike izplačevala bajne regrese, s komentarjem, da so dobro poslovali. Da ne omenjam tistih družb, ki poslujejo iz leta v leto s povečano izgubo, pa so si prav tako izplačevali bajne regrese. Ta zakon končno posega na to področje in višino regresa omejuje, kar se nam v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zdi edino pravilno. Hvala.
Hvala. In še v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospod Jožef Horvat.
Dober dan, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod minister, gospod predsednik! Najprej želim izraziti zadovoljstvo, da je v poznih nočnih urah koalicija skupaj z opozicijskimi Socialnimi demokrati poskušala iskati kar najboljše rešitve trenutne zaskrbljujoče javnofinančne situacije v Sloveniji v treh predlogih zakonov, ki jih bo danes Državni zbor obravnaval po nujnem postopku. Eden od teh predlogov zakonov je tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012, imenoval sem ga s pravilnim naslovom predloga zakona, kot je to predlagala Zakonodajno-pravna služba. Koalicijski partnerji se zavedamo, da ne moremo porabiti več, kot ustvarimo. Zato je treba javne finance konsolidirati predvsem z zmanjševanjem javne porabe. Čas je in situacija v Sloveniji nas je prisilila, da pri naših ravnanjih na področju javnih financ upoštevamo dobra in preverjena konservativna finančna in računovodska načela. Javno porabo pa tudi davčno politiko moramo podrejati svoji zavezi izpolnjevanja določb pakta stabilnosti in rasti s posebnim poudarkom in skrbjo za zmanjševanje proračunskega primanjkljaja. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 prinaša naslednji dve bistveni spremembi. Prvič, zamik izplačila regresa za letni dopust za javne uslužbence in funkcionarje, torej tudi za poslance, na plačilni dan plače za mesec maj, ne glede na določila kolektivne pogodbe za javni sektor. Doslej se je regres izplačeval skupaj s plačo za mesec april. Drugič, omejuje se višina regresa za zaposlene v nefinančnih in finančnih družbah, v katerih je neposredno ali posredno država ali občina več kot 25 % lastnik, in sicer največ do višine minimalne plače za obdobje do leta, ko rast bruto domačega proizvoda v preteklem letu ne preseže 2,5 %. Glede na to, da se razmere na področju javnih financ in gospodarske rasti niso izboljšale, je žal treba sprejeti dodatne ukrepe, ki se bodo izražali v spremenjenih oziroma znižanih prejemkih in delovnega razmerja in povračila stroškov javnim uslužbencem v javnem sektorju. V Novi Sloveniji pričakujemo in želimo, da bi danes vsi razumeli, da imajo javna podjetja in gospodarske družbe, ki upravljajo gospodarske javne službe, zagotovljen trg, v tem delu nimajo konkurence in so privilegirane, saj imajo prihodkovni monopol. Vlada Republike Slovenije je navedene družbe že pozvala k varčevalnim ukrepom. Nekatere družbe so priporočila ignorirale in pohitele z izplačilom regresa za letni dopust v višini kot v najboljših časih. V Novi Sloveniji takšno početje ostro obsojamo, ga razumemo kot norčevanje iz tistih, ki si prizadevamo vsak dan nositi svoj del bremena pri reševanju kriznih razmer v državi. Pozivamo nadzorne svete, da v takšnih primerih končno že opravijo svojo dolžnost, saj so moralno in materialno odgovorni za odločitve uprav, ki niso konsistentne z javnofinančno situacijo v državi. Poslanska skupina Nove Slovenije bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 podprla. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker na seji Državnega zbora amandmajev ni mogoče vlagati, tudi ni razprave. Odločanje o predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj pol ure po zaključku 2.c točke dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2.B TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOHODNINI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo za dodatno obrazložitev dajem ministru dr. Janezu Šušteršiču.
Pozdravljeni! Vlada je želela takoj ob nastopu mandata pripraviti nekaj spodbud za gospodarstvo. Del tega je tudi stimulativni davčni paket, ki ga danes obravnavamo, in sicer gre za dva zakona, za zakon o dohodnini in za zakon o davku od dohodka pravnih oseb. Poglavitne rešitve so med zakonoma usklajena. Pri zakonu o dohodnini gre za poviševanje dveh olajšav, ki jih uveljavljajo osebe, ki opravljajo dejavnost oziroma podjetniki, in sicer se olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj povišuje na 100 %. Olajšava za investicije pa se povišuje s sedanjih 30 na 40 % in ni več zneskovno omejena, doslej je bila vsaj pri pravnih osebah omejena. Finančni učinki so pri zakonu o dohodnini zaradi povečanja teh dveh olajšav ocenjeni na letni ravni na 12 milijonov evrov, kar je seveda obseg, ki ga je možno v proračunu zagotoviti oziroma prilagoditi temu odhodke, hkrati pa računamo, da bo to imelo pozitiven vpliv na gospodarstvo in na male podjetnike. Vlada je želela z istim zakonom prilagoditi tudi davčno lestvico pri dohodnini v segmentu, ki ureja zlasti obdavčitev srednjega razreda. Gre za znano težavo v Sloveniji, ki izhaja iz tega, da imamo zelo majhne razlike v plačah, z izjemo nekaterih izjem. Se pravi, da je dve tretjini ljudi pod povprečno plačo in se zaradi tega z zelo visokimi stopnjami obremenjujejo dohodki, ki so blizu povprečni plači in ki potem tudi v mednarodnih primerjavah pomenijo, da je Slovenija država, ki ima relativno visoko obdavčeno delo, kar je ena od ovir njeni mednarodni konkurenčnosti. Po oblikovanju tega predloga, sprejetje davčne lestvice, je prišlo ne samo do usklajevanja s socialnimi partnerji glede zakonov in ukrepov za uravnoteženje javnih financ, ampak tudi do javne razprave. V teh javnih razpravah in zlasti s strani sindikatov so bili postavljeni ti predlogi po uvedbi dodatnega davčnega razreda za najvišje dohodke. Vlada se je odločila že na eni od svojih sej, ko je obravnavala ta zakon o spremembah zakona o dohodnini, da socialnim partnerjem ponudi možnost pogovarjanja o dodatnem davčnem razredu, četrtem davčnem razredu, s stopnjo nekje med 45 in 50 %, z začetkom meje razreda med 60 in 100 tisoč evri. Dogovora o tem še ni. Vlada pričakuje, da bi takšen dogovor o dodatnem davčnem razredu na drugi strani spremljal tudi dogovor o ukrepih za uravnoteženje javnih financ. Ker bomo o teh ukrepih za uravnoteženje javnih financ v Državnem zboru razpravljali šele takrat, ko bo prišel na dnevni red rebalans in zakon za uravnoteženje javnih financ, se je včeraj zdelo smiselno spremembo davčnih lestvic umakniti s tega zakona in s tem odpreti možnost, da pride do dogovora in da nadaljujemo ta dogajanja s socialnimi partnerji, ne samo, da ne bo pomote, o davčni lestvici, ampak o celotnem sklopu ukrepov za uravnoteženje javnih financ in s tem pridobivamo dodaten čas za ta usklajevanja. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor.za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Poročilo odbora bo predstavil njegov predsednik mag. Andrej Šircelj. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, kolegi in kolegice, minister! Kot je že bilo rečeno, je Odbor za finance in monetarno politiko včeraj obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, ki ga je Vlada predložila Državnemu zboru. Obravnava je bila po nujnem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je 13. aprila sklenil, da se predlog zakona prav tako obravnava po nujnem postopku. Na podlagi pisnega nasprotovanja skupine poslank in poslancev, s prvopodpisanim Samom Bevkov, tej odločitvi Kolegija je Državni zbor 16. aprila sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Minister za finance je na včerajšnji seji v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da je cilj predlaganega zakona predvsem razbremenitev gospodarstva in posameznikov z namenom ponovnega zagona gospodarske rasti. Predlagani ukrepi so usmerjeni v doseganje večje konkurenčnosti in produktivnosti gospodarstva, kar je nujno za izhod iz krize. Predlog zakona prinaša predvsem naslednje spremembe. V lestvici za odmero dohodnine se zvišuje neto letna davčna osnova, ki predstavlja mejo med drugim in tretjim davčnim razredom, s ciljem, da se zmanjša obdavčitev dohodkov predvsem strokovnjakov in najproduktivnejših delavcev, seveda tudi tistih, ki prinesejo največjo dodano vrednost. Povečuje se olajšava za investiranje, s tem da je cilj predvsem spodbuditi dodatne investicije ter s tem povezano večje zaposlovanje. Povečuje se tudi olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pravnega mnenja povedala, da so bile pripombe te službe pretežno upoštevane v vložnih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Opozorila je na pripombo k 2. členu, da iz predlagana zakonske spremembe ni jasno, kaj zajema izraz "druge podobne pravice". Opozorila je tudi, da predlagano podaljšanje roka na 29. junij 2013 ni usklajeno z rešitvijo v predlagani noveli zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka. Člani odbora so razpravljali o predlaganih rešitvah 4. člena ter k njim vloženim amandmajem. Poslanska skupina DeSUS je z amandmajem sledila rešitve in predlagatelja z znižanjem meje med drugim in tretjim dohodninskim razredom in s tem razbremenitvijo srednjega sloja, predvsem strokovnjakov in najproduktivnejših delavcev. Hkrati pa je predlagala dodatni dohodninski razred s 50 % stopnjo obdavčite za dohodke nad 60 tisoč bruto letno. S tem bi se prihodki po ocenah Poslanske skupine Socialnih demokratov povečali za približno 40 milijonov. Koalicijski poslanci so se strinjali, da so stroški dela v Sloveniji visoki, kar skupaj s slabo produktivnostjo prinaša zelo nizko konkurenčnost naše države, kljub temu pa predlagani novi dohodninski razred po njihovem mnenju ne bo prinesel želenih učinkov. Minister za finance je v razpravi pojasnil, da s predlaganim četrtim dohodninskim razredom ne bi dosegli večje konkurenčnosti države, prav nasprotno, zaradi prevelike obremenitve dohodkov ne bi bili tudi zanimivi za tuje investitorje, hkrati pa bi se lahko domači strokovnjaki zaposlovali v tujini. Povedal je, da s socialnimi partnerji proučujejo idejo četrtega dohodninskega razreda, zato so poslanske skupine koalicije predlagale, da se odločanje o spremembi dohodninske lestvice odloži na čas, ko bo dosežen dogovor s socialnimi partnerji. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje koalicijskih skupin k 2., 4., 8., 9., in 10. členu. Glede na sprejete amandmaje ja ne podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani! Nova vlada je kot temeljni cilj zapovedala javnofinančno konsolidacijo. Da, tudi mi se strinjamo, javne finance je treba spraviti v red. Ocenjujemo pa, da je predlagana pot javnofinančne konsolidacije napačna. Kaj pravzaprav počnemo, če na eni strani jemljemo šibkim, mladim, mladim družinam, otrokom, brezposelnim, učiteljem in policistom? Z zakonskimi spremembami, ki jih ima Državni zbor na klopeh danes, zmanjšujemo javnofinančne prihodke. Vse za to, da dosežemo linearno razbremenitev gospodarstva, iz katere si nekateri obetajo pot gospodarskega okrevanja. S tem ne bomo dosegli ne gospodarskega okrevanja in ne resnega prestrukturiranja in modernizacije gospodarstva, ker se zdi, da vlada ignorira ključni problem gospodarstva, to je njegova visoka prezadolženost. O tem, na kakšen način bomo razbremenili gospodarstvo njegove visoke prezadolženosti, zaenkrat nismo videli nobenih predlogov, prav tako ne predlogov o tem, kako bomo zagnali nujno potrebno kreditno aktivnost. "Ko je kriza, je kriza za vse," je prej dejal eden od predgovornikov. Naj to velja tudi ob sprejemanju rešitev v tem zakonu. Družbena bremena je namreč treba primerno razporediti, da odsevajo temeljno pravičnost v naši skupnosti. Obstaja namreč zmerna, alternativna pot do javnofinančne konsolidacije, bistveno lažja za ljudi, ampak bistveno težja za politiko, ki bi morala vse sile usmeriti v odpravljanje strukturnih neravnovesij v naših javnih financah. Mi imamo v javnih financah problem predvsem v tem, da nam dolg hitro narašča. Ta pa narašča zaradi virov nestabilnosti, kot sta pokojninski sistem in siva ekonomija. To je tisto polje, kamor moramo usmeriti svoj pogled in po možnosti rešitve sprejeti že letos. Velika varčevalna ihta na eni strani, na drugi strani pa zmanjševanje javnofinančnih prihodkov. Poglejmo, kaj so naši cilji, kaj so naše zaveze. Rekli smo, da bomo do leta 2015 dosegli izravnan proračun. Upajmo, da s pametnim mehanizmom proticiklične politike. Do leta 2013 pa moramo skladno z našimi zavezami v Evropski uniji svoj dejanski primanjkljaj spraviti na raven pod 3 % BDP in strukturni primanjkljaj na raven odstotka in pol, da bi ga potem v letih 2014 in 2015 lahko spravili na raven izravnanosti naših javnih financ. Obstaja alternativna pot. In eden od korakov na tej poti je uvedba dodatnega dohodninskega razreda. Jaz se zahvaljujem enemu od slovenskih časnikov, ki je danes zjutraj zelo ilustrativno pokazal, kaj Socialni demokrati pravzaprav predlagamo. Predlagamo, da bo tisti, ki zasluži 3 tisoč evrov neto na mesec, tej državi na letni ravni podaril en tablični računalnik. Predlagamo, da tisti, ki zasluži 10 tisoč evrov neto na mesec, tej državi pokloni eno potovanje na Karibsko otočje. In predlagamo, da tisti, ki zasluži v tej državi 250 tisoč evrov neto, tej državi pokloni terenca luksuzne blagovne znamke. Na drugi strani smo soočeni s tem, da radikalno posegamo v socialni položaj velikega števila naših ljudi. Tukaj pa govorimo o tem, da se bo zelo majhen del slovenskih ljudi moral odpovedati tistemu nadstandardu, tistemu luksuzu, katerega je deležen v svojem življenju. Zato je danes to velika priložnost za koalicijo, podprite predlagan dodatni dohodninski razred s 50 % obdvačitvijo dohodkov nad 60 tisoč evrov bruto, to konkretno pomeni, da bo s tem razredom obdavčen človek, ki zasluži 2 tisoč 700 evrov neto na mesec, in na ta način prispevajte k temu, da bomo zgradili nujno potrebno ozračje pravičnosti v naši družbi. Da bo v temeljnem mehanizmu prerazporejanja družbenega bogastva mogoče zaznati ključne elemente solidarnosti. To je neizogibno in neobhodno, če želite doseči pameten in razumen dogovor s socialnimi partnerji. Kajti prav odsotnost občutka, da živimo v neki pravični družbi, je temeljni razlog za to, da se v tej drubžbi razrašča nezaupanje. V času, ko potrebujete opozicijo za to, da sprejmete fiskalno pravilo, bi bilo dobro, da ne samo sindikatom, ampak tudi opoziciji stopite korak naproti in upoštevate njene predloge. Še posebej zato, ker so ti dobri za to državo in njene ljudi.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospod Bojan Starman.
Hvala za besedo še enkrat. Prav vesel sem, ko prihaja na mizo eden od predlogov, ki bodo izboljšali pogoje poslovanja naših podjetij, govorimo o zakonu o dohodnini espejev. To je nujno potrebno, o tem smo govorili pred volitvami in čakamo na to, kako si bomo izboljšali konkurenčen položaj našega gospodarstva. Danes dajemo možnost, da si kar precej ljudje lahko privarčujejo oziroma jim odpustimo davek. Tisti, ki poslujejo pozitivno, bodo lahko uveljavljali olajšave, in sicer namesto 30 % za nakup razne investicijske opreme bo 40 %. Še bolj pomembno pa je, da ni več omejitve 30 tisoč evrov, se pravi, gre vse skupaj v olajšavo. Za tiste, ki pa zmorejo tudi investicije v raziskave in razvoj, je pa olajšava 100 % in se lahko uveljavlja kot davčna olajšava. Mislim, da se bodo tisti espeji in podjetniki, ki dobro delajo, ki imajo dobre načrte, zelo razveselili tega predloga. Seveda je učinek 12 milijonov evrov relativno majhen, približno toliko manj bo po načrtih priteklo v državni proračun. Na drugi strani pa je lahko učinek od tega investiranja in posledično tudi odpiranja delovnih mest precej večji. Zaradi tega sem zelo vesel in Državljanska lista bo ta predlog podprla. Vesel sem na nek način tudi, da smo na Odboru za finance in monetarno politiko umaknili predlog, ki ga je posredovala Vlada za zmanjšanje davkov in prispevkov, dohodnine v srednjih razredih, se pravi korekcija lestvice, in tudi nismo sprejeli predloga Socialnih demokratov, da se uvede nov dohodninski razred s 50 % obdavčitvijo. Mislimo, da je stvar obdavčitve dohodnine in ostalih stroškov, ki jih podjetja plačujejo za svoje delavce, izredno problematična, zahteva bolj kvalitetno presojo tako o dodatnih razredih, kjer si lahko naredimo le veliko škodo, po drugi strani pa tudi o skupnih obdavčitvah, ker smo še vedno država, ki ima najbolj obdavčeno delo v vseh oblikah. Ker nismo bili pri tem pozorni, smo izgubili mnogo delovnih mest, kar je znanstveno dokazano, bi rekel, v vseh tistih branžah, ki so bile delovno intenzivne. Se pravi, da je delo nosilo preveč davčnega prihodka in preveč obvez. Zaradi tega je prav, da se resno posvetimo temu problemu in poiščemo odgovor, kako zmanjšati te obremenitve dela in s tem dvigniti konkurenčnost gospodarstva. Pri teh podjetjih in vseh stvareh je to začetek, neko darilo države tistim, ki so sposobni, ki imajo vizijo, imajo cilje, ki so pripravljeni investirati, in to je veliko. Morali bomo pa zelo hitro dodati še marsikaj drugega, da se bo konkurenčnost našega gospodarstva dvignila. Ena od teh stvari je tudi v tem, kot ste rekli, da se znižajo stroški dela, obdavčitev dela. Druga stvar so določene stvari, ki jih gospodarstvo nujno potrebuje. Mislim, da je to prožni trg dela, uvedba 8-urnega delavnika brez malice, 6 % bi to prineslo. Nikjer na svetu nimajo malice plačane in vštete v norme in tako naprej. To so nekatere stvari. Pri malih podjetnikih je pa treba obvezno članstvo in obvezno plačilo čim prej ukiniti in omogočiti, da se bodo sami odločali, kaj bodo pri Obrtni zbornici, tako kot je bilo pri Gospodarski zbornici, naredili. Se pravi, nekaj točk je še nujno treba urediti, je pa to eden od prvih korakov, ki izboljšuje, in sem siguren, da bodo vsi tisti, ki bodo izkoristili to možnost, zelo veseli današnjega sklepa, če bomo to sprejeli. Hvala lepa.
Hvala. V imenu poslanske skupine DeSUS ima besedo gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Finančna kriza in recesija še kar ne pojenjata in povzročata v Sloveniji težke gospodarske razmere, razvojni zastoj, zmanjšuje se potrošnja in veča se število brezposelnosti. Področje davčne politike v okviru širše ekonomske je ključnega pomena za uspešno gospodarsko okolje, od oživitve slednjega pa je odvisna prihodnja splošna blaginja vseh Slovencev. Vsi skupaj se moramo zavedati, da je treba napraviti odločne korake v smer razbremenitve gospodarstva, da bi lahko prišlo do ponovnega zagona gospodarske rasti. Tako je pred nami danes nekaj ukrepov, ki pomenijo razbremenitev gospodarskega sektorja in možnosti za povečanje konkurenčnosti. Ukrepi v tej noveli prinašajo povečanje olajšave za raziskave in razvoj kar na 100 % zneska in povečanje olajšave za investicijska vlaganja za 10 %. To prinaša ustvarjanje novih znanj, novih patentov, možnosti za izboljšave in uvajanje novih produktov in storitev. Skratka, povečujejo se možnosti za več investiranja in s tem tudi za več zaposlovanja, kar je pri nas velik problem. Predlog novele zakona o dohodnini je sprva predvideval spremembo trenutno zelo progresivne dohodninske lestvice v Sloveniji, in sicer tako, da bi se povišala davčna osnova za odmero dohodnine po najvišji, 41-odstotni davčni stopnji. S tem bi se seveda v poslanski skupini DeSUS strinjali. Ta ukrep je bil torej usmerjen v zmanjšanje obremenitve dela, kar je po oceni vlade nujno treba storiti pri strokovnjakih in najproduktivnejših delavcih, da nam ne bodo odhajali drugam, kjer so bistveno bolje plačani. Po naši oceni je treba veljavno dohodninsko lestvico spremeniti, in sicer na način, da se uvede več dohodninskih razredov, s čimer bi dosegli pravičnejšo obdavčitev glede na višino zaslužka. Ne glede na to, da je mnenje ministra temu nenaklonjeno, menim, da bi bilo to treba storiti, saj so v ta zadnji dohodninski razred praktično zajete vse davčne osnove oziroma zaslužki nad 1,3-kratnikom povprečne plače. Vemo, da je za to spremembo še čas, tako je povedal tudi minister, mi pa upamo, da bo rezultat dialoga s socialnimi partnerji šel v tej smeri, saj, kot smo včeraj videli oziroma slišali na seji odbora, so pripravljeni tudi na dialog. V tem trenutku je pomembno, da se prav vsi zavedamo, da ne smemo ostati samo pri tem, kar danes sprejemamo pri tem zakonu, pač pa bo treba naše ekonomsko politiko pošteno nadgraditi, če želimo kreniti na pot okrevanja in doseči blaginjo izpred nekaj let. Predvsem pa, da bomo prišli do pravičnejše porazdelitve davčnega bremena. Poslanke in poslanci DeSUSa bomo to novelo podprli ob pripombi glede dohodninskih razredov. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Roman Žveglič.
Spoštovani! Glede na dejstvo, da je vladna koalicija zaradi pogajanj s sindikati, ki so še v teku, iz tega zakona umaknila spremembo dohodninske lestvice, ki je sprožala največ polemik, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da je predlog novele zakona postal tudi najširše sprejemljiv. V tej noveli smo tako vseeno uspeli ohraniti načrtovano povišanje nekaterih davčnih olajšav za naložbene dejavnosti, kar je v teh ekonomskih razmerah vsekakor dobrodošlo. Verjetno na tem mestu znova velja poudariti, da je tudi povišanje nekaterih davčnih olajšav eden izmed pomembnih ukrepov za spodbujanje gospodarske aktivnosti. Tako dvigujemo olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj, in sicer s 40 % na 100 %. Glede na to, da je v letu 2010 to olajšavo izkoristilo samo 21 zavezancev in da vse skupaj predstavlja manj kot 1 % celotnega skupnega zneska uveljavljenih olajšav, v Slovenski ljudski stranki takšen ukrep absolutno podpiramo. Tudi zviševanje olajšave za opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva na 40 % bo po našem prepričanju spodbudno delovalo na poslovanje podjetij, ki plačujejo davke slovenski državi. Seveda se obe olajšavi medsebojno izključujeta in jih skupaj seveda ni mogoče uveljaviti. V razpravi smo od nasprotnikov te rešitve večkrat slišali, da zviševanje olajšav ne pomeni gospodarske rasti. Jaz se seveda sprašujem, ali potem zniževanje olajšav in povečanje davkov pa pomeni večjo gospodarsko rast. Jaz tega ne razumem. Seveda novela zakona vsebuje tudi podaljšanje prehodnega obdobja za določitev katastrskega dohodka od proizvodnje vin in oljčnega olja ter pavšalne ocene dohodka na panj, vse do uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka. V Slovenski ljudski stranki to podaljšanje absolutno podpiramo, dokler ne bo dokončno opredeljen nov sistem. Čeprav dohodninske lestvice nismo spreminjali, pa v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke njene spremembe nedvomno pričakujemo. Na tem področju je predvsem pomembno, da bo Slovenija glede obdavčevanja osebnih dohodkov povsem konkurenčna vsaj okoliškim državam in svojim največjim izvoznim trgom, če ne celo celotnemu evropskemu prostoru. Tako je nujen vsak dvig neto letne davčne za prehod v najvišji dohodninski razred, če ne celo bolj obsežna preureditev dohodninskih razredov. Najbrž se vsi strinjamo, da ni najbolj smiselno, da je vsak zaposleni, ki le za odtenek preseže povprečno plačo v Sloveniji, obdavčen po najvišji stopnji. Tukaj ni nikakršne progresivnosti. V večini razvitih držav so na tak način obdavčeni izključno ljudje z izredno visoki osebnimi dohodki, medtem ko mi praktično najbolj obdavčujemo velik del izobražene in bolj produktivne delovne sile. Naša podjetja, predvsem tista s področja visoke tehnologije, imajo nedvomno velike težave pri konkuriranju na tujih trgih ob takšnih davčnih obremenitvah in ob taki ceni svojega delavca. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tako omenjeno novelo podpiramo in, kot rečeno, upamo še na dodatne dopolnitve v okviru socialnega dialoga.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvale lepa, gospod predsednik. Vsem še enkrat prav lep pozdrav! V Novi Sloveniji z zadovoljstvom podpiramo zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini. Podpiramo stimulativne ukrepe, ki jih v državni zbor prinaša vlada, stimulativne predvsem za slovensko gospodarstvo. Ocenjujemo, da gre za smele odločitve vlade in upam tudi državnega zbora. Med drugim predlog novele zakona o dohodnini povečuje olajšavo za investiranje v opremo in neopredmetena osnovna sredstva s 30 na 40 % investiranega zneska. Ravno tako se povečuje olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj s 40 % na 100 % zneska, ki predstavlja vlaganja v raziskave in razvoj. Zaradi tega se ukinja tudi regijska olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj na manj razvitih območjih države. Naj spomnim, da smo prav to regijsko olajšavo v zakonodajo vnesli v mandatu 2004–2008. Ko sem se takrat pogovarjal z mnogimi pomembnimi gospodarstveniki, so me spraševali, zakaj olajšave za vlaganje v razvoj ne dvignemo na 100 %.To danes počenjamo. Treba je prisluhniti gospodarstvu in še enkrat, kot sem že velikokrat, tudi s tega mesta zatrjujem, da bodo gospodarsko krizo v Sloveniji rešili gospodarstveniki oziroma gospodarske organizacije. Politika pa jih pri tem ne sme ovirati in omejevati. Tudi sam sem včeraj glasoval za umik vladnega predloga za spremembo davčne lestvice. Potreben je dodaten razmislek. V Sloveniji trdim, da je predrag inženirski kader. Predrag je za delodajalca, delojemalci, v tem primeru inženirji, pa dobijo prenizek neto prejemek oziroma prenizko neto plačo. In potem se seveda čudimo, zakaj nam kvalitetni kadri odhajajo. Prav tako moramo biti pozorni, če visoke dohodke preveč obdavčimo. Normalno je, da ljudje, ki želijo ustvariti kariero, ki si želijo ustvariti dober standard, potem zapuščajo Slovenijo. Pozdravljamo torej te, kot sem povedal, stimulativne ukrepe in smele ukrepe vlade, tako da ne govorimo samo o varčevalnih ukrepih, ko govorimo pravzaprav o denarju, ki ga ni. Ko govorimo o varčevalnih ukrepih, govorimo o zmanjšanju proračunskih odhodkov oziroma o zmanjšanju višine kredita, ki ga mora Slovenija seveda za visoke obresti najemati. Ko pa govorimo o spremembah dohodninske zakonodaje in tudi spremembah zakona, ki ga bomo obravnavali pri naslednji točki, to je zakon o davku od dohodkov pravnih oseb, pa govorimo o denarju, ki je, ki obstaja. Obstaja pri gospodarstvu. In z novelami teh dveh zakonov se vlada davkom odpoveduje, ta denar pušča pri gospodarskih subjektih, ki ga bodo, sem prepričan, znali kvalitetno izkoristiti za razvoj, za nove tehnologije in nova delovna mesta. To pa je pravzaprav tudi ključen namen in ključna naloga pozicije oziroma te koalicije. Kot rečeno bomo mi v Poslanski skupini Nove Slovenije novelo Zakona o dohodnini podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima besedo mag. Damjana Petavar Dobovšek.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani minister za finance, spoštovani kolegi poslanci in poslanke! Cilji Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini izhajajo iz ciljev pogodbe za Slovenijo 2012–2015, v skladu s katerimi je treba z ukrepi ekonomske politike zagotoviti pogoje za ponoven gospodarski zagon v državi. S Predlogom o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini se povečuje olajšava za investiranje v opremo in neopredmetena osnovna sredstva s 30 % na 40 % investiranega zneska. Z neomejeno investicijsko olajšavo se pričakujejo boljši pogoji gospodarjenja, s tem se bodo spodbudili samostojni podjetniki, pa tudi kmetje z dopolnilno dejavnostjo na kmetiji, ki ugotavljajo dohodek iz dejavnosti na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov in na ta način dosegajo večjo dodano vrednost, zaradi česar bodo bolj konkurenčni. Cilj višje olajšave za investiranje je spodbuda davčnim zavezancem, ki opravljajo dejavnost, k dodatnim investicijam, kar posledično spodbuja gospodarsko rast, zaposlovanje in izboljšanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Ravno tako se s to novelo povečuje olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj s 40 na 100 % zneska, ki predstavlja vlaganja v raziskave in razvoj. Zaradi tega se ukinja dodatna regijska olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj na manj razvitih območjih države. Z večjimi investicijami v raziskave in razvoj naj bi se ustvarila nova znanja, novi patenti, novi izdelki in dal tudi jasen signal investitorjem, da se podpira družbo razvoja in znanja. V noveli zakona se izključi hkratno uveljavljanje olajšave za investiranje in olajšave za vlaganja v razvoj po tem zakonu, saj bi sicer, glede na to, da bi zavezanci za določeno opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva lahko uveljavljali tako olajšavo za investiranje kot olajšavo za raziskave in razvoj, to pomenilo davčno olajšavo v višini 140 % za določeno opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva. V prehodne določbe zakona se vključujejo določbe, ki urejajo obravnavo olajšav, ki so se uveljavljale v preteklosti, a pred letom uveljavitve tega zakona niso bile v celoti izkoriščene. Predlog zakona predvideva njegovo uveljavitev naslednji dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Pomembno pa je, da se uporabi že pri izračunu akontacije dohodnine od dohodka iz dejavnosti pri ugotavljanju davčne osnove od dohodka iz dejavnosti na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov za leto 2012. Glede na finančno in gospodarsko krizo, ki zahteva takojšnje ukrepanje za izboljšanje slovenskega gospodarstva, in glede na to, da je za dejanske učinke davčnih ukrepov na gospodarstvo potreben določen čas, je nujno, da se davčni ukrepi, ki so namenjeni razbremenjevanju gospodarstva, uveljavijo čim prej. Zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini podpiramo.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. Imamo en amandma, in sicer k 4. členu. V razpravo dajem 4. člen in amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 4. členu. Prosim, če se prijavite za razpravo. Prijava teče. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Prijazen pozdrav, gospod minister, seveda tudi poslanke in poslanci, gospod predsednik! Pravzaprav je danes zanimiva situacija, da pozicija predlaga spremembe v zakonu, ki bistveno vplivajo na bodoči položaj ljudi in pri tem uporablja način, ki ni dober. Če mi želimo v tem parlamentu in tej Sloveniji doseči nek skupen cilj, ta skupen cilj pa je, da to krizo premagamo oziroma ustavimo, potem je naš dialog potreben, potem ni prav, da ustvarjamo izredne razmere, ker si lahko vzamemo čas in razpravljamo o tako pomembnih zakonih, ki pomembno vplivajo. Jaz predlagam, gospod minister, pozicija, iščite skupne rešitve in sprejmite tiste, ki morda prinašajo kakšno boljšo stvar. Jaz ne morem pristati na dejstvo, da je za vse kriv javni sektor. Oprostite, javni sektor ni zavozil te situacije. Javni sektor ni tisti, na katerega bi lahko obesili vse, kar se v tej državi dogaja. Mnogi pravijo, da je za to situacijo krivo gospodarstvo. Za gospodarski položaj gospodarskih družb je krivo gospodarstvo. Oni so tisti, ki so vodili podjetja, in oni so tisti, ki so tudi marsikdaj ustvarjali skozi svoje sisteme zakone in okolje, v katerem smo. To, kar danes vlada predlaga, je predvsem z dveh strani podprto. Najprej podpira to gospodarstvo, torej tudi obrtna in gospodarska zbornica, socialnega dialoga s sindikati pa ni. Ne morem se znebiti občutka – ker se na noben način ne pristane tudi na amandmaje, ki jih Socialni demokrati predlagamo –, da se na ta način poskuša vsa krivda prevaliti na tiste, ki so najbolj ranljivi in ki imajo najmanj v tej družbi. Jaz ne morem pristajati na tezo, da so inženirji preveč obdavčeni. Oprostite, premalo dodane vrednosti je za inženirsko delo, torej v družbah je premalo tiste dodane vrednosti, s katero bi lahko inženirji potegnili razvojni projekt. In razvojni programi bi morali biti tisti, ki bi lahko potegnili voz iz situacije, v kateri smo. In če tega dela niso opravili in če mi zdaj prav inženirjem želimo zmanjšati oziroma povečati dohodke, potem me res zanima, kako bomo naredili to selekcijo, kateremu inženirju lahko povečamo in kateremu ne moremo povečati. Tistemu, ki je uspešen, ali tistemu, ki je neuspešen? Potem nekdo pravi, da bogatim ne smemo vzeti. Ja, za boga svetega, komu pa naj vzamemo? Revežem? Tistim tako ni več kaj vzeti. Tistim lahko samo še zadrgnemo nekaj okoli vratu in ne samo okoli pasu. Jaz mislim, da če gre za enakomerno prerazporeditev, moramo vzeti bogatim. In zagotovo je to prava stvar. Še enkrat naj se vendarle obrnem na ta naš socialni dialog. Socialni demokrati ne obstruiramo, ne poskušamo ustvariti situacije, v kateri boste pozicijske poslanke in poslanci v situaciji, da sami odgovarjate za vse tisto, kar se bo tukaj zgodilo. Poskušamo sodelovati, predlagati, dajemo amandmaje in predlagamo. Sprejmite kakšen predlog, ki morda ni tako slab, kot mislite, da je, ker je recimo od opozicije. Gospod minister, imam predlog. V nobenem zakonu nismo zapisali, kaj se bo zgodilo, ko bomo sprejeli te spremembe zakona, tokrat recimo o dohodnini, o davčnih razredih. Napišimo, da se v letu 2012 ne bo nič zgodilo. Napišimo pa, da se bo leta 2013 povečala ta stopnja za 3, 4, 5 %. Naredimo kriterije, pa vas bom podprl, in bom veliko naredili za to, da vas bomo podprli. Tokrat ni nič ovrednoteno, kaj se bo zgodilo. Preprosto pravimo, da mislimo, da bomo s tem naredili to, da se bo potem spremenila situacija in da se bo povečala gospodarska rast in zaposlovanje, ni pa ni noben kriterij ovrednoten. Govorili smo o regijskih olajšavah in o tem, da s tem, ko so 100-odsotne olajšave, ni več regijskih olajšav. Morda je to dobra rešitev. Morda bi vprašali tudi tiste, ki poskušajo na raziskavah in razvoju oblikovati regijske centre, ki imajo nosilce, ki niso samo potrošniki denarja. Če bi vprašali, po regijah, kaj mislijo s posameznimi regijskimi centri, ki že danes delajo, bi morda vendarle ne rekli, da regijskih olajšav, da teh centrov ne bi podprli, ko govorimo o olajšavah za razvoj. Niso situacije vsepovsod take, kot lahko izgledajo samo na prvi pogled. Ni treba vsega uničiti, oprostiti, ukiniti, kar je bilo v prejšnjem sistemu. Ohranimo tisto, kar je dobro. Iz tega razloga je seveda amandma k 4. členu tisti amandma, ki lahko pomaga povedati, da bomo poskušali naša bremena enakomerno prerazporediti, da bomo ta bremena enakomerno nosili. Jaz predlagam slovenski vladi, da si pri vsakem zakonu in spremembah zakona ovrednoti, kaj želi doseči, in da pove, da če tega ne bo dosegla, ne bo imela potem dohodkov, osebnih dohodkov ali pa bomo lahko potem zahtevali sankcijo, ko govorimo o tem, kakšne cilje želi vlada doseči. Še enkrat predlagam, pogovarjajmo se. Mi se ne moremo pogovarjati zvečer, ob 9., 10., 11. uri je bila seja Odbora za finance, danes zjutraj ob 9. ali 10. uri smo to obravnavali. To ni dobro, ni v redu, niso izredne razmere. Lahko pa do izrednih razmer pridemo. Te izredne razmere se lahko začnejo jutri, zato je prav, da je socialni dialog, da ne podcenjujete delavcev, ne podcenjujete sindikata in najmanj javnega sektorja. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni! Res v čudnem vzdušju poteka današnja in tudi verjetno bo jutrišnja seja Državnega zbora. Vlada se je umaknila oziroma pobegnila iz glavnega mesta, ker tukaj postaja prevroče. Jaz vprašam, kdo kuha izredne razmere – ali parlament ali vlada? Ministrom je žal zelo uspelo spreti javni sektor z realnim sektorjem. Te dni poslušamo, kako se v javnem sektorju nič ne dela, živi potratno, nič ne prispevajo k reševanju krize. Krasno. Ja, so rezerve, povsod so rezerve, vendar je treba vedeti, kako se k temu pristopa. Državljani in državljanke gledajo televizijo, Odmeve, zaskrbljeni so. In tam se sliši, ko nek minister pravi, da mu je rekel delavec v železarni, naj pride kdo iz javnega sektorja za en dan v železarno. Ja, naj pride kdo iz železarne, iz nekega materialnega dela proizvodnje v osmi razred neke devetletke za en dan, pa na urgenco in še kam. Ampak vsako delo mora biti cenjeno, brez žalitev, brez podtikanj, brez podcenjevanj. Ampak tej vladi je uspelo to, da se prav kregamo in si predlagamo take, dobesedno, neumnosti. Predlagani zakon zopet daje več bogatim, ki naj bi to finančno darilo namenili za raziskave, investicije, nova delovna mesta. Žal izkušnje kažejo, da v preteklosti taki popusti niso šli v to, da bi dvignili produktivnost novemu razvojnemu ciklusu in tako dalje. Resnica je, da bo ta denar šel v razkošne avtomobile, osebni luksuz, ki ga pa ta vlada ne želi posebej obdavčiti. Razmišljate celo drugače, zmanjšati je treba stroške za prevoz na delo, za malico, kar je bilo danes slišati. Seveda, če bi se vsaj z minimalno plačo dalo normalno živeti. Če pa ne, pa brez teh dodatkov delavec, delavska družina ne preživi. In komu bo šlo zopet v žep to, če bomo te prispevke zmanjševali? Celo DeSUS pravi, da upokojenci ne bodo prizadeti, pa jim jemljemo nekatere pravice, regres za počitnikovanje ali kakorkoli to imenujemo, ki ga porabijo za to, da si kupijo osnovno živilo. Ampak bodo že volivci svoje povedali. Tudi upokojenci so danes kaznovani zaradi krize, ki so jo povzročile banke, tajkuni in v mnogih primerih nesposoben menedžment, ki je skrbel izključno za sebe, za svoje žepe, za blazne mercedese in še kaj. Tega niso krivi ne upokojenci, ne družbene dejavnosti, če tako imenujem ta drugi sektor. Nikakor pa nočete poseči v sivo ekonomijo, kjer se valja ogromno denarja. Nikakor se ne začenjate ukvarjati s pokojninsko zakonodajo, kar od nas zahteva Evropska unija. Sprašujem, kje so danes tisti kričači, ki so tri leta rušili reformne zakone, ki bi jih danes krvavo rabili in bi bili v dosti boljšem položaju. Kje so sedaj tisti ljudje? Eni so postali ministri, enih pa ni nikjer. Vse navedeno me seveda napeljuje na to, da spremembe zakona ne bom potrdil, če ne bo sprejet amandma, ki smo ga predlagali Socialni demokrati. Prepričani smo, da bi to bil en majhen del rešitve problema, o katerem danes govorimo. Hvala lepa.
Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Seveda bom podprl amandma Socialnih demokratov k 4. členu novele zakona o dohodnini, ker bomo tako pridobili tudi na prihodkovni strani državnega proračuna. Rad bi tu podal primerjavo, ker sedaj govorimo o teh finančnih zadevah, finančnih zakonih pri varčevanju, pri ustvarjanju novih prihodkov, kakšna je razlika recimo med Slovenijo in Švico. Švica je sprejela zlato fiskalno pravilo že leta 2003. Seveda je lahko oblikovala nekakšen sklad proračunske rezerve, s katerim pomaga državnemu proračunu v letih, ko se je tudi sama znašla v težavah. Slovenija pa danes hiti s tem fiskalnim pravilom, ne predvsem zaradi tega, da bi oblikovala nek sklep proračunskega rezerve za težka leta, ampak zato da bi se izognila referendumu na finančne zakone. Zato je dobro, da predvsem poskrbimo za prihodkovno stran državnega proračuna in da se ne ukvarjamo zgolj z jemanjem na odhodkovni strani, kot to počenja in ima glavni cilj mega zakon o uravnoteženju javnih financ, s katerim naj bi v državnem proračunu prihranili več kot 800 milijonov evrov. Če bi Vlada v obdobju 2004–2008 ne izvedla davčne reforme, bi že imeli teh 800 milijonov evrov in več denarja, kajti manko na letni ravni zaradi Bajukove davčne reforme je skorja 900 milijonov evrov letno. Če temu prištejemo še številne predvolilne zakone, ki jih je takratna vlada leta 2008 sprejela, in ponesrečeno reformo plač v javnem sektorju, potem danes seveda ne bi bilo treba s tako rigoroznimi ukrepi prihajati v Državni zbor in strašiti državljane. Kot rečeno, predlagam, da kolegice in kolegi, predvsem iz koalicije podprete amandma Socialnih demokratov, ki uvaja četrti dohodninski razred, ki bi s 50-odstotno dohodnino obdavčil tiste letne oziroma bruto plače, ki znašajo več kot 60 tisoč evrov ali okoli 3 tisoč evrov neto na mesec. To bi pomenilo, da bi tisti, ki prejme 3 tisoč evrov neto plačila na mesec, nekako izgubil 420 evrov, kolikor znaša cena enega tabličnega računalnika, ali tisti, ki dobi na mesec pet tisoč evrov neto plače, bi prispeval skoraj enak odstotek, kot je prej kolega Frangež rekel, za eno eksotično potovanje v tople kraje, ali pa, recimo, tisti, ki ima 25 tisoč evrov neto mesečne plače – tudi taki so seveda v Sloveniji –, pa bi prispeval v državni proračun skoraj 60 tisoč evrov, kar je cena enega zelo prestižnega avtomobila visokega cenovnega razreda. Konec koncev Socialni demokrati s tem predlogom prinašamo na prihodkovno stran državnega proračuna 40 milijonov evrov in za toliko bi lahko potem tudi zmanjšali ta mega zakon za uravnoteženje javnih financ; kajti tista vlada bo uspešna, ki bo predvsem naredila nekaj na prihodkovni strani, kajti jemati je zelo enostavno, ustvarjati nov dohodke pa izredno težko. Tukaj je ta ustvarjalnost, ki jo v tej Sloveniji rabimo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem ministru dr. Šušteršiču.
Glejte, uvajanje četrtega davčnega razreda pri dohodnini je vprašanje ali pa je predlog, ki je povezan z veliko vprašanji, tudi tveganji, ki jih je treba ob tem imeti pred očmi. Ena stvar, ki je zelo pomembna, so te mednarodne primerjave, kjer bi takšen razred v tej višini, kot jo predlagate, to se pravi 50 % nad 60 tisoč celotnega dohodka, pomenil zelo visoko mejno stopnjo obdavčitve dohodkov od dela, kajti z dohodnino obdavčujemo dohodke od dela. S tem bi Slovenija signalizirala, da je okolje, v katerem je delo zelo močno obdavčeno, kar je že danes, to pa bi bil še dodaten signal v to smer. Če pogledamo nekaj drugih držav, ki imajo podobne stopnje. Recimo, Avstrija ima stopnjo 50 %, ki se začne pri 60 tisoč, ampak ne dohodka, kar vi predlagate, ampak davčne osnove. Pri čemer je pri njih bistveno višja kot pri nas splošna olajšava in je nižja kot pri nas stopnja socialnih prispevkov, kar pomeni, da se ta osnova 60 tisoč prevede v bistveno višje dohodke, kot bi jih pri nas obdavčili s to stopnjo. Če dam še primer države, ki se pogosto navaja kot zgled socialne solidarnosti Švedske. Tam imajo 56-odstotno mejno davčno stopnjo, vendar pri osnovi nad 548 tisoč evrov. To je eden od problemov. Drugi problem, ki je v Sloveniji zelo značilen, je, da tisti ljudje, ki jih običajno označujemo z besedo bogati in jih imamo pri tem pred očmi, niso postali bogati z dohodki, ki jih obdavčujemo z dohodnino. Nekateri premožni ljudje, tisti, na katere včasih kdo kaže s prstom, lahko prijavljajo zelo nizke dohodke v dohodninskih napovedih. Nekaj tega ste lahko ugotovili tudi sami, če ste, recimo, pozorno spremljali razkritje dohodninskih napovedi predsednikov političnih strank pred volitvami. Zato bi težko zgolj s tem dosegli ta cilj, da se solidarnostno obdavčijo najpremožnejši. Zaradi tega je Vlada v zakonu o uravnoteženju javnih financ predlagala nekaj drugih ukrepov, recimo, dodatno protikrizno solidarnostno obdavčitev nepremičnega premoženja nad vrednostjo milijon evrov, dodatno obdavčitev velikih in zmogljivih vozil in plovil ter še nekaj drugih ukrepov v tej smeri. Tretja stvar, prejemniki tako visokih aktivnih dohodkov z določenimi izjemami bi del teh dohodkov hitro prenesli v drugačne oblike. Kar je pa najpomembnejše, mi se tu pogovarjamo o povezanem naboru ukrepov. Tudi mi si želimo, da bi prišli do nekega dogovora, vendar ni mogoče najprej dogovoriti in sprejeti ter uveljaviti zgolj enega od elementov tega možnega dogovora. Vlada je, kot sem že rekel, tudi sama predlagala socialnim partnerjem – tak predlog velja tudi Državnemu zboru –, da se je pripravljena pogovarjati o rešitvah za četrti davčni razred, morda ob upoštevanju teh pomislekov, ki sem jih navedel, ki bi morda kazali nekoliko nižjo stopnjo in višjo mejo tega razreda. Seveda tudi s strani nekaterih sindikatov nam je bilo rečeno, da ni absolutno nujno, da je ta stopnja 50 %, in tudi ni nujno, da je ta meja tako nizko postavljena. Tu je prostor za dialog, je tudi možnost nekega dogovora, ki pa mora biti povezan tudi z drugimi pomembnimi odločitvami, ki jih bomo morali ta mesec sprejeti. Gre za način uravnoteženja javnih financ, katere ukrepe bo na koncu Državni zbor sprejel, katere ukrepe bodo socialni partnerji pripravljeni sprejeti, in gre seveda za vprašanje fiskalnega pravila. Oboje, tako dogovor s socialnimi partnerji kot sprejetje ali nadaljevanje postopka za sprejetje fiskalnega pravila, ima svojo vrednost, ki se lahko izkaže tudi v načinu, v dinamiki prilagoditve javnofinančnega primanjkljaja. To je tisto, kar je na mizi, in koalicija je predlagala umik tega člena v tem hipu ravno zato, da lahko te stvari kot nek pogajalski paket ali pa kot stvari, o katerih se je treba na povezan način dogovoriti, ostanejo na mizi in so ti pogovori v nadaljevanju tudi mogoči.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Frangež. Prosim.
Hvala za besedo. Zanimivo je, da se tu bojimo tveganj, ki jih prinaša naš predlog. Zanimivo je, da se tu sklicujemo na potrebne analize in preračune. Zanimivo pa je, da v 818 milijonov evrov vrednem varčevalnem paktu nimamo za podlago nobene analize, imamo samo tabelo, ki drastično znižuje prihodke mnogih družbenih skupin našega prebivalstva. Tam analize niso potrebne, ko jemljemo; tu, kjer bi lahko nekaj vzeli, zato da zagotovimo v družbi več pravičnosti in solidarnosti, tu pa potrebujemo analize, tu potrebujemo preračune, tu so tveganja prevelika. Mednarodne primerjave. Seveda 60 tisoč evrov v Avstriji v Sloveniji ni enako. Zakaj? Zato, ker imata Avstrija in Švedska enkrat višji BDP. Zato menim, da je pa vendar smiselna primerjava. Poglejte, kaj govorite! Pravite, da bomo s temi ukrepi postali nekonkurenčni, na drugi strani pa imajo države identično najvišjo stopnjo obdavčitve za prihodke, ki so glede na slovenske razmere in naš BDP nižji, na drugi strani pa so vendar to države, ki so bistveno bolj konkurenčne od nas. Države, kot so Švedska, Belgija, Nizozemska, Danska, Avstrija, Velika Britanija, Finska, Nemčija in Francija – vse države imajo višjo najvišjo mejno davčno stopnjo dohodnine v svojih ureditvah kot mi; Švedska in Avstrija, ki ju je omenjal minister, to mejo pri 60 tisoč evrih. To mejo, ki jo imamo danes nastavljeno na 15 tisoč evrih pri nas. Zato smo včeraj Socialni demokrati želeli pritrditi vladnemu predlogu in rekli: "Da, smiselno je premakniti to mejo najvišjega davčnega razreda z 1,2-kratnika povprečne plače na 1,5-kratnik." Ampak hkrati s tem, ko razbremenjujemo srednji sloj v naši državi, in to je smisel, uvedimo tudi najvišji davčni razred. Gre za vprašaje volje in pravzaprav ugotavljam, da ni volje zagotoviti temeljno družbeno pravičnost in porazdelitev bremen z obdavčitvijo najbogatejših. Gospod minister, zakaj v resnici ne?
Želi še kdo razpravljati? Bom odprl še en krog razprav. Prijava teče. K razpravi pa se je prijavil tudi minister, dr. Šušteršič. Prosim.
Samo na to vprašanje, zakaj v resnici ne, bi odgovoril. Več kot to, da sedemkrat povem, da je volja, da se o tem pogovarjamo, res ne morem narediti. Imeli smo pa kar nekaj primerov v zgodovini, ko je bilo nekaj narejeno vnaprej z namenom, da bo temu sledil nek dogovor, pa tega dogovora ni bilo. Glede konkurenčnosti, seveda Švedska ni konkurenčna zato, ker ima 56-odstotno mejno stopnjo pri dohodnini, ampak zaradi drugih razlogov, kjer Slovenija ni niti približno tam, kjer je Švedska, in kjer smo imeli v preteklosti kar nekaj neuspešnih poskusov reform. Enostavno moramo poseči po ukrepih, ki so morda enostavnejši, pa vsaj tisti lahko delujejo. Ti davčni ukrepi, ki jih danes predlagamo, gredo v to smer. Tretjič. Ko delate primerjave glede na raven BDP, seveda 60 tisoč v Avstriji in v Sloveniji ni isto, tudi zaradi tega, ker enkrat govorimo o davčni osnovi, drugič pa o celotnem dohodku. Ampak tudi sicer upam, da boste te primerjave glede na to, kaj je primerno glede na raven BDP, ki jo kakšna država ima, upoštevali tudi takrat, ko bomo govorili o tem, recimo, kakšne normative v izobraževanju si lahko kakšna država privošči, kakšne prejemke v javnem sektorju si lahko kakšna država privošči in podobno. Hvala.
Besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Presenečena sem nad tem, da smo s strani opozicije v zadnjem obdobju bili večkrat deležni kritik, naj končno za vraga predlagamo ukrepe za zagon gospodarstva. Ko pa imamo takšne predloge na mizi, pa spet nekomu nekaj ni všeč. Toliko o tem delu zakona o dohodnini, kjer dajemo možnosti, da gospodarstvo končno zadiha. Glede dohodninske lestvice pa to. Nekje sem prebrala, da je majhna država draga država. In če kje, potem v Sloveniji zagotovo to drži. Ne bi bil sporen, gospod Frangež, višji davek za premožne, ampak sporno pa je, če za premožne tako rekoč razglasimo vse. Tudi jaz se strinjam, da je treba prevetriti dohodninsko lestvico. Žal pa se ne morem strinjati s tem, da za najpremožnejše razglasimo tudi tiste, ki zaslužijo 3 tisoč 625 evrov na mesec. Toliko o vašem predlogu za amandma. Hvala lepa.
Replika, gospod Frangež.
V družbi se je treba zavzemati za nizke socialne pravice. Razumem, da to ni vrednota vseh v Državnem zboru, ampak trikratnik povprečne plače, mislim, da je tista meja, ko lahko rečemo, da nekdo v tej družbi je bogat, če ne, pa vsaj to, da ima več kot drugi. In da je v tej družbi treba biti ponosen na to, da je Slovenija v nekaterih merilih tudi prva v svetu med najrazvitejšimi državami. Sam sem ponosen, da smo prvi v tem, kako dobro poskrbimo za naše otroke, kako dobro poskrbimo za mlade mamice in podobno. Na to je treba biti ponosen [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Gospod minister, nas verjetno kje posluša. Hvaležen sem kolegici Katarini in ne bom ponavljal tega, kar je povedala v zvezi z očitanim deficitom ukrepov za zagon slovenskega gospodarstva. Seveda spoštujem razpravo spoštovanih kolegov iz socialne demokracije, ki je konsistentna z njihovim političnim profilom. Upam, da bo spoštovano tudi moje razmišljanje z mojega političnega profila, ki pa ne izključuje solidarnosti, da ne rečem celo karitativnosti. Ampak, poglejte spoštovani kolegi, predlagatelji amandmaja, najbrž se vam je zgodila pomota, ali kakorkoli bi temu rekel, ko ste v obrazložitvi amandmaja napisali: "Socialni demokrati menimo, da morajo breme krize nositi tisti, ki so krizo povzročili." Ta je pa, kakorkoli, malo prehuda. S tem ste povedali, da tisti, ki so uspešni, ki imajo večje prihodke – saj niso vsi lopovi! So tudi uspešni, so pridni, ki ne vedo, kaj je regres za letni dopust, ki ne vedo, kaj je dopust, ki delajo, ki zaposlujejo in tako dalje. Vi ste jih pahnili v eno vrečo in ste jim rekli, da so tudi oni, ker so uspešni in imajo visoke prihodke, povzročili to krizo! Vprašanje je, če imamo v Sloveniji definicijo, kdo je bogat in kdo je reven. Kdo je bogat? Tisti, ki ima visoke prihodke iz naslova plače ali iz naslova dejavnosti, če je samostojni podjetnik? Ali je morda to tisti, ki ima hišo, vredno nekaj milijonov? To je vprašanje. Ali pa tisti, ki se vozi z debelim avtomobilom? Tu so naša razmišljanja včasih še daleč od tradicionalnih evropskih razmišljanj. Kolega Samo Bevk, me prav veseli, oba sva bila skupaj na razgovoru s švicarskimi kolegi. Ko sem bral, kaj se v njihovi državi dogaja, pred približno enim mesecem so imeli referendum: zelo zanimivo referendumsko vprašanje je bilo in zelo zanimiva odločitev. Kar 66 % švicarskih volivcev je zavrnilo predlog, da bi imeli šest tednov plačanega dopusta. Rajši ostanejo na samo štiritedenskem plačanem dopustu. To je Slovenija. Ne, to je Švica! Ampak mi bi želeli biti Švica. Ko sem govoril v stališču Poslanske skupine Nove Slovenije o inženirskem kadru, sem pravzaprav prenašal misli gospodarstvenikov, s katerimi se pogovarjam. Tudi sam sem skoraj četrt stoletja bil v gospodarstvu, in to ponavljam: inženirski kader je pri nas predrag za delodajalca, na drugi strani pa inženirji s svojimi neto plačami, od katerih živijo oni in njihove družine, dobijo premalo. Zato gredo ven. Če se danes pogovarjate z ljudmi, ki vodijo uspešne proizvodne firme, in jih vprašate, kako je s ponudbo inženirskega kadra, vam bodo odgovorili, da ga ni, v Sloveniji žal nimamo dovolj inženirskega kadra – seveda takšnega, ki nekaj ve. Zadnjič smo bili tudi poslanci in poslanke severovzhodne Slovenije na rektoratu mariborske univerze, rektor je bil sicer diplomat, prorektor pa je povedal, da vsako leto dobijo bruce oz. maturante z vedno manj znanja. Univerza kot nekakšna zadnja faza v izobraževanju – kaj naj potem naredi? Pravzaprav potrebuje dve leti, da ustvari nek nivo znanja, ki ga v razviti Evropi obvladajo srednješolci. Vprašajmo gospodarstvenike, kaj prihaja z univerz, spet tukaj mislim na inženirski kader. Nekdanji minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jure Zupan je hodil okrog in maturante nagovarjal, da se vendar naj vpisujejo v naravoslovne fakultete, doživljal je posmeh, doživljal je pa tudi rezultat. Ta vpis se je povečal. Seveda z vsem spoštovanjem do družboslovcev, ampak govorimo o proizvodnji, o novih delovnih mestih, o novih fabrikah, ker če tam ne bo dobrih inženirjev, ki bodo tudi dobro plačani, pa ne na socialistični način, po njihovih rezultatih, potem se nam dejansko slabo piše. Ta lestvica, spet bom šel nazaj v obdobje 2004–2008. Bili so očitki, da je takratni finančni minister dr. Bajuk izvedel slabo davčno reformo. To je bila takrat edina resna reforma, ki se je izvedla in v okviru Partnerstva za razvoj, če me spomin ne vara, je takratno zmanjšanje progresivne davčne lestvice v Zakonu o dohodnini podprla tudi takratna Poslanska skupina Socialnih demokratov v pogajanjih, kasneje pa je bilo glasovanje malo drugače. Mi se ne smemo bati bogatih, uspešnih ljudi, ki imajo visoke dohodke, če jih dosežejo z rezultati svoje dela in znanja. Drugo vprašanje – in ni stvar Zakona o dohodnini – pa so lopovi. Oprostite grdemu izrazu. Tistemu pa potem pravimo pravna država. Ne bi bilo korektno ali etično, da sedaj grdo govorimo o pokojnem dr. Bajuku, lahko pa samo še to povem. Takrat, ko je bil še živ, je bila v enem od slovenskih dnevnikov, ne bom delal propagande, narejena anketa. Vprašanje je bilo, kateri od finančnih ministrov je bil najboljši – do zadnjega, zadnji je bil takrat dr. France Križanič. Glasovalo je nekaj čez tisoč 700 bralcev in dr. Bajuk je dobil 47 % glasov. Ja, samo! Jaz sem s tem rezultatom zadovoljen. Seveda si lahko tukaj ocene delimo. Tudi ne podcenjujem poslanstva sindikatov, ker včasih poslušamo očitke, da mi zavračamo sindikalno delo itd. Ni res! Zakaj se pogajamo, zakaj jim gre Vlada naproti? Se pa strinjam s tem in na neki način sočustvujem s poštenimi delavci v javnem sektorju, to so izjemni ljudje, ki se trudijo in se zavedajo, da so servis državljanom. Seveda pa so najbrž tudi takšni, ki predstavljajo slab servis za državljane in si po njih potem mi ustvarjamo sliko o celotnem javnem sektorju, pridnim pa se potem žal godi krivica. Kot povedano, Poslanska skupina Nove Slovenije tega amandmaja ne bo podprla. Mislim, da temu amandmaju tudi nekaj manjka; manjka garancija, ki bi zagotavljala, da strokovni kader, ki z znanjem in pridnim delom veliko, malo več ali nadpovprečno zasluži, da bo ostal doma, ker drugače lahko ta amandma razumem tudi kot izgon pridnih in znanja polnih ljudi. Izgon iz Slovenije. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Vsekakor je ob tem amandmaju bilo izrečenih tudi nekaj splošnih zadev, ki jih je treba komentirati na eni strani, na drugi strani pa postaviti v nek pravilen kontekst oziroma vsaj v kontekst, ki izhaja iz dejanskega stanja. Prvič. S to zakonodajo ne gre za nobeno ustvarjanje izrednih razmer. Zakonov, ki so bili sprejeti in obravnavani po nujnem postopku v Državnem zboru, je bilo že veliko in veliko jih tudi verjetno še bo. Navsezadnje so prišla vprašanja, zahteve, pobude za to, da se ustvari bolj konkurenčno okolje za gospodarstvo in to so eni izmed ukrepov, ki bodo predstavljali bolj konkurenčno okolje za gospodarstvo. Niso edini in niso seveda tisti, da bi zdaj samo po davčnih stopnjah, višini davčnih stopenj, efektivnih stopnjah ugotavljali, ali je neko okolje bolj ali manj konkurenčno. V mednarodni strokovni javnosti obstaja 11 kriterijev ozirom meril po slovensko, ki dejansko določajo, kaj pomeni, da je država konkurenčna. Tukaj gre tudi za fleksibilnost delovne sile, gre tudi za to hitro možnost izobraževanja, sprememba izobrazbe, sprememba poklicev in tako naprej. Skratka, v mednarodni literaturi si lahko vsi skupaj še enkrat pogledamo, katera so merila za konkurenčnost gospodarstva. Tudi ni res, da kdor koli oziroma da v Slovenski demokratski stranki ali, če želite, v koaliciji krivimo za navedeno stanje javni sektor. To je umetno, to je danes umetno govorjenje, da nekdo krivi nekoga. To ni res. Dejstvo pa je, da je bilo leta 2008 nezaposlenih 60 tisoč ljudi v Sloveniji in poleg tega je bilo zaposlenih nekaj 10 tisoč več ljudi, predvsem tistih, ki so prišli iz drugih krajev, drugih držav in dežel. Danes je 120 tisoč nezaposlenih, 60 tisoč razlike. Seveda če so vsi ti nezaposleni in če je eden izmed staršev v družini nezaposlen in če ima ta družina v povprečju enega otroka, so to trije ljudje, je to potem 60 krat 3, skoraj 200 tisoč ljudi oziroma 180 tisoč v slabšem položaju zaradi izgube delovnega mesta v obdobju 2009–2012. To so seveda rezultati. In ne krivimo tukaj gospodarstva! Tukaj lahko govorimo o tem, da je šlo za različne dejavnike, zakaj je do tega prišlo. Šlo je tudi za svetovno krizo. Tudi zaradi tega, ker je naše gospodarstvo strukturno takšno, kakršno je, ki dosega zaradi različnih razlogov premajhno dodano vrednost. To so tudi tisti razlogi, ki jih je treba danes upoštevati. Nesporno statistično dejstvo pa je, da je imela leta 2008 država 30 milijonov primanjkljaja. 30 milijonov v letu 2008 po ESA 95. In nesporno dejstvo je, da je bil v letu 2007 suficit oziroma presežek v državnem proračunu. In nesporno dejstvo je, da je ta presežek bil ustvarjen na podlagi tako imenovane davčne reforme dr. Andreja Bajuka. Takrat je bilo eno izmed dveh let, ko je bil dosežen presežek v celotni zgodovini Slovenije. To so statistični podatki, ki jih lahko komentiramo. Ne moremo komentirati na pamet. Nesporno dejstvo je, da je potem nekdo izračunal, kaj bi bilo, če bi veljala še vedno Mramorjeva reforma in če bi veljala še vedno Mramorjeva reforma, s katerimi smo obdavčevali mobitele, parkirišča, 50-odstotno stopnjo smo imeli, zaradi katere je v tistih letih bežal kapital iz države, če govorimo seveda zdaj o davčni zgodovini. Ne želim govoriti o davčni zgodovini, vendar ker se stalno omenjajo besede obdobje 2004–2008, si moramo tukaj enkrat povedati, kaj se je dejansko takrat dogajalo. V letu 2007 je bil presežek na podlagi zakonov, ki so bili uveljavljeni 1. januarja 2007; in potem bi bili danes v popolnoma drugačnem stanju in potem je vprašljivih teh 900 milijonov, o katerih se govori, kaj bi bilo, če bi bilo. Nesporno dejstvo pa je, da v letu 2008 lahko govorimo še o nekako izravnanih javnih financah, danes ne moremo več govoriti. Zakaj ne? Zato, ker je leta 2009 bilo porabljeno približno za dve milijarde več, kot je bilo dejansko ustvarjeno. In ker je bilo leta 2009 dve milijarde več porabljeno, je seveda bil primanjkljaj v višini dveh milijard, ki je potem do leta 2012 bil višini 6,4 % bruto družbenega proizvoda in to so dejstva in to so statistični podatki. Če govorimo tudi o tisti reformi v tistem času, potem lahko osebno zagotovim, da je takrat v okviru Partnerstva za razvoj, ta reforma bila izredno široko sprejeta, tudi sindikati so sprejeli takratno reformo in tudi v okviru Partnerstva za razvoj Socialni demokrati. To so neka dejstva, ne rečem, da se ne bi moglo tudi takrat stvari urediti boljše, vendar so se na način, ki je dajal dejansko presežek v javnih financah. Danes težko govorimo, da je krivo gospodarstvo za to krizo. Vsekakor je v gospodarstvu prišlo do anomalij, verjetno precejšnjih, verjetno tudi vse anomalije niso bile popravljene, vendar gospodarstvo je danes tisto, ki se trudi in ustvarja dodano vrednost. Tudi javni sektor ustvarja dodano vrednost, 15 % v okviru bruto družbenega proizvoda, v okviru makroekonomskih analiz, to so podatki. In 15 % od 36,5 milijarde, vemo, da je to nekaj čez 5 milijard in iz tega tudi izračunamo, koliko je to na dan, če govorimo o 240 delavnih dneh, in koliko je to na en dan, četudi javni sektor ne dela. Tukaj je težko reči, da ni dialoga s sindikati. Kolikor vem, se pogajajo vsak dan. Kolikor vem, se s sindikati Vlada pogaja vsak dan, ni pa bilo dialoga morda v nekem prejšnjem sistemu glede pokojninske reforme. Ni bilo dialoga s sindikati in sindikati so takrat dejansko bili tisti, ki so rekli, da ne bodo podprli pokojninske reforme. Tako kot vi danes pravite iz socialne demokracije, da ne podpirate tistih rešitev, ki niso usklajene s socialnimi dialogi, takrat tudi Slovenska demokratska stranka ni podprla rešitev, ki niso bile podprte s socialnim dialogom oziroma kjer se niso morali dejansko uskladiti. Mi lahko govorimo o nekih specifikah v teh davčnih zakonih in lahko govorimo o regijskih olajšavah, ki jih danes več ni, ker ji ne more več biti, ker je olajšava za raziskave in razvoj priznana 100 % v celotni državi in ne more biti 200 %, ker se tako matematično ne izide. Zaradi tega nobenega regionalnega centra tukaj ne bomo zaprli ali pa se mu ne daje zadostni poudarek, ampak to izhaja iz čiste matematike in logike. Če zdaj govorimo o teh davčnih zadevah, bi gledal to bolj naprej, malo v preteklost je bil odgovor na to, kar se stalno ponavlja o nekih reformah, ki so bile ne tako dobre, o nekih izračunih, ki so bili naknadno narejeni s strani ministrstva za finance, kolikor vem, in tako naprej. Dejstvo pa je, da s temi ukrepi in tudi s tistimi ukrepi, ki bodo še prišli, ki jih bo Vlada še pripravila, bomo poskusili to, da bo gospodarstvo imelo boljše pogoje in da se bo začel preobrat v smislu povečanja bruto družbenega proizvoda, večje zaposlenosti in tako naprej. To je dejansko strategija in ti ukrepi so del te strategije, eni izmed ukrepov, niso edini. Nesporno dejstvo pa je, da brez teh ukrepov ne bomo dosegli gospodarskega razvoja, kakor tudi brez ukrepov, s katerimi bomo zmanjšali porabo v javnem sektorju, ne bomo dosegli konsolidacije javnih financ. Konsolidacija javnih financ pa je, da sedanji primanjkljaj 6,4 % bruto družbenega proizvoda uravnotežimo tako, da bomo najprej dosegli maastrichtske kriterije, za katere smo se zaobljubili. In nesporno dejstvo je, da tudi ta presežek porabe v zadnjih treh letih ni šel v produktivne namene, zato da ne bi bruto družbeni proizvod stagniral oziroma padal. To je zdaj nekako obrazložitev in tudi odgovor na vse to, kar je bilo tu povedanega. Mislim, da je treba te ukrepe sprejeti z optimizmom, s tem da pomenijo nekaj novega za gospodarstvo, nekaj dobrega za gospodarstvo in s tem, seveda, da bo gospodarsko dejansko zaživelo, kajti samo uspešno gospodarstvo pomeni razvoj za državo in tudi večjo blaginjo ljudi. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Še enkrat odpiram krog prijav za razpravo. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Lep pozdrav, kolegice in kolegi, gospod minister! Glede spreminjanja zakona o dohodnini in uvajanju novega dohodninskega razreda je bilo veliko govora ob vsakem spreminjanju dohodnine. Spomnim se tudi štiri, pet let nazaj, ko smo o tem veliko razpravljali. Glede predloga Socialnih demokratov, ki so ga pripravili, bi rekel, da je tako – imeli so možnost, imeli so koalicijo, vodili so vlado tri leta, pa s kakšno spremembo niso prišli, razen, žal, z zadolžitvijo države in nespoštovanjem zakona o javnih financah, kjer piše, kar je tudi gospa Bratušek večkrat povedala, da morajo biti prihodki in odhodki uravnoteženi. Žal, tega prejšnje vlade niso upoštevale. Ko sem včeraj poslušal razpravo na Odboru za finance, je minister dr. Šušteršič dal vedeti, da predlog, ki ga opozicija tokrat predlaga, ni takšen, da ga ne bi bilo mogoče sprejeti. Vendar je jasno dal vedeti, da so potrebni dogovori; tako s sindikati, s katerimi bodo pogajanja danes tudi potekala, na drugi strani pa z opozicijo, kar je bilo s strani kolega Frangeža tako rekoč dano na pladenj, češ, podprite predlog, mi vas pa bomo podprli, saj nas pri fiskalnem pravilu rabite. Vsi se zavedamo, da to fiskalno pravilo rabimo. Tudi zato da bo dejansko katerokoli vlado, katerokoli koalicijo to enostavno vezalo; vezalo bolj, ker bo pač to ustavno pravilo, kot pa to veže in se ne spoštuje, čeprav bi se seveda moral, Zakon o javnih financah – to, kar sem že prej omenil – tam od 1999. leta naprej. Glede na to, da imam že kar nekaj kilometrine v tem državne zboru, se še kako z grenkim priokusom spominjam obljube v letu 2008, ne obljube, dogovora s takratnim ministrom za lokalno samoupravo Žagarjem, da bo takratna opozicija SD podprla spremembo; torej, podprla je spremembo ustave v zvezi s pokrajinami in potem naj bi podprla tudi ustanovitev pokrajin. To se ni zgodilo. Če bi se to leta 2008 zgodilo, letos 2012 ne bi imeli takšnega katastrofalnega stanja v državi. Prepričan sem, da marsikatero podjetje ne bi propadlo; od manjših podjetij definitivno ne, zato ker bi na regijah peljali politiko regionalnega razvoja drugače, kot pa je to peljala, vsaj zadnja tri leta katastrofalno slabo, prejšnja vlada s štirimi ali petimi ministri na lokalni samoupravi in kot smo včeraj slišali, tudi katastrofalno slabo koriščenje teh evropskih sredstev. Obstaja bojazen, da bo milijarda ali pa mogoče celo več investicijskega denarja ostalo v Bruslju. Tako se je SD takrat, ki je bila v opoziciji, dogovorila, je bilo dogovorjeno, usklajeno za šest zakonov, pa potem na koncu 1. februarja 2008 je zmanjkalo v Državnem zboru – mislim, da 4 ali 5 glasov, da bi ustanovili pokrajine. Kolegi iz opozicije, upam, ker pozitivno razmišljam, da tokrat vendar mislite nekoliko bolj resno in odgovorno, saj ste s svojo neodgovornostjo pripeljali državo, kamor ste jo. Žal, bili ste največja vladna stranka in v tem času se je državo zadolžilo za 6,5 milijard evrov in iz te zadolžitve ni niti enega najmanjšega nastavka za razvoj gospodarstva. Zato tudi ti trije zakoni, ki jih danes sprejemamo, gredo izključno v tej smeri, da se tudi na gospodarskem področju nekaj premakne. Tako bo že naslednji predlog o davku od dohodka pravnih oseb in tako dalje. Upam, če mislite resno, da bo ta dogovor mogoč, dovolj možnosti in časa imamo, minister je dal vedeti včeraj na odboru – tisti, ki ste ga dobro poslušali –, da lahko z rebalansom proračuna ponovno odpremo ta zakon. Če se dogovorimo glede teh dveh zadev oziroma če se bodo tako sindikati dogovorili oziroma če se bo vlada s sindikati dogovorila in istočasno koalicija z opozicijo pri podpori fiskalnega pravila, je odprta pot temu 4. dohodninskemu razredu. Ali je številka 60 tisoč evrov na letni dovolj ali ne, po mojem prepričanju bi ta številka morala biti višja in nekoliko nižji procent. Ravno na 50 % ne bi šel, da mu vzameš polovico od zasluženega, ampak nek nižji procent. Sama številka pa naj bi bila tudi nekoliko višja za tiste, ki zaslužijo na letni ravno preko 100, 200 ali še več tisoč evrov. Danes tega amandmaja ne bomo podprli, s tem pa nismo zaprli vrat. Tako kot pravim, tako je bilo tudi jasno sporočilo s strani ministra; ob nadaljnjem sprejemanju rebalansa in možnosti ponovnega odprtja te točke tega zakona na tem področju, vendar je potreben najprej zavezujoč dogovor, ne pa obljuba z figo v žepu, potem to ne velja. Toliko z moje strani. Ravnal bom v tem duhu, da danes tega ne naredimo oziroma ne podpremo tega amandmaja, bom pa v tem duhu naprej, da bi do tega prišlo, vendar da se dogovorimo v paktu za ukrepe, ki so več kot potrebni. Nekateri pravite, zakaj zategovanje na takšen način. V bistvu ne gre za zategovanje, da bi porabili to, kar ustvarimo – ne bomo! Mi si bomo še dodatno kljub vsem tem varčevalnim ukrepom morali milijardo evrov izpostaviti. Kaj je najhujše? Najhujše je, da je ta sposojeni denar postal tako strašno drag. Vsi tisti dolgovi, ki so bili narejeni – spomnim se, imeli smo v proračunih tam po 150 do 200 milijonov evrov za obresti, danes jih bomo imeli 600, 700 milijonov, zelo hitro lahko pridemo na eno milijardo, to je 10 % celega proračuna samo za odplačevanja obresti. Tega ne zdrži, ne more vzdržati nihče, kaj šele tako majhno gospodarstvo, kot je naše! Če v Nemčiji zapiha veter, se pri nas pozna, če gre tam v pozitivno smer, zelo počasi in malo. Če gre tam v negativno smer, pa se pri nas pozna toliko bolj. Če poenostavim: če se zakreditira nekdo, ki ima 600, 700 evrov plače, za 200, 300 evrov na mesec, je to gromozanski strošek, za nekoga, ki ima 2 ali 3 tisoč evrov – je to bistvena razlika. Žal, naše gospodarstvo je malo gospodarstvo, ni prilagojeno vsem tem turbulencam, sploh zaradi gnile kapitalizacije, gnile "prihvatizacije", ki se je žal zgodila z vsemi temi zadevami, s tako gnilo zakonodajo. Zato smo danes tam, kjer smo. Žal vsi v tej državi čutijo negativne posledice, nekaj posameznikov je pa v teh pozitivnih, žal, uživalo. Spomnimo se tiste tako imenovane luknje in razdajanja slovenskega premoženja nekaj posameznikom v tej državi.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Katarina Hočevar. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Glede na razpravo v prejšnjem krogu sem dolžna pojasnilo mojemu kolegu Frangežu, da se tudi v Državljanski listi zavedamo in podpiramo socialno državo, ampak s to razliko, da se mi zavedamo, da je treba najprej ustvariti in šele na to deliti. Če želimo še kaj deliti, spoštovane kolegice in kolegi, moramo nujno vzpostaviti sistemsko okolje, da bo gospodarstvo zadihalo; in to danes delamo. Včeraj je lepo rekel naš kolega Veber, da Državni zbor ni servis vlade, se popolnoma strinjam z njim, smo pa servis državljanom in gospodarstvu. Danes bomo s temi ukrepi ustrezen servis, da bo naše gospodarstvo zadihalo in da bomo lahko kaj delili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi z moje strani. Danes obravnavamo zakone s finančnega področja, ki naj bi prinesli izboljšave in vlili nekaj svežega pospeška v razvoj našega gospodarstva, izboljšali razmere. V tej luči se mi zdi, da je tudi predlog – jaz jemljem predlog Socialnih demokratov o uvedbi četrtega dohodninskega razreda za konstruktivnega. Namreč ob zakonu, kjer se povečujejo olajšave za investiranje in se povečujejo olajšave za vlaganja v raziskave in razvoj, je legitimno razmišljati tudi o novem dohodninskem razredu, ki bi naj bolj obremenil bolje plačane v danih razmerah. Moram reči, da sem bil že intimno nekako pristaš takega četrtega dohodninskega razreda – takrat, ko ga nismo sprejeli, takrat sem prisluhnil argumentom. Med tem časom je minilo nekaj let, ko so se gospodarske in finančne razmere drastično obrnile in moram reči, da sem pogrešal tak predlog. Če Socialni demokrati popravljajo svojo napako, da te priložnosti niso izrabili takrat, ko so bili večinska stranka, to jemljem za pozitivno. Jemljem tudi na znanje in vem, da je tako kot pravi minister, da bomo temu sledili, ko bomo o tem dosegli tudi dokončen dogovor – upamo, da ga bomo s socialnimi partnerji in sindikati – in da bo takrat priložnost za to, da to, kar se je pokazalo na nek način kot praznina v zakonu, dopolnimo. Želel bi reči, ko pravim, da jemljem ta predlog za konstruktiven in kot konstruktivno ravnanje opozicije, kajti daje tudi priložnost, da o tem razmišljamo, kako izboljšati zakonodajo. Moram reči, da je današnje obnašanje Pozitivne Slovenije, kljub temu da gre za legitimen institut, anarhistično. Preden so rekli v parlamentu kakršno koli besedo o teh zakonih, so jo že popihali, so si vzeli prosti dan! Gospe in gospodje, to je pravzaprav paktiranje z dokaj anarhističnem obnašanjem sindikatov, ki so napovedali stavko, preden so bili ukrepi znani! Danes je Pozitivna Slovenija odpeketala, preden je izrekla eno besedo. To ni konstruktivno, je legitimno, je v okviru procedure, ampak ni konstruktivno. Je korak naprej h temu, da se bi destabiliziralo državo, da bi se vtis kaosa v državi ustvaril. Povedati moram, da s takšnim ravnanjem nekako spreminjajo predznak svoje stranke, ki so si ga nekritično nadeli – s Pozitivne Slovenije v negativno Slovenijo. S tega mesta jih pozivam, da naj razmislijo o svoji konstruktivnosti, o tem, ali bodo ljudje sprejeli tak način obstrukcije iz prve minute. Obstrukcija je institut, ko si izrabil vse možnosti, recimo pri glasovanju. Da se vrnem nazaj na četrti dohodninski razred in na vse to, kar bi naj to prineslo. Kot pravim, danes sprejemamo dokumente, da je bilo to včeraj umaknjeno in da tudi danes tega ne bomo podprli, zato ker potekajo neka pogajanja, dogovori in upamo, da bomo prišli do tega tudi v okviru teh pogajanj s socialnimi partnerji in da bomo takrat dejansko našli neko pametno mejo, kje uvesti tudi ta dohodninski razred s stopnjo obdavčitve, ki mora biti razumna. Upam, da bomo na ta račun dobili v proračun nekaj malega denarja, ki ga moramo po drugi strani razporejati za te olajšave za investicije in razvoj. Kajti, le z razvojem, z investicijami bomo začeli graditi nova delovna mesta in potem na ta način pospeševali obtok države, ki naj bi prinesel pozitivne rezultate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati od tistih, ki imajo čas na voljo za to? Ne vidim želje po ponovni razpravi, zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni 2.c točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2.C TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Prav bi bilo, da v okviru tega dobi besedo Vlada. Vidim, da minister prihaja, ki bo dopolnilno obrazložil ta predlog. Izvolite, minister.
Lepo pozdravljeni! S spremembami zakona o davku od dohodkov pravnih oseb uvajamo oziroma povišujemo enake olajšave kot s predhodno obravnavanim zakonom o spremembi zakona o dohodnini. Gre za olajšavo za vlaganja v raziskave in razvoj, ki jo povišujemo na 100 %, in za olajšavo za investicije, ki jo povišujemo na 40 %, in odpravljamo omejitev zneska priznane olajšave. To se nam zdi v tem času nujen ukrep, kajti, kot veste, se za letos napoveduje ponoven upad BDP, investicije, zlasti zasebne investicije, iz leta v leto upadajo. To se nam zdi morda najbolj učinkovit način, da jih ponovno spodbudimo. Tretji ukrep, ki ga predlagamo s to spremembo zakona, pa je postopno zniževanje stopnje davka od dohodka pravnih osebe, in sicer letos z 20 na 18 % in potem vsako nadaljnje leto za eno odstotno točko navzdol, dokler ne pridemo do 15-odstotne stopnje. Tukaj se spet mednarodne primerjave nekoliko težavne. Marsikatera država v Evropski uniji ima sicer nekoliko višjo stopnjo, res pa je, da ko te stopnje primerjamo, se moramo zavedati, da v veliko teh držav imajo dve stopnji; se pravi, nimajo samo ene stopnje, nižjo stopnjo imajo za manjša podjetja. Druga stvar, v zadnjih letih od leta 1995 je bil očiten trend zniževanja teh davčnih stopenj pri davku od dohodka pravnih oseb praktično v vseh državah. Nekatere, tiste po katerih se običajno zgledujemo, so se te stopnje zniževale tudi za 10 in več odstotnih točk, medtem ko jo je Slovenija tukaj znižala za 5 odstotnih točk. Spet imamo to dilemo, kje lahko hitro in enostavno nekaj pridobimo pri naši konkurenčnosti. Po našem mnenju je to eden od teh ukrepov. Nekaj bi še rad rekel o pričakovanih finančnih in ekonomskih učinkih. Naj začnem s slednjimi, zato da bo jasno, da gre pri zniževanju te obremenitve gospodarske dejavnosti za ukrep, ki želi pospešiti gospodarsko dejavnost, jo olajšati. Ocene, ki so bile narejene z različnimi ekonomskimi modeli, govorijo o tem, da bo ta davčna sprememba omogočila povečanje BDP nekje do 1 % in povečanje zaposlenosti nekje na ravni približno 0,5 %, kar pomeni od 3 do 4 tisoč delovnih mest v zasebnem sektorju. Na drugi strani ta učinek, ki je napovedan z modeli, ni zanesljiv, lahko je tudi večji, seveda ne bo nastopil čez noč, ampak, recimo, tekom prihodnjega leta, ko se bo gospodarsko prilagodilo na te ukrepe. Skratka, na drugi strani s tem učinkom lahko primerjamo izpad ali pa ocenjeni izpad javnofinančnih prihodkov, kjer je po našem mnenju ta izpad v primerjavi z učinkom majhen oziroma takšen, da predstavlja neko smiselno investicijo. Ocene izpada so približno takšne: znižanje stopnje davka od dohodka pravnih oseb za 1 odstotno točko pomeni v celem letu zmanjšanje prihodkov za približno 32 milijonov; v letošnjem letu bo tega manj zaradi tega, ker bo po naši oceni le malo podjetij uveljavljalo spremembo akontacije že med letom, pač pa se bo to pokazalo prihodnje leto pri obračunih tega davka. Druga stvar, ki je pomembna, je učinek olajšav. Tu je vprašanje, koliko bo dodatno uveljavljenih olajšav za investicije. Podatki, ki jih imamo na voljo, na žalost govorijo samo o tistih podjetjih na podjetniški ravni, ki so to investicijo v preteklosti uveljavljala, vse ostalo so pa makroekonomski podatki. Ocene – nekatere so tudi v gradivu omenjene – govorijo o možnem izpadu do 100 milijonov. Seveda je pa glede na dejansko realizacijo teh olajšav ta izpad lahko tudi manjši, tu gre za neko skrajno oceno. Kar je še zelo pomembno, če bi to ocenjevali s pomočjo teh modelov, bi se nam pokazalo, da bo izpad v resnici manjši, približno pol manjši, ker bi upoštevali tudi že povečanje gospodarske aktivnosti. Mi smo želeli biti konservativni in zato svoje ocene teh sekundarnih učinkov še nismo vključili, bo pa to mogoče storiti takoj, ko bodo dejanski učinki tega zakona vidni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Andreju Širclju.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister! Odbor za finance in monetarno politiko je včeraj, dne 16. aprila 2012, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Ta zakon je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, s predlogom, da se obravnavo opravi po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je besedilo zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika. Ob tem je Zakonodajno-pravna služba v okviru splošnih pripomb predlagala spremembo naslova zakona in v okviru konkretnih pripomb opozorila na določbi 2. in 7. člena predloga zakona. Izmed kvalificiranih predlagateljev so na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe vložile koalicijske poslanske skupine amandmaje k 2., 7. členu in k naslovu zakonskega predloga . Istega dne pa je Poslanska skupina Socialnih demokratov vložila amandma za črtanje 3. in 5. člena zakonskega predloga. V dopolnilni obrazložitvi členov je minister za finance poudaril, da predloženo besedilo predstavlja del davčnega paketa ukrepov, namenjenih spodbudi, oživitvi in nadaljnji stimulaciji gospodarstva. S tem je osnovni cilj uvedbe nižje davčne stopnje v zagotovitvi dodatnih prostih sredstev tistemu delu gospodarstva, ki posluje s pozitivnimi rezultati, kar bo posledično povečalo gospodarsko rast in zaposlenost. V okviru poglavitnih rešitev besedilo tako javnosti kot gospodarstvu pošilja signal, da se z načrtovano rastjo in razvojem, predvsem pa z večjo stopnjo zaposlenosti, Slovenija ponovno obnavlja. Po drugi strani je uvedba višje olajšave za investiranje primerna podlaga tako za nove investicije kot za zaposlovanje. S tem kljub pričakovanemu znižanju davčne obveznosti ob vzporednih stimulativnih učinkih na gospodarstvo predvsem zaradi odpiranja novih delovnih mest lahko čez leto ali dve pričakujemo enoodstotno povečanje bruto družbenega proizvoda. Ob predstavitvi mnenja Zakonodajno-pravne službe je predstavnica navedene službe navedla, da konkretna pripomba v zvezi z nejasnostmi dikcije 2. člena v delu, kjer določba eksplicitno ne definira tako imenovanih drugih podobnih pravic. V razpravi je bilo besedilu s strani koalicijskih poslancev izražena podpora, medtem ko so bile s strani opozicij izraženi določeni pomisleki, predvsem glede predlaganih rešitev, predvsem v zvezi z znižanjem davčne stopnje. Odbor je ob obravnavi sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, k 2. in 7. členu ter k naslovu zakonskega predloga. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjen predlog zakona je sestavi del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Državljanska lista Gregorja Viranta. V imenu poslanske skupine bo mnenje predstavil gospod Bojan Starman.
Hvala lepa. Če bomo sprejeli ta zakon, bo to še eno dobro sporočilo našim podjetnikom, ki bodo verjetno odločitve o sprejemu tega zakona oziroma dodatnih davčni olajšav zelo veseli. Zakon prinaša enako kot zakon o dohodnini, vendar so nosilci oziroma uporabniki tega drugi, to so pravne osebe, podjetja praktično. Ravno tako se povečuje splošna olajšava za vse investicije, povečuje se olajšava za investicije v razvoj, ki nima omejitev. Razlika je samo v tem, da je tukaj kar precej večji učinek na našo blagajno, kar pa ni velik problem, če je vsaj približno točno to, kar je bilo povedano v predstavitvi, da bomo z vložkom, eventualnim zmanjšanim prihodkom, v proračun omogočili 4 do 5 tisoč novih delovnih mest oziroma bomo zagotovili toliko in toliko ljudem boljše pogoje za delo. Približno 86 tisoč imamo vseh podjetij. V lanskem letu je približno 30 tisoč ljudi bilo plačnikov dohodnine oziroma davka od dohodkov pravnih oseb in so prinesli v blagajno 629 milijonov evrov, tako da bo ta strošek, to sem hotel prej povedati, bistveno manjši, kot pa prihodek povečanja bruto dodanega proizvoda in prihodek v državno blagajno zaradi večjega števila zaposlitev. To je eden od zelo pomembnih ukrepov, ki je pomemben, da je sprejet hitro. Povedati moram, da smo zelo slabo konkurenčni, ponovno ponavljam to, treba hitro dodati še nekaj ukrepov, predvsem za povečanje konkurenčnosti, zmanjšati bo treba na nek način obdavčitev dela, narediti bo treba prožnejši trg delovne sile in mogoče bi bilo res enkrat pravilno, kot sem že prej povedal, da ukinemo plačani čas za malico in za toliko podaljšano svoj delovni čas, kot imajo vsi po svetu. Skratka, še nekaj ukrepov bo zelo koristnih in potrebnih. S tem pa, ko dvigujemo te olajšave, to lahko koristijo tisti, ki še držijo glavo nad vodo oziroma poslujejo pozitivno in imajo idejo, na kakšen način se lahko še bolje razvijajo in ustvarijo večjo novo vrednost oziroma iščejo nove zaposlitve. Zato smo veseli, da lahko danes podpremo ta predlog in upam, da ga bodo podjetniki zelo veseli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Delno je ta novela zakona vezana na prejšnjo točko dnevnega, torej na prej obravnavane spremembe in dopolnitve dohodninskega zakona, in sicer v delu, ki se nanaša na povečanje investicijskih olajšav in olajšav za vlaganje v raziskave in razvoj. Druga sprememba tega zakona pa se nanaša na ukrep, ki bo vplival na povečevanje gospodarske aktivnosti s postopnim zniževanjem danes 20 % davčne stopnje pri davku od dohodka pravnih oseb, v naslednjih treh letih bi ta davek postopoma zniževali, tako da bi bil na koncu 15 % davčne osnove. Po ocenah Ministrstva za finance bosta ta predlog in predlagane spremembe v dohodninskem zakonu imele pozitiven učinek na povečanje likvidnosti gospodarskih subjektov, na povečanje trošenja prebivalstva, vse to pa bo prispevalo k ponovnemu gospodarskemu zagonu. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo tudi s to novelo in jo bomo podprli. Kot rečeno že v stališču ob predlogu sprememb in dopolnitev zakona o dohodnini, pa se zavedamo, da bo treba storiti še veliko več, kot predlagati ti dve danes obravnavani noveli, seveda če hočemo, da bomo nekaj privarčevali, po drugi strani pa zagnali naše gospodarstvo, ki nam bo dalo še možnost naprej dobrega dela in seveda izboljšanja naše situacije.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod minister, podpredsednica! Ja, tokrat Vlada in koalicija prihajata s predlogom spremembe zakona, kjer se ne sprašuje, kaj lahko ta država naredi za mene, ampak v tem primeru končno postavljamo pravo vprašanje: kaj lahko naredimo mi za to, da bo ta javni sektor lahko čim uspešnejši, da bo lahko čim boljši ta suport, vendar za to rabimo pravi temelj, trden temelj, to pa je gospodarstvo. Brez tega seveda ni ničesar, vse ostalo pade, če ni temelja. Zato lahko jasno in glasno povemo, da je znižanje davka od dohodka pravnih oseb do leta 2015 eden izmed temeljnih gospodarskih ukrepov, tudi programa Slovenske ljudske stranke. To je eden od teh temeljev, veliko tega še prihaja. Če si res želimo, da bi naša podjetja, predvsem tista, ki so izvozno usmerjena, bila zmožna konkurirati tako z izdelki, tehnologijo, storitvami, jim moramo najprej kot država dati, ponuditi možnost, začetna izhodišča, kot jih imajo v primerljivih državah. Nekatere kritike opozicijskih poslancev gredo predvsem v smeri, da predlagani ukrep znižuje proračunske prihodke in od nas zahtevajo še dodatno zategovanje pasu. To, kolegice in kolegi, enostavno ni res. Na daljši rok je to edina pipa, ki bo v kozarec javne porabe dajala infuzijo. Drugega ni. Spoštovani! Če naših podjetij ne bomo tudi davčno razbremenili, marsikatero izmed njih sploh ne bo več imelo možnosti še kaj plačevati ali še huje, svoj davek, seveda nižji, se bo lahko plačeval v drugih državah. V zadnjih treh letih smo se, upam da, naučili, da dolgoročno oziroma konstantno zmanjševanje prihodkov v proračun slej ko prej mora pomeniti tudi zmanjšanje odhodkov, kajti tujih finančnih virov je enkrat konec, pa če ne samo konec, enostavno so predragi. Zato je res čas, da se nekoliko zazremo bolj srednjeročno – in v prihodnost države – ter razmišljamo tudi, kaj bo kdo vplačal v proračunsko blagajno jutri in pojutrišnjem, in ne samo, kaj lahko iz nje vzamemo danes. In še to, kar vzamemo danes, vzamemo in še vedno jemljemo na račun prihodnjih generacij, kar pa je nedopustno. Zato v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo ta ukrep, ker resnično izkazuje drugačno razumevanje ekonomske politike v smeri postavljanja realnega, torej podjetniškega sektorja na prvo mesto v tej državi in javnega sektorja kot vzporednega sektorja, kot pomoč temu gospodarskemu sektorju. Vsi dobro vemo, da samo delujoče napredno gospodarstvo, torej edino napredno gospodarstvo zagotavlja socialno državo, dostojne pokojnine, kakovostno šolstvo, zdravstvo in tako dalje. To si moramo enostavno samo še priznati. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zato te omejene ukrepe absolutno podpiramo. Predlagane rešitve so tiste, za katere verjamemo, tako kot je tudi minister rekel, da prinašajo nova delovna mesta in nov priliv za javno porabo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! V program Nove Slovenije smo med drugim zapisali, da morajo biti davki in prispevki določeni v skladu z načeli davčne pravičnosti oziroma nepristranskosti. Davčni sistem, ki naj učinkovito prispeva k napredku, ne sme dušiti osebne pobude in motivacije državljanov. Ocenjujemo, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb korak v pravo smer. Želimo izpostaviti, da je to smeli predlog Vlade, da je to stimulativni ukrep in ko poslušamo gospodarstvo, gospodarstvo pravi, da je ukrep je dober, v tej smeri je treba tudi nadaljevati. V Novi Sloveniji pravimo, da mora Slovenija v tem trenutku ponuditi več kot nam primerljive države oziroma kot povprečje Evrope. Zakaj? Zato, ker zaostajamo. Ponuditi moramo več, da bomo zanimivi za domače investitorje in tudi za tuje investitorje. Predlog novele zakona o davku od dohodka pravnih oseb bo Poslanska skupina Nove Slovenije z zadovoljstvom podprla, in sicer predvsem zaradi tega, ker predlog predlaga spremembe, kot so: prvič, postopno znižanje davčne stopnje z 20 % na 15 % do leta 2015, v prehodnem obdobju do leta 2015 se bodo po letih predlagale naslednje davčne stopnje, in sicer za letošnje leto 18 %, za naslednje leto 17 % in za leto 2014 16 % in, kot rečeno, za leto 2015 15 %. Drugič. Preoblikovanje olajšave za investiranje na način, da bi se povečal odstotek olajšav s 30 % na 40 % investiranega zneska v opremo in neopredmetena sredstva ter da se zgornji prag koriščenja olajšave 30 tisoč evrov odpravi. Tretjič. Predlaga se povečanje splošne davčne olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj s 40 % na 100 % zneska, ki predstavlja vlaganje v raziskave in razvoj. Zaradi tega se, seveda logično, ukinja dodatna regijska olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj na manj razvitih območjih države. Olajšava pač večja kot 100 % ne more biti. Mi trdimo, da če želimo imeti najboljšo socialno politiko, moramo imeti tudi najboljša in dovolj delovnih mest. To je preprosta formula, vendar bolj kot so formule preproste, težje jih je realizirati in jih permanentno držati tudi v dobri kondiciji. To je pravi korak tudi v smeri, da se bo gospodarstvo lažje tehnološko prestrukturiralo in da bomo spet imeli dejansko gospodarske subjekte oz. delovna mesta z večjo dodatno vrednostjo. Da ne bomo na področju mednarodne proizvodnje kooperacije, kot se to lepo sliši, zgolj "lonarbeiterji". Poslanska skupina novelo zakona podpira. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Patricija Šulin v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Zaradi finančne krize in krize evra, ki je zajela tudi Slovenijo, ter zaradi napovedi globlje recesije tudi v letu 2012 je potrebna takojšnja razbremenitev gospodarstva, s čimer bi prišlo do ponovnega zagona gospodarske rasti. Da bi se davčni ukrepi čim prej odrazili tudi v razbremenitvi gospodarstva, jih je treba uveljaviti čim prej. Cilji predlaganega zakona o spremembah in dopolnitvi zakona o davku od dohodkov pravnih oseb izhajajo iz ciljev Pogodbe za Slovenijo 2012–2015, ki so v prvi vrsti zagotoviti pogoje za ponoven gospodarski zagon v državi. Spremembe zakona so stimulativni davčni ukrepi, ki so jih v gospodarstvu pozitivno sprejeli tudi zaradi tega, ker se investicije v zasebnem sektorju zmanjšujejo iz leta v leto. Predlog zakona predlaga spremembe treh členov obstoječega zakona, in sicer se v 55. členu obstoječega zakona predlaga povečanje splošne davčne olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj s 40 % na 100 % olajšave, zaradi tega se obstoječa regijska olajšava ukine. V prehodni določbi je določeno, da lahko zavezanci, ki imajo pred uveljavitvijo tega zakona neizkoriščen del regijske olajšave iz preteklih davčnih obdobij, za ta znesek znižujejo davčno osnovo v naslednjih davčnih obdobjih. Olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj ter olajšava za investiranje se med seboj ne seštevata, to pomeni, da zavezanec za opremo, za katero uveljavlja olajšavo za vlaganje v raziskave in razvoj, ne more hkrati uveljaviti še olajšave za investiranje in obratno. V 55.a členu se predlaga oblikovanje olajšave za investiranje na način, da bi se povečal odstotek olajšave s 30 na 40 % investiranega zneska v opremo in neopredmetena sredstva, hkrati pa se ukine najvišja vrednost omejitve tovrstne olajšave, ki je bila doslej 30 tisoč evrov. V 60. členu se glede davčne stopnje predlaga postopno znižanje davčne stopnje z 20 % na 15 % od leta 2015 dalje. Predlog zakona v vsej svoji celoti pomeni izboljšanje pogojev za zagon gospodarstva in spodbuja hitrejšo rast, zato bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona od davka od dohodka pravnih oseb podprla.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, gospod Matevž Frangež. Izvolite.
Spoštovane in spoštovani! Spet zakon, ki radikalno znižuje javnofinančne prihodke. V letu 2012 bo javnofinančnih prihodkov zaradi učinka tega zakona za 170 milijonov evrov manj, v celotnem obdobju do 2015 pa 266 milijonov evrov, s čimer bomo radikalno povečali tudi naš strukturni primanjkljaj. Gre za utvaro neoliberalne paradigme, da bomo s tovrstnimi razbremenitvami dosegli prestrukturiranje gospodarstva, njegovo silno razbremenitev in nov gospodarski razcvet. Gre za utvaro. Tudi splošni model analize in splošnega modela ravnotežja kaže, da bo ta zakon imel minimalne učinke na vse elemente bruto domačega proizvoda. Še več, to trdijo tudi ugledni ekonomisti, nekdanji finančni minister dr. Mramor meni, da gre za populistični ukrep Vlade, ki ne bo povečal ne povpraševanja in ne gospodarske rasti. Mramor nadaljuje, da že iz preteklih izkušenj in izračunov vpliva dodatnih investicijskih olajšav, znižanja stopenj davka na dohodek pravnih oseb in podobnih ukrepov vidimo, da so učinki zanemarljivi ali celo negativni. Še več, tudi analize Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj in Mednarodnega denarnega sklada kažejo, da je vpliv znižanja davkov na gospodarsko rast zelo nizek. Posebno nizek pa je v primerih majhnih odprtih ekonomij, kakršna je Slovenija. Inštitut za ekonomska raziskovanja jasno dokazuje, da ob nespremenjeni potrošnji takšno znižanje stopnje davka od dohodkov pravnih oseb ne povzroči večjih sprememb makroekonomskih agregatov, hkrati pa se dodatno povečajo proračunski primanjkljaj, plačilo obresti in bruto dolg. Pozitivni učinki na drugi strani pa se lahko povečajo samo ob hkratnem, ampak radikalnem povečanju tujih vlaganj. Prof. Bole na drugi strani trdi, da so muliplikatorji fiskalnega interveniranja z zniževanjem davkov namreč praviloma znatno oziroma za polovico manjši od interveniranja multiplikatorjev s povečanim javnofinančnim trošenjem, učinki na javnofinančni saldo pa so enaki. Predlagane korekcije davčnega sistema so torej uperjene v dolgoročno povečevanje konkurenčnosti gospodarstva, s sedanjo ekonomsko-politično usmeritvijo v čim hitrejše zapiranje javnofinančnega salda pa nimajo nič skupnega. Dejansko le nadaljujejo tam, kjer je končala davčna reforma v letu 2006. In kaj je prinesla davčna reforma v letu 2006? 900 milijonov evrov zmanjšanih prilivov v državni proračun ob povečanih prilivih zaradi Virantove davčne reforme v znesku 250 milijonov evrov in novih pravic v višini 60 milijonov evrov. Torej je prinesla zmanjšan učinek na javne finance za milijardo 200 milijonov evrov. Če napačnih potez takratne vlade v letu 2007 ne bi bilo, bi mi leto 2011 končali s primanjkljajem nekje med 2 in 3 %. Brez intervencij v enkratne dokapitalizacije bank in pomembnih gospodarskih subjektov bi zanesljivo končali primanjkljaj pod 2 % bruto domačega proizvoda. Zakaj se je naša vlada zadolževala? Zato da smo na takšen način, na neboleč način sanirali napake vaše prve vlade. Selektivne olajšave za gospodarstvo so dobrodošle. Tudi mi bi jih želeli podpreti, smiselne pa so tedaj, kadar je splošna stopnja davka dovolj visoka. Kje v tej primerjavi je pravzaprav Slovenija? Vidimo lahko – in gre za analizo Ekonomske fakultete Univerze v Ljubljani –, da je Slovenija že danes davčno ugodna z vidika obdavčitve dohodka pravnih oseb. Da so države, ki so bistveno bolj konkurenčne, bistveno bolj inovativne in, verjemite, tudi bistveno bolj zanimive za tuje neposredne investicije, države, ki imajo hkrati efektivno bistveno višjo stopnjo obdavčitve davka od dohodka pravnih oseb. Francija 31 %, Velika Britanija 28 %, Nemčija 28 %, Luksemburg 25 %. Upoštevajoč zniževanje splošne stopnje in selektivnih olajšav boste dosegli to, da bomo efektivno stopnjo tega davka spravili pod 10 %. Bojimo se, da brez učinka. Učinek, in ta bo negativen, bo ta zakon imel samo na javne finance. Raje se v smislu spodbud gospodarstva osredotočite na njegove ključne probleme. Ključni problem gospodarstva je njegova prezadolženost, ko je v obdobju prve Janševe vlade bruto zunanji dolg Slovenije narastel s 15 na 39 milijard evrov. Ta problem je problem, ki terja [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]politike, priporočamo, da se ga lotite.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o 5. členu in o vloženem amandmaju k temu členu. V razpravo dajem 5. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim za prijavo k razpravi. Prijavljeni so trije razpravljavci. Za začetek dajem besedo gospodu Srečku Mehu.
Hvala lepa. Zopet smo v zanimivi situaciji, ko poskušamo na eni strani razlagati, da zmanjšujemo obdavčitve gospodarstvu, in na drugi strani govorimo o javnofinančnem uravnoteženju oziroma uravnoteženju proračuna Republike Slovenije. V teh vseh primerih poskušamo dopovedati, da to dvoje ne gre skupaj in da ni popolnoma prav, kar se dela. Marsikaj govora je bilo tudi pri prejšnji točki dnevnega reda, ki na nek način zadeva tudi to točko. Gre za smer, za ukrepanje, ki po našem mnenju vodi v napačno smer. Preizkus bi bil ponovno ta, da nekdo reče, da tako bo, da nekdo reče 170 milijonov evrov bomo pustili gospodarstvu in zato bomo imeli toliko novih delovnih mest. Bilo je rečeno 3 tisoč, 4 tisoč, 5 tisoč, če bi nadaljevali, bi prišli do 10 tisoč delovnih mest. Ampak dobro bi bilo napisati v absolutnem znesku, kolikšna bo stopnja brezposelnosti, ali jih bo 110 tisoč, 100 tisoč, 111 tisoč; da to zapišemo in da je to naš kriterij, po katerem bomo ocenjevali, ali so bili predlagani ukrepi takšni, ki so pomagali gospodarstvu. Tudi sam mislim, da je osnovni vzrok v gospodarstvu, osnovni vzrok je v prezadolženosti gospodarstva, v tem, da banke ne opravijo svojega dela. Najbrž ga opravljajo, tako kot banke mislijo, da je prav, ne pa za tisto, kar bi bilo prav, da bi gospodarstvo lahko potegnilo iz te situacije. Ali bomo zato imeli zmanjšan kreditni krč? Bomo za to naredili kaj, da se bo ta krč popravil, da bo gospodarstvo dobilo kredite? Vse to se ne bo zgodilo. In ko bomo govorili o ukrepih jutri ali pojutrišnjem, o insolventnosti gospodarskih družb, bomo ugotovili, da so v veliki meri krivec za to banke in posledično sistem prezadolženosti podjetij. Vendar bi si vzel čas in prebral, kaj se je zgodilo v preteklih letih in če smo naredili prav, ko smo v preteklih letih, v letih 2004 do 2008 uvedli davčno reformo, ki je znižala javnofinančne prilive za 900 milijonov evrov. O tem je gospod Frangež govoril. Sprememba dohodninske lestvice je bila za 160 milijonov evrov, znižanje stopnja davka za pravne osebe za 114 milijonov evrov, odprava davka na izplačane plače 637 milijonov, torej to je teh 900 milijonov. Pa znižanje davkov ni izboljšalo konkurenčnosti, saj se je zunanjetrgovinski primanjkljaj izrazito poslabšal in leta 2008 dosegel skoraj 2 milijardi in 500 milijonov evrov ali preko 6 milijonov bruto družbenega proizvoda. Znižanje davkov je povečalo domačo porabo in vplivalo na hitro inflacijo. To je v sistemu z indeksiranjem plač dodatno znižalo konkurenčnost. Če še rečemo, da je bila v letu 2008 uvedena Virantova tako imenovana reforma plač javnih uslužbencev, je še povečala javnofinančne izdatke za 250 milijonov evrov. Seveda se je še marsikaj drugega vmes zgodilo. Naš amandma, da ostane stopnja takšna, kot je bila, torej 20 %, pomeni, da poskušamo v tem primeru ohraniti prihodke na ravni, ki so bili vsaj leta 2011, in da lahko v tem času zagotovimo še kakšno spremembo in tudi na ta način potem poskušamo čisto konkretno povečati konkurenčnost gospodarstva na pravih področjih, ne pa na področjih, ki po našem mnenju ne prinašajo tistega uspeha, ki bi ga morali, ki bi ga želeli. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod Meh. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Domnevam, da si v naši državi tudi ekonomski finančni strokovnjaki niso na jasnem, kaj pospešuje razvoj gospodarstva, kaj pospešuje rast in kaj jo znižuje. Temu sem priča že dolga leta in izgleda, da recepta dejansko ni; kajti če bi obstajali recepti, zelo eksaktni in predvidljivi, potem ne bi bili v situaciji, kakršni smo. Kljub temu pa me preseneča argumentacija Poslanske skupine Socialnih demokratov, ki ugotavlja, da so davki od dohodka pravnih oseb v Sloveniji že sedaj prenizki. S tem se primerja z drugimi državami in nikjer ne piše, da so tiste države ne vem kakšen optimum. Na nek način je treba pospeševati. Kolikokrat sem poslušal, gospodarstveniki kar naprej govorijo, da je treba zmanjšati obremenitve gospodarstva. Ta ukrep, te spremembe gredo v to smer. Seveda se iz političnih potreb da dokazovati, da bi bili drugi instrumenti, neki imaginarni instrumenti v tem trenutku bolj koristni, bolj učinkoviti in bi prej prinašali pozitivne spremembe. Verjamem, da je pri nas še toliko zdravih podjetij in tudi takšnih, ki so se na podlagi tega pripravljeni odločiti za bolj smele korake, ki bodo takšno zmanjšanje obdavčitve in druge olajšave izkoristila in na ta način dejansko šla v nek nov ciklus, ki bo sčasoma prinašal koristi. Ko je bilo tu prej rečeno, da je to zelo napačno, je bilo tudi rečeno, da je prejšnja vlada na neboleč način sanirala napake predhodnikov. S tem se ne morem strinjati, kajti reči, da je bilo zadolževanje neboleče – danes imamo izjemno hude posledice pretiranega zadolževanja in sedanja vlada išče poti iz te slepe ulice. Pri tem še enkrat z žalostjo ugotavljam, da največja stranka v parlamentu pa sploh pri razbremenitvi gospodarstva noče razmišljati, noče sodelovati. Ker je lep dan zunaj, so si vzeli prost dan; včeraj, ko je deževalo, so bili tu, danes, ko je lep dan, jih pa ni. Kako lahko gledamo v prihodnost? Kaj si mislijo danes gospodarstveniki v tej državi? Ta amandma jemljem kot konstruktivnega tudi zaradi tega, da imamo vsaj osnovo za razpravo, da izmenjujemo misli, da izmenjujemo poglede. Ampak oni si predstavljajo, da so uspešni gospodarstveniki, da so zastopniki gospodarstva, da imajo dosti finančnih strokovnjakov, pri razpravi v parlamentu pa nočejo sodelovati. Takšno anarhistično ravnanje je za mene nekaj najbolj zavržnega. Tistim, ki sodelujemo, ni vseeno, ali se bo ta država zrušila, ali bo na podlagi jutrišnjega anarhističnega nastopa sindikatov zašla v kaos! Mi se moramo tu spraševati, ali smo sposobni, ali imamo instrumente, da državo popeljemo iz teh nevarnosti, tudi z zakonskimi rešitvami. Mislim, da je naravnanost vladnih ukrepov pozitivna, saj nekaj je treba premakniti v vsakem primeru. In tudi na simbolni ravni – saj ne vem kakšnih učinkov ne bo – dati gospodarstvu signal: mislimo na vas, vemo, da je dodana vrednost edina stvar, ki lahko dolgoročno popelje državo iz težav. Če katera od strank misli predvsem na davke, s katerimi se financira tudi javni sektor, je to legitimno, ampak mislim, da Vlada razmišlja konstruktivno in pozitivno. Ne nazadnje, ko govorite, kakšna napaka je bila v letu od 2006 do 2007 – ja, na dejanski ravni je bila takrat konjunktura posledica, sam se spominjam konjunkture. Ko so se pa razmere spremenile, je pa bilo dovolj priložnosti, da bi te zveličavne finančne instrumente prejšnja vlada uvedla, ne pa, da govori, da so se je na neboleč način popravljale napake prejšnje vlade. Tisti način je bil izjemno boleč in ga bodo čutile naslednje generacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Najprej o tem, kaj pravzaprav predlagamo z amandmajem. V 5. členu predlagamo, da stopnjo davka zadržimo na ravni 20 % v letih 2012, 2013 in 2014, nato pa jo znižamo, kot to predlaga Vlada. Na ta način bomo državi v teh letih javnofinančne konsolidacije prihranili 266 milijonov evrov in zmanjšanje javnofinančnih prihodkov. To je tretjina zneska, to je slaba polovica zneska, ki ga skušate privarčevati z radikalnimi rezi v javnem sektorju in socialnih transferjih. Priporočamo, da resno razmislite o tem, še posebej zato, ker vse ugotovitve, mednarodne primerjave in ugledni ekonomisti trdijo, da večjih učinkov na okrevanje gospodarstva zaradi znižanega davka od dohodkov pravnih oseb ne bo. Ne trdimo, gospod Jerovšek, da je davek od dohodkov pravnih oseb v Sloveniji prenizek, kot očitate. Trdimo, da je glede na stanje stvari primeren. Trdimo pa tudi, da je glede na to, kakšen davek imajo druge države, ki so bistveno konkurenčnejše od nas, bistveno bolj inovativne od nas in imajo tudi bistveno večji delež tujih neposrednih investicij v svojem BDP, višji. To je vse, kar trdimo. Zato je preprosto utvara, da bomo z zniževanjem stopnje davka od dohodkov pravnih oseb z 20 na 15 % doživeli gospodarski razcvet, kot je mogoče slišati v tej današnji razpravi. Naj se ne uveljavi napačen vtis, češ da so naši predlogi usmerjeni proti gospodarstvu. Prav nasprotno! Odkar opozarjamo na napačno ekonomsko politiko Vlade – in opozarjati smo začeli ravno pri zakonih, kot sta Zakon o dohodnini in Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb –, opozarjamo na to, da s tem znižujete javnofinančne prihodke, ne razrešujete pa ključnega problema slovenskega gospodarstva. Ključni problem slovenskega gospodarstva je to, da je prezadolženo; da je bruto zunanji dolg v zelo kratkem obdobju štirih let narastel bolj kot prej v 15 letih slovenske samostojnosti. Mi imamo v javnih financah še relativno stabilno sliko. Odpravimo tiste vire nestabilnosti, ki povzročajo hitro naraščanje tega dolga. To so predvsem pokojninska reforma, velik obseg sive ekonomije in podobno. Sicer smo tukaj na ravni 48 %, kar je gotovo med boljšimi performansi med evropskimi in evrskimi državami. Tu je naš problem. To je slika gibanja strukturnega primanjkljaja. To je obdobje prve Janševe vlade. Tukaj vidimo, po modri črti, da je strukturni primanjkljaj zgrmel, tudi zato je bilo zadolževanje javnih financ v obdobju vlade Boruta Pahorja boleče, kot pravi gospod Jerovšek. Boleče. Zato, ker smo poskušali in v veliki meri smo odpravili negativne učinke predhodnega obdobja. Zakaj to govorimo? Saj ne gre za to, da bi ta parlament spremenili v areno, kjer se kar naprej obtožujemo za to, kdo je za kaj kriv. Gre za to, da če hočemo zdraviti sedanje stanje, moramo poznati ne samo diagnoze, in pri tem se zdi, da vladna večina ignorira polovico diagnoze, ampak moramo spoznati tudi, kako smo do te diagnoze prišli, kaj je torej botrovalo temu, da smo oboleli. Za to pa te pripravljenosti ni, ker ne gre za to, kdo je na koncu kriv, gre za to, da se osredinimo in da se strinjamo pri tem, kaj je v tej državi v resnici narobe. Da, javni dolg je en del problema in njegovo hitro naraščanje, drugi del problema pa je prezadolženost gospodarstva. Mi smo že dali nekaj predlogov, na katere pa, žal, koalicija zaenkrat ni odgovorila. Beremo sicer o nekih skladih. Naša ideja je zelo jasna: s skladom, s tako imenovanim corporate tournament fund, skušajmo s pametnim upravljanjem nasedlih naložb, predvsem takšnih, ki jih imamo v bankah, s privabljanjem zasebnih investitorjev, s čimer jim bomo dali dodaten svež kapital, omogočiti prestrukturiranje teh nasedlih naložb. Na drugi strani je zagotovo potrebno preseganje kreditnega krča. Tukaj je edini ukrep, ki ga obljublja Vlada, zaenkrat dokapitalizacija Nove Ljubljanske banke s strani zasebnih investitorjev. Moja bojazen pred tem je, da bomo na zelo zelo poceni način v obsegu 400 milijonov evrov pravzaprav izgubili večinski paket delnic, ki jih imamo v tej banki. To ni neka lokalna bančica, to ni izjemno velika in zapacana banka, to je banka, za katero tuji investitorji ocenjujejo, da je imela relativno konzervativno naložbeno politiko. Opozarjam na to, da po letih slabitev, verjetno dveh, bo prišel tudi čas, ko bo prav ta banka prinašala dobiček. In pazite, da ne bo enoletni dobiček poslovanja Nove Ljubljanske banke približno takšen, kot bo znesek, za katerega boste to banko prodali. Nismo usmerili pogleda samo na politiko, usmerili smo pogled tudi na centralno banko in rekli, naj razmisli o tem, da nekoliko omili kapitalske zahteve, ki jih postavlja banka. To bi bilo neprecenljivo za zagon kreditiranja našega gospodarstva, zato da bi gospodarstvo prišlo do pravih virov. To je prava gospodarska politika. Predlagam vam, da nehamo iskati rešitve v nekih neoliberalnih paradigmah, ki na koncu ne bodo prinesel rezultata, poznali se bodo samo na radikalnem negativnem učinku v javnih financah. Poglejmo problemom, pravim problemom v oči in jih skušajmo rešiti. Dober začetek te poti bo sprejetje amandmaja, kot smo ga predlagali Socialni demokrati.
Hvala lepa. Prijavljenih v tem krogu ni več, vendar čas še ni potekel. Želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Razpravljavcev je več, odpiram še enkrat razpravo. Čas za prijavo teče. Ponovno so trije prijavljeni za razpravo. Prvi ima besedo gospod Franc Pukšič.
Lep pozdrav še enkrat kolegice in kolegi, minister! Razmišljal sem, kaj naj rečem pri tem amandmaju, in sem razmišljal, kako bi lahko ta amandma Socialnih demokratov podprl, potem mi je prišlo v glavo spomin na zadnje proračune zadnjih treh let, ko jih je pripravljala socialdemokracija. Če se spomnite leta 2008, ko smo zapuščali koalicijo oziroma so bile nove parlamentarne volite, je bilo v proračunu 69 milijonov evrov plusa. No, in ta amandma Socialnih demokratov bi se dal celo podpreti tako, če bi oni zraven napisali še, da se ne glede na 60. člen zakona davek plačuje po stopnji 20 % od davčne osnove za leto 2012, 2013, 2014 in državo, prvič, dodatno zadolžili za leto 2012 1,4 milijarde evrov, za naslednje leto 1,8 milijarde evrov in za naslednje leto 1,7 milijarde evrov. Tu bi Socialni demokrati naredili piko in konec. In kaj potem – smo še v slabšem kot v grškem scenariju! To pomeni, da je takšen amandma popolnoma nesprejemljiv in popolna neumnost. Ker to, kar ste delali, ste imeli priložnost občutiti, to sedaj občutimo vsi v tej državi in kar je najhuje, spodkopan je gospodarski temelj. To je na eni strani. Na drugi strani je zadolžitev tako katastrofalna, da človek še v sanjah ni smel upati ali ni upal na kaj takšnega, da je to mogoče; na tretji strani za to zadolžitev ne samo da bodo to morale plačati naslednje generacije, obresti so tako visoke postale, da nas danes glava in nas bo še dolgo glava bolela. Na tretji strani enostavno ni drugega ukrepa zraven tega, da moramo zmanjšati javno porabo – končno –, ampak ne še danes, žal še ne danes, na tisti nivo prihodkov – torej, na tem nivoju so lahko tudi odhodki. Ampak še vedno se bomo morali letos še dodatno zadolžili za več kot 1 milijardo in tudi to bomo morali vrniti in tudi za to bomo plačali velike obresti. Nenormalno je pa videti podjetnike, gospodarstvenike, celoten realen sektor kot neke pokvarjene podjetnike, ki komaj čakajo, kako bodo ogoljufali državo, kako bodo spravili vse v svoj žep, kako bodo odpeljali na Kajmanske otoke in tako dalje. Res je, da smo tisti, ki smo bili v prejšnjem mandatu v preiskovalni komisiji Alenke Jeraj, ugotovili za marsikaterega gospoda iz Ljubljane, da je odpeljal kapital na Kajmanske otoke. In to s 25 leti! Si predstavljajte? To so podjetniki, ki se vozijo s 140 tisoč evri dragimi mercedesi, imajo po 25 milijonov evrov, v enem letu zapravijo več kot milijon evrov. To so podjetniki. Kako je bilo že z njihovimi srednjimi šolami? Nekje drugje so opravljali izpite, ko so hodili v šolo. Skratka, ponoriš! Res! Verjetno so to podjetniki, o katerih imate mišljenje, da razmišljajo, kako državo spraviti na kant, kako obogateti na kratek, hiter način, ampak upam – glede na to, da poznam veliko davčnih dokumentov, kot član preiskovalne komisije sem to imel možnost videti –, da bodo organi končno kaj naredili. Veste, kolegi iz socialdemokracije, če bi vaša politika bila vsaj malo konsistentna, potem ne bi bili edini, ki ste državo zavozili v treh letih. V dvajsetih letih ste v bistvu edini, ki vam je to uspelo. Danes nam drugega ne preostane, kot da damo infuzijo, in sicer izključno preko gospodarstva. Brez gospodarstva, to nam je lahko popolnoma jasno, ne bo ne pokojnin, ne delovnih mest v javni upravi, katastrofalno slabo bo na vseh področjih družbenega življenja, če tega ne naredimo. Dejstvo je, da samo s tem, da bomo dali gospodarstvu primerljiva izhodišča, kot jih imajo v sosednjih državah – seveda ne moremo, ampak jasno je, s kom se moramo primerjati. Ja z razvitimi! Poslušajte, zakaj pa vendar gospodarstvo normalno cveti v Švici, Avstriji, Nemčiji!? Saj vsi gredo naprej, samo mi crkujemo v temu delu Evrope! Pa saj to ni normalno! Seveda, na takšen način, kot smo delali oziroma ste delali zadnja tri leta, ne gre. Verjamem v to, da bodo ti multiplikativni učinki prav s takšnimi zakoni, ki se bodo vrstili v naslednjih dneh mesecih, eden za drugim, prinašali to, kar si želimo: nova delovna mesta, razvoj gospodarstva in s tem večjo blaginjo za vse v tej državi. Enostavno druge možnosti nimamo. Zato je tisto moje začetno navdušenje nad podporo amandmaja popolnoma splahnelo, ker si niti slučajno ne želim tudi s to zadolžitvijo, ki jo bomo imeli s tem rebalansom še vedno za eno milijardo evrov, kar je problematično, ampak enostavno brez tega ne gre. Upam, da zaradi vseh teh sprejetih ukrepov bo tudi, tako kot je včeraj rekel minister za gospodarstvo, Evropska komisija sprostila možnost nadaljnjega koriščenja sredstev iz operativnih programov, kjer je cca. 3,5 milijarde evrov še neporabljenih sredstev, in da se bo Vlada lahko dogovorila s Komisijo za preusmeritve v tiste projekte, ki so izvedljivi, ne pa za tisto, kar je bilo samo napihnjeno in ne bo mogoče realizirati. Zato takšnega amandmaja, kot so ga kolegi Socialni demokrati pripravili [[...]]Mislim, niti pomisliti ne moreš, kako sploh lahko pridejo s takšnim predlogom v tej resni situaciji, v kateri smo danes.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, podpredsednica. Kolegi in kolegice, minister! Kakorkoli že, nisem se mislil še enkrat prijaviti k besedi, vendar glede na to, da se kar pogosto pojavljajo ene in iste zadeve, podatki, da se pravzaprav išče krivca iz preteklosti itd., čeprav je nekoč pred nekaj meseci bilo rečeno, da se po preteklosti ne bomo ozirali, sem se vseeno javil. Pa ne zaradi tega, da bi tukaj polemiziral in da bi zaradi tega povedal, kako je bila neka druga vlada bolj uspešna, ampak predvsem zaradi tega, da je treba vseeno razjasniti neke osnove glede tega, kaj je prinesla kakšna davčna reforma ali spremembe zakonodaje. Zaradi tega, v bistvu še enkrat [[...]] Tukaj je bilo večkrat povedano, da je 900 milijonov tisti znesek, ki bi ga država dobila več. 900 milijonov – na kaj? 900 milijonov – v primerjavi s čim? Kako je opredeljenih teh 900 milijonov? Glede na novo situacijo, ki je bila v letu 2007, 2008, glede na gospodarsko rast, ki je bila v letu 2007, 2008, v letu 2005 pa tega dejansko ni bilo? Tukaj ostane nekaj neodgovorjenega. S tem, ko so bile narejene spremembe v letu 2006, je nastalo drugačno okolje za gospodarjenje, zaradi tega je bila v tistem obdobju večja gospodarska rast, ker je bila večja gospodarska rast, so bili večji dobički, večja zaposlenost, je bilo več prispevkov, je bila večja dohodnina in tako naprej in tako naprej. In da ne bo odvisno samo od tega: seveda, bila je tudi svetovna evropska konjunktura. Tudi to je bilo, da ne bomo tako povedali. Če pa mi enostavno prenesemo glede na pogoje, glede na stanje neke stopnje iz preteklosti in so nam takrat v začetku leta 2009 pomagali to izračunati na Ministrstvu za finance, potem je pa to to; sedaj se ta podatek vrti – je pa s tega zornega kota po mojem vedenju zelo problematičen. Drugo, kar moramo povedati. Takrat je bil zagon gospodarstva, takrat je šlo gospodarstvo navzgor, še malo višje stopnje bi pa dela še malo več prihodkov oziroma dohodkov. Tukaj je bil tako imenovani znani davek na izplačane plače, ki je bil unicum v Evropi in v svetu, ki je ob progresivni davčni stopnji, z največjo davčno stopnjo 50 %, še dodatno obdavčeval plače. To so bili tisti časi. Treba je tudi pogledati, kdaj je bila sprejeta prva odločitev o tem, da se ukine davek na izplačane plače. Tudi nisem čisto prepričan, da je bilo to v času Janševe vlade. Gospod Rop mi je nekoč rekel, da je že on sprejel to, da se ta davek ukine. Morda je to treba preveriti, tako je pač nekoč bilo. Kakorkoli že, izvedlo se je to in prav je, da se je izvedlo. Ob tem amandmaju, ki je popolnoma legitimen pa nastane vprašanje, ali večje stopnje pomenijo tudi večje prihodke. Zgodovina davkov, zgodovina držav kaže, da temu vedno ni tako. Glede na to, da je kolega Frangež navedel nekatere znanstvenike, strokovnjake itd. z ekonomske fakultete, si osnovo lahko pogledamo v Lafferjevi krivulji. Tam se enostavno vidi, da vedno večje stopnje ne prinašajo vedno večjih prihodkov; zaradi različnih razlogov, bega kapitala, zaradi tega, ker ljudje nimajo volje do podjetništva, ker se preveč obremeni gospodarstvo itd. Tudi primerjava, o kateri sem že prej govoril, je seveda še precej vprašljiva. Če govorimo sedaj o nekaterih znanstvenikih in strokovnjakih na področju davkov, mislim, da so ti ljudje bolj strokovnjaki na kakšnem drugem področju. Lahko pogledamo tudi Nobelovega nagrajenca Miltona Friedmana in pogledamo, kaj on o tem pravi, kako on govori o davkih, koliko naj bi bilo davkov in kakšna naj bi bila podjetniška iniciativa. Prišli bomo do različnih mnenj, idej. Navsezadnje sem vesel, da si ta mnenja dejansko tukaj povemo, vendar pa to, kar se govori, da večji davki pomenijo večjo rast, večje prihodke, večji razcvet gospodarstva, kot je bilo tukaj omenjeno, to enostavno ni res. Ali pa, da to ne drži, da je to samo zaradi tega, ampak v nekaterih državah morda še zaradi marsičesa drugega, o čemer sem že govoril prej in se zdaj ne bom ponavljal. Govorimo seveda tudi o bruto zunanjem dolgu. Tukaj je treba povedati, kaj je bruto zunanji dolg. Bruto zunanji dolg je zadolžitev države, prebivalstva in gospodarstva. Nobena vlada, niti vlada Janeza Janše ne more vplivati na zadolževanja gospodarstva in prebivalstva. Tukaj so pač vsi subjekti na trgu avtonomni in tega se je treba zavedati. Seveda se tega zavedajo tudi oni in odgovornosti in tako naprej. Lahko rečemo, da takrat določene stvari glede zadolženosti niso šle v pravo smer, je pa treba tudi pogledati, kakšna pooblastila ima vlada v tem primeru in kakšna je odgovornost. Tukaj ni vlada tista, ki je dejansko za to odgovorna, če se zadolžujejo ljudje ali gospodarstveniki. Vlada pa je odgovorna, če se zadolžuje država in država se je pa med leti 2009 do 2012 zadolžila še za enkrat več, na 16 milijard – mislim, da je bilo v začetku 7, 8 milijard. Zdaj imamo dolg 48 % bruto družbenega proizvoda oziroma dolg v višini 16 milijard in to pomeni 700 milijonov obresti, ki jih bodo plačevali prihodnji rodovi. Večje davčne stopnje, večja obremenjenost gospodarstva tukaj ne pomenijo razcveta in avtomatično ne pomenijo večjih prihodkov. To je bilo dokazano že marsikje in marsikdaj tako v Sloveniji kot tudi v drugih evropskih državah. Kakorkoli že, vesel sem, da bomo skupaj iskali rešitve, tudi glede dokapitalizacije in tako naprej. Glede zahteve oziroma ideje o kapitalskem znižanju oziroma znižanju kapitalskega količnika za banke in napotila centralni banki pa se je treba zavedati, da imamo tukaj Basel III, ki določa kapitalsko ustreznost. Slovenija je del evra, je del monetarne unije in ne moremo delati mimo direktiv, ki so sprejete na območju evra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Lahko v uvodu povem, da se strinjam z vsemi tistimi razpravljavci, ki govorijo o tem, da ni dobro medsebojno obdolževanje ene vlade, druge vlade o tem, kdo je kriv in odgovoren, kakšno stanje danes je. Zagotovo pa mislim, da je zelo pomembno, da se vsi nečesa naučimo iz vsega tega obdobja in to je po mojem mnenju tudi smisel podatkov, ki jih imamo na razpolago, tako iz Drnovškovih vlad, Janševe vlade, Pahorjeve vlade in ne nazadnje stanja, v katerem smo danes. Če se pogovarjamo o teh podatkih, je vendar nesporno naslednje, da je dejansko bruto dolg 39 milijard in se je povečal od leta 2004 do leta 2008 s 15 milijard na 39 milijard. Seveda se tukaj šteje zadolževanje gospodarstva, države, ljudi, vse drži. Vsi ti podatki držijo. Vendar dejstvo je, da se je v tistem obdobju sprejela davčna reforma, ki je po ocenah Ministrstva za finance pomenila izpad v višini 900 milijonov evrov. Se strinjam, lahko je ta ocena nekaj nižja, lahko je višja, glede na gospodarsko rast, glede na vsa ta dogajanja, vendar dejstvo je, da če ocenjujemo ukrep kot ukrep zmanjševanje davka na izplačane plače, torej zmanjševanje davka od dohodka pravnih oseb, dohodninske lestvice. Ko potegnemo črto in ugotovimo, kje smo danes, ugotovimo, da vse to ni prineslo gospodarske rasti. V tem je problem. V tem je problem! Nesporno pa imamo prezadolženo gospodarstvo in nesporno imamo prezadolžene državne banke. To je dejstvo, to je rezultat. Če pogledamo, kaj je počela socialdemokratska vlada. Odločili smo se, da poskušamo reševati banke. Zato se je država zadolžila za eno milijardo, zato da smo reševali banke. Različen pogled Socialnih demokratov od vseh tistih, ki se danes tu pogovarjamo, je v tem, da eni trdite, da država ne sme reševati bank, da naj bo to prepuščeno odprtemu trgu, in tisti, ki ima možnost, naj pač postane solastnik bank in bo problem rešen. Vendar se pri tem ne zavedamo, da v tistem trenutku, ko izgubimo državne banke, ko izgubimo zavarovalnice, ko izgubimo pomembne deleže v naših najpomembnejših podjetjih, izgubimo svojo razvojno politiko. V tem je problem. Zato nasprotujemo neoliberalizmu in temu odprtemu pristopu, kjer se pravzaprav nihče noče ničesar naučiti na tem, kar je bilo v dosedanjem delu vseh vlad narobe. Po našem mnenju je bilo narobe to, da se v času gospodarske rasti gospodarstvo še dodatno razbremenilo s takratno davčno reformo in ta razbremenitev ni šla v razvoj, ampak je šla očitno v lastninjenje in odliv kapitala iz Slovenije v razne davčne oaze, ki skrbijo varno za cel kup denarja, ki bi ga danes v Sloveniji še kako potrebovali. In to je napak. To je bilo napačno, zato imamo danes v Sloveniji težave. Razlika med tem, kar smo Socialni demokrati počeli v zadnjih treh letih, in tem, kar se nam poskuša očitati, da nismo imeli posluha za gospodarstvo in tako naprej, je pač samo v tem, da smo dobili v roke, če lahko temu rečem, ponovno poudarjam, zadolženo gospodarstvo in zadolžene banke. Kako lahko rešiš gospodarstvo in banke takrat, ko upade gospodarska rast, ko nastopi nova kriza? In nastopila je kriza! Socialni demokrati smo vladali v krizi. To je bistvena razlika od vseh prejšnjih vlad. In sprenevedati se, da je dolg nastal v državi zato, ker smo Socialni demokrati povzročili svetovno krizo, je res nekorektno ponazarjanje teh dejstev. Kajti, če bi imeli tako veliko moč, da bi Socialni demokrati v Sloveniji lahko povzročili svetovno krizo, vam zagotavljam, jo bi danes tudi že rešili. Dejstvo pač je, da je bilo treba pomagati podjetjem. Dejstvo je, da je bilo treba ohranjati delovna mesta, zato smo tudi subvencionirali delovni čas, uvedli skrajšani delovni čas, pomagali ljudem, ki so čakali na tisti trenutek, ko je naročilo prišlo, in da so podjetja lahko začela ponovno delati. Vendar dejstvo je tudi, da smo v javnem sektorju imeli previsoke oziroma zvišane plače zaradi davčne reforme oziroma plačne reforme takratne vlade. Ali je to res ali ni res? Dejstvo je. In če ne bi ustavili Socialni demokrati izvajanja te plačne reforme, Virantove reforme, bi danes bilo ne 250 milijonov evrov obremenitev zaradi tega, ampak že 500 milijonov evrov. Poskušamo samo povedati, da smo morali ustaviti ta trend in da smo se morali zadolževati, če smo želeli ohraniti tudi brezplačnega otroka v vrtcu, če smo želeli omogočiti občinam, da so širile vrtce, če smo želeli plačevati brezplačne malice in prevoze in ne vem, kaj še vse ni bilo v času gospodarske rasti uvedeno od takratne vlade, ki je to politiko vodila. Opozarjamo na to in dajmo se naučiti, da takrat, ko bi bilo mogoče varčevati, se ni varčevalo. Danes se pa krči javna poraba. Vsi smo v zelo težkem položaju. Če se vrnem konkretno na ta zakon. Nerazumljivo je, da se pogovarjamo o tem, da je treba v letošnjem letu za 800 milijonov evrov zmanjšati porabo, hkrati pa se danes pogovarjamo o zakonu, ki bo pomenil 240 milijonov izpada v tem proračunu. To pač ne gre skupaj. To, kar me še bolj skrbi pri tem zakonu, je pa to. Namreč Socialni demokrati smo tudi edini od vseh vlad uvedli konkretne ukrepe na območjih, ki jih je gospodarska in finančna kriza najbolj prizadela, to je bilo Pomurje in Pokolpje. Poseben zakon in posebni ukrepi preko zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, za gospodarsko rast, za zaposlovanje, za izgradnjo infrastrukture in vse ostale potrebne ukrepe, ki jih taka območja potrebujejo. Namreč, razlike v razvoju teh dveh območij so bile prevelike in zato smo sprejeli konkretne ukrepe. Kaj uvaja ta zakon? Ta zakon izenačuje pogoje zniževanja davka od dohodkov pravnih oseb za vlaganja v razvoj, ne glede na to, kje to podjetje je. Pomeni, da uvajate ponovno povečevanje razlik med razvitim delom Slovenije in delom, ki je bil upravičen do dodatnih razvojnih spodbud. Naš predlog, če bi nas danes spraševali o tem, kaj predlagamo glede davka od dohodkov pravnih oseb, je, da za 100 % oprostimo davek od dohodka pravnih oseb lesnopredelovalni industriji. To je rešitev, ki jo lahko dejansko uspešno vpeljemo. Imamo surovino, neizkoriščeno, predelovalna industrija propada, vendar mi tega s tem zakonom ne počnemo, ampak počnemo kar za vse panoge – ta nam bo pa pred nosom propadla, imamo pa lastno surovino. To je bistvena razlika med Socialnimi demokrati in tem, kar je zapisano v tem zakonu. Poleg tega pa opozarjam, razvojne razlike se bodo s tem zakonom zopet povečevale med območji, ki jih je gospodarska in finančna kriza najbolj prizadela, in tistimi, ki imajo manj razvojnih težav. Hvala.
Hvala lepa. Čas za razpravo še ni za vse potekel, zato sprašujem, ali se želi še kdo prijaviti in razpravljati? Morda še kdo ali lahko damo besedo kar gospodu Jerovšku? [[Ne.]] Gospod Jerovšek, ste edini, imate besedo.
Na zadnje izvajanje gospoda Vebra bi imel vprašanje. Če so po nekih analizah ugotovili, da je rešitev za Slovenijo 100 % opustitev davka lesnopredelovalni industriji, in če je to mogoče – sam mislim, da ni mogoče znotraj Evropske unije –, zakaj tega niste predlagali? Les kot surovino imamo že od nekdaj. V zadnjih letih, tudi v času vaše vlade, se je izplen lesa samo slabšal. Vedno več hlodovine smo prodali sosedom, imeli pa vedno manj finalnih izdelkov, lesnopredelovalna industrija je hirala, je ugašala. Če bi to bilo mogoče, mislim, da je treba tak predlog dati na mizo. S tem amandmajem ste zdaj dali nekaj, da lahko diskutiramo, in ste v tem smislu konstruktivni, za razliko od Pozitivne Slovenije, ki se je pokazala za "negativno Slovenijo". Sam tudi vidim prednosti v lesnopredelovalni industriji, vendar tako stvar je treba dati na mizo, podpreti z nekimi analizami, predlagati Vladi in tako naprej. Toda glede na to, da tega niste predlagali v času, ko je lesnopredelovalna industrija začela zelo hirati, pa ste imeli te instrumente, mislim, da je to predlog, ki ste ga bolj tako navrgli v razpravo, nimate tega razdelano, hkrati pa mislite, da bo učinkovalo. V vseh svojih nastopih ste se branili, kot da bi kdorkoli rekel, da ste vi najslabša stranka. Sam mislim, da niste. Mislim, da so tisti, ki se opredeljujejo za Pozitivno Slovenijo, slabši, ker sploh ne nastopajo, sploh ne želijo sodelovati pri reševanju države, in to danes, ko govorimo o olajšavah gospodarstvu, o razvojnih podporah in tako naprej. Torej, zaključil bi s tem: če smo konstruktivni in če želimo pomagati, potem je res treba vsak konstruktiven predlog dati na mizo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da je čas za razpravo ostal samo še tej strani, zato sprašujem, ali je še želja po razpravi. Gospod Veber, vaš skupni čas poslanske skupine je potekel, tako da časa za razpravo nimate več. Niti za repliko. Glede na to, da tukaj ne vidim nobene želje po razpravi, zaključujemo razpravo in bomo o amandmaju v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to je čez pol ure, torej, ob 13.15 uri. S tem prekinjam tudi 2. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali prav tako ob 13.15 uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o odločitvah, zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2.a točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Nihče. Individualno? Tudi ne. Potem bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 6. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 6.]] Morda komu ni delovala glasovalna naprava? Vse je v redu. Dobro. Ugotavljam, da je zakon sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 2.b točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju k 4. členu. K 4. členu imamo amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Obrazložitev glasu. Želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? Gospod Frangež v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov, prosim.
Parlament ima ob tem glasovanju veliko priložnost, da pokaže pomemben signal. To je signal, da želimo v tej državi zgraditi pravično družbo kot temelj, iz katerega bomo gradili povečano zaupanje za to, kar mora Slovenija zahtevnega narediti na poti do javnofinančne konsolidacije. Vsa bremena v tej družbi niso enako porazdeljena. Medtem ko s procesom javnofinančne konsolidacije jemljemo tistim, ki so v naši družbi najšibkejši, mladim družinam, mladim mamicam, otrokom, učiteljem, policistom, brezposelnim, vrsti prejemnikov socialnih transferjev, je prav, da pokažemo, da v tej družbi obstaja tudi neka druga struktura ljudi, ki ji gre dobro. Z glasovanjem za nov dohodninski razred s 50-odstotno obdavčitvijo prihodkov nad 60 tisoč evrov bruto, to je tistih prihodkov, ko posameznik zasluži neto plačo višjo od 2 tisoč 700 evrov na mesec, bomo dali tak znak, da smo pripravljeni s pametno, pravičnejšo in solidarnejšo prerazporeditvijo družbenih bremen dati jasno sporočilo, da ta Slovenija na koncu te poti ostaja pravična družba in da bomo pravičnost v tej družbi okrepili. Vladna koalicija, ki je v dosedanji razpravi zavračala ta amandma, se je sklicevala na potek pogajalskega procesa, ima torej tukaj priložnost, da tudi socialnim partnerjem v tem napornem pogajalskem procesu da zelo jasno sporočilo, da je pripravljena nekaj narediti tudi pri tistih, ki imajo v tej družbi največ. Vljudno vas vabim, da amandma socialne demokracije podprete, Socialni demokrati bomo ta amandma podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije bo glas obrazložil gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Že v razpravi sem povedal, da Poslanska skupina Nove Slovenije tega amandmaja kolegov Socialnih demokratov ne bo podprla. Resnično je pretrd stavek iz obrazložitve, kjer pravi: "V Socialni demokraciji menimo, da morajo breme krize nositi tisti, ki so krizo povzročili." Ne moremo danes na tiste, ki s svojo pridnostjo, znanjem ustvarjajo dohodek s svojim podjetjem, z espejem ali pa tudi tiste, ki si s svojim znanjem, kvalitetnim delom zaslužijo visoko plačo, kazati s prstom, da so krivi za krizo. In v Sloveniji moramo dejansko enkrat preklopiti, kar zadeva naše razmišljanje glede bogatih državljank in državljanov. Niso vsi bogati in niso si vsi pridobili premoženja na nepravičen način. Prej bi lahko rekel, da tisti, ki so najbogatejši, tega premoženja danes nimajo več v Sloveniji, ampak nekje drugje, čemur se reče davčne oaze. In ni res, kot je bilo prej povedano, ne želim polemizirati, ker se zavedam poslovniškega določila, ampak ta zakon nikomur nič ne jemlje, še najmanj družinam, otrokom in upokojencem. Ko gre za ta amandma, mi v Novi Sloveniji ocenjujemo, da ni dober in ga zaradi tega tudi zavračamo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? Ne. Želi kdo obrazložiti svoj glas, individualno? Potem pa bom kar pozval k prijavi. Obvestil bi vas še o tem, da sem se odločil, da bomo v skladu z dosedanjo parlamentarno prakso večkrat pozivali k obrazložitvi glasu. Takšna je bila doslej parlamentarna praksa, na posvetu vodij poslanskih skupin sem sicer predlagal na podlagi predloga služb določeno racionalizacijo, ki bi se mi zdela pametna, vendar soglasja okrog tega nismo dosegli. In ker mislim, da moramo za spremembo parlamentarne prakse vendarle imeti tudi soglasje opozicije, bomo ohranili dosedanjo prakso. Poslanski skupini Pozitivne Slovenije in Socialnih demokratov sta bili proti tej spremembi, ostajamo pri stari praksi, kar pa seveda ne spreminja dejstva, da se moramo pri obrazložitvi glasu držati obrazložitve glasu, da ne polemiziramo, ne razpravljamo, ampak povemo, zakaj glasujemo za ali proti neki odločitvi. In zdaj pozivam k prijavi za obrazložitev glasu. Besedo ima gospod mag. Dejan Židan Prosim.
Predsednik, najlepša hvala. Pri vsakem ukrepu, ki ga sprejemamo ali ne sprejemamo, se mi borimo za socialno državo. Tudi pri tem zakonu je tako. Ne velja samo to, da skušamo državo reševati tako, da matematično rešujemo na ravni srednje šole, odštevamo in delimo še včasih, ampak tudi tako, da tam, kjer je mogoče, kot prvo, doseči, da se nekatere razbremenitve, ki v tem trenutku niso nujno potrebne, zlasti pa ne dajo nobenega učinka, ne izvedejo, ali pa se po drugi strani uvedejo kakšne nove obremenitve, ki breme krize, ki je prisotna, in te krize niso povzročili delavke, delavci, kmetje in tudi ne upokojenci, pravično porazdelijo, takšne stvari je treba podpreti. In jaz moram reči, jaz sem relativno žalosten, ko opazujem razpravo v Državnem zboru, ker mi iščemo nek nov družbeni konsenz. In iskanje na ta način, da niti pogovor ni možen, da se našim argumentom samo smehljate in včasih potem s kakšno zgodovino, ki včasih poseže skorajda 100 let nazaj, udarite nazaj, to ni ta tip pogovora, ki ga ta država v tem trenutku potrebuje. Jaz vas tudi tukaj pozivam k pameti, saj Slovenija bo lahko napredovala samo na način družbenega dogovora, ne pa delovanja enega proti drugemu. In ta zakon je točno takšen. Niste se pripravljeni pogovarjati, pa bi se dalo doseči konsenz. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Amandma bom podprl. Menim tudi, da je pravzaprav zelo enostavno in pričakovano, da poskušamo razpravljati in predlagati ukrepe tudi za uravnoteženje javnih financ na način, da poskušamo z ustrezno davčno politiko obravnavati čim bolj sorazmerno vse davčne zavezance. In s tem amandmajem pravzaprav predlagamo samo to, da uvedemo nov dohodninski razred, s katerim bi za približno 40 milijonov evrov povečali prihodke v državni proračun. 40 milijonov evrov bi prispevali v državni proračun tisti, ki imajo najvišje prihodke v Sloveniji ali, če hočete, tudi tisti najbogatejši. In res je, da kar velik del najbogatejših je v veliki meri odgovoren za slab gospodarski položaj, ker so mnogi od teh izčrpavali slovenska podjetja in s tem spravili v težek položaj številne delavce v številnih podjetjih. Delno poplačilo tega je možno tudi s sprejetjem tega amandmaja, kajti vendarle ne bo treba, če se pogovarjamo o 800 milijonih, ki jih je treba v letošnjem proračunu zmanjšati pri javni porabi, pa se pogovarjamo o 750 oziroma 760, kar je vendarle nekaj manj. Pa če je nekaj družin, ki zaradi tega ne bo prizadetih vključeno v to, pa smo že veliko naredili. Podprl bom obdavčitev najbogatejših, zato da pomagamo lahko tudi tistim, ki imajo bistveno nižje prihodke.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Frangež, izvolite.
Jaz se najlepše zahvaljujem današnjemu časopisu Finance, ki je zelo ilustrativno, sam ne bi znal tako, pokaza, kaj pomeni uvedba novega dohodninskega razreda. Pomeni, da bo nekdo, ki zasluži 3 tisoč evrov neto na mesec, tej državi dal dodatno en iPad ali, drugače, 420 evrov. Da bo tisti, ki zasluži 5 tisoč evrov mesečne neto plače, državi poklonil enajstdnevno križarjenje na otoku Bora Bora. In da bo tisti, ki zasluži neto na mesec 25 tisoč evrov, državi na letni ravni podaril BMW X5 ali 59 tisoč evrov dodatno plačane dohodnine. Mimogrede, ostalo mu bo še vedno 200 tisoč. Kaj to ponazarja in zakaj je ta primerjava res genialna? Zato ker kaže, katerim segmentom svoje potrošnje se bodo ti ljudje morali odpovedovati: nujnim življenjskim stroškom, kot je iPad, nečemu, od česar se ne da preživeti, kot je potovanje na otoku Bora Bora, ali nečemu, s čimer se ne da premikati, kot je luksuzni terenec. V tem istem trenutku lahko naredimo to zato, da bo ta družba bolj solidarna in da bomo imeli pravičnejšo porazdelitev družbenih bremen, na drugi strani pa manj jemali tistim, ki jim jemljemo po varčevalnih ukrepih sedanje vlade: mladim mamicam, upokojencem, učiteljem, brezposelnim, tistim, ki jim jemljemo in znižujemo porodniško, ukinjamo del otroških dodatkov ali zmanjšujemo malice v srednjem šolstvu. To je odločitev, o kateri odločate danes.
Hvala. Še enkrat pozivam k prijavi za obrazložitev glasu. Gospod Bojan Starman, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nisem se hotel oglasiti, pa vendar. Pred sedmimi osmimi leti sem dobil veliko pozivov in prošenj, naj naredimo nekaj, da se ta obdavčitvena lestvica spremeni. Dobil sem pozive iz Leka in iz novih podjetij, ki zaposlujejo zelo uspešne strokovnjake tehničnih in drugih strok. Lepo so me prosili, dajte nekaj narediti, da bodo ti ljudje ostali pri nas.Vse službe, vse te stvari so se selile iz države, ker je praktično 50 % obdavčitev pa 23,8 % prispevkov iz bruto plače, plus 16,5. Takrat je bilo še 14,5 % dodatnega davka za večje plače na plačilno listo. To pomeni, da je delavec od, na primer, 5 tisoč evrov dobil tisoč 800 evrov v roke, vse ostalo je šlo pa za davke in za državo, kar je popolnoma nestimulativno. In če si želimo samo delavcev, ki bodo imeli nižje plače, potem ne bomo imeli ne prispevkov ne davkov in ne drugih zadev. Zato se mi zdi to res zelo neumno vprašanje. Sem za to, da obdavčimo bogate, da je ta lestvica pri 100, 150 tisoč evrih. Ti ljudje že tako ali tako plačujejo maksimalne obremenitve. In škoda je, da se tega ne zavedamo in s trapasto politiko zapiramo vrata takim kadrom, namesto da bi le-ti ostali v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Srečko Meh.
Amandma je po mojem mnenju treba podpreti, ker ne gre za to, ali so menedžerji krivi, ali so tisti, ki so bolje plačani, krivi za tako situacijo, temveč gre za to, ali lahko vsi enako prispevamo v tej kritični situaciji. Morda bodo šli bolje plačani kadri ven, morda pa je resnica, da gredo ven tisti kadri, kjer so lastniki tuje firme in so uprave in vso ostalo pamet odpeljali iz Slovenije. Takih primerov ni malo, vam jih lahko povem. Lahko naredite kar primerjavo med Lekom in Krko, pa še kje drugje, med Gorenjem, ki hoče narediti ravno to ta trenutek, in se mi s tem ne ukvarjamo. Se pravi, če na eni strani pristajamo na to, kot je nekdo od nas danes tu rekel, da naj bi bili krivi za to situacijo bogati – nisem proti bogatim –, potem je antiodgovor na to: Ali mislite, da so za to situacijo krivi revni? Delavci? Brezposelni? Tisti, ki težko živijo, ki ne morejo živeti? Tisti, ki niso v tej stavbi, ki niso nikjer drugje? A so oni krivi? Niso krivi! Zato je ta porazdelitev med tiste, ki lahko plačajo, in tiste, ki ne morejo plačati. Nekaj pa je čudno, gospe in gospodje. Čudno je, da vam danes mi iz opozicije predlagamo, da zmanjšate primanjkljaj za skoraj 400 milijonov evrov, ki jih hočete skoraj v celoti pridobiti z zmanjšanjem plač v javnem sektorju in z nekaterimi drugimi posegi. Ni prav, ni pravično! Ta amandma pa vendar uvaja pravičnost – da plača več tisti, ki ima več.In tako je tudi prav.
Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Za razliko od vlade, ki z mega zakonom za uravnoteženje javnih financ znižuje pravice oziroma sredstva iz naslova več kot 40 zakonov, Socialni demokrati z amandmajem k 4. členu novele Zakona o dohodnini povečujemo prihodkovno stran državnega proračuna za 40 milijonov evrov. Takih predlogov bi moralo biti v Državnem zboru še več, da bi povečali prihodkovno stran, ne pa da znižujemo sredstva, recimo iz naslova zakona o zdravstveni dejavnosti, o nacionalni stanovanjski varčevalni shemi, o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, o osnovni šoli, o vrtcih, o usmerjanju otrok s posebnimi potrebami, o šolski prehrani, o naravnih nesrečah, o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, o štipendiranju, o vojnih invalidih, o vojnih veteranih in tako dalje. Predlagam, da podprete amandma Socialnih demokratov k 4. členu, da s tem dvignemo prihodkovno stran državnega proračuna za 40 milijonov evrov, da bodo tako, kot je povedal kolega Matevž Frangež, k večjemu proračunu prispevali tisti, ki prejemajo najvišje prihodke, ki prejemajo več kot 3 tisoč neto na mesec pa tja do 25 tisoč evrov na mesec, da bodo tudi oni s tem prispevali k blaginji naše družbe. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 4.členu. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 47. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju k 4. členu in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Morda kdo želi obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Gospod Frangež, izvolite.
Žal vladna večina ne izkoristi dobre priložnosti za to, da najde skupni jezik z opozicijo. Ker naš amandma ni bil sprejet, je ostal neizpolnjen edini izmed pogojev, ki smo jih postavljali za podporo temu zakonu. Socialni demokrati bomo zato glasovali proti predlogu zakona o dohodnini.
Hvala. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Kdo individualno? [[Ne.]] Glasovali bomo o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 7. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2.c točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. aprila 2012. Imamo amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim, če se prijavite, kdor želi. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Matevž Frangež.
Z amandmajem k zakonu o davku od dohodkov pravnih oseb predlagamo, da se uveljavitev znižanja davčne stopnje z 20 na 15 % uveljavi šele po zahtevnem obdobju javnofinančne konsolidacije. Samo v letu 2012 bo znižanje stopnje davka od dohodkov pravnih oseb državni proračun stalo 170 milijonov evrov, kar je četrtina zneska, ki ga želite privarčevati z vašimi ukrepi javnofinančne konsolidacije, ki so boleči in jih bodo plačali na koncu ljudje. Premislite o tem koraku, ker ta predlog temelji na neoliberalni utvari, da bo tovrstna razbremenitev gospodarstva pripeljala do gospodarskega razcveta. Ne bo. To jasno kažejo izračuni, prepričanja nekaterih uglednih slovenskih ekonomistov, pa tudi splošne ugotovitve organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Ne nazadnje pa to kaže tudi praksa davčne reforme in ukrepov v času vlade Janeza Janše v obdobju 2004–2008, ko je bil celoten rezultat davčnih sprememb predvsem znižanje prihodkov in povečanje odhodkov v skupni vrednosti milijarde 200 milijonov evrov. To je tudi ključni razlog za to, da imamo danes takšen primanjkljaj in ga poskušamo na silo, v škodo ljudi, na način, da to breme plačajo ljudje, na silo, na hitro pokrpati. Priporočamo vam v dobro javnofinančne konsolidacije, da znižamo bremena, ki jih v tem trenutku nalagate ljudem, da sprejmete ta amandma in čas zniževanja javnofinančnega primanjkljaja nekoliko zamaknete. Tudi če boste podprli ta amandma, bo Slovenija glede na obdavčitev dohodkov pravnih oseb med konkurenčnejšimi državami v Evropi. Bistveno višji davek imajo države, kot so Nemčija, Švedska, Avstrija, države, ki so konkurenčnejše, inovativnejše in ki privabijo tudi bistveno večji obseg tujih neposrednih investicij. To je utvara, ki ne rešuje ničesar, radikalno pa poslabšuje naš javnofinančni položaj.
Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Želi kdo obrazložiti svoj glas? Ja. Dajem možnost za prijavo. Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Amandma bom podprl še posebej iz razloga, ker dejansko ta zakon brez sprejetja tega amandmaja drastično posega predvsem na območja, ki imajo velike razvojne probleme zaradi gospodarske in finančne krize. Gre seveda za Pomurje kot tudi Pokolpje, kamor spadata Bela krajina in Kočevska. Sam zakon sicer na videz uvaja zelo lep ukrep, in sicer davčne olajšave za raziskave in razvoj s 40 % povečuje na 100 %, vendar dejstvo je, da bo to veljalo na vsem območju Republike Slovenije, s tem se pa seveda izniči tista razvojna spodbuda v manj razvitih območjih, ki je bila sprejeta z zakonom o Pomurju in z zakonom o skladnem regionalnem razvoju. Ta zakon bo razvojne razlike v Sloveniji povečeval, kar je povsem v nasprotju s tem, kar mislim, da lahko pričakujemo v Sloveniji, kajti vendarle več kot 50 % ljudi živi na podeželju in več kot 50 % ljudi bo imelo težave, kje si poiskati zaposlitev, kajti vlaganja v raziskave in za razvoj ne bodo usmerjena na oddaljena območja, ampak območja ob avtocestah, večjih mestih, in to je povsem zgrešen ukrep. Menim tudi, da v času, ko nam primanjkuje sredstev v državnem proračunu, zmanjšujemo ta sredstva še za dodatnih 170 milijonov, pa me ne preseneča, da ta pogajanja s socialnimi partnerji in vlado ne pridejo na isti imenovalec in ne morejo priti. Če danes zmanjšujemo sredstva, s katerimi bi lahko rešili ta socialni dialog, bi rešili položaj marsikaterega posameznika v Sloveniji. Hvala.
Hvala. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. To je ena redkih priložnosti, ko lahko opozicijski poslanci in poslanke povemo, kaj si mislimo o predlaganih zakonskih rešitvah, ki jim sledimo zadnje čase predvsem v smeri varčevanja in zniževanja stroškov. Tu pa je predlog zakona, ki posega v stopnjo davka od dohodkov pravnih oseb. Ne bom ponavljala tistega, kar je kolega Frangež povedal, kakšni so bili rezultati pričakovanih znižanj in ukrepov iz mandata 2004–2008, ampak naj navedem še en argument. Če tega ne storimo, lahko prihranimo tisto, samo za primerjavo, 174 milijonov manj bo proračuna za šolstvo, za izobraževanje – brez znanosti in visokega šolstva. Mi se odrekamo prihodku 170 milijonov v proračun in ob nespremenjeni porabi znižanje stopnje davka od dohodkov pravnih oseb ne povzroči večjih sprememb makroekonomskih agregatov, so ugotovili strokovnjaki. Hkrati se tudi dodatno povečajo proračunski primanjkljaj, plačilo obresti in bruto dolg. In pozitivni učinki povečanih tujih vlaganj se pokažejo le ob občutnem povečanju teh vlaganj. To je razlog, da bi dobil amandma podpro. Če pa ta amandma podpore ne dobi, potem res ne morem glasovati za zakon, ki je proti racionalnim rešitvam in ki bi bremena vendarle porazdelil nekoliko pravičneje. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 5. členu zakona. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 46. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in s tem z drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili, da bi zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, zakon bil neusklajen, zato lahko preidemo na odločanje. Odločali bomo o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 7. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam tudi 2. sejo Državnega zbora. Spoštovane kolegice in kolegi, vidimo se jutri ob 9. uri.