Hvala gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ovo je treće izvješće koje Vlada podnosi Hrvatskom saboru o učincima provedbe Zakona o otocima i prethodna izvješća su bila od 2004. do 2005. godine i ona su prihvaćena na 24. sjednici Hrvatskoga sabora koja je bila 9. veljače 2007. godine. I za 2006. godinu izvješće je prihvaćeno na 27. sjednici Hrvatskoga sabora koja je bila 5. listopada 2007. godine. Ovo izvješće predstavlja jedan analitički osvrt provedbe politike Vlade Republike Hrvatske za mandatno razdoblje od 2003. do 2007. prema kojem je vrednovanje Jadrana i pomorska orijentacija zemlje, razvitak i pojačana briga o otocima zadano kao prioritet, a ujedno su to i kriteriji ubrzanog sustavnog razvoja po principu održivosti postavljeni kao kriteriji i mjera razvitka cijele zemlje. U razvoj otoka se iz državnog proračuna svake godine uloži u prosjeku više od milijardu kune s pozicije državnog proračuna, dakle ministarstava i tijela državne uprave i javnog sektora i to za infrastrukturu dakle prometna infrastruktura, luke, ceste, putovi, komunalna vodoopskrba, odvodnja, društvena infrastruktura, zdravstvo, socijalna skrb, obrazovanje, dječji vrtići, gospodarstvo, poljoprivreda, ribarstvo, akvakultura, turizam, kultura, šport, sakralna baština, šumarstvo, subvencije, kreditiranja itd., itd. Mislim da je taj uloženi trud i ove provedene mjere da su očito vidljivi kroz brojne učinke te statističke podatke koji pokazuju jedan pozitivan trend unapređenja života na našim otocima i njihovom razvitku u toku 2007. godine, jasno i onih prethodnih godina. Nastavljeno je s uvođenjem poboljšica u segmentu prometnog povezivanja otoka s kopnom i otoka međusobno, sanacija i dogradnja postojećih i izgradnja novih luka na obali i na otocima. Nastavljeno je s ulaganjima u razvoj gospodarstva kao bitnog činioca razvoja otočnih sredina te smanjivanje depopulacije otoka. Uvećana su ulaganja Ministarstva gospodarstva. Prema podacima ostvarenih poreza na prihod na otocima očito je vidljiv nastavak pozitivnog trenda razvoja otoka kroz povećanje broja zaposlenih i onih koji primaju prihode u odnosu na prijašnje godine. Izgrađene su nove škole, izgrađene su nove školske športske dvorane, vrtići, domovi za starije osobe ili su sanirani, obnovljeni i uvođeni već postojeći takvi objekti. Uvedena je u primjenu škola na daljinu na pojedinim otocima kroz projekt E otoci. I uz sve ovo, ovako taksativno navedeno, briga se očituje i kroz izradu brojnih zakonskih i podzakonskih propisa koji pokrivaju područja na kojima otoci nisu zasebne cjeline, ali su pojedine odredbe tih propisa itekako značajne za njihov održiv razvoj. Činjenica je da su neki otoci odnosno njihova područja dosegli jedan značajan nivo razvijenosti, ali jasno da mi tu ne možemo stati nego da je cilj stvaranje uvjeta za opstanak stanovništva na otocima te omogućavanje njihovog kvalitetnog života na našim otocima. U 2007. godini država je u otoke uložila milijardu 889 milijuna 357 tisuća i 751 kunu. Bitno su poboljšani uvjeti života otočkog stanovništva uvođenjem i provedbom brojnih mjera. Jedan od osnovnih bitnih činioca poboljšanja kvalitete života na otocima je svakako prometna povezanost odnosno uklanjanje dosadašnje dugogodišnje izolacije kroz poboljšanje prometne povezanosti otoka, sanacijom i rekonstrukcijom postojećih i izgradnjom novih luka. U tom smislu, u razdoblju od 2004. pa do danas sanirano je i rekonstruirano i izgrađeno ukupno 40 pristaništa i 16 luka koje nisu u funkciji pomorskog prometa, što sveukupno iznosi 56 luka za koje je utrošeno sveukupno 204 milijuna kuna. U cilju kvalitetne povezanosti otoka s kopnom i otoka međusobno poboljšan je i moderniziran pomorski promet. Poboljšanja se odnose na brzobrodske i na trajekte linije te uvođenje noćnih linija. Znamo da smo uveli i noćne linije koje idu poslije 23 sata i prije 5 sati ujutro čime je povećana učestalost na tim najfrekventnijim linijama, ali je omogućen i odlazak i povratak s otoka, da tako kažem, i noću iza 23 sata i prije 5 sati ujutro što je bitno i važno. Te noćne linije uvedene su za Cres, Lošinj, Pag, Ugljan, Brač, Hvar, Korčulu, a unaprjeđena je i ukupna pomorska povezanost najvećih hrvatskih otoka s kopnom. Da je učinak te državne brige o otocima zaista velik, ukazuju podaci o broju ostalih projekata koji su u provedbi kroz razdoblje 2004. do 2007. napravljeni, izgrađeni. Tako npr. napravljeno je 37 vodoopskrbnih sustava, izgrađe no je 38 sustava odvodnje, izgrađeno je objekata za obrazovanje 31, 5 dječjih vrtića je izgrađeno, 34 zdravstvenih objekata i 10 objekata koji se tiču socijalne skrbi, odnosno objekata koji su u funkciji socijalne skrbi. Kada je u pitanju zakonodavna aktivnost onda moramo kazati da je ministarstvo izradilo jednu uredbu u 2007. godini. Jednu uredbu, dva pravilnika te sudjelovalo u izradi jasno nekoliko dokumenata od važnosti za daljnji razvitak hrvatskih otoka. Spomenuti ću Uredbu o izmjenama i dopunama Uredbe o uvjetima kriterija, visini i načinu ostvarivanja prava dodjele državne potpore male vrijednosti otocima i otočnim poslodavcima za očuvanje radnih mjesta. Pravilnik o uvjetima, kriterijima i načinu označavanja proizvoda oznakom hrvatski otočni proizvod. Pravilnik o uvjetima, kriterijima i načinu ostvarivanja prava na besplatni javni otočni cestovni prijevoz. Državni program zaštite i korištenja malih povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora. Strategiju razvitka nautičkog turizma Republike Hrvatske, jer i ona je napravljena. Strategija korištenja ukapljenog naftnog plina na otocima i program korištenja ukapljenog naftnog plina na otocima u razdoblju od 2008. do 2012. Vlada je kao što znate početkom prošlog mandata, dakle 2004. godine odlučila i urediti odnose u dijelu koji se odnose na prodaju nekretnina na malim povremeno nastanjenim i nenastanjenim otocima te u svrhu toga odlučila intervenirati kroz izmjene i dopune Zakona o otocima uređenjem instituta prava prvokupa u korist Republike Hrvatske, odnosno jedinice regionalne i lokalne samouprave. Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture kao davatelj potpore jednom godišnje objavljuje javni poziv za dodjelu državne potpore male vrijednosti otočnim poslodavcima u svrhu očuvanja radnih mjesta i otvaranje jasno novih radnih mjesta i kazati ću da se prvi puta na javni poziv koji je bio objavljen 20.9.2006. godine, a drugi je bio 22.7.2007. godine, dakle na drugi javni poziv pristiglo je 294 zahtjeva od čega je 244 poslodavaca zadovoljilo poziv i postavljene uvjete i kriterije i ostvarilo pravo na državnu potporu male vrijednosti za 4 tisuće 220 djelatnika u sveukupnom iznosu od 12 milijuna 171 tisuću 274 kuna. Činjenica je da je došlo do povećanja interesa otočnih poslodavaca u odnosu na prvi javni poziv i da su ulaganja države gotovo udvostručila kada je u pitanju ova dodjela državne potpore male vrijednosti. 2006. godine je 185 poslodavaca za 2854 zaposlena ostvarilo pravo na državnu potporu za što je izdvojeno 7 milijuna 866 tisuća kuna, a u 2007. godini kao što sam rekao pravo na istu državnu potporu ostvarilo je 244 poslodavaca za 4 tisuće 220 zaposlenika što iz državnog proračuna, odnosno iz državnog proračuna je za to izdvojeno 12 milijuna 171 tisuću 274 kune. I nešto što također smatram bitnim za naglasiti i kazati, a to je da je 14. studenoga 2007. godine u Splitu, održana promocija prezentacije i dodjela oznake "Hrvatski otočni proizvod". Projekt "Hrvatski otočni proizvod" on je namijenjen poticanju razvoja otočne proizvodnje, podizanju razine kvalitete otočnog proizvoda koji mora uključivati značajke otočne tradicije, razvoj istraživačkog rada, inovaciju te promociju hrvatskih otoka kao područja od posebnog interesa Republike Hrvatske, a u cilju jasno pozicioniranja kvalitetnih otočnih proizvoda na domaćem, ali itekako i na stranom tržištu. Jer znamo da veliki broj turista posjećuje i naše otoke pa je i kroz taj vid će se promovirati i promovira se taj hrvatski otočni proizvod i u svijetu. Ta oznaka hrvatski otočni proizvod je 14. studenoga 2007. godine dodijeljena za 14 otočnih proizvođača, dakle za 14 proizvođača otočnih su dobili tu oznaku i 22 proizvoda. Jasno ta akcija da tako kažem, se nastavlja i dalje i naišla je doista na jedan vrlo pozitivan i veliki odjek kod otočnih proizvođača čime oni doista se pozicioniraju da tako kažem, kao kvalitetni proizvođači, proizvođači koji rade nešto što je specifično za jedan dio naše Hrvatske i jasno koji rade kvalitetno. Evo činjenica je i neosporno je da je provedba politike Vlade Republike Hrvatske u segmentu razvitka otoka osmišljena u cilju zaštite postojećih vrednota, dakle prvo u cilju zaštite postojećih vrednota, očuvanja svih resursa na otocima, ali itekako gospodarskog i društvenog napretka i razvitka na otocima pa je i ovo izvješće sa ovim konkretnim podacima o provedbenim aktivnostima uloženim sredstvima što vi jasno imate na klupama i što ste pogledali, dakle očit dokaz jednog pozitivnog pomaka na hrvatskim otocima jer su doista napravljeni značajni značajni koraci naprijed ka razvoju i očuvanju života otocima. Jasno rekao sam prije na početku, a ponoviti ću sada i na kraju, nije to dovoljno i nije to, i ne treba tu stati, u otoke hrvatske treba i dalje ulagati a sve u cilju ne samo zadržavanja nego i povratka života na otocima. Da bi se to jasno dogodilo, uvjeti života na otocima moraju biti što bliži da tako kažem ili što jednakiji uvjetima života na kopnu. Nije to jednostavno ni lako, ali k tome težimo. Evo gospodine predsjedniče, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je izvješće o učincima o provedbi Zakona o otocima u 2007. godini. Podnositelj izvješća je Ministarstvo mora, turizma, prometa i infrastrukture, a obuhvaća osim stavaka ovoga ministarstva i ulaganja svih drugih ministarstva, fondova, međunarodnih institucija, te javnih poduzeća, pa i kreditna sredstva plasirana na otoke u proteklom razdoblju. Jadran je najveći strateški potencijal, strateški orijentir hrvatske razvojne politike. Vlada Republike Hrvatske vidi u stvaranju sinergije svih djelatnosti na obali i otocima vezanih uz iskorištavanje mora, naravno kao potencijala. Takvu sinergiju treba uspješno usmjeravati da bude multiplikator za cijelo hrvatsko gospodarstvo uz posebnu pozornost na zaštitu mora i morskog okoliša i to primjenom najviših svjetskih standarda i kriterija. Upravo to i radi Vlada Republike Hrvatske mnogim mjerama provedbe Zakona o otocima i drugih pozitivnih propisa. Podsjećam da je u proteklom mandatnom razdoblju Vlada Republike Hrvatske uložila znatna financijska sredstva u modernizaciju državnih morskih luka radi povećanja lučkih kapaciteta, kvaliteta usluge ali i konkurentnosti. Obnovljene su, odnosno izgrađene mnoge luke i pristaništa, obnovljena je flota "Jadrolinije", bitno povećan broj trajektnih linija, kažemo za oko 110 tisuća nautičkih milja, bitno je povećana povezanost otoka s kopnom, posebno uvedene noćne linije koje su učinile to da su 90% stanovništva ima mogućnost ih koristiti. U razvoj otoka ulagano je oko 1,3 milijarde kuna godišnje, velike su subvencije prijevoza kako cestovnog linijskog, tako i subvencije vode, ali i izgradnja 110 objekata komunalne i socijalne infrastrukture na otocima u trogodišnjem razdoblju od 2004. do 2007. Sva ta ulaganja dobro osjećaju naši otočani, jer su dotakla baš sve otoke svih 7 otočnih županija. Iz izvješća je vidljivo da je Vlada Republke Hrvatske nastavila značajna ulaganja u poboljšanje prometnog povezivanja otoka s kopnom, ali i međusobno i to dogradnjom i sanacijom postojećih riva, ali i izgradnjom novih i na obali i na otocima. Zatim, povećanjem subvencija pomorskog cestovnog prijevoza i subvencija pitke vode, daljnjom dodjelom otočkih karata ili vinjeta, ali i uvođenjem novih, bržih, udobnijih brodova. Jednom riječju nikad bolje nisu bili naši otoci povezani s kopnom. Nastavljena su ulaganja i u gospodarski razvoj koja su gotovo udvostručena. 244 poslodavca korisnici su potpore za 4 tisuće 220 radnika, a iznos potpore je preko 12 milijuna kuna. Nastavljeno je i sa programom izgradnje komunalne i društvene strukture na otocima, izgrađene su nove škole, dvorane, vrtići, domovi za starije ili novi ili sanirani i uvedena je primjena škola na daljinu. Sva ova značajna ulaganja u otoke zbog dugogodišnje zapostavljenosti i zapuštenosti naših otoka, stvorila su tek osnove preduvjete da bi razvoj mogao biti ubrzan. Važno je istaknuti iz ovog izvješća za proteklo razdoblje i zakonodavne aktivnosti, a to je donošenje Uredbe o uvjetima i kriterijima, visini i načinu ostvarivanja prava dodjele državnih potpora male vrijednosti otočnim poslodavcima za očuvanje radnih mjesta, čiji je cilj bio potaknuti razvoj otočnog gospodarstva kroz poticaje zapošljavanja otočnog stanovništva, a posebno razvoj otočnog malog gospodarstva i to u segmentu autohtonih izvornih otočnih djelatnosti. Rezultati donošenja ove uredbe su 262 obrtnika na otocima više i tisuću 253 zaposlena, što je vrlo značajno. Drugo je Pravilnik o uvjetima, kriterijima i načinu označavanja proizvoda oznakom Hrvatski otočni proizvod koji je omogućio podupiranje djelatnosti koji otočni razvoj čini održivim, posebno proizvode sa oznakom Hrvatski otočni proizvod. Dobivanje i korištenje oznake propisao je ministar mora, turizma, prometa i razvitka uz suglasnost ostalih državnih institucija. Oznaka Hrvatski otočni proizvod dodijeljena je 14 otočnih proizvođača i 22 proizvoda. I treće je Pravilnik o uvjetima, kriterijima i načinu ostvarivanja prava na besplatni javni otočni prijevoz koji je utvrdio uvjete i način, koji je omogućio ostvarivanje prava na besplatni javni otočni, cestovni prijevoz učenika, studenata, umirovljenika ali i invalida. Za istaknuti je od ovog zakonodavnog dijela još i izradu donošenja državnog programa zaštite i korištenja malih povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora. To je dokument koji sadrži mnoge podatke o otocima, čini informacijsku osnovu i informativnu građu o sadašnjosti i budućnosti pojedinog otoka i otočne skupine. To je zapravo Atlas hrvatskih otoka koji predstavlja kvalitetnu osnovu za definiranje mišljenja o korištenju ili nekorištenju nekretnina na Hrvatskim otocima. Značajne aktivnosti u provedbi zakona napravljene su uvođenjem instituta prvokupa u korist Republike Hrvatske jedinica lokalne i regionalne samouprave koja je napravljena u suradnji sa Državnom geodetskom upravom. Evo izvješće ukazuje da je Vlada Republike Hrvatske u 2007. godini uložila u razvoj otoka 1,9 milijardi kuna proračunskih sredstava i sredstava pravnih osoba. Od toga direktna ulaganja bespovratnih sredstava državnog proračuna iznose 1 milijardu 167,5 milijuna kuna, a kreditna sredstva su 722,8 milijuna kuna. Točno se vidi da su sredstva uložena upravo u projekte koji ostvaruju ciljeve koje je Vlada Republike Hrvatske postavila u ovom segmentu, a to su uklanjanje negativnih demografskih kretanja, smanjenje regionalnih razlika, poboljšanje životnih uvjeta otočana kroz bolju i prometnu povezanost, ali i mnoge objekte društvene i komunalne infrastrukture te subvencije, ali i ubrzanje gospodarskog i socijalnog razvoja i drugo. Ulaganja su značajno povećana, ali još značajnija je usklađenost i sinergija svih državnih institucija. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće, jer je detaljno, kvalitetno i pokazuje usklađenost programa i njegovu realizaciju. Rezultati su vidljivi kroz konkretne projekte koji su u prilogu navedeni, a upućeni su odnosno realizirani upravo za naše otočane. A naših otočana je 117 tisuća, 109 stalno naseljenih na otocima hrvatskog Jadrana i čine 2,76% stanovništva Republike Hrvatske. Žive u 7 otočnih županija. Zadarska županija je jedna od, ima najbrojnije otočje, a svaki 7 stanovnik Dubrovačko-neretvanske županije živi na otoku, Primorsko goranska ima najveći apsolutni broj otočana. I do svih njih su došli projekti Vlade Republike Hrvatske i svi oni osjećaju učinke provedbe Zakona o otocima i kao što je naveo ministar to se nastavlja i dalje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Najprije jednu pohvalu, ja se vama gospodine ministre zahvaljujem da ste vi osobno danas ovdje s nama u raspravi o ovom izvješću, to je rijetka čast, najčešće komuniciramo na razini državnih tajnika ili službenika pojedinih ministarstava i to je za svaku pohvalu, da imamo priliku neposredno s vama ovdje komunicirati. Kolegica Marinović je izrekla ogroman broj pohvala, slažem se sa velikim dijelom onoga što ste rekli, ali niti jednu jedinu kritiku nisam čuo. Zato ću ja si dozvoliti da raspravljam i o dobrim i o lošim stranama u ovom izvješću. Zakon o otocima kao takav je za svaku pohvalu, on zaslužuje visoku ocjenu, ali je stvarno pitanje implementacije toga zakona, da li smo uistinu učinili sve ono što smo mogli i trebali. Naime, mene otočani, a ja sam iz Primorsko-goranske županije, sada smo čuli, tamo ima upravo najviše otočana upozoravaju da nažalost stranačke boje imaju sve značajniju ulogu kod investiranja u razne projekte na otocima, što nije dobro i to nije bila intencija Zakona o otocima, to je upravo suprotno onome što smo željeli postići kroz Zakon o otocima, Zakon o brdsko-planinskim područjima itd.. Čuli smo, 1,9 milijardi kuna investirano u otoke, iznos za svaku pohvalu. Ali ako onda malo analizirate to izvješće, pa ćete vidjeti da je 720 milijuna kuna čini mi se su krediti HABOR-a. Pa ja vas pitam, da li je to ta pomoć? Taj iznos će oni koji dobiju kredite vratiti. Stvarna pomoć države je gdje? Na razini razlike u kamatama koje moraju vratiti između HABOR-ovih kredita i onih iz neke komercijalne banke. Budimo iskreni, tako raspravljajmo o tome, to je ta stvarna pomoć. Zatim, u ovom Izvješću ima i niz trikova, ima svega i svačega, policijska vozila, klima uređaji u poštama, sjećate se prošle godine čak i radari koji su instalirani na otocima su bila pomoć otočanima. Stvarno u izvješću bi trebalo stajati, ona pomoć koja dovodi do ujednačavanja šansi otočana i nas koji živimo na kopnu. To je ona stvarna pomoć. No, policijsko vozilo bi vjerojatno stiglo tamo i bez Zakona o otocima, barem se nadam. Kada se govori ujednačavanju šanci, onda bi bilo jako dobro usporediti investicije per capital, npr. u mojoj Rijeci, ministre u vašem Zadru ili na pojedinim otocima, to bi bilo zanimljivo vidjeti per capital, koliko smo stvarno pomogli, investirali u pojedina područja. Kapitalne investicije nabrojene su, dobre su, korisne su, važne su. Ali recimo kapitalne investicije u zdravstvu, ja sam liječnik pa ću malo više o njima progovoriti. Ja ih mogu samo pohvaliti, ali istovremeno, istovremeno moramo razgovarati o nekim elementima kojih uopće nema u izvješću. Otocima nedostaje liječnika, dostupnost specijalista, funkcioniranje hitne medicinske pomoći, broj liječničkih timova u tijeku ljeta kada se udeseterostruči broj stanovnika na nekim otocima, u ovom izvješću nema niti jedne jedine riječi. Nacionalni program razvitka otoka iz davne '97. godine predvidio je potrebu za dodatnim standardima, specijalističkim pregledima i slično. Ja ne znam da li je ministarstvo ikada formiralo kakav tim koji bi počeo analizirati to stvarno stanje i pokušati onda riješiti te probleme koji već 10-ak godina vučemo po raznim programima, izvješćima itd.. Što je sa virtualnom ambulantom? Evo recimo tu je gospodin Kapeli, on zna recimo da administrativno područje gradu Cresa, 3 tisuće stanovnika, 2959, čini mi se, koliko liječnika opće prakse? Dva! Neka se u Dragozetićima dogodi nešto, nekakva intervencija, neka se saobraćaj dogodi na drugom kraju otoka, što je sa zdravstvom na otoku? Cijeli dan praktično drugi ne mogu doći do liječničke intervencije, do pomoći. Dobro ja sada karikiram, ovo je krajnost, ali dozvolimo da moramo i o tome raspravljati i da ljeti su moji kolege liječnici u velikim problemima i na velikim mukama. Zadržavanje stanovnika na otocima, neke mediteranske zemlje imaju programe prema kojima se boravak u državnoj službi na otocima smatra prednošću pri zapošljavanju i kod napredovanja u struci, kod napredovanja u struci. Mislim da bi morali tu gospodine ministre pokušati neke od tih iskustava i mi prenijeti u naš praktični rad i zalaganja da na otocima, ne samo zadržimo nego dovedemo mlade stručnjake, ja znam da mnogi mladi liječnici nerado idu na otoke, jer smatraju da nakon niza godina kada se vrate da su čak pomalo i diskriminirani, nemaju mogućnost napredovanja, ne mogu redovno pratiti ono što se događa u struci itd.. Mislim da bi sve morali učiniti da ne samo liječnike, nego i sve ostale mlade stručnjake, u biti ovdje podupremo, da imaju u biti da izvršimo, ne diskriminaciju nego pozitivnu diskriminaciju kada su ti mladi ljudi u pitanju. Problem malih otoka koji se ne uspijevaju izboriti za sredstva u konkurenciji sa velikim otocima, nemaju dovoljno kadra, ne znaju kako, nemaju dovoljno veza, špaga i tako dalje. Država bi sama trebala neke prioritete u svojim programima predvidjeti. Recimo, ne znam, voda za sve otoke da bude jedan sustavni, jedno sustavno rješenje u kom pravcu moramo svi skupa raditi. To je osnovni preduvjet za život na tim otocima. Da li, da li smo uspjeli neke probleme otoka … [[Govornik se ne razumije.]] prema Europskoj uniji, koliko smo ustvari pomogli tim ljudima na otocima? Kolika je koordinacija državne, regionalne i lokalne vlasti na pojedinim projektima? Ima koordinacija, ima suradnje. Svakako da ima. Ali čini mi se da bi trebalo biti puno, puno više. Europska unija, vi znate, dosta rado pomaže tzv. perifernim područjima. Otoci spada u takva područja i sigurno da bi iz Bruxellesa morali i trebali u budućnosti izvlačiti puno više sredstava. To je naša zajednička obaveza. Treba pohvaliti svakako program sufinanciranja troškova zaposlenih otočnih poslodavac, zaposlenih kod poslodavaca. Poslodavcima se sufinancira. To je jako dobra stvar. To svi hvale. Hvali se i projekt hrvatski otočni proizvod o kojem je kolegica govorila. Svi su zadovoljni, ali jedna velika, jedan veliki prigovor. Kaže: «O tome znaju jasno proizvođači», ali nema gospodine ministre adekvatnog marketing HOP-a. Nema ga. Moramo im pomoći. Marketing je, nije dovoljno da proizvođač pohvali, da dobije pomoć. Potrebno je da svi za to znamo. U Italiji planinski proizvod koji dolazi iz Alpa je nešto što svaki Talijan posebno cijeni. Ima dvostruku, trostruku cijenu. Tu moramo napraviti svi veliki iskorak u marketingu tih proizvoda. Dakle napravili ste dobru stvar, a za nju nitko ne zna. Maslinovo ulje kao jedan od tih proizvoda, ja sam u jednoj akciji u Primorsko-Goranskoj županiji pomagao malo EPP raditi i prodavati te proizvode. I prodajem maslinovo ulje i čovjeka pitam, na njegovoj flaši stoji «Ekstra djevičansko maslinovo ulje». I pitam ga tko mu je nadzirao kvalitetu tog ulja da može si to dozvoliti da tako stoji na njegovoj flaši? Kaže: «Nitko.» Pa to je, moje ulje je najbolje ulje. Ono sigurno spada u ekstra djevičansko. Ja vjerujem da je to dobro ulje. Ali on mora imati dokaza da to spada u tu kategoriju. Nitko ga obavijestio nije, nitko mu kontrolirao nije ili pomogao. Nitko mu nije savjetovao da ako eventualno spada u djevičansko kako da postigne razinu ekstra djevičanskog i tako dalje? Prema tome kolegice i kolege imamo još puno činiti da pomognemo, da stvarno pomognemo našim otočanima. Ima, naime učinjeni su prvi značajni koraci ali još ima puno koraka koje moramo još učiniti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kolega je netočno prikazao situaciju jer Vlada doista otocima daje kao nikada do sada što se i vidi. Svi koji plove po otocima to se mogu uvjeriti. Ali netočan navod je sljedeći. Kaže: «Nedostatak doktora na otocima, specijalistički timovi ne dolaze. Sa kopna nedostatak liječnika, ambulanti i tako dalje.» To nije točno. Specijalistički timovi dolaze iz područnih domova zdravlja redovito. Organizirani su prijevozi brodovima. Organizirani su sanitetski brodovi. Organizirana je hitna medicinska pomoć na otocima. Tele medicinska veza je u rezvoju i Ministarstvo u to ulaže ogromne novce i napore. I na kraju nedostatak liječnika nije specifičan za otoke nego za cijelu Hrvatsku. Jednak je standard liječnika na otocima i na kopnu s time da standard liječnika na otocima je povoljniji pa je zato slika nedostatka zapravo kriva. Naime tamo na manji broj stanovnika se šalje jedan tim. Dakle netočno da ih nema dovoljno. Točno je da ih ima dovoljno. Da imaju manji broj osiguranika nego na kopnu i da je to značajna mjera stimulacije.
Zahvaljujem. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Gari Capelli.
Poštovani potpredsjedniče evo pošto sam na neki način i prozvan da mislim da je u redu da kažem kao prvo ne slažem se sa gospodinom zastupnikom koji je rekao da su stranačke boje, daju prednost ulaganjima. To je netočno. I to ću poslije i zamoliti da ministra, netko da kaže točno koliko se na primjeru Krka u, izdvojilo pa gdje HDZ-a nema na vlasti pa ćete vidjeti koje su to cifre da nema to veze sa stranačkim bojama. Drugo, da nije bilo uprave za otoke danas mi ne bi imali dijalizu ni na Rabu ni na Lošinju. Upravo za otoke je bila ta koja je pokrenula i dala prva sredstva, inicijativu i zbog toga je danas imamo. Broj 3 što je vrlo bitno zakonom koji je u Saboru izglasan prošle godine daje se povratak domova zdravlja na otocima. Stoga i na taj način ćemo sigurno poboljšati ono što županija u ovom trenutku nije u stanju i kadra napraviti. Dati ono što su domovi zdravlja nekad imali na otocima. I treće što je rekao gospodin Hebrang a to je telemedicina. Obnovljene su sredstvima upravo, uprave za otoke, obnovljena su sve ambulante na otocima. Bar mogu reći na području grada Malog Lošinja da te, da tog Ministarstva nema. A to Ministarstvo je izdvajalo i prije nego što sam ja bio gradonačelnik gdje je bila koalicija [[Upadica: Zahvaljujem.]] SDP-a, izdvajalo velika sredstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče mislim da je povrijeđen članak 209. Poslovnika. Ovo što je gospodin Capelli iznio nije bio ispravak. Ovo je već bila jedna mala rasprava. Pa molim vas da kad nas prekidate, kad ne ispravljamo navod prekinite i ovu drugu stranu.
Toleriram i drugima. I toleriramo i mislimo da ovaj ispravak navoda nema, ovaj vaš povreda Poslovnika nema nikakve veze jer je to uobičajeno pa i od vas osobno [[Upadica: Ali mene prekinete.]] Prelazimo … … [[Upadica se ne razumije.]] Prelazimo dalje na raspravu. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite. Evo neću vas prekidati.
Držim vas za riječ. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovani gospodine ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Iako se ova točka izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima izvješće koje smo dobili a i rasprave koje su se prijašnjih godina vodile u Hrvatskom saboru ustvari su jedna godišnja rekapitulacija o stanju na hrvatskim otocima. Ona obuhvaća i trebala bi obuhvatiti sve aspekte života na otocima a gdje se naravno osim Zakona o otocima primjenjuju i drugi zakoni koji su u većoj ili manjoj mjeri prilagođeni ili uvažavaju posebnosti naših otoka. Klub SDP-a prethodnih je godina glasovao za prihvaćanje ovog izvješća a to će učiniti i ove godine. No naravno to ne znači da na sam sadržaj izvješća nemamo primjedbi. Izvješće je više-manje korektno. Ono pomalo ali ne bezobrazno uljepšava sliku stanja na otocima, ali to uljepšavanje nije pretjerano kao primjerice kad dobivamo podatke o gospodarskim kretanjima, o inflaciji, standardu, kriminalu itd. Ne bih nikako želio da rasprava o ovoj temi prođe na način da svi kažemo kako su otoci naše veliko bogatstvo, a kako je njihov potencijal slabo iskorišten kao što je to uostalom i u mnogim drugim segmentima društva. A onda kad završi rasprava da zaboravimo na otoke i otočane i brigu o njima prepustimo jednoj upravi u Ministarstvu mora i nekolicini zastupnika koji tu i tamo spomenu otoke. Mislim da se za ovu raspravu potrebno prisjetiti nekih ciljeva iz Nacionalnog programa razvitka otoka iz 1997. godine. Bilo je to sažeto u jednoj rečenici u uvodu – održati život, potaknuti demografski preporod i gospodarski napredak, a uz to očuvati sklad nenadmašnih prirodnih vrijednosti. Danas s odmakom od 10, 11 godina možemo reći da je život održan, da demografski preporod nije potaknut, da je ostvaren gospodarski napredak koji prati napredak cijelog društva, a da je borba za očuvanje nenadmašnih prirodnih vrijednosti trajni proces jer uvijek postoje prirodne opasnosti, požari, zagađenja mora i slično ili one druge neprirodne ili da kažemo protuprirodne koje se najčešće mogu vidjeti prilikom igara, igrica s prostornim planovima. Dakle, možemo biti polovično zadovoljni, ali ipak zadovoljni. A sada i osvrt na izvješće. Navodi se iznos od milijardu i 889 milijuna kuna koje je država uložila u razvoj otoka. Neke su se stavke zasigurno mogle izostaviti primjerice uređenje vojarne, kupnja klimo uređaja u pošti i slične stavke kojima u ovom dokumentu nije mjesto i koja doista nisu ulaganja u otoke barem ne u ovome smislu kojem bi ovo trebalo biti. Ali svakako i one dobro dođu da se ova ukupna brojka malo poveća jer je ljepše čuti. Treba također reći da se više od trećine, odnosno 722 milijuna kuna odnosi na kredite koje će oni koji su ih dobili vraćati. Čak će vratiti malo više, jer će vratiti kamate i da je ulaganje države, odnosno pomoć države ona razlika između te kamate i komercijalne kamate. Treba reći da se 371 milijun kuna odnosi na subvencije brodskog prijevoza i to je prava specifičnost dakle otoka u odnosu na ostatak države. Unatoč rastu cijena goriva ta stavka u ovom ovogodišnjem proračunu nije povećana. Također, ustupanje poreza na dohodak općinama i gradovima 51 milijun kuna mjera je bivše koalicijske Vlade. Ali to je također nešto što je već zarađeno na otocima. Dakle, to otočanima ostaje, odnosno jedinicama lokalne samouprave. Te tri stavke zbrojene čine više od pola ukupnog iznosa koji je tu prikazan. Iz ovakvog prikaza ne vidi se koliko je u otoke uloženo više ili posebnije u odnosu na broj stanovnika ili na neke druge kriterije u odnosu na druge dijelove Hrvatske, jer ceste se popravljaju u drugim dijelovima Hrvatske, škole se grade i u drugim dijelovima Hrvatske i tome slično, pa da onda vidimo je li taj udio veći ili manji u odnosu na broj stanovnika. Također, što se tiče ulaganja u infrastrukturu jasno je da se infrastruktura ne gradi samo za one ljude koji tamo žive zimi već temeljem onog broja koji to koristi kad je najviše ljudi, dakle ljeti. Kada broj stanovnika na nekim otocima, spomenuo je gospodin Dorić 10, a na nekim otocima i 25 puta veći. Što je to onda per capita za infrastrukturu za one koji to koriste, koji to koriste samo ljeti ili za one koji to koriste kad ih je najmanje. Jer ako ako počne nestajati struja, ne bude vode i budu drugi problemi neće ni turisti dolaziti, pa nećemo imati onda ni turizma. Dakle, za otok Vir primjerice, za rješavanje pitanja odvodnje potrebno je uložiti oko 300 milijuna kuna. Iznos od 300 milijuna kuna je jednak ukupnom iznosu uloženom u infrastrukturu na svim otocima ove godine. Vir ima oko dvije, tri i nešto tisuća stanovnika. Ali ljeti ima 50000 stanovnika i naravno da ulaganje za infrastrukturu za tu namjenu treba biti jednako kao u gradu od 50000 stanovnika. Zato je ovo izvješće na žalost ne nudi odgovor što je to osim subvencija za prijevoz brodovima, što su otoci dobili posebno i više u odnosu na druge dijelove Hrvatske. I to bi u budućim izvješćima možda trebalo više naglasiti. Stoga se i ove brojke mogu iščitavati na nekoliko načina, nema mjesta euforiji jer jedno je sigurno. Unatoč tome što se govori da je novaca uloženo više opasnost je da ljudi na otocima bude sve manje. Ono što treba pohvaliti jest ulaganje u bolju prometnu povezanost, u nove brodove i pristaništa. Prometna povezanost je gledajući ukupno na zadovoljavajućoj razini, iako vjerojatno ponegdje ima potrebe uvođenja još jednog polaska više, promjene nedjeljom za sat vremena je bilo primjerice na Drveniku, te bi bilo dobro u onim realnim zahtjevima udovoljiti. Kako nakon ovog dosta dobrog sezonskog reda plovidbe ne bi došao previše skromniji van sezonski red plovidbe. Uvođenjem noćnih linija za neke otoke došli smo u situaciju da više ne govorimo o kategorijama povezanosti otoka, nego o kategoriji integracije otoka s kopnom. Neki otoci nakon uvođenja tih linija doista funkcioniraju kao predgrađa najbližih gradova na kopnu. Ono što bi trebalo naglasiti od konkretnih prioriteta u infrastrukturi jesu uređenje luke Stinica, izgradnja koja bi otok Rab bolje povezala s kopnom. Rješavanje pitanja pristaništa u Makarskoj. Kako je nedavno uređeno pristanište u Sumartinu njegovo uređenje ne bi ostalo bez afekta, jer brodovi koji odatle isplove moraju negdje i pristati. Ako ovamo mogu isploviti bolji brodovi, ovamo ne mogu pristati bolji brodovi jer je pristanište ostalo staro. Te uređenje pristaništa u Brestovi za ovu liniju Brestova – Porozina što povezuje otoke Cres i Krk, Cres i Lošinj. Od novih linija istaknuo bih potrebu noćnog polaska Split – Stari grad, te još jednu brzu liniju za otok Vis, pri čemu obzirom na troškove se možda može kombinirati s brojem polazaka tjedno, ne svaki dan, ali da se dakle i otoku Hvaru omogući noćna linija tamo gdje živi najviše stanovnika dok se barem, barem dok se ne popravi ova cesta od Jelse do Sućurja. Sljedeći korak bi možda trebao biti i smanjenje cijene prijevoza vozila trajektima i za širi krug građana od onih koji žive na otocima, a posebno za tvrtke čime bi se smanjila razlika između troškova života i troškova ulaganja na otocima koji iznose za deset na bližim do 30% više nego na kopnu. Sljedeća značajna stavka je 178 milijuna kuna Hrvatskih cesta. Doduše sada neću ulaziti u one rasprave da li je kilometar cesta sada veći nego, više košta nego prije. Htio bih samo istaknuti dvije važne ceste na otocima jako velike koje vape za rekonstrukcijom. Sućuraj i Jelsa na Hvaru i Porozina – Veli Lošinj u cjelini. Dakle, neke dionice su napravljene na otocima Cres i Lošinj. Također, evo podsjetit ću Bračanima obećanje premijera za cestu za istočni dio otoka Brača izgradnja ceste Pučišća – Povlja – Sumartin. A sada o nečemu što nije infrastruktura ili prateće ulaganje u infrastrukturu na čemu smo dakle i Ministarstvo mora i Uprava za otoke sam i ovdje pohvalio i o.k. Na žalost, dobro da je ministar ovdje, ali meni za ukupno sagledavanje stanja na otocima sad tu nedostaju još ljudi iz nekih drugih ministarstava. Nije samo Ministarstvo mora, možda i na žalost zaduženo i utječe na život na otocima. Gospodarstvo. Otočno je gospodarstvo jednostavno, a njegova struktura u usporedbi s onima na kopnu je siromašna. Poljoprivreda je zapuštena, prevladava turizam za kojim slijedi trgovina, brodarstvo i nešto industrije u kojoj su najznačajniji remontna brodogradnja, prerada riba, kamenarstvo i vinarstvo. Ovaj citat je iz nacionalnog programa iz '97. Što se u međuvremenu dogodilo? Remontna brodogradilišta uglavnom su propala, tvornica ribe iz Komiže preselila je u Srbiju, ZERP smo ukinuli, a to je za ostvarivanje ciljeva iz programa kojeg smo rekli, daleko važniji od klima uređaja u pošti ili službenih automobila za policiju. Što se događa u turizmu. Privatni smještaj, gdje su stanovnici na otocima ustvari možda i najviše zarađivali od turizma je oslabio, sada apartmane na crno, možda na crno iznajmljuju neki drugi koji, dakle kupe nekretninu, koriste je 15 dana i onda iznajmljuju i od toga otočani nemaju previše koristi. Hotele smo više-manje prodali, tako da je pitanje tko najviše zarađuje od turizma na otocima. Lokalne vlasti se ponegdje trude nešto napraviti. Evo, meni je osobno drago da je općina Bol ove godine dobila "Plavi cvijet" i ja im čestitam. Poljoprivreda. Sunce krševito tlo i oskudica vode od davnina obilježavaju razvitak otočne poljoprivrede. Tamo gdje su nekad bili vinogradi i maslinici danas je bor. Osim vinograda i maslina na suhim kraškim pašnjacima uzgaja se ovca. Sve ostalo je u padu. Ni tome se u izvješću ne posvećuje dovoljno pozornosti. Bio sam svjedok nedavno i u jednome mjestu u Povljima podignut spomenik tovaru jer je zadnji u tom mjestu prodan prije negdje godinu dana, tako da djeca će sada o tovarima moći čuti jedino u navijačkim pjesmama čini mi se. O ribarstvu i preradi ribe biti će druge prilike. Još smo umorni od onih dugih rasprava o ZERP-u. E, što se tiče ovaca i ovčarstva zamoljen sam od građana Gornjeg Humca da prenesem njihovu zabrinutost zbog postupka dodijele koncesije na tri kvadratna kilometra državnog zemljišta pored aerodroma Brač na kojemu oni, a prije toga i njihovi preci već desetljećima vrše ispašu ovaca i plaćaju državi pašarinu. Sve što oni u ovom trenutku žele jest dijalog sa državnom upravom, odnosno sa Ministarstvom regionalnog razvoja i sa onim tko želi koncesiju da vide na koji se način može stvar prevladati da bude zadovoljen zajednički interes da ne bi došli u opasnost da slijedeći put kada nam veliki dio članova Vlade bude ljetovao na Braču ostanu bez janjetine. Zdravstvo. Jedna od najznačajnijih primjedbi jest neprovođenje Zakona o zdravstvenoj zaštiti čije izmjene iz 2006. godine predviđaju da županije osnuju domove zdravlja na otocima. To u najvećoj mjeri nije napravljeno. O tome su predstavnici gradova i općina, neovisno o stranačkoj pripadnosti upozoravali županijske vlasti opet neovisno o stranačkoj pripadnosti, ali to nije provedeno. Nismo zadovoljni niti stavom ministarstva koje lopticu prebacuje na županije. Želimo još jedan jasan stav hoće li se to napraviti? Treba li se napraviti ili se od toga odustaje? Jer prebacivanje loptice s države na županiju nije baš produktivno. Ovako smo bili svjedoci slučaja da je stanovnicima Staroga grada bilo zabranjeno korištenje laboratorija u Jelsi koja je udaljena 10 kilometara, a morali su ići u Hvar više od 20 kilometara iako je ista osoba radila u Jelsi i u Hvaru. To je bilo iživljavanje nad otočnim stanovništvom i pokazivanje nedodirljivosti u sustavu. Drugo važno pitanje u zdravstvenoj zaštiti jest uređenje heliodroma gdje ima pomaka. Međutim, problem je što propusti u takvim slučajevima imaju mogućnost smrtnih posljedica i tu je svakako potrebno uvijek upozoravati. Ne treba se miriti s činjenicom da nekome do bolnice treba 7 sati. Nedavno je počela i nova školska godina. Svake godine iznova se ustanovi da je broj upisanih učenika u škole manji, tako da se na jedan potpuno suprotan način ispunjavaju pedagoški standardi o broju učenika u jednom razredu. Stanovništvo otoka sve je starije, tako da svaka ideja i projekt kojim bi se postojeći hotelski kapaciteti koji su zimi prazni stavili u funkciju smještaja studenata i održavanje nastave, možda bi donijelo priželjkivani demografski preporod jer bi na taj način na otocima živjeli svih 365 dana u godini. Za kraj, otoci su već godinama na razvojnom raskršću. Mogu poći putem održivog razvitka, ali i stranputicom brza i nerazumna iskorištavanja, što će ih nepovratno odvesti u siromaštvo. Potreba je i veliki nacionalni interes za upravljanjem otočnim razvitkom. Ta potreba je na malim udaljenim otocima te u unutrašnjosti većih otoka nametnuta zapuštenošću i izumiranjem. Na obalama većih otoka na kojima se pojedina naselja po kopnenim mjerilima svrstavaju u najrazvijenija u Hrvatskoj nametnuta je opterećenim otočnim ekosustavom i pomalo uzdrmanom otočnom zajednicom. Otok je sustav kojim se uspješno upravlja samo u cijelosti. Danas je većina otoka rascjepkana u više općina i dijelovi su većih županija. Ne postoji ni jedno tijelo, bilo izabrano od građana, bilo imenovano od Vlade koje upravlja otokom u cjelini. To tijelo bi prvenstveno trebalo preuzeti neke ovlasti koje sada imaju županije. Otoci su razvojno jednakopravni dijelovi Hrvatske. Oni zaslužuju jednaku početnu razvojnu pažnju i ulogu. Potrebno je zaustaviti raslojavanje otoka i kopna, kao i raslojavanje između otoka, onih velikih i onih malih. Otočani moraju ostvariti jednaka prava na obrazovanje, zdravstvenu zaštitu i sigurnost življenja kao i ostali građani, a država mora osigurati uvjete da se to pravo trajno ostvaruje. Klub SDP-a podržati će ove godine ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo 3 ispravka netočnih navoda. Prvi, uvaženi zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Prvi je ispravak pristanište Brestova je sanirano i na njega mogu pristajati trajekti koji su došli na to područje. Drugi je ispravak otočna cesta Mali Lošinj-Porozina se gradi. Mi možemo razgovarati o tome da li bi trebalo brže ili sporije graditi, ali mi razgovaramo o tome da se ona gradi i nedavno je otvorena zaobilaznica Nerezine u dužini od 5 kilometara i utrošeno je 52 milijuna kuna i u 11. mjesecu se počinje graditi još jedna dionica cca oko 5 kilometara i početkom sljedeće godine 12 kilometara na Cresu, prema tome ona se gradi, a mi možemo eventualno raspravljati o brzini njezinog građenja. Hvala.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda je Boris Matković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Bauk je kazao da se u luku u Makarskoj nije ulagalo adekvatno potrebama, a u Sumartinu je. Pa kolega Bauk, trebali ste znati da Makarskoj ubiti nije u interesu s obzirom na nove prometne pravce graditi luku u Makarskoj. To bi trebala biti nova luka u Drveniku za cijelo to područje koja bi povezivala, ne samo Sumartin, nego cijeli Hvar, Brač, Korčulu i Pelješac, a tunelom Ravča svi bi za 10 minuta bili na autocesti, dakle prometna strategija je nešto sasvim drugačija u odnosu na ovo što vi govorite.
Zahvaljujem. Bez dobacivanja iz klupa. Bez dobacivanja, molim vas. Dajte se smirite malo. Pa tek smo počeli. Treći ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo štovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega je krivim navodima htio umanjiti ovo izvrsno izvješće. Prvo, netočno je da su gospodarska kretanja nepovoljna, to vidite iz podatka povećanja dobiti na otocima i smanjenja nezaposlenosti i povećanja broja zaposlenih. To je najvažniji podatak o gospodarskim kretanjima. Drugo, kaže da nema usporedbe investicije u infrastrukturu prema državi. Ako znamo da na otocima živi 208% stanovništva Hrvatske, a investirana je milijarda 880, kad bi se toliko investiralo u kopneni dio Hrvatske, onda bi 85% proračuna ili 90 milijardi morao biti investiran u infrastrukturu, a to je nemoguće. Dakle, na otoke se investira upravo puno, puno više. I treće, domovi zdravlja u županijama. Vlada pokojnog premijera Račana je donijela jednu tragičnu odluku za otoke, a to je da se ukidaju domovi zdravlja na otocima. Mi smo odmah promijenili dolaskom na vlast tu odluku. U tijeku je upravo organizacija novih domova razdoblja, ali nakon što županije otplate nastale dugove. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je uvaženi zastupnik Damir Kajin, u ime klub a IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Točno. Istra je poluotok, ali Istra ima i negdje oko stotinjak otoka. A nažalost, tih stotinjak otoka nisam primjetio da ih tretira ovo Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2007. godini. Znači, što reći? Ma ne sad toliko o izvješću, već o ovim projektima koji su dati na zadnjim stranicama ovoga izvješća, iz kojih se vidi što se sve zapravo financira javnim novcem. Čitam da za otoke iz proračuna za ovu godinu biti će izdvojeno milijardu 889 milijuna kuna. to je cca negdje 270 milijuna eura i to je cca negdje 1.8, 1.7% državnog proračuna što je maloprije spomenuo gospodin Hebrang. Iz ovog izvješća vidimo da se naprosto ovdje financira svašta tim javnim novcem, od izrade sopela, ja sam apsolutno za, nemam ništa protiv. Ja Cres, Lošinj doživljavam istarskim otocima, bez obzira što su geografski u Primorsko, zapravo što su administrativno u Primorsko-goranskoj županiji. Ovdje se financira kupnja kontejnera za smeće, sufinancira se zapošljavanje, ok, uređenje dvorana nekih bratovština, ovdje se kupuju vozila za komunalni otpad pa sve tamo do financiranja troškove neke glazbene škole. Inače, na strani 19 ovoga izvješća dana je ova tablica i tu je vidljivo točno koliko je milijuna kuna izdvojena po ili za pojedini, za otoke, pojedine županije. Najviše sredstva kao što smo maloprije čuli primili su stanovnici otoka na području Primorsko-goranske županije, zatim nekih drugih, nije sada bitno, ali zanimljivo je da se u ovom izvješću ne spominje ili ne navodi Istarska županija. Rekoh maloprije da Istarska županija ima stotinjak otoka, ali od tih milijardu 800 i ne znam koliko milijuna kuna, od tih 270 milijuna eura, za tih stotinjak otoka prošle godine išlo je ili došlo je dole svega 114 tisuća i 13 kuna te 68 lipa za nabavku nekog protupožarnog vozila na Brijunima. Apsolutno i to je bolje nego ništa, ali imajući na umu u kakvom je jednom sramotnom stanju Nacionalni park Brijuni, poglavito ono hotelsko zdanje koje je na neki način u sastavu rezidencije, mislim da se i za to otočje izdvojiti određene sredstva. Tamo hoteli propadaju, to je sramota. Ja tvrdim da su Brijuni danas najzapušteniji turistički kompleks u županiji Istarskoj. Kako je to otočje izgledalo ranije, ma i za vrijeme Tuđmana i za vrijeme Tita, o tome ne treba ni spominjati, ali ovo što mi danas imamo na tom otočju može se nazvati sramotnim. Jasno je da kada imamo ovo Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima za 2007. da ćemo mi danas lamentirati kako milijardu 800 i toliko milijuna kuna je mali novac ili veliki novac, kako su otoci zapostavljeni, kako treba više izdvajati, lamentirat ćemo o tome kako je život na otocima težak. Ja u to vjerujem, ali nitko neće progovoriti kako novac isto tako negdje treba stvoriti, kako nekome novac treba "uzeti" i kako cijele skupine u ovoj zemlji žive od preraspodjele. Reći ću da Istra ima, još jedanput, treći puta, stotinjak otoka, doduše nenaseljenih, da su neki pravi biseri i da u proračun Republike Hrvatske izdvajamo 10 milijardi kuna, a vraćaju se promili ili reći ću to da je recimo izvoz Istarske županije duplo veći od Primorsko-goranske koja ima 100 tisuća stanovnika više, ali da se u ovakvim izvješćima ta županija ne spominje. Jasno je da sam 100% da se našim otočanima pomogne. I možda su za to daleko više Istrijani koji po stanovniku najviše daju u proračun, nego oni koji će biti najglasniji u ovoj raspravi, bilo da je riječ o kritici, bilo da je riječ o pohvalama. Treći puta kažem, milijardu 889 milijuna kuna koji se osigurava u državnom proračunu za pomoć otocima, to je zasigurno jedan respektabilan novaci i to treba priznati. Jasno je, netko će reći da to nije dovoljno, to svi znamo, ali bit je u nečemu drugom. Kada su se gospodo naši otoci najbrže razvijali? Ja tvrdim da su se naši otoci najbrže razvijali u onom periodu od '70. do '90. godine. Znači, najbrže su se razvijali u onom periodu kada je Republika Hrvatska bila najviše decentralizirana, znači kada su naši otočani imali prilike de facto sami upravljati novcem koji se ostvarivao na njihovim otocima. To je zapravo bit cijele polemike koja bi se u ovoj zemlji trebala voditi. Ne da vam netko daje novac na kapaljku, već bit je da se država decentralizira i da svatko sam na svome upravlja po svome. I to bi trebala biti sva mudrost. Jasno je da država mora brinuti ovo o čemu čujemo, o trajektnom prometu za što se u ovom izvješću izdvaja negdje 300 milijuna kuna, mora brinuti o tim većim investicijama na otocima, npr. o gradnji ceste od Cresa do Lošinja. To ne mogu sami ni Lošinjani, ni Cresani, mora brinuti ne znam o gradnji nekog aerodroma ili heliodroma, mora brinuti o obnovi neke državne zgrade npr. suda, izradu luka, ali sve drugo trebalo bi prepustiti po mom sudu lokalnoj samoupravi jasno na način da toj lokalnoj samoupravi prepustimo da autonomno može raspolagati svojim sredstvima. Decentralizacija u ovoj zemlji mislim da bi bila najveća pomoć našim otocima. Sve ostalo jasno je nužno, ali sve ostalo ukoliko ovu zemlju ne decentraliziramo imati će jednu kako da je nazovem, političku pozadinu ili kao što je netko rekao iako će me vjerojatno gospodin Cappelli ispraviti, ako si moj dobit ćeš, ako nisi moj onda nećeš dobiti iako se slažem s ovim podatkom koji je ovdje istaknut da je najviše novaca kada riječ o otocima išlo Primorsko-goranskoj županiji gdje u sastavu ne znam te izvršne vlasti nije na vlasti ajde da se tako izrazim, HDZ. Meni je posebno drago da lokalnom stanovništvu se omogućuje popust na tzv. otočne karte, bolje rečeno na vinjete. Ovdje imamo i podatak koliko je tih vinjeta izdato, ali bi isto tako iskoristio ovu priliku ministra u klupama i želio istaknuti jednu nepravdu koju valjda nitko ne poznaje osim Istraijana. Tunel Učka se plaća 28 kuna za 5200 metara koliko iznosi taj prolazak kroz taj tunel, a samo usporedbe radi nova cesta Rijeka-Zagreb sa nekih 160 kilometara, sa 10 kilometara tunela, 10 kilometara vijadukata, ovih mostova ili kako se to već zove, plaća se 56 kuna, ili most na Mirni se plaća 14 kuna, a za takve stvari mislim da drugdje u Hrvatskoj nitko ne plaća ništa i to nas na neki način ponižava. Čovjek bi sigurno bio nepravedan kada govori o ovom izvješću i kada ne bi priznao da taj novac tih milijardu 800, 900 milijuna kuna ne ostavlja trag. Jasno taj novac ostavlja trag. Povećavaju se ne znam te trajektne linije, uvode se noćne linije, izgrađeno je kao što je ministar prije rekao 2004. do danas 40 pristaništa plus 16 luka, to je koštalo 204 milijuna kuna. To otočani sami nikada ne bi mogli napraviti. Potiče se turizam, povećava se prihod stanovništva itd. ali ima i jedan veliki problem. U Hrvatskoj odnos zaposlenih i umirovljenika je 1,44:1, na otocima 1,29:1 to pokazuje ovo izvješće, a i to govori da mnogi otočani ostvaruju prihod mimo onoga što država prati. Ajde netko će reći da je to dobro, nije dobro da se to ne prati jer ja ne vjerujem u te brojke da samo toliko malo ljudi ako je u Hrvatskoj prosjek 1,44:1 radi na našim otocima. Problem otoka je sigurno i ogroman broj zahvaćenih drogom, doduše da se razumijemo nije ništa bolje, možda je i gore u jednoj Puli, Zadru, Splitu, Rijeci šta ja znam, Zagrebu, ali je to možda u tim malim sredinama vidljivije i mislim da bi gospodin Bajić, Benko, ministar Rončević trebali povesti jednu ovakvu akciju kakva se jučer dogodila u Zagrebu, i na otocima i u našem priobalju kada je riječ o drogi, jer složiti će se, svi sve znaju. Znači za zaključak. Ovdje se na strani 35 navodi koje županije imaju otoke. Opet se ispušta Istarska županija, nije fer. Navodi se koliko novaca ide i za zapošljavanje. A kada je riječ o Istri, ja bih zamolio ministra da se na neki način usredotoči na Brione. To je otočje koje propada. Oni su zapušteni, oni vape za investicijama, oni su biser, sve u derutnijem stanju, ne znam kako da se izrazim. Na neki način žive od rezidencije i to ne može u nedogled. Taj Kupelwierer na njima koji je ne znam iskorijenio malariju na tim otocima, na njima je napravio moderno stjecište ne za aristrokaciju nego za okrunjene glave. Za 2. svjetskog rata sve je bilo porušeno, Tita nije puno trebalo nagovarati gdje da smjesti ljetnu rezidenciju. To je nakon toga nastavio koristiti i Tuđman, danas tu tamo i Mesić, ali mislim taj izostanak investicija dovesti će do toga da će to otočje ne samo dalje biti zapušteno nego da će propadati. 100% sam da se normalno otočanima pomogne, no 100% sam isto tako siguran da bi se otočanima najviše pomoglo kada bi Republika Hrvatska bila decentralizirana kao što to vjerojatno u dogledno vrijeme biti neće pa će se opet ne znam ta izvršna vlast, znači načelnici, gradonačelnici motati ispod skuta ministra ovoga ili onoga da li će dobiti ili da li neće dobiti neki novac ili neku pomoć iz državnog proračuna. Za kraj čovjek bi trebao se upitati i koja je sudbina Golog otoka. Ako Bajić bude i dalje tako ažuran pa privodi u danu 95, 100 više ljudi na obavijesne razgovore od kojih će mnogi završiti u pritvoru, mi ćemo ozbiljno morati razmisliti i o obnovi kapaciteta golih otoka. Na kopnu nemamo kamo više s tolikim ljudima, postojeći kapaciteti su prepuni, a Golog otoka smo se možda prerano odrekli. Utoliko pustimo šalu na stranu, mislim, to koristim vis a vis nečega drugoga. Treba urediti to mjesto kao jedan memorijalni centar na kojem su robijali mnogi, vjerojatno velika većina njih nedužnih. Za gospodarstvo na strani 35 ovog izvješća vidimo da je usmjereno 20 milijuna kuna pomoći za 429 poslodavca, to je 50 tisuća kuna po projektu, po poslodavcu, to nije puno, to nije dovoljno, ali je ipak nešto i bit bi trebalo možda tog izvješća u nekom doglednom razdoblju usmjeriti u tom pravcu kako uskrisiti ponovo našu uništenu malu brodogradnju na tim otocima. Da li je to moguće ne znam, kako pripomoći obnovi turističkog tog segmenta, ribarske industrije, kako obnoviti obrt itd. itd. jer se samo od dva ili tri mjeseca koliko traje sezona ne može živjeti ni u Istri, ni u Primorsko-goranskoj županiji a bogami niti na otocima. Sve u svemu novac koji se izdvaja je respektabilan to mi moramo priznati i utoliko kao i ostali klubovi nema razloga da ne dignemo ruku i glasamo za isto.
Zahvaljujem. Završili smo raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom. Ovako, prvo moja su dvije temeljne zamjerke na ovo izvješće. Prvo je što je ono napravljeno na način da je pobrojano što je sve investirano na otoke kroz raznorazna ministarstva, kroz raznorazne programe, a da se ne vide učinci toga. Ne vidimo nikakve demografske podatke, kvalitetu života stanovništva na otoku i napravljeno je izvješće na način da jednostavno strukturalno pobrojimo te projekte kao da pišemo jedan proračun i da se vidi koliko se ulaže po pojedinim segmentima na to područje. Moram podsjetiti da ovaj iznos od milijardu i 800 milijuna kuna, kada kažete tu cifru izgleda zbilja puno, ali na otocima ipak živi 2,5 do 3% stanovništva Hrvatske. Radi se o 4% teritorijalnog područja Hrvatske i kada bi to stavili u korelaciju sa državnim proračunom po meni taj iznos i nije prevelik. Taj iznos može i mora biti veći. S druge strane mi ne vidimo, rekao sam nikakve demografske pokazatelje. Činjenica je da svakim danom svake godine na otocima živi sve manje i manje ljudi. Zbog čega? Ako se investira toliko dovoljno novca da bi oni imali kvalitetniji život, zbog čega ljudi odlaze sa otoka. Zato mislim da nije dovoljno samo pobrojati cifre i na kraju reći, evo investirali smo milijardu i 800 u jednoj godini, to je puno, ali nažalost život nije ništa kvalitetniji nego što je to bio prošle godine. Kada gledamo strukturu milijarda i 800, to je kolega Bauk dobro primijetio, mislim da nije dobro kada u taj iznos pribrajamo kredite koji su ljudi dignuli za svoje poduzetničke pothvate. Znači tih 700 i nešto milijuna kuna nije dala država. To će ljudi tijekom godina kroz svoje projekte vratiti i znači taj iznos ne možemo na taj način prihvatiti. Nije država dala milijardu i 800, nego je država dala milijardu i 100. Ono što mogu reći gledajući po nekim periodima, vidi se da je od '99. do 2001. uloženo milijardu i 600 milijuna. U dvije godine 2004., 2005. uloženo je 2 milijarde i 900, ali su mi negdje nestale dvije, tri godine, pa nije moguće da se u tim godinama nije ništa ulagalo. U tim godinama se ulagalo itekako puno u otoke i žao mi je što ih nema u ovom izvješću. S druge strane složio bih se sa gospodinom Kajinom. Činjenica koja stoji je da su i opet kažem, na žalost, najviše se u otoke ulagalo prije dvadeset i nešto godina. Tada je izgrađena većina infrastrukture, tada je na veće otoke dovedena voda i od tada većih investicija takvog tipa na otocima nema. Ono što bih ja pohvalio je svakako ova subvencija koju ostvaruju ljudi i to je po meni jedina, 'ajmo to tako reći prava pomoć koju danas otočani dobivaju, a to je da mogu imati bolju prometnu povezanost i da mogu jednostavnije putovati sa otoka na kopno. Zato bih ja zamolio, možda u nekim budućim izvješćima, kada sve ovo uzmemo u obzir, da nam se da jedan podatak, koliki je efekt toga. Milijardu i 800, rekao sam iznos, a nije milijardu i 800, Vlada uložila milijardu i 100. molim vas da s tim podatkom baratamo. 700 milijuna kuna su uzeli kredita građani. Vlada je uložila milijardu i 100, što je manje od prošle godine. Molim da nam se da podatak, koliko ljudi se vraća na otoke? Kakvo okruženje se stvara na otocima i koja je perspektiva pogotovo mladih ljudi na otocima? Kada gledamo omjere i to je jedino s čime se možemo ovdje malo pozabaviti u izvješću, odnosa zaposlenih, umirovljenika itd., onda se pokazuje kao da je omjer onih koji ostvaruju prihod na otocima u odnosu na one koji ostvaruju prihod u kontinentalnoj Hrvatskoj veći. Pa normalno da je veći kada ljudi iznajmljuju kuće. To nismo mi stvorili nekom našom strategijom i ovih milijardu i 800, nego se to stvorilo okruženjem da ljudi mogu se baviti turizmom. Znači ne možemo uzeti sebi za zaslugu sa efektima sa ovog izvješća da 90% ljudi ostvaruje prihode. To nam je priroda dala. Nije nam to dala HDZ-ova vlada ili provedba ovoga izvješća. S druge strane ono što je isto vrlo zanimljivo, to je odnos mladih i starih, odnosno broja umirovljenika na otocima i broja umirovljenika na kopnenom dijelu Hrvatske. Na žalost taj promjer je nepovoljan za otoke. Većinom se stariji ljudi zadržavaju na otocima, mladi ljudi odlaze. Zbog čega? Zbog toga kao što sam na početku svoga izlaganja rekao, nije dovoljno samo pobrojavati projekte, davati poticaje, mora se imati i neka strategija da se stvore uvjeti za mlade ljude da ostanu na otoku. Također, evo mislim ja vam nekolicinu kolega ne bi se složio sa određenim primjedbama da se ide, da je bitno da se ide po stranačkom kriteriju u dodjeljivanju novaca za projekte. Na žalost to jest slučaj, danas. Ali ja imam niz primjera gdje su uspješni načelnici iz oporbenih stranaka iz SDP-a stvorili puno bolju situaciju za svoj otok, nego što je to ona bila u proteklom razdoblju, bez obzira što je danas HDZ na vlasti. Znači može se ako imate ideju i ako imate viziju na koji način bi to mogli odraditi. Evo, toliko ukratko i želio bih samo zamoliti, možda sljedeće godine ministre da dobijemo jednu, znam da to nije možda u djelokrugu vašeg ministarstva, vi idete to po projektima pa zbrojite što se dalo, kako se dalo, ali da se da jedan pregled koliko je to ljudi osjetilo određeni učinak, koliko je zbog toga ljudi ostalo na otoku i kakva je demografska struktura, da li se ljudi sele ili se ljudi vraćaju na otoke. Ja mislim iskreno, na žalost imamo danas uvijek situaciju u Hrvatskoj kao što je to zadnjih 100 i 50, 200 godina da ljudi odlaze sa otoka, a to mi govori ovaj podatak da je više umirovljenika u odnosu na kopneni dio Hrvatske. Slažemo se svi da treba više uložiti u otoke, više od ovih milijardu i 100 milijuna kuna koliko je ova Vlada uložila kroz svoje poticaje za život na otocima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko replika i jedan ispravak netočnog navoda. Ali prije toga, obavještavam, da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. U 10,49. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Maras je rekao da su ovi rezultati pozitivni, rezultat onoga što nam je Bog dao. Točno je da nam je Bog dao puno toga, međutim, ovi rezultati su, o kojima smo govorili u ovom izvješću, rezultati koji su stvoreni ulaganjem, velikim ulaganjima u infrastrukturu da bi se ovakvi pomaci dogodili u broju zaposlenih.
Zahvaljujem. I dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Ima jedna izreka koja kaže da je svaki čovjek otok, a to bi mogli i okrenuti pa kazati da je svaki otok čovjek. To glede onoga dijela, kada je kolega Maras govorio o demografskoj strukturi. Naravna stvar da je vrlo bitno da se obnovi, demografski da se otoci obnove. Ali isto tako moramo postaviti pitanje, bez da se krivo shvati, ustvari tko su ljudi, pomoću kojih eventualno obnavljamo demografsku strukturu. Da li će to biti stranci koji kupuju u redu, u skladu sa našim zakonima, imovinu, dolje se naseljavaju, da li će to biti neka uvezena radna snaga koja će zbog velike poplave turističkih zona, to je ono pitanje sada prostornih planova i tako dalje, vapiti za onim tipom radne snage koju mi nemamo i koju moramo uvesti, nemamo toliko tog tipa radne snage? Da li ćemo biti zadovoljni kada se otoci demografski obnove, ali ne više, kažem još jedanput da se krivo shvati, sa autoktonim stanovništvom i na taj način se izmijeni tisućljetna bit, običaja, kulture, tradicija, samobitnosti tih otoka. Mislim da je to jedno pitanje koje, ono je retoričke naravi postavljeno svima nama da trebamo voditi računa o tome jer možemo mi donositi pažnje, vrijednu odluku o hrvatskom otočnom proizvodu a izgubiti to da sami otoci budu autentični hrvatski. Kažem, da ne zvuči patetično, ni krivo shvaćeno, nitko nije za robisonijade niti za izolaciju. Ali pitanje mislim je utemeljeno u nekoj praksi i strahovima koji postoje na otocima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Vi ste kolega Jurjević u pravu. Nije bitno šta i kako će se demografski obnoviti otoci i kako će tamo ljudi živjeti, zbog toga i govorim da je bitno imati neku viziju i strategiju kako će se to sve skupa razvijati. Ima jedna druga stvar. Ovo kada govorimo o ulaganju u infrastrukturu i onome što sam malo prije spomenuo oko prirode koja nam je dala tako lijepu zemlju i okruženje i da ljudi se mogu baviti turizmom. Više nego što je država uložila u infrastrukturu uložili su građani izgradivši te svoje kuće, uložili su lokalne zajednice koja su uredila svoja mjesta. Tako da nemojmo to prikazivati kao neki veliki poduhvat. Ja bih bio puno sretniji, kažem da se više uloži od ovih milijardu i 100 milijuna kuna godišnje u otoke, a pogotovo bih bio sretan da imamo neku koncepciju da vidimo kuda to sve skupa ide.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Davor Bernadić. Izvolite.
Poštovani kolega Maras, sjajno ste potaknuli demografske pokazatelje. No, međutim, meni je žao što u ovom izvješću nema dvosmjernih demografski kretanja. Dakle, rješavanje problema komunalne infrastrukture, na otoku predstavlja tek nužan uvjet za ostanak stanovništva na otoku. I kada se govori o migracijama unutar neke zemlje, unutar zajednice zemalja, kad se općenito govori o migracijama, migracije treba uzeti dvosmjerno a ne jednosmjerno. Nažalost, mi uvijek govorimo o terminima ostanka stanovništva na otoku i to ne može biti dobro. Nažalost ljudi koji žive, koji žive i koji su rođeni na otoku, ne mogu birati baš sva zanimanja kao ljudi u velikim gradovima. Potrebno je za neka određena strateška zanimanja, za neke određene strateške djelatnosti i napraviti plan razvoja, potrebno je privući i ljude iz ostalih dijelova Hrvatske da odu i dođu živjeti na otoke. Jer i to nam je u interesu. A to će se dogoditi onda kada ti ljudi iz ostalih dijelova Hrvatske budu na svojim otocima, znači na svojim novim domovima mogu kupiti nekretninu koja neće biti 2000 eura po kvadratu, koja će biti subvencionirana kada se budu mogli zaposliti u djelatnostima koje na tom otoku se razvijaju i koje se pružaju. I u tom smislu mislim da treba razmišljati da se ne samo zadrži stanovništvo na otocima nego u sustavan program razvoja otoka treba uključiti i to da stanovnici cijele Hrvatske počnu naseljavati otoke. I to nam je u interesu, to j eu interesu ove zemlje.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bernadiću dobro ste to primijetili, mi ako želimo demografski razvoj naše zemlje moramo razmišljati da otoci nisu samo za turizam, ne možemo biti licemjerni i reći da želimo da se ljudi naseljavaju na otocima a onda da tamo nekretnine koštaju više nego u velikoj većini djela naše zemlje. Moramo naći načina kako bi ljude koji će se obavezati, koji će željeti, koji će vidjeti svoju perspektivu na otocima za 10, 15 godina da subvencioniramo to da se cijela Hrvatska, odnosno svi ljudi u Hrvatskoj mogu početi naseljavati na otocima. A s druge strane kada govorimo o količini ljudi koji žive, po ljetu žive na otocima milijuni ljudi. Znači, to investiranje koje mi sada govorimo po meni apsolutno nije dovoljno kako bi se stvorila infrastruktura da bi kvalitetno ta količina ljudi živjela i preko ljetnih mjeseci kao i preko cijele godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Dakle, danas raspravljamo o Izvješću o učincima provedbe Zakona o otocima u 2007. Međutim, podsjetio bih da je 26 ožujka 99. godine u Hrvatskom saboru proglašen zakon o otocima s naglaskom na interes Republike Hrvatske sa osobitom zaštitom otoka. Imajući u vidu činjenicu o postignutim pozitivnim učincima provedbe Zakona o otocima te nastojanju da se otklone uočene poteškoće u njegovoj provedbi i uvedu još dodatna poboljšanja upravljanja otočnim razvojem, izrađen je i od Hrvatskog sabora u ožujku 2006. godine usvojen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o otocima. Izmjene i dopune Zakona o otocima obuhvatile su uvođenje nove metodologije definiranja otoka i njihove klasifikacije prema preporukama Međunarodne hidrografske organizacije. Definiranje provoditelja programa održivog razvitka otoka. Znači primjerenije definiranje naziva i proširenje zadaća Povjerenstva za otoke pri županijama. Uvođenje nadoknade troškova vlastitog prijevoza za invalidne osobe koje ne mogu koristiti usluge javnog potrošnog cestovnog prijevoza. Jasnije i točnije definiranje odredaba koje se odnosi na divljač i lovstvo na otocima. Jasnije definiranje odredbe kreditiranje otočnih ulagača uz povlaštene uvjete, HABOR putem svojih programa kreditiranja potiče ulaganja fizičkih, fizičkih osoba obrtnika i pravnih osoba koje na otocima započinju ili proširuju djelatnosti određene člankom 15. Zakona o otocima a to je ujedno i odgovor da se ipak ne samo kreditira nego da se i subvencionira dio kamata koje HABOR plasira na otocima. Usklađenje odredaba u potporama otočnim poslodavcima sa zakonom i Uredbom o državnim potporama odnosno s pravnom stečevinom Europske unije što je sigurno potaklo zapošljavanje. Evo i jedan od slučajeva i kod mene u gradu gdje u ovom trenutku kao najveći grad na otocima imamo preko dvije tisuće i dvjesto zaposlenih. A jedan od razloga da ima toliko zaposlenih od 8 i po tisuća stanovnika na otoku je upravo bilo i potpore koje se otočanima daju preko tih, usklađenjem te odredbe. Redefiniranje Odredbe o … [[Govornik se ne razumije.]] naziva hrvatskih otočnih proizvoda u skladu s postojećom pravnom regulativom, proširenje ovlasti otočnog vijeća kao savjetodavnog tijela pri provođenju mjera i aktivnosti ukupnog održivog razvitka otoka. I vrlo važno da uvedena uvođenje instituta prvokupa u cilju zaštite nekretnina na otocima. Pozitivni učinci uvođenja instituta prvokupa sigurno su više točaka jer sigurno su kroz zaštitu hrvatskih otoka od neprimjerene prodaje što smo danas vidjeli da jedna od tema vrlo bitnih. Utvrđenje granica pomorskog dobra sukladno Zakonu o pomorskom dobru i morskim lukama na otocima na koji to još nije utvrđeno. Zaštita i korištenje malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora, očuvanje i unapređenje postojeće biološke i krajobrazne raznolikosti. Osim što je osnovni prioritet vladine politike razvoja otoka zaštita postojećih vrednota i očuvanje svih resursa svi projekti i aktivnosti osmišljeni su s ciljem demografskog, društvenog i gospodarskog napretka i održivog razvoja. Politika razvoja otoka temelji se na dokumentima i zakonskim propisima koji se direktno tiču tog područja. To je Ustav Republike Hrvatske, Nacionalni program razvitka otoka, Zakon o otocima i njegovi podzakonski akti kao i na ostalim zakonskim i podzakonskim propisima te razvojnim dokumentima koji uređuju različita područja života. Zakon o otocima i njegovi podzakonski akti kao i mjere proistekle iz drugih zakona čija se primjena također odražava i na otoke nužno za rezultat imaju ulaganja. S punim pravom zato predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader često naglašavao kako ovim zakonom treba ispraviti više desetljeća duge nepravde prema našim otocima čijim smo se netaknutim prirodnim ljepotama znali diviti ali za njih nismo previše činili. Ova je Vlada prva pokrenula program jadranske orijentacije ali i prva koja je osnovala zasebno Ministarstvo mora čime se vratio stari dug otocima koji su desetljećima bili bez državnih potpora. Vlada je u sklopu posebnog programa skrbi za otočane pokrenula više investicijskih ciklusa i tijekom 2007. godine investirala milijun, milijardu 889 milijuna kuna na hrvatskim otocima. Treba napomenuti da je na našim otocima u posljednje 4 i pol godine izgrađeno 70 sustava za vodoopskrbu, 33 za odvodnju, podignuta je 31 škola, 5 dječjih vrtića, 34 zgrade za potrebe zdravstvene zaštite te izgrađeno ili obnovljeno 56 luka. Vlada doktora Ive Sanadera je uvođenjem novih trajektnih linija, podizanjem poslovnih zona te davanjem potpora poduzetnicima koji na otocima osnivaju tvrtke i ostvaruju i otvaraju radna mjesta, otvorila, stvorila dobre temelje za gospodarsku revitalizaciju do tad zanemarenih hrvatskih područja. Ova Vlada je odlukom iz 2007. godine otočanima vratila domove zdravlja ukinute u prijašnjim vremenima. Zadržala otočne sudove koji nisu ušli u sustav racionalizacije hrvatskih pravosudnih institucija. Dakle u cilju poboljšanja životnih uvjeta ulažu se brojna i svake godine sve veća sredstva u izgradnju, rekonstrukciju, sanaciju luka, otočne cestovne infrastrukture, izgradnji sustava vodoopskrbe i odvodnje, u obnovu ili izgradnju brojnih otočnih škola, vrtića, domova za starije i slično. Kako i sam dolazim s otoka Lošinja kao najvećeg grada na otocima s najvećim neto prihodom svih kategorija i s najviše broja zaposlenih 3 tisuće i 210 upravo jedan od osnovnih razloga tih pozitivnih brojeva je posebna skrb za otoke strane upravo ovoj Vladi. Uspoređujući podatke Izvješća o provedbi Zakona o otocima kroz razdoblje za koja su podnijeta Vladi Republike Hrvatske kroz brojne pokazatelje vidljiv je očit i pozitivan učinak skrbi države o otocima. Bitno su poboljšani uvjeti života otočnog stanovništva uvođenjem i provođenjem brojnih mjera i stvoreni uvjeti za demografsku i gospodarsku obnovu otoka. Stoga podržavam ovo izvješće za 2007. godinu. Hvala.
Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo kolega govorite i spominjete ovaj institut prvokupa kao jedna vladina zaštitna mjera od rasprodaje prije svega otoka i priobalja. Taj institut zaista bio bi hvale vrijedan da su u državnom proračunu od kad ovaj institut egzistira bila osigurana sredstva. Međutim nažalost nema niti jedan jedini slučaj kada je građanin htio prodati svoje vlastito zemljište, po zakonu se mora obratiti državi, da je država kupila to odnosno otkupila to zemljište. Prema tome ovaj institut prvokupa uopće ne egzistira nažalost. A zašto ne egzistira? Jer država za ovo nije osigurala sredstva. Nažalost država prodaje sama zemljište tu i tamo ali nažalost ne otkupljuje. Pogotovo ne na otocima. To je veliki, to je veliki problem. A svi smo, nismo bili dosta skeptični prema tome upravo zbog toga što nisu bila osigurana sredstva, ali ipak smo polagali nade da će u sljedećoj godini nakon dolaska odnosno ovog instituta biti osigurana sredstva. I još govorite, mislim da to ne bi trebalo spominjati kao uspjeh da eto briga o otocima je i ta što Vlada nije ukinula sud na niti jednom otoku. Pa nećete ono što još niste loše napravili još napraviti kao svoj uspjeh. To su onda, ako ćete na takav način Vladu, svoju Vladu, našu zajedničku Vladu karakterizirate činite joj jako lošu reklamu. Da je uspjeh, da u njezin uspjeh joj pripisujete nešto što eto loše nije učinila pa je onda i to dobro za Vladu. Dajte malo budite obazriviji prema našoj Vladi.
Odgovor na replike, gospodin zastupnik Gari Cappelli.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Meni je drago da kolegica govorila upravo o tom, tj. … [[Govornik se ne razumije.]] Smatram da je, ja sam govorio o zakonima koje je Vlada donijela da bi na neki način zaštitila i bila prvokup. Ja sam samo o tome rekao. Ja nisam rekao o tim detaljima dalje i o tome Vlada itekako vodi brigu. A što se tiče sudova isto tako sam spomenuo jer u manjim mjestima koji su udaljeniji se ukidalo. Međutim, na otocima nije. Prema tome, samo sam toliko htio. Hvala lijepo.
Zastupnik Marin Jurjević, replika.
Hvala. Kolega Cappelli je spominjao razvoj otoka i sigurno da je taj problem jedan od najjačih problema, a čini mi se to je, želim postaviti jedno pitanje svima nama. Dakle, ne odnose se samo na ovu Vladu. Čini mi se da stalno se luta između dva modela u dugom nizu godina. Da li treba ulagati u najrazvijenije otoke, pa će oni uć ostale ili treba prije svega pomoći onima koji su najnerazvijeniji, pa na taj način dignuti tamo nivo itd. zadržati ljude i tome slično. Čini mi se da je to jedno pitanje koje se samo po sebi postavlja i da u nizu godina se tu vrludalo i na ovu i na onu stranu. Spominjalo se malo prije i zdravstvo. Ja znam slučajno jedan primjer jer je bio veliki problem ljudima u Sućurju nisu mogli nikako doći do liječnika, liječnika opće prakse. Zato što ljudi tamo očito te struke nisu imali ambicije doći. Dakle, očito bi trebalo na neki način i stimulirati liječnike ako se već radi o otocima da idu tamo i di nije tako atraktivno. Drugo mi se čini da je zaista upitno može li jedan otok izdržati da bude u dvije županije. Što se tiče logike same mislim na Pag. Neke granice na otocima. Evo na Korčuli su se mijenjale dosta. Ne znam koliko je to problem je ili nije, ali čini mi se dakle da bi te stvari na kraju krajeva trebalo dovesti do kraja. Ali opet na kraju apeliram u osnovi svega ćemo promašiti ako ne sačuvamo ono što se zove kulturni identitet otoka, pa ma šta god mi radili. Ne radi se o tome, o nekoj mjerljivoj, stvarnim brojkama pa kažemo sad ima više nečega čega nije bilo. Ako izgubimo društvo otoka izgubili smo sve.
I treća replika gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, replicirao bih na tvrdnju o višedesetljetnom zapostavljanju otoka. Ja dolazim sa otoka Brača. Sve ceste smo imali već sedamdesetih godina, vodu isto. I zato sam spomenuo onu cestu kroz Cres jer sam je začudio da tako veliki otok ima tako lošu cestu. Je radi se o pojedinim dionicama i vjerojatno će se i nastaviti raditi. O čemu se u stvari radi kada govorimo o onim vremenima barem što se tiče otoka Brača. Imali smo jednu općinu i sa jednog mjesta se, a to piše u Nacionalnom programu razvoja otoka da je otok sustav. Sa jednog mjesta se upravljalo razvojem, ostalo nam je više novaca jer je bilo nešto centralizirano i sa onim što smo imali uspjeli smo se snaći. Sad ja znam, kažu za nas Bračane da smo malo racionalniji u raspolaganju novcem, ali smo znali to napraviti. I sada se isto prilagođavamo. Prema tome, ovaj navod o višedesetljetnom zapostavljanju barem što se tiče mog otoka ne bih se s njime složio. Dopuštam da je negdje bilo tako, ali pozivam i vas da idemo govoriti o godinama koje su pred nama. Dakle, možda da izvješće za slijedeću godinu bude sveobuhvatnije, da bude još bolje, podržavali smo ga prošlih godina neovisno o tome koja je Vlada. Vjerojatno ćemo to napraviti slijedeće godine. Nadam se da neće biti nekih velikih razloga za suprotno.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Gari Cappelli.
Hvala potpredsjedniče. Ja bih samo replicirao to da je ova Vlada pokrenula izgradnju upravo te spomenute magistralne ceste D-100 tako da tu je sasvim jasno, a sve one silne godine prije nije ih nitko pokretao. Zato moram to istaknuti, da je ova Vlada to pokrenula i ubrzala izgradnju ove dionice.
Gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Od 1244. otoka, otočića i hridi hrvatskog Jadrana značajan broj smješten je upravo na području Zadarske županije. Od nastanjenih otoka gotovo 1/3 pripada zadarskom arhipelagu. Upravo ova činjenica daje nam za pravo da kažemo da je Zadarska županija najotočnija županija u Republici Hrvatskoj. Upravo na području Zadarske županije osim otoka spojenih mostom Pag, Vir, te prvog prstena otoka Ugljan, Pašman koji su imali relativno dobre veze. Svi ostali otoci do nedavno, a neki još i sada muku muče s depopulacijom i desetljećima su spadali u najugroženije hrvatske otoke. Gospodine Bauk vi ste pričali o onim otocima velikim, ali evo na području Zadarske županije su oni drugi otoci o kojima govorimo danas. Tradicija ulaganja samo u velike otoke o kojim ste vi govorili prekinuta je odlukom Vlade Republike Hrvatske da na temelju Zakona o otocima, ali i drugih pozitivnih propisa, te Nacionalnog programa razvoja otoka krene upravo ovim putem. Naravno i lokalna i regionalna razina bila je spremna prihvatiti takav program Vlade Republike Hrvatske. Napravljeni su razvojni dokumenti, rok i programi održivog razvoja otoka i otočnih skupina, ali i programi ukupnog razvoja jedinica lokalne samouprave na otocima. Veliki otoci učinjeni su na području lučke infrastrukture da bi imali prometnu dostupnost. Izgrađene su trajektne luke na Premudi, Olibu, Istu, Zverincu, Maloj ravi, Rivnju. Dograđene su putničke luke u Brbinju, Preku, Bršanju, na Ižu, Ravi. U planu je Preko i Brgulje. Sanirano je više luka Poljana, Pašman, Ston, Silba, … [[Govornik se ne razumije.]] Biograd i Starigrad je u tijeku. Izgrađeni su gatovi za ribarske brodove u Kukljici, ali i za brze brodove u Zapuntelu. Sanirani gatovi u luci Ždrelac i Zdrelašćica na istu, ali i komunalni vezovi u luci Hrvatin na Sestrunju. Ugovoren je projekt izgradnje luke Gaženica, ali i započet projekt proširenja i produbljenja plovnog kanala Mali Ždrelac. Značajan pomak je i u ulaganjima u vodoopskrbu otoka. Evo gospodine Bauk vi ste rekli da ste davno prije imali vodu na nekim otocima, a evo ovu godinu je tek spojen prvi prsten, u biti voda je došla na otok Ugljan. Sanacija i izgradnja objekata za vodovodizaciju na našim otocima je u tijeku i na Ižu, Dugom otoku, na otoku Pagu. Vodonoscima je organiziran dosta dobro prijevoz vode. Velika su ulaganja u odvodnji i u Preku, Kukljici, Kalima, ali i na Pašmanu i Pagu. Veliki pomaci su napravljeni u očuvanju okoliša sanacijom odlagališta, ali i odvozom smeća sa otoka, ali su ulaganja značajna i u cestovnu infrastrukturu koja i nije bila tako dobra. Izgrađene su zdravstvene, mnoge zdravstvene ambulante, škole, ali i domovi za starije. I evo, konkretni rezultati takvog jednog pristupa sustavnog i ostalim otocima osim velikim su da su naši otoci puno bliže ili nikad nisu bili bliže kopnu, da je bolja, brža, kvalitetnija veza, a za sve ovo je trebalo napraviti ono prije što sam navela brojna pristaništa da bi ih učinili dostupnima, a onda bližima i kvalitetnijima. Naši otočani više nisu žedni kao što su bili. Na otocima ostaju obitelji. Prije su naše obitelji polaskom djeteta u školu odlazili sa otoka. Sad ostaju jer imaju mogućnost školovanja na otoku ili škola ili e-škola. Starije osobe kvalitetnije žive na otocima, poboljšani su uvjeti zdravstvene skrbi, ali su izgrađeni i domovi za socijalnu skrb. Nama na otoke dolaze obrtnici, ali dolaze investitori, ali upravo zahvaljujući ovoj osnovnoj infrastrukturi koja se izgradila na otocima. Ni jedna Vlada nikada toliko nije ulagala u otoke kao ova i ovo izvješće to potvrđuje. Nacionalni program razvitka otoka je dao svoje rezultate, mislim da je vrijeme za revidirati jer su velika sredstva i veliki programi realizirani iz tog nacionalnog programa. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Zvonimir Puljić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Čitajući Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima koje je Vlada obvezna podnijeti Saboru temeljem članka 38. Zakona o otocima ili bolje rečeno koje je obvezna podnositi Saboru, što je do sad i učinila ova Vlada dva puta, spontano se nameću reminiscencije na prethodno razdoblje, na razdoblje prije donošenja Zakona o otocima 1999. ili još ranije razdoblje, prije donošenja Nacionalnog programa razvitka otoka 1997. Po onom starom pravilu navigacije da bi znali gdje smo danas moramo znati gdje smo bili prije. U uvodu nacionalnog programa stoji da su otoci bogatstvo i vrijednost Hrvatske te da po Ustavu imaju posebnu zaštitu Republike Hrvatske, ali stoji i konstatacija na koju se ovdje maloprije repliciralo da je čitavo proteklo stoljeće u njih ulagano malo ili ništa tako da su gospodarski i demografski nazadovali. Da na ovo ne bi možda ponovo bilo replike, ja ću se usuditi komentirati da je najprije ova konstatacija dio nacionalnog programa koji je 1997., koliko se sjećam izglasan konsenzusom pa bi dakle trebalo replicirati svima onima koji su digli tada ruku, ali uz to, to ne znači političku kvalifikaciju nekog razdoblja, nego samo konstataciju stanja otoka i zahtjev, imperativ da bi trebalo ubrzati investiranje i brigu o njima na poseban način da bi se u što kraćem vremenu izjednačili sa ostalim dijelom Hrvatske. Citirati ću još nešto što je ovdje bilo izrečeno iz tog nacionalnog programa: "održati život, potaknuti demografski preporod i gospodarski napredak, a uz to očuvati sklad nenadmašnih prirodnih vrijednosti zadaće su kojima teži ostvarenje ovog programa" dakle nacionalnog programa. Ponovio sam zato što je to tako dobro i sažeto rečeno da ponavljanje sigurno ne škodi. To je citat iz dokumenta koji ima preko 60 stranica sažetog teksta punog vrijednih podataka koje je mukotrpno tada trebalo prikupiti da bi se dobila stvarna slika stanja i isto tako u kojemu ima toliko mudrih projekcija da one vrijede i dan danas. Sabor ga je usvojio 28. veljače 1997. i time utvrdio obvezu drugačijeg odnosa prema otocima. Danas na temelju ovog izvješća za 2007. i osobnog uvida imamo razloga zaključiti da je uspostavljena dobro organizirana trajna i dugoročna briga o otocima, da se program provodi i da plovimo u dobrom smjeru. Iznos ulaganja u otoke sve više raste i širi se obuhvaćajući sve vidove života na otocima. Zato zakonodavni instrumenti navedeni u izvješću, Uredba o ostvarivanju prava dodijele državne potpore male vrijednosti otočnim poslodavcima za očuvanje radnih mjesta, Pravilnik o pravu na besplatni javni otočni cestovni prijevoz te strateški dokumenti, Državni program zaštite i korištenja malih povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka i okolnog mora, Strategija razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske, Strategija korištenja UNT-a, na otocima ili tržišno promotivni Pravilnik o uvjetima i načinu označavanja proizvoda oznakom hrvatski otočni proizvod dokazi su produbljavanja istinske brige za otoke. Ovdje treba uvrstiti i uvođenje instituta prava prvokupa o kojem se ovdje polemiziralo, ali on je sigurno koristan institut u korist Republike Hrvatske, jedinica regionalne i jedinica lokalne samouprave kojim su uređeni odnosi 2004. u prodaju nekretnina. Slijed iznosa državnih ulaganja u otoke od donošenja Zakona o otocima 1999. do ovog izvještaja bilježi stalan porast te se utrostručio do zamjetnih, pa to je milijarda i 890 milijuna kuna u 2007. Uloženi su u vodoopskrbu, odvodnju, ceste, puteve, mostove, luke, zračne luke i heliodrome, zdravstvo, školstvo, obrazovanje, informatizaciju, socijalnu skrb, domove umirovljenika i brigu o starijim osobama, kulturu, graditeljsko nasljeđe i sakralnu baštinu, gospodarstvo, poljoprivredu, ribarstvo, turizam, zaštitu okoliša, zbrinjavanje otpada, nacionalne parkove i parkove prirode, objekte i opremu javne namjene, subvencije, katastar, zemljišne knjige, elektrifikaciju, šumarstvo, telekomunikacije, poštansku službu, studije, tehničku i projektnu dokumentaciju itd. Te na kraju zaključujem da ovo izvješće treba prihvatiti i pozitivno ocijeniti, a Vladu potaknuti da nastavi na putu koji donosi dobre rezultate. Hvala.
Hvala. Replika nije bilo. Onda gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre, suradnici, kolegice i kolege. Ljudska vrsta je jedna čudna biljka što nekog smiruje drugoga iritira, što je nekome lijepo drugome ružno, pa bih počeo sa jednom konstatacijom uvaženog kolege s druge strane sabornice koji kaže da gospodarski napredak otoka je praktički na razini cijelog društva i da ne bi u tome trebalo tražiti nikakvu posebnu vrijednost u smislu stanja na otocima. Ja iz toga dapače izvlačim vrlo pozitivan zaključak, jer imam dojam a ne čitajući papire izvješća, nego nosajući vlastiti dojam i razgovarat ću s ljudima na otocima odakle sam na određeni i porijeklom. Na otocima se živi bitno, bitno bolje nego što se živjelo prije, iz čega bi trebali izvući zaključak da se u čitavom društvu živi bitno, bitno bolje nego što se živjelo i prije. Mislim da se na otocima, neovisno o tome, živi bolje zato što su otoci prepoznati u odnosu na ono što prije nisu bili prepoznati i bez obzira što je na nekim otocima pogotovo na Braču, infrastruktura već prije 20-tak godina bila napravljena. Važno je konstatirati da su bračke ceste koje su izuzetno dobro došle i povezale otočna mjesta međusobno, pogotovo ona do koja se prije brodom nije moglo doći jer su unutra i zahvaljujući jednome zaljubljeniku i političaru Brača koji je uz pomoć komiteta onda uspio to izboriti. Ali je činjenica da su te ceste nastale kao substitucija za ukidanje brodskih linija. Dakle, u to vrijeme su ukinute brodske linije do otoka i ta međusobna povezanost broda koji je išao Sutivan, Supetar itd. sada kompenzirana sa cestovnim prometom. Kako se i zašto se živi na otocima bolje pokazuju mnogi oni koji su na otocima ostali živjeti i oni koji dolaze na otoke. Naravno na otocima nema biografske one biološke obnove koja je prije postojala i dobrodošla. I drago mi je da je u raspravama počela prevladavati tema i problem demografije, jer demografije nije samo problem otoka nego problem je čitave države, a na određenom dijelu i čitavog jednog prostora svijeta u kojem umire određeni broj ljudi. Bio sam frapiran kad sam saznao da godišnja 600 tisuća Rusa ima manje nego što ih je bilo prije, a vjerojatno i više ih godišnje nestaje. Općenito jedno kretanje u svijetu prepoznato u urbanističkoj problematici kojom se posebno bavi habitat, da je jedno kretanje prema gradovima izrazito izraženo i da to ne predstavlja specifičnost vezano na otoke nego općenito na prostore življenja. Napuštaju se sela, ide se očekujući bolji život u gradovima i tako nastaju mnogi slamovi i još nedoličnije, u nedoličnijim uvjetima života se živi nego odakle su ljudi došli. Demografija je svakako važna, demografija je ključ i smisao čak i dolaska na otoka, ako nikoga na otoku nema zašto bi se došlo. Međutim, demografska problematika barem hrvatskih otoka začeta je prije više od stotinjak godina kad se zbog bolesti loze itd. napuštalo i išlo prema dolje. Dakle, o problematici demografije kao temelja i gospodarstva na otocima vrijedno je raspravljati, mislim da bi se u tome moglo doći. Međutim, ne bih razgovarao sa stajališta … [[Govornik se ne razumije.]] nego sa stajališta promjene strukture stanovanja, jer da nisu negdje od stoljeća 7. ovdje neki došli i promijenili strukturu stanovništva koja je bila, tko zna gdje bi mi bili danas tako da vjerujem da je to jedna druga, potpuno druga tema. U otoke se u zadnje vrijeme strahovito puno ulagalo. To svjedoči sve ono što se na otocima može naći. Priča o otocima uvijek je bila onakva, da sve što je na otocima bilo je da je sagrađeno u vrijeme Austrije, da jedino Austrija je napravila mule i sve ostalo. Možemo svjedočiti koliko je u malo vremena ili u malo godina već sad učinjeno i ako bi Hrvatskoj državi se moglo dati onoliko godina, a vjerujem da će biti puno više koliko je sama Austrija imala na ovom prostoru, da će to daleko premašiti ono što se u narodu govori u vrijeme Frane Bafara itd. Mislim da je taj podatak izuzetno važan. Zakon o otocima i sve ostalo što slijedi odnosno što je podloga svemu ovome skupa, Strategije razvoja otoka, zapravo danas kad razgovaramo o učincima Zakona o otocima mislim da je suvislije razgovarati o učincima jedne politike prema otocima koja i otoke pokušava izjednačiti sa svim ostalim krajevima naše zemlje jer je na otocima zaista teško živjeti. I ona bračka škrtost o kojoj se govori i o tome kako su Škoti zapravo rastrošni Bračani, a Bračani su ilustracija otočana jer Splićani ne priznaju druge otoke, svi su otoci Brač pa samo drugi, treći, četvrti, lijevi ili desni, zapravo pokazuje o teškim uvjetima života na otocima. O toj škrtosti koju zemlja daje i priči pravoj koja o otočanima govori da su šparanjozi a ne škrti, to znači da svaku kunu koju okreću ili dinar onda se treba dobro promisliti zašto potrošiti. Uostalom, to je kao i sav mentalitet ljudi koji žive od onoga što im Bog da, klimatske prilike jer jedne godine rodilo, druge godine nije rodilo. Ali je činjenica da se na otocima živi bitno bolje, da je 9 tisuća milja više prometovalo u prošloj godini do otoka nego što je bilo prije, da je ta povezanost otoka puno bolja i kad konstatiramo da je nastavak Brača ili Hvara do Splita, naprijed prema Zagrebu sve tri sata vremena, onda vidimo koliko se Hrvatska međusobno povezala. Činjenica je da u ono vrijeme prošle države nije bilo ni ceste Split-Zagreb, da je to bio dio iste politike zašto da je nema pa je ta ista politika … [[Govornik se ne razumije.]] i odnos prema otocima. Mislim da se to puno promijenilo i da je bitno bolje, kao jedna dosjetka da vam kažem koliko je na otocima bolje. Ljudi se trude da dobiju što više otoka pa čak i Bračani i Šoltani se bore oko … [[Govornik se ne razumije.]] ne bi li je privukli sebi. Ove godine su se natjecali u tome i Brač je pobijedio sa 97 cm je povukao … [[Govornik se ne razumije.]] Iako su tamo navodno samo zmije i ništa drugo, ali i za Bračanke se govori da su zmije iako jedan rekao da to baš nije tako. Eto, moj je dojam i dojam svih ostalih da je na otocima bitno bolje, ima intelektualaca, ima puno njih koji su ostali živjeti na Braču, na Hvaru, na Šolti, otoci su naši prepoznati kao idealna mjesta za život ljudi koji imaju tu mogućnost da još u ranoj dobi se povuku u penziju, ili da sa otoka laptopom i tako, elektronskim komunikacijama održavaju svoj posao. Naravno da oni mijenjaju pomalo strukturu ljudi, a i moji su odnekud došli na Brač prije, pa me to tako ne zabrinjava. No, međutim, naravno ne možemo biti zadovoljni sa stanjem otoka, na način da kažem da se na otocima može živjeti i bitno bolje, da se još može bolje povezati otoke međusobno, da standard može rasti, da se treba dati određene poticaje i nadalje, ali činjenica da 2,4 stanovnika otoka imaju jedan automobil, pokazuje da ipak na otocima nije baš ni loše. Govore da mnogi zapravo preživljavaju uz loše penzije prodavajući zemlju, ali treba isto tako imati na umu da su tu zemlju imali i prije ali da ju nisu smjeli niti imali kome prodati. Hvala vam lijepa.
Replika. Potpredsjednica Doma, gospođa zastupnica Željka Antunović.
Nije mi se poštovani kolege baš bilo lako javiti na repliku uvaženom kolegi Rošinu zaljubljeniku u hrvatske otoke. Međutim, javila sam se isključivo iz jednog razloga, čini mi se da ste kolega previše puta ponovili da se na otocima živi bolje. Ne znam točno da li ste mislili u odnosu na prošlu godinu ili da se živi bolje nego u ostalim dijelovima zemlje, jer i u jednoj i u drugoj rečenici mogao bi se prepoznati djelić istine. Ali usprkos tome, ni vi koji ste otočani, ni ja koja na otoke samo odlazim nismo ljudi koji žive na otocima. Jedno je na otoke dolaziti i promatrati pozitivne promjene a drugo je na otoku živjeti. Na otoku se živi teško. I to znate i vi i ja jako dobro. Ja sam se javila na ovu repliku samo da ustvari progovorim u ime onih koji se sreću sa svakodnevnim problemima koje ne mogu riješiti. Npr. u ime nekih poduzetnika kojima je zbog turističke orjentacije dobar dio godine onemogućeno raditi a trebaju zapošljavati i plaćati ljude. Zovu upomoć, mole, neću reći da se država uopće ne odaziva na pozive poduzetnika, ali ne rješavamo efikasno to pitanje, a to pitanje onda ima za posljedicu ipak daljnji odlazak mladih ljudi sa otoka. Mi nemamo, imamo neke pokazatelje koji su usporedbi sa ostalim dijelovima zemlje dobri i korektni. Ali činjenica je da mladi ljudi oni koji su nositelji razvoja, oni ipak odlaze sa otoka. I lijepo je to što ćemo mi možda mnogi kao penzioneri i kao što mnogi to danas čine, otići živjeti na naše otoke, ako budemo još zdravi, jer ako budemo bolesni nećemo se baš lako na to odvažiti, ali penzioneri nisu oni koji pokreću razvoj, nama treba u otoke više mladih ljudi i treba više ulagati nego u ostale dijelove zemlje. I ovaj prosječni razvoj gospodarstva ili razvoj gospodarstva na otocima u skladu sa prosjekom u Hrvatskoj nije naprosto dovoljan. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Željko Rošin. Jerko, e da.
Hvala kolegici na intervenciji i repliku naravno neshvaćam je nimalo zlonamjerno, dapače dobronamjernom. Jer iz toga proizlazi jedna želja da se na otocima živi bolje. No, međutim, ja sam više puta istaknuo da se živi bolje na otocima jer sam htio dati do znanja da se zaista živi bolje. Ja vam mogu pokazati primjere ljudi koji permanentno žive na otocima, dakle, stalno, ne dolaze samo na ljeto. Mogu vam pokazati jednu obitelj ili spomenuti je, ako se smije spomenuti ime i prezime nekoga u sabornici kao dokaz a je tako, čije dijete studiralo u Rimu pa se vratilo živjeti na Brač. Nije lako, ali je sve lakše i lakše. To je ono što hoću kazati. Na Braču raste broj stanovnika iako mi to neki oponiraju i kažu da nije istina, da raste broj stanovnika zato što se doseljavaju a ne prirodnim prirastom. Točno je i doseljavaju se, ali se prije nisu ni doseljavali jer nisu imali uvjete života. Na otocima je moguće lijepo živjeti i sve bolje i bolje se živi. Ali je točno da ima poduzetnika koji ne mogu riješiti ali ima i poduzetnika koji imaju problem što je turistička sezona, pa u vrijeme turističke sezone ne smiju raditi da bi neke druge djelatnosti mogle raditi. Razumite, nije to lako uskladiti i ja ne govorim da je na otocima dobro i kažem da može biti bolje, odnosno dobro je ali može biti još i bolje i treba biti nego što je bilo. To je jedina moja intervencija. Hvala vam.
A je li točno da su gušterice nastale tako što su iz Škotske korokodili došli na dohranu na Brač?
Smijem li intervenirati? Ako smije intervenirati, tako je nastao i Uskok jer su ga hranili Bračani kroz staklo.
I podravci isto se slažu sa time. E sada, nemojte mi povredu Poslovnika ići. Izvolite.
Gospodine predsjedniče mislim, a vjerojatno ste i vi pomislili da je povrjeđen članak mislim da je 214. Poslovnika koji govori o omalovažavanju određene skupine građana, jer ovo što ste rekli nisu vicevi, mi kažemo da su to istine.
Nitko nikoga nije omalovažavao. Ima jedan, znam ja još jednog. Šta je sa vatrometom? [[Upadica: Bio je dobar u Splitu.]] U Braču ga ne organiziraju jer čuju iz Splita. Mi ćemo danas nastaviti raspravu oko ovoga zakona i završiti tu raspravu i još obaviti raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje i nakon toga, to je predviđeno da će u pola dva biti završena rasprava, a onda u pola dva odmah glasovanje o preostalim raspravljenim točkama dnevnog reda. To glasovanje je 15-ak minuta, tako da u dva sata već bi bila završena ova, ovo zasjedanje. Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, nadam se da ova situacija oko pričanja viceva o otočanima kao, a uvijek dođu neka metafora Bračani, dakle otok sa kojega sam dolazim neće nas udaljiti od problema o kojima smo danas govorili. Iz perspektive nekoga koji je 1979. godine krenuo u osnovnu školu u kojoj je u razredu bilo skoro 30 učenika, da bi ih danas u toj istoj školi u razredu koji sada ide, dakle, 30 godina nakon toga bilo 12, na najbolji način opisuje što se u stvari dogodilo u posljednjih 30 godina. I ne mislim da je to pretjerana krivica niti jedne vlade i ne bih želio nikoga zbog toga prozivati, već bih želio samo upozoriti na stanje kakvo je bilo. Gospodin Puljić je citirao Nacionalni program o razvitku otoka govorio o broju stanovnika u tome Nacionalnom programu na strani 8 je vidljiv podatak da je od 1971. do 1981. broj stanovnika na otocima pao na 127 na 114 tisuća, ali je isto tako vidljivo da je 1981. do 1991. on povećan i vratio se na 127 tisuća. Prema tome, bilo je razdoblja kada je broj stanovnika padao i kada je broj stanovnika rastao. Bilo je razdoblja kada su bile bolje ili lošije godine za otočane, a da najčešće otočani o tome nisu mogli sami odlučivati. Najčešće je to za njih odlučivala priroda pa se sjećamo, mislim ne sjećam se ja, peronospore iz dvadesetih godina prošlog stoljeća, onda nekih drugih glodanih kretanja, svjetskih ratova, pa ratova, između ostalog i Domovinskog rata, koji su kao za nekakvu svoju posljedicu imale smanjenje broja stanovnika. I nadam se da je tome razdoblju neovisno od toga koja vlada bila da je tome došao kraj ili da se barem zaustavilo smanjenje. Kada govorimo o životu na otoku mene na taj život asociraju dvije televizijske serije. Jedna je "Naše malo misto", a druga je ova što se sada prikazuje na jednoj televiziji "Život na sjeveru". Doista u mnogim aspektima takve jedne male zajednice relativno izolirane prepoznao sam dosta sličnosti sa time kako se ustvari, kako izgleda dan onih koji su odlučili ostati na otoku, kojima je to bio njihov izbor ili kojima je to bilo na neki način određeno na što nisu mogli utjecati. Kako izgleda ustvari proces odluke da li će neka obitelj ostati živjeti na otoku, da li će otići živjeti izvan otoka ili da li će netko možda sa kopna doći na otok, najbolje mogu posvjedočiti brojni primjeri. Prva raskrsnica u svakom slučaju je odlazak djece u školu i moram priznati da što se tiče odlaska djece u osnovnu školu, dakle takva to raskršće uvijek bude za to da se ostane na otoku. Međutim kada dođe odlazak u srednju školu oni koji imaju mogućnosti u pravilu prodaju nekakvu zemlju, kupe stan tamo gdje dijete ide u školu jer izračunao je da rata kredita otprilike kao i cijena stanarine, da je nešto malo viša i onda dijete ode u školu ili cijela obitelj se preseli i nakon završetka škole ima nekretninu, odnosno ima stan u velikom gradu i ima završenu školu. I to je druga dilema da li se vratiti na otok ili ostati u gradu i naravno tražiti svoju perspektivu. U gradu je izbor veći. Prema tome u koliko je tada već mlada odrasla osoba struke gdje može naći dobro zaposlenje na otoku on će se vratiti na otok, ukoliko se nije vezao prije s obitelji ili s nečim drugim, a ukoliko to nije slučaj on će ostati. I sama činjenica da je veći izbor na kopnu nego na otoku, dolazi do te druge odluke da ljudi ostaju raditi na kopnu. Moje pitanje ovdje nazočnim predstavnicima Vlade imaju li oni snage unutar Vlade, je radio sam u državnoj upravi i znam kakvi su bremeniti odnosi među drugim ministarstvima da problem otoka ne ostane samo prvenstveno briga ove Uprave za otoke. Sve što sam govorio u ime kluba, ustvari govorio sam više što se tiče drugih ministarstava, drugih ljudi koji nisu bili tu, jer što se tiče infrastrukture i prometne povezanosti tu nemamo nekih velikih primjedbi, dakle radi se o pojedinačnim slučajevima, ne znam bio je onaj slučaj da je ova luka u Loparu zbog neadekvatnog broda da se morala popravljati, da je linija bila prekinuta, bilo je nekih drugih slučajeva ali u pravilu tu se više, dakle ta razina je dostignuta zadovoljavajuća. Ovi pojedinačni slučajevi negdje jedna linija više ili manje to je sada stvar koja nije više strateške prirode i moram u ime najvećeg broja otočana vjerojatno zahvaliti na noćnoj liniji i nemam nikakve potrebe sada gledati da li je to napravila ova ili ona Vlada. Mnoge su rasprave u ovome Saboru bile, vi niste napravili ovo, vi niste napravili ono. Što se tiče otoka sa moje strane uvijek će biti, vi ste napravili ovo, oni prije vas su napravili ono. I nitko ne sporeda recimo da za vrijeme prošle Vlade, koalicijske Vlade uvedena besplatna karta za umirovljenike, uvedene su i neke druge dobre stvari, vjerojatno je bilo i propusta kao u što u svakoj vladi ima propusta, ali meni je neprirodno da ja kao otočanin pokušavam zagorčat život onima koji pokušavaju pomoći otocima. I očekujem da ukoliko bude neko drugi u toj prilici da oni tako rade. Nećemo brati kestene što se tiče otoka, jer na otocima i nema nešto kestena. I zato nije čudo da onaj Nacionalni program usvojen konsenzusom bez obzira što je tamo možda bila neka rečenica s kojom se dubokom ne slažem, ali ono što je dobro tu bilo je više od onoga što je bilo loše. I zato je usvojen konsenzusom. Tako SDP ustalo radio i zato je dobio najveću podršku građana na otocima i dobit će je opet. Ne morate se oko toga previše uzrujavati. Što se tiče nekih drugih stvari, nije problem hoće li na otocima živjeti ljudi koji su rođeni na otoku ili će živjeti koji se na njega dosele. Bitno je da doprinose da život na otoku bude bolji da doprinose zajednici. I mi smo često ponosni na otočane koji su se odselili bilo u Split, Zadar, Rijeku, bilo u Zagreb, bilo izvan Hrvatske, izvan Europe i koji su doprinijeli boljitku te zajednice i tako očekujemo da oni koji se dosele na otoke doprinose boljitku te zajednice. Onaj entuzijast kojega je gospodin Rošin ga je spomenuo zvao se Ivo Marinković i jedna je od osoba kojemu Bračani duguju najviše zato što je najviše u tim vremenima eto Brač razvijao se možda čak i jače od ostatka države. 1987. godine na Braču nije bio niti jedan gubitaš, niti jedan '86. bila je jedna zadruga koju su likvidirali. Bio je razvijen i turizam i poljoprivreda, i industrija kamena, bila je Plivina tvornica u Nerežišćima, bila je Brač plastika u Sutivanu, danas nečega od toga nema, ali se vidjelo da se o razvoju otoka sa jednoga mjesta razmišljalo. Bio je u Bolu turizam i danas je. Brač ima zračnu luku, ima dobra trajektna pristaništa, dobre ceste i dobre veze. I unatoč tome još uvijek nije riješen problem porasta broja stanovnika. Privodit ću kraju. Kao netko tko je s otoka u ovoj sabornici, dakle osjećam potrebu da zastupam one kojima je potrebno nešto više od države i uvijek ću upozoravati ljude koji o tome odlučuju da o tome paze, a isto kao što je rekla gospođa Marinović postoje veliki i mali otoci. Ja ću se usuditi reći, mi više nismo baš otok mi na Braču. Mi smo poluotok, jer nismo spojeni s kopnom, imamo sada jedno 75% otoka, znamo kako je bilo i znamo koji su problemi drugih i zato sam govorio primjerice znate li da jedna trajektna karta za Lastovo za auto košta kao dvije slovenske vinjete skoro tu negdje, ono što smo rekli da je skupo. Može li se to promijeniti? Možete to smanjiti? Da li država ima snage da za jednog liječnika i nekoliko učitelja na Lastovu i na drugim malim otocima sada da ne nabrajam, omogući da cijeli njegov porez na dohodak od plaće ostane tamo, pa onda ne bi imao možda 6 nego bi imao 9 tisuća kuna. Možda bi došao. Možda bi ostao. To su pojedinačni slučajevi. Prema tome, poštovane kolegice i kolege, otoci u svakom slučaju žele ići bliže koliko god ostatak Hrvatske ide dalje. Hvala.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Arsen, kolega Arsen rekli ste malo prije, spomenuli ste da vas život na otocima, da se podsjećate preko serija. Pa upravo zbog toga sam se sjetila jedne skupine ljudi na otocima, a to su liječnici. Žao mi je što kada smo raspravljali danas u raspravama, nije se čulo koliko je u biti težak život liječnika na otocima, a to svi mi znamo koji smo radili na terenu sami. Koliko su liječnici na otocima u biti okrenuti samo prema sebi, osuđeni su na sebi. Sigurno da imaju vrlo zahtjevan i fizički i psihički posao. Na žalost i naši su otoci neki vrlo udaljeni jedno od drugih, prometno između malih otoka i slabo povezano i upravo zbog toga je to razlog zašto imamo manjak liječnika na otocima, a ne ona konstatacija koja je prije rečena da ih nema u cijeloj Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Ne samo pitanje liječnika, pitanje dakle i učitelja, pitanje možda i državnih službenika. Sve to nameće potrebu da se o problemu otoka u Vladi razgovara šire nego što je to Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture i nego što je to samo jedna uprava. Prema tome ukoliko vam treba pomoć da kritiziramo one druge koji ne rade dovoljno, ako vi radite dovoljno tu ćemo u svakom slučaju biti na raspolaganju.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Europa ima zemlju s tisuću jezera, Finsku i ima zemlju s tisuću otoka, to je Hrvatska. Točnije ima 79 otoka, 526 otočića i oko 650 stijena i morskih hridi. Razvedenost na relativno tako kratkoj obali, upravo je zadivljujuća, raznolikost čitavog hrvatskog priobalja je zaista priča za sebe. Pogled promatrača na taj naš raj na zemlji mogao bi biti surovo, ali i pitomo. Rijetko gdje je zaista moguće vidjeti tako nevjerojatnu, tako zadivljujuću kombinaciju na tako malom prostoru. I zato mislim da ova nedavna izjava na koju bi sigurno Vlada trebala reagirati, lokalnog koalicijskog partnera HDZ-a, da je Pavelić heroj, ratni zločinac koji je prodao Dalmaciju, Istru, primorje i otoke. Mislim da to iz principijelnih razloga trebamo reagirati na takve stvari, jer onda nam se ne bi događale i susjedne Italije iz Deblusconijeve postave administracije, svako malo nekakve verbalne pretenzije kako su eto Dalmacija i otoci oduvijek bili i ostali talijanske povijesne zemlje. Mislim da na to treba reagirati, a prije svega kada to dolazi od nekih naših političara, pa makar bili oni i lokalni. Međutim evo da se vratim samoj temi. Osobno zaista podržavam ovo izvješće, ali nešto što ću reći temeljilo se prije svega na izravnom govoru ljudi koji žive na našim otocima. Zaista ozbiljna je situacija na depopulaciju i zato mislim da nema mjesta nikakvoj politizaciji jer problem nadilazi stranačka prepucavanja. I što se zaista može napraviti za ovu zabrinjavajuću situaciju, prije svega manjka ljudi na otocima iz godine u godinu, jer to je jedan od najvećih problema a onda slijedi prodaja naših otoka. Naime, na otocima već dulje vrijeme događa se ekonomska stagnacija i depopulacija. Tradicijski način života nestaje, a jedino eto što se nudi i čega smo svjedoci to je ovaj masovni sezonski turizam. Ono što nitko neće negirati što je uloženo i koje su prošle Vlade i ova ulaže u otoke, ali rijetki su dugoročni integralni projekti koji su potrebni otocima, koji jedini mogu tako jamčiti uspjeh i istinsku promjenu na bolje. Kada je Vlada još 1998. godine donijela Nacionalni program razvitka otoka, ta je provedba trebala unaprijediti život na otocima. Jedanaest godina poslije otočani kažu da se nije život na otocima poboljšao, dapače nestao je također određeni broj stanovništva kroz zadnjih 11 godina. Činjenica je i to je ono što nas zajednički ovdje treba zabrinuti i da vidimo što se još tu može odnosno što nije dovoljno i u kom pravcu drugom treba krenuti. Naime jadranski otoci izumiru. Plač nerođenog djeteta odavno se nije čuo na mnogim jadranskim otocima pogotovo u većini zadarskih otoka, a sprovodi su svakodnevnica. Otočani nisu zadovoljni kao mnogi od nas ovdje u Saboru. Naime ističu da je veliki problem prodaja, rasprodaja otoka, egzodus. Otočani se boje zaista da će stranci pokupovati otoke. Detektiraju najvažnije probleme, te povezanost otoka s kopnom, iako je tu dosta napravljeno. Zapošljavanje jedan je od najvećih problema. Skrb za osobe starije životne dobi, decentralizacija i smatraju da upravo je to glavni nedostatak novca na otocima, ne educiranog otočnog stanovništva. Neriješeni imovinskopravni problemi su najveći upravo na otocima. Tamo još uvijek imamo zadnji upis prije 100 godina koji je izvršen u zemljišnim knjigama, a sve to koči privatnu inicijativu. Često se spominje i to je nekako ušlo u naš žargon kada se govori o otocima, o revitalizaciji otoka. Revitalizacija znači novi život, obnova života. Ali naši su otoci pogotovo oni manji otoci koji su praktički zimi mrtvi. Politika obećanja pa čak i politika asfaltiranja, betoniziranja i tu i tamo izgradnja kojeg trajektnog pristaništa očito ovom problemu, glavnom problemu nije mogla stati na kraj. Dvostruko umrlih u odnosu na rođene to je činjenica, to je podatak koji bi nas sve zajedno trebao zabrinuti. Mladi jednostavno nemaju uvjeta za život. Ne može se reći dakle da nije dosta napravljeno pogotovo u pogledu infrastrukture. Ali po pitanju povratka mladih i oživljavanju otoka nije puno napravljeno. To ne može biti problem jednog ministarstva. To mora biti problem Vlade. To treba biti naš zajednički problem. Mi često kada radimo različite programe zaista malo slušamo građane ili pojedine zainteresirane skupine koji itekako imaju što reći. Kada se govori o otocima, a onda više nego i u kom drugom slučaju treba slušati otočane. Evo što kaže predsjednik mjesnog odbora otoka Žverinac. Kaže: «Napravilo se pristanište. I putovi su se napravili na otoku. Imamo» kaže «i brzu brodsku liniju.». Kaže: «Imamo i trajektnu liniju koja bi trebala, ali tu trajektnu liniju bi trebalo urediti tako da mi možemo živjeti na otoku a raditi u gradu, raditi u Zadru.» Ako se mladi ne zadrže na otoku, a sve veći broj odlazi i ako se ovi problemi ne riješe oni će, i ovi preostali otići će. Evo što kaže ribar Duško Vidov sa otoka Ugljana. Kaže da su školstvo, zdravstvo i skupoća glavni problemi na otoku. Da treba ljudima 200 kuna koji žive u gradu a imaju poljoprivredna imanja i zemljište na otoku. Tako bi ljudi došli bar preko vikenda da obrade zemlju, ali kaže: «Mnogi nemaju tih 200 kuna jer to je veliki iznos.» I upravo zbog skupoće ne dolaze. Ostaju im neobrađena imanja koja bi vrlo rado pogotovo uz ove visoke cijene navlastito poljoprivrednih proizvoda itekako dobro došli. Problemi s vodom, vlasnički odnosi muče nas također. Razvoj maslinarstva je upravo nam ograničen zbog tih razloga. Ljudi imaju na, zemlju na otoku ali eto ona ostaje zbog toga neobrađena. Još će morati vjerojatno sada plaćati i porez na tu neobrađenu zemlju. Puno više treba poraditi na zdravstvu. Da bi čovjek obavio liječnički pregled, kaže on, mora ostati u Zadru 8 do 10 dana. Nužan nam je na otoku dom zdravlja. Školu, prodamo komad zemlje, školujemo djecu u Zagrebu i u Splitu i oni tamo ostaju. Ribarska luka u Kalima koja je, čija je izgradnja započela prije 7, 8 godina još nije dovršena. Problem je i zbog toga. Ribarstvo i dalje ostaje veliki problem. Burza riba, zbog čega ne radi? Evo na otoku Istu što kaže šjor Ante Smoljan. Kaže: «Poslije 100 godina išćanska škola se zatvara. Nije upisala ni jednog jedinog đaka. Pitate me» kaže «o revitalizaciji otoka». To je riječ sigurno koja je povezana sa životom, ali ovdje na ovom otoku života nema. Kaže da je na otoku vrjednije imati doktora nego vodu. Ali nema ni vode. «Imamo» kaže «struju, ali nemamo ni svečenika», kaže. «Od kad je umro prije nekoliko mjeseci don Anđelo ostali smo i bez svećenika». Kapetan duge plovidbe sa Molata kaže: «Na ovom predivnom otoku» koji je i zaposlen evo kaže: «Mladih ljudi nema. Odlaze nam. To nam je najveći problem.» Jer prvi korak upravo u sprečavanju prodaje i rasprodaje otoka jeste zadržati stanovnike. Kad nema ljudi nema ničega. Tako govori i župnik sa Molata. Kaže: «Molim vas uradite nešto kako zaustaviti rasprodaju na hrvatskim otocima.» Kaže: «Zadnje sam krštenje imao prije 6 godina. 1986. imao sam zadnje vjenčanje. A evo imam 6, 7 sprovoda.» Evo to je slika naših otoka. Učinimo nešto. Evo na otoku Braču kojeg moj kolega Arsen Bauk često spominje, u Nerežišćima, moja majka je još tamo išla u dječji vrtić. A sada velebna škola obnovljena je nema nekolicine đaka. Tamo nije bila jedna tvornica. On je malo dalje iz Pučišća pa ne zna. Tamo su bile tri tvornice. Dakle ono što osim ove infrastrukture koja je sigurno potrebna, nju treba nastaviti, ali sada treba učiniti nešto što nam je najvažnije i potrebnu industriju adekvatnu našim otocima kako bi se ljudi zapošljavali. Jer ljudi vole živjeti na otocima samo kad bi to mogli. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala. Ja sam znala da mnogi ne žele znati koliko je pristaništa napravljeno. Zato sam u svom izlaganju poimence navela broj od preko 20. Mislim da bi kolegica Marinović makar za zadarsko područje trebala znati koliko je pristaništa napravljeno na području Zadarske županije.
To nije ispravak kolegice Marinović. To je komentar. Idemo na ispravke uvijek. I gospodin zastupnik Gari Capelli, ispravak.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio samo, bilo je mnogo ispravaka, za ispraviti međutim ispravio bih da nije situacija da ljudi ne dolaze na otok iz razloga što ne mogu se zapošljavati i tako dalje. Ja ću samo reći jedan primjer RBD-a koji na Lošinju će uložiti u sljedećih 7 godina 80 milijuna za obnovu svih hotela i planira se zaposliti preko 200 ljudi. Pa prema tome to je dovoljan, dovoljan ispravak da na otok se itekako želi ulagati i da će se zapošljavati ljudi. A one ostale trebalo bi mi malo više vremena da bi ih sve ispravio.
Završni osvrt. Završni osvrt. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, evo mi smo ovdje budno pratili i zapisivali sve ono što smo smatramo da je važno i bitno i sve ono što može poboljšati život i razvoj otoka. I zaista zahvaljujem svima na, doista mogu kazati konstruktivnim raspravama. Na kraju krajeva i svi predstavnici klubova su i rekli da će podržati ovo izvješće i mi smo to tako danas i shvatili ovu raspravu da je ona prvenstveno u cilju da svi skupa učinimo još više napora, još više sredstava kako bi život na otocima bio bolji, kako bi bio lakši i kako bi se ti negativni trendovi koji su već zaustavljeni sad krenuli u onom drugom smjeru, a to je ka pozitivnom smjeru. Ja ću stoga samo nekoliko stvari komentirati za koje smatram da su važne. Neću i ne mogu i nemam vremena za sve ostalo. Prvo želim kazati da, jasno da apsolutno nije točno da se na otok ulaže po nekakvoj stranačkoj, stranačkim bojama. Na otoke se ulaže po tome koliko kojem mjestu koliko treba, odnosno a sve to radimo znajući situaciju na otoku i u komunikaciji sa čelnicima jedinica lokalnih samouprava na otocima. Ja mogu navesti i nekoliko primjera gdje su evo, gdje Hrvatska demokratska zajednica nije upravljala tim mjestima, a ulažu se velika sredstva od Korčule, ne znam Vele Luke, Krka, Vira itd. Prema tome, to apsolutno odbacujem i jednostavno to nije točno. Drugo, bilo je govora da u izvješću su navedeni ne znam uređenje vojarni, izgradnja radarskog sustava, policijski auto itd. itd. i krediti. To je točno, jer mi smo doista željeli, a to su bili prije nekoliko godina i zahtjevi gospode zastupnika da to bude transparentno. I to izvješće je doista transparentno, jer ako je u njemu navedeno ne znam i kanta za smeće, je li sad malo karikiram onda je to izvješće doista transparentno. A ja držim da i jedan policijski auto i da je radarski sustav, pa i na njemu će netko raditi na otoku. Uređenje vojarne na otoku. Dakle, i to je nešto što ide u korist otoka i otočana. Kad su u pitanju krediti onda je činjenica je da je kredita dignuto u visini negdje 700 milijuna kuna, ali Zakon o otocima je to omogućio jer je kamata na te kredite između 2 i 4% što znači da nije takve kamate zasigurno ne bi bilo ni tako povoljnih kredita. Stinica, evo da i na to odgovorim. Za desetak dana ide javno nadmetanje za Stinicu skupa sa pristupnom cestom. Prema tome, to je jedan od tih, bilo je spomenuto još nekih projekata, ali uglavnom su svi u pripremi ili ti projekti sad idu. Oko domova zdravlja neću komentirati. Tu je i gospodin zastupnik Hebrang je doista dao odgovor i kao zastupnik i kao vijećnik i kao profesor i kao stručnjak tako da ne moram to posebno komentirati. Ono što još samo želim kazati je to da su, kad je u pitanju spominje se često rasprodaja. Svi mi znamo da je Hrvatski sabor donio zakon u kojem nema, dakle ne dozvoljava se rasprodaja malih otoka, otočića, nego da se ti, otočje, ako vlasnik njega želi prodati jasno uvijek po tržišnoj cijeni treba najprije to ponuditi državi, odnosno županiji ili općini odnosno gradu. Ako ne, tek onda može prodati na tržištu i to one otoke za koje je programom definirano da jesu od interesa za Republiku Hrvatsku. Ali govorim to iz razloga što je rečeno da nisu sredstva osigurana za eventualne takve prvokupe. Ta sredstva jesu osigurana. Ta sredstva se nalaze na poziciji ovog Središnjeg državnog ureda za upravljanje imovinom. I dakle imamo sredstva za kupnju takvih otoka. Želim kazati na kraju da se slažem jasno sa zastupnicima koji su govorili i svi mi to znamo, na otoku će se ostati ako se tamo može raditi i živjeti. Jer činjenica je da je i dobra brodska veza preduvjet i infrastruktura itd. itd. Ali u konačnici čovjek mora tamo moći živjeti na otoku i raditi na otoku. Stoga mi smo pri kraju. Dakle, nismo gotovi, daleko od toga ali smo pri kraju sa tom bazičnom infrastrukturom, sa komunalnom infrastrukturom, sa društvom infrastrukturom, socijalnom infrastrukturom što je u stvari temelj bilo kakvog razvoja. Jer nema razvoja gospodarstva nigdje pa tako ni na otoku ako nemate razvijenu infrastrukturu. Mi imamo primjer i na kopnu. Najbolji je primjer Lika. Dok nije imala razvijenu infrastrukturu bila je jedno. U ne znam ekonomskim pokazateljima danas je sasvim drugo. Danas je na samom vrhu. Prema tome, treba najprije napraviti tu bazu koja na žalost desetljećima nije rađena i nije u nju ulagano, komunalnu infrastrukturu, povezanosti otoka s kopnom itd. itd., društveno-socijalnu i onda raditi novi ciklus, a taj novi ciklus su programi za razvoj i poticaj gospodarstva na otocima i kad je u pitanju turizam i kad je u pitanju poljoprivreda i kad je u pitanju ribarstvo i kad je u pitanju brodogradnja na otocima znamo da imamo nekoliko malih škverova na otocima i kad su u pitanju autohtone djelatnosti na otocima. Prema tome, ono na čemu ćemo se u slijedećem periodu bazirati je upravo to – razvoj gospodarstva na otocima koji se sad puno lakše i bolje može razvijati s obzirom da je izgrađena ili je pri kraju gradnja ta temeljna infrastruktura. Evo, zahvaljujem svim zastupnicima još jednom na raspravi. Zahvaljujem na prijedlozima, primjedbama. Mi smo sve to saslušali, uvažili i kad su u pitanju otoci zasigurno ćemo onda kroz nekoliko godina kad bude ponovo popis stanovništva imati ja vjerujem drukčiju sliku nego što je to bilo prije nekoliko godina, odnosno iz godine u godinu imamo zasigurno, to smo čuli od svih vas, bolju situaciju na hrvatskim otocima. Nije to idealno i nema euforije kako je rekao gospodin zastupnik Bauk. Nema euforije i nema mjesta euforiji daleko od toga. Ali idemo prema tome da doista na otocima život bude bolji, kvalitetniji i ljepši i da budu ono što svi uvijek govorimo, a to su hrvatski biseri. Evo hvala gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Pa, želim u stvari ispraviti jedan navod koji je izrekao ministar da se u otoke ulaže po potrebama. Ne želim polemizirati niti ispravljati navod da se to ne događa po stranačkom ključu jel to može biti tako ili ovako, ali moram ispraviti ovo po potrebama. Ministar je naveo nekoliko primjera otoka koji potvrđuju njegovu tezu, ali prešutio je nekoliko primjera a ja ću navesti samo jedan koji u potpunosti demantiraju njegovu tezu i to ispravljam. Otok Mljet, jedan prekrasan otok koji već godinama, iako ima velike potrebe ne dobiva iz državnog proračuna niti jedne kune. A Mlječani dobivaju iz nekih drugih izvora, ali iz državnog proračuna za projekte ništa, a Mlječani i mnogi drugi neka sami zaključe zbog čega se to događa.
I gospođa zastupnica Ingrid Marinović.
Točno je gospodin ministar rekao o ovom institutu prvokupa da ga je država uvela, ali nije točno da prvokup funkcionira. Prvokup države se pretvorio u nekup jer država neće da kupi. Evo, ja i vi znamo da je prodan, ja znam za nekoliko malih otočića u zadarskom arhipelagu. Država nije kupila ni jednoga i eto tako ta mogućnost u koju smo se svi radovali i veselili da će se koliko-toliko suzbiti ta prodaja, nije učinjeno ništa. Dakle, država nije ništa kupila. Ja ne znam je li država nema novaca ili nije zainteresirana, ali ja mislim da je i jedno i drugo pomalo istina.
Dobro. Zaključujem raspravu.
Idemo na Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2007. godini. Predlagatelj je Vlada. Daje se na glasovanje zaključak. Prihvaća se Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2007. godini. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 97 glasova za i jedan suzdržan prihvaćen ovaj zaključak.
Idemo na sljedeću točku 8. Konačni prijedlog zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 137 Predlagatelj: Klub zastupnika HSS-a i Klub zastupnika HDZ-a Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Tko će u ime predlagatelja? Dobro. Gospodin zastupnik Zdravko Kelić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Uočivši nepovoljnu situaciju i nezavidni položaj u kojem se nalaze domaći poljoprivrednici, Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke i Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice po uzoru na zemlje iz okruženja i nove članice Europske unije koji u svojem zakonodavstvu imaju zakone koji uređuju sustav skladišta i skladišnicu izradili su prijedlog zakona koji pravno regulira pitanja skladišta za žitarice i industrijsko bilje. Svrha je zakona ponuditi alternativno rješenje za kratkoročno financiranje svih aktivnosti koje obavljaju poljoprivrednici i prerađivači tijekom jedne sezone koristeći robni kolateral kao jamstvo korištenja i vraćanja kreditnih sredstava banci. Pravno uređenje skladištenja koristiti će domaćim poljoprivrednicima i prerađivačima žitarica i poljoprivrednog bilja kao i trgovcima. Ovim zakonom za kojeg postoji uporište u Zakonu o poljoprivredi i Strategiji poljoprivrede i ribarstva uređuju se pitanja prijenosa vlasništva na žitaricama i davanja adekvatnog jamstva u svrhu kratkoročnog financiranja, a jamstvo za postojanost i sigurnost čuvanja uskladištenog pologa je potvrda ovlaštenog skladištara. Osnovni ciljevi zakona su stvoriti uvjete za održivi razvoj proizvodnje i prerade žitarica u svim krajevima Hrvatske, osigurati učinkovito i povoljno financiranje poljoprivredne proizvodnje na temelju skladišnice, uspostaviti stabilno tržište žitarica i industrijskog bilja u zemlji. Osnovna pitanja koja se stavljaju pred ovaj zakon: uređenje jedinstvenog i pravno reguliranog sustava skladištenja žitarica i industrijskog bilja, osigurati deponentima vlasnicima žitarica i industrijskog bilja, zaštitu kvalitete i količine deponiranih žitarica i industrijskog bilja kao kod depozitara ili skladištara. Uvesti skladišnicu i javnu i praktičnu uporabu na domaće tržište kao jamstveni dokument o vlasništvu, a o funkciju kolaterala za kratkoročno financiranje. Ovim prijedlogom propisuje se da skladišnicu izdaje ovlašteni skladištar koji je ispunio uvjete, vlasnik skladišnice skladišnicom dokazuje svoje vlasništvo nad odloženom robom koja se čuva na propisan način kod ovlaštenog skladištara. Putem skladišnice vlasnik može zatražiti od banke kredit za financiranje proizvodnje pri čemu banka unosi založno pravo na založnici skladišnici. Iznos kredita koji će vlasnik primiti ovisi o vrijednosti kolaterala i riziku koji je banka spremna snositi. Funkcioniranje ovoga sustava osigurava se kroz sustav tržnih redova koji će osiguravati i zakupljivati skladišni prostor kod odabranih ovlaštenih skladištara koji će se dijelom koristiti za javne intervencije, a u drugom dijelu za komercijalno skladištenje. Za koordinaciju aktivnosti između sudionika, a po pitanju provođenja zakona određeno je ravnateljstvo za tržišnu i strukturnu potporu pri Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Očekivane posljedice primjenom ovoga zakona doći će do uspostavljanja povjerenja u sustav skladištenja između poljoprivrednika, prerađivača, skladištara i financijskih institucija. Ovim sustavom skladištenja suradnja svih zainteresiranih u gospodarstvu Republike Hrvatske pozicionira se na višu razinu. Misli se na proizvođača žitarica, industrijskog bilja, trgovce, financijske institucije i ovlaštene skladištare. Država također ima svoj interes jer se uspostavlja neophodni red na tržištu žitarica, industrijskog bilja, aktivno se vodi evidencija o količini proizvoda i svima u lancu omogućuje se zarada. Doći će do povećanja kapaciteta i skladišnih prostora. Poljoprivrednici imaju mogućnost bolje zarade jer nisu prisiljeni prodavati robu u trenutku koji im zbog procijenjene vrijednosti robe ne odgovara, dakle postaju i zadovoljniji. I zaključno, donošenjem ovoga zakona postići će se višestruko pozitivni učinci na gospodarstvo Republike Hrvatske, poljoprivredni proizvođači žitarica i industrijskog bilja biti će u prilici da odlučuju o najboljem trenutku prodaje svoje robe i postignu najbolju zaradu. Odabrani vlasnici skladišta popunjeni kapacitetima i ostalom dinamikom povećati će svoje prihode. Bankarski sektor aktivno uključivanje imati će svoje interese, a država će poticanjem lanca u kojem svatko od uključenih ostvaruje svoju financijsku korist postići će stvaranje pozitivne gospodarske klime gdje će kao jedan od ciljeva biti i uvođenje reda na tržištu žitarica i industrijskog bilja. Ciljano je vratiti zadovoljstvo na lica poljoprivrednika, a jedan od načina je i donošenje ovoga zakona. Na odborima na kojima smo bili kao predlagatelji stiglo je i mišljenje Vlade koja je dala svoj prijedlog da ovaj zakon ide u 2 čitanja, što je predlagatelj i prihvatio, znači da ovo bude prvo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo. Izvolite. Predsjednik odbora, gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 16. rujna 2008. godine raspravljao o prijedlogu Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje, s Konačnim prijedlogom zakona. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona u prvom čitanju iz razloga navedenih u mišljenju Vlade Republike Hrvatske, a koje je prihvatio i predstavnik predlagatelja. Na tekst prijedloga odbor daje sljedeće primjedbe i prijedloge. Prvo, preispitati naziv ovog zakona jer se ne radi samo o skladišnici, već i o obvezama i pravima skladištara, odnosno skladišta. Radi toga, moguće je razmotriti prijedlog da se sadržaj kroz naziv ovog zakona uredi kao zakon o skladištenju žitarica i industrijskog bilja ili slično. Istodobno, izričaj valja urediti tako da bude razvidno radi li se o posebnoj vrsti skladišta po izboru ravnateljstva za strateške robne zalihe ili se ovaj zakon odnosi na sva skladišta žitarice i industrijskog bilja. Ovo posebno jer se koristi pojam ovlaštenog skladištara. Veći dio odredaba valja na razvidan način urediti tako da je razvidna razlika glede odredaba Zakona o obveznim odnosima koji sa 18 članaka uređuje pitanje skladišnice. Dakako ovim posebnim zakonom te razlike se trebaju urediti kao iznimka. Upitan je pojam vlasnik skladišnice jer se u biti radi o imatelju, jer sama skladišnica nije vrijednosni papir, ali se pravima koja iz nje proizlaze može koristiti i raspolagati pa je u tom slučaju i članak 21. nepotreban jer je sadržaj obuhvaćen u članku 19. Hvala.
Hvala. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj? Gospođa predsjednica, Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj Hrvatskoga sabora razmotrio je Prijedlog Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje i to u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Odbor je raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske kojim Vlada podržava predmetni prijedlog zakona, ali je predložila Hrvatskome saboru da navedeni zakonski prijedlog prihvati u prvom čitanju. S tim prijedlogom suglasio se predstavnik predlagatelja i nazočni članovi Odbora. Predstavnik Vlade Republike Hrvatske podržao je prihvaćanje prijedloga zakona u prvom čitanju, budući se teži sustavnosti rješavanja vlasničkih prava, standarda skladišta u sklopu tržnih redova, interventnog otkupa i upravljanja tržištem. Iznio je više primjedaba koje nisu iznesene u mišljenju Vlade koje je dostavljeno zastupnicima na pojedine članke, odnosno predložio izmjene nekih članaka i dodavanje novih članaka, a koje će naknadno dostaviti predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. U raspravi je ukazano na zakonsku obvezu uvođenja tržnih redova za sve poljoprivredne proizvode. Istaknuta je i važnost raspolaganja uskladištenom robom da se ne dogodi da vlasnik skladišta prioritet daje skladištenju robe svojih kooperanata odnosno onima od kojih će konačno kupiti robu. Istaknuto je da bi bilo dobro napraviti simulaciju učinaka zakona te utvrditi koliko ima skladišnog prostora koji može primati robu, koliko su zainteresirane financijske institucije za takav način skladištenja te da se vide mogućnosti poticanja izgradnje skladišnih kapaciteta te procijeniti vrijeme kada bi zakon mogao davati učinke. U raspravi je iznijeto i mišljenje da bi dosljedna primjena ugovora o skladištenju koji je uređen Zakonom o obveznim odnosima i to člancima 744. do 762. osigurala kvalitetno skladištenje robnih zaliha. Rečeno je također da treba imati u vidu i cijene skladištenja i to u svim segmentima ulaza i izlaza kao i manipulacije, kako ne bi došlo se u situaciju da razlika u cijeni ne može pokriti troškove skladištenja. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova, 9 za i jedan suzdržan, odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke. O Prijedlogu Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje provesti će se rasprava u prvom čitanju. Drugo, prihvaća se Prijedlog Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje. I treće, sve primjedbe i prijedlozi izneseni u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, Stjepan Mikolčić će dodatno obrazložiti mišljenje Vlade.
Potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo zastupnici. Zakon o skladišnici kako je predlagatelj iznio, ciljano bi trebao razriješiti vezu između poljoprivrednika, prerađivača skladištara i financijskih institucija i zbog toga Vlada Republike Hrvatske podržava donošenje ovoga kojim bi se to pitanje i razriješilo. Međutim ovakav Prijedlog Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje ne daje cjelovita rješenja i nije na pravi način uvezan u sustav provođenja tržnih redova koje je Hrvatska obvezna primjenjivati kao dio usklađenja našeg sustava sa sustavima Europske unije. Kako bi sustav djelovao na željeni način, smatramo da bi se postojeći prijedlog trebao doraditi i da isti ima određenih nedostataka koji bi mogli dovesti do toga da ona neće imati željeni učinak. Pri tome naglašavam sljedeće: Prvo, Prijedlog Zakona o skladišnici zbog izostavljanja sustava fonda osiguranja kojim se vlasniku skladišnice garantira brza i efikasna isplata vrijednosti roba u slučajevima otuđenja, nepogoda ili sličnih situacija u značajnom dijelu dovodi u pitanje provedivost sustava te će se interes banaka da skladišnicu koristi kao jamstveni dokument biti vrlo mali ili gotovo nikakav. Drugo, postojećim modelom u kojem osiguranje pologa mora garantirati skladištar iz vlastitih okvira, odnosno sredstava, u pravilu nije novo stanje koje će privući banku da izdanu skladišnicu prihvati kao valjano jamstvo, da će naplatiti svoju robu. Pravno gledano, odnosi koje uspostavlja prijedlog zakona već sada postoje po Zakonu o obveznim odnosima. Silosi i danas mogu izdati dokument skladišnicu kojim potvrđuju da na čuvanju imaju robu na ime vlasnika. Do sada su banke prihvaćale takve okolnosti od slučaja do slučaja uglavnom u krajnjim nuždama, obzirom da se time banke prisiljava da se uključe u tržište i javljaju kao ponuditelji žitarica. To otvara onda i nova pitanja, na koji način će se banke ponašati u prodaji, s obzirom da je njihova filozofija da moraju namiriti dug i što prije naplatiti se iz zaloga. To bi vjerojatno onda neke banke stavilo u poziciju da robe iz zaloga ponude na tržište i ispod tržišnih cijena što bi onda jednostavno dodatno narušavalo uspostavljene tržne odnose. I treće, u odnosima kada skladištar jamči za sve, otvara se drugo važno pitanje, koji je interes skladištara da se u to uključi. Činjenica je da snosi sav rizik posla svojom imovinom. U ovom trenutku Hrvatska ima skladište kapacitete na razini svojih potreba i trenutno nema znatnih viškova silosnog prostora za skladištenje koji bi dovodio skladištare u poziciju da se ozbiljnije konkurentno natječu cijenom skladištenja, odnosno da se uključuju u sustav skladišnice kako bi punili svoje skladišne kapacitete. Zaključno. Smatramo da ovakav sustav može koristiti proizvođačima, da temeljem pologa rješavaju pitanja osiguranja za kreditne pozajmice nužne za financiranje proizvodnje. Međutim za dobro funkcioniranje ovoga sustava, nužno je i kvalitetno uređenje, nužno je i kvalitetno uređeno tržno okruženje koje će bankama dati sigurnost, dapače i poticaj da se u takav sustav uključe. Stoga Vlada, još jednom ističem, podržava ovu inicijativu klubova zastupnika kroz ovaj zakonski prijedlog, ali smatramo da ga treba doraditi kroz drugo čitanje i ove nedostatke otkloniti. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. U Republici Hrvatskoj postoji mnoštvo skladišnih prostora za poljoprivredne proizvode koji se ni brojčano, a niti glede kapaciteta službeno ne prate te se stoga samo približno procjenjuju. Prema strukturi na skladišne prostore koji se isključivo rabe za poljoprivredne proizvode otpada oko 40%, na prehrambenu industriju oko 52, trgovinu oko 1 do 2 i na ostalo 6 do 7%. Obujam skladišnih prostora za žito i uljarice se procjenjuje na oko 2 milijuna tona u oko 65 silosa i skladišta. Posljednjih desetak godina se podižu manji silosi na obiteljskih poljoprivrednih gospodarstvima, ustvari doradbeno skladišni objekti sa sušarama. Treba istaknuti da su i ti postojeći skladišni kapaciteti u većini istrošeni, poglavito u istočnoj Slavoniji, a pridružena oprema tehnološki je zastarjela. Nedostaju isto tako skladišta za druge zahtjevne poljoprivredne proizvode poput voća i povrća. Sustav ovlaštenog skladištenja čine tri bitne sastavnice, a to su ovlašteni skladištar, skladišnica i nadzor. Od predloženog zakona očekuje se kvalitetnije povezivanje važnih tržišnih subjekata, poljoprivrednika, prerađivača, financijskih institucija i poslovnih subjekata s priznatim skladišnim kapacitetima. Funkcioniranje sustava osigurava kroz sustav tržišnih redova koji će osiguravati i zakupljivati skladišni prostor kod odabranih skladištara, a koji će se dijelom koristiti za javne intervencije i u drugom dijelu za konvercijalno skladištenje. Nadležne institucije koje bi vršile nadzor prava, obveza i odgovornosti svih uključenih subjekata za koordinaciju i aktivnost između sudionika, a po pitanju provođenja Zakona o gospodarstvu Republike Hrvatske određeno je Ravnateljstvo za tržišnu i strukturnu potporu pri Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Predloženi zakon ima uporište u Zakonu o poljoprivredi te Strategiji poljoprivrede i ribarstva Republike Hrvatske. Svrha je zakona ponuditi alternativno rješenje za kratkoročno financiranje svih aktivnosti koje obavljaju poljoprivrednici i prerađivači tijekom jedne sezone koristeći robni kolaretal kao jamstvo korištenja i vraćanja kreditnih sredstava banci. Pred ovaj zakon stavljaju se osnovna pitanja: Uređenje jedinstvenog i pravno reguliranog sustava skladištenja žitarica i industrijskoga bilja, osigurati deponentima, vlasnicima žitarica i industrijskoga bilja zaštitu kvalitete i količine deponiranih žitarica i industrijskog bilja kod depozitara odnosno skladištara i uvesti skladišnicu u javnu i praktičnu uporabu na domaće tržište kao jamstveni dokument vlasništva, a u funkciji kolaretala za kratkoročno financiranje. Osnovni ciljevi ovoga zakona su stvoriti uvjete za održiv razvoj proizvodnje i prerade žitarica u svim krajevima Republike Hrvatske, osigurati učinkovito i povoljno financiranje poljoprivredne proizvodnje na temelju skladišnice i uspostaviti stabilno tržište žitarica i industrijskoga bilja u zemlji. Ideja uvođenja skladišnice u okviru sustava ovlaštenog skladištenja doprinosi postizanju navedenih ciljeva. Iako se skladišnica kod nas u formalno-pravnom smislu mogla koristiti u praksi kao jamstveni dokument, upravo zbog nepostojanja institucije nadzora pologa robe u skladištu njezina uloga jamstvenog dokumenta bila je rizična. Skladišnicu prema ovom prijedlogu zakona izdaje ovlašteni skladištar koji je ispunio propisane uvjete. Vlasnik skladišnice skladišnicom dokazuje svoje vlasništvo nad položenom robom koja se čuva na propisan način kod ovlaštenog skladištara. Putem skladišnice vlasnik može zatražiti od banke kredit za financiranje proizvodnje pri čemu banka unosi završno pravo na završnici skladišnice. Iznos kredita koji će vlasnik primiti ovisi o vrijednosti kolaretala i riziku koji je banka spremna nositi. U pravilu bi on iznosio 60 do 85% tržišne vrijednosti uskladištenog pologa. U trenutku dospijeća kredita prerađivač isplaćuje kredit banci, a od ostatka do prodajne cijene prvo pokriva troškove skladištenja skladištaru, a zatim isplaćuje razliku proizvođaču. Time je završen kreditni odnos i stornira se skladišnica. Naravno da će se u sustav zbog interesa uključiti trgovci koji će kupovati skladišnice. Predloženi zakon predviđa nekoliko mjera zaštite poslovanja skladištara pri čemu se te mjere mogu i proširiti dodatnim propisima. Skladištar za stjecanje potvrde o ovlaštenju mora ispunjavati financijske i tehnološke kriterije. Ispunjavanje ovih zahtjeva kao izvor skladišta obavlja se temeljem javnog natječaja putem Ministarstva poljoprivrede, a ovlaštena skladišta, intervencijski centri ovlašćuju se za ovaj posao za razdoblje od 5 godina uz kontinuirano praćenje skladišta. Kroz sustav tržišnih redova dobivamo i pismeni registar skladišta koji služi za uvođenje i praćenje svih promjena na tržištu žitarica kao i uskladištenom pologu i skladišnicama. Važniji podaci iz tog registra unose se u javni upisnik koji je transparentan preko javne računalne mreže. Upisnik vodi Ravnateljstvo za strukturnu i tržišnu potporu u poljoprivredi pri Ministarstvu poljoprivrede i u njemu se osigurava točna informacija o cijenama usluga skladištenja, zauzetim i raspoloživim skladišnim kapacitetima, izdanim i storniranim skladišnicama. Zakonom je propisan i nadzor kroz instituciju poljoprivredne inspekcije koja nadzire rad ovlaštenog skladištara na terenu i provjerava sukladnost njihovog poslovanja sa zakonom i standardima. Ovaj okvir temelj je za pokretanje suvremene trgovine žitaricama, industrijskim biljem na burzi i prilagođavanja domaćeg tržišta takvim tržišnim uvjetima u kojima se može prodati kad je najpovoljnije. Sustav skladištenja uređen u prijedlogu zakona stavlja suradnju svih zainteresiranih u gospodarstvu na višu razinu, a tu se misli na proizvođače žitarica i industrijskog bilja, trgovce, financijske institucije i pravne subjekte koji se bave uskladištenjem. Država također ima interes za korištenjem uskladištenog pologa u smislu ovog zakona. Pored toga podrazumijeva se uključenje postojećih nadzornih institucija te upravnih organizacija i ustrojbenih jedinica Ministarstva poljoprivrede koje bi izvršavale svoju ulogu prema odredbama ovoga zakona. Važna prednost ovog prijedloga je uklapanje u postojeći upravni inspekcijski nadzor koji je jamstvo za izvršenje zakonskih prava i obveza i svih aktivnosti koje ovaj zakon predviđa. Razvoj sustava ovlaštenog skladištenja i izdavanja skladišnice kao odgovarajućeg jamstvenog dokumenta za to skladištenje neophodno je što prije urediti u zakonodavstvu i gospodarskoj praksi Republike Hrvatske. U prvom redu takvo uređenje koristit će domaćim poljoprivrednicima i prerađivačima žitarica, poljoprivrednog bilja, kao i trgovcima za jednostavniji prijenos vlasništva nad žitaricama i davanje adekvatnog jamstva u svrhu kratkoročnog financiranja. Rizik pravilnog skladištenja žitarica, industrijskog bilja koji je prisutan na domaćem tržištu, previsok je za financijske institucije da bi prihvatile polog pod takvim uvjetima kao kolateral previsok za davanje kredita. Međutim, jamstvo za postojanost i sigurnost čuvanja uskladištenog pologa u ovom slučaju je potvrda ovlaštenog skladištara čije je poslovanje ovim prijedlogom osigurano i promatrano na više razina. Koncept skladišnice moći će koristiti prerađivači, mlinovi, tvornice stočne hrane i slični, a proizvođači će donositi odluke o tome hoće li proizvod prodati odmah ili će ga uskladištiti i prodati poslije, naravno uz očekivanje da će cijena na tržištu narasti da bi pokrila troškove skladištenja i kamata. Ključno je ipak da proizvođač bez obzira na to kako će koristiti koncept skladišnice ima mogućnosti izbora, znači sigurnost za svoju robu i veću dostupnost kapitala. Zbog svega navedenoga klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati prijedlog zakona u prvom čitanju. Zahvaljujem se.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Zlatko Koračević u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje s Konačnim prijedlogom Zakona je jedan zakonski prijedlog kojega su predložiti zastupnici klubova HSS-a i HDZ-a i moram reći da u našoj parlamentarnoj praksi rijetkost je da ključni većinski, klubovi zastupnika koji čine većinu u Parlamentu predlažu prijedloge zakona i kao inicijativu u svakom slučaju treba podržati ali samo kao inicijativu. Ovaj prijedlog zakona uvršten je u dnevni red na prošlo petoj sjednici, na kojoj je prihvaćen hitni postupak na traženje predlagača, iako raspravljamo o zakonu o prijedlogu zakona koji se ne usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije upravo shvaćajući probleme u poljoprivredi da se u poljoprivredi nešto riješi, pa makar i palijativno što je u pravilu praksa u zadnje vrijeme i dugi niz godina. Budući da tada Vlada nije dostavila svoje mišljenje na prijedlog zakona zbog poslovničke procedure Vlade i Sabora uskraćena nam je mogućnost da toj zakonskoj inicijativi tada i raspravljamo. Vlada je dostavila svoje mišljenje o ovom prijedlogu zakona krajem kolovoza u kojem zapravo ne daje nikakvo mišljenje ni konkretne primjedbe i prijedloge, već samo da podržava prijedlog zakona, te predlaže Saboru da ga prihvati u prvom čitanju tj. po redovnoj proceduri. Ni riječi o tome, zašto podržava prijedlog zakona, iz kojih razloga odustaje od hitnog postupka i zašto predlaže prvo čitanje tj. redovnu proceduru. Da li su u pitanju nedorečenosti, nomotehnički nedostaci prijedloga zakona ili će sam predložiti drugačije cjelovita rješenja kao što to uvijek čini kada daje mišljenje na oporbene prijedloge, to smo i danas shvatili iz usmenog izlaganja člana Vlade i gospodina državnog tajnika. Iz toga se jednostavno stječe dojam da ovaj prijedlog zakona kao inicijativa tada, govorimo ljetu, trebao poslužiti kao svojevrsni amortizer potpuno opravdanog nezadovoljstva poljoprivrednih proizvođača i bure koje se ljetos digla oko otkupne cijene pšenice u 2008. godini. Otkupne cijene žitarica koje nisu formirane uz podršku Vlade, nego je cijenu formiralo tržište, a o sličnom problemu na Aktualnom satu govorio je uvaženi kolega zastupnik Stipo Gabrić vezano uz uvjetno rečeno ucjenjivanje u formiranju cijene mandarina. Da li je ovaj prijedlog zakona tada trebao nešto ponuditi poljoprivrednim proizvođačima kao nadu da će svoju pšenicu možda nakon odgovarajućeg uskladištenja pod kapom države moći ponuditi na tržištu onda kada im to najviše odgovara. Ako je zašto im to i nije bilo i omogućeno? Predlažući prvo čitanje čini se, istina ne treba već unaprijed špekulirati, kao Vlada već zna da drugog čitanja ovog zakona možda neće ni biti ili će možda proći, namjerno ili slučajno, poslovnički rok i stvar će se morati vratiti na početak, kupovat će se vrijeme, a do tada ćemo imati već drugu situaciju i pregovore oko otkupne cijene pšenice roda 2009. ili zahtjev Europske unije koji takav zakon isključuje. Postavljaju se načelna pitanja, što se želi postići donošenjem ovog zakona i koja je njegova svrha? Naime, ono što predlagatelj navodi u uvodu u osnovi pitanja, a to je stvoriti uvjete za održivi razvoj proizvodnje i prerade žitarica u svim krajevima Republike Hrvatske, osigurati učinkovito i povoljno financiranje poljoprivredne proizvodnje na temelju skladišnice i treće uspostaviti stabilno tržište žitarice industrijskog bilja u zemlji. Baš i nije jasno kako ćemo sve to postići donošenjem ovog zakona i što poljoprivredni proizvođači dobivaju. A da je puno pitanja govori izlaganje i stav predsjednika Odbora za zakonodavstvo, a i ponavljam usmeni stav Vlade Republike Hrvatske. Što dobivaju poljoprivredni proizvođači odgovarajućim skladištenjem svojih žitarica i bilja? Što dobivaju ovlašteni skladištari od države i što dobiva država? Poljoprivredni proizvođači dobivaju još jedan mogući oblik financiranja svoje proizvodnje, ostvarivanje kredita putem zaloga uskladištenih žitarica što je dobro i što u svakom slučaju treba podržati i što podržavam. Ali čime ih još osim mogućnošću dobivanja kredita, motivirati da daju svoje žitarice u ovlaštena skladišta. Da li će ostvariti još neke pogodnosti? Da li će se i kako osigurati tržište za seljaka koji svoje žitarice uskladištuju u ovlaštenim skladištima i da li će samo od onih koji uskladištuju u ovlaštenim skladištima država otkupljivati žitarice po utvrđenoj cijeni? Da li će ti proizvođači moći sudjelovati u formiranju otkupne cijene žitarice i da li će možda od države dobivati poticaj? Koje su to minimalne količine koje se moraju dati u skladištenje da bi se nešto ostvarilo od države? Nadalje, što dobivaju ovlašteni skladištari od države? Osim cijene za uslugu uskladištenja koja bi trebala biti određena od strane ravnateljstva ali iz konkretne odredbe zakona to se ne iščitava? Da li će država poticati otvaranje ovlaštenih skladišta ako ima namjeru postavljati, postavlja se pitanje kako i na koji način? Koji je tržni interes kojeg bi imale fizičke i pravne osobe da se bave djelatnošću uskladištenja? Ovlašteni skladištari radi sustavnog praćenja stanja i promjena na tržištu za državu, ravnateljstvo dostavlja podatke o količinama žitarica i bilja. Što njima država daje za uzvrat? Da li poticaj ili nešto drugo? I što dobiva država osim podataka koje dobiva od ovlaštenih skladištara o količinama žitarica radi sustavnog praćenja stanja i promjena na tržištu i koji je interes države i što se dobiva osim podataka o mogućem uređenju tržišta, svaljivanja financiranja poljoprivredne proizvodnje na poljoprivrednike kroz mogući kredit kroz zalog žitarica? Na ova i otvorena pitanja ovaj prijedlog zakona ne daje odgovore. Vlada dokazano nema viziju što i kako treba napraviti u ovom segmentu, pa samo kaže da podržava u prvom čitanju. Govorim o pisanom mišljenju Vlade. Ovo područje zaista treba konačno i kvalitetno sustavno riješiti i postavlja se pitanje zar baš na ovakav način. Iščitavajući ovaj zakonski prijedlog nameće se se dilema što zakonodavstvo, direktive i uredbe Europske unije kažu o tome. Da li imamo uporište u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju zajedničkoj poljoprivrednoj politici. Bilo bi dobro da nam predlagatelj nešto i o tome kaže. Da ne gubimo vrijeme pokrećemo, a isključivo zato da ne gubimo vrijeme pokrećemo cijeli mehanizam o zakonu koji nam u Europskoj uniji neće trebati a da ne govorimo da za njegovu provedbu treba osigurati dodatna sredstva u proračunu za 2008. godinu ukoliko predlagatelji pretpostavljaju da ćemo ga i u 2008. godini donijeti. Na kraju molim … [[Govornik se ne razumije.]] Vlade da nam pojasni. Da li je Vlada ili itko u Vladi napravio simulaciju mogućeg učinka ovoga zakona i da li je skladišnica kao instrument prihvatljiv financijskim institucijama. Da li su poljoprivredni proizvođači uopće spremni i da li imaju povjerenje dati svoje žito na uskladištenje. Ja moram podsjetiti na loša iskustva kojega poljoprivredni proizvođači pogotovo proizvođači žitarica imaju sa državnim … [[Govornik se ne razumije.]] i svim onim što se dešavalo, dešava se i još uvijek nije razjašnjeno po pitanju mogućih malverzacija u državnim zalihama, a činjenica da žita koja je predano u državne zalihe da u mnogim … [[Govornik se ne razumije.]] nema uz sva ona objašnjenja koja smo imali prilike čuti a u svakom slučaju su neozbiljna. Da li imamo dovoljno skladišnih kapaciteta te pod kojim uvjetima i po kojoj cijeni se plaća usluga skladištenja i da li je ovaj zakon potreban obzirom da je Vlada 30. lipnja donijela uredbu o tržnom redu žitarica koja u velikoj mjeri regulira ovo područje. Ponavljam istovremeno kada smo u saborskoj proceduru i dobili ovaj prijedlog zakona. Mi u Hrvatskoj narodnoj stranci podržati ćemo ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju uz nadu da će Vlada Republike Hrvatske zajedno sa svojim klubovima zastupnika usuglasiti stavove i konačno predložiti optimalna i prihvatljiva zakonska rješenja u korist svih poljoprivrednih proizvođača a u ovom slučaju proizvođača žitarica i industrijskog bilja. Ali istovremeno mi u Hrvatskoj narodnoj stranci ponovno naglašavamo da je kvalitetno i sustavno osiguranje uvjeta za dohodovnu i održivu poljoprivrednu proizvodnju jedno od ključnih za suverenitet naše države. Da bismo odgovorno mogli analizirati kompleksnost poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj a slijedom toga predložiti sustavne mjere za početak bilo bi nužno da Vlada ispoštuje obvezu prema ovom Parlamentu i prema građanima Republike Hrvatske obvezu koju je Vlada preuzela Zakonom u poljoprivredi u 2002. godini. Ja želim podsjetiti na članak 43. kojega citiram, a to je stavak 1.: „Godišnje izvješće o stanju poljoprivrede u prethodnoj kalendarskoj godini, u daljnjem tekstu: zeleno izvješće, izrađuje ministarstvo i dostavlja ga Vladi na utvrđivanje najkasnije do 15. svibnja tekuće godine…“… ponavljam 15 svibnja tekuće godine, „…a Vlada ga dostavlja na prihvaćanje Saboru najkasnije do 30. lipnja tekuće godine.“. I opet ponavljam do 30. lipnja tekuće godine. I stavak 2.: „Zeleno izvješće sadrži ocjenu stanja i gospodarskog položaja poljoprivrede te prijedlog i način provedbe mjera, poljoprivredne politike za sljedeće razdoblje.“. Do danas od 2002. godine ovaj Parlament i u bivšem sazivu a i mi u ovom sazivu nije imao priliku raspravljati o zelenom izvješću. Dali smo odgovor. Vlada ne poštuje odluku Parlamenta, govorimo o zelenom izvješću. Ja se nadam da ministar Pankretič kao jedan od autora ideje u koalicijskoj Vladi kada se donio Zakon o poljoprivredi, vjerojatno je u tom trenutku imao viziju zašto i zbog čega, i potpuno opravdanu viziju i opravdan razlog zašto i zbog čega u ovom Parlamentu treba podnijeti zeleno izvješće i ja se nadam da ćemo od ministra Pankretiča u Sabor dobiti zeleno izvješće pa makar za prošlu godinu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na redu je klub SDP-a. U ime kluba govoriti će uvažena zastupnica, kolegica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Predlagatelji ovoga zakona definiraju tri osnovna cilja koja bi on morao polučiti. I to da treba stvoriti uvjete za održivi razvoj proizvodnje i prerade, da treba učinkovito i povoljno financiranje riješiti i da treba riješiti stabilnost tržišta čime nastoje pretenciozno ovako definirati ciljeve jednom skladišnicom. Ovo mora biti rezultat zapravo jedne kompleksne sustavne poljoprivredne politike a ne tek jednog dokumenta. Međutim, ipak s obzirom da je takav zakon predložen mislim da treba reći nekoliko riječi o njemu. On sigurno neće postići realizaciju ovakvih ciljeva, ali želimo upozoriti da je istovjetna problematika riješena Zakonom o obveznim odnosima i da je to točno ja ću vam potkrijepiti zapravo onim dijelom iz Zakona o obveznim odnosima koji regulira Ugovor o skladištenju. On regulira pojam, isključenje odgovornosti i neke obveze skladištara, zatim osiguranje, dužnost osiguranja, ograničavanje naknade štete, miješanje zamjenjivih stvari, pregledavanje robe, uzimanje uzroka, pretraživanje skladišta i pravo zaloga, podizanje robe i prodaje nepodignute robe, nedostatke pri primitku robe, promjenu, primjenu pravila u ostavi, dužnost izdavanja skladišnice, sastojci i sadržaj skladišnice, skladišnica za djelove robe, prava imaoca skladišnice, prenošenje priznanice i založnice, prava imaoca priznanice, prava imaoca založnice, protest zbog neisplate i predaje robe i zahtjev isplate od prenosioca zaležnice. Dakle, drugim riječima čini nam se da na sustavniji, na sustavniji i bolji način Zakon o obveznim odnosima rješava zapravo ugovor o skladištenju i dio toga ugovora koji se odnosi na skladišnicu. Zato mislimo da bi, a kada se govori o poljoprivrednim proizvodima i načinu njihovog kvalitetnog uskladištenja onda je to trebalo proširiti ne samo na žitarice i industrijsko bilje nego na proizvode koji su po financijskim iznosima kvalitetniji. Zašto se ne bi govorilo i o skladištenju voća pogotovo što tu skladišta su manjkava, kvalitetno uskladištenje je manjkavo a to su i proizvodi koji Hrvatskoj nedostaju i koji značajno utječu i u financijskim iznosima na uvoz poljoprivrednih proizvoda. Kad govorimo o vlasnicima skladišta onda tko danas, kad analiziramo tko danas ima skladišta? Imaju trgovačka društva i prehrambena industrija. Njihova skladišta su kapacitirana na način da zadovoljavaju potrebe njihove prerade. Ako se odnosi na trgovačka društva u poljoprivredi onda oni su kapacitirali svoja skladišta uglavnom na razinu svoje poljoprivredne proizvodnje, a kada se radi o proizvođačima onda su njihova skladišta kapacitirana na njihovu preradu. Drugim riječima vrlo malo imamo slobodnih skladišnih kapaciteta koja bi bila dostupna onima koji bi željeli samo uskladištiti robu i čekati eventualno povoljnije vrijeme za prodaju odnosno da čekaju za porast cijena, cijene svog proizvoda a da na temelju toga mogu imati određene financijske koristi odnosno da mogu na temelju skladišnice podizati kredite. Pitanje je i u koliko ukupnosti današnje financijske institucije žele pratiti, kreditno pratiti poljoprivrednu proizvodnju. Dakle ukupnu poljoprivrednu proizvodnju ne samo određeni segment. Država nešto ima više skladišta nego što je to bilo u ranijim razdobljima, ali i ona su danas negdje na razini kapaciteta potreba za robne zalihe. Mala komercijalna skladišta, pitanje u kakvom su ona danas stanju i je li one mogu zadovoljiti takve, takvu kvalitetu skladištenja kakva bi bila potrebna. S druge strane i oni koji raspolažu dakle i veća trgovačka društva nemaju uvijek i kvalitetnu, kvalitetne skladišne prostore. Još uvijek vam se, nećete vjerovati u Hrvatskoj koriste tzv. podna skladišta, a ne suvremeni silosi za skladištenje. Ono što neke, neki od trgovačkih društava koji se bave preradom žitarica danas koriste to je polog ali taj polog nije zapravo skladištenje i čekanje povoljnije cijene nego je to čista robna razmjena ili trampa. Vi njima date sirovinu, a oni će vama u određenom trenutku kad vi to želite nadoknaditi svojim proizvodom. Uglavnom i to se odnosi na pšenicu. Postavlja se i pitanje dostupnosti skladišta, skladišnih prostora koja su slobodna i hoće li baš svaki proizvođač poljoprivredni koji je zainteresiran uskladištiti svoju robu na nekom, na nekoj racionalnoj udaljenosti naći skladište koje bi htjelo preuzeti njegovu robu. Zato mislimo da ovu problematiku treba rješavati u skladu sa tržnim redovima koji su doneseni prije nekoliko mjeseci i sigurno da ne može, neće moći, neće moći kvaliteta se postići ako se neće osigurati i određeni državni garantni fond. Ovdje se unosi i uloga ravnateljstva za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi koja bi trebala voditi registre odnosno imati na raspolaganju cjenike usluga i popis skladišta koja će se koristiti za ovakve komercijalne svrhe. Ne znamo da li baš to bi trebalo biti u funkciji ravnateljstva za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi. Postavlja se i pitanje kakva bi bila cijena takvog skladištenja? Znamo da su cijene skladištenja dosta visoke. Da u cijenu se dosta toga nastoji ugurati i onaj tko ima nešto slobodnih kapaciteta on iznosi takvu cijenu koja, koju poljoprivrednik zapravo u strukturi cijene svoga proizvoda zapravo i ne može platiti. Primjedbe Vlade koje su naknadno iznesene na Odboru za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i ove primjedbe koje je danas ovdje pred nama iznio državni tajnik mislim da su dobre, racionalne. Mi ćemo u Klubu prihvatiti ovaj zakon kao inicijativu da se riješi ova problematika u prvom čitanju, ali predlažemo da Vlada razmotri cjelokupnu problematiku skladištenja poljoprivrednih proizvoda i da procijeni je li potrebno donositi posebni zakon u odnosu na ono što je već regulirano Zakonom o obveznim odnosima? Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegici Zgrebec. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić ispred Kluba HDSSB-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, gospođe kolegice i gospodo kolege zastupnici. Evo za razliku od prethodne točke u kojoj smo razgovarali o ulaganjima u otoke gdje se više govorilo o tome gdje i kako je uloženo relativno glatko su utrošene gotovo dvije milijarde kuna u 2007. godini za izgradnju infrastrukture i svega ostaloga i što je donijelo pozitivne rezultate. Nekako u ovom segmentu u poljoprivredi zakoni koji bi se trebali usvojiti i pripomoći već mjerama koje je ova Vlada napravila u smislu promjena u, kod poticanja poljoprivrednih proizvođača nekako vrlo sporo se rađaju, sporo idu i mislim da polako i opstruiraju ono što bi trebalo zapravo i što je trebalo davno napraviti i što je vrlo značajno upravo za regiju iz koje dolazim dakle za Slavoniju i Baranju. Zakoni koji reguliraju i potpomažu dakle nisu samo oni o poticajima, uređuju odnose u poljoprivredi su i Zakon o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem koji je bio u 5., na 5. sjednici Sabora Republike Hrvatske u prvom čitanju a kako vidim iz točaka ove sjednice nema ga u drugom čitanju. Koliko ima točaka? 60 i još nešto, ali dakle u drugom čitanju se nije pojavio Zakon o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem. Ovaj zakon koji je predložen ovdje, Zakon o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje također se dakle predlaže da bude to prvo čitanje jel'? I da se dopuni nakon određenih dogovora i nakon određenih prijedloga koji će jasno pasti a imamo ih i mi, ali i to upravo govori za ono, potvrđuje ono što sam malo prije govorio a to je da se nekako to sve skupa oteže, odugovlači i zapravo mislim da nanosi u neku ruku i štetu našim poljoprivrednim proizvođačima. Jasno je pri tome da i čini se jasnim da po tome pristaje, po tome, pri tome postoje i razmimoilaženja u mišljenjima u vladajućoj koaliciji. Ali osobno mislim da se to može jednim suvislim razlaganjem, razmatranjem i obrazloženjima potpuno preći preko toga i donijeti zakon koji bi sasvim sigurno u cijelosti potaknuo ono što u uvodnom dijelu ovoga prijedloga zakona i piše zbog čega se on donosi i što treba njime urediti. Jasno je da iz Strategije poljoprivrede i ribarstva Republike Hrvatske su izvučena iskustva poljoprivredno razvijenih zemalja. Možda netko nije vidio da zemlje oko nas već imaju potpuno razvijen sustav skladištenja i skladišnica. Dakle, Mađarska, Slovačka, Češka, Poljska, Bugarska dakle sve one zemlje koje su već ušle u Europsku uniju imaju to, imaju već uređen sustav skladištenja i skladišnica. Ne vidim razloga da se zbog toga kod nas pomalo prijedlozi ovoga zakona ocjenjuju kao dvojbenim jasno uz nekakvu stidljivu potporu u prvom čitanju. Ali pri tome jasno uvažavajući i mišljenja za poboljšanjima i to takvima da rekao bih žurnim poboljšanjima ovoga prijedloga, zakonskog prijedloga kako bi se moglo već tijekom ove šeste sjednice staviti, dakle drugo čitanje i konačni prijedlog na usvajanje. Jer nema vremena za čekanje i zbog čega bi poljoprivrednici čekali ovaj Zakon o skladišnici, a on ima svoje dobre strane osobito ukoliko prođu prijedlozi da se osigura, odnosno uvede bez obzira na tržni red i Zakone o obveznim odnosima koje je govorila kolegica prije mene, da se uvede sigurnosni fond kao sedmi element, sedmi čimbenik u osnovnim pitanjima koja se zakonom trebaju urediti. Dakle, osim dakle kada uzmemo i raščlanimo raščlambu šta to čini Zakon o skladišnici onda imamo dakle opće odredbe. Ja ih ne bih ponavljao zbog čega je to značajno osim za poljoprivrednike za poticanje tržnog gospodarstva, robnog gospodarstva o Slavoniji osobito i u drugim krajevima Hrvatske. Dakle, osim tih općih odredbi ovaj Zakon o skladišnici se odnosi na ovlaštenog skladištara i skladište, zatim skladišnica kao dokument koji ima dva elementa. To je, zatim nadzor i institucijska potpora, sigurnosni fond koji bi zajedno tvorili ili koji bi zajedno dakle osnovali i u njega uložili i Republika Hrvatska i skladištari koji su zainteresirani za skladišnicu, skladištenje i ovaj da kažem jednu granu gospodarstva kao što je skladištenje. Pri tome mislim da treba naći balans jedan između uloga države i skladištara kako bi zapravo to bilo ekonomično, racionalno za one koji misle se baviti skladišnim gospodarstvom. A takvih sasvim sigurno zainteresiranih ima. Mi znamo da su naša skladišta prilično neuvjetna, stara između 15 i 35 godina otprilike je dob naših skladišta za žitarice i industrijsko bilje. Svakako treba uvažiti i prijedlog da se ovaj zakon odnosi i na skladištenje voća i povrća, jer će biti zainteresiranih i za to. Osobno poznajem i u svojoj županiji i u izbornoj, petoj izbornoj jedinici ljude koji imaju velike plantaže voća, jabuka pogotovo koji upravo vape za ovim zakonom i uređenjem skladištenja na ovaj ovakav jedan zakonski način. Vrlo je značajno to da skladišnica predstavlja zapravo i dokument kojim se može trgovati, kojim se može kod banke podizati kredit. To treba jasno reći sa ove govornice da to poljoprivrednici znaju. Dakle, on se može upotrijebiti poput određene nekakvog novčanog instrumenta kojim se može, u koji se može uložiti kao hipoteka kod banaka što sasvim sigurno bi potaklo u krajevima u kojima bi bila ta skladišta potakla jedan brži, dala bi jedan zamah robnoj razmjeni, novčanim transakcijama i svemu ostalom što ide u, i što je ovdje predloženo u ovome zakonu. Zbog toga u prvom čitanju jasno da ćemo, da ću podržati i kao klub i osobno ovaj Prijedlog zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje uz napomenu da se u drugom čitanju u svakom slučaju treba uvrstiti sigurnosni fond kao garancija za slučajeve kada može doći i do elementarnih nepogoda, a i u nekim drugim slučajevima koji su se događali koje je netko ovdje spomenuo kao gospodin čini mi se iz HNS-a kada je dolazilo do malverzacija i ostalih stvari što je stvar zapravo policije i suda, a ne sigurnosne agencije. Ali, ako dođe do toga, pa govorim i o elementarnim nepogodama poput požara, poplave i slično jasno da treba postojati jedan sigurnosni mehanizam kojim bi se zaštitio i skladištar, ali i oni koji će biti vlasnici skladišnice vjerovnici ili proizvođači poljoprivrednih proizvoda. Bez tog elementa mislim da, dakle sigurnost tog fonda koji bi trebalo stvoriti, a opet u dogovoru između zainteresiranih skladištara, jednog izbalansiranog dogovora i ministarstva dakle Republike Hrvatske. Mislim da i to drugo čitanje zapravo neće imati smisla. Ja se nadam da će pri tome vladajući, dakle pozicija ocijeniti da i znam osobno da možda ne mogu točno reći i projicirati koliko bi to koštalo taj sigurnosni fond i sve ostalo što bi išlo. Ali sasvim sigurno da ne iziskuje silne dodatne novce u blagajni gospodina Šukera. Jer kada vidimo i kada čujemo točku prije koja je bila ovdje i kada je netko govorio Kajin ili netko na čega su se sve potrošili novci koji su bili predviđeni za otoke. Kada vidimo koliko koštaju sportske dvorane, Zračna luka Zagreb u stotinama milijuna eura, zadarska luka u stotinama milijuna eura, mislim da je ovo u odnosu na to jedan minimalni izdatak i smiješno je, pa ja bih rekao i drsko da govorimo o nekakvoj skupoći koju bi proveli ili nekakvim silnim novcima koji bi se mogao provesti ovaj zakon na zadovoljstvo poljoprivrednika, a osobito onih koji su u Slavoniji i Baranji dali toliko glasova ovoj vladajućoj koaliciji. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici, kako je potpredsjednik najavio, raspravljali bi do 13,30 pa bi onda bilo glasovanje ovih nekih točaka dnevnog reda, a ja vas sad pitam. Imamo 2 kluba i 3 pojedinačne rasprave. Da li da završimo raspravu po ovoj točki dnevnog reda pa onda idemo na glasovanje? To bi bilo mislim racionalno. I inače bih htio vam reći petkom u pravilu nemam pauze, radimo dok je prilike, jedan i pol, dva sata, glasovanje i tako namjeravam ako nemate ništa protiv takvu praksu u načelu, ne kažem da neće biti izuzetaka ponekad, ali da tako recimo radimo, pa evo, ipak se toga skupi tri dana rada, je li glasovanje i tako da takav ritam recimo zauzmemo. Ako se slažete, ja primam i uvažavam i druga mišljenja. Dobro, znači završiti ćemo ovu točku dnevnog reda. Sada je na redu u ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ovdje se na strani prvoj ovoga Prijedloga zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje doslovce kaže da sustav, citiram: "ovlaštenog skladištenja čine 3 bitne sastavnice, to su ovlašteni skladištar, skladišnica, nadzor od predloženog zakona se očekuje i kvalitetnije povezivanje važnih tržišnih subjekata, poljoprivrednika, prerađivača, financijskih institucija, poslovnih subjekata s priznatim skladišnim kapacitetima" itd. Na strani 3 se između ostalog govori o osnovnim ciljevima zakona, stvoriti uvjete za održivi razvoj, osigurati učinkovito povoljno financiranje, poljoprivredne proizvodnje na temelju skladišnice, uspostaviti stabilno tržište žitarice i industrijskih biljaka. Da li će ovaj zakon nešto nama pomoći? Ja sumnjam, da budem iskren u to, ali zasigurno nešto bi po tom pitanju valjalo učiniti. Do sada je praksa u ovoj zemlji skladištenja i robnih zaliha, slobodno se može reći bila lopovska. Do sada je praksa uvijek bila, usuđujem se reći na štetu seljaka. Nije bitno da li je riječ na štetu onoga slavonskog ili kojeg li već. Dok se ti ljudi, ti naši seljaci na neki način ne organiziraju, dok ih netko iskreno ne počne zastupati, dok ne pronađu nekoga tko će biti stvarno opozicija, ne mislim ovdje na politiku u Saboru, Vladi, nego kapitalu pa ajde i Vladama. Oni će saditi, oni će žeti, oni će se nadati da će moći živjeti od poljoprivrede, ali će zasigurno vrhnje ubirati neki drugi. U Hrvatskoj, možemo reći ne postoji nikakva politika ovih robnih zaliha. Dapače, u Hrvatskoj po nekim podacima je od 2000. do 2007., znači u tih 7, 8 godina otpisano 1,1 milijarda tih robnih zaliha, ili bolje rečeno to je taj neki gubitak koji se može iskazati u 1,1 milijardi kuna. Pa to je gospodo, tako reći to su dotacije za naše otoke u jednoj godini. Pa to je negdje pedesetak malih škola, to su 2 opće bolnice, to je 1/4 onoga kanala Dunav-Sava itd., itd. A stanje u zalihama krajem prošle godine bilo je svega 30% tog izgubljenog ili ukradenog iznosa. 2007. je planirana kupnja zaliha u vrijednosti od 201 milijuna kuna. Jasno, za to nije osigurana niti jedna kuna u proračunu. Međutim, što sad radi država? Da li slučajno ili namjerno, ona skupo kupuje, a s druge strane jeftino izvozi. Ona izvozi kada je cijena niska, a ona uvozi kada je cijena na svjetskom tržištu visoka i nikome ništa. Što čini Vlada? Do 1.7.2008. odobrava interventni bescarinski uvoz 100 tisuća tona pšenice za 250 eura po toni, a lani, 2007. je izvezeno 400 tisuća tona za oko 100 eura po toni, od čega 200 tisuća tona je izvezeno iz robnih rezervi. Zapravo, mi kupujemo na neki način tu istu pšenicu koju smo ranije izvezli. 400 tisuća tona smo izvezli za 100 eura po toni, znači za 40 milijuna eura, 100 tisuća tona smo nakon toga uvezli za 250 eura po toni ili za 25 milijuna eura. Znači matematika ili logika nekome tko sjedi u Vladi koji se time bavi je naprosto katastrofalna, da to ne nazovem možda pravim imenom kriminalom. 160 tisuća tona uvezene pšenice Hrvatska je platila koliko 400 tisuća tona izvezene. I to sve u nekoliko mjeseci. E ako je to sve čisto, neću reći da smo onda kreteni, ali nitko u ovoj sabornici, ja mislim kada gleda te podatke nije naivan da ne zna što se dešava. Pazite, mi sve to što radimo, radimo pred žetvu jer kao ne znamo kakva će ona biti. Da li će ona biti dobra, da li će biti loša? Pa to je nevjerojatno. Pa svaki seljak kada uđe u svoju njivu, u svoje polje u 4., ne 5. mjesecu, jasno je da zna kakva će biti te godine godina. Ja tvrdima da sve ovo što se radi na području tih robnih rezervi itd. je jedna smišljena politika, jednom riječju ništa se ne čini slučajno jer nitko u ovoj zemlji, ponajmanje ljudi u Vladi nisu tako naivni kao što ove brojke pokazuju. Što će donijeti ovaj zakon? Ne znam, ali ja znam da bi ovo područje itekako trebalo regulirati. Na ovim robnim rezervama mnogi su se u ovoj zemlji itekako, ili bolje rečeno silno obogatili pa sada kada će se to područje vjerojatno regulirati, hajde da se tako izrazim i oni mogu pošteno. No bolje ikad nego nikad. Međutim opet ću reći, bit nije u zakonu, bit je u politici, a politika na području robnih rezervi je katastrofalna. Da se razumijemo ništa bolje nije bilo ni za vrijeme bivše propale države, ali bogami ni ovako dalje više ne može ići jer u konačnici jedinu stvarnu pravu korist iz svega toga imaju najkrupniji poslodavci u ovoj zemlji. Ono što isto tako treba reći, da je ukupni rekordni uvoz poljoprivrednih proizvoda bio u prva četiri ovogodišnja mjeseca. Taj uvoz je iznosio 49,5 milijardi kuna. On nam je porastao za 14,4% pri čemu je hrane uvezeno za 3,3 milijarde kuna. Porast uvoza je bio 14,5%. Promatra li se znači uvoz hrane u devet osnovnih grupa proizvoda, uočava se kako samo u dvije grupe više izvozimo nego što uvozimo. To su ribe, to su riblje prerađevine, odnosno šećer, med i proizvodi od šećera. U svim ostalim grupama uvoz je puno veći od izvoza. U uvozu hrane gotovo se četvrtina odnosi na voće i povrće. Na uvoz je potrošeno skoro 760 milijuna kuna ili 11,5% više nego u istom lanjskom razdoblju. Uvoz žitarica i proizvoda od žitarica iznosio je 441 milijun kuna, a porast je bio vrlo visoki u prva četiri ovogodišnja mjeseca za čak 35%. Najveći s druge strane i to treba reći, inflatorni pritisak u Hrvatskoj proizvodi razumljivo cijena hrane utoliko ili tome uveliko pripomaže jedna nepostojeća suvisla politika robnim zalihama i zato se na tom području apsolutno nešto mora učiniti što vjerojatno između ostalog uvesti i skladišnicu po onoj narodnoj, ako ne ide drugačije valjda će nakon toga moći pošteno. Rekoh, ponovit ću. Hrvatska je Vlada početkom ove godine odobrila interventni bescarinski uvoz 100 tisuća tona pšenice kako bi pokrila manjkove do nove žetve. Ta se količina kao što sam rekao uvozi po cijeni od 250 € po toni, dok je iz Hrvatske prošle godine izvezeno 400 tisuća tona pšenice po cijeni od 100 € po toni, od toga je 200 tisuća tona izvezeno iz robnih zaliha, a da za to u ovoj zemlji nitko nije snosio nikakve posljedice. Drugim riječima država je u nekoliko mjeseci, gotovo direktno proizvela poskupljenje pšenice na domaćem tržištu za oko 150% što naravno prelijeva se na cijenu kruha, šta ja znam brašna i svega ostalog. Zaradili su u svemu tome samo vješti špekulanti. Prije svega u svemu tome najviše je zaradio „Agrokor“ odnosno druge velike tvrtke koje su mobilizirale kapital i odmah nakon žetve skupo izvezle jeftino kupljeno žito od slavonskog seljaka prije nego što je država shvatila što se događa i u rujnu 2007. uvela visoke izvozne carine. E nakon toga izvoz pšenice nam prestaje, prestaje, no započeo je izvoz brašna, a na to carine nisu uvedene i ceh je na kraju platio poreski obveznik odnosno onaj koji svako jutro mora kupiti kruh, ne znam brašno, paštu i tome sl. Vjerojatno ćemo te skandale sa robnim zalihama gledati i ubuduće, ali ovo o čemu je danas ovdje riječ to područje valja regulirati, a možda u ta robna skladišta poslati i gospodina Bajića.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik i potpredsjednik Sabora, Josip Friščić, u ime kluba HSS-a.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Zasigurno stavljanjem na raspravu ispred klubova ove problematike uobličene u Zakon o skladišnici željeli smo da i ovdje raspravimo, sagledamo, ponudimo određena rješenja, da se naprosto složimo, da svi smo skupa i mi ovdje i naše obitelji i građani ukupno ovisni prvenstveno ako krenemo od onoga „kruha našeg svagdašnjeg“ i sada kroz ovo sagledavao pozicije onoga koji to cijelu godinu radi, stvara i proizvodi i kada on o tome odlučuje. Mi smo imali situaciju desetljeća da je država otkupljivala, država utvrdila cijenu, a onaj koji je proizvodio on je imao na razmišljanje nekoliko sati, od njive do kuće ili silosa, jer u pravilu žito se skladištilo a tek kasnije se doznavalo i koja će biti cijena i kakve primjese, dio toga se davalo u polog, ali i tu su nastali brojni defektki o kakvima je i kolega Kajin govorio, jer nije bilo sigurnosti. Ako daš u polog danas svoje žito, bez obzira i samo za one namjene o kojima je i kolegica Zgrebec govorila, za zamjenu da predaš pšenicu uzmeš brašno, uzmeš posije, uzmeš nešto drugo što ti je potrebno, vrlo često se događalo da on koji je to preuzeo u pogodnom trenutku je to prodano i onda se opet upiralo prstom na državu, na politiku tko je dopustio to, tko će imati to namiriti i na koji način. I sigurno argumenti ovdje koji su iznijeti, nacrt koji je dat mogu se još snažnije, još šire elaborirati a rješenja i na drugi način postavljati. Ja vjerujem i zato i mi iz kluba HSS-a i podržavamo da zakon ide u dva čitanja, da između dva čitanja čujemo i na koji način gledaju iz Vlade, odnosno ministarstva na regulaciju ove problematike jer i od njih tražimo drugačiju odgovornost i tu je pojašnjenje onog jednoga od pojmova, što to znači ovlašteni skladištar, netko mora biti taj tko će nekome dati certifikat da jamči s obzirom na tehničku opremljenost da će roba zadržat kvalitetu i s obzirom na sve svoje ostale pokazatelje poslovanja i jamstava da tu robu neće progutat tržište, a proizvođač ostati bez svoje naknade. Sigurno je da i ne želim i svi skupa smo se opredijelili za tržišnu ekonomiju, sigurno je da je teško očekivati da ćemo se vratiti da probne zalihe ili netko drugi otkupljuje cjelovitu godišnju proizvodnju. Ali sigurno je i to da mi doživljavamo procese specijalizacije proizvodnje. Oni su povezani, od strukturiranja obiteljskih gospodarstava s jedne strane, privatizacije državnog poljoprivrednog zemljišta ili stavljanje tog zemljišta u funkciju prema obiteljskim gospodarstvima. Jedan proces koji se dugo očekivao, jer uvijek je bilo govoreno seljak je svaštar, on proizvode sve što je potrebno njemu i viškove plasira. On se danas kroz obiteljska gospodarstva strukturira, ide prema robnoj proizvodnji, ali u tome mu mi moramo pomoći jer on mora imati i jamstvo i sigurnost da onaj proizvod koji je proizveo, onaj proizvod koji zajednički smještava, da će mu biti plaćen i da on time može raspolagati. Stoji to da mi i danas i sada imamo dio regulative po kojoj bi načelno mogli govoriti da se ovim proizvodima može prometovati odnosno dobiti jamstva, ali nemamo toga u praksi. Bankari pitaju i govore donesite taj zakup. Ja se ne bojim i mi se ne bojimo u klubu da neće biti onih koji će po realnim odnosima, uvjetima i cijeni biti spremni prihvatiti i uskladištiti ove proizvode. Dio poduzetnika već danas ulazi i u ovaj sektor da radi smještajne silosne kapacitete za svoje potrebe, svojeg gospodarstva i šire. U tom dijelu on će biti organizator, onaj koji podupire proizvodnju na svojem prostoru i području. Na kraju krajeva, mi to i potičemo preko kapitalnih potpora iz programa Ministarstva poljoprivrede, ali zasigurno da nam je i želja i interes da se tu ne dogodi da nestane reda, da onaj koji je proizveo da taj ostane bez svojeg proizvoda. Jamstvo. Ovdje smo govorili i zasigurno i mi se slažemo, trebat će formirati određeni jamstveni fond, ali u zakonu stoji ono da ministarstvo izdaje ovlast nekome, utvrđuje da je netko sposoban biti skladištar. Na taj način mi zapravo odnosno ministarstvo postaje jamstvo i očekujemo da će tu se stvoriti jedna linija odnosa odgovornosti. Sigurno je da u svakom poslu ima i rizika i da te rizike treba i predvidjeti i za njih osigurati i određene sredstva. Da li ćemo kroz jamstveni fond ili na neki drugi način to osiguravati preko sredstava ministarstva, Vlade, proračuna, vjerujem da ćemo i to do drugoga čitanja zajedno s ministarstvom i Vladom iznijeti. I sigurno da ovo je početak reguliranja odnosa na ovom području gospodarenja, da će to trebati i šire sagledati. Ovdje je bilo govora i o voćarstvu i o povrtlarstvu jer uzmimo sada ono što je sad u jesen aktualno kao što su se ovdje u Slavoniji, Slavonci su ovdje govorili vidim nitko nije protiv, a ja sam često u Slavoniji. Svi pitaju kad ćete donijeti ovakav propis, ja očekujem da će oni kroz svoju raspravu nama pomoći da regulativa bude još kvalitetnija. Ali tu su i voćari. I mi sad govorimo otkupna cijena jabuke 2,8 zajamčena, 2 kn i 80 hoće li to biti 3. Svi smo mi bili u robnim centrima u siječnju i veljači, tada je ta jabuka ili takve jabuke su bile po 11, 12 do 16 kuna. Sigurno je da i na tom području treba stvoriti uvjete da se na adekvatni način robe uskladište, da osiguramo zadovoljenje potreba svojega tržišta. Onda će ovi podaci o uvozu biti mnogo manji, ali sigurno je i to da u toj cijeni mora adekvatno participirati proizvođač. Jer njemu je sad također ostavljeno dva, tri ili deset dana berbe, a sve ono ostalo je prostor u kojem netko drugi formira cijene, nosi se na tržištu i mnogi će reći snosi i rizik. Da, snosi određene rizike, ali u pravilu ostvaruje i profit. I zato klub HSS-a i kao predlagač i nakon rasprave podržat će donošenje ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Još imamo dvije pojedinačne rasprave. Gospođa Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Činjenica je da sustav ovlaštenog skladištenja i izdavanja skladišnice kao jamstvenog dokumenta za to skladištenje nije uređen te ga treba što prije urediti i u zakonodavstvu i gospodarskoj praksi Republike Hrvatske. Uređenje će koristiti poljoprivrednicima i prerađivačima žitarica i poljoprivrednog bilja, ali i trgovcima za jednostavniji prijenos vlasništva nad žitaricama, ali i davanje jamstva u svrhu kratkoročnog financiranja. Rizik pravilnog skladištenja je prisutan na domaćem tržištu i predstavlja problem da bi se mogao koristiti kao jamstvo. Sustav ovlaštenog skladištenja čine tri sastavnice. To je ovlašteni skladištar, skladišnica i nadzor. Skladišnica je kao jamstveni dokument koji istina nije zaživio u praksi temeljem postojećeg Zakona o obveznim odnosima. Zakonom je predviđeno kvalitetnije povezivanje važnih tržišnih subjekata, poljoprivrednika, prerađivača, financijskih institucija i poslovnih subjekata sa priznatim skladišnim kapacitetima ovlaštenim skladištarima. Funkcioniranje sustava osiguralo bi se kroz sustav tržnih redova koji će osigurati i zakupljivati skladišni prostor kod odabranih skladištara, a koji će dijelom koristiti za javne intervencije, a u drugom dijelu za komercijalno skladištenje. Nadležne institucije bi vršile nadzor prava, obveza i odgovornosti svih uključenih subjekata, a koordinacija bi bila u nadležnosti Ravnateljstva za tržišnu i strukturnu potporu. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom je uređenje jedinstvenog pravno reguliranog sustava uskladištenja žitarica i industrijskog bilja, ali i osiguranje deponentima, vlasnicima žitarica zaštitu kvalitete i količine deponiranih žitarica kod skladištara i uvođenje skladišnice znači u javnu i pravnu i praktičnu upotrebu na domaće tržište kao jamstveni dokument o vlasništvu, a koji bi bio u funkciji i jamstva za kredit. Država ima interes za korištenjem skladišnog pologa u smislu ovog zakona, ali zbog uklapanja u postojeći upravni inspekcijski nadzor koji će biti jamstvo za izvršenje zakonskih prava i obveza iz svih aktivnosti koje ovaj zakon predviđa. Očekujem da će ovaj prijedlog zakona bez obzira na ukazane i danas ovdje izrečene nedorečenosti, a to je ovdje izričaja preko tržišnih redova i fonda zainteresirati sve, znači i poljoprivrednike, prerađivače ali i financijske institucije, te ovlaštene skladištare za poboljšanje nedovršenih nedorečenosti, a i na taj način omogućiti uvođenje više reda u ovaj i još uvijek nedovoljno uređen segment poljoprivrede. Hvala.
Hvala lijepa. I konačno gospodin zastupnik Dragan Lukić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog Zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje koje danas imamo na dnevnom redu vrlo je važan za poljoprivredne proizvođače i prerađivače žitarica i poljoprivrednog bilja ali i trgovca. Važan je za sve subjekte u lancu od proizvodnje, prerade i prometa, ali je važan i za krajnje potrošače tih proizvoda, jer ovim zakonom u konačnici ćemo imati kvalitetnije proizvode na tržištu. Zašto je to tako? Iz prostog razloga što će se žitarice i ostalo industrijsko bilje čuvati u skladištima koja će biti ovlaštena za skladištenje, a uvjeti skladištenja će biti jasno propisani podzakonskim aktima. Tko može biti ovlašteni skladištar? Svaka pravna ili fizička osoba sa sjedištem u Republici Hrvatskoj registrirana za djelatnost skladištenja koja je putem javnog natječaja kojeg provodi ravnateljstvo za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi odabrana za poslove skladištenja. Ovlašteni skladištar izabran putem javnog natječaja upisuje se u upisnik skladištara koji se vode kod ravnateljstva. Kada je zadovoljena čitava procedura i ovlašteni skladištar upisan u upisnik stiču se svi uvjeti da skladištar može zaprimiti robu. Ono što je važno istaknuti da je u ovom momentu ne vrši prodaja, već predaja robe na čuvanje, a što će uvelike pomoći hrvatskom seljaku, jer neće biti prinuđen prodati robu u vrijeme žetve kada su cijene najmanje, već će moći čekati pogodan trenutak i cijenu da proda … [[Govornik se ne razumije.]] Roba mora biti određene kvalitete zašto su zadužene kontrolne kuće u nadležnosti skladištara i vlasnika robe. Skladištar je dužan za primljenu robu izdati skladišnicu, odnosno jamstveni dokument kojim se dokazuje vlasništvo i postojanje pologa u žitaricama i industrijskom bilju, kao i obaveza skladištara da ga isporuči vlasniku skladišnice. Skladišnica je garancija hrvatskom seljaku da je njegova roba na sigurnom i da on može raspolagati u svakom trenutku s istom. Skladištar je obavezan voditi registar skladišta, odnosno evidenciju svih promjena nastalih tijekom čuvanja robe, kao i evidenciju izdavanih i storniranih skladišnica. Skladištar je dužan osigurati skladište ali i robu, odnosno polog u skladištu i dužan je nadoknaditi eventualnu štetu nastalu na pologu zbog propusta u svom radu, a što će utvrditi inspektor nadležan za taj posao. Za predanu robu izdaje se skladišnica, a obrazac skladišnice je sastavni dio ovog zakona. Svaka ima svoj serijski broj i sastoji se od dva dijela, priznanice i založnice. Vlasnik skladišnice ima pravo koristiti istu u svrhu sklapanja pravnih i drugih poslova, uključujući i trgovanje ili neki drugi oblik prometa. Ono što je novost u ovom zakonu je to što vlasnik skladišnice može ostvariti kredit, odnosno dati u zalog uskladištene žitarice. Ova mogućnost će uvelike pomoći poslovanju naših farmera, jer zakon nudi alternativno rješenje za kratkoročno financiranje svih aktivnosti koje obavljaju poljoprivrednici i prerađivači tijekom jedne sezone koristeći robni kolateral kao jamstvo korištenja i vraćanja kreditnih sredstava banci. Donošenjem ovog zakona uvodi se više reda i uspostavlja stabilno tržište žitarica i industrijskog bilja u zemlji. Stvaraju se uvjeti za povoljno financiranje poljoprivredne proizvodnje na temelju skladišnice. Ovim zakonom se stvara temelj za pokretanjem suvremene trgovine žitaricama i industrijskim biljem na burzi i stvaraju uvjeti kojim se može prodati kada je najpovoljnije. Uloga ministarstva preko ravnateljstva i inspekcije, ministarstvo ima potpuni nadzor i uvid u sve poslove vezane za proces skladištenja. U prijedlogu ovog zakona u članku 26. i sedam govori se o kaznama. Mišljenja sam da treba razmisliti o povećanju iznosa ovih kazni. Ovi zakon uvodi dosta novina i trebat će vremena i edukacije da on zaživi u praksi. Njegovom primjenom isplivat će i problemi koje sada ne možemo vidjeti, zato će on vjerojatno u skoroj budućnosti imati i izmjene i dopune. Ali radi dobrih strana i kvalitetnih rješenja za hrvatskog seljaka koji su vidljivi iz ovog prijedloga zakona, podržat ću njegovo donošenje. Hvala.
Hvala lijepa. Da li želi predstavnik predlagatelja gospodin Zdravko Kelić zaključno? Da. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Vrijeme nam već curi. Pa evo ja mogu na kraju samo kazati kako kroz jednu konstruktivnu raspravu gdje se evo jedan dio saborskih zastupnika uključio u ovu raspravu pokušali smo sasvim sigurno izvući sve ono što je dato kao prijedlog, ono što je sigurno dato kao sugestija da se pokuša poboljšati ovaj prijedlog zakona. Zato smo i kazali odmah na početku da smo prihvatili da ovo bude prvo čitanje, da bi kroz dva čitanja došli do onoga rješenja kojeg svi želim, a to je interes dakle za ovaj zakon mogu naći svi oni koji su u ovome lancu. Stoga se zahvaljujem još jednom svima i naravno pozivam na suradnju i kroz drugo čitanje da možemo napraviti jedan kvalitetan i dobar zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo naknado. I Konačni prijedlog zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje. Budući da je prihvaćeno drugo čitanje, znači nije u prvom čitanju, u prvom čitanju sad zapravo glasujemo. Prihvaća se Prijedlog zakona o skladišnici za žitarice i industrijsko bilje. I drugo. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da su većinom glasova, 98 glasova za i 1 suzdržan prihvaćeni ovi zaključci.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice zastupnici. Odbor za izbor i imenovanje za upravne poslove Hrvatskog sabora na 19. sjednici održanoj 19. rujna 2008. godine većinom glasova utvrdio Prijedlog odluke o imenovanju članova Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora. U Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora imenuje se za članove: iz reda predstavnika braniteljskih udruga i udruga proizašlih iz Domovinskog rata Mile Dedaković, Branko Borković i magistar znanosti Miljenko Crnjac.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanje. Molim uključite se o prijedlogu Odbora za izbor i imenovanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj je prijedlog prihvaćen većinom glasova, 92 glasa za i 7 suzdržanih. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 19. sjednici održanoj 19. rujna 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Odbora državne nagrade za šport Franjo Bučar. Prvo, za predsjednika Odbora za državne nagrade za šport Franjo Bučar imenuje se profesor doktor znanosti Dinko Vuleta, dekan Kineziološkog fakulteta sveučilišta u Zagrebu. Drugo, za članove Odbora državne nagrade za šport Franjo Bučar imenuje se: Ratko Rudić, vaterpolo trener i izbornik, Tamara Boroš, hrvatska reprezentativka u stolnom tenisu, Damir Šegota, pomoćnik glavnog tajnika za olimpijski program Hrvatskog olimpijskog odbora, Gordan Kožulj, vrhunski športaš, osvajač više medalja na europskim i svjetskim plivačkim prvenstvima, Vjekoslav Lovrić, međunarodni rukometni sudac, Joško Vlašić, trener Blanke Vlašić, hrvatske rekorderke i svjetske prvakinje u skoku u vis, Janko Goleš, direktor Sportskih novosti, Edo Trivković, bivši prvoligaški međunarodni nogometni sudac te profesor kineziologije. Treće, imenovani predsjednik i članovi Odbora državne nagrade za šport Franjo Bučar stupaju na dužnost danom 15. listopada 2008. godine.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 98 glasova za, 3 suzdržana i 1 protiv prihvaćen prijedlog Odbora za izbor i imenovanje. Hvala. Izbor imenovanja. Molim gospođu Nevenku Majdenić, predstavnicu odbora da se izjasni o prijedlozima. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 21. sjednici održanoj 24. listopada jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o razrješenju predsjednika i izboru predsjednice Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se predsjednik Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora Ivo Grbić. I drugo, za predsjednicu Odbora za pravosuđe bira se Ana Lovrin.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Stavljam prijedlog na glasovanje. Molim gospodina Hebranga.
Predsjedniče, predlažemo glasovanje za prijedloge odbora rukom.
Hvala lijepo. Tko je za ovaj prijedlog molim da digne ruku. Ima li protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 113 glasova. Tko je suzdržan? Nisam vidio. Suzdržan? Molim, tko je suzdržan? Izvolite prebrojiti. Prihvaćen je sa 100 glasova za i 3 suzdržana ovaj prijedlog. Idemo dalje. Izvolite.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 21. sjednici održanoj 24. listopada jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru članice Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora Tomislav Čuljak. I drugo, za članicu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora bira se Ana Lovrin.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Stavljam prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za ovaj prijedlog neka digne ruku? Hvala. Ima li protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 107 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 21. sjednici održanoj 24. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora Vojislav Stanimirović. I drugo, za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora bira se Mile Horvat.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za neka molim digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 107 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Idemo dalje. Izvolite.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 21. sjednici održanoj 24. listopada 2008. godine je jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za razvoj i obnovu Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za razvoj i obnovu Hrvatskog sabora Vojislav Stanimirović. I drugo, za člana Odbora za razvoj i obnovu Hrvatskog sabora bira se Mile Horvat.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Molim tko je za neka digne ruku? Hvala. Protiv? Ima li suzdržanih? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 107 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 21. sjednici održanoj 24. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio U Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora imenuje se za članove: iz područja telekomunikacija doktor znanosti Mislav Grgić, iz područja pomorstva profesor doktor znanosti Pavao Komadina, iz područja željeznica Milan Brkić, iz područja cestovnog prometa Tomo Vidović, iz područja pošta Branka Sudan.
Hvala. Otvaram raspravu. Gospodin Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Neki su mi kolege rekli da nek' se ne javljam, jer da nemam nikakve šanse da ispravim prijedlog, pa sad da vidimo. Dakle, radi se o vanjskim članovima Odbora za promet, radi se o tome da ti vanjski članovi su se javili na natječaj koji smo i raspisali. Radi se o tome da su se ti potencijalni vanjski članovi javili za pojedine oblasti, dakle kao što ste pročitali za pomorstvo, za zračni promet, za sigurnost prometa. I mi smo danas i ne samo danas, raspravljali o sigurnosti u širem smislu, ali ja nisam zaboravio da nam sigurnost cestovnog prometa i dalje šepa kao što i znate. Pa onda se trebamo potruditi, ja apeliram na kolegice i kolege, da nam taj naš institut, institucija Odbora za pomorstvo, promet i veze izgleda što stručnije, što bolje i što uspješnije i zato ja ne znam zašto ste vi, makar sam vas jučer i osobno kontaktirao, nisam išao preko stranke nego sam vas osobno predsjednice kontaktirao i upozorio sam vas na jedan prijedlog, a to je prijedlog koji je stigao od Instituta za promet i veze, da se na to mjesto kandidira, dakle za sigurnost cestovnog prometa kao vanjski član Odbora za promet, prof.dr. Ivan Dadić od 1.10. naglašavam od 1.10. ove godine i dekan prometnog fakulteta, a kada se netko nekog pita u ovoj zemlji o sigurnosti prometa onda se pita njega. Pa mi nije jasno zašto ste umjesto njega predložili gospodina Tomu Vidovića direktora sektora u Hrvatskim cestama koji nikako nema tu biografiju koju ima ovaj. Dakle ja sada ne bih htio ulaziti u vaše motive, ali naglašavam da predlažem da se zbog ovih razloga koje sam ovdje kazao, umjesto Tome Vidovića za sigurnost prometa imenuje gospodin prof. Ivan Dadić.
Imamo jednu repliku, gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Kolega Šprem u svojoj replici ću ustvari ovako reći, na žalost mislim da nema šanse da vaš prijedlog na žalost prođe. Jer kada se radi o vanjskim članovima i članicama odbora na žalost često očito presuđuju neke druge stvari, a ne stručnost za određeno područje. Ja ću iskoristiti da kažem primjer Odbora za ravnopravnost spolova, gdje je ovaj Sabor od tri člana izabrao jednog člana, član vanjskog odbora koji žive u Americi. Koji se uredno javio na otvoreni natječaj, ali on živi u Americi. On naravno ne može dolaziti na sjednice odbora, ali on je mene recimo jučer nazvao i rekao da on smatra da je to sasvim u redu da on na daljinu sudjeluje u radu Odbora za ravnopravnost spolova. A kakve veze ima sa problematikom kojom se taj odbor bavi, da samo kažem da je u svojoj biografiji napisao da je između ostaloga i stručnjak za pitanja UDBA-e. … [[Upadica se ne čuje.]] UDBA-e. I to mu je valjda bila kvalifikacija ili možda to što on živi u dijaspori, kvalifikacija da bude izabran za člana, za vanjskog člana Odbora za ravnopravnost spolova. Pa evo kolega Šprem, ovo je moj doprinos raspravi o tome kako i na koji način se biraju članovi i članice odbora, vanjski članovi i članice pojedinih odbora. Hvala.
Hvala. Moglo bi se reći da je on dopisni podržavatelj ovo za ravnopravnost spolova, može i to egzistirat možda jel'. Gospodin Šprem odgovor.
Ispričavam se gospodine predsjedniče, samo još da kažem, ja inače to ne volim govoriti, ali me evo kolege upozoravaju da sam to zaboravio. Nisam zaboravio nego ne volim to govoriti. Gospodin Tomo Vidović je lokalni dužnosnik HDZ-a, ali ovdje trebamo stručnjake. Da je on eminentni stručnjak ja ne bih imao ništa protiv, ali u odnosu na profesora Dadića, nemojte se ljutiti.
Tko će sada ovdje ocjenjivati tko je stručnjak, a tko nije. Gospođa Majdenić izvolite nešto reći u povodu toga.
Pa evo povodom toga samo moram reći da je naš Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove radio po Poslovniku. Da smo dakle raspisali javni poziv koji je 22. rujna objavljen u "Narodnim novinama" na internet stranicama i "Vjesniku". Rok je bio 15 dana. Dobili smo stvarno kvalitetne prijedloge i Odbor je odlučio o ovim kandidatima, htjela sam reći jednoglasno. Ja potvrđujem da ste vi sa mnom razgovarali i rekli ste da neće biti možda nitko od članova SDP-a pa da vi predlažete, no danas na sjednici Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove bio je jedan član SDP-a. Prema tome imali ste mogućnost da on predloži dotičnog gospodina. Inače smatramo da smo izabrali stvarno kvalitetne ljude.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Stavljam prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za, molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je prijedlog Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora prihvaćen sa većinom glasova, 77 glasova za, 23 protiv i 5 suzdržanih. Molim dalje gospođu predsjednicu.
Zahvaljujem. Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 21. sjednici održanoj 24. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju člana i izboru članice Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Prvo, razrješuje se član Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije Damir Sesvečan iz reda zastupnika. I drugo, za članicu Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije bira se Ana Lovrin iz reda zastupnika.
Hvala. Otvaram raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Tko je za, molim da digne ruku? Hvala. Ima li protiv? Hvala. Suzdržanih? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 105 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Dame i gospodo zastupnici, nastavak sjednice je dakle u utorak u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja, te onda Izvješće o korištenju pristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje 1. siječnja do 30. lipnja. Dakle, i dalje dnevni red pa ćemo onda i onaj obraćanje ministara uključit. Hvala vam lijepa i želim vam ugodan vikend svima.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 22. sjednici održanoj 30. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru članica Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se članica Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora Vesna Buterin. I drugo, za članicu Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora bira se Ana Lovrin.
Hvala. Otvaram raspravu. Gospodin … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodine predsjedniče predlažem glasovanje rukom radi brzine.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Dalje molim.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 22. sjednici održanoj 30. listopada je jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora Davor Huška. I drugo, za člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora bira se Ivo Grbić.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Tko je za? Molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 22. sjednici održanoj 30. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru članice Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora. Za članicu Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora bira se Vesna Buterin.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Tko je za? Molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 119 glasova prihvaćen prijedlog odbora. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 22. sjednici održanoj 30. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za zaštitu okoliša Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za zaštitu okoliša Hrvatskog sabora bira se Branko Kutija.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora, tko je za, na glasovanje. Tko je za? Nek digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Jedan. Hvala. Ovaj je prijedlog prihvaćen većinom glasova; 118 glasova za i 1 suzdržan. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 22. sjednici održanoj 30. listopada 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju članice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Razrješuje se članica Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa iz reda uglednih javnih djelatnika Deša Mlikotin-Tomić na osobni zahtjev.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za? Nek digne ruku. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj prijedlog je prihvaćen sa većinom glasova; 118 za i 1 suzdržan. Na ovaj način smo završili danas glasovanje. Dame i gospodo zastupnici sa ovim ćemo završiti 6. zasjedanje Hrvatskog sabora. Kako sada stvari stoje ima prijedloga da se započne 7. sjednica 19.11. mjeseca iz razlog što su mnogi zastupnici na putu, na, u raznim institucijama i delegacijama koje su uglavnom oko polovine 9. ovoga 11. mjeseca, ali ako ipak dođe do nekih prijedloga i promjena onda ćemo vas na vrijeme obavijestiti. Računajte da bi trebalo početi devetnaestog s time da ako bude trebalo jer se raspravlja i donosi proračun, a i neki drugi zakonski prijedlozi koji su u svezi sa usaglašavanjem sa zakonodavstvom Europske unije. Ako bude trebalo, onda ćemo zasjedati od utorka, a ponekad možda i ponedjeljkom da bi do 15.12. dok je ustavni rok zasjedanja da bi završili ono što nam je nužno završiti. Ako se s time slažemo ja bih vas sve skupa pozdravio i da se dobro odmorite i naravno i da se vidimo kad dobijete poziv. Molim, prelazimo na Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Gospodin predsjednik povjerenstva Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 11. sjednici održanoj dana 19. rujna 2008. godine zahtjev Županijskog državnog odvjetništva u Dubrovniku od 15. travnja 2008. upućen putem Državnog odvjetništva Republike Hrvatske aktom od 14. kolovoza 2008. godine. predsjedniku Hrvatskog sabora za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Stipe Gabrića, zastupnika u Hrvatskom saboru zbog osnovane sumnje da je počinio kaznena djela zlouporabe ovlasti u gospodarskom poslovanju te krivotvorenja službene isprave iz članka 292. stavka 1. i 2. i članka 312. stavka 1. Kaznenog zakona. Gospodin Stipe Gabrić zastupnik je 6. saziva Hrvatskog sabora te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata te se bez odluke Hrvatskog sabora protiv istog ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Shodno rečenom, a na temelju članka 23. stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora, Državno odvjetništvo Republike Hrvatske uputilo je zahtjev za odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Stipe Gabrića i nakon rasprave Mandatno-imunitetno povjerenstvo na temelju članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno sa 5 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje slijedeće odluke: Daje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Stipe Gabrića po zahtjevu Državnog odvjetništva u Dubrovniku, broj KDO 55/07 upućen putem Državnog odvjetništva Republike Hrvatske aktom broj KRIDO 536/08 zbog osnovane sumnje da je počinio kaznena djela iz članka 292. stavak 1. i 2. i članka 312. stavka 1. Kaznenog zakona. Obrazloženje imate u nastavku.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Molim uključimo se. Rezultat? Ovaj prijedlog prihvaćen je većinom glasova, 94 glasa za, 2 suzdržana i 1 protiv. Hvala. Imamo Izvješće mandatno-imunitetskog povjerenstva. Molim predsjednika Mandatno-imunitetskog povjerenstva, gospodina Sesvečana da uzme riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo imamo Izvješće o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ranka Ostojića. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 12. sjednici održanoj dana 2. listopada 2008. godine zahtjev Općinskog suda u Splitu za davanje odobrenja za pokretanje, odnosno vođenje kaznenog postupka protiv Ranka Ostojića, budući da je protiv njega tužitelj Dubravko Jagić iz Zagreba podnio privatnu tužbu zbog kaznenog djela uvrede iz članka 199. stavak 2. Kaznenog zakona. Gospodin Ranko Ostojić, zastupnik je 6. saziva Hrvatskog sabora, te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskog sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata, te se bez odluke Hrvatskog sabora protiv istog ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Nakon rasprave Mandatno-imunitetno povjerenstvo na temelju članka 104. i Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno da 7 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje slijedeće odluke. Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za pokretanje, odnosno vođenje kaznenog postupka protiv zastupnika Ranka Ostojića po privatnoj tužbi tužitelja Dubravka Jagića iz Zagreba zbog kaznenog djela uvrede iz članka 199. stavka 2. Kaznenog zakona.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog povjerenstva na glasovanje. Tko je za prijedlog povjerenstva? Hvala. Protiv? Ovo je načelno pitanje, ja bih protiv. Suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Ovaj je prijedlog prihvaćen većinom glasova – 104 glasa za i jedan protiv. Molim dalje.
Izvješće o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Marina Jurjevića. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 12. sjednici održanoj dana 2. listopada 2008. godine zahtjev Općinskog suda u Splitu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Marina Jurjevića budući da je protiv njega oštećenik kao supsidijarni tužitelj Drago Maček iz Zagreba podnio optužni prijedlog zbog kaznenog djela širenja lažnih i uznemirujućih glasina iz članka 322. stavak 1. Kaznenog zakona. Gospodin Marin Jurjević zastupnik je 6. saziva Hrvatskog sabora, te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskog sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata, te se bez odluke Hrvatskog sabora protiv njega ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Povjerenstvo je utvrdilo da je Općinsko državno odvjetništvo u Splitu rješenjem broj KDO646/07 od 29. svibnja 2007. godine odbacilo kaznenu prijavu oštećenika Drage Mačeka, te je isti preuzeo kazneno gonjenje i u svojstvu supsidijarnog tužitelja. Nakon rasprave Mandatno-imunitetno povjerenstvo na temelju članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno sa 7 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje slijedeće odluke. Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se i odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Marina Jurjevića po optužnom prijedlogu oštećenika kao supsidijarnog tužitelja Drage Mačeka iz Zagreba zbog kaznenog djela širenja lažnih i uznemirujućih glasina iz članka 322. stavka 1. Kaznenog zakona.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Stavljam ovaj prijedlog povjerenstva na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 105 glasova prihvaćen zaključak povjerenstva. Molim dalje.
I još izvješće o početku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Vojislava Stanimirovića i početku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Mile Horvata. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 12. sjednici održanoj 2. listopada 2008. godine pisani zahtjev zastupnika Vojislava Stanimirovića od 19. rujna 2008. godine kojim je izvijestio povjerenstvo da stavlja svoj zastupnički mandat u mirovanje iz osobnih razloga s danom 15. listopada 2008. godine. Kako je gospodin Vojislav Stanimirović izabran za zastupnika u 6. saziv Hrvatskog sabora kao kandidat Samostalne demokratske srpske stranke u 12. izbornoj jedinici, Samostalna demokratska srpska stranka je sukladno članku 12. stavku 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor odredila da Mile Horvat kao zamjenik zastupnika u navedenoj izbornoj jedinici započeo je obnašati zastupničku dužnost umjesto zastupnika Vojislava Stanimirovića. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata Vojislava Stanimirovića kao i uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti njegova zamjenika Mile Horvata. Sukladno rečeno, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave temeljem članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno sa 7 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o mirovanju zastupničkog mandata i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika. Dana 15. listopada 2008. godine započinje mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Vojislava Stanimirovića, zastupničku dužnost sukladno članku 9. stavku 2. Poslovnika Hrvatskog sabora dana 15. listopada 2008. godine počinje obnašati zamjenik zastupnika Mile Horvat.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na ovaj prijedlog Mandatno-imunitetskog povjerenstva na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva je prihvaćen jednoglasno sa 105 glasova. Dame i gospodo zastupnici, molio bih još jednom da ako se mogu malo počistiti od materijala naše klupe i drugo, najavljujem da će 15.10., dakle ovaj tjedan nećemo imati sjednicu zbog, između ostalog i zbog proslave Dana nezavisnosti itd. i drugih manifestacija, pa ćemo 15. nastaviti sjednicu sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Dakle, sa tim i tako redom, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba. Dakle, želimo vam odmor dobar i da se vidimo i u utorak na svečanoj sjednici i onda 15. na nastavku 6. sjednice. U 11 sati u utorak. Hvala. Molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva Izvješće o zahtjevu za prestanak mirovanja zastupničkog mandata zastupnice Ane Lovrin i prestanka obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnice Tomislava Vrdoljaka. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Dakle, Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 13. sjednici održanoj 16. listopada 2008. godine pisani zahtjev Ane Lovrin za nastavak obnašanja zastupničke dužnosti upućen predsjedniku Hrvatskoga sabora dana 10. listopada 2008. Budući da je dužnost ministrice pravosuđa prestala obnašati 10. listopada 2008. godine pa su time prestali razlozi za mirovanje zastupničkog mandata zbog nespojivosti dužnosti ministrice za zastupničkom dužnošću iz članka 9. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Povjerenstvo je utvrdilo da je mirovanje zastupničkog mandata gospođe Ane Lovrin izabranoj na listi Hrvatske demokratske zajednice u 9. izbornoj jedinici započelo 1. siječnja 2008. godine zbog nespojivosti dužnosti ministra pravosuđa iz članka 9. zakona te da je njezin zamjenik, gospodin Tomislav Vrdoljak, dana 11. siječnja 2008. godine započeo s obnašanjem zastupničke dužnosti u Hrvatskom saboru. Kako je gospođa Ana Lovrin sukladno članku 13. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor podnijela pisani zahtjev predsjedniku Hrvatskog sabora u zakonskom roku, povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti pa mirovanje zastupničkog mandata zastupnici Ani Lovrin prestaje 8 dana od dana podnošenja zahtjeva te istim danom prestaje zastupnička dužnost njezina zamjenika, Tomislava Vrdoljaka. Sukladno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave temeljem članka 104. Poslovnika Hrvatskoga sabora jednoglasno, sa 7 glasova za, predlaže Hrvatskom saboru donošenje Odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika. Dana 18. listopada 2008. prestaje mirovanje zastupničkog mandata zastupnice Ane Lovrin. Zamjenik zastupnice Tomislav Vrdoljak dana 18. listopada 2008. prestaje obnašati zastupničku dužnosti.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva je prihvaćen većinom glasova, 103 glasa za i 3 suzdržana. Molim dalje.
Sljedeće izvješće o zahtjevu za prestanak mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Radimira Čačića i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Zlatka Horvata. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 13. sjednici održanoj 16. listopada 2008. godine pisani zahtjev Radimira Čačića za nastavak obnašanja zastupničke dužnosti upućen predsjedniku Hrvatskoga sabora dana 9. listopada 2008. godine. Povjerenstvo je utvrdilo da je gospodin Radimir Čaić na izborima za Hrvatski sabor održanim 24. i 25. studenog 2007. godine izabran za zastupnika u Hrvatski sabor te da je 21. prosinca 2007. godine Hrvatskom saboru dostavio pisanu izjavu kojom stavlja mandat u mirovanje jer će nastaviti obnašati dužnost župana Varaždinske županije koja je temeljem članka 9. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor nespojiva s dužnosti zastupnika u Hrvatskom saboru. Sukladno tome, na konstituirajućoj sjednici Hrvatskog sabora održanoj 11. siječnja 2008. godine Hrvatski sabor prihvatio je izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva o provedenim izborima za zastupnike u Hrvatski sabor kojim je s danom 11. siječnja 2008. godine u skladu s člankom 9. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor utvrđen početak mirovanja zastupničkog mandata Radimiru Čačiću te početak obnašanja zastupničke dužnosti njegova zamjenika Zlatka Horvata. Gospodin Radimir Čačić 20. lipnja 2008. godine razriješen je dužnosti župana Varaždinske županije. Odredbom članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor propisano je da po prestanku obnašanja nespojive dužnosti, zastupnik nastavlja obnašanje zastupničke dužnosti na temelju prestanka mirovanja mandata ako podnese pisani zahtjev predsjedniku Sabora u roku od 8 dana od dana prestanka obnašanja nespojive dužnosti. Iz navedenog, povjerenstvo je utvrdilo da je Radimir Čačić propustio navedeni rok od 8 dana, budući da je razriješen dužnosti župana Varaždinske županije 20. lipnja 2008. godine, a zahtjev o ponovnom početku obnašanja zastupničke dužnosti podnio je 9. listopada 2008. godine. U raspravi koja je uslijedila naglašeno je većinsko mišljenje članova povjerenstva kako propisani rok od 8 dana nije prekluzivan već instruktivan, s obzirom da zakon nije propisao posljedice za neaktiviranje mandata u određenom roku. Isto tako, člankom 10. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor propisana su četiri slučaja u kojima zastupniku prestaje mandat prije isteka vremena na koje je izabran i to ukoliko podnese ostavku, ukoliko mu je pravomoćnom sudbenom odlukom oduzeta poslovna sposobnost, ukoliko je pravomoćnom sudbenom odlukom osuđen na bezuvjetnu kaznenu zatvoru u trajanju dužem od 6 mjeseci i smrću. Dakle, ne navodi se propuštanje roka od 8 dana kao razlog za prestanak mandata prije isteka vremena na koje je zastupnik izabran. Povjerenstvo također smatra da zastupnici temeljem ustavnih odredbi imaju pravo na mandat koji prestaje tek po proteku vremena od 4 godine na koji su birani, članak 72. Ustava Republike Hrvatske. Slijedom navedenog, povjerenstvo je utvrdilo da gospodin Radimir Čačić ima pravo na aktiviranje zastupničkog mandata temeljem pisanog zahtjeva od 9. listopada 2008. godine te mu mirovanje zastupničkog mandata prestaje 8. dana od podnošenja pisanog zahtjeva predsjedniku Hrvatskoga sabora u smislu odredbe članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Sukladno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provede rasprave temeljem članka 104. Poslovnika Hrvatskoga sabora većinom glasova, 7 za i 1 suzdržan, predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika. Dana 17. listopada 2008. godine prestaje mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Radimira Čačića. Zamjenik zastupnika gospodin Zlatko Horvat dana 17. listopada 2008. godine prestaje obnašati zastupničku dužnost. Evo, hvala.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime kluba gospodin Čehok. Izvolite. Ivan Čehok.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo, kolegice i kolege. Očito je da ćemo odmrznuti mandat kolege Čačića ali jednako tako možda nekima manje očito da ćemo danas zamrznuti i ja bih rekao i zalediti svu pravnu i zakonodavnu ulogu i dimenziju ovoga časnoga Doma. Meni je već sada ledeno od pomisli od onog što mi danas činimo. Ne samo stoga što mijenjamo svoja uvjerenja, poglavito vi, dragi koalicijski kolege i partneri iz HDZ-a, nego zato što još pokušavamo ravnom teorijskom gimnastikom i ekvilibristikom objasniti sami sebi nešto što je posve jasno i potpunom pravnom neuku malom djetetu. Čovjek ne mora biti vješt u pravnoj struci, čovjek može biti potpuni pravni alfabet, zdrava logika i zdravi razum govori o tome da ne želi špekulirati ali ću reći svoju impresiju da je riječ o političkoj trgovini par exelance. I mi kao klub nećemo u tome sudjelovati. Mi ne poričemo pravo, dapače mi smatramo da je zastupnički status nešto što nitko ne može oduzeti, da je zastupnički status nešto što prestaje kako reče predsjednik povjerenstva zbog viših sila. Sve ove četiri su više sile, odnosno jedno je kada smrću ili zbog toga što ste pravomoćno osuđeni ili zbog nekih drugih razloga prestaje mandat, drugo je kada sami stavite mandata u mirovanje i kada propustite rokove. I nije ovo o čemu govorim samo zbog toga što evo i neka se ne naljuti, ali naš eminentni ustavni stručnjak moj kolega Šeks i naš kolega tumačio u ljeto jedno, danas tumači drugo, nego zbog toga što svi ovi razlozi poglavito pak razlog vidite propustili smo to učiniti kod Bagarića, pa onda idemo propustiti još koji puta su zapravo razlozi koji dovode u pitanje uopće pravnu logiku i zakonodavnu logiku, pa naravno onda i ideju pravednosti i poštenja i konzistentnosti pravnoga sustava. Znači ako smo propustili jednom i učinili nešto što znači ogriješiti se o zakon, idemo sada svaki puta to propustiti. To gospođe i gospodo doista dovodi u pitanje cijeli pravni sustav. Ja vas molim, svi zajedno razmislimo o tome što danas činimo. To su opasni presedani iz ovih ili onih razloga kako viša politička sila ne bi uvjetovala višu pravnu silu, znate. Jer kada će politika uvjetovati poštivanje ili tumačenje pravnih normi, onda se bojim da je s pravnim sustavom gotovo. I mislim da smo mi kolegice i kolege zastupnici prvi koji na to trebamo upozoriti i čvrsto se boriti za to da poštujemo pozitivne pravne propise. Prema tome, HSLS i HSU neće glasovati o ovome.
Hvala. U ime kluba HNS gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Dirljivo je slušati ovaj pledoaje za očuvanje zakonitosti u Visokome domu, ali bi bilo mnogo uputnije i dirljivije da smo to slušali u nekim drugim prigodama, pa da se također prozivalo koalicijske partnere iz HDZ-a kada je recimo odmrzavan gospodinu Bagariću. Ja cijenim napore gospodina Čehoka, između ostaloga i zbog toga što je poznato da je on ljubitelj i veliki poštovatelj gospodina Čačića kao veliki politički rival u Varaždinu, ali valja reći da nije lako govoriti o političkoj trgovini i korupciji s pozicije gradonačelnika Varaždina i lidera HSLS-a u Varaždinskoj regiji, jer nije to bilo tako davno i mi znademo vrlo dobro da je gospodin Čačić danas ovdje s nama u klupama upravo zbog toga što je djelovanjem kruga oko gospodina Čehoka on smijenjen sa svoje dužnosti na jedan brutalan način koji je suprotan volji birača u Varaždinskoj županiji. Ali nije to problem kojeg ćemo danas ovdje diskutirati, jer je to pitanje koje će riješiti birači u Varaždinskoj županiji, ali ne bi bilo dobro kada progovaramo o visokim načelima i ciljevima da skrivamo ispod ove govornice stvarne motive. Činjenica jest da postoje brojne nedoumice u našem političkom sustavu, pa također i u propisima po kojima funkcionira ovaj Visoki dom. Nije to od jučer i iz godine u godinu to se i unapređuje. Međutim, činjenica jest da je Ustav definirao, da je mandat izabranog zastupnika neprikosnoven. To treba poštivati, jer gospodin Čačić je dobio svoj mandat u Hrvatskome saboru voljom birača. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin Ivan Čehok.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod. Ja sam spominjao samo političku trgovinu, a ne i političku korupciju. I jednako je tako netočan navod da djelatnošću mojega kruga je gospodin Čačić smijenjen. On je smijenjen zbog toga što su dva vijećnika HNS-a odlučila postati nezavisna te se nisu slagala s politikom županovanja gospodina Čačića i to gospodin Beus jako dobro zna pa neka najprije čisti u svojim redovima a mene neka pusti na miru jer s time doista nisam imao nikakve veze.
Hvala. U ime Kluba? U ime Kluba gospodin Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo, ja nisam izašao da u ime Kluba SDSS-a govorim u bilo kojem smislu o nečijim nespretnostima. Niti pojedinih zastupnika niti nas zastupnika članova pojedinih odbora ili zastupnika u ovom Domu općenito. A tih nespretnosti je bilo. Ali isto tako nisam ni ovdje zato da slušam uvod u predizborne skupove i predizborne lokalne konstelacije u pojedinim sredinama. A ako se o ovom prijeporu a jeste doista posrijedi jedan prijepor nema ništa drugo za reći onda je bolje da o tome ne govorimo. A prijepor se po mojem mišljenju, a ja nisam niti pravni niti ustavni stručnjak, ja sam samo jedan zastupnički laik u toj materiji ovdje ali slušajući ovo i počinjući razmišljati o ovome zapravo smo mi dužni, a ja ovdje neću prozivati nikakve vrsne stručnjake jer oni su se već prozivali u ovoj materiji, ali mi smo dužni javnosti i dužni smo sebi odgovor na to pitanje kada izabrani zastupnik koji je zamrzao svoj mandat može reaktivirati taj mandat? Neovisno o tome koji su razlozi za zamrzavanje toga mandata. Da li su razlozi u obnašanju dužnosti koja je nespojiva sa dužnošću zastupnika ili su razlozi privatne ili neke treće prirode? I ako zakon nije u tom pogledu dovoljno jasan onda ovaj Dom treba naći odgovor da se ovakva dva slučaja kao što su ova dva, prvi sa kolegom Bagarićem, drugi sa kolegom Čačićem ne bi povlačili kao povod za diskreditaciju posla kojim se bavimo. I mi smo sebi i javnosti dužni taj odgovor. Ako i navedeni odgovor od 8 dana nije dovoljan ili nije dovoljno jasan mi moramo pružiti adekvatno tumačenje. A ovaj Sabor ima taj institut tumačenja. I na, i za to trebamo posegnuti i o tome trebamo početi raspravljati. O nečijim nespretnostima ili o nečijim ambicijama u političkim konfrontacijama i nečem drugom o tome naravno je moguće ali ne ovim povodom. Nemojte se ljutiti što sam ja u ime jednog malog kluba se posegao za pravom da govorim o ovome ali za mene kao zastupnika i kao sudionika javne rasprave ovo doista jeste ozbiljno pitanje. Kada doista izabranom zastupniku ili zastupnici je moguće da reaktivira svoj mandat nakon što je on iz ovog ili onog razloga bio zamrznut? I da li se to može ograničiti sa 8 dana, sa 10 dana ili kojim je to rokom moguće? Prema tome ako je netko prije 10 dana zamrzao svoj mandat i tko će ga odmrznuti u roku od 10 mjeseci može li taj netko to uraditi? Može li njegova lista, njegova stranka donijeti odluku da takve stvari promijeni? Mi smo dužni dati tu vrstu tumačenja. Prema tome volio bih da o tome raspravljamo a ne da raspravljamo o nečijim nespretnostima, o našem nesnalaženju u ovoj materiji a pogotovo ne bih volio slušati stvari koje ovoga trenutka zapravo i nije potrebno slušati. Zahvaljujem.
Hvala. Ima li u ima klubova još netko? U ime Kluba HDZ-a gospodin Andrija Hebrang. Izvolite. Klub. Klub ili je pojedinačno?
Štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege našli smo se u jednoj situaciji koja je više pravna nego politički mala zavrzlama i mi smo u Klubu o tome raspravljali na način da dignitet ovog Visokog Doma ali i poštivanje hrvatskih pravnih propisa ni u kojem slučaju ne poljuljamo ili da ne naškodimo tumačenju pozitivnih zakona. Naši koalicijski partneri su se dijelom izjasnili da ne mogu prihvatiti glasovanje o vraćanju gospodina Čačića. Jedan dio koalicijskih partnera naših je predložio odgađanje glasovanja. Mi u Klubu HDZ-a smatramo da bi bilo najpametnije odgoditi glasovanje za tjedan dana. To je rok u kojem se mogu i nadležni odbori izjasniti i u kojem mi možemo izvršiti dodatne konzultacije pa je naš prijedlog odgoda glasovanja za 7 dana predsjedniče. Hvala.
U ime Kluba gospodin Grubišić.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupinci. Evo ovdje smo što kaže gospodin Hebrang došli raspraviti i raspravljamo o zavrzlami koja je nastala u svezi izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Mene osobno kao … [[Govornik se ne razumije.]] doduše nemamo kluba ovdje u punom sastavu ne interesira konfrontacija HSLS-a i HNS-a u varaždinskom kraju ili Varaždinskoj županiji nego smo ovdje zbog rekao bih toga, zbog izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva u kojemu je, su jasno pobrojani propisi u svezi gubitka ili povratka statusa saborskog zastupnika. U tim propisima nije pobrojano dakle rok od 8 dana i da je na osnovu toga je Povjerenstvo donijelo odluku kakvu je donijelo odluku. Ja se pitam ovdje i sve nas zajedno pitam i sebe i ostale hoćemo li taj propis uvrstiti da ne bude treći, četvrti slučaj Bagarić, Čačić, Bagarić, Čačić, pardon što spominjem imena. Ali je tako. Dakle, hoćemo li ovdje voljom nas zastupnika uvrstiti taj propis u one mjere, uz ostale koje već postoje. Dakle, smrt zastupnika, prestanak radne sposobnosti i ostalo, pa da to onda više se ne ponavlja. Ja ne ulazim kažem ni, dakle poimenično, niti me interesira tko je uopće, na osnovu, na koga se odnosi odluka Mandatno-imunitetnog povjerenstva, nego da jedanput napravimo propis, da ga uvrstimo i da onda po tome dalje radimo. Jer, iz greške u grešku nema potrebe da idemo. Toliko. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba? Izvolite. Arsen Bauk, u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolegice i kolege zastupnici. Jučer su članovi kluba SDP-a na sjednici Mandatno-imunitetnog povjerenstva glasali za to da se gospodin Čačić, da kolokvijalno kažem vrati u Sabor zbog toga što smatramo upravo kako je predložilo Mandatno-imunitetno povjerenstvo i predsjednik Mandatno-imunitetnog povjerenstva u svom pravnom tumačenju zbog toga što smatramo da je rok od 8 dana instruktivan rok. Po tome je predsjednik Mandatno-imunitetnog povjerenstva kad je to čitao očitao i malu pravnu lekciju svima onima koji su išli tumačiti zakon dosta rigidno da se gospodin Čačić ne može vratiti. I ne samo gospodin Čačić, nego prije i gospodin Bagarić i svi drugi zastupnici koji budu u sličnoj situaciji, a ovo bi mogla biti pouka da se slična situacija ne dogodi. Bilo kakvo odgađanje, donošenje ove odluke upravo će biti i otvoriti sumnje u nekakvu vrstu političke trgovine, jer su se većina u Mandatno-imunitetnom povjerenstvu jučer jasno izjasnila za kakvu su odluku bez obzira o kome se radi, bez obzira dakle o tome da li se radi o gospodinu Čačiću ili o bilo kome drugome mislimo da ovu priču treba prekinuti i da treba danas podržati Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ima li još klubova? Nema. Zaključujem raspravu. Imamo dva prijedloga. Jedan prijedlog je gospodina Andrije Hebranga u ime kluba HDZ-a da se odgodi za tjedan dana donošenje ove odluke, a drugi je prijedlog gospodina Arsena Bauka da se danas donese o tome odluka. To su uglavnom dva prijedloga, više-manje ovi drugi nisu bili formulirani kao prijedlozi. E sad nam je odlučiti što. Ja stavljam prijedlog najprije gospodina Hebranga koji ga je prvi podnio na glasovanje da se odgodi za tjedan dana donošenje ove odluke. Tko je za ovaj prijedlog? Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog prihvaćen većinom glasova, 69 glasova za, 26 protiv i 2 suzdržana glasa. Na ovaj način je konzumiran i ovaj drugi prijedlog, jer je ovaj dobio većinu, pa ćemo odlučivati u slijedeći petak o ovom pitanju ovog mandata. Gospodine izvolite šta vi trebate?
Oprostite ja bih u ime kluba gospodine predsjedniče pitao na temelju čega ćemo odlučivati u slijedeći petak što već ne znamo sada i da li će Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon ovoga podnijeti ostavku?
Mislim da treba odlučiti o tome nadležna saborska tijela, Odbor recimo za Ustav po mom mišljenju i politički sustav treba iznijeti svoje mišljenje. Nakon toga ćemo imati, bit, cijela stvar će biti nešto jasnija, pa ćemo u petak o tome odlučiti. Evo.
Gospodine predsjedniče, na žalost vaše mišljenje … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, slijedeći nastavak sjednice je u srijedu 22. listopada. Počinjemo s točkom Pitanje povjerenja predsjedniku Vlade Republike Hrvatske doktoru Ivi Sanaderu. Potom idemo na točku današnju desetu Konačni prijedlog zakona o javno-privatnom partnerstvu i tako redom. Prijatno i doviđenja! Prijedlog odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Radimira Čačića i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Zlatka Horvata. Predlagatelj je Mandatno-imunitetno povjerenstvo. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke, kako je predložilo Mandatno-imunitetno povjerenstvo, a koja je u suprotnosti s Odlukom o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor kojeg smo maloprije donijeli. Molim uključimo se. Molim, tko je za prijedlog odluke koju je predložilo Mandatno-imunitetno povjerenstvo, a koja je u suprotnosti s Odlukom o davanju vjerodostojnog tumačenja. Tko je za prijedlog ove odluke? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Ova odluka, ovakvo je glasovanje. Za ovu odluku 46, 75 protiv, dakle budući da prijedlog odluke nije dobio potreban broj glasova, utvrđujem da odluka nije donijeta.