Nastavljamo sa radom. Prelazimo dakle na 11. točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu vrijednosnih papira, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 587 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? … [[Upadica se ne razumije.]] Državni tajnik izvolite.
Gospodine podpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo Vlada predlaže Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu vrijednosnih papira. Još jedan u nizu zakona koji trebaju pomoću urediti financijsko tržište u Republici Hrvatskoj. Dakle prije svega najznačajnije izmjene i dopune ovim zakonom i ono što se predlaže izmijeniti i dopuniti se odnosi na prije svega oblike financijskih instrumenata. Dakle dodat će se novi i urediti novi oblik financijskih insrumenata, izvedenice. Dakle instrument koji je izveden iz vrijednosnog papira, indeksa, valute, kamatne stope ili nekakvog drugog oblika vrijednosnog papira i na taj način će se omogućiti trgovanje i urediti trgovanje takvim vrijednosnim papirima. To je u skladu s naravno sa najboljim svjetskim praksama i nešto što je doista uobičajeno u svim, na svim tržištima. Na određen način će se urediti i burza. Burza kao takva više neće biti uređena na način da oni koji su članovi burze su istovremeno i njeni vlasnici nego će vlasništvo biti odvojeno od članstva i na taj način će i upravljanje burzom i kvaliteta rada burze biti puno bolja i puno efikasnija. Ono što je vrlo važno dakle da ovim Zakonom se pokušava utjecati na sigurnost tržišta vrijednosnih papira, sigurnost građana, sigurnost investitora, sigurnost firmi, poduzeća dakle koji se nađu na tržištu i koji žele ulagati u vrijednosne papire. Dakle mogućnost na određen način da se prate transakcije, da se onemogući trgovanje koje je mimo zakona. Da se pojačaju nadzorne mjere u smislu da se mogu poništiti transakcije. Da se može zabranjivati raspolaganje određenim dionicama ako je njihovo trgovanje bilo mimo zakona. Moguće je davanje javnih opomena na tržištu. Izvanredna revizija poslovanja ovlaštenog društva, posebna uprava. Dakle posebno će se obratiti pozornost na uprave. Na određen način će se riješiti i regulirati ovim zakonom raspolaganje i korištenje povlaštenih informacija. Vrlo dobro znamo da je zbog korištenja povlaštenih informacija na određen način određeni sudionici na tržištu zarađuju puno više nego što je to, nego što bi to bilo da nemaju te povlaštene informacije odnosno dovode u neravnopravan položaj one koji te informacije nemaju. Morat će se informacije dostavljati javnosti odnosno ulagateljima na primjeren način. Definirat će se pojam manipuliranja tržištem i usklađenog djelovanja radi stjecanja protupravne koristi i na određen način središnja depozitarna agencija će dobiti određene, određene promjene. U ono što je vrlo važno da se ovim zakonom vrlo jasno definiraju prekršajne sankcije za one koji prekrše sva ova pravila koja se ovim zakonom žele urediti. Osnovni ciljevi su prije svega povećanje likvidnosti tržišta kroz uvođenje novih instrumenata, ali i regulacija trgovanja tim instrumentima. Transparentnost poslovanja. Zaštita interesa ulagatelja i investitora. Nemogućnost utjecaja na odluke investitora i ulagatelja širenjem netočnih informacija. Dakle da se netočnim informacijama na određen način manipulira tržištem i ostvaruje zarada. I ono što je vrlo važno dakle stabilnost cjelokupnog financijskog tržišta odnosno segmenta financijskog tržišta a to je tržište vrijednosnih papira koje u zadnjih 5 do 6 godina bilježi najbrži rast čega smo svjedoci i posljednjih dana. I naravno što je vrlo važno povećanje nadzornog tijela. Nadzorno tijelo u slučaju provedbe ovog zakona i Hrvatska agencija za nadzor financijskih institucija HANFA koja će na određeni način uvođenjem novih nadzornih mjera kreirati i detaljna pravila za sudionike na tržištu. I ono što je vrlo važno da zakon predstavlja djelomično usklađenje sa pravnom stečevinom Europske unije. Evo toliko od strane predlagatelja. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Odbor za financije i državni proračun. Gospodin Šime Prtenjača, izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Pa upravo radi amandmana koji predlažemo da se i u ovom zakonu prihvati želimo izvijestiti Sabor o našem stavu. Naravno uvodno neću iznositi sve one tehničke podatke. Mi sm kao matično tijelo raspravili. One su nas informirale u čemu je riječ i mi smo imali sljedeći komentar. Predloženo je da se u članku 5. Konačnog prijedloga zakona briše stavak 3. članka 15. važećeg zakona iz razloga što je odredba stavka 3. nejasna i proturječna te u samoj primjeni stvara pravnu nesigurnost i pogoduje onim sudionicima na tržištu kapitala koji se ponašaju protivno pravilima struke. Naime rok od 60 dana koji se odnosi na obvezu rješavanja zahtjeva u prvostupanjskom postupku od kompletiranja zahtjeva primjenjuje se na otklanjanje nezakonitosti po konačnom rješenju Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Takav rok nije zakonski i ne postoji u Zakonu o općem upravnom postupku, a njime se obvezuje subjekt nadzora na činjenje nečega što je nekad bezpredmetno. Naime kako kod blokada imovine ispraviti nezakonitost a subjekt je insolventan. Kako rokom od 60 dana spriječiti dalje umanjenje imovine a vode se usporedno drugi kazneni i parnični postupci povodom takvog protupravnog ponašanja? Hrvatska udruga banaka predložila je amandman na članak 34., novi stavak 5. Konačnog prijedloga zakona kojim predlaže da se ovlašteno društvo koje upravlja portfeljom u svoje i ime i za račun nalogodavca omogući držanje vrijednosnih papira osim kod središnje depozitarne agencije i kod banke skrbnika. Na predloženi način bi se prema iznijetom prijedlogu HUP-a osigurala transparentnost i jednostavna operativna provedivost. U istom članku predložena je i izmjena novog stavka 6. na način da se ovlaštenom društvu omogući ulaganje nalogodavčevih sredstava u investicijske fondove u bilo kojem dijelu svijeta, a ne samo u Republici Hrvatskoj i državama članica Europske unije i OECD-a. Navedene prijedloge izmjene odredbi članka 34. Konačnog prijedloga zakona odbor nije podržao iz razloga što predložene odredbe članka 34. Konačnog prijedloga zakona pored ostalog nisu usklađene s drugim predloženim odredbama ovog zakona. Nakon rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje ovog zakona. I obrazloženje još jedanput uz amandman jedan koji predlažemo da se prihvati. Molimo i mislimo da bi bilo neoprostivo da se ne prihvati. Amandman 1. u članku 5. Konačnog prijedloga zakona ispred stavka 1. dodaju se riječ koje glase: “U članku 15. stavka 3. se briše“. Obrazloženje. Predlaže se brisanje odredbi stavka 3. članka 15. iz razloga što je nepotpuna i stvara pravnu prazninu, te onemogućuje dosljedno provođenje načela zakonitosti i zaštitu korisnika financijskih usluga, pa i tržišta u cjelini vezujući nadzorne mjere Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga na rok od 60 dana. Dakle, neograničeno često nedostatno vrijeme. Protekom tog roka subjekt nadzora prema kome je donesena mjera može nastaviti s protupravnim ponašanjem na štetu imovine korisnika financijskih usluga što stvara pravnu nesigurnost a mjere agencije čini neefikasnim. Tako da držimo kažem još jedanput da bi ovaj amandman obvezno trebalo prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Ma vrlo kratko poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče. Ovaj zakon jasno treba podržati i rješenje u burzi. Mislim kako se u zakonu predlaže i u najmanju ruku korektno zasigurno članovi vlasnici ne mogu biti iste osobe. Ja također pridružujem se onima koji vjeruju da će sigurnost tržišta vrijednosnih papira po ovom zakonu zasigurno biti veća pogotovo ako nadležna regulativna tijela budu u stanju povući dionice kojima se krši javno nadmetanje. Ono što je zasigurno bit ovoga zakona to su povlaštene informacije. Hrvatska je mala zemlja. Sve se zna. Slučaj Plive zasigurno je najeklatantniji oblik kršenja povlaštenih informacija kroz lik i djelo gospodina Ćovića, a povlaštene informacije njemu su samo u ljeti ove godine donijele negdje oko 15 milijuna kuna čiste zarade. Sve velike privatizacije u Republici Hrvatskoj može se reći da su opterećene upravo ovom kvalifikacijom. Znači, povlaštenim informacijama. Na žalost svi mi u ovome dijelu kasnimo najmanje desetak godina. Gospodin Šime Prtenjača spominjao je članak 3. Mislim da je to korektno. O tome treba voditi računa. Treba ga u cijelosti izmijeniti. Međutim, imamo još nekoliko momenata koje ja bih rekao opterećuju ovih dana ponašanje između ostalog i na burzi. 12 hrvatskih osiguravajućih društava dogovara se i na neki način počinje stvarati pod navodnicima kartel. To je nedopustivo. To je pretpostavljam i protuzakonito i netko u ovoj zemlji treba reagirati. Naime, o čemu je riječ. Oni rade na sporazumu kojega ni manje, ni više potpisuju gotovo sve osiguravajuće kuće u društvu, u državi od Alianza, Croatia osiguranje, Euro herca, Generalia, Grawe, ne znam osiguranja Heliosa, Jadransko osiguranje, Triglava, Kvarner osiguranje itd. Jednom riječju riječ je o umreživanju kao i kod banaka kada vam kontroliraju vaša zaduženja, kreditnu sposobnost ili nesposobnost time da se ovdje dogovaraju o međusobnim poslovnim odlukama jasno na štetu svojih komitenata glede bonusa Malusa i to je nedopustivo. Mislim da netko ovdje treba reagirati prije svega Agencija za zaštitu tržnog natjecanja, ali zasigurno o tome treba progovarati. Za kraj još jedanput ću istaknuti upravo problem ovih povlaštenih informacija. Ljudi koji su na čelu poglavito državnih tvrtki koje se privatiziraju u takvoj su poziciji ne samo što nakon privatizacije zadržavaju kao menagment nove kompanije koje dolaze na tlo Hrvatske, nego za sebe, za svoj račun, svojih obitelji, prijatelja itd. sve u šesnaest trguju sa državnom imovinom. Neću reći da je krčme iako bi se to i tako moglo nazvati, nego naprosto preko tog sustava povlaštenih informacija dolaze do neosnovane protupravne dobiti. Njih bi trebalo isključiti iz takvih mogućnosti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Ispravljam netočan, poštovani gospodine potpredsjedniče ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kajina vezano za povlaštene informacije, a to je da smo i ja i on zatražili i od HANFA-e i od mjerodavnih tijela da utvrde pravo činjenično stanje i poduzmu odgovarajuće mjere. Na žalost, vidljivo je da je pojeo vuk magarca. Niti je HANFA niti je bilo tko ušao u taj predmet vezano za slučaj Čović za povlaštene informacije i sve druge slučajeve koji se događaju. Pa prema tome, tražimo i da nam državni tajnik kaže šta je tu napravljeno.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Šime Prtenjača.
Još jednom pozdrav i evo u ime Kluba HDZ-a želimo pozdraviti i podržati donošenje ovoga zakona pa i uz one male nedostatke koji svako zakonsko rješenje nosi, a koje se naknadno mogu eventualno ispraviti uz svakako još jedanput zahtjev da se amandman koji smo u Odboru za financije dostavili da se prihvati, pa da barem i u tom dijelu otklonimo onaj rizik eventualno zaštite vlasnika vrijednosnih papira. Samo nekoliko činjenica i razloga za donošenje i podršku donošenja ovome zakonu. Postojeći zakon donesen je negdje u srpnju 2002. godine i naravno on je tada u tim uvjetima definirao osnovne uvjete trgovanja vrijednosnicama sa svim tadašnjim sudionicima na tržištu i instrumentima zaštite. Međutim, upravo u području zaštite pokazali su se mnogi nedostaci tako da je bilo nužno iz tih razloga pristupiti donošenju novog zakona na kojem će se potpuno kvalitetnije načini drugačije urediti uvjeti trgovanja vrijednosnim papiri i sudionici na tom području, kao i nadzora. U međuvremenu je došlo i do zakonske izmjene tako da je formirana središnja centralna državna institucija koja se zove HANFA koja treba imati, a zamijenila je četiri ranije agencije čini mise koja ima centralnu ulogu u kontroli nadzora tog tržišta pa je trebalo iz tih razloga pristupiti izmjene ovoga zakona i s treće strane opet usklađivanja sa određenim europskim novinama koje su također donešene i utvrđene u cilju zaštite sudionika trgovanja vrijednosnim papirima. Iz svih ovih razloga pristupilo se je donošenju tog zakona i mi to ponavljamo i podržavamo. Temelj ovog zakona je povećanje, dakle uređenje tržišta vrijednosnih papira, stabilnost tržišta i razvoj tržišta pojednostavljeno kazano sa svim detaljima u okviru toga. Ono što posebno želimo istaći, novine. Posebno ističem novine kod zabrane kad se uoče nepravilnosti, zabrana raspolaganja imovinom, da se odma može intervenirati. Zatim da se može uvesti revizija pa i nova uprava. Naime, ako često puta nema dovoljno informacija onda do kvalitetnih informacija i ažurnih informacija jedino može doći revizija da bi se mogla poduzeti hitne mjere. Pa u tom smislu izmjena odnosno onaj amandman da eventualno se te mjere mogu poduzeti na vrijeme kako bi se zaštiti investitori. Drugo, kod zaštite investitora kad se uoči nelikvidnost brokerskih društava onda se može intervenirati i treba intervenirati novom upravom. Ali u toj upravi također treba izbjeći i sukob interesa jer iz dosadašnjih iskustava najčešće se je nastavilo štiti vlastite interese postavljanjem svojih ljudi, a onda naravno nije bilo tržišta i nije bilo moguće provesti zaštitu ulagača. Također uređenje kvalificiranih udjela i nadzor nad tim, opet iz istih razloga kako se ne bi, kako bi se izbjegla sprega na tržištu kapitala. Zatim definira se tko to može poslovati sa vrijednosnim papirima pa se određuje da su to brokerska društva i banke po posebnim uvjetima i ostali koji naravno moraju biti isključeni iz takvog trgovanja. I također posebno područje koje se uređuje, a to je kontrola, moguća kontrola i zloporaba burze. I na ovaj način se uvodi reda da se ne bi moglo postići kontrola i dogovaranja na burzi. Evo to su neke novine za koje mi držimo da ovaj zakon ako na ništa iz zaštite imatelja i vlasnika vrijednosnih papira treba zaštiti, izbjeći kontrolu burze i tržišta, izbjeći povlaštene informacije i temeljem toga povlaštenih informacija izbjeći kontrolu potpuno jer se onda ne može reći da je tržište zapravo, kontrolu tržišta koja je očito bilo, pa evo i tijekom ove godine naravno se dogodilo. Upravo iz tih razloga podržavamo donošenje ovog zakona, sa mogućim izmjenama koje se još uvijek na vrijeme do usvajanja mogu i prihvatiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završno, državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Evo zahvaljujem se na ovoj kratkoj i plodonosnoj raspravi. Mislim da je vrlo važno da su zastupnici koji su diskutirali o ovom zakonu uvidjeli da daju podršku ovom zakonu, jer se na taj način doista vidi i potvrđuje da se prepoznaje važnost zapravo razvoja ovog segmenta financijskog tržišta koje ponovno ponavljam najbrže raste u posljednjih 5 godina. I u tom smislu je njegova regulacija i njegov nadzor i kontrola vrlo važna. U svakom slučaju htio bih reći dakle da ovaj zakon će upravo otkloniti sve ove rizike o kojima je danas tijekom rasprave bilo riječi. A vezano za rad HANFA-e treba napomenuti dakle da HANFA je institucija koja još nema niti godinu dana, da svoj posao doista je obavila vrlo profesionalno i da je u tom smislu i određene kaznene prijave i potegla o čemu je čini mi se javnost bila u cijelosti izvještena. U svakom slučaju htio bih na kraju samo istaći da prihvaćamo amandmane Odbora za financije i proračuna i Odbora za zakonodavstvo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu vrijednosnih papira. Amandmane koje su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 88 glasova za i 6 suzdržanih prihvaćen je predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da obavi redakciju teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu vrijednosnih papira prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim uključimo se. Rezultat? Sa 92 glasa za i 3 suzdržana prihvaćen je predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Carinskog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.br. 584 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Članak 164. Poslovnika raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije, državni proračun, za europske integracije i Odbor za useljeništvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik Ante Žigman.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakon o izmjenama i dopunama Carinskog zakona s Konačnim prijedlogom zakona. Radi se dakle o zakonu iz seta zakona koji su vezani za usklađivanje s Europskom unijom. Carinski zakon i tijekom, ono što je važno za reći, dakle da je tijekom ove godine održan screening za carinsku uniju, odnosno za poglavlje carinske unije zapravo kojim, koji obuhvaćeno ovim poglavljem i ovim zakonom. I zapravo ovaj zakon na određeni način usklađuje sve one neusklađenosti, sve one razlike koje postoje između hrvatskog carinskog zakonodavstva i europskog. Naravno tijekom analitičkog pregleda i ocjene usklađenosti carinskog zakonodavstva sa europskim u poglavlju 29. Carinska unija identificirana su neusklađena područja te je Republika Hrvatska u pojedinim područjima preuzela obvezu usklađivanja sa jasno utvrđenim rokovima koji su izloženi u pregovaračkom stajalištu koji je usvojio Nacionalni odbor. I u tom smislu treba napomenuti dakle da i uskoro očekujemo i otvaranje poglavlja vezano za pregovore oko poglavlja 29. Carinska unija. Najveći dio odredbama koje su predmetnim izmjenama i dopunama ovog zakona posljedica su obveze usklađivanja carinskih popisa sa u međuvremenu izmijenjenim europskim propisima. Dakle mi se kontinuirano ovdje u zakonu usklađujemo sa promjenom Carinske uredbe, a manji dio odredbama potrebe za prevladavanjem određenih teškoća u hrvatskoj carinskoj praksi. Što se želi postići ovim zakonom? Temeljni cilj predloženih izmjena čini težnju za što dosljednijim usklađenjem hrvatskog Carinskog zakona sa europskim. To i nastojanja da se pojednostavi i ubrza provedba carinskih postupaka kako bi Hrvatska carinska služba postigla stupanj učinkovitosti kakav imaju carinske službe država Europske unije. U tom smislu potrebno je osigurati da carinski sustav i Hrvatska carinska služba te s njom povezani gospodarski subjekti u trenutku pridruživanja Uniji dosegnu razinu europskih carinskih standarda, a to je daljnje pojednostavljenje carinskih procedura za sve sudionice u carinsko-pravnom prometu koji uredno i pravodobno ispunjavanju obveze prema državnom proračunu i daju zahtjev na jamstva za namirenje carinskih obveza. Dakle da poduzetnici i svi oni koji su u prijevoznom postupku, koji uvoze dobra za prodaju u Republici Hrvatskoj i naravno koji su uredni na određen način budu u boljem položaju da svoj posao mogu obavljati što kvalitetnije i efikasnije. Što se tiče građana, ovdje treba reći da se smanjuje vrijeme, u ovom zakonu se predlaže dakle smanjenje vremena koje je potrebno za ostanak u inozemstvu da bi se uvezla određena roba koju je građanin sa sobom imao u inozemstvu. To razdoblje se sa tri godine na jednu godinu što na određen način će olakšati cijelu situaciju građana koji se često u posljednje vrijeme nađu na radu u inozemstvu, a pri tome se moraju i određene svoje osobne stvari, imati prolaz između Hrvatske prema toj destinaciji i iz te vanjske destinacije prema Hrvatskoj. Obveza donošenja predloženog zakona je utvrđena u mišljenju Europske komisije od prije za članstvo RH u Europskoj uniji. Odluci Vijeća o načelima prioriteta, pregovaračkom stajalištu kao što sam rekao koji je usvojen na Nacionalnom odboru i Nacionalnom programu za pridruživanje u EU za 2006. godinu gdje se spominje poglavlje 29, odnosno ovaj zakon. Htio sam samo napomenuti na kraju, dakle da amandman Odbora za zakonodavstvo prihvaćamo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu. Riječ ima uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo, obraćam se najprije državnom tajniku Ministarstva financija. Poslala sam vam jučer poziv na današnju sjednicu Odbora za useljeništvo. Odbor za useljeništvo je stvarno skroman odbor i ne raspravljamo o predmetima i o točkama dnevnoga reda koje nisu u našoj domeni, a žao nam je što danas nitko u ime Ministarstva financija nije bio na našemu Odboru i ja ću nastojati sada kroz moju kratku raspravu se osvrnuti na članak 80. o kojem smo mi raspravljali međusobno kao kolege zastupnici i htjeli smo vam postaviti nekoliko pitanja pa ću iskoristiti sada vašu nazočnost i postaviti ću vam pitanja na ono što nam nije bilo jasno. Svakako promjena Carinskoga zakona koji ide u prvo i drugo čitanje prihvaćamo, a mi smo se osvrnuli samo na članak 80. predloženoga zakona, na stavak 11. Ja ću ga citirati: "Predmeti kućanstva koje pri preseljenju u Republiku Hrvatsku uvoze fizičke osobe koje su prethodno u drugoj zemlji boravile neprekidno najmanje 12 mjeseci, predmeti su morali biti u vlasništvu, odnosno osobe i korišteni prije preseljenja najmanje 6 mjeseci, a uvoz se može obaviti u razdoblju od 12 mjeseci od dana preseljenja. Rok uvoza može se u izvanrednim slučajevima produljiti." Vi ste komentirali ovaj stavak upravo sada pri kraju vašeg uvodnog izlaganja da ovo olakšava povratak ljudi koji nakon kratkoga vremena se vraćaju u domovinu. S obzirom da iz iskustva i mog radnog iskustva najprije kao voditelja inozemnog Ureda Republike Hrvatske u Stuttgartu dok nije Hrvatska priznata, poslije kao generalna konzulica, ovi postupci su mi jako dobro poznati pa vam postavljam pitanje. Da li pravilnikom se i dalje određuje iznos kojega se oslobađaju od plaćanja carinskih pristojbi osobe na osnovu boravka, odnosno radnog staža u inozemstvu. Ja mislim da ne bi bilo dobro da su se izjednačile sve osobe koje nakon jedne godine se vraćaju u domovinu ili oni ljudi koji su radili 30, 40 ili 50 godina izvan domovine. U nadi da ćete mi odgovoriti na to pitanje i ne znam da li ću imati vremena postaviti jedan amandman. Ja ga predlažem sada vama u usmenom obliku ako je on prihvatljiv, pa ću citirati: "Predmeti kućanstva koje pri preseljenju u Republiku Hrvatsku uvoze fizičke osobe koje su prethodno u drugoj zemlji boravile neprekidno najmanje 12 mjeseci, predmeti su morali biti u vlasništvu, odnosno osobe i korišteni prije preseljenja najmanje 6 mjeseci da nisu, a za one osobe, a da nisu koristile oslobađanje po ovakvoj osnovi", jer se može dogoditi da vam ukoliko nemate ovu rečenicu koja je bila već u prethodnom prijedlogu zakona, odnosno u zakonu, da nisu koristile oslobađanje po ovakvom osnovu se dogoditi da vam u hrvatsko predstavništvo u generalne konzulate i veleposlanstva dođu naši ljudi svako jednog kratkog vremena i traže povratničku potvrdu ukoliko ovakav stavak 11. članka 80. ostane u zakonu. Promislite malo o tomu, mislim da bi dobro bilo da ova rečenica bude ponovo u prijedlogu zakona, da nisu koristile oslobađanje po ovakvom osnovu. Ako se netko vraća nakon 30 godina u Hrvatsku, dobije povratničku potvrdu, useli se u roku od 12 mjeseci, bez ove rečenice mislim da on može opet iskoristiti jer imaju pravo sada iz različitih razloga sa mjestom boravka ostati u Njemačkoj ne odjavljuju se i nakon jednog određenoga vremena opet dođu u konzulat na osnovu boravka i traže povratničku potvrdu. Evo molim vas traćim ova razjašnjenja od vas i predlažem usmeni amandman ukoliko vi kažete ja ću ga poslati i u pisanom obliku. Zatim članak, stavak 17. članka 80. predmeti koje je kao vlastita djela iz inozemstva unesu znanstvenici, književnici i umjetnici, ja se nadam da se ovo radi o hrvatskim državljanima, a kako će stranci koji useljavaju u Republiku Hrvatsku donijeti svoja znanstvena književna i umjetnička djela o tome isto bi trebalo, možda ćete to urediti sa pravilnikom. Drago mi je što je ostalo osobni automobili koji u svrhu osobne uporabe uvoze invalidne osobe s 100% tjelesnog oštećenja ili s najmanje 80% tjelesnog oštećenja funkcije organa za kretanje i to razmjerno postotku tjelesnoga oštećenja. Evo to su naši, naša kratka razmišljanja sa naše rasprave jutros Odbora za useljeništvo, a molim vas očitovanje vezano za članak 80. stavak 11. promislite, ja mogu u kratkom vremenu još napisati i amandman i mislim da je on opravdan barem po mom razmišljanju iz jednog dugogodišnjeg iskustva. Hvala vam.
Zahvaljujem. Morate požuriti sa amandmanom, jer vi ste jedina koja se javila za raspravu.
Pa pisat ću amandman, neću ja pisati amandman ukoliko …
Dok državni tajnik ima završnu riječ nek' …
Pa što ću, zašto, ja sam realna i ukazujem na ono …
Zahvaljujem. Završno, državni tajnik. Izvolite.
Dame i gospodo zastupnici, ja bih se odmah htio ispričati zastupnici zbog toga što jutros nikoga nije bilo iz Ministarstva financija na odboru, iako sam očekivao da će biti netko prisutan i trebao je biti, ali u svakom slučaju vezano za stavak 11. odnosno za stavak 12. prvo. Dakle pravilnik će biti izmijenjen i u tom smislu će se određene izmjene napraviti koje ste predložili i to ćemo imati na umu. Dakle, da nije isto … … [[Upadica se ne razumije.]] Prvo 12 ćemo, ok. Vezano za stavak 11. gdje bi se zapravo dodalo i zapravo učinilo stavak 11. restriktivnijim, dakle, da se ne može koristiti više puta, ako se nije odjavio i ako nije obavio odjavu i doista se odselio pa se ponovno vratio u inozemstvo. Smatram da takav amandman bi imao smisla i molim vas, dakle, da nam predložite taj amandman. I predmeti koje kao vlastita djela da ovo se odnose na povrat u Hrvatsku. Vezano za stavak 17., to je u redu. Dakle, evo, ja bi ako ste zadovoljni sa odgovorima time završio svoj završni osvrt. Rekao sam vezano za ove amandmane da ih prihvaćamo, Odbor za zakonodavstvo i ovaj amandman koji će biti. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Carinskog zakona. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Imamo jedan amandman koji je podnijela zastupnica Zdenka Babić Petričević. Predlagatelj ga nije prihvatio radi nomotehničkih razloga. Poštovana zastupnice izvolite. Amandman povučen. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 glasa za, 7 suzdržanih prihvaćen, donesen je Konačni prijedlog zakona zajedno sa amandmanom Odbora za zakonodavstvo.
Prelazimo na sljedeću. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 592. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince, sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, prostorno uređenje i zaštitu okoliša i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Izvolite. Gospodin Nikola Ružinski, državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnici. Ovo je Prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije, Arhuške konvencije koja je donešena 98. godine, konvencija koja pokriva pravo pristupa informacijama, sudjelovanje javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima zaštite okoliša. Dakle, kompletna ova Arhuška konvencije obuhvaća pravo javnosti da sudjeluje u svim segmentima donošenja zakonskih propisa, provedbe, prihvaćanja tih propisa, pripreme i kasnije čak i mogućnost pristupa pravosuđu ukoliko ta ovlaštena, ovlašteni predstavnik javnosti nije zadovoljan onim što se dogodilo. Ova Konvencija je stupila na snagu 2001. godine nakon što su je potpisale određene države, a ono što je značajno danas je 39 država ratificiralo ovu Konvenciju. Europska unija je 2005. godine tek prihvatila ovu Konvenciju tako da i ovaj naš, naše prihvaćanje, naša ratifikacija je u okviru našeg MPPU-a, dakle, približavanja Europskoj uniji i mi smo odlučili dati ovu Konvenciju na ratifikaciju. Inače smo je potpisali 98. godine, kad i ostale države, dakle u samom "orusu", prilikom održavanja 4. Konferencije ministara u Danskoj, a dobar dio ovih odredbi koje su vezane uz Arhušku konvenciju je danas prisutan u našem zakonodavstvu. Ono što je važno za istaknuti, ova Konvencija pokriva 3 tzv. stupa kad se govori o Arhuškoj konvenciji. To je pristup javnosti, pristup informacijama. Drugo je sudjelovanje u donošenju odluka, odlučivanju o okolišu i 3. stup to je pristup javnosti pravosuđu. Europska unija je donesla 2 direktive, direktive koje pokriva, ova prva 2 stupa, dakle pristup informacijama i sudjelovanje u javnosti. Sudjelovanje u javnosti i odlučivanju. Međutim, ovaj 3. stup, pravo, pristup pravosuđu još nije riješen direktivom. Mi ćemo određene dijelove konvencije koji nisu do sada pokriveni obuhvatiti našim novim Zakonom o zaštiti okoliša koji će biti gotov do kraja godine, a vjerojatno će u Saboru biti prihvaćen, odnosno bit će u proceduri saborskoj početkom sljedeće godine. Evo, ja bih toliko. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, uvaženi zastupnik Širac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice zastupnici, gospodine državni tajniče. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskog sabora raspravio je na 46. sjednici održanoj 7. prosinca Prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša s Konačnim prijedlogom Zakona kojeg je Hrvatskom saboru dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 30. studenog 2006. godine, uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi Zakon donese po hitnom postupku. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša na temelju svoje nadležnosti iz članka 83. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predloženi Zakon kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istakao je da je Republika Hrvatska 25. lipnja 1998. godine potpisala navedenu Konvenciju te ovom ratifikacijom potvrđuje opredjeljenje za otvorenost i slobodan pristup informacijama u okolišu, sudjelovanje javnosti u odlučivanju o okolišu, te pristup pravosuđu u pitanjima okoliša. Važeći propisi predstavljaju dostatan okvir za provođenje Konvencije uz potrebne intervencije donošenjem novog Zakona o zaštiti okoliša i temeljem njega podzakonskih propisa. U raspravi na Odboru uočeno je kako je u tekstu prijevoda Konvencije na hrvatski jezik potrebno sukladno izvorniku na engleskom jeziku u članku 9. stavak 1. u prvom podstavku broj 3. zamijeniti brojem 4. te riječi: "nepravedno" zamijeniti riječima: "nepravilno". U navedenom članku 9. ujedno u stavku 1. u drugom podstavku iza riječi: "suda" potrebno je brisati riječi "obavlja jer je suvišna". Stoga je Odbor predložio amandman na tekst prijevoda Konvencije na hrvatski jezik s kojim se predstavnik predlagatelja suglasio. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti hrvatskom zakonu donošenje ovoga Zakona. Gospodine potpredsjedniče, uz ovo Izvješće odbor prilaže u pismenom obliku i amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Širac. Izvolite.
Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o potvrđivanju Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti, odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša jer se tom Konvencijom sveobuhvatno uređuju važna pitanja iz ovlasti zaštite okoliša kojima se javnosti osigurava pravo pristupa informacijama, sudjelovanje u odlučivanju i pristup pravosuđu u pitanjima okoliša. Ovom Konvencijom detaljno se regulira obaveza država koje su ratificirale Konvenciju u pogledu razdiobe informacijama okolišu, uključivanje javnosti u postupak donošenja odluka bitnih za okoliš i to poduzimanjem zakonodavnih i drugih mjera radi omogućivanja pristupa informacijama okolišu, sudjelovanje javnosti u ranim fazama u postupku donošenja odluka o okolišu te pristup pravosuđa u slučaju povrede tih prava. Konvencijom se promiče odgovornost građana prema okolišu i osigurava aktivna uloga građana i udruga u području zaštite okoliša u odlučivanju o okolišu. Države koje su ratificirale Konvenciju obavezne su dostavljati redovita izvješća o provedbi Konvencije. Predviđeni su mehanizmi kontrole i sankcija za provedbu odredbi Konvencije. Istakao bih da je Republika Hrvatska Zakonom o pravu na pristup informacijama koji je donijet još u 2003. godini kao općim propisom osigurala svakoj fizičkoj i pravnoj osobi pravo pristupa informacijama o okolišu koje čuva javna vlast kod sebe ili kod nekoga drugoga. U području zaštite okoliša odredbe zakona provodi Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva koristeći najsuvremeniju tehnologiju informiranja, a kao što znate to je tisak, to je televizija, a isto tako i web stranica Ministarstva zaštite okoliša i naravno sva ona druga sredstva koja stoje na raspolaganju razne publikacije, časopisi i izvješća i sve ono što se može na savremeni način može pružiti javnosti. U pravnom sustavu na području zaštite okoliša Republika Hrvatska ima na odgovarajući način reguliranu obavezu obavještavanja javnosti i sudjelovanja u javnosti u zaštiti okoliša. Ta pitanja detaljno su uređena Zakonom o zaštiti okoliša, Zakonom o prostornom uređenju i drugim zakonima kojima se uređuju pitanja okoliša kao što je Zakon o zraku, o tlu, o vodama, o moru, o klimi, biljnom i životinjskom svijetu, kulturnoj baštini. Navedene propise provode tijela javne vlasti Republike Hrvatske koji su prema odredbama Zakona o sustavu državne uprave dužna obavezno pružati podatke, obavijesti i upute građanima i pravnim osobama te davati izvješća i upoznavati javnost o obavljanju poslova iz djelokruga svoga tijela putem sredstava javnog informiranja ili na drugi prikladan način. U pogledu sudjelovanja javnosti u odlučivanju o pitanjima okoliša naše zakonodavstvo, prvenstveno one koji uređuje pitanja okoliša omogućava provedbu ove Konvencije, ali uz uvjet da se naš Zakon o zaštiti okoliša uskladi sa europskim zakonodavstvom i to prvenstveno sa dvije direktive i to direktivom o pravu na pristup informacijama i direktivom o sudjelovanju javnosti. Usvajajući ovaj Zakon Republika Hrvatska preuzima obavezu da u državnom proračunu osigura dodatna sredstva za provedbu Konvencije. Ministarstvo zaštite okoliša procjenjuje da će se povećati obijm poslova kako na državnoj i na regionalnoj, ali i na lokalnoj razini radi čega će trebati dodatno zaposliti i osposobiti nove kadrove, investirati u opremu i u prostor. Najveći dio troškova provedbe Konvencije odnosit će se na osiguranje prava na pristup informacijama, dok će troškovi za sudjelovanje javnosti u odlučivanju o okolišu i pravu na pristup pravosuđu u pitanjima okoliša ovisiti o obujmu zahtjeva javnosti za sudjelovanje kao i o broju tužbi. Dio sredstava za provedbu Konvencije naročito na regionalnoj i lokalnoj razini moći će se osigurati iz međunarodnih programa i pomoći i međunarodnih fondova. Ratifikacijom ove Konvencije koju je ratificiralo 39 država, a i Europska unija i koja je stupila na snagu 30. listopada 2001. godine Republika Hrvatska bi na razini Ujedinjenih naroda i Europske gospodarske komisije potvrdila svoje opredjeljenje za otvorenost i slobodan pristup informacijama o okolišu kao i osiguranje sudjelovanja javnosti u pitanjima okoliša te pristup pravosuđu u skladu sa svjetskim standardima, stoga će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovoga Zakona.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ispred kluba Hrvatske narodne stranke želim reći da ćemo mi apsolutno podržati Arhušku konvenciju i ona je u biti za svaku pohvalu. Mi danas u principu i ne raspravljamo o sadržaju same Konvencije, mi ju prihvaćamo ili ju ne prihvaćamo, nego bilo bi dobro da danas ipak nekoliko minuta svi klubovi posvete upravo implementaciji same Konvencije jer to je suština realizirati ono što se nalazi u toj Konvenciji, pa mi dozvolite možda samo nekoliko riječi na tu temu. Prije svega po našoj ocjeni ovo je uistinu jedan sveobuhvatan međunarodno pravni dokument kojim se ne samo omogućuje pristup javnosti, svim informacijama s područja zaštite okoliša već građanima omogućuje i participaciju u odlučivanju. I ono što je državni tajnik rekao svakako trebamo nastojati osigurati da se osigura i jedna pravna zaštita onih građana koji eventualno ne dobiju te informacije da vidimo na koji način osigurati da sudskim putem ili putem administrativnih mjera koje bi im stajale na raspolaganju konačno dođu do tih informacija. Dakle, konvencija ide apsolutno u prilog našim građanima da dobiju sve relevantne informacije koje ih zanimaju ali još važniji je ovaj segment ja bih rekao koji posebno podvlači ulogu civilnog društva u zaštiti okoliša i pravo svih udruga građana da dolaze do tih informacija. Ono što nije ovdje rečeno a čega se često puta naši gospodarstvenici boje da će na taj način morati odavati i određene poslovne tajne što nije točno. To moramo reći. To nije točno. Sve tvrtke dužne su davati podatke glede emisije u zrak, vodu, tlo itd., ali građani pardon poslovni subjekti su itekako zaštićeni tom konvencijom. Samo mi dozvolite evo da nađem na stranici desetoj sam si zapisao. Dakle, zahtjev za informacijama o okolišu može biti odbijen ako se radi o povjerljivim poslovnim, industrijskim informacijama kako bi se zaštitio zakonski, gospodarski interes. To treba reći. To je važno reći. Dakako to sa emisijom nema nikakve veze, o emisiji moramo govoriti, moramo imati te informacije i moramo imat mogućnost da svaki građanin i svaka udruga, svaka tvrtka, svatko koga to zanima može doći do tih informacija. Ono što smo mi u klubu Hrvatske narodne stranke primijetili tijekom naše rasprave o ovom prijedlogu jeste sljedeće. Ja bih pokušao možda državnom tajniku uputiti neka pitanja pa u završnoj riječi može nam malo pomoći oko toga. Naime, prvo pitanje koje se pojavilo je a znamo koliko je značaj lokalne i regionalne zajednice kod realizacije Konvencije iz ARHUS-a nas zanima da li ste u razdoblju od '98. godine kada smo potpisali do danas je evo 8 godina proteklo imali priliku sa savezom gradova, sa zajednicom županija upravo raspravljati o pojedinostima vezanih uz implementaciju ove konvencije jer je na njima veliki dio zadatka? Mi ovdje ako prihvatimo i ratificiramo tu konvenciju znamo da veliki broj obveza prenosimo na njihova ramena. Drugo, da li se jer ovdje se u uvodnom dijelu glede ocijene sredstava potrebnih za provođenje zakona ne kaže ništa konkretno, da li je Ministarstvo financija razmišljalo o decentraliziranju sredstava upravo iz istog razloga da ne bi na lokalnoj i regionalnoj razini došlo do situacije da oni nisu financijski u stanju osigurati određene stavke iz ove konvencije? Treće, što će Vlada učiniti u smislu obavještavanja građana i udruga građana o njihovim pravima od sutra kada ovu konvenciju ratificiramo? Mislim da je važno da tu informaciju damo na adekvatan način svim onima koji su zainteresirani da mogu od sutra na određeni način imati pristup svim relevantnim informacijama koje ih zanimaju. Četvrto pitanje, bit će redovni godišnji sastanci svih potpisnika ove konvencije. Nas zanima tko će biti u sastavu toga našega tima, našeg izaslanstva koje će odlaziti na te sastanke, da li su to ljudi samo ispred ministarstva ili je moguće da tu bude i netko ispred našeg saborskog Odbora za zaštitu okoliša? Mislim da je to važno, da smo mi danas preuzeli ovu ratifikaciju ovdje kao Sabor, velike obveze i bilo bi jako dobro po nama u klubu da predsjednik našeg Odbora za zaštitu okoliša saborskoga odluči tko bi bio u toj delegaciji. Mislim da to ne bi bilo loše. Peto pitanje, da li je moguće da zaključke koje će se ionako pripremati redovno i upućivati vjerojatno tajniku ovog gospodarskog povjerenstva UN-a za Europu, da li možemo se dogovoriti evo danas, kao jedan od zaključaka da kopiju tog izvješća redovno dobiva i saborski Odbor za zaštitu okoliša pa će naši kolege u odboru reći da li treba i prema plenarnoj sjednici ići sa nekim točkama ako vidimo da implementacija ove konvencije ne bude išla onako kako se planira jer to je bit onog što danas činimo, da se dogovorimo o implementaciji konvencije, o njenom provođenju? I potpuno se slažemo sa kolegama iz Odbora za zaštitu okoliša da u samom tekstu i u prijevodu ima niz loših pojedinosti, neadekvatnih, nepreciznih prijevoda, ja sam neke od njih i notirao a i u uvodnom dijelu teksta. Evo, uvodni dio teksta na strani četvrtoj, glava četvrta također red ponovo četvrti posebice lokalne uprave i samouprave. To nam se stalno događa. Smiješno je da ljudi koji pišu ovakve prijedloge zakona ne znaju o ustroju naše države. Lokalna uprava, to je smiješno. Stalno se ponavlja a u samom to nije dobro, to ne može biti. I na stranici osmoj u prijevodu samoga teksta tijelo državne, regionalne i druge uprave. Pogledajte izvorni tekst na engleskom jeziku pa ćete vidjeti da to nije nikakva druga uprava, nego druge razine vlasti jel'. Misli se na lokalnu samoupravu. Hvala lijepo. Dakle, klub HNS-a će apsolutno podržati ali vas molimo da se ove korekcije naprave i da nam dadete odgovor na ova pitanja koja smo postavili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik u ime kluba IDS-a Valter Poropat.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Dozvolite mi da u ime kluba IDS-a kažem par riječi o ovom pitanju. Kao prvo klub IDS-a podržat će ovaj prijedlog Zakona o potvrđivanju konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti, odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša. Pitanje zaštite okoliša uvjeren sam da je kod većine hrvatskih građana postalo jedno od važnijih pitanja života u cjelini i želim vjerovati da ćemo našim nasljednicima ostaviti okoliš u kojem će moći zdravo živjeti. Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju o okolišu i pristup u pravosuđu u pitanjima okoliša je najobuhvatniji međunarodno-pravni dokument kojim se javnosti osigurava pravo pristupa informacijama, sudjelovanje o odlučivanju o okolišu i pristup pravosuđu u pitanjima okoliša. Ovaj međunarodno-pravni instrument vrlo detaljno i sveobuhvatno regulira obveze država u vezi razdiobe informacija o okolišu te u vezi uključivanja javnosti u postupak donošenja odluka bitnih za okoliš i to poduzimanjem zakonodavnih i drugih mjera radi omogućavanja pristupa informacijama o okolišu, sudjelovanje javnosti u raznim fazama u postupku donošenja odluka o okolišu te pristupa pravosuđu u slučaju provedbe tih prava. Stranke su obvezne davati redovita izvješća o provedbi konvencije, predviđeni su mehanizmi kontrole i sankcija za provedbu odredaba konvencije. Republika Hrvatska potpisala je konvenciju o pristupu informacijama o sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu po pitanjima okoliša još 25. lipnja 1998. godine na 4. ministarskoj konferenciji "Okoliš za Europu" koja je održana u Danskoj. Konvenciju je do sada potvrdilo, odnosno ratificiralo 39 zemalja te regije europske zajednice. Ovaj sustav pružanja informacija za zaštitu okoliša izravno i konkretno nadograđuje postojeći informacijski sustav koji je ranije potpisan, propisan Zakonom o zaštiti okoliša, a temeljem kojeg se putem Uredbe o informacijskom sustavu zaštite okoliša provodi dostavljanje podataka o okolišu i njegovim sustavnim dijelovima kao zrak, voda, tlo, more itd. itd. Konvencijom se promiče odgovornost građana prema okolišu, osigurava se aktivna uloga građana u odlučivanja o okolišu jer omogućuje svim članovima društva bolje ispunjenje novih dužnosti pojedinačno i udrugama u području zaštite i poboljšanja okoliša za dobrobit sadašnjih i budućih generacija. Ono što je posebno važno, konvencijom je isto tako priznata ključna uloga koju u društvu imaju nevladine udruge iz područja zaštite okoliša kao važan čimbenik u iznošenju mišljenja javnosti zainteresiranih za pitanja okoliša. Zainteresirana kritički svjesna javnost, dužan je sudionik u razvoju demokracije. Klub IDS-a ponavljam još jednom, podržat će ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završno, državni tajnik gospodin Ružinski.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ja bih se iskreno zahvalio odborima i klubovima zastupnika na ovome što su podržali donošenje Zakona o potvrđivanju arhuške konvencije i posebno bih se zahvalio na primjedbama koje smo dobili na tekst, mi ćemo svakako nastojati poboljšati tekst prilikom, prije njegove objave. Jasno da ćemo prihvatiti amandmane koji su dani na članak 9. Odbora za prostorno uređenje. Ono što bih možda samo rekao da jasno je i važno je istaknuti da se poslovne tajne neće moći objavljivati i da je to dio onaj koji je dan u samom tekstu. Što se tiče rasprave i upoznavanja zainteresiranih strana posebice lokane zajednice ja bih vam htio skrenuti pažnju na činjenicu da je jučer, upravo jučer održana tzv. radionica gdje su kroz suradnju sa nizozemskom vladom i pomoć nizozemske vlade upravo bili pozvani predstavnici lokalne zajednice i upoznati su sa odredbama arhuške konvencije i pravima i obvezama koje oni imaju u tom dijelu. Sredstva što se tiče lokalne zajednice oni se ipak, upoznati su sa troškovima, eventualnim troškovima i mogućnostima koje moraju osigurati, ali sredstva su osigurana u državnom proračunu za sljedeću godinu u iznosu od 470 tisuća. Dakle imamo točno alocirana sredstva koja će se trošiti za promicanje svih onih stvari koje su vezane uz arhušku konvenciju. Nevladine organizacije su isto tako uključene u radionice u raspravu i u rad vezano uz njihova prava. Ja moram reći ovdje da smo mi jedan od rijetkih radnih skupina koje u okviru pregovora sa Europskom unijom imaju uključene i predstavnike nevladinih organizacija u taj rad tako da su oni u potpunosti svjesni onoga što ih čeka, ali i onog što se radi na tom planu, dakle kroz edukaciju radionice u razgovoru sa nevladinim organizacijama mi surađujemo sa nevladinim organizacijama i radimo na njihovim pravima, a isto tako ne samo nevladinim organizacijama nego čak i sa gospodarstvom u pripremama zakonskih prijedloga imam odboru suradnju sa njihovim udrugama tako da mislim da je ovaj dio zaista na obostranu korist i na našu i na njihovu. Vaš prijedlog uvažena zastupniče Dorić da se uključi saborski Odbor za zaštitu okoliša i u izvješta, i u rad konvencije, konferencije stranaka, mislim da možemo samo pozdraviti i u svakom slučaju ukoliko se predstavnici odbora žele uključiti kasnije i na konferenciju stranaka bit ćete dobro došli i mi ćemo vas o tome redovito izvještivati i čim je veći broj sudionika uključen u ovaj sustav koji je izuzetno odgovoran, ali isto tako i kompliciran, bit će rezultati rada na tom području i bolji. Još jedanput hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o pristupu informacijama sudjelovanju javnost u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša. Amandman Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 95 glasova za i 1 suzdržanim prihvaćen je zakona sa predloženim amandmanom.
Prelazimo na sljedeću 14. točku. - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 593 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik Ante Žigman, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Važeći Zakon o HBOR-u donijet je još 1992. godine i zapravo Vlada i nakon niza izmjena koji se dogodio 1992. godine do danas Vlada shodno tome predlaže izradu novog zakona budući da je ovaj stari zakon više puta mijenjan i dopunjavan '93., '95. i '96. I stoga, zbog nomotehničkog stajališta, terminološkog i strukturnog uređenja zakona Vlada predlaže Saboru novi Zakon o HBOR-u. HBOR kao što znamo dan mu je niz zadataka od temeljnog značenja za obnovu i razvitak Republike Hrvatske i to prvenstveno provođenja kreditiranja projekata obnove i razvitka hrvatskog gospodarstva, kreditiranja i obnove i izgradnje stanova i obiteljskih kuća te objekata infrastrukture, kreditiranje izvoznih poslova, dakle podrška izvoznicima u Hrvatskoj, podrška malim i srednjim poduzetnicima kao i osiguranje izvoznih poslova od nekomercijalnih rizika. Kroz dosadašnje djelovanje od 1992. godine do danas HBOR je izrastao u jednog od nositelja obnove i razvitka u Republici Hrvatskoj i to kako velikog gospodarstva koje je ratom stradalo tako i malog i srednjeg poduzetništva. Ovdje treba napomenuti da HBOR doista je svojim aktivnostima u potpunosti, u cijelosti podržava male i srednje poduzetnike koji se doista često nađu u neravnopravnom položaju u komercijalnim bankama i Hrvatska banka za obnovu i razvitak je ovdje u potpunosti bila na usluzi malim i srednjim poduzetnicima koji kao što znamo su jedno stabilno jezgro hrvatskog gospodarstva. Zakonom o izmjenama i dopunama zakona iz 1995. godine HBOR je dobio zadatak obavljanja poslova osiguranja izvoznih poslova od nekomercijalnih rizika a sa aktivnošću u području osiguranja izvoznih poslova HBOR je počeo u rujnu '98. godine. Dakle, hrvatski izvoz je također kao vrlo važan segment hrvatskog gospodarstva se na određeni način dobili podršku od Hrvatske banke za obnovu i razvitak i imaju podršku u izradi svojih planova, posebnih planova i poslovnih svojih poslova pri izlasku u inozemstvo. Potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i njegovim ratificiranjem određene promjene u području zaštite tržišnog natjecanja zahvaćaju i Hrvatsku banku za obnovu i razvoj. Stoga ovim zakonom na određeni način i usklađuje poslovanje sukladno Zakonu o državnim potporama. Dakle, u provođenju poslova kreditiranja HBOR je uskladio svoje aktivnosti, programe kreditiranja s propisom o državnim potporama odnosno kriterijima iz članka 70. stavka 2. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju donošenjem Pravilnika o osnovnim uvjetima financiranja pojedinih ciljnih skupina. Agencija je temeljem te odluke donijela i rješenje kojim se odobrava takav pravilnik i način rada. Usvajanjem i primjenom pravilnika HBOR je dakle uskladio svoje poslovanje u dijelu kreditiranja s propisima o državnim potporama slijedom čega je došlo do izmjena pojedinih HBOR-ovih programa kreditiranja. S obzirom na obvezu već ranije u zakonima rečenu dakle na primjenu propisa pravne stečevine Europske unije iz područja tržišnih natjecanja preuzetih Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju i prije stupanja u punopravno članstvo Europske unije te prilagodbe poslovanja osiguranja izvoza važećim propisima i međunarodno preuzetim obvezama Republike Hrvatske nameće se potreba dakle prilagodbe zakonodavnog okvira Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj odnosno usklađenje istog s pozitivnim propisima i međunarodno preuzetim obvezama Republike Hrvatske. Usklađenje poslovanja HBOR-a s pravnom stečevinom potrebno je i zbog obveza koje proizlaze iz pregovora o pristupanju u okviru kojih je potreba prilagodbe poslovanja pravnoj stečevini Europske unije utvrdila se u čak tri poglavlja, u poglavlju 8. tržišno natjecanje, u poglavlju 20. poduzetništvo i industrijska politika i poglavlju 30. vanjski odnosi. Osim prethodno opisanih međunarodno preuzetih obveza uvjetovanih prilagodbi izmjena postojećeg uređenja statusa i položaja HBOR-a potrebna je i zbog nekih postojećih zakonskih rješenja koja nisu uređena na odgovarajući način te zbog uređenja nekolicine do sada nereguliranih pitanja iz djelokruga poslovanja Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Novim prijedlogom Zakona o HBOR-u odredbe o jamstvu Republike Hrvatske za obveze HBOR-a precizirane su na način da je jamstvo RH definirano kao bezuvjetno, neopozivo i plativo na prvi poziv te da je obveza RH kao jamca solidarna i neograničena. Ujedno se novim rješenjem jasnije utvrđuje valjanost jamstva na temelju samog zakona bez potrebe izdavanja posebne jamstvene isprave. Treba napomenuti da je izmjenom ovog zakona Nadzorni odbor HBOR-a se sastoji od 9 članova što je istovjetno postojećem zakonu od čega se unutra nalazi pet ministara u Vladi Republike Hrvatske, ministar nadležan za financije, ministar nadležan za gospodarstvo, obvezni su članovi Nadzornog odbora a preostala tri ministra imenuje Vlada Republike Hrvatske. Ovakvim rješenjem se također nastoji izbjeći neusklađenost zakona u slučaju promjene organizacije odnosno naziva ministarstava što je i bio slučaj pa u tom smislu je ovakvim prijedlogom zakona će se izbjeći nesuglasice i nedoumice. Preostali članovi nadzornog odbora kao i do sada predsjednik Hrvatske gospodarske komore i tri zastupnika Hrvatskog sabora. Prijedlog zakona Vlada predlaže po hitnom postupku budući da se radi o usklađivanju sa propisima Europske unije. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici! Ova banka zasigurno je ispunila svrhu. Banka je pokrenuta, čitam u obrazloženju, godine 1992. Tada je to zasigurno bilo nešto novo. Jasno, bilo je to vrijeme rata ali i vrijeme kada je 100% bankarskog sustava "kontrolirala" Hrvatska država ili hrvatska Vlada što je na neki način bilo dobro jer je time financirana tada obrana a bilo je loše jer su banke na neki način bile samoposluge pa su gotovo sve završile u sanaciji od Privredne, Riječke, Splitske a četrdesetak njih nakon toga, jasno računam ovdje i štedno-kreditne zadruge završile su u stečaju a ljudi bez imovine i u očaju. Danas 2006. 94% bankarskog tržišta je u rukama stranaca. Naš bankarski sustav 90-tih godina početkom 2000. saniran je sa 13 milijardi kuna, prodan je, doslovce tako prodan za 7 milijardi kuna. Ono što kontrolira u ovome trenutku Republika Hrvatska ili hrvatska vlast, Vlada, Sabor, to su Hrvatska narodna banka, jasno to nije klasična banka, to je poštanska banka i to je Hrvatska banka za obnovu i razvoj koja također nije klasična banka. Aktiva naših banaka je oko 300 milijardi kuna što će reći da smo tih 300 milijardi kuna prepustili strancima za 7 milijardi kuna koliko danas iznosi temeljni kapital Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Na svu sreću banke više nisu samoposluge. One su danas izrazito profitabilne ustanove i u dvije recimo godine ove 2006. i 2007. ostvarit će dobit za koliko su 90-tih i početkom 2000.-te prodane. Ili kupljene. Jednako tako danas više nitko ne treba s druge strane brinuti da mu novac kojega deponira u naše banke kroz eventualni stečaj banaka neće dospjeti. Toga jednostavno nema. U tom kontekstu recimo položaj Hrvatske banke za obnovu i razvoj je zasigurno još značajniji ili zanimljiviji. U trenucima kada se razmišlja u ovoj zemlji o privatizaciji i posljednje nacionalne banke a to je Poštanska banka Hrvatska postoji, Hrvatska banka za obnovu i razvoj na neki način postaje stvar nacionalnog ponosa. Imati znači imati u Hrvatskoj nešto što može ličiti na kakvu takvu nacionalnu banku. Rekoh da Hrvatska banka za obnovu i razvoj nije tipična banka. Ona je puno komotnija banka ili pod navodnicima banka, netko će reći puno povlaštenija banka. Ali to je i rizik jer je na neki način produžena politička ruka ili produžen faktor političkog utjecaja. To može na neki način biti loše, ali treba priznati 2006. se ne može jednostavno u ovoj zemlji voditi poslovna bankarska politika koja je obilježila 90-te godine. Da Hrvatska banka za obnovu i razvoj nije tipična banka već da je riječ o jednoj privilegiranoj državnoj banci ili financijskoj instituciji taj pojam bi više odgovarao ovome što je Hrvatska banka za obnovu i razvoj svjedoči ovaj članak 23. stavak 2. koji doslovce kaže da na Hrvatsku banku za obnovu i razvitak ne primjenjuju se propisi o izdavanju i održavanju obveznih pričuva kod središnje banke te ograničenju opsega i dinamika, porasta plasmana, propisu i ustrojstvu i načinu rada dijela državne uprave te propisu i o državnim službenicima i dužnosnicima, propisi o sklapanju kreditnih i jamstvenih poslova izvanproračunskih korisnika, Zakona o osiguranju kao ni drugi propisi koji reguliraju odnosnu materiju. Znači ne primjenjuju se obvezatna rezerva što će reći da možete biti u startu 50% povoljniji kod plasmana kredita od drugih banaka u Republici Hrvatskoj. Ne primjenjuju se propisi o službenicima i dužnosnicima valjda stoga da direktor Hrvatske banke za obnovu i razvoj ne bi imao tri puta veću plaću od recimo ministra financija. Ne odnosi se na njih Zakon o osiguranju i tako dalje i tako dalje. Kako ta materija onda može nositi oznaku P.Z.E. znači europski zakon? Ne znam. Ali to me se čak niti ne tiče. Ono što je interesantno između ostalog to je i članak 10. koji govori o prometu poslovanja. Znači stavak 2.: Djelatnosti Hrvatske banke za obnovu i razvitak prvenstveno su citiram: «Financiranje obnove i razvitka hrvatskog gospodarstva. 2. Financiranje infrastrukture, poticanje izvoza, potpora malom i srednjem poduzetništvu, 5. poticanje i zaštitu okoliša, osiguranje izvoza hrvatskih roba i usluga od netržišnih rizika. U cilju obavljanja djelatnosti iz stavka 2. ovog članka Hrvatska banka za obnovu i razvitak odobrava kredite i druge plasmane, izdaje bankarska i druga jamstva. Zaključuje ugovore o osiguranju, reosiguranju. Ulaže u dužničke i vlasničke instrumente. Obavlja druge financijske poslove, usluge u svrhu provedbi djelatnosti određenima ovim člankom. Gotov citat. Znači to su, to je članak 10. i stavak 2. i stavak 3. Banka danas više ne prati obnovu kao što je to možda dominantno činila 1990. Ona više prati infrastrukturu naših lokalnih samouprava što je zasigurno dobro, ali bi isto dobro vjerojatno bilo kada bi vidjeli koliko je bilo protestiranih jamstava samo ove 2006. godine odnosno koliko ih je bilo u jednom ranijem periodu bilo da je ovdje riječ o brodogradnji, bilo da je riječ o turizmu, bilo da je riječ o poljoprivredi, bilo da je riječ o industriji, malom poduzetništvu pa da onda vidimo koga se u ovoj zemlji od strane te banke preferira odnosno koliko ima zajmova koje na kraju, pod navodnicima, ili jamstava mora zbog neplaćanja preuzeti Hrvatska država. Čini mi se da je godišnje se protestira oko 250 milijuna kuna. Barem prema tim proračunskim podacima. Tek kada bi mogli dobiti te podatke onda bismo mogli u cijelosti govoriti i u ovoj banci. Jasno, netko će primijetiti da je ovdje riječ prije svega o Zakonu o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Da ovdje nije riječ o godišnjem financijskom izviješću Hrvatske banke za obnovu i razvoj koji bi također trebao doći pred Sabor. Da HABOR nije klasična banka svjedoči i ovaj članak 12. Financijsko poslovanje, koji doslovce kaže: «Hrvatska banka za obnovu i razvoj ne posluje s ciljem ostvarivanja dobiti. Pod 2. «Dobit poslovne godine raspoređuje se u rezerve Hrvatske banke za obnovu i razvitak.» Pod 3. Kada na zahtjev Vlade Republike Hrvatske Hrvatska banka za obnovu i razvitak odobri plasman ispod tržišnih uvjeta Republika Hrvatska će iz Državnog proračuna naknaditi Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak razlike do visine prihoda koji bi bili ostvareni plasmanom pod tržišnim uvjetima. Odluka Vlade Republike Hrvatske sa zahtjevom iz prethodnog članka, to je stavak 4., članka 12. mora sadržavati i odredbu o visini, načinu i vremenu uplate razlike prihoda. Znači ovo je na neki način banka koja je više nalik na one banke kakve smo imali za vrijeme socijalizma kada su bile pod državnom paskom ali bez obzira na sve njeno mjesto je danas u našoj ekonomiji postalo nezamjenjivo. Ona je danas postala prepoznatljiva. Uloga je zasigurno pozitivna jer se dio tereta prebacuje na proračun pa onaj koji dobije taj zajam bilo da je riječ o turizmu, bilo da je riječ o brodogradnji, bilo da je riječ o poljoprivredi može računati na povoljnije kreditne aranžmane međutim bilo bi isto tako interesantno vidjeti koliko je prisutna po regijama i koje to grane ne uspijevaju servisirati dobivene zajmove. Znam kada je bila rasprava o državnom proračunu da nema ni jedne tvrtke iz Istre koja uredno nije podmirivala sve svoje obveze. Ono što svakako treba podržati da se ubuduće veći naglasak stavlja no što je to bio slučaj do sada na male i srednje poduzetnike. Tu zapravo ni nema rizika kao kod ovih velikih javnih sustava poput brodogradnje, turizma, poljoprivrede, industrije koji su ostali u državnom vlasništvu. Ali jasno je da se ni ove nacionalne grane bilo da je riječ o poljoprivredi, turizmu s naglaskom na brodogradnju ni na koji način ne smije zapostaviti bez obzira što sam svjestan činjenice da svaki plasman u te grane je unaprijed suočen sa ne malim rizikom. Sve u svemu rekoh ovo nije izvješće o Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj. Ovo je prijedlog zakona. Banka ima pozitivnih rezultata i nema razloga ne stati iza ovog prijedloga zakona. Pretpostavljam da će i ostali klubovi isto podržati.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Šime. A oprostite, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega zastupnik Kajin u svom izlaganju je naveo jedan netočan navod da se 94% kapitala hrvatskog bankarskog sustava nalazi u stranom vlasništvu. Taj navod nije točan. Pogotovo treba naglasiti radi naše javnosti da je prema izvješću našeg ministarstva i Hrvatske narodne banke u stranom vlasništvu 81% kapitala, a 19% u vlasništvu privrednih subjekata i Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Riječ u ime Hrvatske demokratske zajednice ima uvaženi zastupnik Šime Prtenjača.
Hvala lijepo i još jednom pozdrav svima i evo kako je kolega Kajin kazao ovo nije izvješće o HBOR-u nego riječ o novom zakonu ali ipak se mora kazati nekoliko rečenica ili riječi uvodno o funkciji HBOR-a do sada kako bismo onda mogli zaključiti da je ova podrška uistinu nužna i potrebna. Naime, HBOR je osnovan po zakonu iz '92. godine. Imao je uzor u Njemačkoj razvojnoj banci. Znači da je i Njemačka temeljena a i mnoge druge europske zemlje temeljene na sličnim bankama. Ona je činila tada novinu na hrvatskom financijskom tržištu i svakako u različitim fazama svog posla i izmjenama zakona koje su slijedile do danas ona je poprimala i druge funkcije i od funkcije obnove tako i naziv kaže u toj ratnoj i poratnoj fazi do funkcije, potpune funkcije razvoja po osobno u komunalnom sustavu, kreditiranju poduzetništva, kreditiranju i osiguranju izvoza i mnogim drugim funkcijama koje danas pretežu u njenoj funkciji. Banka je potpuno uspješno obavila ove funkcije i ono što treba i danas istaći da zapravo je ona u datom trenutku odigrala ključnu ulogu u razvoju hrvatskog društva tada kad su banke bile destabilizirane, kad se do kapitala vrlo teško i nepovoljno dolazilo pogotovo u svjetskim odnosima, postupnim rastom i razvojem hrvatskog rejtinga, financijskog rejtinga ova je banka osiguravala i povoljna financijska sredstva i na taj način zaduženjem zapravo izvršavala onu funkciju za koju je osnovana. Valja i tu istaći još jednom pa još i danas da ova banka pored svoje temeljne funkcije vrši onaj dio bankarske funkcije jer je često puta izvor financijskih sredstava manjim bankama koje također onda vrše onu funkciju kreditiranja i razvoja malog i srednjeg poduzetništva, te ostalih bankarskih funkcija u kreditiranju stanovništva i drugih funkcija. Prema tome, HBOR je zaista za ovu funkciju za koju je utemeljen do ovoga trenutka možemo reći sa zadovoljstvom tu funkciju u cijelosti i osigurao. No, kako u različitim fazama razvoja našeg društva tako i radi potrebe screeninga i usuglašavanja ovog poglavlja financijskog sa Europskom unijom valja uskladiti i neka rješenja na nešto drugačiji i novi način, pa i postaviti neke dileme i neke dvojbe. Naime, prvo nego prijeđem na konkretne zakonske prijedloge i rješenja valja i ovdje još jedanput postaviti pitanje a i na taj način probati odgovoriti na njega da temeljni problem kada je ova banka a i druge banke preuzele ili nisu željele preuzeti bolje reći u prvoj fazi direktno kreditiranje malog i srednjeg poduzetništva. Javio se temeljni problem garancije jamstava mali, a pogotovo u obnovi, a i mali poduzetnici najčešće nisu imali vlastita jamstva. Zato je bila formirana Hrvatska garancijska agencija koja mogu reći sada da bez obzira na ocjene moje mišljenje je da nije u cijelosti udovoljila funkciji zašto je formirana. Naime, nisu postignuti polučeni oni rezultati koje smo željeli da se ostvare u našem društvu pa je u tom dijelu i Hrvatska banka za obnovu i razvoj u jednoj fazi preuzela direktno kreditiranje ali nedostatno opet sa ciljevima koje smo željeli ostvariti. Tako da ova dvojba i ovo pitanje što dalje sa tim nije direktno vezano uz ovaj zakon, ali ostaje problem koji bi trebalo na neki način i dalje pokušati riješiti na zadovoljenje i u cilju postizanja bržeg razvoja posebice malog i srednjeg poduzetništva i posebno na područjima od posebnog državnog interesa ili kako li to volimo reći od ravnomjernog razvoja Hrvatske države. Prema tome, ovo je cilj i instrument koji bi trebalo osigurati onda kroz HBOR i druge banke odnosno kroz Hrvatsku garancijsku agenciju. Banka je upravo u cilju razvoja i zadovoljenja novih potreba morala povećati i svoj temeljni kapital. Jedna od temeljnih odredbi ove izmjene je povećanje udvostručenja temeljnog kapitala. Potpuno jasno zašto kako bi mogla udovoljiti naraslim potrebama i radi udovoljenja te funkcije. U onom drugom dijelu u kojem banka ostvaruje tu funkciju možemo reći da je do sada Hrvatska država a onda banka temeljem tih zakonskih rješenja uskladila svoje kreditne programe, uglavnom do sada uskladila kao što je sada u završnoj fazi ili već možemo reći i uskladila pitanje potpora jer je to jedno od temeljnih pitanja tih potpora. Naročito vidimo primjedbe Europske unije oko kreditiranja brodogradnje različitih oblika bez obzira na javnu stvar direktne ili indirektne i sve one potpore, oblike potpora koje imamo. Prema tome, HBOR je već možemo reći uskladio taj program potpora i da će ga morati do kraja radi pregovora i uskladiti u cijelosti. Drugo područje koje valja uskladiti to su poslovi osiguranja oko izvoza naročito oni komercijalni, nekomercijalni rizika i funkcija koju je banka posebno u poticaju izvoza ionako skromno kojeg imamo radi strukture učešća izvoza kojeg imamo. Banka je omogućila i potakla izvoz ali u tom izvozu javljaju se ovi rizici komercijalni, nekomercijalni rizici u kojem banka onda mora preuzeti također jedan dio tih rizika. Naravno da ne nabrajamo koji su rizici jedni ili drugi i koji su uglavnom na području Europske unije i zemljama OECD-a. I one druge rizike od bih mogao reći viših sila ili tih netražnih rizika, različitih političkih rizika u drugim zemljama koje se javljaju. Evo te rizike i tu funkciju osiguranja tih rizika banka treba u cijelosti preuzeti. Da bi to mogla preuzeti postavlja se još jedno pitanje, a kad je riječ o jamstvima, državnim jamstvima, o njima posebno naravno da ni mi nismo protiv toga da se točno zna i po godinama, po regijama, po područjima kakva su jamstva izdavana i koja su bila rizična, a koja su manje rizična, bez obzira da li se radilo o internim ili eksternim. I u tom smislu jamstva hrvatske države se predlažu urediti nešto drugačije pa dopustite da baš namjerno citiram u cijelosti ovu odredbu oko jamstava. Ona kaže da se jamstva RH za obveze HBOR-a precizirane su na način da je jamstvo RH definirano kao bezuvjetno neopozivo i plativo na prvi poziv te da je obveza RH kao jamca solidarna i neograničena. To znači na kraju prevedeno ako hoćemo da HBOR zapravo ne može doći u situaciju da on eventualno bude blokiran ili izgubi svoju funkciju kako ne bi ugrozio druge segmente svog djelovanja. Stoga mi, ovo jamstva koja se na drugačiji način reguliraju će omogućiti kvalitetnije izvršavanje funkcije HBOR-a koje je osigurano. E sad nakon vrlo kratko nakon uvodnog obrazloženja potreba i povećanja temeljnog kapitala valja kazati da s ovom predloženom izmjenom i predlažu izmjene u sastavu nadzornog odbora mada su one definirane slično kao i do sada i ovo namjerno naravno ističem radi mogućih dvojbi oko toga. Naime, teško je definirati, jer svaka Vlada ima svoje pravo da definira i ustroj i Vladu kako ona misli, a ovisno i o razvojnim potrebama države kako ona misli da je najpotrebnije. Prema tome, moguće je da prilikom inauguracije svake Vlade bi trebalo mijenjati Zakon o HBOR-u kako bi eventualno utvrdili sastav nadzornog odbora. Stoga ovo rješenja koja sad predlaže na način da Vlada predlaže ili imenuje 5 ministara u sastav Nadzornog odbora HBOR-a pokušalo se riješiti na način da se za sada definira pretpostavljajući da se ta dva neće mijenjati, da unutar budu po funkciji ministar financija i ministar gospodarstva. Mada kad je riječ o ministru gospodarstva, on uvijek može sadržavati današnju funkciju, a moguće u to gospodarstvo ulaze zapravo svi sektori od poljoprivrede, industrije, turizma, ja ne znam čeg drugog. Prema tome tu se pretpostavlja da će ono Ministarstvo gospodarstva koje bude imalo većinu svoje djelatnosti u okviru toga biti po toj funkciji. I kaže se sada Vlada će imenovati još 3 ministra, pretpostavljajući da bi ta tri ministra trebala biti ona čiji djelokrug rada će se najviše odnositi na funkciju HBOR-a oko programa kreditiranja razvoja oko potpora različitih oko izvoza itd. Prema tome da bi ti ministri trebali biti u tom sastavu. Zatim tu dolaze čini mi se po da ulaze i trio saborska zastupnika. Pretpostavljam opet po funkciji da bi trebali biti Odbori za financije i gospodarstvo i ne znam treći odbor koji bi bio. Ali se oni imenuju ovdje na Saboru. I jedan za kojeg se predlaže, a to je i do sada bilo da to bude predsjednik Hrvatske gospodarske komore, mada ja i evo i sastav Odbora za financije je imenovan na sličan način pa su vanjske institucije imaju svoje predstavnike od Instituta za financije, od sindikata, od komora, od ne znam koga imaju svoje predstavnike tamo. A ja volim u šali reći a kad ćemo mi obratno imati svoje predstavnike kod njih pa da probamo uzajamno djelovati? Međutim očito to ostaje za neka druga vremena. I sada se predlaže da predsjednik Hrvatske gospodarske komore po svojoj funkciji bude u sastavu Nadzornog odbora HBOR-a jer eto i tu su usklađenje programa razvoja koji su zajednički interesi Hrvatske gospodarske komore i hrvatske države odnosno Vlade i HBOR-a u ovome dijelu. Isto tako valja istaći da kroz svoj rad Hrvatska banka za obnovu i razvoj u vremenu koje se očekuje mora uskladiti u cijelosti zato se ovim zakonom valja dovršiti usklađenje vezano uz pregovore sa Europskom unijom kako bismo mogli ovo područje, ovo poglavlje u cijelosti imali pripravno kada budemo iduće godine završavali pregovore ili screening oko usklađenja ovog financijskog poglavlja. Stoga ove izmjene koje se ovdje predlažu podržavamo i smatramo da u ovome trenutku, s obzirom na čitav niz prethodnih izmjena, na funkciju koju HBOR sada ima, na usklađenje koje je u tijeku i koje slijedi ovaj zakon može udovoljiti za taj, za tu funkciju u kojoj HBOR postoji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Potreba izmjena i dopuna Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak proizlazi iz obveze Republike Hrvatske da uskladi svoj zakonodavstvo sa pravnim stečevinama Europske unije, odnosno prilagodbe zakonodavnog okvira djelovanja Hrvatske banke za obnovu i razvitak s pozitivnim propisima i međunarodno preuzetim obvezama. Potrebno je istaći da je HBOR u suradnji sa Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja početkom ove godine uskladio uvjete programa kreditiranja radi prilagodbe svojih aktivnosti s odrednicama pravne stečevine Europske unije. Osim zbog preuzetih obveza i Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ovaj zakon potrebno je mijenjati i zbog novih zakonskih rješenja iz područja dražvnih potpora, te zbog do sada nereguliranja pitanja iz djelokruga poslovanja Hrvatske banke za obnovu i razvitak. Sudjelovanje predstavnika HBOR-a u postupku analitičkog pregleda zakonodavstva, screeninga utvrđena je potreba usklađenja ovog zakona i u dijelu osiguranja izvoza od nekomercijalnih rizika. Od svog početka djelovanja, od 1992. godine HBOR je bio i ostao nositelj obnove i razvitka Republike Hrvatske. Ali kako su se kroz godine mijenjale i potrebe za kreditiranjem projekata obnove i razvitka tako su se morale i usklađivati zakonske regulative tih promjena. Zbog toga je i ovaj zakon imao do sada već 4 izmjene i dopune a ove predložene su sada poete. Mislim da je dobro reći da je od HBOR od 1992. godine do 2005. godine za koje imamo podatke odobrio 50 milijardi kuna kredita i jamstava. Što se tiče, mislim također da je potrebno reći što je HBOR učinio u 2005. godini. Hrvatskom gospodarstvu u 2005. godini odobreno je 47 milijardi kuna kredita za 44% više u odnosu na prethodnu godinu i najveći porast za odobravanje kredita tijekom 2005. godine bilježi sektor malog i srednjeg gospodarstva, obrtnika kojem se odobrava 694 milijuna kuna što je 206% više u odnosu na prethodnu godinu. U strukturi sredstava uloženih u gospodarstvo u 2005. godini za koju, kažem, imamo podatke je kreditiranje gospodarskih djelatnosti 31%, kreditiranje malog i srednjeg poduzetništva 15%, kreditiranje projekata infrastrukture 3% i financiranje izvoza 51%. Bitne novine u novom Zakonu odnose se na postupno povećanje temeljnog kapitala na iznos od 7 milijardi kuna. Sukladno važećem Zakonu naime temeljni kapital HABOR-a iznosi 3 milijarde i 700 milijuna kuna. Do kraja 2006. godine Republika Hrvatska će u cijelosti uplatiti temeljni kapital HABOR-a određen važećim zakonom. S obzirom na ulogu HABOR-a u razvoju hrvatskog gospodarstva te radi osiguranja daljnjeg rasta aktive HABOR-a i razvojnih ciljeva kreditiranja hrvatskog gospodarstva kroz poticajne kamatne stope predlaže se povećanje temeljnog kapitala Hrvatske banke za obnovu i razvitak na 7 milijardi kuna. Povećanje temeljnog kapitala i daljnjim rastom aktivnosti HABOR-a omogućit će se uravnotežen gospodarski razvitak svih krajeva Republike Hrvatske te otvaranje novih radnih mjesta. Utvrđuje se da temeljni kapital uplaćuje Republika Hrvatska. Prijedlog zakona za razliku od važećeg zakona umjesto Vlade Republike Hrvatske kao odlučujući pri određivanju dinamike, uplatu temeljnog kapitala utvrđuje Republika Hrvatske. Time se u biti dovodi u sklad Zakona o HABOR-u s postojećim propisima temeljem kojeg državni proračun donosi Republika Hrvatska, tj., Hrvatski sabor. Dodatno se Prijedlogom zakona utvrđuje i da temeljni kapital HABOR-a čine jedan poslovni udio koji je nedjeljiv, neprenosiv i ne može biti predmet zaloga. Time se potvrđuje sadašnja situacija te i ubuduće štiti 100%-tno državno vlasništvo nad HABOR-om. Ono što zakon također regulira je, i to precizno, odredbe o jamstvima Republike Hrvatske za obveze HABOR-a. Naime, utvrđuje se da HABOR svoje djelatnosti provodi izravno i neizravno putem poslovnih i banaka i drugih pravnih osoba čime se izjednačuju oba načina obavljanja djelatnosti. Od 1992. godine, dakle, od osnutka HABOR-a do danas HABOR je izrastao u državnu banku koja gotovo polovicu svojih aktivnosti obavlja izravno, tj., odobrava kredite i pruža ostale bankarske usluge izravno krajnjim korisnicima. Zbog navedenog predloženo je izjednačavanje oba načina obavljanja djelatnosti u zakonskom tekstu. Također se sukladno postojećoj praksi utvrđuje da HABOR svoje poslove obavlja u Republici Hrvatskoj i u inozemstvu kao što to i čini, npr., kreditiranjem kupaca domaćih izvoznika. Utvrđuje se da plasmani HABOR-a moraju biti osigurani u bankarskom poslovanju na uobičajen način. Također je utvrđena obaveza HABOR-a upravljati rizicima na način da isti budu svedeni na najmanju mjeru s time da je Prijedlog zakona dodatno naglašena primjena načela bankarskog poslovanja. Osim toga, Zakon također regulira precizno izbor, imenovanje nadzornog odbora uprave. Utvrđeno je da nadzorni odbor broji 9 članova, sastav nadzornog odbora utvrđen je na način da su 5 članova ministri u Vladi Republike Hrvatske, s time da su ministar nadležan za financije i ministar nadležan za gospodarstvo obvezni članovi nadzornog odbora, a preostala 3 ministra imenuje Vlada Republike Hrvatske iz resora nadležnih za turizma, razvitak, poljoprivredu, zaštitu okoliša ili graditeljstvo. Ovakvim rješenjem se nastoji izbjeći neusklađenost Prijedloga zakona, odnosno sastava nadzornog odbora u slučaju promjene resora između ministarstava, spajanje ili razdvajanje ministarstava, odnosno promjene naziva. Preostali članovi nadzornog odbora su kao i do sada predsjednik Hrvatske gospodarske komore i 3 zastupnika Hrvatskog sabora. Pored toga iz opsega djelatnosti HABOR-a brisana je obnova stambenog fonda koji je već ranije prešao u resor državne uprave, a dodano je financiranje malih i srednjih poduzetnika, te zaštita okoliša. S obzirom da je, kako sam već rekla, bilo više izmjena i dopuna ovog Zakona evo predlažem, odnosno prihvaćam donošenje novog zakona o Hrvatskog banci za obnovu i razvitak čijim bi se stupanjem na snagu preostao važiti postojeći zakon. Time bi se suštinski, sadržajno, terminološki i strukturno i nomotehnički uredio postojeći Zakon i zakonodavno prilagodio pravnim stečevinama Europske unije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Upravo je pred nama Prijedlog zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak koji je primjeren vremenu i razvoju gospodarstva, ali i ulogom koju je Hrvatski sabor i Vlada namijenili ovoj banci kojemu treba odati dužno poštovanje i zahvalnost što je upravo svojim dosadašnjim poslovanjem opravdala razlog svog postojanja i što je mnoga mala gospodarstva podignula i razvila na europsku razinu, a time i podigla stupanj i velik broj novozaposlenih. Istaknuti samo nešto što bi bila zapravo potvrda jednog suvremenog zakonodavstva normativne djelatnosti jer se konačno shvatilo i razumjelo da Hrvatska banka za obnovu i razvitak treba funkcionirati kao posebna financijska institucija, što je bilo prije regulirano u Zakonu od 92. godine. Jer ona je državna investicijska banka na koju se prvenstveno primjenjuju odredbe važećeg Zakona kao posebnog zakona, a tek onda Zakona o bankama. Stoga i ona ima pravnu osobnost javnoga prava i to po uzoru kao što su to i neke europske zemlje riješile, a posebni propisi i kod nas reguliraju rad Hrvatske narodne banke, Hrvatske radiotelevizije i drugih. Tako da je i u Europi, posebne financijske institucije su kao npr. "Kredit … [[Govornik govori strani jezik, ne razumije se.]] , kao Mađarska razvojna banka što je svrstava u red razumljivih banaka sa razumljivim poslovanjem i ničim se posebno ne ističe. Također ono što treba kazati da se nad osobama javnog prava, ukoliko to nije drugačije propisano ne provodi niti stečaj niti mogu prestati likvidacijom prema općim propisima. A za njegovu djelatnost odgovara osnivač, tj., hrvatska Vlada, odnosno Hrvatski sabor. Posebno se ističu u predmetu poslovanja što su to tržišni, odnosno utrživi rizici, koji su to kratkoročni i luči komercijalne i političke rizike na jedno određeno vrijeme, otprilike za dvije godine jer takav način omogućava Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak moderno poslovanje upravo da ostvari onu djelatnost za koju je prvenstveno i utemeljena da se financira obnova i razvitak hrvatskog gospodarstva, financira infrastruktura, potiče izvoz, potporu se daje posebno naglašavam razvitku malog i srednjeg poduzetništva, poticanje zaštite okoliša i osiguranje izvoza hrvatskih roba i usluga od netržišnih rizika. Naravno da za jedno takvo poslovanje trebalo je urediti i način obavljanja djelatnosti i upravljanja rizicima tako da ona izravno provodi svoju djelatnost i neizravno putem poslovnih banaka i drugih pravnih osoba čak je utemeljila neke svoje podružnice tako da se na ovaj način izjednačuju obavljanje djelatnosti i izravno i neizravno. Financijsko poslovanje za razvitak hrvatskog gospodarstva putem poticajnih kamatnih stopa jer hrvatska banka ne posluje da bi poslovala s dobitkom, stoga su mogući i kreditiranje pojedinih subjekata i sa kamatom nižom od one komercijalne s time da tu razliku utvrđuje Vlada i osigurava njezinu isplatu. Po uzoru, ponovno ističem na Zakon o KFU utvrđuje se da skupno zastupanje uprave sada je obvezujuće i da su obvezujuće izjave valjane samo ako su potpisane od strane dva člana uprave. Naravno da sve je to moguće jedino ukoliko su financijski izvještaji revizija poslovanja redovni, ažurni jer godišnja izvješća i ovdje jasno i explicite se govore da potvrđuje Hrvatski sabor, a ne Vlada Republike Hrvatske kako bi se i u ovom zakonodavnom tijelu pojačala odgovornost za one, za provedbu onih zakona koje smo svrstali da imaju pravnu osobnost javnog prava koje bismo lakše mogli kontrolirati i usmjeravati upravo na ono što nam je najpotrebnije obnovu i razvitak hrvatskog gospodarstva, a između ostalog ponovno ističem razvitku malog i srednjeg poduzetništva jer bez takvog načina ne bi niknuli mali hoteli, apartmani obiteljski jer Hrvatska banka za obnovu i razvitak omogućila je takvim izravnim kreditiranjem da i ljudi manje kreditno sposobni, ali koji su se pokazali u svom dosadašnjem 20 ili višegodišnjem bavljenju turizmom posebno na hrvatskim otocima da je takav razlog opravdan. Između ostalog upravo zbog ove pravne osobnosti Hrvatska banka za obnovu i razvitak ne upisuje se u sudski registar i na taj način želim istaknuti koliko je vrijedan ovaj Prijedlog zakona kojega trebamo čim prije prihvatiti i omogućiti Hrvatskoj banci i obnovi i razvoj da se i nadalje razvija u pravcu razvoja hrvatskog gospodarstva.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Hrvatska banka za obnovu i razvitak osnovana je posebnim zakonom kao državna investicijska banka, utvrđen je njezin osnivački kapital i djelatnost, podrobnije su razrađeni poslovi kreditiranja i osiguravanja izvoznih poslova te utvrđena tijela Habora i njihove ovlasti. Zakonom je Haboru, dakle u tom startu dan niz zadataka od temeljnog značenja za obnovu i razvitak Republike Hrvatske i to prvenstveno kroz provođenje kreditiranja projekata obnove i razvitka hrvatskog gospodarstva, kreditiranja obnove i izgradnje stanova i obiteljskih kuća te objekata infrastrukture, kreditiranje izvoznih poslova kao i osiguranje izvoznih poslova od nekomercijalnih rizika. Naravno da su zadaće i obveze koje su date u dužnost Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj te 1992. godine pratile one probleme i potrebe koje su tada bile dominantne u Hrvatskoj, a to je prije svega bila potreba za obnovom, potreba za pomoći onima koji su ostali bez svojih domova, bez objekata, potreba za obnovu infrastrukture osobito na ratom zahvaćenim područjima. Ja tome mogu posvjedočiti iz osobnog iskustva jer sam 1992. godine bio šef Ureda za obnovu u Općini Karlovac i upravo su prva sredstva i ona najznačajnija sredstva koja su dolazila kao pomoć domaćinstvima za obnovu gospodarskih objekata, ali kao pomoć za obnovu infrastrukture dolazila preko tada Hrvatske kreditne banke za obnovu i razvitaka. Od 1992. godine pa do danas Habor je doista izrastao u jednog od nositelja obnove i razvitka gospodarstva Republike Hrvatske i to kako velikog gospodarstva koje je stradalo ratom tako i malog, srednjeg i privatnog poduzetništva. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o Haboru iz '95. godine Habor je dobio u zadatak i obavljanje poslova osiguranja izvoznih poslova od nekomercijalnih, odnosno političkih rizika, a s aktivnostima u području osiguranja izvoznih poslova Habor je započeo u rujnu 1998. godine. Mislim doista da možemo konstatirati da je Habor u potpunosti ispunio sva očekivanja, prije svega dakle u tom segmentu obnove stambenih, gospodarskih objekata, u obnovi infrastrukture, ali i Habor je bio zaista snažan poticaj daljem razvitku gospodarstva i hrvatskog izvoza. Potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europskih zajednica i njihovih država članica Hrvatska se obvezala uskladiti postojeće zakonodavstvo i propise o zaštiti tržišnog natjecanja s pravnom stečevinom Europske unije. S obzirom na obvezu primjene propisa pravne stečevine Europske unije iz područja tržišnog natjecanja nameće se potreba prilagođavanja zakonodavnog okvira djelovanja Habora, odnosno usklađenja istog s pozitivnim propisima i međunarodno preuzetim obvezama Republike Hrvatske. Republika Hrvatska je zaključno s listopadom 2006. godine na osnovu važećeg Zakona o HABOR-u u cijelosti uplatila temeljni kapital u iznosu od 3 milijarde i 700 milijuna kuna. Kako bi se osigurao daljnji planirani rast aktive HABOR-a te kako bi se ostvarili razvojni ciljevi kreditiranja gospodarstva ovdje se predlaže povećanje temeljnog kapitala HABOR-a sa 3 milijarde i 700 milijuna kuna na 7 milijardi kuna dakle, gotovo dvostruko. Utvrđuje se također da se temeljni kapital HABOR-a ne može dijeliti, ne može se prenositi niti zalagati čime se 100% štiti državno vlasništvo nad Hrvatskog bankom za obnovu i razvoj. Novim Prijedlogom zakona o HABOR-u odredbe o jamstvu Republike Hrvatske za obveze HABOR-a precizirane su na način da je jamstvo Hrvatske definirano kao bezuvjetno, neopozive i plativo na prvi poziv te da je obveza Republike Hrvatske kao jamca solidarna i neograničena. Djelatnosti HABOR-a uređene su tako da HABOR prati strategiju i razvojne ciljeve Republike Hrvatske. U odnosu na važeći zakon iz zadaća HABOR-a brisana je obnova stambenog fonda koja je prešla u resor državne uprave a dodano je financiranje malih i srednjih poduzetnika te zaštita okoliša koju na neki način i držimo kao jednim od naših prioriteta. Mislim da ćemo se svi složiti da je HABOR do sada u potpunosti izvršio zakonom mu date zadaće. Uvjeren sam da će tako biti i ubuduće sa dvostruko većim temeljnim kapitalom i zbog toga ću podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Završno, državni tajnik.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi vezano za Zakon o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Dakle, zakonom kao što smo rekli predlažemo urediti položaj i poslovanje HABOR-a kao razvojne i izvozne banke Republike Hrvatske, položaj i sastav nadzornog odbora banke i uprave banke za obnovu i razvitak, temeljni kapital povećavamo na 7 milijardi kuna što će Vlada i što se zapravo planira u proračunima u idućim godinama isplatiti. Dakle, ovim zakonom se predlaže povećanje na 7 milijardi što predstavlja povećanje za 3 milijarde i 300 milijuna kuna. Uplata temeljnog kapitala će se izvršavati iz sredstava državnog proračuna u razdoblju od 2007.-2019. godine s predviđenom dinamikom od oko 215 milijuna u 2007. godini te 250 milijuna u ostalim godinama. Usklađivanje naravno ono što je također važno reći za ovaj zakon dakle da je zakon vezan za usklađenje poslova sukladno Zakonu o državnim potporama. Taj dio usklađenja vezan za državne potpore je i usklađenje vezano za preuzete obveze prema Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Također ovim zakonom se predlaže urediti način i uvjete osiguranja od netržišnih rizika neovisno o najmanjem domaćem udjelu odnosno najvećoj izvoznoj komponenti i poslovanje naravno HABOR-a na bankarskom načelu. Zašto zakon ide po hitnom postupku i ima oznaku P.Z.E.? Pa zbog toga što je Zakon o HABOR-u usklađen sa odredbama primarnih izvora prava Europske unije te odredaba sekundarnih izvora prava, prije svega primarni izvor prava, ugovor o osnivanju Europske zajednice članci 12 ., 87. i 88. i 89., te odredbama sekundarnih izvora prava što je direktiva Vijeća 29 iz '98. godine o prilagodbi osnovnih odredaba o izvozno kreditnom osiguranju za transakcije sa srednjoročnim i dugoročnim pokrićem. Također i direktiva Vijeća 568 iz '84. godine o recipročnim obvezima izvozno kreditiranih organizacija država članica koje postupaju u ime države ili uz njenu podršku. Također bi htio istaknuti da će Vlada prihvatiti amandman Odbora za zakonodavstvo. I evo, zahvaljujem se svima na raspravi vezano za ovaj Zakon o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem.
Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Amandman Odbora za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za i 4 suzdržana prihvaćen je Konačni prijedlog zakona zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti - drugo čitanje, P.Z.E. br. 499 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona članak 155. do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu, Odbor za turizam i Odbor za Europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik Mičić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, štovane gospođe i gospodo zastupnici. Dakle, Nacrt konačnog prijedloga Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, razlozi i ciljevi koje želimo postići donošenjem ovog zakona, dakle ukupno 10 izmjena i dopuna važećeg zakona razlog je zašto idemo u novi zakon iako su poneka rješenja ja bih rekao čak i većina ostala ista kao u prošlom zakonu. Usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije u uklanjanju postojećih zapreka slobodnom pružanju usluga u dijelu koji se tiče pružanja ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu odnosno iznajmljivača, uređivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata, izmjena strukture smještajnih kapaciteta i veća profesionalizacija djelatnosti, oko 45% je smještajnih kapaciteta kojim raspolaže hrvatski turizam je u domaćinstvima građana, suzbijanje sive ekonomije i rada na crno, stavljanje u zakonske okvire dosad neobuhvaćenih a prisutnih načina obavljanja djelatnosti odnosno izostavljanje onih koja više ne odgovaraju razvoju hrvatskog gospodarstva. Zaštita tržišnog natjecanja, olakšano poslovanje ugostitelja, veća zaštita maloljetnika i potrošača kao korisnika ugostiteljskih usluga i premale prekršajne kazne koje su u novom zakonu povećane. Ostale izmjene koje zakon donosi je brisanje uvjeta hrvatskog državljanstva za pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu, u seljačkom domaćinstvu tj. na državljane država članica Europske unije i državljana europskog ekonomskog prostora koji su vlasnici nekretnina u Republici Hrvatskoj zakon će se u tom dijelu primjenjivat od dana prijema Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije ukoliko nije drugačije uređeno međunarodnim ugovorom koji je na snazi u RH-a. Sada je to Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju Republike Hrvatske u Europsku uniju a razlika od prvog čitanja prijedloga zakona koji je predviđao da se na strance zakon primjenjuje od dana njegovog donošenja. Dakle, ovdje smo uveli izmjenu od dana pristupanja Hrvatske u Europsku uniju. Ograničenje od 10 soba odnosno 20 kreveta koje mogu građani iznajmljivati smanjuje se na 7 soba odnosno 14 kreveta. U kampu sa 10 smještajnih jedinica odnosno 30 osoba … [[Govornik se ne razumije.]] na dvadeset, na sedam smještajnih jedinica odnosno dvadeset pet ukupno u kampu. Radno vrijeme ugostiteljskih objekata uređuje se zakonom s tim da predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave može za ugostiteljske objekte skupine restorani i barovi propisano radno vrijeme od 06 do 24 sata produžiti najduže za dva sata odnosno radi organiziranja prigodnih proslava doček Nove godine, svadba, maturalna zabava i slično odrediti i drugačije. Veće novčane kazne za prekršaje posebice za nelegalno obavljanje djelatnosti odnosno pružanje usluga, dakle prije su bile smanjene mandatne kazne, za nepoštivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata propisana a predloženo je da se mjera pečačenja ugostiteljskog objekta iznimno neće izvršiti ako ugostitelj najkasnije u roku od dva dana od donošenja usmenog rješenja o zabrani pružanja ugostiteljskih usluga dostavi gospodarskom inspektoru dokaz o izvršenoj uplati novčanog iznosa od 30 tisuća kuna u korist državnog proračuna. To je dodano dakle u ovom konačnom prijedlogu zakona. Nadzor nad zabranom usluživanja odnosno dopuštanja konzumiranja alkohola osobama mlađim od osamnaest godina provode i policijski službenici ministarstva nadležnog za unutarnje poslove. Ugostiteljsku djelatnost ali po posebnim uvjetima mogu kao i do sada u važećem zakonu pružati javne ustanove koje upravljaju nacionalnim parkovima i parkovima prirode te ugostiteljski obrazovne ustanove i učenički i studentski domovi. Prijedlogom zakona je predviđeno i za Hrvatski ferijalni hostelski savez, Hrvatski planinarski savez i njegove članice, lovačke udruge, ustanove za kazališnu djelatnost a u nacrt konačnog prijedloga dodane su i ribičke udruge, udruge pripadnika nacionalnih manjina te zdravstvene ustanove tj. lječilišta. Organiziranje odmarališta osim dječjih odmarališta predlaže se u potpunosti komercijalizirati. Propisuju se obveze ugostitelju da osigura goste u smještajnim objektima od posljedica nesretnog slučaja radi zaštite potrošača, briše se institut voditelja poslovanja i za razliku od prijedloga zakona brisanja je obveza o dostavi ovjere normativa Državnom inspektoratu. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, gospodarstvo, razvoj i obnovu? Odbor za turizam? Izvjestitelj poštovani zastupnik Milan Meden. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Sabora, državni tajniče, predstavnici Vlade, štovani zastupnici! Odbor za turizam Hrvatskoga sabora je na 37. sjednici održanoj 7. prosinca ove godine razmotrio Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 30. studenog ove godine. Odbor za turizam proveo je raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti na temelju svoje nadležnosti iz članka 69. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. Na temelju članka 45. stavak 4. Poslovnika Hrvatskoga sabora sjednicu je vodio potpredsjednik odbora. Uvodno izlaganje o razlozima zbog kojih se predlaže novi Zakon o ugostiteljstvu se detaljnim obrazloženjima pojedinih rješenja kao i prihvaćenim prijedlozima iz rasprave na sjednici Odbora za turizam podnio je gospodin Zdenko Mičić državni tajnik za turizam. U svojoj uvodnoj riječi predstavnici odbora istaknuli su da je donošenje novog zakona … [[Govornik se ne razumije.]] i potrebno posebice imajući u vidu njegovo usklađivanje sa pravnim stečevinama Europske unije. Predloženi zakon predstavlja ustvari temeljni zakon kojim je uređuju pitanja obavljanja ugostiteljske djelatnosti a koja su i preduvjet zapravo postojanja turizma. Jedno od najvažnijih i strateških gospodarskih djelatnosti u Republici Hrvatskoj. Sa tim u svezi može se i shvatiti osnivanje, osnovna intencija ovog zakona a to je prije svega unapređivanje i podizanje ukupne kvalitete turističke ponude na znatno višu razinu a sve u cilju stvaranja uvjeta za brži razvoj turizma a posebno ugostiteljstva kao njegove temeljne djelatnosti. Predloženim zakonom postići će se pojednostavljivanje administrativnog postupka kod otvaranja novih objekata, izbjegavanje nelegalnog poslovanja, te u cilju podizanja razine kakvoće turističkih usluga. Nakon opsežne kvalitetne i stručne rasprave Odbora za turizam jednostavno je odlučeno predložiti Saboru da donese slijedeće amandmane. Amandman 1. na članak 28. stavak 4. točka 1. brojka: "7" zamjenjuje se brojkom: "8" a brojka: "14" zamjenjuje se brojkom "16", uz obrazloženje: smatraju se da iznajmljivaču koji je vlasnik sobe, apartmana i kuće za odmor treba omogućiti iznajmljivanje najmanje osam soba ili šesnaest kreveta što je sukladno ne samo prosjeku u nama konkurentski turističkim zemljama već je i aktualan prosjek u Republici Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] smatra da drastično smanjenje ne smatra socijalno opravdanim posebno kad se radi o manje razvijenim područjima ili otocima. Amandman 2. u članku 38. stavak 2. mijenja se i glasi: "Dakle, u seljačkom domaćinstvu mogu se pružati slijedeće ugostiteljske usluge: pripremanje i usluživanje toplih i hladnih jela te pića i napitaka iz pretežito vlastite proizvodnje za najviše pedeset gostiju ili izletnika istodobno, usluživanje, kuhanje, kušanje mošta, vina, voćnih vina, drugih proizvoda od vina i voćnih vina, jakih alkoholnih i bezalkoholnih pića te domaćih narezaka iz vlastite proizvodnje u uređenom dijelu stambenog ili gospodarskog objekata u zatvorenom ili otvorenom prostoru opet za najviše pedeset gostiju ili izletnika istodobno." I točka 3., usluge smještaja u sobi, apartmanu do najviše deset soba odnosno za dvadeset gostiju istodobno odnosno usluge smještaja u kampu s najviše deset smještajnih jedinica odnosno za trideset gostiju istodobno, samo za goste kojima se pružaju usluge prehrane, točnije pića i napitka, dakle doručak ili polupansion ili puni pansion iz pretežito vlastite proizvodnje. Odbor za turizam je donio amandman 3. U članku 38. stavak 4. mijenja se i glasi: "Ministar pravilnikom propisuje minimalne uvjete za vrstu i kategorije, uvjete za kategorije, oznake za kategorije, način označavanja kategorije te način kategorizacije objekta u kojem se pružaju usluge smještaja iz stavka 2. točke 3. ovog zakona što se smatra pretežito vlastitom proizvodnjom a što je jelima, pićima i napicima uobičajeno za kraj u kojem je seljačko domaćinstvo te vrsta proizvoda koji ne moraju biti iz vlastite proizvodnje u smislu stavka 2. točke 1. i 2. ovog članka. Smatramo da ukoliko se pružaju samo usluge smještaja da se onda radi o pružanju ugostiteljskih usluga u domaćinstvu građana te da nema potrebe da se te usluge pružaju kao usluge u seljačkom domaćinstvu. Naime, u seljačkim domaćinstvima prvenstveno bi se trebale pružiti usluge pripremanja i usluživanja jela i pića iz pretežito vlastite proizvodnje a ne samo usluge smještaja jer se na taj način učinkovito doprinosi razvoju seoskog turizma iz očuvanja i promicanja tradicionalnog načina života na selu. I amandman 4. u članku 55. dodaje se stavak 2. koji glasi: "Fizičke osobe koje na dan stupanja na snagu ovog zakona pružaju ugostiteljsku uslugu u seljačkom domaćinstvu dužne su uskladiti pružanje usluge sa odredbama članka 38. stavka 2. ovog zakona u roku od godine dana od dana stupanja na snagu ovog zakona." I amandman 5. u članku 55. stavak postaje stavak 3., mijenja se i glasi: Fizičkoj osobi koja ne uskladi svoje poslovanje sukladno stavku 1. i 2. ovog članka nadležni ured rješenjem će zabraniti pružanje ugostiteljskih usluga u domaćinstvu odnosno seljačkom domaćinstvu i utvrditi prestanak važenja … [[Govornik se ne razumije.]] rješenja o odobrenju, uz obrazloženje da je vezano na predloženi amandman članka 38. Konačnog prijedloga Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti predlaže se rok od godine dana od dana stupanja na snagu zakona sa usklađivanjem pružanja ugostiteljskih usluga u staračkom domaćinstvu. Evo hvala lijepa.
Hvala. Odbor za europske integracije, za lokalnu, područnu samoupravu. Otvaram raspravu. Za Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Evo pred nama se nalazi zakon, Konačni prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je prošao proceduru prvog čitanja gdje je predlagač kao što se vidi iz ovoga prijedloga uvažio neke primjedbe zastupnika i klubova međutim Klub SDP-a ima i dalje nekih primjedbi na Konačan prijedlog zakona te ga želim u ovoj diskusiji iznijeti. Naime osnovna značajka ovoga zakona je dakle u potpunosti liberalizacija tržišta u ovom segmentu poslovanja kao što je bio slučaj i sa Zakonom o uslugama u turzimu. Tako i u ovom slučaju strani državljani, dakle strani državljani imaju potpuno ista prava kao građani obavljanja ovom djelatnošću kao i hrvatski državljani s tim da je u članku, jasno u članku 28. napravljen jedan kompromis kojim se važenje ovog zakona primjenjuje od onog dana kada Hrvatska uđe u Europsku uniju. Druga značajka ovoga, ovoga zakona je da se smanjuje broj kapaciteta u kućnoj, tzv. kućnoj radinosti u odnosu na postojeći zakon i što je vrlo značajno, i što je vrlo značajno građani prilikom dobivanja dozvole za rad ne trebaju predočiti dokument kojim će dokazati da je objekat u kojem oni namjeravaju pružati usluge napravljen u skladu sa Zakonom o građenju odnosno da imaju pojednostavljeno rečeno legalni, legalno izgrađen objekat. U članku 8. regulira se jedinstveno, dakle jedinstveno radno vrijeme ugostiteljskih objekata za cijelu državu s tim što, s tim što jedinicama lokalne samouprave se ostavlja mogućnost da u skladu sa svojom odlukom, u skladu sa svojim potrebama produže radno vrijeme skupinama, restoranima i barovima za 2 sata. Mi izražavamo rezervu prema ovakvom rješenju dakle da se jedinstveno riješi radno vrijeme za sve ove, za sve vrste ugostiteljskih objekata. Evo ilustrirat ću to jednim primjerom. Recimo nije, nije mislim da nije u skladu sa realnom situacijom da ugostiteljski objekti u Opatiji, recimo na Rabu, Hvaru, Dubrovniku imaju isto radno vrijeme, isto radno vrijeme kao da me ne bi netko krivo razumio kao, ovaj, kao u … [[Govornik se ne razumije.]] ili kao što je rekao jedan naš kolega u Donjoj Modriči. Mislim da tu postoji, da tu postoji ozbiljan razlog da se o ovom prijedlogu ozbiljno razmisli odnosno da se ostavi, da se ostavi mogućnost jedinicama lokalne samouprave da imaju više slobode u tom dijelu. Drugo jedno pitanje koje uopće nije tretirano ovim zakonom je pitanje sezonskog rada ugostiteljskih objekata. Mi imamo nažalost slučajeva u našim turističkim mjestima odnosno afirmiranim turističkim mjestima da tokom zimske sezone nema niti jedan objekat koji, koji, otvoren ugostiteljski objekat u nekom periodu. Smatram da bi u tom smislu trebalo dati mogućnost ili kao što je ovdje dana mogućnost jedinici lokalne samouprave da taj, da obveže dakle obveže, obveže vlasnike putem obrtničkih komora, putem udruženja da određeni broj ugostiteljskih objekata bude otvoren da ne dođemo u situaciju na primjer da tokom zimskog perioda dođemo na otok Lošinj, a da nemamo gdje ručati odnosno nemamo gdje prespavati. To je, mislim da je to jedan realni problem koji bi bilo dobro na neki način ovim zakonom riješiti. Drugo jedno pitanje je ministar se obvezuje da na temelju ovoga zakona donosi podzakonske akte odnosno pravilnike. Međutim trebalo bi također obvezati da prilikom donošenja takvih pravilnika obvezno u tome učestvuje Gospodarska komora odnosno u, razna strukovna udruženja tako da što više, što više subjekata bude uključeno u donošenje ovih pravilnika i da ti pravilnici budu što kvalitetniji. Dalje, prilikom dakle dobivanja dozvola za rad u članku 33. i 34. donesena je jedna po našem mišljenju nemušta odredba koja zapravo i da i ne definira ono što sam na početku rekao potrebu da objekti u kojima se obavlja ugostiteljska djelatnost budu izgrađeni, budu jednostavnim riječnikom rečeno legalni objekti. Pazite mi imamo na jednoj strani potpunu liberalizaciju tržišta. Dakle uvodimo institut da stranci mogu kao građani u potpunosti pod istim uvjetima obavljati ugostiteljsku djelatnost što je u perspektivi kad budemo ušli u Europsku uniju normalno i logično međutim po drugoj strani nema instituta kojim će se dokazivati da je objekt u kojem se obavlja ugostiteljska djelatnost izgrađen na temelju Zakona o građenju odnosno da je legalan. Što to može proizvesti? Može proizvesti i dalje veliki napad na našu obalu, dakle jednu apartmanizaciju odnosno potencira na neki način bezpravnu gradnju i mi bi htjeli da se u tom dijelu zakon, u zakonu stave strože odredbe koji će taj problem na neki način riješiti. Postojala je bojazan odnosno diskusije nekih kolega da ukoliko tražimo uporabnu dozvolu da svi objekti u starogradskim jezgrama će biti onda zatvoreni. To jednostavno nije točno jer svi objekti u starogradskoj jezgri rade u objektima koji su izgrađeni i prije 1968. godine pa temeljem naših pozitivnih propisa oni su samom tom činjenicom već legalni. Drugo, dalje jedno pitanje koje je zanimljivo da se o njemu kaže par riječi, a to je u članku 32. koji govori o tome da u mojoj slikovito rečeno u mojoj vikendici na moru, dakle može boraviti 15 osoba. Dakle, do 15 osoba a da nisu obveznici plaćanja boravišne takse, odnosno da se ne smatraju oni gostima u smislu iznajmljivanja itd. već da su to prijatelji, rodbina itd. E sad ovdje ovaj članak ja znam da je on preuzet iz starog zakona. Međutim, već kad radimo novi zakon mislim da bi trebalo ovo bolje definirati, trebalo bi bolje definirati ovu problematiku jer ne zna se da li ovdje istovremeno 15 osoba, da li tokom cijele godine, da li jedan dan, da li više dana tako da to ostavlja mogućnost manipulacije, a znamo da su u pravilu vikendice na moru pune cijelu godinu i da ima nevjerovatno vlasnici tih vikendica da imaju toliko prijatelja, znanaca i rodbine da to jednostavno nije moguće. Dakle, mislimo da bi trebalo u članku 32. malo preciznije definirati ovu odredbu. Pitanje nadzora pogotovo maloljetnih osoba. Dakle, pitanje nadzora točenja alkoholnih pića ostavljeno je također mogućnost da to vrše, da vrše policijski službenici. Sad se postavlja pitanje na koji način će to oni provoditi nadzor da li putem alko testiranja, da li jednostavno opažanjem, da li, mislim da ta odredba je pomalo nategnuta odnosno dvojbena je i da eventualno ostavlja mogućnost nekakvih radnji za koje mi mislimo da ne bi bile dobre. I na kraju, eto i na kraju u obrazloženju razloga zbog kojih se donosi zakon stoji da se evo pročitat ću da je tu potrebno podizanje profesionalnosti u razvoju turizma kao jedne od glavnih gospodarskih djelatnosti itd. itd. pa se ocjenjuje da oko 20%, dakle oko 20% misli se na ovu djelatnost ulazi u sivu odnosno crnu zonu što se tiče prijave gostiju, plaćanja poreznih obveza i plaćanja boravišnih pristojbi. I strani državljani iznajmljuju svoje kuće za odmor na crno, jer jedini legalni način za njih je za sada da tu djelatnost obavljaju kao ugostitelji. Misli se ne kao građani i stoga da oni ne bi radili na crno predlaže se da oni mogu po istim pravilima kao i hrvatski državljani iznajmljivati svoje kuće za odmor. Eto, u ovoj rečenici oslikava se na neki način sva da ne kažem sjaj i bijeda recimo naših kontrolnih mehanizama, odnosno države pa ona priznaje evo priznaje da 20% dakle 20% se vrši iznajmljivanja na crno, da stranci vrše iznajmljivanja na crno i sada da se to ne bi dogodilo potrebno je potpuno liberalizirati, otvoriti to tržište i onda neće biti na crno jer je sve dozvoljeno. Pitam se gdje će tu ako ne uvedemo zaštitne institute, institute zaštite hrvatskih građana gdje će se tu, šta će se tu dogoditi za neko vrijeme. Izgradit će se apartmanska naselja na našoj obali, nema instituta da ti, čak ti, te zgrade moraju dati uporabnu dozvolu prilikom dobivanja dozvole za rad i jednostavno napučit će se to raznim gostima i turistima, a naši hoteli i naši apartmani, odnosno naših građana će najvjerojatnije zbog objektivnih i nešto subjektivnih okolnosti biti prazni. Mislim da evo mi kao klub bi željeli da se tu ugrade malo žešći, odnosno malo snažniji instituti zaštite hrvatskih građana odnosno naših nacionalnih interesa u ovaj zakon kao što smo također i dali primjedbu na Zakon o uslugama u ugostiteljskoj djelatnosti i mislim da bi onda ovo bio jedan dobar zakon. U posljedicama koje će proisteći donošenjem ovog zakona navodi se da će se smanjenje sive ekonomije i rada na crno nisam baš uvjeren da ovakvim prijedlozima zakona će doći do toga i da će se povećati državni proračun i prihod turističke zajednice. Bojim se da će se prihod državnog proračuna povećati jedino na temelju strožih kazni koje ovaj zakon propisuje, a u smislu poticanja djelatnosti da neće. Eto, mi u Klubu SDP-a ocjenjujemo da ovaj zakon je dobra osnova da se konačno uredi aktivnosti u sferi ugostiteljstva. Međutim, uz uvažavanje ovih naših stavova odnosno primjedbi koje sam u ime Kluba iznio ovisit će o tome kako ćemo mi glasovati za ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je govorio vezano za članak 28. a odnosi se na strance državljane Europske unije kad će oni moći iznajmljivati, biti iznajmljivači. Nije točno da će to biti ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, nego i ranije. To će biti naime u veljači 2009. godine zbog toga što u članku 62. se spominju međunarodni ugovori a riječ je o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju koji znači Hrvatska mora ispuniti do veljače 2009. godine, a ne kad Hrvatska uđe u Europsku uniju. Hvala lijepa.
Klub IDS-a poštovana zastupnica Dorotea Pešić Bukovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, predstavnici ministarstva. Mi smo u prvom čitanju bili prilično kritični oko zakona i činjenica je i ne možemo reći da određena poboljšanja nisu učinjena u odnosu na prvo čitanje. Ali mi u IDS-u smatramo da bi se moglo i bolje i kroz raspravu i kolege Antešića, a i moje neka važna pitanja koja mi mislimo da treba riješiti kroz ovaj zakon nisu riješena. Mi u IDS-u prvenstveno ovaj zakon gledamo na jedan turistički način što u ministarstvu čini mi se da se htjelo ujednačiti cijelu državu i da zaista u nekom ne turističkom mjestu se ne može radno vrijeme određivati na isti način kao i u turističkim mjestima. Što se tiče IDS-a mi smatramo da je ovo jedan još zakon koji na neki način razvlašćuje jedinice lokalne samouprave i da se sprovodi određena centralizacija u odnosu na ovaj zakon ako gledamo da se kod nas stalno govori o turizmu i da želimo razvijati turizam, mislim da ova radna vremena i odlučivanje sa razine centralne vlasti nije dobro. 40% turizma se odvija u Istri, negdje oko 25% u Primorsko-goranskoj županiji, a ovo usklađivanje našeg zakonodavstva sa Europskom unijom i promjenom ovog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti pokazuju da je zaista to centralizacija i ne samo više novaca kao u mnogim zakonima već i ovlasti, jer sigurno je našoj Vladi važno da se bavi radnim vremenom ugostiteljskih objekata, sigurno je da gradovi i općine pod navodnicima, nisu sposobne donositi odluke koji će kafići, restorani i barovi do koliko sati raditi. Sa Markovog trga sigurno se bolje vidi riječki korzo, riječka luka, Istra, Opatija, pa će oni u svakom slučaju sa Markovog trga bolje odlučivati. To što se jedinicama lokalne samouprave dalo plus, minus dva sata, mislim da to zaista u ovom zakonu nije bitno. Što se tiče prava na rad o kom sam ja govorila i u prvom čitanju, smatram da treba pogotovo na područjima gdje se bavi turizmom dati mogućnost svima da rade 24 sata. S jedne strane imamo uredbu o građenju, koja je uvjetovana gradnja do tisuću metara i znamo da na našem područjima koja su uz more nema puno prostora, znači da mi ne možemo graditi kafiće za dnevni rad i noćne barove za noćni rad nego da bi trebalo iskoristiti zaista svaki kvadratni metar prostora kojega imamo i staviti ga u funkciju turizma, naravno uz sve one uvjete građenja, zaštita od buke, vibracija, frekvencija i svega ostaloga. Jer na ovaj način po nama ukidamo cijelu jednu smjenu, znači onu treću smjenu, a znamo da imamo 300 tisuća nezaposlenih. Kaže da uređivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata odlukom predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave, odnosno njihovih poglavarstva za pojedine ugostiteljske objekte dovelo je do neravnopravnosti gospodarskih subjekata s obzirom na dozvoljeno radno vrijeme i učestalih pritužbi. Pa ja zaista apeliram na ministarstvo da ne možemo u turističkim mjestima na isti način tretirati ugostiteljske objekte kao i neke gdje se ne obavlja turistička djelatnost. Čini mi se po ovome da bi htjeli zaista biti što manje turistička zemlja, a ima i drugih zakona koji samo to potvrđuju, a počelo je prije dvije godine sa 0,0 promila alkohola, nastavilo se sa zatvaranjem onih starica na plitvičkoj cesti koje su na turističkoj cesti prodavale sir a nisu imale zamislite, lokacijsku dozvolu. Isto tako spremao se i ne znam da li se još uvijek sprema zakon da se ne radi nedjeljom, a prema svemu tome bi se onda moglo reći da zaista nezaposlenost u Republici Hrvatskoj nije problem iako brojke to tako ne govore. Čini mi se da s takvim načinom radimo protiv samih sebe. Kroz ovaj zakon čini mi se da se trebaju još povući rigoroznije kazne kako bi se napunio državni proračun. Ja sam dobila odgovor iz inspektorata koji je vršio nadzor ovog ljeta i za vrijeme turističke sezone zamislite uprihodovano je u državni proračun do sada već preko 2 milijuna i 200 tisuća kuna kazni za … [[Ne razumije se.]] inspekcijski nadzor iz područja ugostiteljstva. Mislim da možda još što nedostaje u ovom zakonu i što mislim da se trebalo obaviti u ovom zakonu, a to su pitanja vrlo važna, pitanje ZAMP-a, pitanje plaćanja TV pretplate u praznim hotelskim sobama, apartmanima i privatnim smještajima. Zakon o deviznom poslovanju, tako da sve trgovine i lokali mogu primati stranu valutu. Pitanja isto tako i realni problemi kao što su Liburnija Rivijera hotela, Lagune Novigrad i još uvijek mnoge neprivatizirane hotelske kuće, a imamo naravno i problem sukoba interesa državnih tajnika koji su u nadzornim odborima tih hotelskih kuća. Neću ni govoriti o problemima plaža, turističkog zemljišta, poljoprivrednog zemljišta, a sve to u funkciji naravno turizma. Cijenim zaista dobru volju da ste poboljšali neke stvari kao što je da se ne toči piće maloljetnicima, odnosno ispod 18 godina, usklađivanje broja soba i kreveta sa lokacijskim i građevinskim dozvolama itd., da se smanji siva ekonomija ali mislim da bi trebalo još još puno doraditi ovaj zakon kako bi bio u funkciji našega turizma. Evo, hvala lijepa i predlažem da ide ovo u treće čitanje.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo moram susjedu i kolegicu ispraviti ovdje, jer je rekla, zapravo išli smo sami protiv sebe jer smo pored ostaloga zatvarali i one jadne starice uz ličku cestu. Naime te jadne starice uz ličku cestu po pričanju Ličana, najmanje prodaju domaće proizvode, mahom su to uvezeni proizvodi iz susjedne Republike, vrlo upitnog kvaliteta i da ne govorim o bilo kakvom sanitarnom nadzoru. Prema tome mislim da bi trebalo tamo kontrolu pojačati, jer sada se upravo izuvan autoceste, gdje god siđete s autoceste brojni su štandovi, previše, a u Lici ne možete vidjeti gotovo ni jednu kravu jel'.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, također ispravljam ovaj netočan navod. Naime u mnogim slučajevima prodavačica sira, nije im zabranjeno obavljanje te djelatnosti zbog nedostatka lokacijske dozvole nego zbog činjenice da uopće nisu prodavale svoj sir nego su to kupovale ili u Bosni ili je to sir iz šverca.
Je, da, sir je velika stvar. Poštovani zastupnik Marijan Mlinarić. Izvolite.
Kolegica zastupnica je rekla da je povećanje novčanih kazni isključivo radi punjenja državnog proračuna. E to je neispravan navod. Jer kazne se daju radi toga što se krši zakon. A među ostalim radi suzbijanja sive ekonomije, radi neprijavljivanja gostiju itd. Ako se ona zalaže za to da može svaki raditi što hoće onda može držati ovu svoju teoriju da je to radi punjenja proračuna.
Eto, o siru toliko. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Milan Meden. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, predstavnici Vlade, štovane gospodo i gospođe zastupnici. Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti koji je zapravo donijeti prije 10 godina on je do danas imao više od 10 izmjena i dopuna, često je ocjenjivan kao propis koji je doveo do niza teškoća u njegovoj primjeni, tako i u provedbi nadzora, pa je donošenje ovog zapravo danas Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti zapravo od jednog posebnog značaja za stratešku gospodarsku granu turizma. A posebno kad imamo i u vidu njegovo usklađivanje sa pravnim stečevinama Europske unije. Predloži zakon zapravo predstavlja temeljni zakon koji uređuje pitanje obavljanja ugostiteljske djelatnosti, a koje su preduvjet postojanja turizma. Iz rasprave kolega ispred klubova ovdje zapravo dobrim dijelom je raspravljan ovaj zakon, ali i dobrim dijelom su predložene zapravo primjedbe na ovaj zakon koji apsolutno nisu sastavni dio ovog zakona, niti bi one trebale biti kao takve. Ali sigurno je pozitivno da u tom pravcu i raspravljamo. Naime, kolega ispred SDP-a govorio je ovdje, uvaženi zastupnik Antešić, o uporabnim dozvolama i o tome da ukoliko se institut uporabne dozvole ne ugradi u ovaj zakon da će doći do devastiranja apartmanizacije ili nešto slično. Mislim da moramo danas priznati ovdje danas da je ova Vlada itekako uspjela suzbiti upravo tu sivu ekonomiju ili ajmo reći taj vid kriminala, apartmanizaciju sa zaštitnim pojasom. A kad govorimo o institutu uporabne dozvole on važi za svakog dakle ugostitelja, bio on u ovom zakonu ili ne. Prema tome ne može doći do otvaranja takvih lokala ukoliko ne poštuju postojeće Zakone o građenju ma kakvi oni bili. Danas je ovdje bilo jako puno rekao bih i napomena o sivoj ekonomiji gdje je ova Vlada zapravo govori ili javno priznaju u ovom sjaju i bijedi, da ovdje ima jako sive ekonomije. I naravno je da bi neka Vlada uspjela suzbiti sivu ekonomiju prije svega mora to smoći snage i priznati. Činjenica je da je proračun države Hrvatske povećan za više od 10% ili 20%. Vjerujem da to nije samo zbog gospodarskog rasta koji se ocjenjuje da je u Hrvatskoj relativno u odnosu na možda brzorastući BDP ostalih istočnoeuropskih zemalja. Ali je sigurno da je ovaj proračun dobrim dijelom napunjen upravo zbog suzbijanja sive ekonomije, što opet nije sastavni dio ovog zakona. U jednim dijelom je danas bilo ovdje govora da bi ovaj zakon možda trebao govoriti o tome da li se treba plaćati pretplata na sve televizore koji su HRT-u ili ne, te opet sastavni dio dakle Zakona o HRT-u gdje je ovaj stup države raspravljao o tome. I ja mislim da mu je on kao takav i kontrolni mehanizam. Ali u svakom slučaju je ovaj pozitivno o tome raspravljati. Dalje su klubovi raspravljali o privatizaciji određenih hotela, čini mi se "Liburnije" itd. Sigurno je da je u interesu ove Vlade da sve što je ostalo za privatizirati privatizira kako bi ti instituti odnosno te državne vrijednosti došle u prave ruke, prije svega managerske i upravljačke. Ali opet složit ću se nije sastavni dio ovog zakona. Sa time u svezi može se shvatiti i osnovna intencija ovog zakona, a to je unapređivanje i podizanje ukupne kvalitete turističke ponude na znatno višu razini. Tu ujedno uključuje suzbijanje dakle sive ekonomije, nelegalnog obavljanja djelatnosti ili pružanja ugostiteljskih usluga. To se predlaže, može postići davanjem većih ovlasti, dakle gospodarskim inspektorima što je napravljeno u ovom zakonu, ali i omogućivanje stranim državljanima da mogu legalno svoje djelatnosti obavljati. Samim time ja bih rekao i napokon plaćati svoje poreze i druge dadžbine dakle i legalno se baviti turističkom djelatnošću. A do sada su vrlo vješto to znali izbjegavati. Predloženi zakon svojim odredbama o radnom vremenu ugostiteljskih objekata ima namjeru zapravo otkloniti neravnopravnost gospodarskih subjekata s obzirom na vrlo različ pristup lokalne uprave ili samouprave a u području određivanja radnog vremena, što sve omogućuje da se zakonom definiraju pravila. Čuli smo primjedbe. Možda da je ovo precentralistički režim. Ili da se možda s Markova trga ne vidi dovoljno do korza u Rijeci. Ali složit ćete se sa mnom da jedan institut zakona zaista mora ne bi rekao centralistički ali zaista strateški napokon unijeti malo reda. A ostavljeno je više nego dovoljno vremena kad govorimo o +- 2 sata. Ili na neki drugi način da lokalna uprava uz svoje vijeće ili poglavarstvo itekako ima prostora izbalansirati sve ove uredbe o radnom vremenu. Odrednice predloženog zakona pretpostavke su promišljanja o budućnosti hrvatskog turizma i nužnog razvoja pratećih djelatnosti te od mjesnih uloge hrvatske turističke zajednice i sveukupnog sustava turističkih zajednica. Naime, vjerujem da će ovaj zakon uspjeti još dodatno strateški pozicionirati hrvatski turistički proizvod na jedno više, znači, na jedno mjesto usmjereno prema kvaliteti ovog proizvoda. Jer bez zakonskih osnovica poput ovog zakona sigurno to nećemo moći biti u stanju, odnosno bit ćemo i dalje razmrvljeni, bit ćemo i dalje netransparentni i uvijek ćemo govoriti kako imamo dobre ideje, ali ih ne možemo realizirati. I vjerujem da ćemo upravo u ovom smislu sa ovim ja bih rekao zakonskim institucijama ići ipak jedan mali korak dalje. Vrlo je jednostavno, složit ćemo se svi, barem tako je bilo govora i na odborima, ali vjerujem i po klubovima da jednostavno zakonom smanjiti broj soba i postelja, o tome je na odboru bilo jako puno riječi, dakle koji je broj minimalan broj postelja, odnosno kreveta koji bi trebao znači prebaciti sustav privatnih iznajmljivača dakle u sustav PDV-a ili … [[Govornik se ne razumije.]] i na neki način bit netko bi rekao pod boljom kontrolom. Ja ću vam reći iz osobnog iskustva da mislim granice koja je danas postavljena iz sasvim prirodnih razloga bi mogla bi biti i manja. Iako je saborski odbor to danas pomaknuo i vesele me što su predstavnici, predlagači zakona i prihvatili da će brojka 7 dakle govorimo o vlasniku soba biti, odnosno promijenjena u 8, odnosno 14 dakle kreveta u 16. Ali iz osobnog iskustva ću vam reći da itekako ovo ima ekonomsku opravdanost bez obzira kako naši susjedi u kojoj su nekoj prosječnoj statističkoj vrijednosti. Naime, vjerujem da ukoliko bi Hrvatska turistička zajednica i sve potrebne institucije koje bi trebale biti od edukativnog značaja a ne samo promotivnog bile na raspolaganju tim iznajmljivačima, a odgovorno tvrdim da nisu dovoljno, kad bi primijenili možda ideju možda "one stop shopa", "Hitro" ili nekog drugog ili nekog drugog sličnog vladinog projekta da bi ti iznajmljivači putem nas zastupnika ili možda ovaj ljudi koji govore ovdje danas ispred kluba, itekako imali razumijevanja da će to za njih biti ekonomski isplativije. Dakle, ukoliko bi oni ušli u sustav PDV-a i 4 puta kvartalno, dakle, prikazali knjige, što bi ukupno platili možda troškove 2 tisuće kuna, sve troškove koje imaju u smislu podizanja kvalitete svojeg proizvoda ušle bi im znači u oporezivu osnovicu i samim time bi u konačnici možda i platiti manje poreza, bili bi transparentni. Prema tome, vjerujem kad danas, da li mi govorimo o 5 ili možda 10 soba mislim da nije toliko u značaju koliko je značaj da ova Vlada, odnosno ministarstvo putem svojih znači ostalih institucije Hrvatske turističke zajednice ili nekih drugih pruži napokon edukativni karakter, a ne samo promidžbeni ili da ne govorimo o nekim drugim karakterima koji su više usmjereni možda na PR i prema vani, a ne prema čovjeku koji bi morao dati kvalitetan, upravo ovakav proizvod. Evo, u tom smislu vjerujem da će ovaj Zakon itekako dati puni doprinos sveukupnom razvoju ugostiteljske djelatnosti samim time i turizma. I Klub HDZ-a će iz tih razloga podržati ovaj Zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Naime, kolega Meden je polemizirajući sa iznesenom tvrdnjom da se ovim Zakonom, odnosno nekontroliranom liberalizacijom tržišta, odnosno ugostiteljske djelatnosti i ne ugrađivanjem zaštitnih mehanizama indirektno potiče rasprodaja i apartmanizacija na našoj obali, rekao da je Vlada spriječila apartmanizaciju donošenjem uredbe o zaštitnom obalnom pojasu. To je netočna tvrdnja. Vlada time nije spriječila apartmanizaciju i rasprodaju hrvatskog zemljišta, odnosno obale i otoka već se jedino to može spriječiti donošenjem ubrzanim tempom kvalitetnih prostornih planova kojim će se to spriječiti. A samim donošenjem uredbe o zaštićenom obalnom pojasu zapravo se indirektno i na neki način stavlja u nepovoljan položaj gospodarstvo i ljudi koji žive na otoku i obali.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Klub HSP-a je u prvome čitanju dao niz prijedloga i primjedbi na Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti i dobro je što onda nismo donijeli u hitnom postupku Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti. Jer onakav kakav je bio prouzročio bi teške nesagledive posljedice a bio bi i neprimjenjiv. Moram priznati da je znatan broj primjedbi Kluba Hrvatske stranke prava prihvaćen i ugrađen u ovaj Konačni prijedlog Zakona i sad je u biti riječ o Zakonu koji je stvarno dosta poboljšan i koji će, omogućava ono što je i nakana, intencija i predlagatelja i nas da se dobije jedan bolji Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti gdje će se moći uvesti reda. Jer moramo biti realni i iskreni da znamo i sami da prema službenima pokazateljima državni proračun godišnje zbog djelovanja sive ekonomije ostane negdje uskraćen od 11 do 15 milijardi kuna. A ovo područje koje regulira i Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti također je područje gdje ima, odnosno bilo je i dan danas ima puno sive ekonomije. No ovdje moram kazati da smo mi zadnjim izmjenama Zakona vezano za uvođenje paušala na određeni način napravili jedan pomak u odnosu na one koji se bave iznajmljivanjem, znači u skladu sa hrvatskima zakonima koji se drže hrvatskih zakona, ali dogodilo se nešto sasvim obrnuto na što s pravom prosjeduju svi oni koji se legalno bave iznajmljivanjem ugostiteljskim dijelovima. Da je došlo čak do trenda da je smanjen broj legalnih iznajmljivača, a veliki je problem što se ne može doskočiti onima koji rade na crno. To je najveći problem, to je recimo problem i srednjeg Jadrana, to je problem i srednje Dalmacije, južne Dalmacije i tu niti inspekcija ima za sad odgovarajuće ovlasti pogotovo kad je riječ o strancima jer znamo kako gospodarski inspektor može ući u taj objekt koji je vlasništvo stranca. Može ući samo ako ima ovlaštenje od prekršajnoga suda. To je ogroman jedan problem, tako da i ovaj dio što smo mi, što je predlagatelj prihvatio i naše zahtjeve iz kluba HSP-a, a i iz drugih klubova, vezano za strance iznajmljivače, državljane Europske unije, da će oni moći dobiti taj status prema našem zakonodavstvu kad Hrvatska uđe u članstvo Europske unije, odnosno u veljači 2009. godine kao što je obvezala se Hrvatska prema sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Ne znamo kako i na koji način će se to rješavati. Uzmite pitanje Vira, recimo. Znate i sami koliko je bilo mađarskih objekata. To vam ima diljem, ima i drugih stranaca i to je dio koji moramo stvarno povesti dužnu pozornost i kod ovoga dijela reforme u sklopu rada pravosuđa pa i o Zakonu o prekršajima. Jer surova zbilja je i ta da sve prekršajne prijave, ne sve prekršajne prijave nego od 40 do 50% prekršajnih prijava, gospodarskih inspektora ne budu procesuirane zbog činjenice, to nastupi zastara. S jedne strane je velika opterećenost prekršajnih sudova tako da su se jedine mjere u radu inspektora i za pitanje radnog vremena i za ove druge stvari jedine učinkovite su mjere bile te izricanje usmenog rješenja o zabrani rada 30 dana ili već o kakvom je slučaju bio riječ. Tako da je zadaća i na Vladi i na svima nama da stvarno zaštitimo one koji se pridržavaju hrvatskih propisa, koji su legalni, od ovih koji rade na crno. Pa prema tome, znači, ovo je iskorak u tome smislu, ali nije onaj iskorak kojim ćemo svi mi biti zadovoljni, a i koji će ići upravo u tome dijelu da se što je moguće u većoj mjeri suzbije siva ekonomija. Vezano za ovaj drugi problem, a odnosi se na uporabne dozvole, znamo kakva je situacija i taj rok od 5 godina mislim da je ovaj put primjeren. Naime, problem je nastupio za bivše vlasti zbog činjenice što je promjenom Zakona o komunalnoj djelatnosti omogućeno i priključivanje na struju i na vodu i sve ostalo i sad se sve vratilo kao bumerang, a imamo naravno i drugih situacija da recimo kada je riječ o iznajmljivačima da oni mahom imaju i građevinske dozvole i sve, ali nemaju uporabne dozvole tako da je taj rok sad dosta prihvatljiv da se u tome roku nastoji ovo sve riješiti. E sad vezano za ugostiteljske usluge u seljačkom domaćinstvu, vjerojatno vam je došlo do tipfelera u članku 38. stavku 5. ili vi ste rekli da se vezano za strance i za pružanje ugostiteljskih usluga u seljačkom domaćinstvu također primjenjuje kao za ugostiteljske usluge u domaćinstvu, ali tu govorite članak 29., morate u stavku 5. krenuti od članka 28. jer članak 29., onda bi ispalo, očito da je došlo do tipfelera pa onda molim vas da to svojim amandmanom sami popravite. I također vezano kod članka 41. stavka 1. isto treba stajati gospodarski inspektor usmenim rješenjem u zapisnik, znači u zapisnik ili ta edikcija je u članku 40. jer ne možemo. Inspektor da bi donio usmeno rješenje to može samo u sklopu zapisnika jer zapisnički prvo konstatira činjenično stanje i onda donosi odmah mjeru i ona se upisuje u zapisnik i mislim da je ovo dobro rješenje vezano za članak 41. stavak 5. kad je kršenje radnog vremena ukoliko se u roku dva dana od dana donošenja usmenog rješenja uplati ovaj iznos mislim da će i ta mjera uspjeti uvesti reda pogotovo onima situacijama kad je u interesu baš tih ugostitelja raditi, a ne 30 biti tako da će voditi vjerojatno dužnu pažnju i računa. Sad se javlja onaj stari problem vezano za kategorizaciju s obzirom na radno vrijeme ugostiteljskih objekata i tu uvijek je prijepor između i u turističkim mjestima i recimo području Zagreba, recimo nama se obraćaju Zagrepčani, Zagrepčanke sa područja Jaruna koji normalno prosvjeduju vezano što je omogućeno svim razno-raznim ugostiteljskim objektima rad puno ono do duboko u noć, a nisu ispunjeni ovi uvjeti za kategorizaciju i sve ostalo. Takva vam je situacija i u turističkim mjestima, točno je da je posebno u turističkim mjestima, ali u tima turističkim mjestima žive i ljudi koji sutra idu raditi, znači koji su stanovnici tih turističkih mjesta i ali to sve je posljedica ove kategorizacije. Naime, tu se događaju vezano i za zaštitu od buke i za sve druge situacije i tu je očito da se tu mora dati i još neke jače ovlasti inspektorima u smislu jer znamo kakva je situacija tko ispituje kakva je zaštita i koliko taj tijek i proces dugo traje i onda normalno onaj kod koga dođu ispitivati zna što će se i kako će se dogoditi, hoće li doći ispitivati onda automatski u to vrijeme pazi da buka bude smanjena i sve ostalo. Znači korak je, iskorak je u tome dijelu, ali ostaje onaj najkrupniji dio, a taj je sankcioniranje rada na crno, sankcioniranje sive ekonomije i ta nelegalna konkurencija onima koji se pridržavaju hrvatskim građanima, koji se pridržavaju hrvatskim poduzetnicima. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Antešić.
Zdenko.
Zdenko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Kovačević je u obrazloženju zadnje izmjene postojećeg Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u kojem je se uvela uvođenje paušala u plaćanju boravišne pristojbe rekao da je radi toga uspostavljen pozitivan pomak u ovoj domeni, dakle da se smanjilo crno tržište, povećalo broj prijava itd. Vjerojatno je nadaleko poznatome ekspertnom timu kolege Kovačevića promaklo da je zapravo istina obrnuta, da se ovim donošenjem paušala, da se donošenjem paušala pogodovalo samo iznajmljivačima velikim iznajmljivačima koji imaju velike kapacitete na račun onih koji imaju male, a u obrazloženju za donošenje ovoga Zakona sam predlagač govori da je 20%, da je 20% crnog tržišta u ugostiteljstvu postoji i da stranci kao građani su prisiljeni da iznajmljuju na crno.
Ovo je kolega komentar bio više. Klub PGS-a, SBHS-a, MDS-a, poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče, članovi Vlade, kolegice i kolege. Dozvolite da vrlo kratko u ime kluba regionalnih stranaka prokomentiramo Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljstvu i tu bih prije svega kazao nekoliko načelnih stvari. Prije svega, ocjenjujemo da je između prvog i drugog čitanja uistinu kao što je i rečeno došlo do poboljšanja teksta i da pred sobom imamo jedan zakon za koji se u načelu može kazati da je korak naprijed, odnosno da zakon sigurno stvara uvjete za bolje uređivanje ukupne ugostiteljske djelatnosti u budućnosti temeljem ovog Zakona negoli što je bilo do sada. Zakon liberalizira ukupno područje pružanja ugostiteljskih usluga i mi gledajući programski i svjetonazorski poziciju iz koje mi polazimo, a to je pozicija regionalnih stranaka cijenimo da je ta liberalizacija nužna, da je ona u skladu sa organizacijom društva kojem idemo i da je to dobro. Međutim, mi imamo jednu načelnu primjedbu. Prije nje dakle rekao bih da je pitanje i ukupnog uređivanja u skladu s onim što je u ovom području otprilike ono što se primjenjuje u Europskoj uniji, ono što je karakteristično za ovu djelatnost u europskim zemljama, e ali kada je to tako i sa ovim pitanjem prava na obavljanje i sa čitavim nizom mjera koje se ovdje navode mislimo da je dvojbena dužnost, odnosno potreba da imamo uopće ovaj članak 8. Zakona. Članak 8. Zakona nakon članka 7. koji je pobrojao tipove ugostiteljskih objekata govori precizno o tome o radnom vremenu ne znam hotela, kampova, barova itd. Jedno od načela na kojima počiva i sustav, na kojima počiva funkcioniranje vlasti u europskim zemljama je supsidijarnost. Mi smo u nekoj utakmici sa većim ili manjim uspjehom, sa većom ili manjom srećom, u utakmici sa Bruxellesom oko toga da ubrzavamo tempo i da bez obzira na probleme napredujemo prema Uniji. Supsidijarnost znači da sve što se može kvalitetno odlučiti na nižoj razini treba na nižoj razini vlasti i biti donešeno kao odluka. I supsidijarnost je ugrađena u temelje i načela funkcioniranje Europske unije. Donosimo cjelokupni integralni Zakon o ugostiteljstvu u kome postavljamo sustav na način da država određuje do kada će raditi ovaj bar, do kada će raditi ovaj restoran i da se onda ostavlja mogućnost intervencije u sat ili dva lokalnoj samoupravi. Što je dakle regionalna, gradska i općinska samouprava ukoliko ne može odlučiti do koliko će raditi koji ugostiteljski objekt? Mislimo da bi predlagatelj trebao ustvari sa svojim amandmanom da makne članak 8. i da u njemu, tim amandmanom kaže da o radnom vremenu pojedinih ugostiteljskih objekata odlučuju predstavnička tijela općina i gradova na području kojih djeluju ugostiteljski objekti. Mislimo da bi to bilo u duhu ugrađivanja modela supsidijarnosti uz sve ono u što možemo to ugraditi i da bi to bilo daleko bolje rješenje i u tom smislu predlažemo državnom tajniku da do usvajanja ovog zakona to promijeni jer zaista objašnjavati ili to da je potrebno reći da netko može radit do 10 ili do 12 sati bez da je to stavljeno u korelaciju recimo sa zakonskim propisima o buki, govori da i sam članak 8. ustvari nedosljedan i ovakav kako propisuje … [[Govornik se ne razumije.]] Mi imamo precizno zakonodavstvo o buki o kojemu bi moralo ovisiti i u konačnici radno vrijeme a to se u korelaciji s tim ne stavlja. Iz tog razloga bi to jednostavno trebalo prenijeti predstavničkim tijelima gradova i općina koja u skladu s tim propisima onda rješavaju i donose odluku o radnom vremenu ugostiteljskih objekata. U tom slučaju mi bismo bili zadovoljni i podržali bismo zakon i u cjelini. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Rade Ivas. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege! Ja ću u kratkim crtama komentirati Prijedlog konačnog prijedloga Zakona o ugostiteljstvu uz tvrdnju da se radi o jednom dosta kvalitetnom zakonu koji je poboljšan daleko poboljšan u odnosu na onaj koji je bio u prvom čitanju, prihvaćajući jer je predlagač prihvatio određene primjedbe i sugestije koje su dati u prvom čitanju. Smatram da je zakon ovakav treba prihvatiti jer on među ostalima i pruža jednu moderniju i kvalitetniju percepciju samog ugostiteljstva. Inače stari zakon ili postojeći zakon donesen je davne '95. godine. On je do sada nekoliko puta mijenjan, ukupno 10 puta. I dobro je što se predlagač odlučio na donošenje cjelovitog zakona a ne vršenje izmjena i dopuna. Razlozi zbog kojeg se predlagač odlučio na novi zakon možemo te razloge grupirati u nekoliko grupa. Naime, česte izmjene i dopune zakona sigurno dovode do nerazumijevanja u primjeni teksta a i do teškoće u primjeni samog zakona a i teškoće u provedbi i nadzora. Dalje, postojeći zakon nije usklađen u potpunosti sa stečevinama Europske unije a naročito se ta neusklađenost odnosila na pružanje usluga u domaćinstvu gdje se nije dozvoljavalo stranim državljanima koji su vlasnici nekretnina u Hrvatskoj iznajmljivanja tih svojih soba i smještaja. Novim zakonom propisuje se jednake uvjete iznajmljivanja domaćih i stranih državljana odnosno državljana Europske unije. I međutim, dobro je što se primjena ove odredbe odgađa do ulaska Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Dalje, provođenje mjera za suzbijanje sive ekonomije kao i provedba Nacionalnog programa zaštite potrošača traži također izmjene postojećeg zakona a to se prvenstveno odnosi na propisivanje većih iznosa novčanih kazna za prekršaje koji se tiču nelegijalnog obavljanja djelatnosti kao i davanja većih ovlasti gospodarskim inspektorima u tim slučajevima. Isto tako bilo je potrebno izmijeniti postojeći zakon radi stavljanja u zakonske okvire određene do sada neobuhvaćene ali u praksi primjenjivanje djelatnosti odnosno izostavljanje onih koji više ne odgovaraju razvoju hrvatskog gospodarstva. Tako je u točki 3. zakona se taksativno navode osobe koje i bez formalno registriranog ugostiteljstva mogu obavljati tu djelatnost. Tako se u taj krug pored ustanova koje upravljaju nacionalnim parkovima, parkovima prirode te ugostiteljsko obrazovnih ustanova predlaže da ugostiteljsku djelatnost mogu obavljati i lječilišta, Hrvatski ferijalni savez, Hostelski savez, Hrvatski planinarski savez, lovačke udruge. Dobro što su se tu ubacile i ribičke udruge kao i Udruge nacionalnih manjina. Ustvari, ovim predlagač prihvaća ono faktično stanje jer su oni i do danas pružali takvu uslugu i smatram da je ovo dobro i da to može samo pridonijeti raznolikosti u obogaćivanju turističke ponude a da pri tom neće dovesti do tržišne neravnopravnosti. Isto tako odmaralište kao specifične kategorije koje su u starom zakonu bili regulirani treba u potpunosti komercijalizirati odnosno propisati da njima samo možemo pružati usluge u profesionalnim ugostiteljima. Ono što je bitno starim zakonom a novim se mijenja to je da je radno vrijeme svojim odlukama propisivale su jedinice lokalne samouprave. U mnogim sredinama to je dovodilo do čestih pritužbi na dozvoljeno radno vrijeme kako lokalnog stanovništva tako i gostiju pa je tako u članku 8. propisano da će radno vrijeme se određuje jedinstveno za sve ugostiteljske objekte i da se ovim zakonom to propisuje a da se jedinicama lokalne samouprave ostavlja mogućnost da oni mogu propisati dulje radno vrijeme za 2 sata, da mogu odrediti lokacije na kojima ugostiteljski objekti mogu raditi od 0 do 24 sata te da uvedu mjerila po kojim će moći Poglavarstvo i po službenoj dužnosti za pojedine ugostiteljske objekte odrediti i raniji završetak radnog vremena. Dobro je što je predlagač i prihvatio prijedlog da ugostitelji mogu poslovati u dvojnim objektima a što znači da ukoliko ispunjavaju uvjete mogu raditi i po danu i po noći jasno uz ograničenje, jedno ograničenje a to je iznošenje pića radi konzumiranja izvan zatvorenih prostora. I smatram da će uz jednu strogu kontrolu radnog vremena će se moći postići to da se zadovolje interesi kako lokalnog stanovništva tako i turista koji traže mir. Važno je ovdje napomenuti a to je isto prihvaćeno iz rasprave u prvom čitanju da gospodarski inspektori neće vršiti zapečaćivanje ugostiteljskog objekta ukoliko je on bio u prekršaju zbog prekoračenja radnog vremena ukoliko on u roku dva dana podnese dokaz da je podmirio obveze odnosno uplatio 30 tisuća kuna. I vjerujem da će ubuduće ugostitelj itekako paziti da ne bi prekršio radno vrijeme. Prema važećem zakonu građani su mogli iznajmljivati gostima sobe, apartmane i kuće za odmor kojih su vlasnici. Podaci pokazuju da je gotovo 40% smještajnih kapaciteta kojima raspolaže hrvatski turizam u domaćinstvu građana i struka to ocjenjuje da nije dobro pa je zbog toga se tu i prišlo i izmjenama pa je u konačnom prijedlogu zakona propisano da će se moći privatni iznajmljivač iznajmljivati najviše sedam soba a ne više deset koliko je bilo propisano u postojećem zakonu odnosno ne više dvadeset nego četrnaest kreveta. Za iznajmljivanje većeg broja kreveta odnosno soba morat će otvoriti obrt za što mu je i zakonodavac dao jedan prijelazni period u roku od pet godina. S obzirom da sam u prvom čitanju stavljao primjedbe da bi trebalo povećati ovaj broj mislim da je dobro i prihvaćam Odbora za turizam da se ipak to poveća na šesnaest kreveta odnosno na osam soba. I još mogu kazati da je dobro što je ovlaštenje za provođenje nadzora nad poštivanjem zabrane uživanja alkohola maloljetnicima, da su za taj nadzor sada po novom prijedlogu zakona ovlašteni policijski službenici jer je zasigurno da će oni s obzirom da se nalaze na terenu, da su stalno u kontaktu sa ugostiteljskim objektima i njihovim gostima moći lakše i kvalitetnije uočiti ovaj prekršaj. Možda je ovdje još trebalo definirati na koji način će ti policijski službenici samo tu kontrolu, da li alkotestima itd. Na kraju, smatram da se radi o dobrom zakonu i da isto treba prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala. Nekoliko replika. Prvi poštovani zastupnik Anton Peruško. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Iskoristit ću poslovničku mogućnost replike iako se sa kolegom Ivasom u mnogočemu slažem ali povod će mi biti njegova konstatacija da je od prvog do drugog čitanja u mnogočemu poboljšan tekst konačnog prijedloga zakona što i ne sporim, u djelu ne sporim. Međutim, javio sam se isključivo zbog jednog konkretnog problema. U članku 3. nabrojano je koje sve institucije mogu obavljati djelatnost pod određenim uvjetima, pa nabraja javne ustanove koje upravljaju nacionalnim parkovima, zdravstvene ustanove, ugostiteljske i obrazovne ustanove, Hrvatski ferijalni i hostelski savez, Hrvatski planinarski savez, lovačke udruge, ribička društva, udruge pripadnika nacionalnih manjina, ustanove koje obavljaju kazališnu djelatnost, i apsolutno se slažem s time. Ali, bilo je i kod prvog čitanja puno prijedloga nas zastupnika da se ovdje uključe i amaterske sportske udruge. Jedino što je ostalo vani ostala su amaterska sportska društva i ne bih htio da na takav način iskazujemo odnos prema sportu u Hrvatskoj, prema preko više stotina tisuća sportaša. U Istri ih ima samo 16,5 tisuća registriranih i svi mogu a znamo na koji način oni na neki način ajmo reći uvjetno u situaciji kakva je ovdje ostvare i nekakav mali dohodak zbog pokrića isključivo troškova natjecanja. Neki dan smo imali na raspravi Prijedlog zakona o pružanju usluga pa je isti slučaj, i nigdje, nikako da nam taj sport uđe. Donijeli smo Zakon o sportu, rekli smo na određeno vrijeme smo zamrznuli 700 milijuna kuna profesionalnih klubova ali ja vas uvjeravam za ove amaterske za koje smo donijeli odluku da se zamrznu na rok od pet godina praktički neostvarivo. Ja vas molim gospodine državni tajniče da vi vlastitim amandmanom popravite ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Rade Ivas.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupnik ustvari je dopunio moju raspravu s prijedlogom zašto predlagač nije prihvatio sugestiju iz rasprave da se i športske udruge omogući bavljenje turizmom, ugostiteljstvom iako za to nisu … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim, ja s tim ne bi imao ništa protiv da je to i ugrađeno. Prema tome, dapače da je to ugrađeno bilo bi dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Eto, kolega Ivas je u svom izlaganju rekao da će ovim zakonom doći do poboljšanja percepcije cjelokupnog ugostiteljstva. Moram reći da kolega Ivas doći će dobrim djelom do poboljšanja koncepcije cjelokupnog ugostiteljstva, no smanjenjem ovlasti predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave poremećeni su kriteriji za određivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata s čime će doći do opadanja percepcije cjelokupnog ugostiteljstva a to govorim zbog toga jer ne može se desiti da u jednoj općini ili u jednom gradu, turističkom gradu ne možete jednostavno na taj način rješavati radno vrijeme. Dakle, strategija razvoja jednoga grada ili jedne općine, ili regije može biti takva da određuje takve stvari kao što su radno vrijeme jer ono donosi u konačnosti sveobuhvatnu strategiju razvoja tog grada ili te općine.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Rade Ivas.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja sam u svojoj raspravi kazao da među ostalim ovaj zakon će donijeti i jednu moderniju percepciju samog ugostitelja što se i slažemo, da li zbog toga što je "donekle" ograničeno pravo jedinicama lokalne samouprave da određuju vrijeme, radno vrijeme, neće odnosno ugrozit će tu percepciju to je upitno. Ja smatram da je, da je dobro što se uvodi i jedinstveno radno vrijeme jer sam upoznat sa tim … [[Govornik se ne razumije.]] da je raznoliko uvođenje tog radnog vremena izazivalo dosta problema u područjima, jedinicama lokalne samouprave kako lokalnog tako i stanovništva, tako i turista a da su jedinice lokalne samouprave ipak nisu isključene iz toga. Oni mogu produžiti radno vrijeme za 2 sata. Mogu skratiti radno vrijeme, mogu odrediti lokacije gdje će ugostitelj moći raditi i cjelodnevno i noćno. Znači imaju određene uvjete. Ali smatram da ipak zakon u cjelini stvara jednu kvalitetnu percepciju ovog modernog ugostiteljstva. Hvala lijepo.
I poštovani zastupnik Zdenko Antešić je replikant.
Hvala lijepa. Evo kolega Ivas je, vi ste rekli da je dobro da se izjednačuju uvjeti za obavljanje ugostiteljskom djelatnošću građana Hrvatske i građana Europske unije međutim istovremeno je dobro da se to, da se to odgađa do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. I sad gledajte da li je to, da li je ta tvrdnja posljedica na neki način grižnje savjesti jer znamo što će se to dogoditi, ali zašto ja osobno također smatram da je to dobro? Mi moramo budući da težimo Europskoj uniji mi moramo liberalizirati ovo tržište međutim divlja liberalizacija, nekontrolirana nije dobra. Zašto se nedvojbeno ne ograde instituti zaštite legalnosti neke građevine u kojoj se obavlja ugostiteljska djelatnost jer u tom slučaju evo imamo primjer na Viru, imamo slučajeve teatralnog rušenja objekata koji već 20 godina postoje i u kojima se crno iznajmljuje pogotovo stranci. Evo stranci mislimo masovno Mađari i neki drugi da ne bih koga uvrijedio ili potcijenio neku europsku naciju. Masovno se iznajmljuje na crno u nelegalnim objektima i sada se mi sjetimo nakon 20 godina i više nakon što to postoji da treba to rušiti. Kad bi se sada evo imamo sada prilike da u ovaj zakon ugradimo odredbe kojom ne može se dobiti dozvola za rad ako objekat nije izrađen na temelju valjane građevne dozvole i problem je apsolutno riješen. Jedino o tome se radi. I evo i to je taj način kontrole odnosno ugradnje kontrolnih mehanizama da se ne dešavaju ovakve stvari.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Rade Ivas.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ja se dosta mogu složiti sa uvaženim zastupnikom međutim činjenica je da u Hrvatskoj dosta stranih građana imaju u vlasništvu apartmana, kuća za odmor i da se oni i danas bave iznajmljivanjem tih svojih objekata ali na crno. Prema tome to moramo legalizirati, moramo im dati mogućnost da si i oni to, to obave znači da izvršimo usklađivanje našeg zakonodavstva sa Europskom unijom. Međutim kazao sam da je dobro što se to odgađa pa iz čistog razloga da poštujemo te principe kad uđemo u Europsku zajednicu onda ćemo omogućiti tim strancima, članovima država Europske unije da oni pod istim uvjetima mogu obavljati tu djelatnost u Hrvatskoj kao što ćemo i mi moći u tim zemljama obavljati tu djelatnost. Hvala lijepa.
Hvala. 12 i 40. Isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 dana po ovoj točci. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona koji je pred nama je sveobuhvatan, integralan zakon i svakako je za pohvaliti činjenicu da primjedbe od nas koji smo sudjelovali u prvom čitanju, raspravi u prvom čitanju po prijedlogu zakona dobar dio primjedbi koje je procijenio predlagatelj su prihvaćeni i oni su koncipirani u ovom Konačnom prijedlogu zakona o kojem danas raspravljamo ovdje u Hrvatskom saboru. Zakon o ugostiteljstvu koji je pred nama je i … [[Govornik se ne razumije.]] samog zakonodavstva, a kada je riječ o toj djelatnosti u skladu sa regulativom Europske unije u ovom dijelu, u ovoj djelatnosti i smatram da je ovo šansa svakako i ukupne gastronomske ponude u Republici Hrvatskoj na našem selu i onom što čini tradiciju kako na selu tako i u čisto turističkom sektoru jest da sačuvamo posebnost i zasebnost. Prema tome prilagođavanje zakonodavstva generalno govoreći ne znači uvijek i nije ni u kom slučaju poništavanje odnosno onih domaćih vrijednosti i raznolikosti koje Hrvatska ili bilo koja druga zemlja koje su članice Europske unije imaju. Ja bih obratio pažnju sad na određene članke s obzirom na diskusije koje su bile prije mene i kad je riječ i o radnom vremenu, konkretnom članku 8. smatram da je predlagatelj dobro definirao radno vrijeme. To je na bazi iskustava bar po mojoj procjeni, koji je specifičan i kad je riječ o priobalju, ali i kad, koji je karakterističan i za kontinentalni dio Hrvatske. Ovim odredbama kojima se omogućava plus minus dva sata prije početka radnog vremena odnosno nakon završetka kako je tu propisano mislim da je to jedan dobar prijedlog i da daje jedinicama lokalne samoprave, općinama, znači i gradovima da svoje specifične uvjete mogu … [[Govornik se ne razumije.]] ali kažem ovo je jedan dobar prosjek. On je izračunat sigurno temeljem određenih iskustava i spoznaja i smatram da svaki grad, svako naše mjesto i u Priobalju će naći prostor da eventualno produženjem ili skraćivanjem radnog vremena kako je tu dano da može prilagoditi svoje radno vrijeme prema potrebama dotičnog mjesta, dotičnog grada. U svakom slučaju znam iz iskustva da su mnoge jedinice lokalne samouprave i mnogi vijećnici koji sudjeluju u predstavničkim tijelima jedinicama lokalne samouprave imali poglavito u Dalmatinskoj zagori, mogu reći dosta restriktivan pristup kad je riječ o radnom vremenu pa je se nastojalo da kafići ili ne znam koji drugi ugostiteljski objekti rade kraće tobože radi mladih i tako dalje, a danas vidimo da mladi i u Zagrebu i u Sinju izlaze po prilici u isto radno vrijeme. To je 11 sati navečer. I to je činjenica. Što se tiče buke koju je jednom netko spomenuo ja sam i prilikom prvog čitanja izrazio svoju rezerviranost. Ona nije predmet ovog zakona niti može ovim zakonom biti tretirana ali smatram da mnogim bar mojoj generaciji ili kad idemo na odmor da nam često puta smeta kad smo u nekom gradiću na otoku ili uz priobalju da nam smeta glazba koja trešti da cijelo misto, mjesto odjekuje od tih decibela. A imamo slučajeva da na jednoj terasi svira jedna glazba, na drugoj druga i kad dođete negdje između onda ne čujete što je to po prilici. Uglavnom svak nabija ja bih rekao često puta se nabija ta glazba, muzika do daske i onda imamo jedan teror cijelog mjesta, tako da ni u 2 sata po ponoći ne možete zaspati. Ali to nije predmet ovog zakona niti zakonodavac to tretira u ovom zakonu. Smatram da bi to, znači kad je riječ o javnom redu i miru i odredbama jedinica lokalne samouprave to pitanje trebalo biti regulirano. Točenje alkohola u članku 12. osobama mlađim od 18. godina je na primjeren način regulirano. A inače je to jedan problem koji je prisutan ne samo u Hrvatskoj, nego i u ostalim državama Europske unije i inače tako da je često uz sva upozorenja da je često provesti odredbe ovog zakona u svakom slučaju. Ovdje je tu, zakonodavac je to predložio dosta fleksibilno tako da ne bi bilo sankcija kao u onom prvom čitanju gdje sam ja imao određene primjedbe gdje bi ljudi koji rade u ugostiteljstvu konobari morali legitimirati svaku osobu. Ali mislim da je to problem koji je prisutan, na kojem treba raditi i u prvom redu u obitelji da bi djeca koja su, nisu navršila odnosno mladići i djevojke koje nisu navršile 18 godina da ne konzumiraju alkohol. S obzirom da ja dolazim iz Dalmatinske zagore, onda svakako sam obratio posebnu pozornost na članak 38. koji govori o ugostiteljskim uslugama u seljačkom domaćinstvu. Područje Dalmatinske zagore svakako odredbe ovog zakona, mislim oni ljudi koji imaju a već su kazali da imaju interesa kad je riječ o pružanju određenih ugostiteljskih usluga smatram da je dobro koncipirano. Jednu primjedbu bih rekao na članak 38. stavak 2. točka 5. jakih alkoholnih i alkoholnih pića. Mislim da nije tu došlo do lapsusa. Možda se misli na bezalkoholna pića, jer ovako mi nema neke etimološke logike, jezične neke logike, jakih alkoholnih i alkoholnih pića. Znači točka 5. Mislim da je predlagatelj mislio vjerojatno na bezalkoholna pića koja se pripremaju u kućnoj radinosti, znači kući koji su neki domaći proizvod jer ovako mislim da nema dva puta stavljati jednu te istu riječ, pa bih evo predložio da se to ima u vidu i ako sam u pravu drago mi je što sam pomogao da ta pogreška bude ispravljena, a to mi je i obveza. U svakom slučaju smatram da kad je riječ o ponudi seljačkih domaćinstava da to može biti doprinos ukupnoj, ugostiteljskom bogatstvu naše te ponude i ukupnoj turističkoj ponudi. Svakako da Dalmacija, unutarnji dio Istre, kad govorim Dalmacija mislim na Dalmatinsku zagoru da ima tu velikih šansi, velikih mogućnosti i da uz raznovrsnu hranu, zdravu hranu, dobar okoliš i kulturnu tradiciju da to sve može biti dio jedne opće ponude, turističke ponude u Republici Hrvatskoj. S obzirom da je turizam važna grana i jedan od pokretačkih snaga ukupnog gospodarstva Hrvatske. Ugostiteljstvo je svakako bitan i nezaobilazan čimbenik, te smatram da sve mjere, prijedloge koje je Vlada predlagala a i koji su poticaji za razvoj turizma de facto se odnose i na ovaj sektor, na ovaj segment u ukupnoj turističkoj ponudi. To je ugostiteljstvo, a svakako mogu posvjedočiti da i naša županija Splitsko-dalmatinska dala je svoj obol. Smatram da sve ove stvari moramo podignuti na višu razinu i to će značiti jedno bogatstvo i jedan novi stimulans i u zapošljavanju, rješavanje socijalnih problema, migracije iz sela u grad itd. Na kraju još jedanput želim reći da je zakon dobro koncipiran, da je ovo jedan odličan zakon i smatram da su prijedlozi i primjedbe prihvaćeni, ugrađeni u ovaj Konačni prijedlog zakona samim time da mi kao saborski zastupnici imamo jedan dobar prijedlog i nadam se da će ga svi saborski zastupnici i političke stranke podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Replika. Poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Da, kolega Bitunjac spominjao je teror jake glazbe koja trešti, jel tako? No problem je sigurno tamo gdje je buka nesnošljiva. No, ovdje se zaboravlja na vibracije koje se prenose konstruktivnim dijelovima zgrada. Vibracije u pojedinim primjerima su puno gore od same buke i tu smatram i tu sam govorio i u svom izlaganju kad smo radili na prvom čitanju ovog prijedloga zakona da zakon itekako treba poraditi na vibracijama naročito u zgradama koje imaju višestruko korištenje. Dakle, stambeno-gospodarski dio. Taj dio konstruktivnih dijelova zgrada itekako treba rješavati na način da se vibracije ne prenose jer kod prenošenja vibracija nemoguće je to nakon toga odstraniti.
Odgovor na repliku. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Pa evo odgovor kolegi Poropatu na dobre vibracije. Ja smatram da svaki ugostiteljski objekt treba ishodovati uporabnu dozvolu. Jedan od njih je i ta akustična, zvučna izolacija. Prema tome ne može niti jedan bar biti, niti jedan noćni klub dobiti dozvolu ako je on u prizemlju ili u podrumu neke zgrade, a da stanari koji su iznad da budu ugroženi. To je stvar s jedne strane i svakako je stvar i nadležnih inspekcijskih službi Prema tome, to je stvar koja se treba na taj način rješavati, a ovo što sam ja govorio jest čisto prolazak bilo vas ili mene preko nekog malog trga u nekom našem malom gradiću je de facto tamo u dva sata noću, nekad ne spavamo idemo i mi malo kasnije leći i gdje onda muzika trešti, glazba trešti na jednom mjestu, na drugom i mislim da to nije baš da je to recidiv kojeg smo imali još unazad dvadesetak, trideset godina i da polako koliko ja znam i u većim turističkim centrima te se stvari stavljaju kako bih rekao ad acta. Hvala.
Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, pomoćniče, kolegice i kolege. Ovo je jedna dobra praksa koja se uobičajila upravo u ovom resoru turizma. Neki dan smo imali o uslužnoj djelatnosti, danas je turistička djelatnost. Dakle, proizvodimo i zakone i u prvom i drugom čitanju baš onako kao što se to zahtijeva od nas koji smo turistička zemlja i od koje se zahtjeva da dalje razvoj u turizmu napravi veliki iskorak. Naravno bez normativne djelatnosti to nije bilo moguće. Stoga mi je drago da se je i ovaj zakon našao pred nama u drugom čitanju što je predlagatelj mnoge od korisnih sugestija uvažio, bez obzira s koje su strane došle, jer ipak je jedna važna činjenica da nakon 10 godina prijašnjeg još važećeg zakona uz brojne izmjene i dopune treba biti praksa da se prijedlogom zakona u ovom slučaju u ugostiteljskoj djelatnosti riješi cijela materija. Iako je to za predlagatelja izrađivača mnogo teži i složeniji posao, ali on upravo olakšava primjenu ovog zakona od onih turističkih ureda, bez obzira gdje se nalaze na otocima, u priobalju ili primjerice u Dalmatinskoj zagori, tako i oni koji se bave turističkim propisima, ugostiteljskoj djelatnosti, odvjetnici, pa na kraju i prekršajni suci. Posebno mi je drago jasno istaknuto u članku 3. između ostalog da se ugostiteljsku djelatnost pod uvjetima koji su propisani ovim zakonom mogu baviti zdravstvene ustanove, odnosno lječilišta, što će pozdraviti svi na makarskoj rivijeri, posebno Specijalna bolnica za medicinsku rehabilitaciju kojoj će ta dvojnost, dvojbenost i zapravo nedorečenost vrlo koristiti u daljnjem razvoju upravo iz zdravstvenoga turizma. Naravno da tu šansu neće propustiti ni iskoristiti Hvar koji je u svojoj 140 godišnjoj turističkoj povijesti, točnije 138 godina ima uvijek i zimski turizam upravo za one koji boluju od raznih bolesti respiratornog dišnog sustava. Odredba članka 8. Mnogo je bilo prijedloga sa svih strana. Konačno treba reći što je to radno vrijeme koje će biti u cijeloj državi ujednačeno. Pojedine i to predstavnička tijela i poglavarstva mogu, predstavnička tijela u iznimnim uvjetima mogu odrediti da to bude za najduže 2 sata više, a poglavarstva i niže od onoga što se može napraviti. Naravno nije predmet ovog zakona da se govori o zaštitama na radu. I za nas koji dođemo u takvim prostorima ne samo oni koji se prošetavaju to bi trebalo postrožiti. Ne u ovom zakonu, ali u drugim zakonima upravo onaj dio koji se bavi ugodnošću boravka u objektu. Ne samo od buke nego klimatizacije, ventilacije. Jer ne može se popiti čaša dobrog vina u 2 ure po ponoći ako se ne može pričati međusobno ili ako nedovoljno ventilira zrak pa se ne može unutra boraviti, bez da se čovjek ne uguši. To je razlog vrlo opasno i to treba u propisima o zaštiti nas korisnika i onih koji rade u tim objektima pooštriti. Vjerujem da će ovu sugestiju iskoristiti naš predlagatelj koji će prenijeti kolegama iz drugih mjerodavnih tijela. Vjerujem da i propisi koji su ovdje navedeni u članku 39. i 40. doista će služiti i upravni inspekcijski nadzor, a posebno u provedbi inspekcijskog nadzora u području ugostiteljske djelatnosti, odnosno pružanju ugostiteljskih usluga gospodarski inspektor će usmenim nalogom u zapisniku donijeti rješenje usvojeno da se utvrde, da se otklone utvrđeni nedostaci i da će zabraniti najduže na rok od 30 dana upravo rad tom objektu. Ovo treba znati da upravo ovakvim strogim propisima, ali i usmenim donošenjem rješenja treba uvesti red ili ga nastojati uvoditi u redu u svakom segmentu pa tako i u ovome. Jer onaj koji ne bude 10 dana radio ili 20 usred sezone taj nedostatak i taj gubitak on neće moći nadoknaditi pa taman da sezona traje do Božića. I zato je vrlo važna nomotehnički, ali i vrlo detaljno uređen taj članak inspekcijski i upravni nadzor kojega treba svakako ohrabrivati da i drugi također vrlo važni propisi koji su odlučni za život o rad, ali i za gospodarski razvitak mogu ga donijeti. Usklađivanje. Dan je jedan rok primjeren rekao bih 5 godina poslije kojeg nema isprike mogli smo, a nismo, nismo znali, jer u ovom postupku do prije nije ovaj prijedlog došao kod nas klupe sve udruge, svi su se očitovali, svi oni zainteresirani, a ne može se reći da je sad turistička sezona pa da nemaju vremena. Sad je bilo njima vrijeme da se uključe i korisnim, praktičkim rješenjima predlagatelj ovog zakona sugerirati kako to riješiti. Također zakonsko smanjenje sadašnjeg kapaciteta kreveta, smještajnih jedinica vrlo su važni da se napravi onaj nužan preduvjet za navedeno usmjerenje hrvatskog turizma. Ograničenja su u Njemačkoj, i u Austriji, u Italiji, u raznim drugim turističkim zemljama koje prednjače uopće u svijetu da se na ovaj način razvija ugostiteljska djelatnost. Naravno ovaj zakon i usklađuje našu zakonodavnu, zakonodavstvo sa zemljama Europske unije. Zašto to uvijek ističimo? Iz razloga jer upravo najveći broj turista iz razvijene Europe dolazi kod nas na godišnji odmor. Ovime zakonom je u bitno olakšano poslovanje ugostitelja. Daljnji razvoj turizma baš za mlade kojima je namijenjeno, razni poticajni krediti, u to smo imali i HBOR, Prijedlog Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak koji je upravo poticajnim mjerama omogućio mnogim razvoj malog hotelijerstva, visokih standarda u izradi baš smještajnih kapaciteta koji se ne može posramiti bilo koji, bilo koja zemlja koja je u turizmu razvijenija od naše. Naravno da u pravilu treba kazati ovaj zakon će pridonijeti i većoj zaposlenosti, a s time i smanjivanju rada na crno, jer onaj koji želi ozbiljno se baviti turizmom onda treba znati da upravo treba na taj način sukladno zakonu i propisu bavit se svojom djelatnošću. Tako da svatko bude zaštićen u svakom pogledu. Vjerujem da će ovaj zakon biti donesen. Da će vrijeme prilagodbe mnogi iskoristiti da povećaju kvalitetu svojih usluga i da razviju posredno i druge djelatnosti koje prate turizam. Zato ovaj zakon pozdravljaju ne samo otočani i priobalje, već i svi oni koji su se do sad bavili na nekim skromnijim načinom, seoskom turizmom, lovačkim turizmom, jer i to znači određena jamstva upravo onima koji su došli se odmoriti, rekreirati, napuniti akumulatore da mogu to napraviti na zadovoljstvo svoje i svoje obitelji. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega Peronja u svom izlaganju je kazao nešto o uvjetima boravka gostiju u ugostiteljskim objektima kao i o uvjetima zaštite na radu, odnosno rada i boravka zaposlenika u ugostiteljskim objektima kada je u pitanju klimatizacija, odnosno buka. Pa evo ja bih tu par riječi kazala da je upravo u ovom zakonu je dobro to što je riješeno da objekti moraju imati uporabnu dozvolu, a uporabnom dozvolom se rješavaju i klimatizacija i zaštita od buke, tim više što kod otvaranja ugostiteljskih objekata sanitarna inspekcija mora izdati uvjerenje da su primijenjena pravila Zakona o buci, da su izvršena ispitivanja buke šta je često veliki problem to smo čuli iz svih izlaganja. Međutim tu mislim da će se nešto morati mijenjati i u Zakonu o buci i o Pravilniku o utvrđivanju razine buke. Kad se utvrdi buka trebalo bi staviti određene ograničivače koji neće dozvoliti, neće imati mogućnosti vlasnici ugostiteljskih objekata da pomjeraju razinu buke u svojim ugostiteljskim objektima. A kada ste govorili o mjerama koje poboljšavaju inspekcijski nadzor u ugostiteljskim objektima, ja bih tu naglasila da vrijednost ovakvih zakona je u tome ako omogući učinkovit i efikasan nadzor nad provođenjem mjera utvrđenih u zakonu. U ovom zakonu mislim da u jednom segmentu nije dobro riješeno u članku 43. gdje se govori o zabrani kampiranja na nedozvoljenim mjestima gdje se dozvoljava donošenje rješenja. Ja tu imam primjedbu i napisala sam čak jedan amandman gdje to treba zabraniti usmenim rješenjem što je učinkovito i efikasno djelovanje i provođenje nedozvoljenog kampiranja. Hvala.
Hvala. Kako replika, ovako? … [[Upadica se ne čuje.]] Dajte samo ručicom, nemojte mi pločicom. Pločicom, ne ručicom. Izvolite replika, odgovor na repliku.
Upravo je ovaj prijedlog zakona ukazao da bi mnogi drugi trebali slijediti suvremene tehnološke, ali i druge razloge i upravo postrožiti ovu zaštitu na radu. Jer mi svi koji idemo u barove do 2, 3 ure po ponoći, mi znamo da je loša ventilacija, da je loša buka, da kad izađete vanka da ne znate glavu. Evo kolega Bitunjac je to potvrdio i kad šeta malim mjestima, a pogotovo kad ste unutra. Dakle te druge treba ohrabriti. I svakako drago mi je da je ovaj usmeni nalog o zabrani, to je replika, dakle nije ovaj zakonodavac, rečeno je to drugom i usmeno rješenje, da postaje se potpuno učinkovito i u svakom segmentu izvršavanja ovog zakona. Stoga je ovaj još jedanput zakon, moderan i učinkovit čemu trebamo težiti u drugim segmentima.
Što radite u pola tri u jutro? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Poštovani zastupnik, Valter Poropat, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa eto uz … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] izlaganju, slažem se sa kolegom Peronjom kada je rekao da su neke europske turističke zemlje uvele određena ograničenja kao što su Italija, Austrija i Njemačka. Međutim gospodine Peronja ta ograničenja su sasvim neke druge naravi, ali radno vrijeme ugostiteljskih objekata sigurno te države ne određuju. A da ne govorim o licencama, konkretno što se tiče ugostiteljske djelatnosti, to je najteže što se može dobiti. I sve te stvari su u ingerenciji općina jer konačno ulaze u strategiju razvoja tih općina, odnosno tih regija.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Vrlo konkretno. Zakonodavac ističe da je zakonsko smanjenje sadašnjih ograničenja brojeva soba, kreveta, smještajnih jedinica za građane u domaćinstvu čini nužnim preduvjetom za navedeno usmjerenje hrvatskog turizma. U Njemačkoj do 10 soba, Italija najviše 4, s ne više od 6 kreveta i za ne više od 6 gostiju. Austrija, ograničenje ovisi o pokrajinama. U pravilu 7 do 10 soba. U Hrvatskoj imaju 7 soba, … [[Ne razumije se.]] kapaciteta potrebno pratiti određenim poticajima. U nedjelju u Austriji vi nemate doista gdje niti marendat, a kamoli ručat jer se ne radi u skijališnim sezonskim mjestima, primjerice Bagdastan ili svi oni tamo koji baš sezonski djeluju.
Poštovani zastupnik Marijan Mlinarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Turizam je jedan od najznačajnijih čimbenika gospodarskog razvoja Hrvatske, a ugostiteljska djelatnost u funkciji sveukupne turističke ponude bitno utječe na taj razvoj turizma i to je možda bio jedan od najvažnijih razloga za donošenje ovog modernog bi se reklo zakona koji omogućava bolji razvoj ukupnog turizma u Hrvatskoj. Osim tog razloga dosadašnji Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti rekli smo već, je doživio 10 izmjena i dopuna. Osim toga važeći zakon nije bio u potpunosti usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije. Osim toga planom kratkoročnih i dugoročnih mjera za suzbijanje sive ekonomije tek ovim zakonom moglo se doskočiti nekim koji su izbjegavali svoje zakonske obveze. Te mjere prvenstveno se odnose na propisivanje većih iznosa novčanih kazni za prekršaj koji se tiče nelegalnog obavljanja djelatnosti, odnosno pružanja usluga i davanja većih ovlasti gospodarskim inspektorima u takvim slučajevima. Ovim toga, nacionalni program djelovanja za mlade također predviđa mjere kojima je cilj razvoj turizma za mlade, širenje mreže smještajnih objekata namijenjenih prvenstveno mladima, a sukladno međunarodnoj praksi za pije provođenje su nužne mjere ovog važećeg zakona. Znači ovo su svi bili razlozi, a osim toga nakon prvog čitanja, nakon primjedbi mnoge su od tih primjedbi usvojene tako da je ovim zakonom se konačno uređuje i omogućava ugostiteljska djelatnost udrugama kao što su Hrvatski ferijalni i hostelski savez, Hrvatski planinarski savez, zatim lovačke udruge, ribičke udruge, Udruge pripadnika nacionalnih manjina, ali ono pa čak eto u nekim ustanovama, kao što je kazališna djelatnost gdje privatnici i privatne ugostiteljske nemaju interesa da tu otvaraju svoje ugostiteljske objekte radi nedovoljne profitabilnosti. Naročito se radujem što konačno zdravstvene ustanove i lječilišta su uvrštene u tu kategoriju koje mogu imati i ugostiteljsku djelatnost u svojem opisu rada jer tu će tek moći biti, omogućit će se pružanje kompletne usluge u zdravstvenom turizmu. Eto u kontinentalnom dijelu Hrvatske sve toplice teže tome koje su se do sada na različite načine snalazile kako bi doskočile, izbjegle škarama zakona do sada. Drago mi je isto tako da se konačno i funkcija odmarališta kao socijalne kategorije ukida već i ranijim zakonom 2001., ali da je ostalo mogućnost organiziranje samostalnog ljetovanja i zimovanja djece koje su u dječjim odmaralištima koji su iz obitelji s nižim prihodom po članu domaćinstva. Najviše eto osporavanja se upravo oko uređivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata. Naime, da, tu se ima dojam da se možda ograničava jedinicama lokalne samouprave neka od njihovih funkcija međutim bilo je puno više pritužbi upravo na to da su susjedne općine imale za isti tip objekata, za isti tip ugostiteljskog objekata različito radno vrijeme i da se to išlo na Ustavni sud, takve odluke lokalne samouprave pale kao što su bile i one odluke da smo nekim trgovinama dali rad nedjeljom, a drugima se nismo dali rad nedjeljom. Znači, možda je važnije upravo to da se odredi za određene tipove objekata, univerzalno bi se reklo za cijelu državu radno vrijeme, a da se jedinicama lokalne samouprave da mogućnost da to povećaju, odnosno smanje za 2 ili sata prema gore ili dolje. Ljeti je također interesantan prijedlog kolege iz SDP-a da bi jedinice lokalne samouprave morale narediti nekim ugostiteljskim objektima da rade preko zime. To se možda moglo napraviti u nekakvim prijašnjim vremenima, ali sada kad je profitabilnost jedino mjerilo da neki ugostiteljski objekt radi ili ne, to država ne može narediti. To može se dogovoriti sa turističkom zajednicom tog mjesta ili upravo tom jedinicom lokalne samouprave da sufinancira taj ugostiteljski objekt da radi preko zime kako bi oni imali turističku ponudu preko cijele godine. Isto tako mi je drago da je institut voditelja poslovanja se pokazao suvišnim iz razloga što Zakon propisima prekršaje odgovornost pravne i fizičke osobe te odgovorne osobe u pravnoj osobi. Nepostojne obveze ugostitelja da osigura goste u smještajnim objektima od posljedica nesretnog slučaja dovodi u pitanje proklamiranu zaštitu potrošača. Naime, znamo da agencije za putovanja obavezno osiguravaju svoje putnike. Po postojećem Zakonu imali smo, dakle, 10 soba i 20 postelja u privatnom domaćinstvu. To se smanjuje zbog podizanja profesionalnosti i bolje kontrole. Jer znamo da je određeni broj do 20% se radilo na crno. Mislim da je upravo ovim amandmanom nađena prava mjera, da je to 8 soba i 16 postelja i mislim da će to biti, ako se taj amandman prihvati, da će to biti upravo optimalno. Mislim da je i Zakonom, a i dodatnim amandmanima Odbora za turizam bolje uređeno pružanje usluga u seljačkim domaćinstvima gdje nije došlo do smanjenja ni soba ni postelja, ali se proširila mogućnost djelovanja. To je isto tako vrlo važno za kontinentalni turizam gdje se uz vinske ceste i taj seljački turizam je jedna od glavnih ponuda u kontinentalnom turizmu. Isto je dobro što se inspekcijski i upravni nadzor poboljšao i dali su veće ovlasti inspektorima da eto i usmenim rješenjem donose određene odluke, a isto tako povećanjem kazni u okviru, dakako, mogućnosti koliko se može to učiniti s obzirom na Zakon o prekršajima, da se može stvari dovesti u red. Isto je važno i kod mladih kontrole potrošnje alkohola. Znači, osobama mlađim od 18 godina da se dalo ovlasti policijskim službenicima koji su normalno u ophodnji da kontroliraju. Mislim da je već dovoljno da oni vide da mladi naručuju piće, policijski, da naručuju piće alkoholno i da običnim legitimiranjem, odnosno uzimanjem osobnih dokumenata se može utvrditi da li je osoba mlađa ili starija od 18 godina, da nije neophodan alko-test u takvom slučaju. Eto, radi svih ovih poboljšanja u Zakonu, ja sam za to da se taj Zakon prihvati i glasovat ću za njega. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega je u svojoj raspravi napomenuo kako mu je drago da su zapravo zdravstvene ustanove, odnosno lječilišta dobila, uvrštena u kategoriju ustanova koje mogu pružati turističke usluge. U tu kategoriju međutim nisu sve zdravstvene ustanove nego je kao što je sam predlagatelj u obrazloženju rekao, da su ipak izdvojene specijalne bolnice. Znači, specijalne bolnice nisu uvrštene u kategoriju ustanova koje mogu pružati usluge u turizmu. Tu se daje jedno šire obrazloženje zbog čega predlagatelj njih nije uvrstio jer se smatra kao eto turisti i pacijenti u takvoj jednoj specijalnoj bolnici nije dobro da se na neki način miješaju. Pa da se to može, ovdje tačno piše, da je nužno fizičko odvajanje dijela prostora specijalnih bolnica koji će biti zdravstveni od dijela prostora koji bi bili turistički. I onda se dalje još isto tako kaže da također napominjemo da su specijalne bolnice i po sada važećim propisima mogli pružati usluge u turizmu na komercijalnoj osnovi, osnivanjem trgovačkih društava a što je prema našem saznanju i u većini takvih ustanova i učinjeno. Prema tome, ako očito i sam predlagatelj kaže da ipak takve bolnice, evo ja sad konkretno imam na umu kad o ovome pričam našu specijalnu bolnicu Biokovo kao u Makarskoj koja isto tako pruža i turističke usluge i znam da se čitavo vrijeme kroz ovo period djelovanja te bolnice na različite načine pokušavaju riješiti taj problem. Prema tome ako i sam predlagatelj kaže da one ipak pružaju te usluge onda ne vidim razloga zašto se i one ne bi uvrstile u ovaj Prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Marijan Mlinarić.
Smatram da je predlagač … [[Govornik isključen, ne razumije se.]] da se tijelo razgraničiti specijalnog pacijenta, znači od zdravstvenog turizma. Ovdje se preferira tzv. zdravstveni turizam gdje se uz turističke pružaju i zdravstvene usluge i znači to je onaj, ta je mogućnost, a gdje su specijalističke ustanove koje se bave upravo liječenjem određenih specijalističkih grana vjerojatno je tu onda nemoguće da budu u istom košu i ugostiteljska djelatnost. Hvala.
poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Do sad je većina mojih kolega uz iznimku evo kolege Mlinarića i još nekih govorila pohvalno o tom Zakonu sa pozicije kolega sa obale mora. Dakle, ja ću reći da i mi sa obale Drave podržavamo ovaj Zakon i sve one primjedbe koje su usvojene, dakle ja kao narodna zastupnica iz sjeverozapadne Hrvatske zahvaljujem predlagaču što je prihvatio one primjedbe ne u svoje ime dakle nego u ime onih kojima će ove stavke Zakona u članku 3. i 11. olakšati djelovanje i doprinijeti dakle na njihovom razvoju, a ne moram reći dakle da u ovom dijelu Hrvatske djeluje silan niz amaterskih društava od dobrovoljnih vatrogasnih do različitih udruga kulturno-umjetničkih društava pa ne vidim razloga dakle da u ovu alineju 4. u stavku 3. gdje kaže: "Pod uvjetima propisanim ovim Zakonom određene ugostiteljske usluge mogu pružiti i pravne osobe koje nisu ugostitelji.", a onda člankom 11. stavkom 3. još to dodatno pojašnjava i definira ne mogu biti obuhvaćeni dakle i oni amaterski športski klubovi. Tu imaju i oni prostora i oni mogu dakle priređivati za svoje članstvo i za širu javnost povremeno ugostiteljsku djelatnost kojom će si priskrbiti dakle osnovna sredstva ako su im potrebna za svoje djelovanje, a to je ono dakle što ovaj čas je dobrodošlo i tu ćete naići na veliko zadovoljstvo ljudi, ponavljam i udruga u kojima oni žive i rade jer do sada smo imali, naravno da poštuje one ugostitelje koji od toga žive velike poteškoće jer bi svaki puta oni ugostitelji koji se time bave profesionalno prijavljivali takova društva i tu su bile plaćene ponekad kazne, a ponekad se moralo različitim načinima dobijati na koji način, da li kao kroz dobrovoljnu podjelu, pa onda dobrovoljan prilog ili angažiranjem nekakvog ugostitelja koji je u biti bio paravan da bi se ta djelatnost dakle i na godišnjim skupštinama ili na nekim prigodnim manifestacijama kao što su dani općine, dani pojedinih svetaca mogle obilježiti i zaraditi za onaj minimalni rad jer male lokalne zajednice i male općine nemaju naravno dovoljno novca da bi taj rad do kraja financirale. Isto tako mi je jako drago što ste uvrstili dakle i ribičke udruge da ne bude poslije problema jer postoji ponavljam posebno u ovom dijelu dakle pridravlja puno ribičkih udruga koje imaju i svoje prostore i koje imaju permanentno događanja, dakle i natjecanje i koje će dakle sada riješiti ovim Zakonom svoje probleme. Ovaj Zakon po meni ukupno olakšava, ali i pojašnjava mogućnosti obavljanja poslova i on ne ide na uštrb kvalitete. Dakle, meni je drago da je on u sebe upio i Zakon o higijenskoj ispravnosti namirnica i Zakon o sanitarnim uvjetima koje treba ispunjavati i Zakon o buci, dakle da će primjenom svih tih zakona koji su pobrojani kao oni koje se treba ispuniti da se djelatnost obavlja biti većem broju sudionika uz manje birokratskih poteškoća omogućeno da u Hrvatskoj obavljaju ugostiteljsku djelatnost, a posebno mi je drago jer dolazim iz poljoprivrednih županija da se time potiče i ekološka proizvodnja za koju Hrvatska ima komparativne prednosti i za koju vidimo na žalost da nema velikog sluha niti ima mogućnosti pristupa velikim trgovačkim lancima. Dakle, taj udio na hrvatskom tržištu je nemoguće osvojiti pa ga je najlakše osvojiti kroz ponudu vlastitim domaćinstvima i u ugostiteljskim objektima. Evo i tu ja vidim dakle mogućnost da se kroz taj plasman u ugostiteljstvu potiče i proizvodnja ekoloških proizvoda u Hrvatskoj što mislim da je budućnost ukupno, a i razvijanje posebnosti Hrvatske jer netko tko dođe iz ostalih dijelova svijeta želi u Hrvatskoj kušati upravo hrvatske proizvode, dakle hrvatsku kuhinju, hrvatska pića i sve ono što nas čini posebnijima od drugih i na tome treba inzistirati. Dakle, ona moja primjedba koja se odnosila na to da kao mjesto, dakle troška i obveza bude ugostiteljski objekt ja uvažavam dakle odbijenicu predlagača da je to, time bi bili naravno zakupodavci oštećeni, međutim ja računam dakle na pojačanu aktivnost inspekcija od porezne uprave do svih drugih vrsta inspekcija koje će dakle one koji rade u ugostiteljskim objektima kontrolirajući prisiliti da izvršavaju svoje obveze prema svojim zaposlenicima prvenstveno, a onda i prema ukupnom društvu i Hrvatskoj državi. Zbog toga mi je drago dakle da je ovaj Zakon u svojoj konačnoj verziji u dobrom dijelu prihvatio sve naše primjedbe i da će izglasavanjem biti u primjeni na dobrobit onih na koje se odnosi i cijelog hrvatskog društva, a sve one dakle odredbe koje su možda sporne nastavlja jednu situaciju koja u drugim zakonima naša u biti stvarnost. Mi ćemo u nizu drugih zakona donositi odredbe koje su uvjetne da tako kažem, odnose se na neko buduće razdoblje za koje i ne znamo kad će biti, a to je dakle ona definicija kad budemo članovi Europske unije on se odnosi i na Zakon o narodnoj banci i na Zakone o bankama, dakle počela je ta da tako kažem era kada u svoje zakonodavstvo ugrađujemo, odnosno odredbe koje će vrijediti i nakon 5 ili 10 godina, dakle i to je nešto što nam olakšava. Onda kasnije kad budemo članice poslovanje da tako kažem u svim onim dijelovima na koje se to odnosi i evo drago mi je da ćemo vjerojatno nakon svih ovih možda još amandmana koje predlagač prihvati imati jedan suvremen, jasan i funkcionalan zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik ministarstva Zdenko Mičić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Ja se zahvaljujem dakle na raspravama, konstruktivnim primjedbama i amandmanima koji su sigurno poboljšali sam Prijedlog zakona. Vjerujem da sad imamo materijal s kojim možemo biti jako zadovoljni kad je u pitanju mogućnost daljnjeg razvoja ovog segmenta turističke djelatnosti jer je ugostiteljstvo izuzetno važno i u svakom slučaju segment koji u zadnje vrijeme raste i po broju ugostiteljskih objekata i po broju kreveta dakle i po prihodima a jasno u tom segmentu i po sivoj ekonomiji. Mi smo zakon radili zajedno sa Državnim inspektoratom. Ove mandatne kazne, mjere, povećanje ovlasti inspektorata su sigurno kvalitetnija priprema i sezone 2007. Sve vaše primjedbe posebice kad je kampiranje u pitanju isto tako amaterski i športski klubovi, izviđači, naknadno ćemo ih još dodati u sam prijedlog zakona. I ja vjerujem da će ovaj zakon osim zaštite potrošača, javnog reda i mira u turističkoj sezoni na destinacijama a isto tako prvenstveno zaštititi ugled hrvatskog turizma odnosno dostignutu razinu kvalitete koju nudimo. Zahvaljujem još jedanput.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15,00 sati sa raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu. Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Amandmane su podnijeli Odbor za turizam, Klub zastupnika HNS-a, zastupnica Mirjana Brnadić i Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Trebat ćemo glasovati o tome da, o Vladinim amandmanima da se raspravi i glasuje o ovome koji su podnijeti prije isteka roka, poslije isteka roka. Amandman 1. Amandman 1. Dakle tko je za to da taj amandman se raspravi i glasuje o njemu. Glasujemo ručno. Hvala. Dovoljna većina. Amandman 2. Također. Amandman 1, državni tajnik Zdenko Mičić obrazložite.
Ne prihvaća se uz obrazloženje da ugostiteljsku djelatnost… … [[Upadica se ne čuje.]] A Vladin? Ispričavam se. Smatramo … [[Govornik se ne razumije.]] treba uvrstiti u popis pravnih osoba iz članka 3. stavka 2. Konačnog prijedloga Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, a što je propušteno u Konačnom prijedlogu zakona s obzirom da je ocijenjeno da i te udruge imaju potrebu i razloga da u funkciji obavljanje osnovne djelatnosti udruge obavljaju ugostiteljsku djelatnost.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako nije taj amandman? Amandman 1 Vlade, o tome sam govorio.
Da, amandman 1. Prihvaća se, da.
A kako. Državni tajniče, molim vas dođite ovdje za govornicu. Obrazložite amandman 1 Vlade. O tome govorim. Ovo su amandmani 1 Vlade. Vlade. Pa vaši, da.
Prihvaća se, da.
Morate obrazložiti. Ma nije se čulo Mičić. Obrazložite prvo taj amandman.
Amandman 1 Vlade, članak 3. stavak 2. dodaju se podstavci 9. i 10. koji glase: "Savez izviđača Hrvatske u izviđačkim centrima za svoje članove i članove međunarodnih skautskih udruga amaterske sportske udruge za svoje potrebe u svojim poslovnim prostorijama i prostorima.
Otvaram raspravu o tome amandmanu. Samo predsjednici klubova. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je amandman 1 Vlade usvojen jednoglasno sa 97 glasova za. Amandman drugi Vlade, sad ga obrazložite.
Na članak 8. stavak 1. podstavak 4. U članku 8. stavku 1. podstavku 4. iza riječi: "kolodvora" brisati riječi: "sportskim objektima i tržnicama". Obrazloženje: S obzirom da u sklopu sportskih objekata i tržnica postoje ugostiteljski objekti koji se nalaze izvan zatvorenog dijela tih objekata, njihovo poslovanje ne ovisi o radnom vremenu objekata u kojem se nalaze. Smatralo se potrebnim izostaviti te objekte iz podstavka 4.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 2. Vlade. Molim tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jednoglasno sa 98 glasova za, usvojen taj amandman drugi Vlade. Amandman treći Vlade.
Na članak 8. stavak 2. U članku 8. stavak 2. iza riječi: "članka" brisati zarez i riječi: "u skladu s mjerilima propisanim posebnim propisima koji uređuju zaštitu od buke". Obrazloženje: S obzirom da se odredba odnosi na dnevni rad ugostiteljskih objekata, a ne na noćni rad, te s obzirom na propisno u stavku 1. podstavku 1. i 2. istog članka potrebno je kao suvišno brisati navedeno.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 97 glasova za, usvojen taj amandman. Amandman četvrti.
Na članak 8. stavak 4. Članak 8. stavak 4. mijenja se i glasi: "Iznimno od stavka 2. ovoga članka Poglavarstvo jedinice lokalne samouprave može na zahtjev ugostitelja za pojedine ugostiteljske objekte iz stavka 1. podstavka 1. ovog članka rješenjem odrediti drugačije radno vrijeme radi organiziranja prigodnih proslava, dočeka nove godine, svadbi, maturalnih zabava i sličnih događanja." Obrazloženje: Radi operativnosti i mogućih zlouporaba na terenu smatram opravdanim predloženo rješenje iz članka 8. stavka 4. konačnog prijedloga zakona po kojem je bilo predviđeno da predstavničko tijelo može svojom odlukom radi organiziranja prigodnih proslava, dočeka nove godine, svadbi, maturalnih zabava i sličnih događanja odrediti drugačije radno vrijeme zamijeniti se u amandmanu predloženim rješenjem da se pojedinačnim rješenjima Poglavarstva jedinice lokalne samouprave na zahtjev ugostitelja može odrediti drugačije radno vrijeme radi organiziranja u stavku navedenih proslava. Za ostale izmjene u stavku obrazloženje je kao i za amandman 4.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 97 glasova za, usvojen je. Amandman peti.
Na članak 38. stavak 5. U članku 38. stavku 5. broj: "29" zamjenjuje se brojem: "28". Navedena izmjena se predlaže zato što je u članku 38. stavku 5. konačnog prijedloga zakona greškom bio napisan pogrešan broj članka.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 96 glasova za, jednoglasno donesen predloženi amandman. Sada imamo amandman Kluba zastupnika HNS-a.
Amandman na članak 3. stavak 2. podstavak 3. iza riječi: "u svojim poslovnim prostorijama i prostorima" dodaju se riječi: "kao i u poslovnim prostorijama i prostorima drugih obrazovnih ustanova visokih učilišta s kojima imaju sklopljen odgovarajući …
Ne trebate ga čitati, samo dajte obrazloženje da li ga prihvaćate.
Ne prihvaćamo.
Sada dajte kratko obrazloženje.
Ne prihvaća se budući da se smatra da ugostiteljsku djelatnost u poslovnim prostorijama i prostorima obrazovnih ustanova i visokih učilišta ne može obavljati druga obrazovna ustanova pa tako niti ugostiteljska obrazovna ustanova već samo ugostiteljska.
U ime predlagatelja, zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma namjera mi je bila stvarno da pomognem. Znam slučajeve gdje studentski, odnosno đački domovi organiziraju prehranu studenata, restoran i sve to skupa u visokoškolskim ustanovama. Ovom odredbom, odnosno odbijanjem amandmana stavit ćete tu, napravit ćete tu situaciju nezakonitom. Fakulteti će morati raspisivati natječaje, naći ugostitelja koji će biti sasvim sigurno skuplji od ovoga i studenti će to plaćati. Molim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman zastupnice Mirjane Brnadić.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandmani Odbora na turizam.
Prihvaćaju se.
Svi amandmani?
Svi.
Tri amandmana su, zapravo pet amandmana su prihvaćeni. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za, 5 suzdržanih, donesen predloženi zakon zajedno sa, u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Dobro. Nastavljamo sa popodnevnim radom. Znači, prelazimo na 7. točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu, hitni postupak – prvo i drugo čitanje, P.Z. BR. 588 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik, gospodin Tomislav Ivić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Hrvatski sabor je nedavno usvojio Nacionalnu populacijsku politiku i Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o doplatka za djecu je u biti usklađivanje zakona sa populacijskom politikom koja stupa na snagu 1.1. iduće godine. Suština izmjena postojećeg Zakona o doplatku na djecu svodi se na to da se mijenja dohodovni cenzus na osnovu kojeg se ostvaruje pravo za dječji doplatak sa 40% na 50% proračunske osnovice i na taj način će se povećati broj korisnika dječjeg doplatka. Naime, do sada su na osnovu postojećeg dohodovnog cenzusa koji je iznosio tisuću 330,40 kuna ostvarivali su i oni koji su imali prihode niže od tog iznosa a po ovoj izmjeni na 50% proračunske osnovice sada će to pravo moći koristiti svi čiji prihod po članu obitelji je ispod tisuću 663 kune. Drugim riječima, oko 40 tisuća novih korisnika će na osnovu izmjena ovog zakona moći koristiti ovo pravo iz zakona. Ono što također treba posebno naglasiti umjesto sada postojeća dva dohodovna cenzusa ovim prijedlogom izmjena zakona bit će utvrđena tri dohodovna cenzusa. I za prvi dohodovni cenzus iznos dječjeg doplatka je 9% proračunske osnove odnosno 299,34 kune. Za drugi cenzus 7,5% proračunske osnovice odnosno 249,45 kuna. I za treći dohodovni cenzus dječji doplatak će biti 6% proračunske osnovice odnosno 199,56 kuna. Izmjenama postojećeg zakona predviđen je i pronatalitetni dodatak u iznosu od 500 kuna za treće i četvrto dijete. Dakle, to je isto jedna značajna novost iz populacijske politike a koja će se uvesti kroz izmjene Zakona o dječjem doplatku. Za provedbu zakona je potrebno u proračunu osigurati milijardu i 700 milijuna kuna. Ta sredstva su i osigurana naravno u državnom proračunu. Rekao sam da populacijska politika stupa na snagu 1.1. 2007. godine. Zbog toga i ovaj zakon ide u proceduru po hitnom postupku da bi se i dječji doplatak na osnovu je li tako onoga što je predviđeno i kroz populacijsku politiku a i kroz izmjene ovog zakona mogao početi primjenjivati od 1.1.2007. godine Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Radi se o jednom relativno po sadržaju kratkom zakonu i koji pozdravljam jer donosi određenu materijalnu korist dijelu hrvatskog stanovništva. Brojke, naročito u obrazloženju iščitavajući i sam tekst zakona možemo promatrati, tumačiti na različite načine. Za razliku od državnog tajnika ja ću poći od toga da ove odredbe znače i to da četveročlana obitelj koja mjesečno ostvari prihod od 6 tisuća 653 kune neće imat pravo na dječji doplatak jer je to za jednu kunu iznad dohodovnog cenzusa a 6 tisuća 653 kune u ovom trenutku je otprilike jedna i pol prosječna plaća, četveročlana obitelj. No to ipak je nešto više no što je dosad i točno je da će broj korisnika odnosno broj djece koje žive u obiteljima koje će ostvariti pravo na dječji doplatak povećava se za oko 40 tisuća. To samo znači da i rješenje iz samog zakona nije dobro jer je fiksno, jer najveći dio prihoda tih obitelji su plaće. Porastom plaća u toku kalendarske godine jedne, dvije ili tri veći dio njih opet propada ispod odnosno dolazi iznad dohodovnog cenzusa tako da bi dohodovni cenzus u ostvarivanju prava trebao bit automatski korigiran sa kretanjem prosječnih plaća u Republici Hrvatskoj. Napominjem da zahtjevi za odobrenje ili priznavanja prava na dječji doplatak se podnose u veljači mjesecu, svake kalendarske godine i da jednom odobreni zahtjev temelji se na podacima iz protekle godine. Posebice su teško u onoj kategoriji dosadašnjih primatelja dječjeg doplatka kod kojih u toku kalendarske godine dolazi do bitnijih promjena. Drugo što zamjeram ovom prijedlogu zakona a u obrazloženju nema navedenih razloga zašto se ne predlaže povećanje visine dječjeg doplatka skupini kod koje se ne utvrđuje dohodovni cenzus, čini mi se da se radi o članku 12. koji nadalje ostaje 831 kunu a radi se o djeci sa posebnim potrebama temeljem kojih i je priznato pravo na dječji doplatak rješenjem socijalnih službi, dakle ne prava iz nekog drugog sektora nego iz socijalnih službi a takve djece u ovom trenutku je oko 15,5 tisuća. Dakle, za tu djecu koja su još ranjivija nego zdrava ne povećavamo iznos dječjeg doplatka a kod ovih ostalih kategorija to povećanje ili ako bi uspoređivali sa dosadašnjim seže preko 20%. Treće s čime se ne mogu do kraja složiti da je i ovaj dodatak od 500 kuna za treće i četvrto dijete i ovo povećanje visine dječjeg doplatka veliki napredak u provođenju pronatalitetne politike jer moram upozoriti da problem jaslica i vrtića u smislu kapaciteta i cijene koje su tamo prisutne nismo ni dirnuli, da iza toga dolazi i problem udžbenika i školskih prijevoza koji još uvijek na nacionalnom nivou zakonodavstva nismo do kraja riješili. Dakle, ovo mogu prihvatiti kao jedan od prvih nadam se koraka koji će dovesti do toga da imati djecu u Hrvatskoj nije toliko financijsko opterećenje da ono može biti razlog odlukom o manjem broju djece. Ali ono što me tjera da neću glasati za ovaj prijedlog zakona je slijedeće. Najprije kroz zastupničko pitanje a kasnije i prijedlog zakona kojega ste nažalost prije nekoliko mjeseci odbacili upozorio sam da je u trenutku donošenja Zakona o dječjem doplatku za vrijeme što bi mi vi rekli naše vlasti a kolega Vidović je za ovom govornicom priznao da se desio propust u članku 10. došlo do zaista jedne pogreške zbog koje kažnjavamo negdje oko tisuću djece u Hrvatskoj a koja ništa nisu skrivila. Naime, članak 10. govori o dobnoj granici prava na dječji doplatak i propisuje da dijete koje ide u osnovnu školu s navršetkom petnaest godina starosti ostvaruje pravo na dječji doplatak samo do kraja školske godine. Kod srednjoškolske djece pravo na primanje dječjeg doplatka ako je propušteni razred zbog bolesti i teške povrede sa 19 godina podiže se na 21 godinu u postojećem zakonu. Dakle, kod srednjoškolske djece zakon predviđa pravo djeteta da prima dječji dodatak do 21 godine ako je do toga došlo zbog teže bolesti, invaliditeta ili nesreće ali kod djece u osnovnoj školi tog izuzetka nema. Svako dijete koje prvi razred osnovne škole upiše po preporuci nadležne liječničke komisije u osmoj godini života ili ne daj Bože za vrijeme školovanja u osnovnoj školi, propusti razred zbog teže bolesti, nesreće ili bilo čega nakon završetka odnosno nakon napunjenja petnaest godina starosti iako još u osnovnoj školi nema pravo na dječji doplatak. Ja sam kao argumenat da je to istina svom amandmanu priložio i kopiju drugostupanjskog rješenja gdje je jednom takvom podnositelju zahtjeva odbijen zahtjev za dječji doplatak gdje se poziva upravo na tu činjenicu da takve djece u zakonu nema. Kada je Vlada davala očitovanje na taj naš prijedlog u mišljenju Vlade je rečeno da Vlada priprema sveobuhvatnu promjenu zakonodavstva o dječjim doplatcima, da su i oni uočili taj nedostatak i da će se to popraviti, posebice stoga što na to obavezuje i potreba usklađenja tog dijela zakonodavstva sa europskim odnosno uredba Vijeća Europske zajednice broj 1408 iz '71. i očekivao sam da u ovom Vladinom prijedlogu dopuna Zakona o dječjem doplatku će ta odredba biti ugrađena. Nema je ponovno. Pozivajući se dakle na tu obavezu Hrvatske i dao sam amandman na ovaj prijedlog zakona i molim predstavnika Vlade i Vladu da prihvate ovaj amandman jer ukoliko ćemo čekati dubinsku analizu i cjelovitu zakonodavnu reformu ova djeca koja sada ostaju bez prava na dječji doplatak kad mi to obavimo dečki će biti u vojsci a cure udane. Oni nemaju vremena. Dakle, ne radi se o pravu koje se može naknadno ostvariti. Radi se o potrebi njihovoj sada odmah. Ja nemam točne podatke o koliko se djece radi trenutno u Hrvatskoj ali prateći podatke o broju djece koja su po komisijama prebacivane da razred upisuju godinu dana kasnije i po broju djece u toj dobi koja teže obolijevaju ne može ih biti više od tisuću u Hrvatskoj. I ako bi prosječna visina dječjeg doplatka kod njih bila na nivou 250 kuna. Zar se zaista radi o novcu da to ne možemo prihvatiti bez da zadiremo ili povećavamo stavku dječjeg doplatka jer ja znam da planirajući tu stavku Vlada nije mogla u lipu isplanirati koliko će biti sredstava za dječji doplatak. Dakle, popravljamo materijalni status 40 tisuća djece. Uvodimo novu kategoriju djece koja će imati pravo, koji su zdravi na svu sreću i ponovno propuštamo u zakon unijeti odredbu da ovi nesretnici, nesretna ta djeca izostavljamo ih iz zakona. A službe mirovinskog osiguranja ne mogu i ne smiju drugačije postupati nego odbijati zahtjeve za dječji doplatak toj djeci. Pozivam dakle i Vladu i vas poštovane kolegice i kolege da prihvaćajući moj amandman vratimo nakon nekoliko godina što su bili van zakona i tu djecu u zakon da imaju pravo na dječji doplatak kao i svaka druga djeca i normalno da odgoda kad je kod srednjoškolske godine dvije godine sa 19 na 21 ovdje bi onda išlo sa 15 maksimalno do 17 godina starosti. Ja želim vjerovati da se državni tajnik sa mnom slaže da prihvaćanjem ovog amandmana nećemo narušiti poziciju proračuna i da nećemo ugroziti projekt odnosno sustav dječjih doplataka kao što ovaj zakon predviđa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Klub Hrvatske demokratske zajednice na tragu svojeg programa i opredjeljenja podržava sve ono što doprinosi porastu nataliteta i poboljšanju obitelji u Hrvatskoj a ovo je dakle ove promjene izmjene i dopune Zakona o doplatku na djecu jedna od konkretnih i vrlo učinkovitih mjera koja će poboljšati standard porodica koje ispunjavaju uvjete prema ovom zakonu. I to je upravo na tragu svih onih mjera koje su osim dakle aktivnosti u proračunu za 2007. osigurali novac za to tako da ćemo imati evo uskoro i Zakon o besplatnim udžbenicima koje će dobiti djeca. Povećane su rodiljne naknade od kojih je naravno najniža 1663 kine, kune pardon. Za to je u Proračunu za sljedeću godinu osigurano 240 milijuna kuna više. Oprema za novorođenče se povećava skoro duplo. Znači ona će biti oko 2 tisuće 330 kuna za sljedeću godinu. I dakle dodatno se prema ovom zakonu još materijalno potpomažu familije na način dakle da se snizuje cenzus onih koji to mogu dobiti pa se dakle očekuje veći broj zahtjeva i veći broj pozitivnih rješenja dakle za skoro 40 tisuća veći broj djece koja će ući u obuhvat dječjeg doplatka, a isto tako oko 50 tisuća djece će sada biti u ovim naknadama od 500 kuna za treće i četvrto dijete i mi kao Klub Hrvatske demokratske zajednice predlažemo gospodine državni tajniče da se pribave podaci koliko bi od mnogobrojnih porodica koje imaju više od četvero djece ušlo prema svojim primanjima u taj skup djece koja bi dobile po 500 kuna da se vidi da li je moguće u postojećem proračunu sa postojećim sredstvima koja su aproksimativno određena i za tu djecu više od 4 naći iznos od po 500 kuna. Dakle da vidimo, još jedanput ponavljam koji je to broj djece u porodicama koja bi ispunila uvjete i koji bi to onda iznos bio da se ovom Hrvatskom saboru to podastre pa da zajednički dakle sa predlagačem i sa Vladom odlučimo može li se ili ne može pokriti i taj dio jer nemamo puno porodica sa više od petero djece koliko bi se onda tu još trebalo novaca namaknuti. To je evo molba i preporuka Kluba Hrvatske demokratske zajednice. Dakle mi moramo reći da je znači skoro 200 milijuna kuna više, a ukupni, apsolutni iznos je preko milijardu i 700 milijuna kuna koji će se dijeliti prema zakonu i biti na raspolaganju od 1. siječnja 2007. kad ove izmjene i dopune Zakona stupe na snagu da će dakle doprinijeti kao i brzina rješavanja zahtjeva tome da imamo sve više familija sa djecom jer podaci koje smo i dobili u predlošku ovog zakona kažu dakle da imamo najviše porodica sa dvoje djece od 11 do 15 godina pa još to dramatizira onu situaciju sa negativnom piramidom, sa previše ljudi starijih od 18 godina dakle a i u ovoj grupi vidimo da nemamo dakle u ovoj dobnoj grupi od 0 do 3 dovoljno da bi osigurali u nekom budućem vremenu organski prirast stanovnika takav koji bi osiguravao kontinuirani razvoj Hrvatske a ne moram govoriti dakle da sve ono što danas radimo i ceste i tvornice, industrijske zone, sve ono ne vrijedi ništa ako ne budemo imali u Hrvatskoj stanovnika. Prema tome ja moram dakle reći, istaknuti da su mjere koje smo do sada provodili kroz ove 3 godine koje nisu bile dostatne ali su ipak dakle od vraćanja porodiljnih naknada, produženja porodiljnog dopusta i niza drugih mjera doprinijele tome da se smanjuje negativni prirodni prirast i mogu reći dakle da je u 2004. i u 2005. ja se nadam da ćemo u 2006., 2007. imati još bolje podatke dakle negativni prirodni prirast se smanjuje. On je sada došao ispod 10 tisuća dakle 9 tisuća 449 je bio u 2004. i 9298 dakle stanovnika manje u 2005. a da je u apsolutnom iznosu porast broja živorođene djece evidentan i da je to čak za 2 tisuće i 185 više novorođene djece bilo u 2005. nego 2004. Dakle ja očekujem da će i ove mjere poboljšati tu sliku i da ćemo ići ka sve većem broju novorođene djece i da ćemo dakle zajedno sa Ministarstvom za obitelj dodatno poboljšavati ovaj zakon jer on u ovom trenu mijenja nekoliko članaka. Dakle smanjuje se osnovica koja je uvjet za dobivanje dječjeg doplatka a isto tako se i dalje potpomažu lakše i teže oboljela djeca koja iziskuju tuđu njegu, a i djeca branitelja. Moram dakle još istaknuti da mi je drago što te promjene podupire javnost jer gledajući dakle reakcije i udruga roditelja i reakcije dakle i javnosti i tiska vidimo da su ove mjere dobro došle. One neće moći dakle riješiti ukupno težinu porodice koju imaju kad imaju djecu jer naravno da i uz osiguranje dječjeg vrtića, uz osiguranje takvog radnog vremena da se može biti određeni dio dana sa djecom je teško pomiriti jednu karijeru u suvremenom društvu i porodicu sa više djece, ali onima dakle koji djecu žele, koji da tako kažem misle da je bolje imati jedno dijete nego možda jedan auto dakle treba dati svaku moguću potporu, treba staviti na viši stupanj vrijednosti što Hrvatska demokratska zajednica i stavlja dakle obitelj koja ima više djece. Staviti to kao uzor dakle i kao vrednotu kojoj treba težiti, a ne kao nešto što se smatra nazadnjaštvom, što se smatra ne znam zatucanošću ili ostalim. Dakle žene koje žele imati dijete treba im omogućiti eto i kroz ove mjere da to svoje pravo ostvare, a da onda dijete kao korisnik dječjeg doplatka ima minimalne uvjete da može dakle i sa nižim primanjima se razvijati na način na koji to naše suvremeno hrvatsko društvo zahtijeva. Dakle ja još jednom u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice cijenim da će promjene ovog Zakona doprinijeti boljitku a predlagače najljepše molim dakle na tragu ovoga što je govorio kolega iz HNS-a, kolega Lesar da još jednom razmotri taj član 10. pa da pojasni i ujednači dakle odnos osnovnoškolske i srednjoškolske djece. Da se dakle vidi kakvo je tumačenje odnosno da li je moguće dakle jednostavno približiti jedan i drugi status. Dakle ako imaju pravo na produljenu godinu dakle iz objektivnih razloga ovi u srednjoj školi da li je možda to onda moguće osigurati i djeci u osnovnoj školi dakle da ovih 15 godina ne bude zadnja granica. Ako postoji a pretpostavljamo da postoji izuzetno mali broj takvih slučajeva da to u biti uopće nije neki materijalni trošak. Dakle, to je smatramo mi u Klubu Hrvatske demokratske zajednice možda minimalni trošak a možda veliki doprinos onome kome je to potrebno i na neki način ujednačavamo praksu pa molimo predlagača da do glasovanja o ovome zakonu sam vidi da li je moguće izaći u susret onim pojedinačnim slučajevima. Kažem, evo za sad smo čuli samo za jednoga koji bi možda bili uskraćeni za neko pravo u minimalnom iznosu, a za njih ogromnom i rješenju njihovog problema. Dakle, očekujemo od predlagača, od hrvatske Vlade i Ministarstva obitelji još ovakovih zakona koji će biti na tragu poboljšanja standarda hrvatske obitelji. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo u ovim tablicama, podacima u proračunu za 2007. već smo ukalkulirali znači potreban iznos za 431 581 dijete. Znači, ukalkulirali smo iznos od milijardu 700 milijuna kuna. Svaki iznos koji se povećava doplatak na djecu razumljivo da treba pozdraviti i siguran sam da to neće nitko osporiti. Razumljivo je isto tako da je izborna godina. Socijalna prava valja širiti, ne sužavati i isto tako držim da nitko neće ponoviti grešku iz 2003. kad su se smanjile one porodiljske naknade iako i to treba priznati da je prije toga to pravo prošireno na više desetina tisuća žena bilo da je riječ o studenticama itd. itd. U kolovozu 2006. bilo je 224810 korisnika doplatka sa ukupno 431 581 djetetom i to na način da 108312 roditelja bilo je u nižem dohodovnom cenzusu. Sto tisuća i 65 njih u višem, a 16433 bez utvrđenog dohodovnog cenzusa. Treba zakon jasno podržati. Može se licitirati znači kada govorimo o ovom zakonu samo oko visine iznosa, ali svaki napredak pa ako je i ovako mikroskopski mali valja podržati jer ova socijalna nejednakost sve je izražajnija i ne čudi što je tome tako, jer oko 700 000 ljudi u Republici Hrvatskoj ima plaću oko minimalne. Znači, ne prosječne od 4500 do 4600 kuna, nego 700 000 ljudi ima plaću blizu minimalne koja danas se kreće negdje oko 1900 do 2000 kuna. Jasno, od ovih 500 kuna za treće ili četvrto dijete, znači tih 500 kuna nitko neće potaknuti na treće ili četvrto dijete. Ali opet tih 500 kuna ukoliko se dobi po djetetu nešto je što je dobro došlo. Tablica na strani četiri je isto tako zanimljiva. Govori o broju djece. Govori o iznosima. Govori o dohodovnom razredu od do 665 kuna po članu obitelji. Za to je iznos od 299 kuna. Razred od 665 do 1330 kuna po članu. Znači, tu se dobiva onih 166 kuna. Branitelji imaju pravo na 374 kune i 18 lipa. Dijete sa težim oštećenjem 831 kunu i 50 lipa. Međutim, uglavnom sam se javio da bih se dotakao ovog dijela zakona i na tragu između ostalog i onoga o čemu je govorio gospodin Lesar pitajući se ili čudeći se zašto ta kategorija djece nije na drugačiji način tretirana u ovome zakonu. Znači, ostala djeca imaju pravo na svojevrsnu korekciju negdje i do 20%. Međutim, ova djeca koja bi možda imali i najveće potrebe ili njihovi roditelji da primaju adekvatnu naknadu ostaju na utvrđenom iznosu od 831 kune i 50 lipa. Rekoh za 2007. u proračunu biti će osigurano milijardu i 700 milijuna kuna. To je negdje oko 125 milijuna kuna više nego 2005. Svega 142 milijuna kuna više nego 2003. Znači, ne radi se o astronomskim povećanjima. Hajde negdje oko 7, 8% ali to zasigurno raduje. Šteta međutim što svaki roditelj svom djetetu jednostavno ne može osigurati ono što je djetetu danas potrebno, a izdaci za djecu iz godine u godinu rastu što je razumljivo jer se mijenjaju civilizacijska dostignuća, a ukoliko ih želimo pratiti onda ista valja i platiti bilo da je riječ o mobitelu, bilo da je riječ o kompjuteru. Mislim prije svega na troškove koje plaćate pošti, odnosno da budem precizniji operateru. Činjenica je da kute nisu obavezne u recimo osnovnoj školi, a u gotovo svim zemljama jesu. Ali da nema djeteta koji nema mobitela već od prvog razreda što je rekoh između ostalog i civilizacijska tekovina koju mora pratiti svaki roditelj, pa bez obzira koliko u datom trenutku njegovo domaćinstvo uprihoduje. Što želim reći? Za ovu kategoriju ljudi, za našu djecu treba biti novaca. Šteta da se nije osiguralo nešto više iako je to u ukupnom iznosu negdje oko 125 milijuna kuna više za 2007. no što je bilo osigurano u proračunu za 2006. Doista, bez obzira što možemo i politizirati i postavljati pitanje zašto se ne osigurava više novaca. Svaku promjenu na gore, na bolje treba pardon, kada kažem na gore mislio sam na gore ne na lošije treba podržati. Eto toliko.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davorko Vidović.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, iščitavajući ovaj prijedlog zakona sjetio sam se jedne priče koju sam čuo ili pročitao davnih godina kao ilustracije i primjera etički odgovornog i neodgovornog ponašanja. U toj priči se navodi kako je jedna majka uzela svoje dijete i donijela ga na rub prozora i rekla evo vidiš dijete moje koliko te majka voli pa te neće baciti, neće će te pustiti kroz taj prozor. To je dokaz majčine ljubavi. Zašto sam se sjetio u ovom slučaju te priče? Naprosto zato što u prijedlogu i obrazloženju ovoga zakona ma kako da se može pozdraviti namjera da nakon toliko godina i gotovo cijeloga mandata ove Vlade na dnevni red dolazi jedno pravo koje bi se po naravi stvari moralo svake godine usklađivati, a posebno u zemlji u kojoj su politici i političarima bez obzira kakve provenijencije oni bili puna usta djece, brige za djecu i brige za natalitet nacije. Dakle nakon pune tri godina mandata, nakon što se 5 godina, 5 godina podsjećam nije mijenjala proračunska osnovica koja je temelj za sva socijalna davanja, dakle nakon 3 godine mandata mi dobivamo prijedlog Zakona o doplatku za djecu u kojemu se stvara privid da se eto tobože nešto poboljšava. Ovdje se referiram isključivo na onaj don zakona, onaj dio obrazloženja zakona u kojem se želi reći da je ovo što se predlaže sastavni dio pronatalitetne i populacijske politike. To naprosto ili nije tako ili se hoće reći da je recimo prije 6 godina da smo imali vrhunsku pronatalitetnu politiku pa se evo sada pokušava dostići ono što smo imali prije 5 ili 6 godina. Tu mogu dokumentirati naprosto brojkama, to su činjenice. Naime, ispričavam se, nerado uspoređujem, ali u ovom slučaju ne mogu se ne prisjetiti da je primjerice 2000. godine u Hrvatskoj dječji doplatak zbog cenzusa itd., itd., dječji doplatak primalo 377 tisuća 743 djece, 2000. 2001. 546 tisuća 200 djece. 546 tisuća. E sad se ne bi reklo uzeo si najbolju godinu u mandatu. 2003. godine 508 tisuća 413 djece je primalo dječji doplatak. Za taj dječji doplatak te je godine davne je bilo osigurano taman toliko novca koliko se planira namaknuti iduće godine. Taman toliko koliko dakle milijardu i 700 milijuna kuna. Kada se stave u relaciju iznosi i broj djece koji se obuhvaća onda je razvidno i državni proračun koji smo imali. Onda je razvidno da je u tom mandatu ondašnje nesocijalne Vlade koja nije brinula o natalitetnoj politici iznos za dječju doplatak iznosio dakle taj izdatak iznosio je 2,3% društvenoga, državnog proračuna. Proračun je bio 73 milijarde te godine, a dječji doplaci milijardu i 700. Sa ovim povećanjem koje će dovesti do tako, do osiguranja onoga što želimo, to je rađanje, pronatalitetna politika itd., o čemu se sve ovdje govori. Kad se sve to dakle uključi, kad se sve to prihvati mi ćemo imati povećanje broja djece sa sadašnjih 414 na predviđa se 453 tisuće djece, dakle još uvijek 50 tisuća djece manje će primati dječji doplatak nego što je primalo 2003. godine kad je bilo dakle 508 tisuća djece koja su primala dječji doplatak. A udio izdataka za dječji doplatak će u idućoj godini iznositi 1,5% državnoga proračuna. Dakle sa 2,3 padamo sa svim ovim povećanjima na 1,5%. To toliko o mistifikacijama. Ja ne bih ovo spominjao da se ne mistificira na loš način jedno pitanje ne zaslužuje da bude podloga za mistifikaciju, manipulaciju bilo koje vrste. Šta još u ovom zakonu nije dobro, načelno naravno hvala ti Bože pa da se i na kraju mandata barem malo korigiraju ti iznosi za dječji doplatak? I to je ono što treba podržati. Hoće li to povećanjem cenzusa, više razreda, tak svejedno. Ali treba obiteljima pomoći. No međutim šta brine ovdje? Meni se čini da se ovdje dovodi u pitanje ustavna jednakost građana i da se s prijedlogom da se posebni dodatak pronatalitetni daje za treće i četvrto dijete. Pa šta je sa petim i šestim djetetom, sedmim, osmim? Šta je s tom djecom? Pa ako se kaže da se podrazumijeva ja odmah povlačim, ja sam dao amandman, ja povlačim amandman ako se podrazumijeva. Odjedanputa peto dijete ne vrijedi koliko četvrto. Nevjerojatna priča. Ja sam to išao pet puta provjeravati, pa sam vidio da to i u Nacionalnoj politici piše. Prvo i drugo dijete su jedna priča. Treće i četvrto su druga priča. E a peto, šesto? Nikome ništa. Ništa za njih, nema za njih. Zašto? Zašto? Hoćemo dobiti odgovor zašto? Zašto je peto i šesto dijete manje vrijedno od trećeg i četvrtog? Ima li bilo koji razlog da ste ispustili peto i šesto dijete. Ja bi to volio znati. Svašta mi pada na pamet, ali neću o tome govoriti. Dakle to je razlog apsolutno da se ne prihvati ovakav zakon. Sljedeći razlog također sam dao amandman u ime pravobraniteljice za djecu koja je neki dan pokušala na našem odboru zamoliti Vladu da taj amandman prihvati, poslala ga je u ministarstvo, a riječ o tome da se ispravo jedna nepravda koja proizlazi iz prakse da djedovi i bake koji preuzimaju brigu o djeci roditelja kojima nije oduzeta roditeljska skrb, procedura je preduga, traje godinama itd. bivaju lišeni prava na dječji doplatak, što nije u redu. Treba poslušati pravobraniteljicu za djecu, jer ona ima slučajeve, ima zahtjeve itd. Ugradite to u zakon. Naprosto ne vidim razloga da se to ne ugradi. Nije to tako veliki broj slučajeva. I sljedeće što želim reći vezano za Lesarov amandman. Pa znate, ma nije više u pitanju ovdje Lesar, zastupnik koji je išao sa tim prijedlogom svejedno iz koje stranke. Ovdje se radi o nečem drugom ,nečemu što je uvredljivo za nas ovdje. Kada je odbijan Lesarov amandman, ja ga neću obrazlagati, malo čas je on to učinio, a riječ je o jednoj grešci koja se desi, Bože moj, o tome da dijete koje navrši 15 godina a ne upiše u toj godini srednju školu gubi pravo u toj godini na dječji doplata, a dijete se može razboliti pa mora biti još kažnjeno i s tim, pa to je greška. Nema takvih slučajeva puno. Čovjek je na to upozorio, dao prijedlog, odbačeno je iako je rečeno, odbačeno s kojim obrazloženjem, neću vam citirati. Da će se to čim bude novi Zakon o dječjem doplatku, on se radi, dakle to je prije mjesec dana bilo. Radi se novi zakon, to ćemo ugraditi. Došao je novi zakon, nema toga Lesarovog amandmana. Pa sad vas molim, slušajući recimo jutros ovoga pristojnog Ružinskoga, koji se zahvaljivao sabornicima, zastupnicima na prijedlozima itd. i koji je pokazao kako se može uvažavati ovaj Dom. Pa nismo samo ovdje da pričamo priču i da se politički gonjamo tko će koga i kako nego da nešto i napravimo i pomognemo zakonu. Pa ovo je stvarno uvredljivo, pa to je uvredljivo. Da nam se obeća da ovaj Sabor obaveže izvršnu vlast, da nije ništa sporno ni politički, ni financijski i da se to baš niti ne pročita. Gospodine državni tajniče to nije dopustivo. To je podcjenjivanje Sabora kao institucije, svih zastupnika bez obzira kojoj političkoj stranci pripadaju. Jako sam revoltiran zbog toga. Na taj način unižavamo dignitet ljudi koji ovdje nešto pokušavaju napraviti i donijeti nekakve zakone koji će imati smisla. Dakle iz razloga koje sam sada spomenuo, ne možemo kao klub prihvatiti ovakav prijedlog zakona. Premalo je truda uloženo, premalo je truda, premalo je poštivanja temeljnih intencija kojima se hoće ići u prilog i kojima se obrazlaže prijedlog ovoga zakona, a da bi on mogao biti ovakav kakav jest prihvatljiv. Nije dovoljno samo to što se popravlja greška, nerad i nebriga u tri godine na planu jačanja pronatalitetne politike. To nije dostatno, a posebno se to ne smije argumentirati ovako da je riječ o nekakvome poslu koji će povećati sigurnost hrvatskih obitelji i omogućiti ljudima da lakše skrbe o svojoj djeci. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče. Kolega Vidoviću, nije točno da ova Vlada ne brine se i nije se brinula, ne brine se danas o natalitetnoj politici. Gospodine kolega Vidoviću vi sami znate tko je ukinio rodiljne dopuste i naknade. 60 tisuća žena ne može vam ni zaboraviti ni dan danas što ste učinili jer su morali prekinuti svoj radni odnos i ići na posao. I vaša usporedba: Majka uzela dijete nad otvorenim prozorom i rekla neću te bacit jer vas volim. Očito Bog vam nije dao roditeljsku odgovornost, ne ljutite se što vam tako govorim, ali hvala Bogu nije vam dao ni ono što nemate, a to je majčinska ljubav i majčinska odgovornost. I gospođa pravobraniteljica, a li ste vi njeni skrbnik, da vi u njeno ime pišete amandmane? … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Jeste li vi njeni skrbnik? Molim vas, ja nisam znala da ste vi skrbnik gospođe pravobraniteljice za djecu.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa od niza netočnih navoda, ja ću ispraviti jedan, da se stvara privid da se nešto poboljšava. Ne stvara se privid nego su to konkretne mjere koje će svakako dovesti do pozitivnih rezultata, a glede te pronatalitetne politike od 2000. do 2003. godine bila je toliko učinkovita da se rodilo za taj mandat manje 15 tisuća i 400 djece. Sa ovom Vladom taj negativni trend se već 2004. godine zaustavio da bi 2005. već imali 3 tisuće i 300 više rođene djece, znači to je konkretni pokazatelj pronatalitetne politike i važnosti koje ova Vlada daje za obitelj.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja u nizu tih netočnih navoda, navest ću evo neke. Recimo postotak izdvajanja iz proračuna bivše Vlade sigurno nije točan, jer sjetimo se bivša Vlada je imala toliko stvari koje su se vrtile izvan proračuna npr. ceste da bi taj postotak bio znatno niži da su recimo imali usklađenu riznicu. Drugo, moram ponoviti, evo što je rekla kolegica Babić, i dan danas umjesto evo vrhunske pronatalitetne politike, mnogi pamte, a ja ih mnoge poznam, mnoge žene koje su morale prekinuti porodiljski dopust, bježati glavom bez obzira na posao da ne ostanu bez posla zahvaljujući kolegi Vidoviću.
Zahvaljujem. Prelazimo dalje. Uvažena zastupnica Ljubica … … [[Upadica se ne čuje.]] Moj grijeh, moj grijeh, moj preveliki grijeh. Nisam vidio, oprostite. Ispravak netočnog navoda jel'. Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Ja bih uz niz netočnih navoda kolege Vidovića koji se upravo čudno politizira jednim vrlo ozbiljnim problemom kao što je pronatalitetna politika ispravio sljedeće. Kaže on da se ovdje ponižava dignitet ljudi koji se bore za pronatalitetnu politiku. Pa ova je Vlada učinila u pronatalitetnoj politici samo u zadnja tri mjeseca više nego njegova Vlada u četiri godine. Premalo je truda uloženo kaže on, više je stručnih skupova i konzultacija napravljeno za pronatalitetnu politiku nego što su oni uopće i promišljali i kaže nerad tri godine na planu pronatalitetne politike. Tu se možda djelomično s njim slažem, jer su ono puno više radili. Na primjer tim svojim radom su ukinuli naknadu za djecu s posebnim potrebama. Pa tko je to u stanju ukinuti, taj mislim da danas nema pravo kritizirati ovu Vladu koja je milijardu i 700 milijuna samo za iduću godinu odvojila za pronatalitetnu politiku.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika izvolite.
Ja vas molim gospodine potpredsjedniče, da zastupnika ubuduće upozorite …
Koji članak, nisam čuo?
Članak 209. i članak 214. Poslovnika povrijedio, ispravljajući navod koji ja a) nisam rekao i drugo, ni sa čim on to nije ispravljao. On je rekao da to nije istina. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Smatram da članak 209. nije povrijeđen. Uvaženi zastupnik Hebrang je po svom mišljenju ispravio netočan navod koji ste vi izrekli da ova Vlada je premalo truda uvela, zapravo imala po pitanju pronatalitetne politike i nije povrijeđen Poslovnik. Molim da ne zlorabite pločicu "povreda Poslovnika". Idemo dalje. Uvažena zastupnica Ljubica Lalić, Klub zastupnika HSS-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatu za djecu i u ime Kluba zastupnika Hrvatske seljačke stranke reći ću da ćemo mi ovaj Zakon podržati ne zato što je taj Zakon tako dobar i da donosi takve blagodati kao što nas se želi danas ovdje uvjeriti nego zbog toga što je on bolji od onoga što imamo danas. Od onoga što imamo danas, ali nije bolji od onoga što smo imali 2003. godine kad smo uz veliko zalaganje uspjeli izjednačiti djecu i onih koji su imali skromna primanja, nikakva primanja, ali su imali grudicu zemlje i nisu imali pravo na dječji doplatak. I upravo u toj socijalnoj senzibilnosti prema onima najpotrebnijima dogodio se porast korisnika dječjeg doplatka, odnosno djece koja su primala dječji doplatak sa 300 tisuća na 500 i nešto tisuća. Žao nam je što nije se nastavilo takvim trendom, što se zaista nisu pronalazila sredstva da dobiju djeca onih kojima je to najpotrebitije. Osobno sam ponosna što sam bila zastupnik u tom mandatu, što smo dali doprinos da se ta socijalna nepravda definitivno ispravi i vjerovali smo da se ona nikad neće ponoviti. Nejasno nam je iz kojih razloga se sada sa 500 i toliko tisuća korisnika smanjuje broj na 453 tisuće. Očito je da je problem u toj proračunskoj osnovici ali trebamo pogledati i ono što troškovno opterećuje pojedinu obitelj. Interesantno je usporediti i one košarice života i sada kad polazimo od ove proračunske osnovice, de facto, odnosno pravno, teoretski imat ćemo prihode po članu obitelji i veće od onog što zakon zahtjeva, međutim pitajmo se da li je to dovoljno. Nije dovoljno. Današnja obitelj živi na kredite. Danas se za plaću može kupiti puno manje nego što se to moglo nedavno i što se to moglo prije. I zapravo ovaj Zakon formalno poboljšanje onoga što danas imamo, a realno to je … [[Govornica se ne razumije.]] On jest, ove odredbe imaju socijalnu ulogu, ali nemaju pronatalitetnu ulogu. Nemaju pronatalitetnu ulogu. Nije potrebno na ovoj temi se nadmudrivati nego je potrebno biti realan. Pronatalitetna uloga podrazumijeva da bi dječji doplatak bio poticaj za novo rađanje. To naprosto nije točno, to su iluzije i u te iluzije ne trebamo se zanositi. Raspravljajući o populacijskoj politici tada smo jasno izrekli da pronatalitetna i populacijska politika podrazumijeva reforme svih drugih politika. Od gospodarske, od porezne, socijalne, itd. I upravo zbog toga što je ovo samo jedan segment kad je dokazano da se zbog dječjeg doplatka ne rađaju djeca, ne možemo reći da ovaj Zakon je u funkciji pronatalitetne politike i novog rađanja. U ispravcima krivog navoda želi nas se uvjeriti kako se dogodio neki "baby boom" pa se sada rađaju djeca i sad ja se pitam, tko to netočno govori. Predstavnik predlagatelja za kojeg pretpostavljam da je pisao obrazloženje ovog Zakona ili možda neki kolege koji ne znaju podatke jer u obrazloženju se točno piše: stanovništvo Republike Hrvatske jedno od prosječno najstarijih u svijetu s izraženim trendom porasta starijega, socijalno ovisnog stanovništva nasuprot značajnom padu novorođenog. Zašto se kod nas rađa djece puno manje nego što umire? Upravo odgovor proizlazi iz onoga što sam maloprije rekla da pronatalitetna politika podrazumijeva reforme svih drugih politika. Koliko smo puta već napomenuli u ovoj dvorani da prije svega moramo proviriti malo i u radno zakonodavstvo. Nije nam, kolege i kolegice, nikakva tajna da danas zaposlenica za određeno radno mjesto kad ide poslodavcu na razgovor prvo je pitanje da li je udana, da li će imati djece i da li ima djece. Dokle god ne otklonimo mogućnost takovog ponašanja poslodavaca, dakako da smo ostavili određenu prepreku kad mladi ljudi više ne razmišljaju o tome koliko, kako i kada će imati djece nego razmišljaju o tome da djeca nemaju. Kod nas nije problem 4., 5. i 7. i nadalje dijete. Kod nas je problem i 2. dijete. Prema statističkim podacima u Hrvatskoj na jednu obitelj dolazi 1,7, znači niti dvoje djece. Ajmo se, kolege, potruditi da stvorimo uvjete da nam je u obiteljima barem 2 djece. Barem 2 djece. Ajmo stvoriti gospodarski i materijalne uvjete da će obitelj moći se upustiti u 3, više djece pa i oni sa dobrim primanjima. Govorim to iz osobnog iskustva, iz iskustva moje obitelji. Sa dobrim primanjima došlo se u situaciju da nije moguće djecu poslati u školu u grad jer se nema sredstava za plaćanje autobusa. I dokle god su nam takove okolnosti možemo nezadovoljno klimat glavom, međutim onaj tko ima primanja od 4 tisuće i 300 kuna ima 4-članu obitelj i mora za jednu mjesečnu kartu platiti 600 kuna, jednu mjesečnu kartu 600 kuna samo za put do grada da bi se išlo u srednju školu. Tu se nema uvjeta da se šalje 3 djece na srednjoškolsko školovanje. To je istina i zaista o tome ne želim politizirati niti se baviti politikantstvom jer ćemo više napraviti, više ćemo napraviti ako realno sagledamo situaciju u kojoj živimo. Kolege, ovo nije pesimizam. Kad sam govorila o pronatalitetnoj politici, kad sam analizirala postojeće stanje neki su me optužili da je to pesimistično gledanje. To je naša stvarnost, to je naša realnost. Ali svi mi bez obzira na političke boje smo zainteresirani da ono što nije dobro, a nije dobro jer smo ga ocijenili da je pesimistično i izgleda pesimistično, ajmo uložiti truda da se to popravi. Na koji način ćemo mi osigurati, dakle, tim obiteljima i mogućnost školovanja djece jer bez školovanja, bez stručnog usavršavanja nema ni gospodarskog napretka Republike Hrvatske. Mi danas imamo u Hrvatskoj 7% građana sa završenim fakultetima. Da li je to dovoljno za jednu državu koja ima ambicija da se izvuče iz postojećeg stanja. Nedovoljno je. Imat ćemo i manje. Ma ja nemam ništa protiv veleučilišta što se otvaraju u našim gradovima i jesam za to da budu jer žitelji iz moje regije ne moraju prebukirati neke druge gradove, njima je mjesto i njima je dom tamo gdje su rođeni i trebaju se vratiti tamo, ali im moramo osigurati i kvalitetu osiguranja i moramo im osigurati znanje. Za sve to je puno više potrebno nego ono što im osiguravamo. Dakle, malo sam se i udaljila od teme, međutim ova tema zapravo i zahtijeva jedno široko promišljanje o tom problemu koji je nazočan. Ne da sam ga izmislila, namjerno sam ga pročitala. Predlagatelj zakona izrijekom je u obrazloženju napisao da je smanjen broj živorođene djece. Isto tako i izrijekom napisano da ovaj Zakon ima pronatalitetnu ulogu. Taj Zakon nema pronatalitetnu ulogu i to recimo, ali time što znamo da nema pronatalitetnu ulogu, time što znamo da najčešće dječji doplatak neće poslužiti za bolju kvalitetu života djeteta nego će poslužiti za krpanje kućnih rupa ne možemo reći da smo protiv zakona. Mi prihvaćamo taj Zakon, ali tvrdimo da uvjetima u kojima, fiskalnim uvjetima, financijskim uvjetima Republike Hrvatske, a neki dan smo govorili od preko 100 milijardi kuna proračuna moglo se pronaći puno više sredstava i ta sredstva bit namijenjena djeci i ako iskreno rečeno teško da bismo mogli nama sredstva onolika kolika su uistinu i potrebna, ali zato možemo namaknuti ta sredstva indirektno, možemo namaknuti kroz gospodarski razvoj, a mi ne planiramo stopu rasta gospodarskog rasta veću od 3,6% i dokle god bude stopa rasta 3,6% i niža, a tamo smo u jednoj od nacionalnih politika pročitali da se planira tek 2009. godine stopa rasta od 5% dragi moji kolege možemo mi svaka tri mjeseca donositi ovakve i slične zakone, ali nećemo stvoriti uvjete za spronatalitetnu politiku, nećemo stvoriti uvjete za novo rađanje, nećemo stvoriti uvjete za zaustavljanje starenja našeg društva i to je naša realnost i to su naše činjenice. Više ćemo svome narodu napraviti ako istini pogledamo u oči. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Netočno je reći da su ovdje izneseni netočni podaci. Točno je reći da podatke treba znati čitati, oni su takvi kakvi jesu, egzaktni. Ja sam podatke izvadila sa službene stranice Državnog zavoda za statistiku i oni su neminovni, govore sljedeće: od 2001. do 2003. inkontinuo je padao broj novorođene djece u relativnom i apsolutnom iznosu, a od 2004. i 2005., za 2006. još ne postoje podaci je evidentan porast broja živorođene djece, on nije dovoljan u odnosu na broj umrlih, ali se u odnosu na broj umrlih istopostotno smanjuje teškare tako da je ponavljam još jednom 2004. godine negativni prirast bio puno manji nego tri godine prije, a 2005. je još manji i očekujemo da će stalno se dakle povećavati broj živorođene djece, a da će se u odnosu na umrle, dakle smanjivati negativni prirodni prirast, a cilj nam je doći do pozitivnog prirodnog prirasta. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica je rekla da dječji doplatak nije pronatalitetna mjera. Ona je pronatalitetna mjera uz ostale pronatalitetne mjere. Također je rekla da nema uvjeta da roditelji nemaju uvjeta da šalju u školu troje i četvoro djece. Imat će kolegice uvjeta jer u populacijskoj politici je i besplatan prijevoz učenika uz besplatne udžbenike, tako da će se. I još jedan netočan navod da sada imamo 1,7 djece po obitelji. Na žalost nemamo, nego 1,2.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Markovinović.
… [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] potpredsjedniče. Pa evo opet niz netočnih navoda, već je i meni stvarno tog dosta. Danas veli se za plaću može manje nego što se moglo nedavno. Pa kolegice, dajte malo pogledajte oko sebe, 200 tisuća će ići na skijanje, 80 tisuća novih automobila, navala na dionice. Imate toliko razloga da u suprotno da vas uvjerimo. Dalje, nije točno da broj djece ovisi isključivo o primanjima. Pogledajte malo Njemačku, ogroman broj predbračnih ugovora gdje potpisuju ugovor da neće imati uopće djecu. Prema tom događa se nešto drugo. I još nije jasno zašto tim crnim bojama stalno želite prikriti recimo crvenu? Nije mi jasno.
Zahvaljujem. U ime kluba HSP-a, uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Klub Hrvatske stranke prava će podržati Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu. Naime, iako ovaj Zakon u biti pripada skupini predizbornih zakona kao što je i ovaj državni proračun koji je donešen prošli petak u Hrvatskome saboru, ipak treba cijeniti i činjenicu da će biti novih 40 tisuća korisnika i to je onaj dio gdje mi ne možemo glasovati protiv takvoga prijedloga, ali ipak 40 tisuća novih korisnika znači koliko toliko će se poboljšati situacija tima obiteljima. Također normalno da su i dobra ova rješenja vezano za doplatak za djecu za treće i četvrto dijete od 500 kuna, ali opet moramo biti svjesni i realni mi smo tek krenuli rješavanje ovih pitanja vezano za pronatalitetnu politiku u Hrvatskoj, donijeli smo i Nacionalnu populacijsku politiku, stanje kakvo je normalno da ne možemo niti smijemo biti zadovoljni i trebamo se znači usredotočiti na to kako i na koji način ovu crnu i sumornu sliku ispraviti. Zbog toga je također se u ime kluba slažem i sa ostalim klubovima koji su rekli da je pitanje kolika je pronatalitetna uloga ovoga Zakona. Ne može se reći da tih 40 tisuća novih korisnika i ovih koji će dobivati 500 i 600 za treće i četvrto dijete, da im to neće nešto predstavljati, ali to ipak kad se uzme cijela politika u ovome području ogromna problematika to je ipak kap vode u moru. Zbog činjenice da moramo biti svjesni i to predlažemo Vladi da malo razmotri i još određeni broj drugih mjera, uzmimo samo pitanje koliko koštaju pelene, koliko košta dječja odjeća, koliko košta dječja obuća i druge potrepštine za djecu pa ćete vidjeti da su cijene u Hrvatskoj od 40 do 60% više od recimo cijena u Sloveniji i drugim zemljama. Znači ako hoćemo voditi pravu pronatalitetnu politiku onda moramo imati i te stvari na umu jer na taj način se baš pomaže i tu moramo raspravljati u skladu sa jel' PDV-e je 22% na sve ove situacije a znamo koliko se mora izdvojiti obitelj novaca i za pelene i za odjeću i za obuću i za sve druge potrepštine koje normalno djeca moraju imati. Nadamo se da će se u sklopu i onoga što smo kazali u okviru kako i na koji način popraviti sliku nataliteta odnosno "baby boom" a to je onaj dio da se hrvatskoj mladeži mora omogućiti školovanje, nakon toga zaposlenje, rješavanje stambenih pitanja i onda će se mladež odnosno mladi parovi odlučivati na djecu. Ali onda je tu onaj veliki problem u Hrvatskoj, nedostatka vrtića, nedostatka jaslica, nedostatka osnovnih škola. Znamo i sami kakva je situacija, uzmimo područje Grada Zagreba koje ima ogroman proračun, nedostaje mu vrtića, imamo osnovnih škola gdje se nastava provodi u četiri smjene a Grad Zagreb je još u boljoj poziciji od drugih gradova, općina i županija s obzirom na veličinu svoga proračuna. Znači, ovim se samo ulazi u ovaj dio rješavanja a mi smo tek na početku. Znači, tek smo na početku ukoliko hoćemo napraviti kažem "baby boom", ukoliko negativni prirodni prirast svesti za početak na nulu a da ne govorimo o drugim situacijama. Poglavito vezano za mlade žene koje u pravilu dobivaju zaposlenje na određeno vrijeme, čekaju četiri do pet godina za prvo zaposlenje, nakon toga ako ode na porodiljni ili taj dio prestaje joj ugovor i da ne govorimo o svim drugim problemima. A i sami znate da smo u zadnje tri godine otvorili novih radnih mjesta negdje između 15 i 17 tisuća. Znači, bez gospodarsko razvitka, bez svega ovoga to je sve nemoguće, jer kako se gleda i ovaj dio proračuna može se nažalost dogoditi da će i ovaj dio biti predmet kresanja nakon novih izbora kad se vide kolika su sve opterećenja državna i zbog toga moramo poduzimati druge mjere kako bi stvari omogućili ono što svi želimo, da ispravimo tu lošu demografsku sliku populacije u Hrvatskoj, da damo takve konkretne poticaje koje će i mlade parove znači poticati da mogu ići na djecu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Samo malo. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ma naime, slušajući prethodnu kolegicu i sad gospodina Kovačevića kojeg želim ispraviti. Kao da smo preskočili jedan period. Naša djeca idu odmah iz pelena u školu, maltene srednju naobrazbu. Nitko ovdje ne spominje predškolski odgoj koji bi itekako trebao imati važnu ulogu u natalitetnoj politici odnosno u nadogradnji same te politike. Mi smo to prepustili županijama, županije nisu donijele čak niti mrežu predškolskog odgoja, deset godina kako je zakon na snazi, punih deset godina čak nije niti standard za predškolski odgoj i naime, naobrazbu i odgoj predškolske djece donijet. Prema tome, opet rješavamo parcijalno. Znači, da i ovo ali dajmo da naredna mjera bude i rješavanje problema predškolskog odgoja pa onda šaljimo djecu u školu itd. U tom duhu … [[Govornik nije uključen.]]
Da, ali uvaženi zastupnik Pero Kovačević nije govorio o tome. Niste vi ispravili njegov netočan navod pa 'ajde.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Ali ne možete ispraviti nešto što nije spomenuo. Dobro. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvažena zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja svakako podržavam ove izmjene i dopune Zakona o doplatku za djecu kojim se osiguravaju jednaka prava djece na ekonomsku i socijalnu sigurnost. Hrvatska se uostalom i svojim ustavnim odredbama opredijelila za osobnu zaštitu osobito obitelji, djece s posebnim potrebama i nemoćnih osoba. Ja bih rekla da je doplatak za djecu jedna od značajnih mjera kojom se pomaže prirodni prirast i daje potpora obitelji za podizanje djece i jedna je od mjera. Znači, jedna od mjera Nacionalne populacijske politike koju smo usvojili nedavno na ovoj sjednici. Doplatak za djecu ja bi istakla da ima dvojaku ulogu. Jedna od njih je evo pronatalitetna i socijalna. Evo, svakodnevno ističemo i sada u prethodnim ovim raspravama ali ipak želim naglasiti ovaj naš negativni demografski kretanja. I osobito istakla bi znači za 2015. a to je tako blizu da bi trebali imati po projekcijama 398 tisuća stanovnika manje što je zaista zabrinjavajući podatak. Povećava nam se i udio starijih osoba iznad 65 godina i već sada iznosi od 16,3 što nas ubraja u stare narode. A sve ovo ugrožava jedne vitalne radne i gospodarske potencijale države i društva u cjelini. Stoga ja smatram da je populacijska politika koju smo donijeli da je to ustvari pitanje svih pitanja i da njegovo rješavanje tog pitanja ne trpi odgađanje. A mjere te populacijske politike znači, trebaju motivirati i roditelje da donesu odluku o broju djece. Prema ispitivanjima 98% stanovnika Hrvatske, obitelj i djecu smatraju najvećim vrednotama a isto tako prema istraživanjima želja za imanjem djece je oko 2,7 a sada vidimo da je taj podatak oko 1,2. Znači, sve ove mjere pa i ova mjera koju danas donosimo je ustvari da motiviramo i osnažimo tu volju za imanje djece i da stvorimo jedno pozitivno ozračje. A svakako jedna od mjera je i ova. Kada smo govorili o tom pozitivnom ozračju ustvari evo, svakako da je to bitno i u više navrata sam ovdje istakla koliko se broj djece, koliko se naš broj rođenih stalno smanjivao, osobito te podatke od 2000.-2003. godine, ti su podaci Hrvatsko zavoda za javno zdravstvo. Prema tome, oni su službeni podaci i svakako ne bi trebali biti upitni. I moram reći, znači da je taj negativni trend 2004. godine zaustavljen, a 2005. već se pokazalo značajno pozitivno kretanje znači je rođeno 3 tisuće i 332 djece više nego što je to bilo 2003. Prema podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u kolovozu je 2006. godine evidentirano znači 224 tisuće 810 korisnika doplatka, sveukupno 431 djece. Ovdje su raščlanjeni u materijalima i koja su to djeca sa nižim dohodovnim cenzusom od 108 tisuća. I sa imamo korisnike znači bez utvrđivanja dohodovnog cenzusa oko 16 i pol tisuća. Sa predloženim izmjenama zakona a ono se sastoji ustvari od povećanja proračunske osnovice kao uvjeta za stjecanje dječjeg doplatka kao jedno značajno povećanje od 40-50% vidimo da će ta mjera omogućiti da oko 39 tisuća i 400 djece više prima naknadu. Zatim ovo tri dohodovna cenzusa i ja bih isto tako istakla da je sigurno značajna mjera i ovo doplatak za treće i četvrto dijete. Ja sam slučajno prolazeći slušala mlade obitelji koje sa nevjericom govore o tome i sa pozitivnom, da li će se to zaista dogoditi i kako bi to itekako bilo dobro. Ovdje iz ovoga grafikona na stranici 3, vidimo ustvari da je najveći broj obitelji ipak sa jednim i sa dvoje djece, a kada je treće dijete već imamo da je drastični pad, a četvrto, peto i dalje djece da je pad onda još drastičniji. Kao što sam i rekla, znači ovim mjerama bi se broj djece koja bi primala naknadu povećao za 39 tisuća i 400 i procjenjuje se da bi oko 49 tisuća i 400 djece dobilo i ovu naknadu od 500 kuna, znači na onaj dječji doplatak koji im pripada još i po 500 kuna što mislim da je jedan dobar materijalni, materijalna pomoć obitelji i još bih jedanput istakla da je to jedna od mjera da kada je u pitanju školska djeca da su to i besplatni udžbenici, besplatni prijevoz, kada su u pitanju novorođenčad da je oprema za novorođenčad 70% proračunske osnovice, zatim da je isto porodiljne naknade da su vezane za prosječnu plaću, znači sve su to mjere uz niz drugih mjera koje smo vidjeli u populacijskoj politici koja bi rekla da je sveobuhvatna i kontinuirana i koja će zasigurno dati rezultate, ali isto tako kao što se i prethodno isticalo, mislim da samo ovo materijalno stanje i gospodarski razvoj nije jedini uvjet da imamo djecu jer onda bi ove napredne zemlje koje su daleko ispred nas ne bi imale tih problema sa natalitetom, a itekako ih imaju. Znači potrebno je niz ovih aktivnosti i što bi rekla staranje, znači ozračje i tome da potičemo obitelji da imaju djecu. I isto tako bih još na kraju rekla znači da se za ovaj program dječjeg doplatka sa izmjenama osigurava milijardu i 700 tisuća kuna što je za 125 milijuna znači više nego što je bilo 2006., a sa 142 milijuna više nego 2003. I na kraju bi evo isto htjela skrenuti pozornost. Zaista smo imali prijedlog prije u ispravljanju ove ja mislim nelogičnosti koja se potkrala u zakonu da djeca imaju pravo na dječji doplatak do 15 godine života, a ovi koji idu u srednju školu da im se to pomiče ako je razlog bolesti ili nešto. Znamo da djeca neka odloženo polaze u prvi razred zbog kako to liječnik ocijeni ili zbog bolesti i mislim da evo da bi trebalo razmotri tu mogućnost da se ta nelogičnost i ispravi. Evo još jedanput podržavam zaista ovu mjeru kao jednu poticajnu mjeru koja će uz druge mjere populacijske politike dati sigurno i još bolje rezultate. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Poštovana kolegice Lelić, poštovani državni tajniče. Ja mislim da mi moramo o ovim temama populacijske politike razgovarati na puno ozbiljnijoj razini nego što je to jedna ova opća politička. Ja sam se sinoć vratila iz Bruxellesa i bila sam upravo na jednoj konferenciji na kojoj su prezentirani rezultati istraživanja o mjerama populacijske politike u svim europskim zemljama. Ono što je istraživanje pokazalo, a to je da sve one zemlje koje su svoju populacijsku politiku bazirale na tome na ovim socijalnim davanjima, doplatci, udžbenici, prijevoz, porodiljne naknade, nisu postigle porast nataliteta. Čisti primjer je Francuska. Zemlje koje su ulagale u obiteljske usluge, u vrtiće, u fleksibilno radno vrijeme, koje su ulagale u to da žena kad se vrati sa porodiljnog dopusta ima iste uvjete na koje je otišla, su pokazale da je tamo došlo do porasta nataliteta čiji primjer za to su ove sve nordijske zemlje. Prema tome kada razgovaramo o ovim temama, mislim da ipak moramo se odmaknuti od ovih naših političkih, pa usudit ću se reći i politikantskih teza i zaista vrlo ozbiljno i znanstveno utemeljeno temeljem rezultata koji imaju i u Hrvatskoj i drugdje u Europi donijeti dobre odluke, jer nam zaista je potrebna dobra i normalna populacijska kvaliteta, populacijska politika, to je na koncu konca i nacionalni interes, ali ne ovakva čisto politikantska.
Odgovor na repliku.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Mikrofon uključite.
Oprostite. Ja se to u potpunosti, da o populacijskoj politici treba odgovorno razgovarati i ja sam za to. Međutim kada se nametnu politikantske teme onda morate na taj način često puta i odgovoriti mada ja to ne volim. Ali što se tiče zemalja Europske unije, pročitali smo isto tako da oni shvaćaju da imaju ozbiljni problem oko prirodnog prirasta i da isto tako razmišljaju i da je u izradi već kaže tri godine, izrada populacijske politike i da su neke zemlje, ja imam podatak baš da su neke zemlje i postigle u tome kao što se spominje mislim Nizozemska i Francuska, postigle značajne rezultate. A ovo što vi spominjete oko toga da ima fleksibilno radno vrijeme, to se apsolutno slažem i u populacijskoj politici upravo imamo fleksibilno radno vrijeme, imamo i mogućnost rada kod kuće za obitelji samo da je to već, državni službenici i namještenici to bi mogli raditi ali da se to malo ta mjera primjenjuje i da ove niz drugih mjera koje su što se tiče od rođenja djeteta i smještaja u predškolske ustanove, o vrtićima pri velikim radnim organizacijama, da to sve postoji u ovoj našoj populacijskoj politici samo zaista je znači trebamo kontinuirano provoditi i to trebaju provoditi svi od lokane zajednice znači prema lokalnoj samoupravi pa na dalje i onda će u tome se dati rezultata. Tu su još i porezne olakšice i sve ono drugo što smo usvojili u toj nacionalnoj populacijskoj politici. Hvala.
Replika, uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica je u svojoj raspravi rekla otprilike ovako. Jedna je od mjera pronatalitetne politike, govori se o dječjem doplatku, ali i socijalna mjera. Ma ja naprosto ne mogu prihvatiti, a to je u zadnje vrijeme već uvriježena praksa i često puta se čuje i od predstavnika, odnosno kolega iz vladajuće stranke i od predstavnika Vlade ili bolje rečeno ministrice gospođe Kosor, da se naglašava kako je dječji doplatak vrlo bitan za promicanje pronatalitetne politike. To jednostavno ne mogu prihvatiti. On je socijalna mjera, a ja populacijsku politiku i pronatalitetnu politiku jednostavno ne mogu prihvatiti da se ona svodi na socijalne mjere. Govorim o populacijskoj politici koja ima čitav niz mjera, međutim na žalost iz nje se provode samo ove koje bih ja rekla i najlakše provesti, a to su upravo te socijalne mjere o kojima sada pričamo i među njima je dječji doplatak, dok ostale mjere koje je naravno puno teže provesti, se ne provode. Ali mladi ljudi i žene će se zapravo danas, ne imam osjećaj da ne samo da se borimo za treće i četvrto dijete nego se borimo i za drugo dijete ja bih se usudila reći i za prvo dijete. Jer mladi parovi će se odlučiti na to da imaju potomstvo, odnosno da imaju djecu onda kada su im i svi ostali životni uvjeti na neki način sređeni, znači kada imaju sigurno radno mjesto, kada imaju dom, kada imaju sve one uvjete koji im, i kada imaju naravno servise koji će im omogućiti lakše odgajanje te djece, a sa ovakvim socijalnim mjerama samo zapravo gasimo požare. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnika Ruža Lelić.
… [[Govornica naknadno uključena.]] mjera, ne sigurno najznačajnija. Jedna od značajnih mjera za i pronatalitetnu ali i socijalnu politiku i da je to, ipak pomaže obiteljima ako sada zbrojimo, recimo, sa dječjim doplatkom da može se steći i tisuću i 800 kuna, da je to značajno. Ako uzmemo u to i trogodišnji porodiljni dopust i porodiljni dopust do godinu dana, sjetimo da u Europsku uniji je porodiljski dopust i do 3 mjeseca. Da smo u tim svim otišli dalje, i sigurno da to nije dovoljno. Da se mnoge mjere, ovo je najlakše kao što ste i sami rekli. Ovo su konkretne mjere i mogu se, i odmah provedive. Međutim imamo ono koje trebamo, znači, nastojati dugoročne mjere na kojima trebamo dosljedno i provoditi i provoditi ih na svim razinama da će onda sigurno dati i rezultata. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Ljubica Brdarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Svi mi koji smo roditelji znamo kako je prekrasan osjećaj imati djecu i da ona daju smisao našem životu. Isto je tako činjenica da je za odgoj djece ili djeteta nužno jako puno ljubavi, vremena, pažnje, ali i puno novca. Svi smo svjesni i činjenice da živimo u državi u kojoj imamo 11% siromašnih, 300-tinjak tisuća nezaposlenih, gdje je kupovna moć plaća sve manja i da se živi teško. Htjeli mi to priznati ili ne, naši građani to osjećaju. Znamo da smo u zemlji u kojoj je jako teško dobiti posao, još teže doći do stana, a samim time sklopiti brak i odlučiti se imati djecu. I slažem se s onima koji tvrde da naš problem nisu 3., 4., 5. i ne znam koje dijete nego ono 1. i 2. Činjenica jest da su nam sela sve starija i tamo imamo jednu pojavu koja je jako rasprostranjena, imamo puno neoženjenih muškaraca i neudanih žena. Ljudi se naprosto više ne odlučuju na sklapanje zajednice koja bi podrazumijevala i roditeljstvo, djecu iz razno raznih razloga. To je činjenica. Kao što je činjenica da je svaka vlast dužna omogućiti što bolje uvjete svojim građanima za pristojan život i onda im dozvoliti njihovo pravo da sami odluče da li će i koliko imati djece. Ona ih ima pravo samo stimulirati, a ne imperativno tražiti da se rađamo i razmnožavamo zbog statistike jer se po meni djeca moraju rađati iz potpuno različitih i mnogo humanijih razloga. Svidjelo se to nekome ili ne, još uvijek postoji pravo na osobni izbor i to će tako i ostati. I dobro je da je tako. Smatram da pravo imaju i one osobe koje ne žele imati djecu. Mogu ali ne žele. To je daleko poštenija odluke nego roditi dijete, ne brinuti se njime i ostaviti ga na teret državi ili lokalnoj zajednici, kako hoćete. Trebali bismo se podsjetiti činjenice da živimo u zemlji u kojoj nedostaje vrtića, škola, fakulteta, pa onda kad imate sreću da vam dijete fakultet završi i radnih mjesta za tu istu djecu. I mada ovo smatram predizbornim zakonom dobro je da je došao i svaka pomoć u sadašnjem trenutku obiteljima zbog situacije u kojoj se nalazimo je dobrodošla. Ali neće problem riješiti. Zasigurno ne. Kao što u svakom slučaju se ne može niti nazvati pronatalitetnim zakonom. Ovaj Zakon ovakav kakav jest, ja sam o njemu razmišljala kao roditelj i kao majka i hipotetski kako bih postupila da je sad trenutak da trebam imati 1., 2. ili ne znam, 3. dijete. Ovaj Zakon mene ne bi stimulirao ni na šta, a ponajmanje na rađanje. Jer ja sam, kolegice i kolege, za odgovorno roditeljstvo, za takvo roditeljstvo koje će voditi unaprijed računa o tome koje su sve potrebe djece jer nije ih dovoljno roditi. To je najlakši dio priče, rođenjem tek sve počinje i to je jako težak i odgovoran posao. Ako ne odlučite roditi jako puno djece, ne brinuti o njima i očekivati da vas netko drugi spasi. Znate, čini mi se da je puno lakše stvarati proračunske ovisnike nego zaista riješiti problem, a taj bi bio da se ljudima omogući radno mjesto, dobre plaće, pristojan život pa da oni sami rješavaju sve probleme koje Vlada nastoji riješiti ovakvim zakonima. Načinom na koji se to do sad radi još dugo nećemo dočekati takvo što, a ja želim podsjetiti i sebe i vas na članak 62. Ustava Republike Hrvatske koji određuje da država štiti materinstvo, djecu i mladež te da stvara socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i druge uvjete kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život. S naglaskom na dostojan život, ne bilo kakav. Dostojan. I za one koji misle da nema situacija o kojima je govorila kolegica Lalić, da nam se djeca ne školuju zato, ne zato što nisu dovoljno pametna nego zato što im roditelji ne mogu platiti autobuske ili karte za vlak, ja ću vam reći. Kod nas u Vukovarsko-srijemskoj županiji postoji mjesto koje se zove Gunja, na granici je sa Bosnom i Hercegovinom i jako puno naše djece ide u Brčko u škole. Zato što ih od tog grada dijeli samo most. Zato jer ne mogu si platiti karte do Županje ili Vinkovaca gdje se nekad u moje vrijeme išlo u škole. I to su problemi o kojima treba voditi računa. Ova Vlada bi morala puno brže misliti i rješavati probleme jer ćemo dok ova Vlada tako brzo misli zaista kao društvo ostariti preko svake mjere i neće nam pomoći razmišljanje nego konkretne mjere što se od svake Vlade i očekuje pa tako i od ove.
Hvala. 2 replike. Prva, poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, više puta ovdje spomenuto pa sad i ova dobacivanja kolegice Brdarić, a i njezina pak izjava da je i ovo predizborni zakon, dakle, da je ovo predizborni zakon. Ja ne bih to zaključio i tako rekao. Mislim, zapravo založio bih se zato da o ovoj temi, o pitanjima populacijske politike, pronatalitetne politike, itd., Sabor progovori i raspravlja, ozbiljno, stručno ozbiljno bez nepotrebnog politikanstva, ali ono se na tim osjetljivim pitanjima kod tih osjetljivih skupina toliko često naprosto spominje. Koalicijska Vlada je napravila jednu nepromišljenost nevjerojatnu. Ona je naprosto neka prava kao što su dopusti ili naknade kod trećeg djeteta itd. koja su materijalno beznačajna smanjila u trenutku kad je istodobno učinila velike stvari za područje odgoja djece. Podići broj djece koja su obuhvaćena dječjim doplatkom od 300 i nešto tisuća na 500 i nešto tisuća prvi put u Hrvatskoj su počela dobivati dječji doplatak i djeca roditelja koji ne rade. Bilo je toliko veliko i važno, ali je istodobno sve to skupa zasjenjeno činjenicom da su istodobno neka mala prava smanjena koja sad četiri, pet, šest godina stalno se ponavljaju i pretvaraju zapravo u politikanstvo na ovoj temi koja je prevažna da bi se na to svodilo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ljubica Brdarić.
Kolega Crkvenac, ja se s vama slažem da ovo je tema koja se ne bi smjela koristiti na politikantski način, ali želim vas i ostale podsjetiti da je prošlo tri godine mandata ove Vlade, a da je koalicijska vlast na proteklim izborima kažnjena zbog svojih poteza i da se na to više ne bismo trebali osvrtati. Ova Vlada odgovorna je za ovo što se događa sad i u njenom mandatu i od nje se očekuje kad su već tvrdili da su bolji i sposobniji da to i dokažu.
Druga replika, poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolegica je u svojoj raspravi je iznijela neke tvrdnje na koje bih evo htjela i ja da se osvrnem. Rečeno je da za imati djecu svakako treba imati puno novca. Pa ja se mogu s time složiti. Međutim, postavlja se drugo pitanje da li ustvari ono dijete koje smo mi odabrali da ima pravo da se rodi, da li mora imati odmah i mobitele i vozački ispit i mopede i sve moguće ono što treba ili je prioritet dati više djece? Ja se sjećam, mogla bih reći, sa nostalgijom se sjećam obitelji sa puno djece koji su puno manje imali, ali su bili zadovoljni i čini mi se čak i sretniji nego što to danas je. Prema tome, važno je naša gledišta na to važno je naše opredjeljenje što dajemo, što je to bitno na čeg ćemo dati težište. Također govori se da ne može biti imperativ da moramo se razmnožavati, mislim da je to jedan meni ovako jedan izraz koji ne mogu prihvatiti, nitko nam ni ne daje imperativ, nego ga pokušava sa raznim mjerama dati poticaj i osnažiti obitelj da ima više djece. Svakako da to treba biti osobni izbor i ja jesam za taj osobni izbor, međutim postavlja se opet pitanje da li zbog našeg osobnog izbora imamo pravo na to da evo kako crkva kaže da i ubijamo zbog toga i evo prijavljeno je znači u prošloj godini prijavljeno je 10 tisuća 288 prekida trudnoće. Ja osobno sada kada gledam ovako u zrelijim godinama onda mislim da je bolje pružiti priliku za rođenje pa ima mnogo onih koji itekako žele djecu. Ovo se slažem da ima djece koja iz gunje idu iz ovih udaljenih sela naše županije idu u Brčko u školu i zbog materijalnih razloga, ali postoje i neki drugi razlozi zbog čega to ide, ali ja vjerujem evo da ovim se pokušava iznaći rješenja da ta djeca dobiju plaćeni prijevoz što je predviđeno u populacijskoj politici, a što je predviđeno i u mjerama i lokalne samouprave i da će to pitanje biti riješeno. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ljubica Brdarić. Izvolite.
Kad sam rekla da treba puno novca mislila sam od rođenja pa do trenutka kad odgojite odraslu zrelu osobu da sama brine o sebi i bude koristan član društva. Slažem se ja da se neke vrijednosti ne mogu mjeriti novcem i nisu presudne, ali isto tako sam sigurna da svako dijete treba imati pravo na školovanje, obrazovanje, na iste startne uvjete pa da onda svojom sposobnošću se izbore za pozicije u životu, a ne da netko bude zakinut samom činjenicom da mu roditelji nemaju novca pa ga zbog toga ne mogu školovati i da on od samog početka nema šanse da bude u životu nešto više od slabo plaćenog radnika. U izbor oko toga da li će netko roditi dijete ili ne ja mislim da se ne treba zadirati, to je jedno od dostignutih prava, pravo žene i muškarca je da odlučuju o svom roditeljstvu što državi ne pomaže činjenica da ima toliko pobačaja žalim, ali potrebno je raditi više na edukaciji, na sprečavanju neželjenih trudnoća da tih prekida istih ne bude, na druge načine stimulirati rađanje, pružiti priliku da se ovom društvu pomogne prirodnim putem, a ne presijom. Može se raditi kampanja kojom će se promovirati roditeljstvo, materinstvo, brak, nemam ništa protiv, ali je sve na koncu pitanje osobnog izbora.
Hvala. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Naravno osobno ću podržati donošenje ovoga Zakona jer je bolje išta nego ništa i svaki pomak u osiguravanju sredstava za pomaganje djeci, a pogotovo djeci koja su socijalno ugrožena dobro je došao. Međutim, mislim da bi ovdje trebalo načelno otvoriti jedno ozbiljno pitanje. Kada ćemo pristupiti pokušaju realiziranja koncepta Hrvatske kao države socijalne pravde i prestati se zapravo raspravljati i ostvarivati koncept države socijalne države? To je velika sadržajna i formalna razlika. Sve više i čime se bavimo državom kao socijalnom državom zapravo se bavimo posebice i u tom kontekstu i ovo je posljedica, ona je nužna, ona je opravdana i prihvatljiva iz jednostavnog razloga jer je preveliki broj djece koja zapravo dolaze u takvu situaciju da njihove obitelji i oni sami su u teškoj situaciji i imaju blizak prosječni dohodak po glavi obitelji i u takvoj stvari naravno da nema i ove mjere kao socijalne mjere, jer ne bi govorio o pravu djeteta nego o socijalnoj mjeri kojom se potpomaže njemu i cijeloj obitelji da kako tako održavaju svoju egzistenciju i zadovoljavaju potrebe za odgojem i obrazovanjem ovakvom jednom mjerom. O čemu se zapravo radi? Mi moramo početi ozbiljno raspravljati o tome kada i na koji način početi podizati ne samo zajamčenu plaću nego stvoriti preduvjete da zajamčena plaća odgovara ustavnoj normi koju smo propisali da u Republici Hrvatskoj prosječna zarada mora biti dostatna za potrebe prosječne obitelji da osigura dostojan život radnika i njegove prosječne obitelji. To nažalost u Hrvatskoj nije i mi imamo danas situaciju da negdje oko 2 tisuće čini mi se i 200 kuna ako se dobro sjećam je bruto zajamčena zarada što je sasvim jasno da ona ni izbliza ne odgovara prosječnoj zaradi u Republici Hrvatskoj a ponajmanje prosječnom potrebnoj sredstvima za prosječnu obitelj, prosječnoj košarici koja je neophodno potrebna. U takvoj situaciji jednostavno počinjemo se dovoditi u pitanje kada ćemo početi raspravljati u biti o onoj drugoj komponenti gospodarsko socijalnog razvoja i ukupnog društvenog razvitka i probitka naše zemlje, to je radništvo i oni koji stvaraju novu vrijednost bez obzira jel' se radilo o radnicima materijalne proizvodnje, oni koji pružaju usluge ili se radilo o poljoprivrednicima ili u krajnjoj liniji ako hoćete u domaćinstvu osobama koje se bave poslovima u domaćinstvu? Ja smatram da zbog toga napokon ćemo morati otvoriti raspravu o ovom pitanju kod donošenja gospodarske i socijalne strategije razvoja zemlje. To je broj jedan. Broj dva. Znate, ovo je reklo bi se na prvi pogled veoma mali pomak. Ispada negdje preko 30 kuna po djetetu. Ali ono što zaprepašćuje kad tako mali pomak napravimo vezano za podizanje imovinskog cenzusa za ostvarivanje prava na dohodak, na dječji doplatak da se to odražava na broj djece, da je to negdje oko 50.-tak tisuća nove djece koja će to pravo dobiti. Znači, da imamo zapravo graničnu crtu između onih koji ostvaruju ispod minimalnog dopuštenog cenzusa novca i oni koji ostvaruju nešto iznad tog pa ne mogu uć' u tu kvotu. Zapravo preveliki broj obitelji i domaćinstava i s tim u vezi djece. I onda se postavlja pitanje, kako tu nepravdu pokušati još više ispraviti? Znam, svatko će lako odgovoriti. Negdje se mora zaustaviti. Jel', otvara se suštinsko pitanje kad ćemo početi raditi na tome da stvorimo zapravo koncept Hrvatske kao socijalno pravedne države koja sukladno svojom normativnom i ustavno pravnom određenju stvara uvjete za odgovarajuća rješenja. Drugo pitanje koje bi se trebalo ovim zakonom otvoriti jeste formalno pravno pitanje na prvi pogled. Svi zaboravljamo da je ovaj Sabor ratificirao Konvenciju o zaštiti prava djeteta. Svi zaboravljamo da je po toj konvenciji pravo na dječji doplatak je pravo djeteta. I ne bi smjela biti socijalna mjera. I u takvoj situaciji ćemo morati jednom otvoriti i to pitanje kada će pravo na dječji doplatak postati pravo djeteta koje ono ostvaruje za vlastiti razvitak, vlastite potrebe ali ne kao dodatni izvor prihoda za rješavanje socijalnih problema svojih obitelji. Pa onda time na neki način preuzimaju i dio odgovornosti za vlastitu obitelj a ne samo za ostvarivanje svojih prava i dalje u izvršavanju podizanja svog standarda itd. To je prvo. Drugo pitanje koje će se otvoriti. Ako već to ne možemo ostvariti zbog materijalnih mogućnosti u kojoj se društvena i državna zajednica otvara onda se mora postaviti pitanje daljnjeg zapravo pooštravanje kriterija imovinskog i n samo imovinskog nego i drugih cenzusa koji će omogućiti što veći stupanj postizanja socijalne pravde u odnosu na socijalno najugroženijih. Ja mislim da u tom dijelu postoji još više i još dovoljno prostora da se takve stvari mogu napraviti i prava je šteta da zapravo ovaj zakon nije došao u prvom čitanju da bismo to mogli zajednički raspraviti i pokušati naći odgovarajuću mjeru i odgovarajuće kriterije da se ovo pitanje dodatno riješi. Ovako znate, kad se to pripremi po hitnom postupku kao konačni prijedlog zakona, na kraju kad je proračun prošao sa dodatnim ostvarivanjem nekakvih sredstava a u predizbornoj i izbornoj godini onda znate on dobiva onu konotaciju koju taj zakon sasvim sigurno ne bi smio imati. Kao da je on jedno od sredstava političke borbe i predizborne aktivnosti. Mislim da to ne bi smjeli prihvatiti, ne bi smjeli ovakvi zakoni za to biti i to pitanje bi morali sasvim sigurno na drugačije načine rješavati. E sad. Ima jedna stvar koja je za mene dosta interesantna. Koji zakon se primjenjuje od 1. siječnja 2007. godine, to je dakle znači da će se praktički pravo na povećani dječji doplatak početi ostvarivati od 1. siječnja? Isto tako valja reći da u ovim članku 7. se predviđa da Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje će donijeti po službenoj dužnosti rješenje u roku od 60 dana, što u krajnjoj liniji zapravo rok upravnog postupanja ali se postavlja pitanje kako će rješavati ili dobiti te osobne, povećane naknade s naslova dječjeg doplatka odmah od 1. siječnja ova djeca koja bi to trebala dobiti? Jer vjerojatno će to biti tek nakon što dobiju rješenja vjerojatno sa zaostatkom ali nemojmo zaboraviti da se radi o vremenu kada se zapravo djeca nalaze u božićnim, novogodišnjim i zimskih ferijima i kada bi neka od tih sredstava itekako dobro došla djeci između ostaloga da upotpune svoj i obiteljski proračun kojem bi mogli osigurati minimalna sredstva za aktivno provođenje ferija, da bi zapravo ojačali imunitet i svoje zdravlje. I posljednju stvar koju bi htio naznačit jeste pitanje da ovih 500 kuna za treće i četvrto dijete. Znate, interesantno je zapravo postaviti pitanje a zašto ne za svako dijete? Ako je Hrvatsku zahvatila tzv. "bijela kuga" je, onda moramo početi razmišljati da li uz dječji doplatak možemo povećati jednokratnu naknadu za opremanje svakog novorođenog djeteta u Republici Hrvatskoj i pružiti to svakoj majci u Republici Hrvatskoj koja to ostvaruje. Ja mislim da bi o tome trebali početi raspravljati jer je sasvim jasno da je trend ne samo smanjenja broja rođene djece po obitelji, po prosječnom bračnom paru zapravo manji, e a onda vidjeti da tamo od trećeg, četvrtog i nadalje djeteta vidimo zapravo koji to novi instrument socijalnih mjera mogao biti vezano za rješavanje i za pomoć, socijalnu pomoć društvene zajednice mnogobrojnim obiteljima u Republici Hrvatskoj. Mislim da o tim pitanjima nedovoljno vodimo računa i da bi o tim pitanjima trebalo na drugačiji način postaviti. I zaključno iz toga proizlazi zapravo ono ključno. Da time tek možemo početi ako tako počnemo pristupati i stvarati pretpostavke kako ćemo pravo na dječji doplatak početi realizirati kao pravo djeteta i istodobno, paralelno s time u okviru demografske politike rješavati zapravo kao i socijalne politike rješavati pitanje i socijalne pomoći mnogobrojnim obiteljima i naravno stimulativnim mjerama rješavati pitanje demografske politike kojom treba omogućiti veći broj rađanja i naravno veći broj djece u Republici Hrvatskoj. A osim toga povećanja njihovog osobnog i obiteljskog standarda koji, i društvenog naravno standarda koji može i treba omogućiti kvalitetniji život i zdravlje sve naše djece. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Arloviću, govorite da su mnoge druge ozbiljne mjere, odnosno politike, kao što je Razvojna politika i drugo, važnije od socijalnih mjera. Točno je da su važne i jedne i druge. Koliko su pak važne ove razvojne, dugoročnije mjere pokazuje i činjenica da se broj djece ne povećava i ne reagira brzo na određene mjere. U određenom se razvoju mora ostvariti stabilnost u zapošljavanju u socijalnom statusu, obrazovanju i drugom pa da bi se to osjetnije osjetilo na pronatalitetnoj i populacijskoj politici. Stoga je sasvim nevjerojatno kako ljudi ovdje danas zaključuju da se s promjenom Vlade naprosto da je došlo do povećanja rađanja djece. Naprosto povećanje broja djece 2004. ili 2005. je prije rezultat mjera možda devedeset i neke ili iza toga. Tako da sve te vulgarizacije te vrste nisu naprosto dobro. Isto kao što je i činjenica to kolega Arloviću da doista bez razvojnih ozbiljnih mjera nema ozbiljne osnove niti za povećanje rezultata u ovom području. Međutim značajne su i socijalne mjere, ja se tu slažem sa predlagačima. Ali zašto onda molim vas se one odnose na treće i četvrto dijete, zašto ne i na peto i šesto itd.? i zašto su ukinuti neki važni poticaji i olakšice koje su pronatalitetne u fiskalnoj politici? Porezne olakšice koje su omogućavale da dogradite dječju sobicu i bile su vam porezna olakšica su ukinute. Prema tome, samo jedan vrlo ozbiljan zahvat u cijelo ovo područje na duži rok dat će nešto. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Crkvenac, Mato Arlović. Mato je Mato.
Hvala lijepa. Mato, Mato. Kako god okrenete Mato je tu. Gospodine predsjedniče, poštovani kolega Crkvenac. Potpuno se slažem da je i ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dječjem doplatku zapravo raspravlja o posljedicama. I slažem da je najkvalitetnije rješavanje socijalnih problema i socijalne problematike u Hrvatskoj i ne samo u Hrvatskoj nego i u svakoj zemlji jeste kroz gospodarski razvoj i stvaranje osnovice za ostvarivanje individualnih i ukupnih društvenih probitaka. No ima jedna stvar koja je veoma važna u svemu tome. Činjenica je da je naša, u našem gospodarstvu država još uvijek jako puno involvirana, i kao nositelj vlasničkih ovlaštenja i kao nositelj poduzetničkih funkcija i kao nositelj tržišnih funkcija nažalost i kao nositelj pragmatičkih ne i planskih funkcija vezano za gospodarski strateški razvoj zemlje. I u takvoj situaciji ona se ne može osloboditi odgovornosti kako prema trećim subjektima na tržištu gospodarstvenicima tako i socijalne i političke odgovornosti prema društvenoj zajednici zbog toga da li djeluje ili ne djeluje na stvaranju prilika koje će omogućiti povećano investiciono ulaganje ili investicionu potrošnju, otvaranje novih radnih mjesta i zapošljavanja i stvaranja takvih gospodarskih pretpostavki koje će omogućiti veći rast plaća i zarada iz kojih će se moći financirati i akumulirati sredstva za osobnu ili obiteljsku potrošnju bez ovakvih socijalnih mjera i posljedica. No nažalost dok toga nemamo i ovakva socijalna mjera je bolja da bi zaštitila socijalno ugrožene osim toga one kategorije naših građana koje smo dužni i po Ustavu štiti, a radi se o djeci, a to je zadatak svih nas da zapravo na odgovarajući način štitimo. Zbog toga ponovo podvlačim. Ja ću podržati donošenje ovog zakona, a u isto vrijeme žaliti da se moramo ovakvim mjerama kao socijalnom politikom baviti umjesto da ovakav zakon donosimo kao pravo djeteta koji njegov dodatni džeparac za zadovoljavanje zapravo kulturnih, športskih i drugih njegovih sadržaja, a ne kao socijalna mjera koja omogućuje njegovo preživljavanje zajedno sa njegovom obitelji. Hvala lijepa gospodine Crkvenac.
Hvala. Petminutna rasprava, klub HDZ-a, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vrlo kratko ću reći da Hrvatska demokratska zajednica kao ozbiljna državotvorna stranka ozbiljno podupire ozbiljne napore Ministarstva obitelji i hrvatske Vlade na donošenju i provedbi Nacionalne populacijske politike, na brizi za hrvatsku obitelj, posebice dakle za one obitelji koje su socijalno ugrožene. Tako da ovim zakonom kad stupi na snagu koji je djelomično socijalan, a djelomično i pronatalitetan će se poboljšati standard onih obitelji kojima je to potrebito. Ja moram reći dakle da smo ovdje čuli kojekakve primjedbi, ali da se mi nismo dakle bacali na raspravu o drugim problemima i faktorima populacijske politike, jer je ovdje zgusnuta rasprava na promjenu nekoliko članaka koje će skidanjem cenzusa omogućiti pristup dječjem doplatku puno većem broju djece, a to je ono najvažnije što mi želimo postići. A reći ću samo ovo. Dakle poljoprivrednice, imamo i takvih primjera koji žive bez primanja, koje kad dobiju 2 tisuće 330 kuna za dijete za opremu, koje dobiju mjesečno tisuću 663 kune, koje na to još dobiju dječji doplatak od neki minimalan od 200, dakle ipak imaju razloga razmišljati hoće li rađati ili ne. I to je dakle za neke kategorije stanovništva sa nižim primanjima vrlo dobro primanje i čak je i motivirajuće. Ja bih samo rekla da svi zajedno kao političari imamo zadaću pobijediti sve one konformizme i materijalizme i različite izme koji u biti spriječe ponekad da sami za sebe preuzmemo odgovornost, a kamoli za obitelj i djecu koja bi trebala doći i da ćemo onda vjerojatno kad svi zajedno, a iz svih naših diskusija je proizašlo ipak dakle da je politika svih politika trebala bi biti populacijska politika ili još bolje rečeno, dakle da bi nacionalna politika, populacijska politika morala biti iznad svih politika. Dakle kad na taj način postupimo svemu ovom pa i ovim malim pomacima mislim da će hrvatskim obiteljima biti puno bolje. A ovaj broj, i tu je netko to komentirao manjih korisnika govori možda još o jednoj stvari, a to je da se ipak našim obiteljima primanja povećavaju, a što pokazuju oni drugi makroekonomski pokazatelji dakle da se razvijanjem gospodarstva što se slažem da je baza sviju mogućih i socijalnih davanja i primanja, dakle ipak osigurava bolji standard naših građana i naših porodica. Što će reći dakle da se nisu dogodili pozitivni pomaci, ja nisam o tome govorila, promjenom Vlade, nego nakon godinu dana rada ove Vlade koja je prve mjere koje je donijela napravilo upravo to da je ispravila one male nepravde koje bi rekle, a koje su bile pogubne dakle za onih 40 tisuća koji su ostali bez dječjeg doplatka, za one koji su jasno rekli, a sad se toga ne sjećaju. Pa se sjećam izvješća HINA-e od 6. siječnja 2002. koja je rekla da se ukida doplatak za 40 tisuća djece, da se ukida doplatak na treće i svako sljedeće dijete. Točno je bilo definirano da ni za koga tih primanja nema. Dakle ja sam sigurna da će izvješća iz HINA-e od danas i sutra kada budemo glasovali o ovom zakonu biti ona koja će govoriti dakle o poboljšanju statusa porodica, o povećanju dječjeg doplatka, a to ponavljam sa radošću prihvaćaju oni kojima je to najpotrebnije, a i cjelokupna hrvatska javnost. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik, Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici u ime predlagatelja ja se zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi. Naravno da će predlagatelj pomno proučiti i amandmane koji su uloženi na prijedlog izmjena zakona. Ono što je u cijeloj priči značajno i bitno i htjeli mi to priznati ili ne, ovim izmjenama Zakona o doplatku za djecu značajno se poboljšava situacija i stanje, jer ako se proširuje krug korisnika za 40 tisuća novih korisnika, ako se uvodi pronatalitetni dodatak od 500 kuna za otprilike 50 tisuća korisnika onda mislim da je to apsolutno u prilog tezi da se ovim izmjenama zakona značajno poboljšava situacija u ovoj oblasti. Kroz raspravu o ovom zakonu u biti raspravljalo se o nacionalnoj populacijskoj politici, ali zaboravljajući pri tome da je nacionalna populacijska politika u biti skup mjera, 60-tak mjera od kojih je ovaj zakon, izmjene ovoga zakona samo jedna od tih mjera i naravno da ova mjera sama po sebi neće dati spektakularne rezultate u smislu zaustavljanja negativnih demografskih trendova koji su u Hrvatskoj prisutni nekoliko zadnjih desetljeća, ali provedbom nacionalne populacijske politike i onih 60-tak mjera koje su sastavni dio nacionalne populacijske politike siguran sam da će se ti negativni trendovi prije svega zaustaviti a onda i popraviti u onom smislu što je želja svih nas i što se vidjelo i kroz ovu raspravu. Još jednom u ime predlagatelja zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi i nadam se da ćete podržati ovaj prijedlog izmjena zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu. Amandmane su podnijeli zastupnik Florijan Boras i Davorko Vidović i Klub zastupnika HNS-a. Od Kluba zastupnika HNS-a prvo. Državni tajnik, Tomislav Ivić. Izvolite.
Prihvaća se amandman Kluba zastupnika HNS-a.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Zastupnika Florijana Borasa.
Prvi amandman se ne prihvaća. Hrvatski sabor je naime 24. studenog 2006. prihvatio Nacionalnu populacijsku politiku kojom je uređen sustav obiteljskih potpora pa tako i doplatka za djecu i doplatka za 3. i 4. dijete. Uvažavajući odluku Hrvatskog sabora o prihvaćanju ovog dokumenta i predloženih mjera Vlada Republike Hrvatske ne može prihvatiti predloženi amandman.
Zastupnik Boras.
Povlačim ovaj amandman.
Amandman povučen. 2. amandman zastupnika Florijana Borasa.
Drugi amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman zastupnika Davorka Vidovića.
4., odnosno 1., da.
Na članak 3.
Amandman se ne prihvaća. Hrvatski sabor 24. studenog 2006. prihvatio je Nacionalnu populacijsku politiku kojom je uređen obiteljskih potpora pa tako i doplatka za djecu i dodatka za 3.i 4. dijete. Uvažavajući odluku Hrvatskog sabora o prihvaćanju ovog dokumenta i predloženih mjera Vlada Republike Hrvatske ne može prihvatiti predloženi amandman.
Zastupnik Davorko Vidović.
Ovo je zgodno sada formalnim razlogom odbiti jer u populacijskoj politici tako piše. Ali ja doista postavljam pitanje ustavnosti donošenja jedne takve odluke. Po kojoj osnovi se može na bilo koji način diskriminirati 5., 6., 7. ili 8. dijete? Po čemu 3. i 4. da, a 5. ne? To ostaje dalje problem. Ja nisam siguran da iza toga neće uslijediti sudske tužbe, ako ne postoji neki drugi financijski razlog ili nešto, bilo bi dobro da se to reklo. Ja molim da se glasa o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona, ovaj drugi amandman nije u skladu sa Poslovnikom. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 glas za, 3 suzdržana donesen predloženi Konačni prijedlog Zakona zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sada bi prešli, predlažem da se dvije točke provedu, provede o njima objedinjena rasprava, točki 21. i točki 22. to je - Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operaciji "Active Endeavour" Onda da se provede isto objedinjena rasprava sa točkom 23. i 24. koje su vezane, koje se odnose na mirovne misije u Afganistanu. Ove dvije odluke predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Ustav, Poslovnik i politički sustav. Državni tajnik ministarstva obrane Mato Raboteg će dodatno obrazložiti prijedlog ovih dviju odluka. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Cijenjeni zastupnici, pred vama je prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država za 2007. godinu. Uvodno bih htio naglasiti da je sudjelovanje u vojnim vježbama sa oružanim snagama drugih zemalja jedan od partnerskih ciljeva Republike Hrvatske u sklopu provođenja Akcijskog plana za članstvo u NATO savezu i u postupku približavanja NATO-u s jedne strane, a s druge strane da je to jedan važan mehanizam za stjecanje potrebnih znanja i iskustava i povećanje operativnih sposobnosti Hrvatskih oružanih snaga u provođenju akcija uspostave i održanja mira u suradnji sa oružanim snagama partnerskih zemalja. I s tim u svezi svake godine se planiraju određene vježbovne aktivnosti, pa dozvolite mi da vam kratko predočim o kakvim se to vježbovnim aktivnostima radi za sljedeću godinu. Riječ je ukupno o 12 vojnih vježbi, 6 na teritoriju Republike Hrvatske od toga je jedna bilateralna, ostalih pet su multilateralne i preostalih šest vježbi su vježbe u kojima Oružane snage Republike Hrvatske sudjeluju sa Oružanim snagama drugih zemalja izvan teritorija Republike Hrvatske. Pa ukratko. Dakle imamo jednu bilateralnu vojnu vježbu sa pripadnicima Oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država u svibnju na vojnom poligonu Gašinci sa ciljem zajedničkog uvježbavanja pripadnika Hrvatske kopnene vojske i Nacionalne garde Minnesote radi razvijanja sigurnosnih mjera i uvježbavanja procedura u borbi protiv terorizma. Zatim imamo na Jadranu vojnu vježbu sa pripadnicima Oružanih snaga Republike Italije i Sjedinjenih Američkih Država u travnju 2007. godine, zove se "Jadranski mač" ili "Adriatic sword" koja je ustvari vježba u zračnom prostoru sjevernog i srednjeg Jadrana, ali napominjem bez slijetanja savezničkih zrakoplova u zrakoplovnu bazu u Puli. Dakle samo se uvježbavaju preleti i proceduri za uvježbavanje inter-operabilnosti sa pilotima naših Oružanih snaga u zajedničkim zračnim operacijama nadzora i zaštite zračnog prostora. Imamo također jednu multilateralnu vježbu zaštite i spašavanja u svibnju 2007. godine na području Zadarske županije. To je uvježbavanje civilnih i vojnih struktura za pripravnost i odgovor u slučaju velikih nesreća i katastrofa. Zatim imamo "Jadranski orao", "Adriatic eagle" u rujnu 2007. na poligonu Eugen Kvaternik u Slunju. Uvježbavanje specijalnih postrojbi, dakle sa zemljama američko-jadranske povelje za sudjelovanje u urbanom okruženju u uvjetima asimetrično ratovanja protiv terorističkih ugroza. Jedna je multilateralna vježba predviđena također na području srednjeg i južnog Jadrana s pripadnicima mornaričkih NATO snaga za brzo djelovanje sa ciljem uvježbavanja aktivnosti potpore zemlje domaćina međunarodnim snagama. Dakle, određeni elementi logističke potpore i sposobnosti zemlje domaćina za pružanje određenih logističkih usluga oružanim snagama drugih zemalja. Imamo i na kraju jednu simulacijsku vojnu vježbu u taktičkom simulacijskom središtu u Zagrebu u prosincu 2007. godine sa ciljem uvježbavanja više nacionalne logističke potpore u smislu planiranja, razmještaja i održavanja postrojbi tijekom borbenih akcija. Dakle, to je čista jedna, rekao bih jedna simulacijska igra u kojoj se uvježbavaju mehanizmi, procedure, način donošenja odluke itd. Dakle, to je što se tiče Republike Hrvatske. Vodili smo računa o tome da to ne bude špica turističke sezone iako te aktivnosti po svojem obimu sudjelovanju snaga i nekakvoj vidljivoj nazočnosti stranih oružanih snaga će biti manjih razmjera i mislim da neće interferirati sa svakodnevnim aktivnostima u to doba na područjima na kojima se održava. Dakle, u svakom slučaju vodili smo računa da to ne bude tijekom špice turističke sezone. I cijenjeni zastupnici, obzirom da se radi o vojnim vježbama na kojima pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske sudjeluju sa pripadnicima drugih država na području Republike Hrvatske ili na izvan teritorija Republike Hrvatske ovakva jedna odluka je u nadležnosti Hrvatskog sabora u skladu sa Ustavom i Zakonom o obrani te predlažemo cijenjenom Domu donošenje ove odluke i čime bi omogućili Ministarstvu obrane provođenje ovoga plana vježbi za sljedeću godinu. … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Nastavite pa i drugi prijedlog odluke.
Hvala lijepo. Dakle, druga točka dnevnog reda koju sam dužan obrazložiti ovom cijenjenom Domu odnosi se na novu jednu aktivnost Oružanih snaga Republike Hrvatske. To je jedna aktivnost koju mi dosad nismo imali, ona je nama korisna jer povećava sposobnost mornaričke komponente Oružanih snaga Republike Hrvatske u planiranju operacija. Radi se o sudjelovanju do pet stožernih časnika u zapovjedništvu južnog krila NATO-a u Napulju u odjelu za mornaričke snage koji sa ciljem sudjelovanja u praćenju, planiranju, nadzoru i provedbi jedne trajne operacije koju savezničke snage provode na prostoru Mediterana a zove se "Active endeavour" dakle to je aktivni napor a radi se o jednoj zadaći operacije otkrivanja i odvraćanja terorističkih aktivnosti na Mediteranu i jačanju sigurnosti u regiji, kontrole prolaza kroz Gibraltar kao jedna od osam mjera odgovora NATO saveza nakon terorističkog napada 11. rujna 2001. godine. Rezultat te akcije je dosada više od 75 tisuća pregleda plovila, kontrola više od stotinu sumnjivih brodova, većih brodova 480 je koristilo NATO-vu pratnju i ojačanjem kontrole i nadzora, vojnog nadzora na ovom području znatno se je smanjio opseg raznih nelegalnih aktivnosti i prometa između sjeverne obale Afrike i Europe i doprinijelo je ja bih rekao ukupnoj sigurnosti i zaštiti od terorističkih ugroza posebice na europskom kontinentu. Mislimo da će ovo sudjelovanje u svakom slučaju pomoći razvoju novih sposobnosti pogotovo u planiranju mornaričkih operacija, jedno dobro iskustvo. Vlada Republike Hrvatske će temeljem ove odluke Sabora donijeti odluku o broju, veličini i rotaciji pripadnika. Mi ćemo za sada uputiti jednog časnika, Sabor će donijeti odluku o maksimalno pet i prema potrebi ćemo mi taj broj povećavati. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala. Odbori? Za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Predsjednik odbora poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče! S obzirom da se radi o dva izvješća ja ću vrlo kratko reći da je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 85. sjednici održanoj 7. prosinca raspravljalo o jednom i drugom prijedlogu i na kraju je donio odluke da predloži Hrvatskom saboru i jednu i drugu odluku da prihvati i da ju u tekstu kako je to predlagatelj predložio. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče! Evo, dozvolite mi kratko nekoliko riječi u vezi ovih točaka dnevnog reda. Sudjelovanje u bilateralnim i multilateralnim vojnim vježbama od osobitog je značaja za jačanje sposobnosti Oružanih snaga Republike Hrvatske. I to je posebno važno istaknuti jer gotovo da nema druge alternative i drugog oblika vježbi koje mogu ponudit takve mogućnosti kao što nude zajedničke bilateralne i multilateralne vježbe dobro planirane i dobro logistički podržane. Svakako da te zajedničke vježbe kao što sam rekao imaju važnu ulogu za jačanje sposobnosti Oružanih snaga Republike Hrvatske. Treba isto tako naglasiti da one imaju i značajnu ulogu glede uključivanja Republike Hrvatske u Euro-atlantske integracije i organizacije i jačanje njeno međunarodnog položaja. Stečena znanja i iskustva važna su za kvalitetnu izobrazbu i obuku koja se primjenjuje zatim u različitim mirovnim operacijama u široj međunarodnoj zajednici. Svakako, uvježbavanje tih standardnih operativnih procedura u različitim dijelovima hrvatske vojske izuzetno je zahtjevno i zbog toga ponavljanje tih vježbi redovito daje onu razinu vještine, onu razinu spremnosti koja garantira uspješnost obavljanja stvarnih zadaća u mirovnim operacijama. Svakako nije suvišno naglasiti i slijedeću činjenicu da su te operacije itekako i te vježbe značajne s obzirom na učenje stranih jezika. To je itekako jedan oblik koji omoguće hrvatskom dočasnicima, časnicima i vojnicima da koriste učinkovito engleski jezik ne samo u vojnim poslovima nego i u mnogim drugim poslovima a posebno i nakon njihove vojne karijere i ja bih rekao tako i stečena iskustva i znanja važna su i za njihove civilne karijere. Samo kvalitetno dobro pripremljena i provedena izobrazba i obuka je kao što sam rekao najbolja garancija da u rizičnim i opasnim mirovnim operacijama ti vojnici mogu funkcioniraju na predvidiv, kvalitetan način. Dalje, ono što treba također naglasiti sudjelovanje u vojnim vježbama uz to je i jedan od partnerskih ciljeva Republike Hrvatske u sklopu provođenja postupaka pristupanja NATO-u kroz stupanje u tzv. membership ili akcijski plan za članstvo. Nema nikakve potrebe ponavljati sve ono što je rekao državni tajnik ali možda samo kratko ću istaknuti važnost vježbi koje se redovito ponavljaju sa nacionalnom gardom Minesote koju je nedavno posjetilo i saborsko izaslanstvo imalo je mogućnosti vidjeti koliko te vježbe imaju i neke druge šire političke dimenzije kroz koje se uspostavljaju partnerstvo i prijateljstvo sa nizom različitih država. Evo, u ovom konkretnom slučaju sa Minesotom. Svakako, te vojne vježbe mogu imati neke druge sekundarne efekte na uspostavljanje političkih i gospodarskih oblika suradnje. I evo, saborsko izaslanstvo tijekom posjeta Sjedinjenim Američkim Državama razgovaralo je i o tim aspektima proširenja partnerstva između Republike Hrvatske i države Minesote. Isto tako, vidjeli ste da ove vježbe nisu i nemaju isključivo vojni karakter nego da neke od njih itekako mogu imati veliku važnost i značaj jer se odnose na uvježbavanje nacionalnih, civilnih i vojnih infrastruktura za pripravnost, odgovor i upravljanje u slučaju velikih nesreća i katastrofa. Svakako, to je posebno važno istaknuti ta dimenzija tih vježbi, planiranja, treninga, stožera, osposobljavanja stožera, treniranje u simuliranom okruženju kao i vježbe u stvarnom okruženju. I evo, nema potrebe više reći o onome što ponavljamo gotovo svake godine. Još možda nekoliko riječi o operaciji "Active endeavour" to je jedna itekako važna inicijativa koja se dogodila nažalost nakon terorističkog napada na Sjedinjene Američke Države 11. rujna a odnosi se na kontrolu prometa u Mediteranu. Treba naglasiti da je taj prostor čitav niz godina iz različitih razloga bio onaj medij kroz koji se odvijala većina ilegalnog prometa trgovine drogom, oružjem, zabranjenim materijalima itd. Odluka NATO-a da poduzme strožu kontrolu Mediterana ima čitav niz razloga, ne samo onih sigurnosnih nego treba isto tako voditi računa da su kroz kontejnerski promet u Jadranu ove prostore sa Bliskog istoka i drugih područja donošene ogromne količine droge i na taj način jedan od proliferacijskih kanala ovom vježbom i ovim NATO profilom je reduciran. Isto tako, nije suvišno napomenuti da se u ovim vježbama itekako ističe format A3, znači Jadranska povelja u kojem zajedno surađuju u trilateralnom okviru Makedonija, Albanija i Hrvatska i to je onaj okvir koji vjerojatno predstavlja format proširenja NATO-a 2008. godine. Iz svega što je rečeno sasvim je jasno kao i do sada Klub HDZ-a podupire ove prijedloge. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a poštovani zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici! U raspravi o ovoj točci dnevnog reda Prijedlogu odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine u ime Kluba zastupnika HNS-a želim ponoviti naš stav izrečen i prilikom posljednje rasprave. Ovakav tip vojnih vježbi zasigurno je dobar i potreban kako hrvatskoj vojsci u cjelini tako i pojedinim segmentima hrvatske vojske kao dobro vojno i stručno iskustvo. Isto tako, takve vojne vježbe pojačavaju suradnju između država a s obzirom da je ulazak u euro atlanske integracije jedan od strateških ciljeva Republike Hrvatske sve ove vojne vježbe bez obzira održale se one na našem teritoriju ili na teritoriju neke druge države pridonose ispunjenju tog cilja kao i modernizaciji hrvatske vojske i njenoj još većoj profesionalizaciji. Također želim reći da nam je drago da su usvojene naše primjedbe da se vojne vježbe koje se provode na teritoriju naše zemlje izvode izvan glavne turističke sezone, da se štite resursi i sigurnost građana hrvatskih građana koji žive u blizini mjesta izvođenja vježbi i da se uvažava ekološki, sigurnosni i svi ostali standardi. Također želim istaknuti da je vrlo pozitivno što će pripadnici Hrvatskih oružanih snaga osim uobičajenih vježbi borbe protiv terorizma kao globalne prijetnje stjecati znanja kako postupati u slučaju velikih nesreća i katastrofa odnosno postupanje u kriznim situacija u organiziranju humanitarnih pomoći i sličnim akcijama. Stoga Klub zastupnika HNS-a podržava Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine. Što se tiče donošenja odluka o djelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operaciji "Active endeavour" njena neposredna zadaća i otkrivanje i odvraćanje terorističkih aktivnosti na Mediteranu te da je uočena NATO prisutnost u ovim vodama pozitivno pridonijela jačanju sigurnosti u regiji. Također će se ovim vježbama omogućiti veća sigurnost i veća učinkovitost u borbi protiv profilacije ljudi, droge i oružja preko naše plave granice. I mislim ako igdje moramo sudjelovati u vojnim vježbama onda su to sigurno vježbe koje osiguravaju sigurnost našeg Jadrana. S obzirom da je Republika Hrvatska mediteranska zemlja, da sve aktivnosti koje se provode u okviru NATO operacije "Active endeavour" pridonose sigurnosti cjelokupnog Mediterana pa tako i Jadranskog mora te da je našoj zemlji upućen poziv na aktivno uključivanje u operaciju, klub HNS-a je mišljenja da se treba odobriti sudjelovanje naših pripadnika i to za početak upućivanjem časnika za vezu u zapovjedništvu mornaričke kompanije NATO jug u Napulj što ministarstvo i predlaže. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas tamo zastupnika uznemiravate, gospodina Kapravljevića. Nemojte ga uznemiravati. Zastupnik Lesar vi ste odgovorni i glavni urednik tamo.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, ministre sa suradnicima Klub Hrvatske stranke prava podržat će Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi i pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine. Konačno da smo dobili prijedlog ove odluke u tekućoj kalendarskoj godini za narednu kao što se obično radi jer do sad smo imali dva puta da je to rađeno ono neposredno čak u, prije početka i održavanja zajedničkih vježbi pa znamo kako je završila ona situacija sa vojnim vježbama 2005. godine. I neću ponavljati ovo što su kolege kazale koje je značenje održavanje vojnih vježbi. I nije to puno vojnih vježbi. Znači 6 je u Hrvatskoj, a 6 je izvan Hrvatske gdje sudjeluju pripadnici oružanih snaga Republike Hrvatske. No ovdje normalno da je to točno što je rekao državni tajnik da i s ovim dijelom održavanja zajedničkih vojnih vježbi s pripadnicima drugih oružanih snaga, znači naših pripadnika kako u Hrvatskoj tako i izvan nje mi ostvarujemo i svoj akcijski plan za pristup NATO savezu ali mislim da bi ubuduće morali malo promijeniti način rada tako da recimo ja u Bruxellu u NATO zapovjedništvu ne doznam kao član Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost kao ostale kolege što je Hrvatska planirala i što je ponudila svojim godišnjim programom? To mi saborski zastupnici koji smo bili gosti američkog Veleposlanstva i bili smo u Bruxellu i bili smo i u … [[Govornik se ne razumije.]] NATO zapovjedništvu za … [[Govornik se ne razumije.]] Mi smo nažalost sve te stvari o kojima vi danas govorite doznali dok smo bili u NATO zapovjedništvu, NATO snaga u Bruxellesu a to sigurno trebamo drukčije organizirati tako da se prije nego što Hrvatska ide sa svojim programom po poglavljima da se upoznaju zastupnici pa bar Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. To je ista situacija i za ovaj dio, predsjednik Šeks zna da sam i ja sam nakon ovoga puta i predložio da oformiramo na razini države i Odbor, znači državni Odbor za praćenje pristupa NATO savezu vezano za one probleme vezano za komunikacije i ono sve što NATO savez a što je u sklopu ovoga prigovara, ali greška je tu napravljena što ta odluka nije došla u Hrvatski sabor jer sve druge zemlje koje su prošle ovaj put i članice su NATO saveza njihovi parlamenti su donijeli te odluke i predstavnici su znači, uzeli su mahom više predstavnici zakonodavne vlasti, izvršne vlasti i ovih nevladinih udruga. Ali se nadamo da će se i to popraviti. Dalje, što se tiče ovoga dijela svakako i ovo podržavamo znači Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operacije «Active Endeavour» odnosno «Aktivni napor». Naime ovo svakako treba podržati. U NATO zapovjedništvu su nam rekli koji su rezultati polučeni na ovome polju, a uostalom tu sudjeluju i druge recimo i države koje nisu članice NATO saveza. Koje nisu ni izrazile kandidaturu za NATO savez ko što je recimo Maroko i druge arapske zemlje jer ova akcija ima stvarno višestruku korist. Evo toliko, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Vojne vježbe kao što vidimo se održavaju znači bilateralna vojna vježba u Gašincima. Zatim ova multilateralna vojna vježba između oružanih snaga ili bolje rečeno zrakoplovstva Sjedinjenih Američkih Država i oružanih snaga Republike Italije u zračnom prostoru sjevernog i srednjeg Jadrana. To je znači nakon, iznad Istre, Primorsko-Goranske županije i tako dalje, ali po prvi puta kao što je spomenuo državni tajnik ta vježba je planirana u travnju, ne u sezoni i po prvi puta se dešava da se neće zrakoplovi spuštati na pulski aerodrom. Zatim imamo ovu multilateralnu vojnu vježbu koja je planirana za svibanj u zadarskoj županiji. Onda imamo multilateralnu vojnu vježbu koja će se održati na poligonu «Eugen Kvaternik» u Slumu, Slunju. Slum je iznad Buzeta. Onda imamo 5. multilateralnu vojnu vježbu na području srednjeg i južnog Jadrana u listopadu 2007. te ove gdje oružane snage Republike Hrvatske šalju svoje vojnike izvan teritorija Republike Hrvatske kao što je multilateralna vojna vježba u Grčkoj planirana za siječanj 2007. To je sad odmah. Zatim ova koja će se održati u ožujku u Republici Rumunjskoj. Pa potom naši vojnici idu u Saveznu Republiku Njemačku i Republiku Armeniju. Zatim u Republiku Italiju u lipnju 2007. i na kraju u Moldaviju. Jasno od svih ovih vježbi mene najviše zanima ova koja je pod rednim brojem 2. koja se održava iznad Istre a koristim ovu priliku samo da spomenem da po prvi puta se dešava da se vojna vježba neće održati u sezoni. Maksimalno trajanje je vidimo 2 tjedna. Ljudi kao ljudi jasno oni se protive tome, kada je bilo u Puli 10, 15, netko kaže i 20, 30 tisuća vojnika morali su šutjeti ali nadam se da se time neće previše uznemiravati stanovnike tog prostora. Da li Hrvatska može proći bez vojnih vježbi? Ne može još uvijek, nažalost ne može. Da će morati slati vojnike i izvan Hrvatske jasno je da hoće, ali ono što je bit da se vojska po mom sudu što je moguće prije profesionalizira. Da se svede na onu brojku od 16 tisuća. Da se što je moguće prije oslobode nekretnine koje je moguće upotrijebiti za neke gospodarske aktivnosti a poznato je da vojska jasno ima na, pod navodnicima strateškim punktovima svoje nekretnine u našim gradovima i jasno je da bi se trebalo voditi računa i ubuduće da se vojne vježbe ne održavaju na obali u turističkoj sezoni. Znači što se tiče ove odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine nema razloga za nju ne glasati. Što se tiče ove druge odluke, to je Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operaciji, znači aktivni napor na Mediteranu. Prvo želim samo citirati ovu točku 1. «Odobrava se sudjelovanje pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operaciji upućivanjem do 5 časnika za vezu u zapovjedništvu mornaričke komponente NATO-a i u Napulju.» Znači, operacija vidimo nije rizična. Bio bih bezobrazan kada bih rekao da to više sliči godišnjem odmoru nego nekoj vojnoj operaciji. Znači, nema razloga to ne podržati. No, eto čim se spominje NATO to otvara neka druga pitanja. Što ćemo mi eto sa NATO-om u trenucima kada potpora NATO-u u ovoj zemlji pada na rekordnu nisku podršku građana. A sa druge strane znamo da bez NATO-a nema Europske unije. Nema stranke barem ne u ovom Parlamentu do današnjeg dana koja nije za NATO, ne stoga što bi htjeli biti pod navodnicima u NATO-u već stoga što želimo biti u Europskoj uniji i konačno nema niti jedne zemlje desetorice ili nove Europe ili zemlje tranzicije svejedno kako ćemo ih ili se nazivati koja nije u ovom trenutku u NATO-u. Sve je to lijepo, ali sad ozbiljno. NATO gubi gospodo rat u Afganistanu. O tome ćemo i kasnije govoriti. Svi smo digli ruku za odlazak hrvatskih vojnika 2001. u Afganistan. Stvara se novi NATO, ne sada više za blokovsko odvraćanje nego to postaje jedna mobilna vojska koja se sve više seli iz Europe i daleko od Europe i Sjedinjenih Američkih Država, štiti interese Europe, a prije svega Sjedinjenih Američkih Država. To će i u buduće sve više opterećivati proračune malih zemalja, što će reći da će vojna industrija i dalje dominirati, a ne se smanjivati. Ja se samo nadam da će Ujedinjeni narodi, da će Vijeće sigurnosti biti ti koji će nametati mir, da to neće biti NATO. Ali, isto tako je za pretpostaviti da kada bude trebalo donijeti odluku da svi oni koji će biti u Parlamentu biti će za NATO. NATO je sigurno jedan moćan sustav. On je doprinio da propadne Sovjetski Savez bez ispaljenog metka. Uspio je nametnuti mir u Bosni ili na prostoru ex Jugoslavije, doduše nakon što su Ujedinjeni narodi dopustili usuđujem se reći genocid u Srebrenici. Međutim, NATO ne može postati globalni policajac jer bi to značilo da bi se zaratio sa svima, a u tome onda ne bi bilo dobro sudjelovati. Danas rekoh NATO sa Atlantika i Europe prelazi na Pacifik, a to će reći da će još više jačati uloga i u Europi, a i van Europe Sjedinjenih Američkih Država. To su znači pitanja koja možda ne tangira ova odluka, ali koja valja otvoriti jer 2008. će brzo doći. Mi ćemo vjerojatno izbjeći referendum i treba to učiniti. Mi ćemo ući u NATO. Poslije će se ta odluka i od stanovnika Republike Hrvatske prihvatiti, ali sad da li mi uopće znamo za što glasamo osim što znamo da bez NATO-a nema Europske unije, a vjerojatno je bolje biti u tijelu koje odlučuje o globalnoj politici, samim time i o globalnoj sigurnosti i gdje se te odluke donose konsenzusom jasno pod patronatom Sjedinjenih Država i Engleske nego biti izvan nje. No, ova generacija zastupnika ne ovaj saziv nego onaj idući donijeti će zasigurno odluku koja će tangirati Republiku Hrvatsku nakon ulaska u tu asocijaciju ne narednih 10 već pretpostavlja i 20, 30, a možda i više godina kao što je i odluka o slanju hrvatskih vojnika u Afganistan donesena u ovom Parlamentu 2001. odluka za narednih 10 godina. Tako će rekoh i odluka o NATO-u tangirati ovu zemlju za više desetljeća. No, bez obzira na sve to treba prepustiti jasno idućem sazivu Sabora, a ovu odluku o aktivnom naporu na Mediteranu treba po mom sudu podržati jer se radi o operacijama koje nisu skopčane sa nikakvim rizikom. A s druge strane dio hrvatskih časnika se eto aktivno uključuje u određene procese od kojih mogu imati sutradan koristi i one na koje oni prenose svoja znanja.
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Molim? A kako ispravak? Digli ste palicu. To je jedno dvije minute trajalo to dizanje palice. Dignite hajde. Hajde dajte. Izvolite ispravak netočnog navoda ali nemojte.
Evo kad ste mi dali riječ NATO gubi rat u Afganistanu. Netočno. Neprihvatljiv oblik dezinformiranja hrvatske javnosti i indirektno utiče na pad potpore NATO-u. Točno, NATO širi svoju misiju u Afganistanu iz Kabula na sve dijelove Afganistana posebno na jug i istok i pojačane borbe posljedica su te činjenice. Hvala lijepa.
Dobro.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pa znate, ovo kad se spominje jel NATO gubi ili ne gubi rat u Afganistanu treba voditi računa o tome da NATO uopće nije otišao u rat u Afganistanu, nego na održavanju, održavanju mira, ne uspostavi mira po poglavlju sedam Povelje Ujedinjene nacije što bi bilo zapravo ratna operacija. Ali to treba znati. To je velika, velika razlika u odnosu na ono što jeste stvarno stanje u Afganistanu. No, da se vratim na ove dvije odluke koje smo objedinili. Gledajte, mi iz Kluba zastupnika SDP-a ćemo podržati oba dvije ove odluke, a osobito prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u NATO operaciji vezano za obučavanje i zapravo osposobljavanje naših pripadnika Oružanih snaga, njih sedmorice koji bi trebali ići u Napulj. Veoma je važno ovdje naznačiti i uočiti nekoliko veoma bitnih stvari. Prvo. Oružane snage Republike Hrvatske će sudjelovati u jednom projektu koji je zapravo usmjeren na otkrivanje i odvraćanje terorističkih aktivnosti na Mediteranu i u tom kontekstu posebice nadgledati i sudjelovati u nadgledanju više od 75000 plovila kako piše ovdje u obrazloženju, izvršiti kontrolu oko stotinjak sumnjivih brodova i da ne nabrajam sve što je NATO radio. Za čega je to važno? Prvo, mi smo mediteranska zemlja. Drugo. Republika Hrvatska geopolitički pripada prostoru preko kojeg prolaze neki od pravaca koji su vezani za organizirani kriminal, šverc droge i ljudi, ali i terorističke, moguće terorističke aktivnosti. Treće, Republika Hrvatska se priprema da pristupi izradi vlastite strategije, obrane vlastitog pomorskog prostora i u tom pogledu još uvijek se dvoumimo da li će naša obalna straža biti koncipirana po civilnoj komponenti ili po vojnoj komponenti. Ali i u jednoj i u drugoj varijanti zapravo moramo imati osposobljene i obučene ljude koji će na ovome raditi. I u tom kontekstu je veoma važno da to imamo u vidu. Prema tome kroz ovakve operacije imamo mogućnost stjecanja znanja i vještina za obavljanje poslove ne samo u suradnji i zajedno sa NATO-om, pripadnicima NATO snaga, nego između ostaloga i za obavljanje zaštite našeg vlastitog teritorijalnog prostora, naravno i vrednota koje dijelimo zajedno s drugima. Osim toga, Republika Hrvatska je potpisnik, potpisnica Konvencije o borbi protiv terorizma i organiziranog kriminala i između ostaloga našem prostoru se zapravo i testira ostvarivanje ove Konvencije. Prema tome po prirodi stvari ovo je izvrsna prilika da uz relativno mala sredstva sudjelujemo u velikom projektu koji omogućuju veoma važne mogućnosti stjecanja znanja i saznanja oko uspostave zapravo ne samo otkrivanja i … [[Govornik se ne razumije.]] terorističkih aktivnosti nego vezano i za nadzor, komunikaciju pa zatim logističku potporu, a i suradnju od upotrebe najsuvremenije tehnologije koju mi nažalost još uvijek nemamo, ali ne znači da je jednim dijelom nećemo moći i morati imati u pristupanjem danas sutra u Europsku uniju i NATO sustav. Mislim ovdje prije svega na satelitsku navigacijsku tehnologiju i satelitsku tehnologiju koja se koristi radi ranog otkrivanja i predupređenja određenih pokreta, ne samo plovila nego i osoba. Zbog toga ponovno podvlačimo, podržavamo ovu odluku, kao što isto tako smatramo da bi trebalo jako voditi računa o tome da šaljemo najkvalitetnije ljude koji su po svojoj dobnoj, obrazovnoj i drugoj strukturi sposobni zapravo postići maksimalne rezultate i istodobno usvojena znanje i vještine koje će tamo imati prenijeti ovdje i educirati nove kadrove koji će se pojavljivati. Daljnji važan argument, Hrvatska pripada zajedno sa Makedonijom i Albanijom posebno potpisanoj Jadranskoj povelji koja će danas sutra jedan dio od ovih zadataka na svom zajedničkom prostoru morati preuzeti u ime NATO-a. Prema tome, mi ćemo morati imati kvalitetno opremljene ljude. Isto nešto slično kao što to rade recimo za Crno more i Jonsko more sada već Rumunjska, Bugarska i Turska. Prema tome, mi tih stvari moramo biti svjesni i moramo biti svjesni da moramo doprinesti, doprinositi zajedničkoj sigurnosti Europe da bismo imali potpuno individualnu sigurnost naše državne zajednice. Zbog toga ponovo podvlačimo ovakve operacije, odnosno ovakve vježbe koje će omogućiti petorici naših članova, časnika da se u zapovjedništvu NATO mornaričkog dijela u Napulju opreme i osposobe, jer je zapravo hvale vrijedna inicijativa. I treba se zahvaliti NATO-u da nam je omogućio ovu priliku s jedne strane. I s druge strane pohvaliti ne samo Ministarstvo obrane nego i Oružane snage Republike Hrvatske koji su svojim aktivnostima, svojim radom stvorili takve preduvjete da su u NATO-u prepoznate da mogu na ovakvim operacijama sudjelovati i slati svoje ljude na operacije i pripreme. Znate, to je veoma važan podatak i zbog još jedne stvari. To se itekako vrednuje ne samo kao osposobljenost i opremljenost naše vojske na unutrašnjem planu nego i mogućnosti sudjelovanja vojske u zajedničkim operacijama i zajedničkom djelovanju sa međunarodnim snagama, pa i u pristupanju NATO savezu danas sutra. To je prva stvar. Druga stvar odma u nastavku to se veže i na ove vježbe koje sada planiramo ili koje su isplanirali naši predstavnici Oružanih snaga i Ministarstva obrane. I moramo odma reći da i nas u klubu SDP-a raduje da su ovo po prvi puta se pojavile prijedlog odluka o održavanju ovih vježbi, kako u zemlji tako i izvan zemlje za iduću godinu u ovoj godini. Drugo, raduje nas da je to odma uslijedilo neposredno nakon donošenja Proračuna Republike Hrvatske iz kojeg je vidljivo da su za taj, vježbe, za pripadnike Oružanih snaga Republike Hrvatske osigurana potrebna sredstva. Treće, jako nam je važno dobiti i ovim putem informaciju da kroz sudjelovanje u vojnim vježbama zapravo Republika Hrvatska i njene Oružane snage sudjeluju i jačaju provođenje aktivnosti vezano uz MAP plan koji je zapravo veoma važan, koji se prati, procjenjuje i ocjenjuje od nadležnih pripadnika NATO snaga za približavanje Hrvatske NATO-u. Prema tome, kad sve skupa saberemo onda moramo reći da u tom pogledu mi itekako podržavamo sudjelovanje Republike Hrvatske i njenih Oružanih snaga u vojnim, međunarodnim vojnim vježbama i smatramo i slažemo se da su oni od interesa za Oružane snage Republike Hrvatske možda malo pretjerano ovdje reći za Republiku Hrvatsku. Ali moguće posljedice vezano za prepoznavanje sposobnosti Republike Hrvatske i njenih Oružanih snaga da obavljaju ovakve složene zadatke zajedno sa međunarodnim snagama za ulazak u NATO onda mogu imati i posljedično interes za Republiku Hrvatsku. I zbog toga mi podržavamo ovaj dio. Ima nekoliko stvari koje bi htjeli posebice naznačiti. Radi se zapravo o osiguravanju provođenja Zakona o zaštiti privrede. Naravno čitavog niza drugih međunarodnih konvencija koje smo mi usvojili i provedbenih zakona koje smo donijeli vezano za ekološku zaštitu fore i faune na prostorima na kojima će se održavati ove vježbe. S obzirom na vježbe unutar Republike Hrvatske, to je na području Slavonije Gašinci, pa onda srednjeg i sjevernog Jadrana, pa onda kao što vidite Zadarske županije ili srednjeg Jadrana, odnosno itd., sve do područja srednjeg i južnog Jadrana koje bi se trebale odvijati naravno i na kraju krajeva i u simulacijskom središtu u Zagrebu. Vidite, na tim prostorima se nalaze veoma vrijedne kompleksi praktički flore i faune koji su zaštićeni ili kroz parkove prirode ili kroz nacionalne parkove u neposrednoj blizini mogućih održavanja vježbi. I zbog toga mi preporučavamo, zahtijevamo zapravo bilo bi jako dobro da Ministarstvo obrane i Oružane snage itekako naprave paralelno provedbeni plan zaštite moguće ugroženih dobara, a osobito, osobito naglašavamo ako dođe do ugroze nekih od dobara način njihovog saniranja poslije održavanja vježbi. Je ne smijemo zaboraviti da se takve stvari mogu dogoditi, s obzirom da se ne radi samo o upotrebi često puta školskih nego i bojnih streljiva koja mogu biti i opterećena sa tzv. slabim uranom ili kako to već stručnjaci zove, ne znam. Ali u takvoj situaciji to je sasvim sigurno treba sve otkloniti i sanirati nakon što se te vježbe održe. I to da radi toga kažemo ponovo da bi se kvalitetno osigurala zaštita flore i faune. One su naravno na kraju krajeva ljudstva na tom prostoru. Treću stvar koju bismo željeli posebice naglasiti. U odlasku na vojne vježbe izvan Republike Hrvatske, a ovdje je kao što se vidi to predviđeno za Grčku, Rumunjsku, Armeniju, Italiju, Moldaviju, Ukrajinu, veoma je važno naznačiti da sudjelujemo zapravo s jedne strane sa zemljama koje su članice Europske ili će biti članice Europske unije, članice Europske unije, članice NATO-a i članice koje nisu članice NATO-a ali jesu u Partnerstvu za mir. Prema tome nama je ovdje jako važno procijeniti dvije stvari. Kako sa zemljama u kojima vezano za Partnerstvo za mir kad sudjelujemo u tim vježbama osigurati i onu komponentu provođenja mapa oko Partnerstva za mir koja se ocjenjuje od nadležnih organa i tijela NATO pakta da bismo dobili pozitivne elemente za ulazak u NATO s jedne strane i s druge strane kako u suradnji sa onima koji su pripadnici NATO-a i Europske unije zapravo usvojiti što kvalitetnija znanja i vještine koje su neophodne potrebe osobito za razvoj onih komponenti koje mi preferiramo i nudimo kod ulaska u NATO, a to je prije svega snage za brzu intervenciju, Vojna policija i naravno medicinski korpus i zbog toga povlačimo i kao četvrtu komponentu veoma važno pitanje, veoma je važno u ovom dijelu razviti suradnju sa civilnim sektorom. Ove vježbe manje-više to ne obuhvaćaju. One obuhvaćaju pripadnike Oružanih snaga u tzv. humanitarnoj funkciji, ali mi postavljamo pitanje, a civilni sektor u pravilu u toj humanitarnoj funkciji sudjeluje zapravo preko organizacije i djelovanja Crvenog križa u pružanju usluga. Taj dio zapravo nije planiran kada je u pitanju naša oružana komponenta, ali zato kod pripadnika osobito Oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država to je često puta planirano i uključeno. Trebalo bi o tome voditi računa iz prostog razloga jer je to jedan od kriterija vrednovanja osposobljenosti i prilagođenosti za nove uloge NATO sustava, oružane komponente kada ulazi u NATO sustav. Prema tome mi taj dio moramo razvijati jer često puta se uzima jednoobrazno kao da NATO sustav nije u fazi promjene, kao da je to statička kategorija. Ne, on je veoma dinamička kategorija i NATO sustav je u ovom momentu u iznimnim promjenama koje trebaju zapravo udovoljiti novim zahtjevima globalnih procesa u gospodarskom, političkom i svakom drugom društvenom zbivanju suvremenog svijeta. Prema tome veoma važne vježbe, veoma bitne vježbe i zadnju stvar koju u tom kontekstu želimo reći, posebice nas je obradovalo kada su u pitanju vježbe unutar Republike Hrvatske, da je uspjelo se voditi koliko-toliko računa da one ne obuhvate glavnu turističku sezonu, a još bi nas više radovalo da je uspjelo izbjeći se i početak predsezone i podsezone kad se radi o ovim vježbama koje se odvijaju u rujnu i u svibnju na području našem, no naravno valja voditi računa i o tome da je to pitanje i potrebe između ostaloga same vojne komponente koja o tome mora voditi računa. Prema tome da zaključim. Mi ćemo podržati i jednu odluku kao i sve ove odluke o sudjelovanju oružane komponente, dijela oružane komponente Oružanih snaga Republike Hrvatske u obavljanju vojnih vježbi kako u Republici Hrvatskoj tako i izvan Republike Hrvatske, a naravno svim našim dečkima koji će sudjelovati u tim vježbama želimo puno uspjeha i prije svega puno zdravlja i da bez ikakvih posljedica, ozljeda i posljedica završe sve te vježbe na dobrobit svih nas. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu o ove dvije točke. Dame i gospodo molim utvrdimo kvorum. Molim vas da se netko možda nije uključio? Kolega Rožić. Rezultat? 102. Idemo. Prijedlog odluke o održavanju vojnih vježbi pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske i oružanih snaga drugih država tijekom 2007. godine. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Za donošenje odluke potrebno je dvotrećinska većina glasova svih zastupnika, članak 7., stavak 2. Ustava najmanje 102 glasa za. Molim uključimo se. Rezultat? Sa 103 glasa za i jednim suzdržanim donesena je predložena Odluka.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjene gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji /ISAF/ u Afganistanu za razdoblje ožujak-listopad 2006. godine. Izvješće se podnosi u želji kako bi se sagledali svi aspekti angažiranja pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj Mirovnoj misiji te kako bi se donijele odgovarajuće ocjene i zaključci o daljnjem sudjelovanju u Mirovnoj misiji. Mirovna misija u Afganistanu /ISAF/ je misija pod vodstvom NATO-a, a održava se u skladu s mandatom Ujedinjenih naroda. Do listopada 2006. godine ova misija djelovala je u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti 1623, a mandat joj je produžen novom Rezolucijom 1707. Republika Hrvatska sudjeluje u misiji ISAF. Glavno zapovjedništvo ISAF-a smješteno je u Kabulu, glavnom gradu Afganistana. Pod njegovim je zapovjedništvom pet regionalnih zapovjedništava: sjever, jug, istok i zapad, dok je peto regionalno zapovjedništvo kapital koji obuhvaća glavni grad u ustrojavanju od proljeća ove godine. Hrvatski kontingent je razmješten na lokacijama u područjima regionalnog zapovjedništva sjever gdje je vodeća zemlja Savezna Republika Njemačka, regionalnog zapovjedništva zapad gdje je vodeća zemlja Italija, regionalnog zapovjedništva jug gdje je vodeća zemlja Velika Britanija te regionalnog zapovjedništva kapital gdje je vodeća zemlja Francuska. Nacionalni zapovjednik kontingenta, hrvatski nacionalni kontinent smješten je u Kabulu u kampu Verhaus tako da ima mogućnost izravnog kontakta sa strukturama ISAF-a a i sa operativnim središtem i glavnim stožerom Oružanih snaga Republike Hrvatske. Na svakoj lokaciji na kojoj su smješteni dijelovi hrvatskog kontingenta najstariji časnici po činu su određeni za zapovjednike. Hrvatski kontingent obuhvaća sljedećeg … u misiji ISAF: namjenski organizirane snage Vojne policije, medicinski tim, namjenski organizirane snage i pješaštva, operativni mentorski tim za vezu i pokretni promatrački tim za vezu. Ostale komponente su: nacionalni elementi potpore, nacionalna obavještajna skupina koji pružaju potporu i ostvaruju uvjete za odgovarajuće djelovanje hrvatskog nacionalnog kontingentu. U stožerima zapovjedništva ISAF i regionalnom zapovjedništvu sjever su i naši stožerni časnici. Na dan 31. listopada 2006. godine u sastavu hrvatskog kontingenta bilo je ukupno 148 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Namjenski organizirane snage Vojne policije izvršavaju svoje zadaće u sastavu multinacionalne Vojne policije regionalnog zapovjedništva kapital. Operativni mentorski tim za vezu ima različite zadaće ovisno o razini postrojbi afganistanske nacionalne vojske … [[Ne razumije se.]] kojima je dodijeljen, primarna mu je odgovornost osiguravanje napredne obuke u vidu upućivanja, podučavanja i uvježbavanja te mentorstva postrojbi ANE s ciljem uspješnog daljnjeg razvijanja njihovih postojećih sposobnosti. Operativni mentorski tim djeluje u Ernama pri čemu surađuje s drugim skupinama za obuku i na terenu kada pružaju potporu u planiranju i provođenju operacija afganistanske vojske. Od travnja do rujna 2006. godine pripadnici OMLOT-a bili su raspoređeni unutar regionalnog zapovjedništva sjever u području gradova Mazarišarif i Majmana. Od tada u skladu s rotacijama postrojbi ANE koje mentoriraju odlaze na jug i OMLOT-a se upućuje se u područje Handahara. Zadaća mobilnog promatračkog tima za vezu, sunadzor i ophodnja određenog teritorija, uspostavljanje i održavanje veze s lokalnim vođama te suradnja sa lokalnom policijom što je vrlo značajno. Djelovanje PRT-a ili provincijsko-rekonstrukcijskih timova je direktni i najvažniji doprinos NATO proširenju, vladavine prava i legalne afganistanske vlasti. Vojno djelovanje u PRT-u je prvenstveno zamišljeno kao potpora civilnom dijelu radi izgradnje povjerenja i sigurnosnog okruženja za djelovanje. Namjenski organizirane snage pješaštva organizirane na razini pješačkog voda koriste se u regionalnom zapovjedništvu sjever, u Mazarišarifu, za osiguranje zračne luke te ophodnju oko baze. Medicinski tim u kojem su liječnik i 3 medicinska tehničara djeluju u sastavu kombiniranog medicinskog tima zemalja Američko-jadranske povelje, u grčkoj vojnoj bolnici pri međunarodnoj zračnoj luci u Kabulu. Nacionalni element potpore pruža logističku potporu hrvatskom kontingentu, pripadnici nacionalnog elementa potpora raspoređeni su u regionalnom zapovjedništvu sjever i regionalnom zapovjedništvu Capital. Nacionalna obavještajna skupina pruža obavještajnu i sigurnosnu potporu nacionalnom kontingentu i ostvaruje suradnje s drugim nacionalnim obavještajnim skupinama i zapovjedništva ISAF-a. Stožerni časnici i dočasnici obavljaju zadaću u okviru zapovjedništva ISAF-a i regionalnih zapovjedništava. Raspoređeni su na obavještajne, operativne, logističke i druge dužnosti. Obuka i priprema dijelova hrvatskog kontingenta provodi se u Republici Hrvatskoj i inozemstvu u suradnji s vodećim zemljama u regionalnim zapovjedništvima u kojima se raspoređuju pripadnici hrvatskog kontingenata, Njemačka i Litva. Radi poboljšanja uvjeta života i djelovanja hrvatskog kontingenta na svim lokacijama potpisani su ili su u tijeku potpisivanje memoranduma o razumijevanju i tehničkih sporazuma s ministarstvima obrana drugih država sudionika u misiji ISAF. Opskrba kontingenata na području operacija provodi se korištenjem kapaciteta zračnog prijevoza zemalja s kojima hrvatski kontingent sudjeluje u ovoj operaciji, misiji. Opskrba se odnosi na pričuvne dijelove, streljiva, osnovna sredstva, a u slučaju potrebe može se uključiti opskrba odjećom i obućom. Republike Hrvatska osigurava hrvatskom kontingentu u području misije ISAF odgovarajuće uvjete življenja koji su na razini uvjeta koje osiguravaju druge zemlje. U tehničkoj opremljenosti ni u čemu ne zaostajemo za drugim zemljama partnerima koji s nama sudjeluju u ovoj misiji. Nadležno tijelo Republike Hrvatske organizirala su službene posjete pripadnicima hrvatskog kontingenta te su tako u travnju 2006. u posjetu pripadnicima Oružanih snaga u misiji u Afganistanu bili ministrica vanjskih poslova i državni tajnik u Ministarstvu obrane, a krajem studenog i ja sam osobno posjetio sa predstavnicima Glavnog stožera naš kontingent u ovoj misiji. Tijekom razdoblja za koje se odnosi izvješće došlo je do pogoršanja sigurnosne situacije na cijelom području Afganistana, nesigurnost i povećanje ugroza je objašnjiva povećanjem broj intenziteta protuterorističkih operacija koje provode … [[Govornik se ne razumije.]] snage i afganistanska vojska. Jer u jednom trenutku Talibani i protivnici mira pokušali su na pojačane i intenzivirane aktivnosti protuterorističkih operacija odgovoriti svojim operacijama, a posebno je zadovoljstvo da je tijekom studenoga došlo i do smirivanja situacije. Proširenjem područja misija ISAF na cijelo područje Afganistana s naglaskom na južno područje koje je do tada otpadalo isključivo pod ovlast operacije antiterorističke koalicije "Endouring freedom", došlo je do šireg razmještaja hrvatskog kontingenta, time mada djelovanja hrvatskog kontingenta nije promijenjen. I koristim i ovu prigodu obratiti se saborskim zastupnicima i jasno reći da pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske niti u jednom trenutku nisu prekoračili ovlasti i funkcije koje ima misija ISAF. Oni nisu tamo u borbenim funkcijama nego u funkcijama kao što je to rekao i uvaženi potpredsjednik Arlović, u funkciji potpore osiguranju mira. Pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske mogu borbeno djelovati isključivo u samoobrani. Pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske u navedenom razdoblju nikad nisu imali niti upotrijebili napadne borbene aktivnosti. Svi pripadnici hrvatskog kontingenta u misiji ISAF profesionalno su i odgovorno obavljali svoje zadaće. U više navrata za svoje uspješno djelovanje dobili su i posebne pohvale zapovjedništva ove misije. Troškove hrvatskog kontingenta u ovoj mirovnoj misiji u razdoblju od 1. ožujka do 31. listopada iznosili su 47 milijuna i 700 tisuća kuna. U svezi sudjelovanja pripadnika hrvatskog kontingenta u mirovnoj misiji u Afganistanu u razdoblju od 1. ožujka do 31. listopada 2006. može se zaključiti da su pripadnici Hrvatskih oružanih snaga u ovom razdoblju kao i do sada dodijeljene zadaće izvršavali odgovorno i profesionalni pridonoseći svojim sudjelovanjem postizanju krajnjeg cilja ove misije. Republika Hrvatska je značajno proširila naše sudjelovanje u misiji, uvodeći nove namjenske organizirane snage i proširujući područje djelovanja, uzimajući u obzir da se za svaku novu rotaciju misije ISAF zemlje sudionice natječu za mjesta stožernih časnika i dočasnika. Hrvatska je zahvaljujući dobrim ocjenama rada svojih stožernih časnika i dočasnika zadržala svoje pozicije u zapovjedništvu ISAF-a u regionalnom zapovjedništvu sjever te u multinacionalnoj vojnoj policiji u Kabulu. Značajan i visoko ocijenjen doprinos naših pripadnika u mirovnoj misiji u Afganistanu promiče ugled Oružanih snaga Republike Hrvatske kao i međunarodni položaj Republike Hrvatske.
Hvala. Idemo i drugi Prijedlog odluke. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. U mirovnoj misiji u Afganistanu 2003. do 2006. godine Oružane snage Republike Hrvatske su pokazale svoju visoku profesionalnost, postale su pouzdan partner oružanih snaga NATO zemalja. Odlukom Hrvatskog sabora od srpnja 2005. odobreno je sudjelovanje do 150 pripadnika Oružanih snaga i mandat ovoga sudjelovanja u ovom broju vojnika je sa 31.12. ove godine. Radi ostvarenja naših strateških ciljeva, članstva u Europskoj uniji, u NATO-u, u želji hrvatskog doprinosa osiguranju svjetskog mira i stabilnosti, u stavu Hrvatske kao odgovorne zemlje da mora dati svoj doprinos potrebno je i povećati broj naših sudionika u mirovnoj misiji u Afganistanu. Ovo povećanje broja pripadnika vojnika u međunarodnim mirovnim misijama predviđeno je i dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske za razdoblje 2006. do 2015. godine koje je ovaj Visoki dom usvojio na sjednici u srpnju ove godine, te je predviđeno postupno poboljšanje broja pripadnika Oružanih snaga u međunarodnim vojnim i mirovnim operacijama. Za 2007. predviđen je ukupan broj u mirovnim operacijama do 300 pripadnika, a u 2008. godini 400 pripadnika. Posebno naglašavam da je ovaj broj odnosi se na sve formate sudjelovanja, znači i one mirovne misije koje su vođene od strane UN-a, mirovine misije pod vodstvom NATO-a i mirovne misije koje bi vodila operativno Europska unija u sklopu svoje zajedničke europske sigurnosne i obrambene politike. Trenutačno se u misiji ISAF nalazi 38 pripadnika vojne policije, 4 pripadnika medis tima, 10 pripadnika stožernog osoblja, 42 pripadnika namjenskih organiziranih snaga, pješaštva, 7 pripadnika promatračkog tima za vezu ili mot, 29 pripadnika operativno-mentorskog tima za … [[Govornik se ne razumije.]] , 4 pripadnika nacionalnog zapovjedništva i 8 pripadnika nacionalnog elementa potpore i 6 pripadnika nacionalnog obavještajnog elementa što ukupno iznosi 148 pripadnika. Ovim novim prijedlogom odluke Vlada predlaže ovom Visokom domu da usvoji i odobri sudjelovanje sa brojčanim povećanjem postojećih snaga povećanjem broja sudionika u misiji ISAF i to prvenstveno ojačanjem naših snaga u zapovjedništvima misije, povećanjem broja pripadnika nacionalnog tima za logističku potporu, nacionalnog tima za obavještajnu potporu te povećanjem broja osoblja u nacionalnom zapovjedništvu misiji ISAF. Sigurnosna prosudba po regionalnoj podjeli u Afganistanu pokazuje da je sigurno situacija ocijenjena sa stupnjem … [[Govornik se ne razumije.]] sa značajima za područje Kabula jednako kao i za područje sjevera i juga, osim za područje zapada gdje je stupanj ugroze nešto niži. Povećanje aktivnosti usmjereni protiv postrojbi ISAF rezultat je pojačano međunarodnog angažmana u Afganistanu, uspješnosti i učinkovitosti u izvršavanju zadaća, odlučnosti da se sigurnosna situacija stabilizira te ostvare potrebni preduvjeti za postrojbom demokratizaciju zemlje. Poštovana gospodo saborski zastupnici, ovdje je vrlo bitno reći Ministarstvo obrane je predložilo Vladi sudjelovanje u onim funkcijama i onim zadaćama za koje su hrvatski vojnici osposobljeni i potpuno opremljeni. Vrlo jasno smo i glasno rekli, Hrvatska u ovom trenutku niti ima niti želi preuzimati napadne borbene funkcije, radimo one funkcije koje su posebno cijenjene. To je značajnije sudjelovanje u provincijskim … [[Govornik se ne razumije.]] timovima, provincijskim timovima za obnovu te mentoriranje ili obuka vojske i policije Afganistanske narodne armije, Afganistanske policije jer je to u konačnici i izlazna strategija NATO-a za ovu misiju svojim znanjem i iskustvom želimo pomoći njihovim vojnicima, dočasnicima i časnicima da usvoje određenu razinu sposobnosti i u konačnici sami preuzmu odgovornost za stanje u svojoj zemlji. U državnom proračunu za 2007. godinu osigurano su potrebna sredstva, predviđamo da će u 2007. godini troškovi mirovnih misija ukupno koštati negdje oko 219 milijuna kuna, pokrenuti su ili ugovoreni već postupci nabave potrebnih sredstava. Značajnu potporu hrvatskim vojnicima u misiji dajete i vi gospodo saborski zastupnici, prema tome koristim ovu prigodu i preko predsjedništva Sabora i preko našeg matičnog odbora pozvati saborske zastupnike da posjete naše vojnike u misiji jer je to značajna potpora koju oni izuzetno cijene. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor je na 85. sjednici održanoj 7. prosinca 2006. godine raspravljao i Izvješće o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu pod nazivom ISAF i o Prijedlogu odluke o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu pod nazivom ISAF. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno prihvatio Izvješće o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu ISAF u razdoblju od 1. ožujka 2006. do 31. listopada 2006. i većinom glasova odluku o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu pod nazivom ISAF u tekstu kako je to predloženo od predlagatelja odluke. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajniče. Evo ja ću pokušati biti kraći od predsjednika Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Vrlo kratko, nije suvišno naglasiti da prvenstvena uloga ISAF-a je potpora i pomoć Vladi Afganistana u osiguranju i održavanju sigurnosnog okružja u Afganistanu koji će omogućiti obnovu Afganistana i uspostavu demokratskih institucija te proširenje utjecaja Središnje afganistanske Vlade na cijeli teritorij i to je izuzetno važna i vrijedna uloga ove misije. Djeca se vraćaju u škole, milijuni izbjeglica se vraćaju iz susjednih država, investicije, EBRD, ADB, Azijska banka, mobiteli rade, Afganistan se unatoč svega izgrađuje. Institucije države su profunkcionirale, održani su prvi parlamentarni izbori, Parlament funkcionira i mogu reći da mi je bilo zadovoljstvo zadnji put u 6. mjesecu kad sam bio u zadnjoj posjeti Afganistanu da sam imao prilike razgovarati i sa predsjednikom Parlamenta Afganistana gospodinom Kanonijem koji je izrazio želju posjetiti Europu i posjetiti Republiku Hrvatsku i Hrvatski sabor. Dalje.
Pozvali smo ga doći.
Hvala lijepo. U snagama ISAF-a trenutno sudjeluje kao što je rečeno 32 tisuće pripadnika iz 37 država, 26 država NATO-a, 11 država nečlanica NATO-a Australija, Finska, Švicarska, Makedonija, Albanija, Novi Zeland itd. Sjećam se jedne posjete pred nekoliko godina kad je u Afganistanu bilo samo 6 tisuća NATO-ovih vojnika. Ako usporedite i uzmete u obzir činjenicu da je Afganistan barem 10 puta veći od Bosne i Hercegovine i da su 1995. godine NATO-ve snage ušle u Bosnu i Hercegovinu sa 60 tisuća vojnika, onda je sasvim razumljivo, prirodno i logično da se NATO-ova misija na ovom ogromnom, velikom i teškom prostoru s pravom mora i opravdanjem širiti. NATO funkcionira kroz pet zapovjedništava i ono što je velika i značajna promjena je dolaskom engleskog generala Richardsa uspostavlja se integrirano zapovijedanje tom operacijom koje doprinosi učinkovitosti NATO-ove misije u cjelini, svakako da ti napori izazivaju otpore, izazivaju sukobe, ali ta misija u punoj mjeri je istaknula probleme o kojima se razgovaralo u Rigi na nedavnom summitu od nacionalnih restrikcija tzv. zabrana pa sam imao prilike često razgovarati sa ljudima koji su zapovijedali na terenu pa su rekli, imamo vojnike ali ih ne smijemo upotrijebiti. Prema tome, Afganistan i ova misija je itekako imala veliku i ključnu ulogu na transformaciju NATO-a i ne bez razloga Amerikanci su inzistirali da se ovaj summit zaista usmjeri na probleme koji su bili i više nego očiti. Ovog ljeta, Republike Hrvatska se susrela sa novim izazovima i oni su vezani uz zadaću u okviru tzv. omleta, operativnih timova za mentorstvo koji imaju zadaću tzv. comba trening, znači osposobljavanje, obuku i trening koji osposobljava postrojbe za izvršavanje borbenih zadaća. Glavna sigurnosna snaga Afganistana treba biti Afganistanska nacionalna vojska i Afganistanska policija koje su u procesu strukturiranja i angažman NATO-a, glede njihovog osposobljavanja je itekako važan. S obzirom da sam obećao biti kratak zaključit ću i reći ću da se radi o dobrom i kvalitetnom izvješću. Ali pred nekoliko dana imao sam prilike čitati jedno izvješće koje je Američka vojska napisala glede njihovog sudjelovanja u Misiji u Iraku i jedna stvar koja čini mi se da je korisna i mogla bi se preporučiti, dopuniti ovakvo izvješće i sa aspektom koji je vezan uz zdravstveno stanje svih onih koji sudjeluju u tim misijama posebno screeningom nakon što se vraćaju iz operacija. U mnogim testiranjima definitivno registriran je fenomen PTSD-a, posttraumatsko ratnog sindroma i u svakom slučaju pravovremeno, navrijeme ovaj čas s obzirom na sva ova naša iskustva koja imamo i sa braniteljima u Domovinskom ratu to bi mogao biti jedan dodatni oblik upotpunjavanja ovih izvješća i još jedan prilog našoj zaista cjelovitoj i potpunoj brizi za hrvatske časnike, vojnike i dočasnike u ovoj važnoj međunarodnoj mirovnoj operaciji, ne samo NATO-a nego i međunarodne zajednice u cjelini, jer 37 država sudjeluje u provedbi ove zadaće. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, poštovani zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! Što se tiče Prijedloga odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH-a u Mirovnoj misiji u Afganistanu (ISAF) i Izvješća o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH-a u Mirovnoj misiji ISAF-a u Afganistanu za razdoblje od 1. ožujka do 31. listopada 2006. godine moram reći da sigurno ova tema budi veliki interes javnosti pogotovo u svjetlu nedavnih događaja u Afganistanu odnosno prvog ranjavanja hrvatskog vojnika u misiji u toj zemlji. Zbog nekih diskusija u ovom Saboru valja naglasiti i ponoviti još jedanput da naši vojnici nisu otišli u Afganistan ratovati. Misija u Afganistanu odobrena je od strane Ujedinjenih naroda pa su tako i naši vojnici pod okriljem te misije. A glavni ciljevi usmjereni su na pružanje pomoći afganistanskoj Vladi u razvoju nacionalnih i sigurnosnih struktura, obnovi zemlje te u razvoju i obuci sigurnosnih snaga Afganistana. Dakle, naši vojnici ne sudjeluju u direktnim operacijama, borbama i čišćenjima terena već u mirovnoj misiji. To je njihova funkcija. Oni nemaju mandat niti obvezu za nametanje mira već zadaće pri očuvanju mira i obuke afganistanske vojske. A pripadnici Oružanih snaga RH-a mogu borbeno djelovati isključivo u samoobrani. Ovaj Sabor našoj je vojsci dao takav mandat i nitko neće i nema pravo mijenjati takvu odluku Sabora. Pod tim i takvim uvjetima Hrvatska narodna stranka odobrit će i podržat će slanje dodatnih 50 vojnika u Afganistan u sklopu Operacije ISAF i ovdje valja naglasiti da su svi ti vojnici koji profesionalno služe hrvatsku vojsku dragovoljci. Isto tako nitko od njih pod prisilom nije otišao u Afganistan već isključivo dragovoljno, šta također i dalje mora ostati na snazi. Unatoč ograničenom sudjelovanju naših snaga u Afganistanu svi moramo biti svjesni da u ovakvim misijama postoji mogućnost stradanja što je nažalost rizik vojničkog posla. Raspitivajući se kod resornog ministarstva o stanju opremljenosti naših vojnika dobio sam uvjeravanja i evo, ministar je maloprije ponovio da su naši vojnici dobili novu opremu, novo vrhunsko naoružanje, nova oklopno transportna sredstva tako da su oni sada tehnički dobro opremljeni. Ono što moramo popraviti možda u međuvremenu je, ja ne znam jesu životna i druga osiguranja koja naši vojnici moraju imati a ona moraju biti u rangu učesnika svih zemalja koja su u sklopu Misije UN-a u Afganistanu. Ukoliko nije apeliram na resorno ministarstvo da i to pitanje što prije uredi. Smatram da je strateški cilj i interes RH-a ulazak u EU i NATO integracije i naše je mišljenje da nije dobro da bilo tko ovo pitanje koristi u politikantske svrhe kao područje dnevno političke borbe. Pod gore navedenim uvjetima koje je Hrvatski sabor već ranije usvojio, Hrvatska narodna stranka prihvatit će Odluku o povećanju kvote hrvatskih vojnika u Misiji ISAF u Afganistanu sa 150 na 200 vojnika. I na kraju, mislim da je važno reći da mi ovdje u Hrvatskom saboru svi imamo jednako mišljenje o konsenzusu oko toga, oko ulaska u NATO. Međutim, nisam siguran da li smo taj konsenzus postavili sa našim građanima, što je još važnije od našeg mišljenja? To je zadatak vas vladajućih. Tu ste pali na testu. I apeliram na resorno ministarstvo i na Vladu, postoji strategija komunikacije sa građanima o toj temi. Ja vas molim da ju počnete što prije primjenjivati, kako bi potpora hrvatskih građana o ulasku u NATO bila što veća. Jel' treba našim ljudima jasno reći koje su negativnosti ulaska u NATO, koje su pozitivne strane ulaska u NATO koje nadjačavaju te negativnosti. Ja sam siguran da će naši građani to razumjeti i da će nam potpora ulaska u NATO biti puno veća, pa vas molim, evo gospodine ministre vas, da krenete sa sprovođenjem te strategije tako da nam potpora počne rasti. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre! Pa prvo ću se nešto osvrnuti na izvješće vezano uz sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu, popularno nazvano ISAF-u. Naime, mislim da ste izvješće gospodine ministre trebali pripremiti cjelovitije. Naime, mi saborski zastupnici koji smo bili gosti američkog veleposlanstva pa smo bili u NATO zapovjedništvo za Afganistan u Bronsomu. Oni su nam, to je bilo 8. rujna ove godine. Bio je gospodin Kajin, gospodin Vidović, Pankretić, Mario Zubović i ja. Oni su nama onda situaciju opisali kao dosta zaoštravajuću u odnosu na situaciju koja je sada. Naime, zorno su nam ilustrirali da je površina Afganistana 655 tisuća kilometara kvadratnih i to su nam dočarali kako to izgleda kad se to stavi na kartu Europe. Također su nam rekli da u Afganistanu je negdje oko 30 milijuna stanovnika i da 45 godina je prosječni životni vijek u Afganistanu. I da je situacija, da je ova operacija vrlo zahtjevna zbog činjenice što je slaba cestovna infrastruktura. Afganistan nema nikakve cestovne infrastrukture tako da je dobro ovo što smo se pojačali sa oklopnim vozilima i drugim situacijama ali Afganistan naime namjerava, on ima jednu veliku cestu u obliku kruga oko granica Afganistana ali ona nije dovršena do kraja, tako da postoji samo jedna cestovna traka i onda nam se događa situacija da šest sati ili pola dana idu konvoji u jednome smjeru, pola u drugome a da ne govorimo kakva je situacija ako dođe do snijega i svega ostaloga. I situacija 8. rujna je bila već posebno usložnjena i dogodilo se ono što se nije očekivalo da se će dogoditi. Dogodilo se to da su u međuvremenu talibani se udružili sa paštunima, udružili se sa lokalnim plemenskim vođama i počelo je terorističko djelovanje skoro na cijelom području Afganistana osim na zapadu i to je vrlo negativno terorističko djelovanje zato što se uporabljavaju, prednjači znači podmetanje minsko-eksplozivnih sredstava, takvi napadi, posebno nema odgovarajućeg odgovora na bombaše samoubojice, na raketni dio i svega ostalog. Znači, to je takva situacija. I sad pogledajte situaciju dok u to doba znači pod zapovjedništvom ISAF-a, znači govorim o 8. rujnu, bilo je negdje oko 20 tisuća pripadnika s tim da je u međuvremenu sad ta brojka povećanja na 32 tisuće ali tu kad su ušle ove koalicijske snage koje su imale onaj dio vezano za jug i ostalo. I vojno su oni nama rekli da bi njima trebalo za tako zahtjevnu vojnu operaciju najmanje 40 do 50 tisuća vojnika. Jer znate kakva je situacija. Znači, Amerikanci zajedno sa Korejcima i Zelandom oni su imali ovaj dio koalicijske snage koje su imale namjeru čak do summita u Rigi očistiti dio juga i svega ostaloga, a vojno znači kad se jedan dio očisti onda moraju uvoziti snage koje će to područje pokrivati. E sada uzmite 655 tisuća kilometara kvadratnih. 60 tisuća je došlo NATO snaga u Bosnu i Hercegovinu, deset puta je manja od Afganistana. I sada, zamislite kako je to zahtjevno i vojno i drukčije gledano, poglavito što se događa ono što je vrlo loše u Afganistanu jer je pučanstvo Afganistana u početku bilo neutralno. Neutralno je bilo u početku i sad se događa ne samo taj dio jer to je borba i za narkotike jer znamo da se talibani financiraju putem narkotika, da je u međuvremenu došlo do povećanja proizvodnje narkotika negdje dva, tri puta. Prema tome, sve to govori da je situacija u Afganistanu više nego loša i sad u svemu tome moram reći da je projekt koje su NATO zamislio za Afganistan je projekt koji govori i o tome kakva će biti budućnost samog NATO saveza, poglavito vezano sa ovim dijelom prtova i onaj dio što i na koji način se želi napraviti ne samo u smislu vojne sigurnosti toga područja koje se očisti od talibana nego u smislu razvoja i svega ostaloga. Ali što je nas saborske zastupnike zaprepastilo to je ta činjenica da su nama u Bronsumu rekli, veli Hrvatska je obećala da ćete povećati za 100 pripadnika oružanih snaga i još su nam rekli da je Hrvatska obećala da će prihvatiti jedan prt i to su rekli Logar, da je to jedan od najmirnijih kvartova. To je onaj dio, znači mi smo gospodin Kajin i ja smo i članovi Odbora za unutrašnju politiku i nacionalnu sigurnost, mi ništa o tome nismo znali nego dođemo u zapovjedništvo ili ISAF-a u Bronsumu ili dođemo u zapovjedništvo NATO saveza onda čujemo što su hrvatski dužnosnici odnosno u ovom slučaju rekli su ministar obrane, što je on obećao i što će se i na koji način se raditi. Prema tome, sve to govori o jednome drugome dijelu da o tim stvarima, o svemu ostalom mora biti informiran Hrvatski sabor. I onda se javlja onaj drugi problem, ovo zašto je tako mala potpora hrvatskih građana za pristup NATO savezu. Pa to je i ovaj jedan problem da se to sve saznaje ili iz tiskovina ili iz nekih drugih dijelova umjesto da se govori kako i na koji način. Naime, situacija mirovna misija u Afganistanu je sasvim druga od recimo situacije u Iraku i ovdje je stvarno bitna situacija da ova mirovna misija uspije jer ovdje nije u pitanju nafta, nije ništa drugo nego ovdje je u pitanju omogućavanje boljega života stanovnicima Afganistana. Ali što vrijeme ide dalje to je situacija sve lošija i sve nepovoljnija. Prema tome, svakako da u ovome dijelu moramo voditi računa da mi moramo razvijati strateško savezništvo sa Sjedinjenim Američkim Državama što je ova Vlada dosta propustila, bila se jedno vrijeme orijentirala totalno na Europsku uniju i u tome dijelu i zbog onoga dijela što smo mi tražili iz HSP-a a to je da bi mogli razgovarati o tome da dođe do proširenja broja naših pripadnika oružanih snaga u mirovnoj misiji onda moramo dobiti jedno jamstvo vezano i za ovaj summit u Rigi koji je održan a to je da će Hrvatska kao takva biti nominirana i da može očekivati da će dobiti 2008. recimo pozivnicu za NATO savez. I to su predstavnici znači Sjedinjenih Američkih Država koji su tamo, oni su to ispunili i zato mi danas sasvim drukčije razgovaramo iz Hrvatske stranke prava oko toga jer smo rekli to je jedan minimum gdje mi možemo dići našu ruku za upućivanje naših dodatnih pripadnika u mirovnu misiju, s tim da tu normalno opet tražimo ovaj dio jamstva da neće doći do promjene ovoga mandata u smislu ovoga što se govori i da će se nastojati maksimalno osigurati ovaj dio puna zaštita. Jer pazite, moramo biti svjesni situacija nije dobra, postoje razno razne mogućnosti da dođe do ugroze. Ali hvala Bogu, i to je ono što je lijepo bilo čuti i osjetiti se kao Hrvat i kao zastupnik Hrvatskoga sabora. Gdje god smo došli to je teško kazati, te birane riječi kojima su najviši zapovjednici ili recimo general Robinson, general Harel, general Jones i svi ostali kojima su govorili o hrvatskom vojniku na koji način hrvatski vojnici izvršavaju, kakva je situacija sa drugim pripadnicima to je stvarno lijepo čuti. I zbog toga znači tražimo i da se ovaj dio maksimalno posveti u smislu one pune opremljenosti i svega ostaloga kako bi ta zaštita od eventualne ugroze života se svela na što je to moguće manju mjeru jer normalno sudjelovanje to je mirovna misija. Ali gledajte problem je taj veliki što normalno treba omogućiti, održani su izbori parlamentarni ali ovaj dio sporo ide vezano za razvijanje sigurnosnog dijela Afganistana. 40000 oni namjeravaju imati vojnika ali taj proces ide sporo kao što ide sporo ovaj proces vezano sa osposobljvanjem te njihove policije i u tome dijelu normalno tu će Sjedinjene Američke Države imati posebnu ulogu jer je bitno te dijelove što prije osposobiti znači njihovu nacionalnu gardu, njihovu vojsku i njihovu policiju jer događa se ona situacija da nažalost talibani sve više novačiti terorista u svoje redove poglavito što je potrebno dalje znači nastaviti ove dijelove razvoja Afganistana, školovanja djece. Znamo kakva je situacija bilo. Puno je djece konačno upućeno na školovanje. Otvaraju se neke proizvodne i druge mogućnosti jer ako ova misija, mirovna misija NATO ne uspije u Afganistanu to neće biti dobro po mir i po sigurnost u svijetu u budućnosti. Ne daj Bože da ova misija propadne onda je pitanje da, neću točno govoriti do čega bi svega moglo doći. Prema tome trebamo biti realni sa situacijom. Znači kazati kakva je i dobro je i ovo jamstvo ministra obrane da se mandat neće mijenjati, da će mandat ostati u onome dijelu koji se kratko kaže patroliranje, provjera, promatranje. Znači to je temeljni dio mandata da neće naši pripadnici sudjelovati u akcijama čišćenja terena. Da to prije svega sudjeluju pripadnici marinci odnosno pripadnici američke vojske uz ovaj dio drugi, Zelanda i drugih koji u tome sudjeluju. I da ćemo se na tome zadržati, da imamo jamstvo u datom trenutku da neće doći do nikakvih izigravanja ili nekih situacija, da će se mandat promijeniti sa situacijom na terenu i također da imamo ovaj dio strateški gledano izvlačenja i svega ostaloga u najgoroj situaciji. Evo toliko, hvala lijepa.
Hvala. Ministar obrane Berislav Rončević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici ja zahvaljujem zastupniku Kovačeviću što će, što je rekao da će u ime Kluba podržati odluku međutim dužan sam reći nekoliko ispravki iz sadržaja navoda. Ministar nije obećao, ništa to nije ministrova privatna vojska. To je, oružane snage Republike Hrvatske. I ministar je rekao samo ono što je, što su rekli saborski zastupnici prihvaćajući dugoročni plan razvoja oružanih snaga. Zaključak NATO Istanbulskog summit-a je rekao da svaka zemlja treba dati 8% kopnene komponente. To je u našoj projekciji veličina do 700 ljudi i mi smo jasno i glasno rekli: «Mi u ovom trenutku to ne možemo jer u ovom trenutku nemamo pripremljene snage i nemamo opremljene snage da bi odmah imali 800 vojnika van granica Republike Hrvatske u misijama.» Mi ovo povećanje radimo postupno i ovo povećanje je predloženo saborskim zastupnicima u onom trenutku kad smo imali potvrđen i proračun Republike Hrvatske na našoj poziciji. Vrlo je opasno preuzeti obveze a kasnije nemati dostatna sredstva za financiranje tih obveza. I drugi navod s kojim se apsolutno ne mogu složiti ova Vlada je ostvarila strateško partnerstvo sa Sjedinjenim Američkim Državama a to potvrđuju i riječi predsjednika Busha koji je jasno i glasno, ne može jasnije rekao da će se osobno založiti da Hrvatska postane NATO članica 2008. godine. Ako ima jačeg strateškog partnerstva ostavljam vama.
Ispravak navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče ovo što sam rekao mogu potvrditi i zastupnici koji su sa mnom bili. Otvoreno su nam rekli Hrvatska je obećala, ministar je obećao da ćemo povećati za 100 pripadnika jer to nama treba i mi pozdravljamo to. Također su nam rekli i o «Prtu» što niste ništa rekli, a kod strateškog partnerstva ja sam i rekao da je ovo jedan od načina kako se treba razvijati partnerstvo. Hvala.
Klub SDP-a, poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo da u ime Kluba SDP-a kažem na početku da će Klub SDP-a podržati ovo proširenje, povećanje broja naših vojnika u mirovnoj misiji no također ćemo tražiti i dva zaključka da uđu u odluku o proširenju naše misije. Prvo što želim reći jest činjenica da u Hrvatskoj u javnom mnijenju među građanima Hrvatske postoji dosta otpora i još više nerazumijevanja toga što mi to zapravo u Afganistanu radimo? Što mi to tamo tražimo? I što se to tamo događa? Za to nisu odgovorni građani. Za takvo stanje je odgovorna prvenstveno Vlada Republike Hrvatske. Ono što bi građani Republike Hrvatske trebali znati je prvo činjenica o tome što je to Afganistan. Danas kolega Kovačević je spomenuo podatak da je riječ o zemlji koja je 14 puta veća od Hrvatske. Jedna od najsiromašnijih država svijeta u kojoj je 90% stanovništva nepismeno. U kojoj se desetljećima ili stoljećima vode ratovi. U kojima je, ne znam u 20. stoljeću 15-tak predsjednika vladara bilo smijenjeno ubojstvima. Možda najzapušteniji teritorij na planeti zemlji. Zemlja u kojoj je upravo djelovanjem međunarodnih snaga svrgnut možda jedan od najmorbidnijih režima u povijesti čovječanstva, talibanski režim i da je doista bilo pitanje civilizacijske obveze biti tamo prisutan. To je premalo našoj javnosti poznato. Našoj javnosti nije poznato niti to, tako banalna činjenica koju mi mislimo da svi znaju da smo mi tamo u mirovnoj misiji i da smo mi tamo temeljem rezolucija Ujedinjenih naroda. I da to nije nikakav američki rat protiv bilo koga nego da je to mirovna misija u kojoj sudjeluje 37 država svijeta. U kojima sudjeluju i zemlje nečlanice NATO-a uključivo jednu Austriju, jednu Finsku, Novi Zeland i tako dalje i to je potrebno znati ako naši ljudi tamo odlaze. A to se u Hrvatskoj nedovoljno zna. Još je veća, veći problem ukoliko se da tako kažem dnevno ne informira na pravilan način što se tamo događa? Hrvatska javnost ne zna a trebala bi znati da je prošle godine, prošla godina u Afganistanu bila najkrvavija od početka sukoba i da je u 2005. godini su se napadi pobunjenika povećali 20% u odnosu na prethodnu, da je broj poginulih pripadnika koalicijskih snaga više nego dvostruko veći u odnosu u 2005. recimo u odnosu na 2004. Za 2006. ne znam točne podatke i da je oko 1600 pripadnik koalicijskih snaga i ISAF-a poginulo u Afganistanu. To se mora znati. Mi ne možemo tražiti podršku naših građana za sudjelovanje u našoj misiji, a da se ne znaju svi razlozi i sve opasnosti koje se kriju u jednom takvom sudjelovanju. Transparentnost u donošenju odluka ovoga tipa koja je na našim građanima, a na nama koji predstavljamo te građane posebno mora biti prvo načelo da tako kažem donošenja odluke. Mi to preuzimamo odgovornost za ono što se eventualno može dogoditi i našim pripadnicima Oružanih snaga i nitko ne može biti iznenađen ako se što takvo dogodi. Ali mi moramo reći zašto smo tamo? Imali smo sada slučaj prvog ranjavanja što je dakako uzbudilo javnost. Utoliko je važnije da se dakle kroz to redovito izvješćivanje i nikako nonšalantan i neodgovoran odnos prema obavješćivanju javnosti zna što se tamo događa. Kolega Kovačević je spomenuo našu nazočnost a jednom zanimljivom posjetu Slovačkoj, NATO stožeru, stožeru ISAF-a kojemu smo pribivali nas nekoliko zastupnika, pa i jednoj posjeti koju smo imali ove jeseni Pentagonu, Sjedinjenim Američkim Državama, State departmentu, Minessoti itd. i doista moramo reći da nisam to doživio kao kurtoazno. Sve moguće pohvale su išle na račun našega sudjelovanja u ovoj misiji. No, nije izmislio kolega Kovačević činjenicu da smo ostali pomalo zatečeni pa pomalo i uvrijeđeni kada sam u jednom trenutku upitao zapovjednika misije kako on vidi naš budući angažman. Da li kroz popunjavanjem određenih niša kvalitete recimo, da mi jačamo vojnu policiju itd. On mi je rekao ne, imate jednu prekrasnu provinciju. Govorio je o … [[Govornik se ne razumije.]] imate evo jednu prekrasnu provinciju i pokazao prstom na Logar nedaleko Kabula i mi smo ostali malo zatečeni. Ne zato što to ne bi bilo dobro prihvatiti. Zašto? Ako će prihvatiti neke druge zemlje mogla bi i Hrvatska, ali o tome se moraju ozbiljne rasprave provesti, o tome, to se mora ozbiljno pripremiti. Jer ta mirovna misija podrazumijeva ne samo vojnu komponentu, nego i civilnu. To znači moramo tamo bolnice graditi, škole graditi, ceste graditi itd. Mi nemamo naprosto financijski potencijale i mogućnosti da to napravimo. Što znači dakle zapovijedanje jednom takvom provincijom. To je priča u koju ako se opredijelimo možda ćemo ići za dvije godine, tri, pet. Ne znam. Ali, ni to ne smije biti vojna tajna. To mora biti stvar o kojoj ćemo, jer je riječ o koži naših ljudi, naših građana, pa ako hoćete i novcu morati biti obaviještena javnost. Tu se nema što skrivati. Dakle, mi moramo, naši građani moraju znati točno kamo idu naši vojnici koji su u misiji. U koji to dio Afganistana. Mora se uvijek bez tajenja reći, upozoriti koje su opasnosti koje vrebaju i što je najvažnije mi moramo biti svjesni da smo učinili sve što možemo, sve što možemo da maksimalno, vrhunski koliko možemo kažem opremimo naše vojnike. Da ih opremimo dakle i materijalnim i tehničkim sredstvima, ali i znanjem, uvježbanošću itd. da sačuvamo njihovu sigurnost u obavljanju te misije. Zato predlažem da se u okviru odluke koju ćemo donijeti usvoje i dva zaključka koja ja nisam čini mi se sada uzeo, a imao sam ih napisana. A imate već? Dva zaključka da naprosto malo povećamo, pojačamo da tako kažem ovu obvezu informiranja, pa dakle predlažem da prihvatite i zaključak koji može biti iza točke 4. da se obvezuje Vlada Republike Hrvatske da o svakoj mogućoj promjeni mandata kao i svakoj ozbiljnijoj promjeni okolnosti angažiranja posebno vezano uz nesigurnost nacionalnog kontingenta ili dijela nacionalnog kontingenta Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu odmah izvijesti Hrvatski sabor. Nije dovoljno svakih 6 mjeseci, nije dovoljno. Nije dobra situacija koju smo imali da nam se predsjednik Vlade čudi otkuda naši vojnici ili Predsjednik Republike da ne zna što gdje rade naši vojnici. To se mora. Kad oni ne znaju kako će znati građani? I drugo, obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da u suradnji sa Predsjednikom Republike Hrvatske poduzme aktivnosti na poboljšanju opremljenosti pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u pogledu tehnike i opreme u mirovnoj misiji vezano za njihovu sigurnost i sposobnost izvršenja zadataka. Dobro je ovo što smo čuli da su stanovita poboljšanja u opremljenosti već učinjena. Ali, ocijeni li se da to nije dovoljno jer mi smo sastavnice različitih postrojbi tamo. Mi jesmo u mirovnoj misiji. Mi se branimo tamo ako nas se napadne. No međutim, da li smo osposobljeni i da se branimo. Prvenstveno ovdje mislim na transportne mogućnosti naših snaga. Ako smo poslali i ako šaljemo ljude mi moramo učiniti sve da se očuva njihova sigurnost. Evo dakle uz tvrdu obvezu koju moramo svi preuzeti jer znate danas ćemo lakše dignuti ruku za ovo, ali dizanje ruke za proširenje, povećanje broja pripadnika naših, naše misije znači dizanje ruke i za odgovornost za takvu jednu odluku. I zato apeliram stvarno na sve nas da budemo ozbiljni maksimalno i da ne prijeđemo olako preko te naše dužnosti i te naše obaveze. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krešo Ćosić.
Pa evo dozvolite ipak zbog objektivnosti trebalo bi reći sljedeće. Kriva je hrvatska Vlada što ne obavješćuje javnost. Ja ću reći to nije točno. Ministar je iznio u više navrata jasne činjenice da se hrvatski časnici, vojnici nalaze u misiji ISAF-a i ta misija se širi Afganistanom. No međutim draga gospodo šta pišu mediji? Kaže hrvatski vojnici nalaze se na jugu Afganistana gdje sudjeluju u američkoj borbenoj operaciji "Enduring freedom". Ministar obrane taj, a Hrvatski sabor to nije nikad odobrio. Netočno. Prema tome ne možemo optuživati hrvatsku Vladu ako se vrlo jasne informacije i činjenica krov referiraju. Hvala lijepo.
Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Pa meni je drago da smo došli ovi zaključci. Meni je drago da se svi pozivamo na javnost. Međutim činjenica je da se ova rasprava održava u 6 i 39 minuta popodne. Možda i zbog toga da bi se izbjegla javnost. A odgovornost je gospodine Ćosiću ogromna na svima nama. Ja neću sada nastaviti polemiku koju ste vi započeli sa mnom, da li NATO gubi ili dobija rat u Afganistanu, ali ću ponoviti riječi američkog ministra obrane .. [[Govornik se ne razumije.]] gospodina Roberta Gatesa koji je otprilike rekao da Amerika u ratu niti dovija niti gubi rat. Rekli ste sada je to drugo. O.k. Irak je drugo. Afganistan. To je jedno od onih tema gdje moramo biti prije svega iskreni prema samima sebi, preuzeti jasno odgovornost, s time se svi slažemo od ovoga Doma preko ministra ne znam predsjednika Vlade do predsjednika države. Preuzeti odgovornost za sudbinu naših vojnika u Afganistanu pa i na neki način i za budućnost samim time i ove zemlje kao i one tamo. Moj privatan stav poznat i javnosti u Hrvatskoj i Američkoj ambasadi i predstavnicima NATO-a u Bruxellesu pa i onima u Bronsfield gdje se nalazi to zapovjedno vojno mjesto, znači radi se o Nizozemskoj, a kojim se zapovijeda trupama u Afganistanu. Danas na odboru isto tako nije točno da sam bio suzdržan kao što stoji nego sam bio protiv. Neki pojedinci čak iz opozicije su tražili da nam se u Afganistanu dodijeli u zapovjedništvo cijela jedna pokrajina. Ja sam se tome jasno protivio tvrdeći onda, a ponovit ću i sada da način na koji su nastupili Sjedinjene Američke Države i NATO u Afganistanu na kraju bojim se neće uroditi plodom. Govorio sam da Sjedinjene Američke Države NATO u Afganistanu proći će kao što su prošli Rusi '80.-ih godina. Meni je drago da ovdje svi spominju neke karakteristike recimo te zemlje pa onda smo čuli da je Afganistan jedna od nanerazvijenijih zemalja svijeta, da je po površini veličine otprilike dviju Francuske, da ima negdje oko 30 milijuna stanovnika, da je prometno krajnje nerazvijena, da je glavna gospodarska grana u toj zemlji opijum, a u Afganistanu se u ovom trenutku nalazi oko 22 tisuće NATO-vih vojnika koji cca. kontroliraju ne više od 70% teritorija te zemlje. Uz njih tamo je još negdje oko 70 tisuća njihovih vojnika, znači iz Afganistana, odnosno njihovih policajaca koji između ostalih uvježbava i Hrvatska vojska. NATO u ovom trenutku hitno zahtijeva nekoliko tisuća vojnika jer u protivnom i oni sami kažu ili boje se da operacija je osuđena na neuspjeh. Kao što piše recimo bivša Američka ambasada gospodin Montgomery talibani su se očigledno pregrupirali, utočište nalaze u Pakistanu, Al'quaida stalno regrutira nove bore koje im dolaze sve češće iz Iraka, i on navodi da prijeti opasnost da se Afganistan ili da se u Afganistanu dogodi kaos nalik onom u Iraku. U Afganistanu kao što je gospodin Vidović maloprije spomenuo stradalo je tisuću 600 vojnika međunarodnih snaga, američkih, engleskih itd. Ali lako je moguće da isto tako postane nova lansirna rampa za nove terorističke napade iz Afganistana prema Europi ili zapadnim zemljama. E sad, gdje je u svemu tome Republika Hrvatska iako ja kažem da je teže možda bilo usprotivi se slanju dodatnog kontigenta vojnika u Bruxellesu nego što je to danas činiti ovdje u ovoj sabornici. Moj ključan argument u Bruxellesu bio reko nažalost to može potvrditi gospodin Zubović i Kovačević i Vidović i gospodin Pankretić, proći ćete kao Rusi. Drugo, sa tim trupama se Afganistan ne da kontrolirati. Sa 22 tisuće vojnika Afganistan se ne da kontrolirati. I treće, ne želim sudjelovati u odgovornosti za pogibiju nekog hrvatskog vojnika, a prije ili kasnije i do toga će gospodo doći. Hrvatski vojnici koliko god je to teško izgovoriti bojim se da će ginuti. I nema nikoga tko je odgovoran u ovome Parlamentu koji to može zanijekati. Nije isto tako nepoznato da sam 2001. kad je donesena odluka o slanju vojnika u Afganistanu digao ruke za. Zašto? Prvo, nakon 11. rujna 2001. međunarodna zajednica po mom sudu morala je reagirati. Onih dana kada se je dogodio napad na Washington odnosno na New York po mom sudu to je bio napad i na Hrvatsku. Drugo, nemojmo zaboraviti da je za vrijeme Domovinskog rata svijet itekako pomogao Republici Hrvatskoj, točnije Ujedinjeni narodi i oni su na našem prostoru u nekim trenucima imali i preko 12 tisuća vojnika pod plavim kacigama. I mi smo bili tada i jesmo i danas na neki način dužni se revanširati Ujedinjenim narodima. Isto tako sam svjestan činjenice da u Hrvatskoj vojski preko noći možemo pronaći ma ne 50 ili 150 već tisuću dobrovoljaca koji će ići u Afganistan ili gdje god treba. Dnevno mnogi, evo kao što slušamo neke njihove pod navodnicima ispovijesti, računa na tih 100 dolara puta 30 dana znači to je 3 tisuće dolara mjesečno plus plaća i onda računaj da u šest mjeseci mogu kupiti jedan stan jasno pod uvjetom da se vrate ili ako idu u ta dva uputa u mirovnu misiju onda mogu nakon godinu dana tako provedenog vremena u toj misiji, sebi priuštiti ili svojoj obitelji neki stančić od 35 ili 40 kvadrata. E sada da li radi novca se oni javljaju, da li radi položaja u vojsci, da li zbog adrenalina ja to ne znam, ali u Hrvatskoj vojsci zasigurno ima dobrovoljaca i više no što ih Hrvatska može poslati izvan zemlje. I isto tako sam svjestan ako želimo ujedinjenu Europu, ako želimo u Europsku uniju, onda ne možemo jednostavno zaobići NATO. Tako je to bilo recimo 2001. godine, pa potom uvijek do sada kada smo obnavljali našu misiju nastupao sam na približno isti način. Ono što je isto tako potrebno istaći je sljedeće. Ta misija košta hrvatske poreske obveznike ako se ne varam za 150 vojnika oko 150 milijuna kuna godišnje. 150 milijuna kuna godišnje. Znači za 200 vojnika to će biti oko 200 milijuna kuna, to je negdje oko 4% vojnog proračuna koji je danas dosegao iznos od 4,4 odnosno 4,5 milijarde kuna. Ali za Hrvatsku vojsku ili za posljedice rata itd. Hrvatska kada uzmemo ovdje invalide i obnovu i penziju tih invalida itd. izdvaja zasigurno još 5, 6 milijardi kuna, gotovo se slobodno može reći 10% hrvatskog proračuna kao ni jedna zemlja u Europi ide za te namjene. To svijet, tu svijet to stalno govorim, mora razumjeti Republiku Hrvatsku. U međuvremenu dolazi do Summita NATO-a u Rigi. Hrvatska je mi smo to svi znali, očekivano spomenuta i Hrvatska će vjerojatno ući u NATO savez 2008. godine. NATO savez tu se vjerojatno svi slažemo je prva stepenica da bi sutradan Hrvatska ušla u Europsku uniju. Ako ne uđemo u NATO Hrvatska teško da može očekivati poziv iz Bruxellesa, odnosno iz Europske unije. Znamo isto tako da se NATO mijenja. Danas NATO ima 26 članica. 2008. ulaze znači Albanija, Makedonija, Hrvatska biti će ih 29, tamo negdje možda 2012. ili 2015. biti će ih preko 30-tak zemalja. Konačno ono što je isto tako zanimljivo u Afganistanu svoje jedinice imaju i Švicarci, i Austrijanci i Finci i tome sl. Ja namjerno ovdje spominjem baš Švicarce koji su od pamtivijeka neutralni, koji su tek tamo ako se ne varam 70-tih godina ušli u Ujedinjene narode, koji nisu u NATO-u, nisu u Europskoj zajednici ili uniji, ali su evo vidimo zato u Afganistanu. Riga nam je isto tako ponudila transformaciju NATO-a. priče o demokraciji NATO-a itd. ja neću komentirati, ali šta ćemo, NATO je tu. E sada se postavlja pitanje kako dalje. NATO se očigledno pretvara u snage za brzu intervenciju, hladni rat je definitivno za nama, Sovjetski Savez se je srušio bez ispaljenog metka, ali Europa se više znači ne brani, pod navodnicima od komunizma već terorizma i to ne čini na prostoru Europe nego čini na prostoru srednje Azije sve više daleke Azije. Činjenica je isto tako da danas mnoge zemlje razmišljaju i povlače ove svoje trupe iz Iraka, a ja tvrdim da je to itekako usko povezano u ovome času s Afganistanom. Zadnja koja je pred nekoliko dana povukla posljednje svoje vojnike bila je Republika Italija pred recimo nekoliko mjeseci ili ne više od godinu dana i Španjolska. I sad što nam je činiti? Hrvatska ima u Afganistanu 148 vojnika. 2007. znači iduće godine Republika Hrvatska u Afganistan mora poslati još 50 vojnika, znači tada bi došli negdje na brojku od 200 vojnika, a 2008. znači po izborima koji se kane održati krajem iduće godine, neka nova vlast ili ova nije bitno, poslati će još stotinu vojnika što su obećali i Vlada i Predsjednik države, a to onda znači da ćemo mi preuzeti jednu pokrajinu na prostoru Afganistana. Cijena 2008. te misije sa 300 vojnika sigurno će dostići negdje 300 milijuna kuna, gotovo bih se usudio reći sa opremom itd. u prvoj godini 10% vojnog proračuna koji danas dosiže iznos od 4,5 milijardi kuna. Postavlja se isto tako pitanje da li to Republika Hrvatska može izdržati. Financijski zasigurno da, biti će manje za modernizaciju vojske u zemlji, ali svi se slažemo našim vojnicima u mirovnim misijama ne smije ništa faliti. Pitanje drugo je, da li sada Hrvatska može podnijeti smrt nekog vojnika bez većih potresa? Vjerojatno da. Ali da li može podnijeti smrt nekog vojnika ova ili ona politika? Ja to jednostavno ne želim komparirati sa nekim slučajevima u zemlji, ali isto tako teško je preuzeti za to odgovornost. Vjerujem da može to podnijeti i hrvatska politika, ali problem je druge prirode, kako sada objasniti da se šalje vojsku po mom sudu u unaprijed izgubljenu misiju, točnije u misiju gdje se traži samo jedno rješenje. Časno povlačenje NATO-a, odnosno prije svega trupa Sjedinjenih Američkih Država, odnosno Engleske iz Afganistana. Međutim što znači još ću jedanput ponoviti, slanje 300 vojnika u Afganistan. To je zapravo preuzimanje jedne pokrajine, znači za dvije godine u to sam siguran, jednog tog zapovjednog mjesta. Sve se to dešava na neki način u toj izbornoj godini, sve se to dešava u vrijeme kada jedna Italija npr. napušta Irak, o tome razmišlja Engleska, o tome otvoreno govore, o tome razmišlja čak i Amerika što će reći da će se težište na neki način borbi nakon toga seliti iz Afganistana, iz Iraka u Afganistan i ono čega se ja najviše plašim, pogibije nekog hrvatskog vojnika, a bojim se da je isto tako laž da će ti vojnici ostati na relativno mirnom sjeveru. Oni sve više odlaze to vidimo na put ratom zahvaćenog juga. Što je najveći problem u Afganistanu? To što afganistanske vlasti u ovom trenutku imaju svega 70 tisuća vojnika plus ovih 20 tisuća koje je došlo iz svijeta, to je recimo negdje oko 90 tisuća na 30 milijuna stanovnika. Tvrdim da je to malo. I peto, to pitanje se apsolutno politizira ili se je politiziralo do današnje večeri u hrvatskoj javnosti. I u takvoj atmosferi kada idemo u izbornu godinu, kada svako pitanje postaje političko pitanje izuzetno teško se je, gospodo, i opredjeljivati. Ova operacija, ja se bojim da će završiti s neuspjehom, ali isto tako svjestan sam činjenice što su međunarodne trupe značile Republici Hrvatskoj i da Republika Hrvatska ne može se samo izolirati pa ni po ovome pitanju. E sad, da li bi hrvatski vojnici bili sigurniji da je tamo još 50 vojnika iz Hrvatske ili sutradan 300, ja to ne znam, ali siguran sam da je ovo misija, da je misija ulaznica Hrvatske u NATO, ali vidjet ćemo kako će se sve to odvijati, a bojim se da neće to dobro završiti.
Hvala. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja bi htio ipak podsjetiti reda radi da ova mirovna misija u Afganistanu treba osigurati uspostavljanje prijelazne uprave i nakon toga uspostavljanje, funkcioniranje jedne demokratske države na temelju volje građana, odnosno biračkog tijela koje to treba osigurati u Afganistanu. Drugo što bi htio podsjetiti da je ova mirovna misija odobrena od strane Ujedinjenih nacija i treće, da je NATO na temelju tzv. Bonskog sporazuma prihvatio sudjelovanje u ovim operacijama. Sad prvu stvar koju bi trebalo razglobiti. Naravno da ima uzajamno uzročno-posljedične veze i između Afganistana i Iraka, ali operacije i misije u Iraku združenih snaga pripadnika Međunarodne zajednice i Afganistana nisu iste. Ni po svom osnovu ni po svom pravnom utemeljenju ni po podršci Međunarodne zajednice. Ujedinjene nacije oko Iraka nisu stajale iza toga i nisu taj dio odobrile dok je oko Afganistana sasvim druga situacija. Treću stvar koju bi trebalo raščistiti. Znate, mi kad ovdje raspravljamo onda često puta se dobije dojam kao da NATO ima neke svoje vojne snage i svoje vlastite nekakve vojne jedinice i operacije. NATO nema to. To je ono što je važno razlučiti. Snage NATO-a su snage članica, njegovih država članica NATO-a. Tek sada u transformaciji NATO se pokušava raditi na formiranju nekih zajedničkih snaga kao što su snage za brzu intervenciju, ne znam, protuobavještajne službe, odnosno informativne službe i eventualno medicinski korpus. Ali vlastitih snaga on do sad, zasada nema. To su snage naših članica NATO-a. I isto tako pošto je NATO savez suverenih država, svaka od tih članica ne samo da je preuzela obaveze i odgovornosti nego i neka prava kad je u to ulazila. Prema tome, ona odlučuje u kojoj će mjeri sudjelovati u pojedinoj misiji i do kad će u toj misiji sudjelovati. I sad, šta je važno naznačiti. Važno je naznačiti što je korektno i sasvim u redu napisano i u ovom izvješću koje smo mi dobili, da ove operacije, da pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske kao i ostalih članica NATO-a koji se nalaze u Afganistanu nemaju nikakav mandat ili sposobnost tzv. nametanja mira. To piše izričito. Nego već zadaću od potpore o očuvanju mira, obuke afganistanske vojske, ali i civilne policije, vojne policije i civilne policije te kontakte sa stanovništvom radi izgradnje povjerenja ili bolje rečeno, preciznije rečeno radi stvaranja preduvjeta da mogu profunkcionirat legalno i legitimne vlasti Afganistana na tom prostoru. Prema tome, mi imamo nešto što se u Hrvatskoj dešavalo za vrijeme Domovinskog rata, gdje na privremeno zaposjednutim teritorijima, okupiranim teritorijima međunarodne snage su tamo stvarale uvjete da počnu funkcionirati i uspostavljati normalne legalne i legitimne vlasti svoju funkciju i naravno da se počnu stvarati preduvjeti da Republika Hrvatska ostvari puni i teritorijalni i pravni suverenitet na tom prostoru. Tako se i u Afganistanu. I u tom pogledu je to sasvim jedna druga situacija. Šta je problem? Problem je nastao zapravo oko onoga što se dešava danas u Afganistanu. Danas se u Afganistanu dešava da je došlo do poboljšanja sigurnosne situacije, da su se talibani i druge snage koje su protiv sadašnje prijelazne uprave pregrupirale i počele oružanim aktivnostima i terorističkim aktivnostima ugrožavati ne samo legalne i legitimne vlasti u Afganistanu, civilne i vojne prirode nego i snage Međunarodne zajednice, odnosno NATO-a koja treba omogućiti tim snagama, odnosno tim tijelima da funkcioniraju. I što je najčešće i najinteresantnije, ovdje se sada ne radi o tome da snage uključuju i Republiku Hrvatsku koja se u tom dijelu trebaju osiguravati i uspostavljati pitanje povjerenja i ne znam, održavanje ili očuvanje mira nego često puta mogu biti uvučene u sukobe. I toga moramo biti svjesni ali to iz ovoga teksta tko god hoće to realno pročitati, to jasno vidi i napisano. I osim toga, u tom kontekstu je sasvim jasno i još jedna stvar koja je veoma bitna. Pitanje do koje mjere se može pojaviti rizik uvlačenja u tom dijelu. Jedno je pitanje kada pripadnici NATO snaga u očuvanju mira pokušavaju osposobiti i obraniti ugrožene temeljne vrijednosti i sami sebe kroz pitanje samoobrane, a drugo je pitanje kada bi to zahvatilo širi prostor u pojedinoj regiji gdje bi zapravo bilo, pretvorilo se u ratne, odnosno oružane sukobe koji mogu imati oblik djelovanja lokalnog oružanog sukoba u tom prostoru ili u situaciji koja zapravo po prirodi stvari pretvara se u nametanje ili ne samo u očuvanju mira nego onih ugroženih takvih umetanja jer je već ukinut. E u takvoj situaciji se otvara pitanje šta tada treba Republika Hrvatska raditi. I zbog toga mi smatramo i zato smo i predložili ova dva zaključka uz Prijedlog odluke, da bi tada na vrijeme trebalo upozoriti ne samo izvršnu vlast, ne samo zapovjednu strukturu nego i Hrvatski parlament iz dva važna razloga. Prvi je razlog da se poduzmu mjere, da se sačuvaju životi i zdravlje naših pripadnika Oružanih snaga. Da ne dođe do … [[Govornik se ne razumije.]] ili da ne dođu u takvu situaciju u kojoj će biti ugroženi njihovi životi i djela. I druga situacija, da iza odluka vojnih tijela postoji politička odluka predstavničke vlasti i izvršne vlasti zapravo države u odnosu na zajedničko zapovjedništvo i u odnosu na NATO sustav u kojem se mi tamo zapravo de facto nalazimo. Prema tome, to je veoma važno i zbog toga mi smatramo da bi bilo dobro uz ovu odluku usvojiti oba dva, odnosno donijeti i oba dva ova zaključka. Jer time stvaramo pretpostavke, ajde da pojednostavimo narodnim jezikom kažem, ne daj Bože ak se nešto dogodi, da možemo na vrijeme reagirati, da pokažemo zapravo jedinstvo političkog stajališta oko nacionalnog interesa zaštite života naših vojnika. Još jednu stvar sam htio posebice naglasiti u svojoj raspravi. Zahvalan sam zapravo podnositelju ovog izvještaja što je jasno napisao da postoje problemi oko strateškog prijevoza i kako medicinskih, tako i ljudi, itd., i gdje se lijepo piše nepostojanje vlastitog strateškog prijevoza. Znate, to objektivno moramo priznati da smo u inferiornom položaju, jer naše snage ovise o saveznicima. Ovdje nećemo moći osigurati takva sredstva koja će moći nadomjestiti sve ovo što nam fali jer to u proračunu nema, ali ono što možemo možemo ovlastiti i ojačati naše stajalište. Našu ajde vojnu, civilnu komponentu, naše Ministarstvo obrane da u razgovorima sa partnerima uz kojima zajednički djelujemo tamo zapravo kroz ovaj međusobni sporazum učvrstimo prava, obaveze i odgovornosti oko preuzimanja i izvlačenja naših snaga ako dođu u situaciju pogibeljnu po život i tijela tih ljudi. I posebnu stvar koju bih htio vezano za odluku naglasiti ne radi toga što ona nije jasna sama po sebi bar što se mene tiče, nego radi rasprava koje su do sada uslijedile. Znate nećemo mi odlučivati u 2008. godini o stanju još 100 vojnika, mi ovom odlukom to rješavamo. Mi u članku 1. rješavamo potrebu da je Hrvatska u datim trenutcima, sukcesivno doduše spremna staviti na raspolaganje 3 stotine vojnika za potrebe mirovne operacije u Afganistanu s tim da će do 200 ih biti u 2007. godini, a drugi dio ćemo preuzeti kad osposobimo ljude i osiguramo sredstva i u 2008. godini najviše do 300 i to pod točkom taksativno navedenim strukturama zapravo i skupinama u kojima će se one nalaziti, ali kad se gleda točka 2., ali ono što je važno ovdje naznačiti ne piše to u odluci ni ne treba pisati. Možda je trebalo napisati u obrazloženju. Važna stvar i zbog naše javnosti i zbog našeg predstavničkog tijela jeste da nikoga se tamo ne šalje bez njegovog izričitog pristanka, odnosno dobrovoljnosti i to je veoma važno znati znate. Dakle, ne radi se samo o tome da iza toga stoji politička odluka Parlamenta, Vlade itd. zbog međunarodnih interesa Republike ili vanjske politike Republike Hrvatske, nego između ostaloga je ugrađen i element dobrovoljnosti svakog pripadnika oružanih snaga koji u tom segmentu dobrovoljno odlučuje sukladno svojoj profesiji da se obavi i taj dio zadatka. I posljednju stvar koju treba reći htjeli, ne htjeli mi moramo odati priznanje pripadnicima oružanih snaga koji se nalaze ne samo u ovoj mirovnoj misiji, nego u svim misijama širom svijeta, jer su dali ogroman doprinos pojačavanju osobito vojnog ugleda Republike Hrvatske i otvaranju političkih vrata Republici Hrvatskoj za ulazenje u euroatlantske asocijacije, poglavito u NATO, a u tom kontekstu posebnu stvar izučavanja i osposobljavanja naših vojnika da ne budu partneri kako mi hoćemo reći sada Hrvatska je partner Sjedinjenim Američkim Državama, nego da Republika Hrvatska kao buduća nadamo se članica NATO-a zajedno sa NATO-om bude u partnerskim odnosima sa Sjedinjenim Američkim Državama u uspostavi održavanja mira u svijetu. Ne smijemo zaboraviti da u na tom segmentu NATO testira zapravo svoju transformaciju i sposobnost da se u tom pogledu u odnosu na Sjedinjene Američke Države donekle odvoji jer to traže Sjedinjene Američke Države iz jednostavnog razloga jer NATO više financijski i organizacijski nije u stanju pratiti ulaganja koje Sjedinjene Američke Države u vojnu komponentu ubrajaju. Prema tome, mi moramo o tome jako voditi računa, a to je nešto sasvim, sasvim drugo i izvan toga sami po sebi ne možemo se izdvojiti i ostati po strani. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, ministar obrane Berislav Rončević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Zahvaljujem na potpori i ovom Izvješću i zahvaljujem na potpori Odluci o povećanju. Odluka o povećanju temelji se sukladno mogućnostima, ponavljam priprema ljudi i njihovo materijalno i adekvatno opremanje. Žao mi je što je gospodin Vidović morao otići, ali jednostavno kada ministar Hrvatskom saboru, ministar predloži Vlada, Vlada Hrvatskom saboru napiše da je situacija pogoršana rekao je dovoljno situacija je pogoršana. Hrvatska vojska niti jednog trenutka, niti jedne sekunde nije izašla iz mandata koji je odredio Sabor i Sabor je ovlastio Vladu Republike Hrvatske da utvrdi koje će to funkcije obavljati u Afganistanu. Kada se o tome počelo kroz medije, neke medije špekulirati predložili smo ovu Odluku da Sabor odredi koje su to funkcije i samo te funkcije ćemo i tamo i obavljati. Ono što me premijer pitao pa je krivo prezentirao, premijer ne zna da … [[Govornik se ne razumije.]] , zna on da su na jugu, pitao me jesmo li i jednog trenutka, i jednog sekunde iskoračili iz misije ISAF i otišli u nešto što bi se moglo nazvati … [[Govornik se ne razumije.]] kako je jedan politički tjednik to napisao? Niti jedne sekunde, jer ova Vlada je odgovorna ovom Parlamentu i mi ne želimo obmanjivati Parlament. Normalno da bi zapovjednici NATO-a, dužnosnici možda htjeli da mi imamo više, međutim ne, mi imamo ove mogućnosti. Niti jednoga vojnika nećemo poslati tamo ni dan prije nego što on bude osobno spreman, prije nego što postrojba u kojoj će sudjelovati bude spremna. Mi za sada imamo stupanj dragovoljnosti, naši vojnici idu tamo. Kada dosegnemo potpuni stupanj profesionalizacije onda će ići postrojba, ali to je ono što ide vezano je za potpunu profesionalnu vojsku. Malo oko troškova. ISAF 2007. planirani red veličina 155 milijuna kuna, ISAF 2008. 239 milijuna ili će biti više vojnika i nadamo se da ćemo moći preuzeti, odnosno snažnije sudjelovati u ovoj funkciji PRT-a u jednoj od provincija. Koja će to biti vidjet ćemo sukladno i rasporedu i mogućnostima i one što su potrebe međunarodne zajednice. Podatak za 2004. godinu koji ja imam govori da je od 4 i pol tisuće tona heroina koji izlazi na narko tržište diljem svijeta 90% dolazi iz Afganistana. Ja nisam stručnjak i neću govoriti, ali uvjeren sam da i Hrvatska velika financijska sredstva izdvaja za liječenje narko ovisnika. Svaka kuna uložena u Afganistanu opravdava u mirovnoj misiji, opravdava svoje postojanje i svoj trošak. Ono što mogu s ponosom reći, nešto što sam ponosan na naše vojnike, naši vojnici se znaju civilizirano i dostojanstveno ponašati i uvažavaju domicijelno stanovništvo. Ljudi u … [[Govornik se ne razumije.]] ih zovu zbog toga "Božji ljudi". Oni nisu tamo percipirani kao netko tko je došao nešto nametati, oni su od domaćeg stanovništva percipirani kao ljudi koji su došli pomoći. To mi je potvrdio i predsjednik Karzais s kojim sam imao sastanak, svi ministri s kojima sam imao sastanak i na rad naših vojnika tamo možemo biti ponosni. Da ima pojedinih grešaka, ima ih, bude ih, učimo, svaki dan je nova lekcija, to po zapovjednoj liniji otklanjamo. Prema tome, hvala vam na ovoj potpori, a normalno pozivam i sve koji mogu dati doprinos. Mi ne možemo iz Ministarstva obrane pričati o općem stanju u Afganistanu, međutim ja sam otvoreno rekao na presiju, odgovorili smo i u misiji otvoreno, odgovorili smo i neki dan na presici Ministarstva obrane. Vrlo je nezgodno u domaćoj javnosti kad jedan politički tjednik kaže da je američki vojnik osiguran za slučaj smrti na 5 milijuna dolara. To je notorna laž. Niti jedna vojska ne osigurava svoje ljude. Koja je svrha tih članaka? Da li je potpuno nepoznavanje? Međutim mi smo otvoreni, mi smo otvoreni i za saborske zastupnike i svaku informaciju koju saborski zastupnici budu tražili ili preko predsjedništva Sabora ili preko našeg matičnog odbora mi smo voljni dati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu o ove dvije točke. Nastavak sjednice sutra u 9 i 30 sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o priznavanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija i Prijedlogom zakona o dopunama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu. Možda još točka 25. i 26. a u 12 sati glasovanje o raspravljenim točkama. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu «ISAF» za razdoblje od 1. ožujka 2006. do 31. listopada 2006. godine. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu «ISAF» za razdoblje od 1. ožujka 2006. do 31. listopada 2006. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 102 glasa za, 2 suzdržana. Sa tom većinom prihvaćen je predloženi zaključak.