Kolegice kolege, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom. Raspraviti ćemo… … [[Upadica se ne čuje.]] - Izvješće o poslovanju Fonda Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu; Izvješće je dostavio Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji na temelju članka 8. Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rada i članova njihovih obitelji. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja uvodno će obrazložiti Izvješće zamjenica ministra Vesna Nađ. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Pred vama je Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja za 2012. godinu sadrži osim informativnog prospekta Fonda za 2012. godinu i najvažnije odluke Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja kao i upute Upravnog odbora fonda društvu za upravljanje Fondom Erste Invest d.o.o. o načinu glasovanja na glavnim skupštinama društva u kojima je Fond vlasnik dionica. U Izvješću su iznijete i zaključne napomene o stanju imovine Fonda hrvatskih branitelja i upravljanju Fondom. U 2012. godini održano je ukupno 9 sjednica Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja. Najvažnije odluke Upravnog odbora Fonda za 2012. godinu su: prihvaćen informativni prospekt Fonda hrvatskih branitelja za 2011. godinu, utvrđen prijedlog Vladi Republike Hrvatske za imenovanje članova Upravnog odbora Fonda za stipendiranje Zdravko Lončar, Ivan Krupec, Ivan Posilović i Petar Banić. Donijeta odluka o ulaganju jedne trećine dobiti Fonda hrvatskih branitelja za 2011. godinu u Fond za stipendiranje, prihvaćeno Izvješće o radu Zaklade hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Utvrđen prijedlog Vladi Republike Hrvatske za imenovanje članova Upravnog odbora Zaklade hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji Marija Dujić, Željko Marijanović, Tom Kačinari i Tihomir Trešćec. Prihvaćeno je Izvješće o radu Fonda za stipendiranje za 2011. godinu, prihvaćeno Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja za 2011. godinu. Član Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja Josip Klemm predložen je za imenovanje u Nadzorni odbor Vjesnika d.d. koji prijedlog je usvojen na Glavnoj skupštini Društva, Vjesnik d.d. 3. rujna 2012. godine. Donijeta je odluka da se uputi predsjedniku Vlade Republike Hrvatske zamolba za da se kod normativnog reguliranja eventualnih budućih privatizacija javnih poduzeća u vlasništvu ili djelomičnom vlasništvu Republike Hrvatske prenesu Fondu hrvatskih branitelja bez naplate dionica tih poduzeća. Članovi Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja dali su uputu za glasovanje Društvu za upravljanje Fondom HB Erste Invest d.o.o na glavnim skupštinama društva u kojima je Fond hrvatskih branitelja vlasnik dionica. Sastavni dio Izvješća o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja je informativni prospekt Fonda hrvatskih branitelja za 2012. godinu koji je izradilo Društvo za upravljanje Fondom hrvatskim braniteljima Erste Invest d.o.o.. Iz informativnog prospekta vidljivi su podaci o Fondu hrvatskih branitelja, portfelju Fonda hrvatskih branitelja, podaci o Društvu za upravljanje Fondom hrvatskih branitelja i o načinu obračunavanja troškova upravljanja te strategija ulaganja. Prema izvještaju neovisnog revizora financijski izvještaj istinito i fer prikazuju položaj Fonda hrvatskih branitelja na dan 31. prosinca 2012. godine te njegove financijske rezultate i tijek novca za godinu koja je tada završila u skladu sa međunarodnim standardima financijskog izvješćivanja. Ukupna imovina Fonda na dan izvješća 31. 12. 2012. godine je milijardu 235 milijuna 47 tisuća 435,92 kune. Kao što je navedeno iz informativnog prospekta Fonda, Fond hrvatskih branitelja tijekom 2012. godine isplatio dvije trećine dobiti iz 2011. godine što je ukupno 88 milijuna 709 tisuća 495 kuna. Od ukupno raspoređenog iznosa 44 milijuna 354 tisuće 747 kuna je raspoređeno u dividendu za vlasnike udjela Fonda i 44 milijuna 354 tisuće 747 kuna je raspoređeno u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Dakle, iako je trećina neto dobiti bila manja u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje Fond hrvatskih branitelja je ispunio jednu od svojih osnovnih zakonskih obveza da se trećina neto dobiti od ulaganja namijeni za razvojne, socijalna i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Ukupno je isplaćeno 9 tisuća 556 stipendija djeci smrtno stradalih, zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, djeci HRVI-a iz Domovinskog rata i i djeci dragovoljaca iz Domovinskog rata što je još uvijek najveći broj i ukupan iznos stipendija koje se isplaćuju u Republici Hrvatskoj od strane jedne pravne osobe. U 2012. godini Fond hrvatskih branitelja nije iz trećine neto dobiti financirao Zakladu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, ali je Zaklada usprkos tome postala vrlo uspješna i u 2012. godini te je odobrila 4825 financijskih pomoći hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u ukupnom iznosu od 11 milijuna 505 tisuća 229,68 kuna i to iz sredstava koja su preostala od dodijeljenih sredstava od strane Fonda hrvatskih branitelja iz prethodnih godina, kao i od kamata na oročena sredstva. Zakladi je uplaćeno u 2013. godini iz trećine neto dobiti 2 milijuna kuna. Članovi Upravnog odbora Fonda su u niz navrata upozoravali da se imovina Fonda smanjuje i da ako se ona nastavi smanjivati ovim tempom Fond neće moći više izvršavati svoju osnovnu zakonsku svrhu ulaganja u razvojne i socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Upravni odbor Fonda pokrenuo je inicijativu za izmjene i dopune Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kako bi se spriječila erozija imovine Fonda i Upravnom odboru Fonda dale veće ovlasti u proaktivnom upravljanju imovinom Fonda. U planu normativnih aktivnosti Ministarstva branitelja uvršten je i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji za 2014.godinu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za ratne veterane Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 10. sjednici održanoj 12. lipnja 2013. godine razmotrio je Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu koje je Hrvatskom saboru sukladno odredbi članka 8. Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji dostavio Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji aktom od 29. travnja 2013. godine. Odbor je navedeno izvješće razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela, sukladno odredbi članka 81. Poslovnika Hrvatskog sabora. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja iznijela je osnovne podatke o poslovanju fonda u prošloj godini. Imovina fonda na dan 31. prosinca 2012. godine iznosila je milijardu 235 milijuna 47 tisuća 435 kuna što je za 300 milijuna kuna manje nego u 2011. godini. Dobit iz poslovanja za raspodjelu iznosi 128 milijuna 677 tisuća kuna ili 5 milijuna kuna manje nego u 2011. godini. U 2012. godini otkupljeno je 166 tisuća 0,12 udjela što je smanjenje u odnosu na 2011. godinu od 105 tisuća udjela. Tijekom prošle godine isplaćene su 2/3 dobiti iz 2011. godine ili 88 milijuna 709 tisuća 495 kuna i to polovica iznosa u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata te polovica vlasnicima udjela. Upravni odbor Fonda pokrenuo je inicijativu za izmjenom Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji sa ciljem daljnjeg ispunjavanja zadaće fonda u pružanju socijalne i humanitarne pomoći braniteljima te novom normativnom reguliranju izbora članova Upravnog odbora Fonda iz redova branitelja. Iz rasprave članova odbora treba izdvojiti mišljenje da je fond jedan od najboljih projekata koji su iznjedrili sami branitelji koji svojim uspješnim djelovanjem kroz dodjelu stipendija i pomoć kod teške materijalne situacije pokazuje solidarnost među braniteljskom populacijom. Kako se iz godine u godinu smanjuje imovina Fonda potrebno je inicirati i inzistirati unos novih dionica tj. udjela u Fond jer će se jedino tako osigurati budućnost Fonda, a time i nastavak rada Zaklade hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Ministarstvo financija trebalo bi što žurnije u Fond prenijeti paket dionica HPB-a od 7% kao i Croatia osiguranja. Ne smije se dozvoliti ponavljanje sudbine Domovinskog fonda. Kod eventualne izmjene Zakona o fondu treba provesti široku raspravu sa zainteresiranom javnošću i strukom, a svakako treba postojati jamstvo da će se izmjenama osigurati uspješnih nastavak rada fonda. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno, sa 9 glasova za, odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se prihvaća izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012.godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Evo gospodin Đakić je ispred odbora spomenuo dvije riječi o Fondu. Ja ću podsjetit da je evo već 9 godina kako Fond funkcionira i složit ću se s onim što je naznačeno u izvješću odbora da je Fond definitivno jedan od najboljih projekata koji se dogodio zahvaljujući prije svega upornosti, lobiranju dakle samih branitelja, ali neosporno i svih klubova zastupnika koji su dali potporu tom projektu i koji evo kroz ovih 9 godina zahvaljujući i dobrom poslovanju i osjetljivosti onih koji su vodili resor branitelja polučio rezultate koji su prije svega sve drugo, samo nisu zanemarivi. Dakle Fond omogućuje hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji sve ono što bi trebali konzumirati kako bi imali jedan kontinuitet u životu kroz obrazovanje i kroz sve ono što svakodnevni život iziskuje i traži. Dakle, makar ono osnovno koje se zove egzistencija. Kroz izvješće Fonda za 2012. saznajemo podatke o vrijednosti dobiti poslovanja, raspodjeli, broju udjela, isplatama. Dakle, podatke koji su od posebnog značaja za branitelje i članove njihovih obitelji. Kako je već rečeno 31. prosinca 2012. ukupna imovina je iznosila preko 300 milijuna manje nego prethodne godine ili točno milijardu i 235 milijuna i 47 tisuća kuna. Dakle, dok je godinu prije iznosila milijardu i 537 milijuna i 780 tisuća kuna što je znači umanjenje već za oko 511 milijuna u odnosu na 2010. godinu. Ukupan iznos namijenjen za isplatu dividende 2012. iznosi oko 42 milijuna i 900000, tok je za godinu prije bilo namijenjeno oko 44 milijuna i 350000 kuna. U izvješću stoji da je tijekom 2011. godine fond izvršio isplatu udjela u vrijednosti od 191 milijun 691 tisuću i 519 kuna što je opet u odnosu na 2000. godinu manje za 240 milijuna 661 tisuću i 770 kuna. Dakle, ovo iznosi, ove suhoparne brojke da bi se ipak vidjelo kako fond iz godine u godinu kako mu se smanjuje vrijednost, kako je dividenda iz koje se financiraju upravo one vrijednosti koje je fond proizveo. Dakle, to je Fond za stipendiranje djece hrvatskih branitelja i samih branitelja i zaklada koja ima zadaću skrbiti o socijalno najugroženijem dijelu populacije hrvatskih branitelja kako taj dio, odnosno sam rad, odnosno samo postojanje tih dviju institucija dolazi u pitanje. Dakle, ono je pomalo postalo i zabrinjavajuće. Zato smatram da je potrebno uložiti napore kako bi isplata dividendi, odnosno stipendiranje djece, ali i samih branitelja kako ne bi bilo ugroženo. O čemu govorimo. Uskoro dolazi i uvelike se govori i već je raspisan i natječaj o privatizaciji, dokapitalizaciji ili nazovimo to kako hoćemo dviju javnih poduzeća, dakle Croatia osiguranja i Poštanske banke. I u jednom dijelu izvješća vidjeli smo da je ministarstvo i upravni odbor da su poveli inicijativu oko toga da branitelji u tom dijelu, dakle obzirom da se radi o javnim poduzećima imaju pravo na udjel kao i u dosadašnjem dijelu od 7%. Moram bit iskren da bih volio da mi se malo pojasni konkretno što znači ta inicijativa. Konkretno da li su započela nekakva lobiranja, da li se kroz klubove zastupnika, da li je na Vladi nešto u tom smislu govoreno. Jer koliko vidim iz medija ministar financija ne da ne razmišlja o tome, nego decidirano kaže da od toga neće biti ništa obzirom da po njemu neke stvari iz dosadašnjeg poslovanja fonda nisu bile onakve kakve je on mislio da bi trebao biti. Obzirom da danas imamo Upravni odbor fonda onakav kakav imamo, odnosno kako je ovdje napisano imenovan odnosno po meni postavljen bez nekakvih zakonskih regula, zar sumnja i u taj upravni odbor da bi i oni radili po njemu nekakve radnje koje ne bi bile primjerene, odnosno koje bi donijele štetu Fondu hrvatskih branitelja na koncu braniteljima samim. Tako da bih molio gospođu zamjenicu ukoliko je to moguće, da mi konkretno odgovori što znači inicijativa vezano za učešće, odnosno za participiranje fonda u privatizaciji, dokapitalizaciji prodaji Croatia osiguranja odnosno Poštanske banke. Upravo članovi Upravnog odbora fonda gdje populacija branitelja ima svoja četiri člana upozoravaju da se imovina fonda smanjuje i u dogledno vrijeme ukoliko se ovaj trend nastavi, a on je takav kakav je, znači trend je, fond neće biti u mogućnosti izvršavati svoju osnovnu svrhu ulaganja dakle u razvoj socijalne, humanitarne mjere poboljšanja statusa hrvatskih branitelja, odnosno njihovih obitelji. Obzirom da je Vlada osnivač fonda, mislim da je upravo ona ključna tu, odnosno da je njena uloga u tome da spriječi dodatno ugrožavanje poslovanja fonda, odnosno da pokrene aktivnosti i radnje kojim bi se fondu dala potpora. Potpora se može dati jedino tako da se u fond prenesu sredstva koja kako kažu nisu, dakle poduzeća nisu stavljena na popis poduzeća u kojima branitelji trebaju participirati, ali nitko Vladi niti brani, niti stavlja veto na to da se to učini. Tijekom 2012. fond je primio dividende od HT-a u dvije rate u ukupnom iznosu od 127 milijuna kuna. Od Privredne banke Zagreb odnosno 348000, od Ericson Nikole Tesle u iznosu milijun i 370000, te od Kutjeva u iznosu od 969000 kuna. Evidentno je da najveći iznos dolazi od Hrvatskog telekoma, ali evidentno je da iznos ukupne primjene dividende za 2011. manji za 2 milijuna i 400000 kuna u odnosu na 2010. godinu. Dakle, opet navodim brojke koje pokazuju trend, ukupni trend smanjenja sredstava, smanjenja dividende, a samim tim smanjenja sredstava za financiranje djece hrvatskih branitelja što mislim da je apsolutno velika vrijednost kojoj nažalost mislim da i mediji i mi ovdje pridajemo vrlo malo pažnje. Jer ta solidarnost u populaciji hrvatskih branitelja gdje su mogli kao i drugi pobjeći iz fonda, da to tako nazovem, u vrijeme kad je HT vrijedio to što je vrijedio, kad je INA bila to što je bila, i jednostavno fond opustošiti da ga danas nema. Dakle, mislim da oko 40% hrvatskih branitelja i mislim da puno ima ovdje ljudi koji su među nama još uvijek drži svoje udjele upravo iz tog dijela koji se zove solidarnost prema onima kojima je teže nego nama ili onima koji imaju više. Kao član Odbora za ratne veterane zajedno sa svojim kolegama Đakićem i Ivićem upozoravali smo i tražili da se dionice nakon privatizacije dakle Croatia osiguranja, odnosno HPB-a ipak stave u fond i time se omogući i dalje određivanje projekata koji će velim doprinijeti boljem statusu odnosno boljoj svakodnevnici onih kojima je daleko najteže i koji su u jednom periodu života kad je svima bilo teško da se razumijemo možda doživjeli malo teže traume nego drugi u ovoj zemlji. Nažalost, koliko vidim Vlada nije dala potporu tom prijedlogu ali mislim da za to još uvijek ima vremena i s ovog mjesta apeliram na Vladu i na nas sve ovdje da učinimo ono pa makar pod nekim drugim regulama, ali bitno je samo da dvije institucije opstanu. Dakle, da Fond za stipendiranje odnosno Zaklada hrvatskih branitelja za koju ću napomenuti da je danas vodi i da u njoj radi, dakle u punom smislu riječi obavlja svoj posao s plaćom i sa svim doprinosima koji idu tamo gdje bi trebali ići, rade djeca poginulih hrvatskih branitelja. Vodi je Boris Herman koji je dijete poginulog branitelja, a u cijelom timu su zaista po imenu i prezimenu sve djeca ljudi koji su dali živote za ovu zemlju. I mislim da je to isto jedna od krucijalnih ideja, odnosno od krucijalnih stvari koja se dogodila u zakladi. Upravo oni čiji su očevi dakle i roditelji dali najviše za ovu zemlju danas pomažu njihovim prijateljima suborcima u onome što se zovu svakodnevni problemi u životu, egzistencija itd. Odlukom Upravnog odbora Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata 20. svibnja 2013. iz Fonda za stipendiranje dodijeljeno je 8 689 stipendija za školsku akademsku godinu '12/'13. i to 5 361 učenicima, 3 311 studentima te 17 naknada dijela troškova školarina poslijediplomskih studija na visokim učilištima. Dakle, to je samo za jednu akademsku godinu. Djeca hrvatskih branitelja svake godine u mjesecu studenom prijavljuju se na natječaj koji nažalost već tradicionalno kasne, govorim o stipendijama, po nekoliko mjeseci. Dakle, prošle godine već su trebale početi nove prijave, govorimo dakle jer mjesec studeni se već približio, a učenici nisu primili isplate niti za prethodnu godinu. To je bez obzira na prijenos vlasti i na preuzimanje jednostavno nedopustivo, to se ne može dogoditi. I drago mi je da se ta praksa u ovoj godini nije nastavila. U globalu poslovanje fonda klub HDZ-a ocjenjuje pozitivnim što je navedeno i u izvješću neovisnog revizora koji govori da financijski izvještaj istinito prikazuju novčane tijekove i novčane rezultate. Klub zastupnika HDZ-a podržat će Izvješće o poslovanju, prvenstveno radi dobre namjere kroz poslovanje Fonda dobrih projekata koji su od iznimnog značenja za populaciju branitelja i članove njihovih obitelji uz jednu naznaku još jednom prema Vladi kao osnivaču da moraju razmisliti kao i mi svi o budućnosti fonda i osigurati njegov kontinuitet u smislu djelovanja i poslovanja kako ne bi bio ugrožen i kako ne bi time ugrozili ono što je najvrednije dakle školovanje djece hrvatskih branitelja, branitelja i samih i kako bi pomogli u ovim teškim vremenima kroz zakladu onima kojima je doista najteže. Dakle, još jednom poduprijet ćemo izvješće uz molbu da mi se pokuša pojasniti kakva je to inicijativa išla ispred upravnog odbora i ministarstva vezano za privatizaciju i uz apel Vladi i svima nama da razmislimo o fondu. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Mladen Novak.
Poštovana potpredsjednice, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo i u uvodnom dijelu i kolega prije mene je govorio dosta o brojkama tako da nema smisla taj dio ponavljati, mislim da bi bilo stvarno nepotrebno. Ali ću ipak neke dijelove dodirnuti jednostavno zato što je zbog same rasprave. Fond raspolaže imovinom u protuvrijednosti nešto preko milijardu kuna i imovina je isključivo u vlasništvu na dionicama, što je kolega spominjao, HT, Ericsson, Nikola Tesla, Kutjevo ne znam PBZ itd. U trenutku osnivanja fonda pravo na udjele je ostvarilo nešto ako se ne varam preko 500 tisuća branitelja. U međuvremenu je oko 300 tisuća branitelja prodalo svoje udjele što iznosi cca oko 60%. Ugrubo, mislim da je taj podatak iznio gospodin Josip Glavaš predsjednik Uprave Erste invest društva pa onda nema smisla da sumnjamo u vjerodostojnost toga. Ta prodaja tih udjela iskreno rečeno po mom mišljenju je prvenstveno odraz krize u državi, stanja ljudi su jednostavno prisiljeni prodavati te udjele da bi premostili neka krizna razdoblja u svom životu i nažalost tu je teško na neki način utjecati, motivirati ih, zabraniti im se ne može da ostvare ono na što imaju pravo. No s obzirom da vrijednost udjela konstantno svake godine gubi odnosno pada, mislim da je to jednim dijelom odraz ajmo reći nepovjerenja ili straha da će udjeli jednog dana postati bezvrijedni odnosno da će znatno, neće biti nikada bezvrijedni to vjerujem da je svima jasno, ali da će drastično izgubiti na svojoj vrijednosti pa jednostavno racionalno ponašanje uzmi sada dok nešto vrijede jel upitno je što će biti kasnije. No stoga uslijed ovog svega o čemu sam govorio ne čudi izjava upravo malo prije spomenutog gospodina Josipa Glavaša predsjednika Uprave ERSTE-Invest društva koji kaže da postoji realna mogućnost da se fond zatvori. Ne znam koliko je to realna mogućnost, da li je realna opasnost? Da li ta opasnost realno procijenjena ili je čisto onako upozorenje, prvi signal? No međutim mislim da i sama takva izjava već lagano utiče na one koji imaju udjele da donose odluku ajmo se riješiti svojih, uvjetno rečeno, riješiti svojih udjela odnosno prodati ih da dobijemo kakve takve novce. Zakon o privatizaciji je predvidio da se 7% dionica državnih poduzeća prenese na upravljanje odnosno u vlasništvo ovog fonda pa je u skladu s tim to smo čuli od svih dosadašnjih govornika, pokrenuta određena inicijativa da se taj dio ispuni od strane Vlade RH. Ne smije se zaboraviti da je u međuvremenu Vlada donesla Zakon o upravljanju državnom imovinom koji je praktički stavio van snage Zakon o privatizaciji i u ovom novom zakonu nema ni govora o tome. Ne znam da li je tko reagirao, barem ja nisam primijetio, ali kada je bila rasprava o Zakonu o upravljanju državnom imovinom meni je osobno to promaklo, ali koliko sam primijetio ni drugi nisu reagirali na način da je stavljano van snage dotadašnjeg Zakona o privatizaciji praktički jednostavno postala praznina odnosno ne predviđa se nikakvo rješenje zamjensko za tih 7% dionica. No međutim onda se desilo da je u medijima ministar Linić izuzetno rezolutno kako on to samo zna, jel ako više galamim onda sam više upravu, mislim to je taj stav koji ja apsolutno ne podržavam, ali izuzetno rezolutno je on izjavio ja ne dam dionice HPB-a i Croatia osiguranja Braniteljskom fondu. Ne da, a istovremeno Vlada RH ide privatizirati, prodati sva državna poduzeća kao da je to njihova djedovima. Mislim meni je to apsurdno da ne kažem čak i bezobrazno. Ja nešto ne dam, a s druge strane ja rasprodam ono što je državno kako ja hoću. Doduše ministar Linić je to branio sa tezom ne želim da se ponovi scenarij koji se desio sa INA-om, i moje je osobno mišljenje bez obzira što će ova strana reagirati, da je u pravu i da je potez koji se desio sa INA-om bio loš. Znam da će zagovornici ove teze odnosno tog postupka prodaje reći da u tom trenutku zbog potražnje MOL-a dionica je imala dobro to je jedan od argumenata koji je moguć i koji se provlačio kroz medije ako ćemo baš iskreno, ne kažem s čije strane ali i taj argumenat se provlači kroz medije, da je postignuta dobra cijena, da je 2800 kuna ako se ne varam tada bila cijena koju je MOL nudio, pa je to prilika da se uprihode određena sredstva. No međutim treba biti iskren pa reći da govorim isključivo svoje mišljenje, da na taj način MOL-u predato previše moći i da je na neki način MOL mogao ucjenjivati i Vladu i Upravu INA-e i koga sve ne, što da li je to rezultiralo odustajanjem od modernizacije Rafinerije u Sisku, a normalno da me to najviše interesira jer sam iz Siska, da li to ugrožava radna mjesta tih istih branitelja koji rade u Rafineriji u Sisku, ne mogu tvrditi, da je bilo suprotno da do toga ne bi došlo. Ali mislim da je ovo dodatno potenciralo ovaj problem odnosno dalo neke dodatne argumenta onoj drugoj strani. Vratimo se malo na ministra Linića i njegovu izjavu vezano za predaju tih dionica na upravljanje fondu, izjavio je da će radije dati novac braniteljima nego pravo upravljanja dionicama. Novac je nešto što bi on jednokratno uplatio i uvjetno rečeno skinuo odgovornost sa sebe, a možda čak i oprao vlastitu savjest. Mislim da, dionice su nešto, novac je što dajete jednokratno, dionice su nešto što podrazumijeva da možete kroz neku, kroz neki duži period, očekivano je tako, jer svatko tko ulazi u posao sa dionicama očekuje da će kroz neki duži period ostvarivati pravo na dividendu i eventualno očekuje da će cijena tih dionica rasti na tržištu. No, međutim, on prilično onako kao što sam već rekao rezolutno zauzima stav to je moje, ja ne dam i vi se slikajte da ne kažem. Kada je pozivao se na povijest ajmo reći oko dionica INA-e, tada se pozivao na loše iskustvo. Kolega Milas je malo prije u ime kluba govorio i onda je izvrsno uočio da upravni Fond čini predsjednik upravnog Fonda, njegov kolega u Vladi ministar branitelja Predrag Matić. I on kaže, ne vjeruje Upravi Fonda. Njih dvojca sjede u istoj Vladi. On valjda zna što govori, on valjda zna zašto mu ne vjeruje. Mislim koji je to sada, dvojca ljudi sjede u istoj Vladi i on kaže ja ne vjerujem upravnom fondu, ne želim da se to ponovo dešava. Koja je to poruka? Ja,nas dvojca sjedimo u istoj Vladi, ja njemu ne vjerujem i ne dam mu da on upravlja s time. Ili možda nešto drugo. I onda i ministar Matić se oglasio i zamolio ovdje nazočnog kolegu Đakića kao predstavnika jedne od braniteljskih udruga, zamolio ga u svoje ime i u ime svih branitelja da više ne štiti interese branitelja. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Da više ne štiti interese branitelja. No, isto tako i sam je zamoljen da više ne prodaje demagogiju, ovo ću pročitati, citat je da ne bi nešto krivo izgovorio: "… i ne spominje djecu poginulih branitelja i same poginule branitelje.". Zamolila ga je u otvorenom pismu gospođa Rozalija Bartolić, predsjednica jedne od udruge udovica. Gospođa je po mom mišljenju s pravom reagirala i upozorila ga je da je od rata prošlo dovoljno godina, da je znatan, veći dio djece završio sa svojim školovanjem, ne svi, ali već broj što nekom logikom bi trebalo značiti da je potreban iznos za stipendije ipak bi trebao biti nešto manji. U ovu svu priču, ponovno ću se osvrnuti na kolegu Milasa, odnosno na njegovu raspravu kada je rekao da problem nije samo u stipendiranju nego ako ga dobro sam slušao, odnosno čuo da je veći problem što kada ta djeca završe školovanje, dajte ljudima posla. I to, to je po mome veći problem. E sada se u tu svu priču uključio i ministar Mrsić koji je omogućio toj djeci, između ostalog i toj djeci ne samo njima ali i toj djeci da u državi koju su njihovi očevi stvarali svojim životima, da u toj istoj državi oni robuju za 1600 kuna, jer po mome to nije ništa drugo nego robovanje. A iskreno rečeno omogućeno im je, jer smo ušli u Europsku uniju na slobodno tržište rada, omogućeno im je da izađu iz te države koja je tako stvarana i odu potražiti način za svoju egzistenciju, put do svoje egzistencije diljem Europe. Nitko im to ne može zabraniti. Sve u svemu kada ovo, ovu cijelu priču idemo staviti na jednu točku onda imam dilemu, to nije prijedlog i nije to moja sugestija. Imam prijedlog da li je stvarno ovaj Fond, da li je održiv na ovakav način. S obzirom da imamo evidentan stav da Vlada ne želi, ova vlast ne želi dalje na isti način funkcionirati prema tom Fondu, odnosno prenositi dionice na koje bi, što bi značilo opstanak fonda. S druge strane znatan dio preko 60%, oko 60% branitelja je prodalo svoje udjele, onda imamo ovu činjenicu koju navodi gospođa iz udruge udovica o smanjenju broja djece koja zahtijevaju, odnosno koja ostvaruju pravo po tom Zakonu na stipendiju. Da li je možda stvarno bolje rješenje, to samo nije moj prijedlog nego tema za razmišljanje, da li je možda bolje rješenje da idemo tražiti neki drugi izlaz. Da država isplati udjele onima koji imaju, da preuzme ove dionice, neka ih prodaje, neka radi, ionako sve rasprodaje u ovaj Pazar. Da li da Ministarstvo branitelja preuzme obavezu za svu djecu i odnosno sve one koji imaju pravo, koji ostvaruju još uvijek pravo po ovim odredbama možda bi to ne znam u budućnosti, možda bi na taj način izbjegli u budućnosti neke scenarije tipa Fimi Media-e, HGK, Hrvatske ceste ili ne znam sinoć je neki novi slučaj isplivao. Hvala vam lijepo.
Sada ćemo čuti replike. Kolega Zvonko Milas.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Novak, spomenuli ste prodaju dionica INA-e, pa u pravu ste, jednostavan razlog tomu je bio velik broj branitelja koji su podnijeli zahtjev za iskupljivanje svojih udjela. Vi znate da keša u to vrijeme u Fondu nije bilo i postavilo se pitanje HT ili INA, da se s HT-om u međuvremenu recimo da je prodan i da se s njim u međuvremenu događalo što se događalo s INA-om vjerojatno bi opet bila ista priča. Ali INA je u to vrijeme polučila cijenu ako se ne varam, pošto ipak nisam sudjelovao u tome, oko 3000 kuna da bi nakon toga vrlo brzo pala na 900 ili 1000 kuna. Postavljam pitanje zbog čega se onda nisu kupovale dionice INA-e ako im je tri puta nakon toga cijena pala. To je jedno i drugo, vi ste u pravu, udjele je … oko 60% branitelja, ali Fond traje već 9 godina i u ovim godinama krize ako je ostalo 40% branitelja koji i dalje drže svoje udjele zbog onoga što sam naveo, dakle zbog svih onih drugih svjesni da im cijena tog udjela svaki dan pada i pada. To znači ono što se vremenom pokazalo da je taj Fond jedan od najstabilnijih financijskih fondova u ovoj državi i znači da su ti ljudi udjeličari vrlo svjesni situacije i svega onog što se događa u Fondu. I samim tim to je potkrijepa upravo onome da ukoliko se ipak udovolji tome, odnosno ukoliko se ipak smiluju pa daju nekakvu participaciju braniteljima u ovim dijelovima koji će doći uskoro Croatiji i Poštanskoj banci, da to neće biti prepušteno ulici, vjetru ili bilo čemu drugom nego da će se vrlo brižno paziti na to kao što se pazilo i svih ovih 9 godina. A da nije tomu tako i da upravljačko društvo nije radilo dobro pa ja mislim da bi već vrlo davno ili barem sad bilo smijenjeno nego i dalje obavlja svoj posao koji je radilo i prije. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega Milas, krenut ću od kraja. Vi znate da je nalaz Državne revizije za mnoga, mnoga poduzeća gdje poslije su isplivale afere, da Državno odvjetništvo nije reagiralo na mnoge novinske natpise gdje su sindikati ili novinari ili ne znam tko upozoravao na nepravilnosti da je ispadalo da je sve u redu. Ja ne želim reći da u ovom Fondu nešto ne valja, apsolutno se ograđujem od toga, dapače to prepuštam onima koji se s tim bave i to je njihov posao. Nek zarade svoju plaću. Što se tiče ovoga gdje ste spominjali prijenos dionica HPB-a i Croatia osiguranja, ja sam samo komentirao raspravu ministra Linića. Ja nisam rekao da s obzirom da je takav stav Vlade, ja nisam rekao da to ne treba nego s obzirom da je takav stav Vlade nek se odluči što napravit u zamjenu za ovo što postoji, nešto mora. To je apsolutno, mislim ne možete reći ovo sad danas ne postoji i ništa dalje. Neko rješenje se mora predložit, a ne možemo, mislim ja sam u svojoj raspravi čak dao nešto onako kao temu, ali u odluku prijedlog neki suvisao mora izradit Vlada, odnosno ministarstvo. Spomenuli ste dionice INA-e, ja na taj problem možda, ne možda, sigurno sam subjektivan jer sam iz Siska. Sigurno sam subjektivan zato što je rafinerija u Sisku, sigurno sam subjektivan i zato što je jako puno branitelja među radnicima rafinerije, a sad svi osjećaju neki strah što će se desiti. Ja nisam rekao da bi to sigurno riješilo taj problem, odnosno da problema oko modernizacije i budućnosti INA-e ne bi bilo, rafinerije u Sisku ne bi bilo. Ali postavio sam tezu, a da možda nije bilo toga možda bi danas bilo lakše sačuvat ta radna mjesta. Ja nisam kategorički tvrdio da bi ili ne bi. Hvala.
Hvala. Tomislav Ivić, Replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Kolega Novak, dalo bi se sad dosta svari koje ste vi izrekli u vašoj raspravi polemizirat. Ja ću se usredotočiti na dvije. Kažete da pote sa INA-om je bio loš. On nije bio loš, on je bio jedini mogući nužan da bi fond uopće imao likvidnost, da bi mogao isplaćivati hrvatske branitelje. I sami ste rekli da je prodano hrvatskim braniteljima odnosno da je iskupljeno od hrvatskih branitelja 60% udjela. Kako bi isplatili te hrvatske branitelje da nisu dionice INA-e prodane i da nije došlo sredstava na račun fonda. Kako bi isplatili te hrvatske branitelje? Pa to i je smisao fonda, da se transakcijama ili tako na tržištu osigura likvidnost fonda da bi uopće mogao ispunjavati svoju ulogu. Dakle ne radi se ni o kakvom lošem poslu nego se radi o jednoj nužnosti koja je u tom trenutku bila takva kakva je, a ne treba vezati rad Upravnog odbora Fonda i Fond sa onim što se poslije ili događalo ili će se događati u INA-i. S tim Fond hrvatskih branitelja nema apsolutno ništa. Postavljate isto pitanje da je Fond održiv na ovaj način. Itekako je održiv. Pa i sva ova izvješća koja smo slušali i ove godine i prethodnih godina su uglavnom više nego pozitivna i pokazuju onu ključnu stvar, da je Fond itekako rekao bih izvršio sve ono zbog čega je u biti i osnovan. Svake godine se uredno isplaćuje dobit hrvatskim braniteljima, čuli smo da i Fond za stipendiranje i Zaklada itekako uspješno posluju. Drugo je pitanje da li će Fond opstati ako ne bude u njega unosa novih dionica. To je ključno pitanje i tu treba naravno izvršiti ovaj pritisak na Vladu da u daljnjem procesu privatizacije državna poduzeća koja se budu privatizirala određen postupak uđe u imovinu Fonda hrvatskih branitelja.
Hvala. Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo. Opet ću krenut od kraja. Pa kolega Ivić, vi ste na kraju upravo rekli ono što sam ja izgovorio. Ja nisam rekao da li je on održiv ili neodrživ nego uz ovakav način da jednostavno se mora neka alternativa, neko drugo rješenje predložit s obzirom na kategorički stav ministra Linića "ja ne dam". Ok ako ja ne dam, ali daj neko drugo rješenje. Ne može bit, jednostavno toga smo svi svjesni da ako se ne ponudi drugo rješenje da je onda stvarno upitno da li Fond može dalje funkcionirati. To je moje subjektivno mišljenje, to imam pravo na njega isto kao i vi na svoje. Što se tiče nužnosti prodaje INA-e pa ja i dalje mislim da je postojala mogućnost drugačija. Iskreno rečeno … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ma ne, ne slažem se s tim. Ovo su sad već da ne kažem neozbiljne upadice ali dobro. Velite da je bila nužnost. Pa ova Vlada kaže da je nužnost prodaje državne imovine da bi se funkcioniralo dalje. Dugovi se vraćati moraju. Jel' se i s tim slažem? Ja koliko se sjećam vaš klub zastupnika je bio izričito protiv prodaje svega i svačega, protiv monetizacije Hrvatskih cesta. Sad vi na kraju kažete ono je bilo nužnost. Znači kad smo mi u pitanju onda je jedan način, onda je jedno mjerilo, a kad su neki drugi u pitanju onda je drugi kriterij. Možda je bilo, gledajte i jedno i drugo je to hrvatsko. I jedno i drugo se odnosi na hrvatske branitelje. Možda je bilo rješenje da ministarstvo ili Vlada nađe, da neku pozajmicu tako da se premosti određeni period, a možda je i to bilo rješenje. Ja sad nabacujem ideju, ali gledajte ne možete reći nužnost je bilo u naše vrijeme da se prodaje, e sad ovi rade zločin što prodaju. Pa ne možete tako pričati.
Replika Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Novak, dok bude INA-e i MOL-a i Fonda hrvatskih branitelja vjerojatno će se uvijek od vremena do vremena kako kome bude odgovaralo vraćati na to pitanje prodaje dionica INA-e i dakako naravno ne mislim tu ništa loše kad ću reći da je uvijek poslije bitke lako biti general i govoriti što je trebalo. A trebalo je tada, naravno reagirati. Prije svega važno je uzeti u obzir činjenicu da je fond kao što su kolege prije toga rekli morao osigurati likvidnost. Dakle, ni jednom hrvatskom branitelju koji je došao iskupiti svoje udjele nitko u fondu, dakle prije svega Društvo za upravljanje nije mogao reći, a ni upravni odbor gledajte mi novaca nemamo, nemamo jer ga nemamo. Dakle, moralo se osiguravati likvidnost u uvjetima naravno kad su se dionice INA-e nudile za 2800 kuna. Tko bi molim vas objasnio jednom hrvatskom branitelju i bilo kome u hrvatskoj javnosti da je vrijednost fonda nakon tog postupka pala na primjer za milijardu kuna. Kome bi to objasnili gdje je nestalo. Ljudi bi pitali gdje je nestalno milijardu kuna i tko je za to odgovoran. Dakle, to su bili razlozi zbog kojih se na prijedlog Društva za upravljanje Upravni odbor odlučio na korak prodaje. Što se tiče razmatranja koja su se također pojavljivala u javnosti s obzirom da traju neki postupci ja još jedanput ovdje pred svima vama kažem i to je jedina istina. Nitko nikada ni na jednog člana Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja nije pritiskao da se donese ova ili ona odluka. To je bila odluka u skladu sa događajima da tako kažem na tržištu u skladu sa obavezom Upravnog odbora fonda da osigura likvidnost i opstojnost fonda. A razmatranja o tome da je na primjer se mogla zatražiti kako ste rekli pozajmica od Vlade to bi bilo apsolutno protuzakonito. Hvala.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Uvažena zastupnice Kosor, sinoć sam gledao ne znam čak ni kako se zvala emisija na tv gdje je bio gost Mijat Stanić, predsjednik cestarskog sindikata i onda je obrazlažući ona sva zbivanja koja su se tamo dešavala onda je u jednom trenutku rekao za gospodina Kalmetu gledajte on nikad nije naređivao. On je fino upozorio da bi bilo neko rješenje možda kvalitetno. Svi su znali da ono što je preporuka fino rečeno, uljudno, krajnje kulturno, da je preporuka koja podrazumijeva izvršenje, da eventualno izbjegavanje izvršenja te zamolbe bi moglo imati posljedice za onoga na koga se odnosi. Ali kad smo već kod toga ja u ni jednom trenutku nisam spomenuo da je vršen pritisak na bilo koga. Ali ovo me samo podsjetilo na sinoćnju emisiju. Ne znam, vi ste rekli da ne postoji, zakonska mogućnost ne postoji. Ja koliko se sjećam, pa čak i za ove Vlade rađena su kojekakva financijska premošćivanja, neke egzibicije, tako da ne znam, ja nisam ekonomist, pa ne mogu tvrditi što je moguće i što ima zakonsku podlogu. Ali tvrdim da je trebalo da ima, ima interes, postoji interes za zaštitu prvenstveno zato što mislim da to znači i sačuvanje radnih mjesta. A što se tiče, dobro isteklo mi je vrijeme. Bit će još prilike. Hvala.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Novak, vidi se da ne baratate materijom i da ne znate ni Zakon o Fondu hrvatskih branitelja, a ni događaje. Prodajom 7% dionica INA-e koji su bili nužni da bi se pokrilo 45% ponuđenih udjela za otkup osigurana su sredstva kako bi se hrvatski branitelji isplatili. To je jedna stvar. Tih 7% prodaje nije doprinijelo tome da MOL postigne 51% vlasništva. Postigao je tek 42% vlasništva. To je osnovno što ste zaboravili reći, a 25% plus jednu zlatnu dionicu u odlučivanju je prodala bivša Vlada SDP-a i tako se MOL bazirao i pozicionirao u INA-i. U daljnjem slijedu moram vam reći da ni gospođa koja piše pisma i zastupa interese udovica je zaboravila da je u 2012. godini 9556 stipendija djeci hrvatskih branitelja i hrvatskim braniteljima. Morate znati da se ne … [[Govornik se ne razumije.]] samo djeca nego i hrvatski branitelji koji vrše prekvalifikaciju, doškolovanje, koji imaju uvjete da bi stekli stipendiju, diplomske i postdiplomske studije koji pohađaju. Također i njima se omogućava da se doškoluju kako bi se zaposlili i bili konkurentni na tržištu rada. To su sve stvari koje zaboravljate. Zaboravljate da fond i danas još posluje kvalitetno i osigurava sredstva nedovoljna kao što bi trebalo i samo u jednom segmentu je otklon od zakona, a to je da raspodjela dobiti i dividende mora biti i za zakladu, a ne samo za Fond branitelja. U dvije godine postoji jedan zakonski otklon koji treba izregulirati u budućnosti.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo. Nisam ništa od toga zaboravio i malo vi preformulirate moje riječi ali dobro, nije bitno ne želim o tome. Reagirat ću samo na onaj prvi dio kad ste spominjali INA-u. Bojim se da se ne zna čiji je doprinos veći da li vas s ove strane ili njih s one strane kad je već INA u pitanju. Eto, samo to.
I Josip Benčić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Novak nekoliko puta ste ajmo reći osvrnuli ste se na rad ministra Linića. Evo samo ukratko o tome kako ministar Linić radi o tome najbolje govore ankete, on je uvjerljivo najbolje ocijenjeni ministar u Vladi. Ali to je onako usput. Htio sam se osvrnuti na onaj dio gdje govorite da kupovinom dionica ljudi očekuju dobit. Da, to je njihova namjera ali nije nužno da kupovinom dionica ostvarujete dobit. To je jedan riskantan posao i burze nikad ne možete sa sigurnošću reći da ćete ostvariti dobit. Da li će ovih ajde neka ide i tih 7% od Croatie i od HPB-a da li će to tako biti i poslije godinu, dvije? To nema nikakve garancije. Čak nema ni garancije da li će oni nakon godinu, dvije biti prodani tih 7% kao što je bilo prodano ovih od INA-e. To su sve poslovni rizici. I malo bih još ako mi dozvolite prokomentirao ja ne bih sudbonosno vezao recimo ovaj Fond za stipendiranje djece hrvatskih branitelja i branitelje uz poslovanje fonda. Nisam za to da se fond ukine, ali to ne znači da ako sutra fond i ovih 40% izađe iz fonda da više nitko neće stipendirati te ljude. Hvala.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Pa što se tiče ovog stipendiranja to nije nitko ni spomenuo da bi, odnosno vezao uz to tako da ne znam možda sam bio nedovoljno jasan ali ne znam ja vas sad nisam razumio što ste htjeli reći s tim jer ja sam predložio ukoliko dolazi do ovoga da se traži drugo rješenje i čak sam ga i predložio. Prema tome, mislim da ili se nismo razumjeli ili ne znam. Što se tiče dionica, pa tko god kupuje dionice, tko god ulazi u posao sa dionicama pa vjerojatno ne očekuje da će na njima izgubiti. On mora biti spreman na rizik ali sigurno da nije ušao u to s ciljem da izgubi. Pa prema tome, mislim pričati o nećemo im dati dionice jer bi one mogle izgubiti vrijednost i oni bi mogli izgubiti. Pa pazi molim te! Pa daj, pa ćemo onda vidjeti. A ne ovako ono zbog toga što bi mogla pasti cijena dionica mi vam ih nećemo dati. Neozbiljno.
U ime kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Da, daleka je 2005. godina, dakle godina kad smo osnovali Fond hrvatskih branitelja. Naime, prije toga promijenili, odnosno donijeli bolje rečeno zakon. Zašto kažem promijenili? Zato što je ovdje isticana uloga hrvatskih branitelja koji su istina do kraja 2003. u nekoliko navrata sa jednim predloškom rekla bih zakona tražili od Vlade da osnuje Fond hrvatskih branitelja, odnosno da se prije toga dakako donese zakon. To se nije učinilo i evo mi smo budući da sam bila u to vrijeme ministrica hrvatskih branitelja, vrlo sam ponosna na to razdoblje, mi smo prionuli poslu. Veliki je to bio posao napraviti i zakon koji je mogao biti održiv, koji je mogao biti na stvarnim, a ne na staklenim nogama ali onda u konačnici kad smo donijeli zakon trebalo je učiniti još nešto važno, a to je politička odluka koju je donijela Vlada 2005. da se najbolje dionice, dakle najvrednije dionice, 7% dionica INA-e i 7% dionica HT-a zaista stvarno unesu u Fond hrvatskih branitelja. Od dobrih namjera do realizacije i funkcioniranja fonda kao što vidite prošlo je jako puno vremena. Međutim, paralelno je trebalo napraviti još nešto, a to je posao koji su mnogi prije nas, tada je državni tajnik bio gospodin Ivić, dakle mnogi prije nas pokušavali pa ponovno vraćali u ladice. Dakle, trebalo je napraviti Registar hrvatskih branitelja. Konačno, izvaditi iz ladica i iz arhiva sve te podatke o tome tko je u kojem razdoblju u Ministarstvu unutarnjih poslova i u Ministarstvu obrane dobivao na temelju i potpisa zapovjednika status hrvatskoga branitelja, odnosno hrvatskih branitelja. Usput budi rečeno evo različita smo imali predviđanja prije objave Registra hrvatskih branitelja na sreću mnoge naše zabrinutosti nisu se ostvarile, prije svega ona da će objavom registra doći do velike navale prijava branitelja za lažni invaliditet, za lažni status itd. kao što vidite to se na sreću nije dogodilo što pokazuje kada se pogleda ulazak hrvatskih branitelja kroz vrijeme svake godine, '91., '92.itd. u registar a to će biti tema o kojoj ćemo raspravljati kod izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja, onda se vidi da brojka do koje smo došli je zaista realna. Dakle, fond je obavio ili bolje rečeno obavlja svoju zadaću. To je jedan od najvažnijih i možda jedan od najboljih poslova koji je obavljan u ovome sustavu, brige za hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. On je svakako bio jedan od najmoćnijih fondova, njegova je imovina i danas vrlo relevantna više od milijardu 200 milijuna kuna i moram reći još jedanput u ovoj raspravi iako je to punu puta u javnosti isticano, ali puno puta kada je kome trebalo u političke svrhe onda i osporavano, Društvo za upravljanjem imovinom fonda izabrano je na natječaju, to je bilo najbolje društvo i mislim daje društvo isto tako opravdalo povjerenje. Zakonom je uz sve ostalo pametno baš upotrebljavam tu riječ pametno, regulirano kako se odnosno kamo se bolje rečeno usmjerava dobit. Dakle jedna trećina kao što vidite se usmjerava u zakladu znači za potporu braniteljima, djeci branitelja, obiteljima branitelja ali jedan dio u školovanje djece hrvatskih branitelja i samih branitelja, dakle djece koja imaju puno pravo očekivati potporu države, potporu svih građanki i građana, potporu svih institucija. Ali vas ovdje podsjećam jednako tako na činjenicu koja se zaboravila da smo tada 2005.donijeli i Zakon o pravima hrvatskih branitelja, da smo u zakonu predvidjeli nešto što je po mom dubokom mišljenju i danas iznimno važno i danas mislim jednako kao i tada da država na to ima pravo, da smo na to imali pravo, dakle ugradili smo kada se govori o školovanju djece jednu važnu odredbu o upisu o jednoj dodatnoj kvoti za djecu hrvatskih branitelja osobito dragovoljaca, poginulih branitelja, djecu invalida za upis na sveučilišta, na upis na fakultete. Podsjećam vas da je to bila odredba koja je omogućavala da djeca hrvatskih branitelja koja su zaslužila posebnu potporu države nisu ulazila na fakultete samo tako da bi ih se sjetili pa bi onda rekli ja bih sada studirala ili studirao na Pravnom fakultetu u Zagrebu i molim svoje mjesto, nego su jednako tako ta djeca naravno morala prijeći prag da tako kažem, dakle morala su pokazati znanje i obrazovanje ali im je država kroz zakon samo osiguravala tzv. posebnu kvotu kojom bi naravno bilo osigurano njihovo mjesto. Međutim našlo se puno onih koji su rušili tu odredbu. Puno skupina moram nažalost reći i neki sindikati koji su uputili zahtjev za ocjenom ustavnosti te odredbe i Ustavni sud RH je srušio tu odredbu u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja, dakle zabranio da se djeca upisuju na fakultete po toj posebnoj kvoti. I danas mi je žao zbog toga zato što mislim da je svaka država i sve države, pogledajte SAD i njihove zakone koje se provode kroz njihovo Ministarstvo za veterane. Oni imaju stajalište koje mislim da je iznimno važno pogotovo u državama koje su se branile, koje su bile izložene ovako krvavoj agresiji, da država uvijek može odlučiti, pa onda Hrvatski parlament dakle da parlament države može odlučiti da osobito podupre jednu skupinu ljudi za koje smatra da su s jedne strane osobito osjetljivi, a s druge strane osobito izloženi i svakako osobito zaslužni. No naravno ne propitujemo danas te odredbe i odluke, to je davno završeno vrijeme. Zato je važno da postoji sustav financiranja i da postoji jasan sustav kod određivanja potpore djeci hrvatskih branitelja kroz stipendije. Dobro je da je ta praksa nastavljena, evo 9556 stipendija je zaista jedan relevantan podatak. To nisu male stipendije, to su zaista respektabilne stipendije i trebalo bi učiniti sve da ako ništa drugo se taj sustav nastavi. Teško će biti očekivati s obzirom na krizu, s obzirom na probleme kada bi jednog dana nestao Fond hrvatskih branitelja, kada bi jednog dana nestala ta sredstva pa onda dobit iz koje se onda izdvajaju ta sredstva za stipendije da bi se neki drugi sustav mogao iznjedriti s obzirom na činjenicu da je teško da novaca nema ali i na činjenicu da se polako ali sigurno kako prolazi vrijeme što je s jedne strane normalno, a s druge strane i nije zaboravlja. Dakle zaborav je jedan od najvećih neprijatelja i ovome fondu i Fondu za stipendiranje i zakladi. Zato podupirem ideju Upravnog odbora fonda da Vlada u svakom, dakle podupirem prijedlogu Upravnog odbora fonda da se u svakom sljedećem procesu privatizacije odnosno da se prije svega poštuju zakoni i da se postotak koji je predviđen u Zakonu o privatizaciji izdvaja u Fond hrvatskih branitelja prije svega kako bi se mogao nastaviti ovaj važan posao oko stipendiranja djece poginulih hrvatskih branitelja, djece dragovoljaca, djece invalida i samih hrvatskih branitelja. I na kraju budući da postoje naznake koje smo pročitali i u ovome Izvješću a o kojima smo nešto i danas čuli oko izmjena zakona. Moram reći da sam osobno izričito protiv zato što smo itekako vodili nebrojeno puno razgovora kada se Zakon o Fondu donosio. Dakle, Zakon o Fondu hrvatskih branitelja je odlično izbalansiran, on je prije svega omogućio stabilnost Fonda do sada, bojim se da neke dodatne izmjene i dopune Zakona o Fondu mogu destabilizirati zgradu, kuću toga fonda od vremena kako je ona građena. Jer činjenica da od 2005. do danas Fond postoji, mislim da samo po sebi pokazuje da je i Zakon iz kojega Fond izvire naravno dobro koncipiran. Prema tome, u zaključku samo mogu podržati i rad upravnoga Fonda uz jednu napomenu budući da je gospodin Borković kao član upravnoga Odbora izdvojio mišljenje i bio protiv ovoga Izvješća predlažem da nas gospođa Nađ do kraja rasprave izvijesti koji je razlog, odnosno koje je razloge gospodin Branko Borković jedan od zapovjednika obrane Vukovara iznio kao svoje primjedbe i zbog čega nije podržao ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada ćemo na replike preći. Krešimir Bubalo, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica Kosor je rekla da danas imovina Fonda vrijedi milijardu i 235 milijuna. Taj danas je bio 31.12., danas je 29.10.2013. a samo kada izbijemo cijenu HT-ovih dionica koji je … [[Govornik se ne razumije.]] tih 5732, vrijedilo milijardu i 138 milijuna ali cijena dionica HT-a je značajno pala i vrijednost Fonda je danas manja već u odnosu na 31.12. za 204 milijuna kuna. Prema tome, plemenita je ideja, ali isto tako bi bilo plemenito i razborito da ljudi koji upravljaju fondom upravljaju na jedan drukčiji i svrsishodniji način, da se imovina ne smanjuje i da se vodi na jedan drukčiji način briga.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Pa uvijek se kolega Bubalo kada se govori onda se govori o izvješću, ja sam govorila o izvješću i o onim podacima koje čitamo iz izvješća. I uvijek se tako naravno i raspravlja. Jer mi kao zastupnici nažalost nemamo potpune i detaljne podatke, bilo bi dobro, evo neka to bude vaša inicijativa da na dan kada raspravljamo o bilo kojem izvješću pogotovo izvješćima koji se dotiču financijskih izvješća da onda imamo i punu i točnu informaciju kolika je u ovom slučaju imovina. To isto vjerojatno možemo saznati od gospođe zamjenice danas. Dakle, na današnji dan, kolika je imovina Fonda. Ali ja sam govorila načelno, prije svega o dobroj namjeri, o dobrom Zakonu i konačno o dobrim rezultatima funkcioniranja Fonda hrvatskih branitelja.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa vi ste se dotakli u jednom, u početnom dijelu svoje rasprave one odredbe o pozitivnoj diskriminaciji djece hrvatskih branitelja kojima i u onom, prethodnom Zakonu o pravima hrvatskih branitelja je bio moguć njihov upis na fakultete. Sjećamo se te jeseni kada je to proradilo kakav je da kažem cirkus nastao na fakultetima i kako se uz 300 redovnih studenta koliko su primjerice bile upisne kvote na nekim fakultetima još 300 ili 400 upisivalo, upisivalo upravo tog Zakona. Mislim da je jedna takva pozitivna diskriminacija koja je zapravo bila negativna za konkurentnost hrvatskog društva, koja je bila duboko nepravedna kao što je bila učinjena tim Zakonom zaista hvala Bogu da je Ustavni sud ukinuo tada tu odredbu jer na taj način raditi diskriminaciju među hrvatskim studentima, među hrvatskim građanima, mladim hrvatskim građanima ne da je bilo nepravedno, ne da je bilo pošteno, ne da nije imalo veze sa Domovinskim ratom, nego da je potrajalo još kroz godine bilo bi generator novih nepravdi u hrvatskom društvu. Izričito štetna je to bila odredba po mom mišljenju. I zaista još jedanput hvala Bogu da je takav oblik dispozitivne diskriminacije koji ste vi tada bili promovirali ustavni sud ukinuo.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Vrlo sam neugodno iznenađena kolega što pokušaj da se djeca hrvatskih branitelja osobito onih koji su ostali bez roditelja proglašavate cirkusom. Vrlo sam iznenađena time jer me očito niste dobro slušali valjda ni tada a ni sada, ja sam precizno naznačila, Zakon nije omogućavao da se djece poginulih branitelja, na primjer, djeca koja su ostala bez očeva, djeca koja su ostala bez oba roditelja da se upisuju tako da dođu sa ceste, bez ikakvoga znanja, ta djeca su jednako moralo polagati prijemne, ta djeca su jednako morala pokazati znanje samo je za njih Zakon osiguravao, niste me slušali, dodatnu kvotu. Znači djeca hrvatskih branitelja koji su ostali bez roditelja nisu izbacivala drugu djecu nego su dobivali novu šansu. Ali ću vam reći da je to i bilo i tako da im se davao nekakav, nekakva prednost pred drugima ja bih i tada i danas bila za to. Osobito zbog one djece koja na primjer uopće ne poznaju svoje očeve. Onaj kojima je država morala stati na stranu roditelja jednog ili oba, to je bila poruka. Mi država stajemo na stranu roditelja. I mi pomažemo djeci da se školuju. Žao mi je da to niste razumjeli.
Marija Lugarić, replika.
Poštovana kolegice govorili ste, evo nastavljam i na ovu prethodnu repliku i diskusiju o izravnom upisu na fakultete i u srednje škole za djecu branitelja koja pređu razredbeni prag koji je ukinuo Ustavni sud. Ja se također slažem s tom odlukom Ustavnog suda, da, to je doista bila nepravedna odluka jer zbog te odredbe je bila diskriminatorna prema drugoj djeci. Mi smo imali primjere recimo srednjih škola gdje djeca koja su imala sve petice i maksimalni broj bodova se nisu uspjela upisati. Zašto je to bilo diskriminatorno? Prag za upis je rekli bismo u matematici nužan, ali ne i dovoljan uvjet. Pragovi su postavljeni doista kao minimalan kriterij. Prijeći prag nije dovoljno jamstvo izvrsnosti za upis u određeni obrazovni program na bilo kojoj razini, a izvrsnost jest jedan od temelja na kojem se bazira ili treba bazirati sav obrazovni sustav. No međutim javila sam se prvenstveno da kažem nešto drugo jer to se vrlo često ponavlja ovdje u raspravama u Hrvatskom saboru. Iako je obrazovanje i provođenje obrazovne politike jedna od mjera ili jedan od alata da se postigne bolja socijalna kohezija i izjednače socijalne nejednakosti, dakle to je nesumnjivo, pogrešno je to provoditi kroz mjere obrazovne politike. Što hoću reći? Dakle ja se slažem da djeci HRVI, djeci branitelja treba pomoći jer oni doista nisu imali jednaki start u odnosu na drugu djecu, no međutim pomoć treba ići kroz mjere socijalne politike. Kao što imamo besplatne udžbenike, prijevoz, posebne stipendije kroz ovaj ili kroz onaj fond. Raditi to kroz mjere obrazovne politike koja ima posve druga načela, a to je načelo izvrsnosti je pogrešno. Primjenom mjera socijalne politike mi njima pojačavamo start da dosegnu tu potrebnu izvrsnost koja može biti jedini kriterij u obrazovanju. Mi kad tako budemo razmišljali o stvarima oda ćemo na ispravan način zapravo vrednovati i postavljati i obrazovanje, ali i stvarnu pomoć a onda i ravnopravnost u društvu. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa kolegice Lugarić. Naime, ja ne mislim da je to socijalna politika kad govorimo o upisu djece branitelja koji su ostali bez očeva. Ja mislim da je to strateška politika, da je za državu koja je bila izložena agresiji kao što je bila Hrvatska strateško pitanje da djeca onih koji su najzaslužniji za slobodu, tu se sasvim sigurno slažemo, dobiju šansu, da dobiju šansu i da dobiju jednake mogućnosti jer dijete koje raste bez roditelja, dijete koje raste sa ocem u kolicima nije isto. Ono je u startu oštećeno, njemu naprosto je trebalo dati jednaku mogućnost da se školuje i jednog dana jednaku mogućnost da radi. Međutim, svi vi koji se slažete s tom odlukom gdje je ukinuta ta mogućnost upisa djece hrvatskih branitelja ste vjerojatno zaboravili, a možda niste znali da smo mi međutim kao ministarstvo radili na tom pitanju i mi smo postigli jedan sporazum evo sa Zagrebačkim sveučilištem, potpisali, zapravo smo isto to omogućili, samo na drugi način. Dakle sveučilište, ja zahvaljujem i danas i gospodinu Bijelišu i gospodinu Šimonoviću i mnogima koji su u tome sudjelovali tada, što su razumjeli što je ustvari poanta i što je ustvari temeljno pitanje. Dakle po toj logici ako bi to bilo protuustavno, odnosno potpuno kako je rekao kolega potpuni cirkus, onda bi i mnoge druge odredbe Zakona o pravima hrvatskih branitelja mogle doći u pitanje, npr. da prednost pri zapošljavanju u državnim poduzećima imaju hrvatski branitelji. To doduše državna poduzeća ne poštuju, ali to je isto jedna odredba u zakonu koju bi se jako moglo osporavati sa stajališta nekih drugih ljudi. Isto tako i o poticajima za zapošljavanje, osnivanju zadruga itd. To je odgovor države na one koji su najzaslužniji za obranu i za slobodu. Hvala vam.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Kosor, ja sam svjestan da ova odluka koja je ukinuta od Ustavnog suda je inicirana sa naše lijeve strane iako mi nismo učinili niti potez prema onom zakonu koji također diskriminira danas u Hrvatskoj, a to je Zakon o pravima djece žrtava Drugog svjetskog rata i poraća. On je i danas još na snazi. Jednako tako u Zakonu o upisu na fakultete su i romska djeca. To ne diskriminira, to ne govori o tome da su ona u nekakvom statusu bolje nego djeca hrvatskih branitelja, pogotovo poginulih hrvatskih branitelja. Danas to nikom ne smeta. Mi nismo učinili nijedan korak da bi bilo kome tko je stradao u bilo kojem ratu ili po bilo kojoj osnovi da se može upisati, ostvarimo tu mogućnost. I danas u zakonu, novom zakonu o visokom obrazovanju piše da se romska djeca mogu upisivati u fakultete po posebnim uvjetima i da su tako zadovoljena kao nacionalna manjina. Jednako tako žrtve Drugog svjetskog rata i njihova djeca. I danas još su u zakonu. Koga to smeta i zašto smetaju da djeca hrvatskih branitelja budu visoko obrazovana? Jasna je poruka što se hoće s tim postići. Ne treba njima fakulteta, ona su djeca tih desničara, tih šovinista koji ne trebaju biti na funkcijama u Republici Hrvatskoj. … /Buka u dvorani./…
Kolega Đakić, do sada je bila mirna i dobra rasprava i ne treba na ovaj način raspravljati o ovakvoj temi. Molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas. Molim vas lijepo. Odgovor na repliku, kolegica Kosor.
Dobro, zaista se slažem, treba smiriti raspravu. Rasprava o hrvatskim braniteljima uvijek treba biti prije svega dostojanstvena i naravno da katkada izađemo iz okvira braneći svoju tezu i svoju ideju. Tako da ja i ovu repliku kolege Đakića razumijem u tom smislu. Da, točno je i ja sam vrlo ponosna što smo evo omogućili, ja sam bila predsjednica Povjerenstva npr. za Rome, mi smo omogućili ne samo to što ste spomenuli nego smo omogućili da sva romska djeca koja žele nastaviti školovanje u srednjoj školi, odnosno na fakultetima dobiju stipendiju od države i to je dobro zato što manjina uvijek treba podražvati, bilo koju manjinu. Ali ja mislim da su i djeca poginulih branitelja i djeca 100%-tnih invalida isto tako manjina u tom smislu i nju treba dodatno štititi. Međutim, mislim da je isto tako važno za mladu državu kao što je Hrvatska i tu nema ništa loše, dapače da nastoji da ta djeca hrvatskih branitelja jednog dana zaista dobiju šansu evo biti zastupnici u hrvatskom Parlamentu, biti članovi Vlade, voditi Vladu. To je isto nešto što ja mislim da je dobro, a rasprave o tome tko je bio na kojoj strani mislim da nisu dobre zato što hrvatski branitelji pripadaju svima nama i ljevici i desnici i gornjima i donjima. Hrvatski branitelji su ono najbolje od nas.
Dujomir Marasović, replika.
Gospođo Kosor, vi ste rekli da je Društvo za upravljanje opravdalo povjerenje i da je pametno radilo. Po mom mišljenju društvo nije dobro radilo kad je prodavalo tih 7% dionica INA-e i nije pametno radilo. Već smo govorili o ekonomskom aspektu toga, ali ja se grozim te pomisli. I nije se smjelo, hrvatski branitelji nisu smjeli prodat 7% dionica INA-e. Ono što je u duhovnom smislu katedrala, u gospodarskom smislu to je INA i to je garancija Fonda branitelja. To je prodano za šnicl, ubili su kravu. Koliko su krivi sami branitelji, koliko je to upravljačko društvo, koliko je njima netko sugerirao. Pa to kod mene ne pali. On je dobar čovik ali ne valja mu žena, pa ga nagovara na gluposti. Nemojte mi više take gluposti tu spominjat! To je loša odluka i to se nije smjelo dogoditi. Ali više me tangira ova druga stvar, upis gospođo Kosor na fakultete. Ja sam dole profesor i direktno sam sudjelovao u svemu tome. Vi ste to kabinetski osmislili i nekako i doživljavali, proživljavali i niste imali uvid u situaciju. Onome kome je otac poginuo, kojem je majka poginula ne treba nikakvi prijemni. Primamo ih iznad kvote bez ikakvog prijemnog, pa neka uče pa dokle dođu. O.k. A ostali svi moraju ići na normalnu kvalifikaciju i ako su prošli to, ta je odluka bila jako loša i škodila je najviše hrvatskim braniteljima jer je u JNA bolnici, bivšoj vojnog bolnici stotine ljudi dobilo status branitelja, bivših jugo oficira i onih čata iz kancelarija. I same činjenice što su bivši pripadnici te bolnice jugoslavenske ratne mornarice onda Hrvatske ratne mornarice i sad njihova djeca ide po privilegiji, a ovi ljudi hajmo reći dobri Hrvati koji su se borili itd. njihova djeca moraju. To je bila loša odluka. To se nije ni smila donijeti. Moje je takvo mišljenje [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] I niste u pravu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Ja mislim gospodine Marasoviću da biste vi zaista morali se jako koncentrirati kad govorite i da biste zaista morali paziti što govorite, jer kad ste rekli nemojte mi više te gluposti spominjati onda ste naravno uvrijedili mnoge. Ali budući da to vi svaki dan izgovarate nije me to zapravo uopće pogodilo. Ali molim vas, molim vas pazite što govorite. Jer ja ne govorim gluposti. Ja sam govorila o Društvu za upravljanje imovinom, o tome kako je izabrano, kako je radilo, a konačnu odluku je donio Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja. Međutim, bilo kakvo daljnje objašnjavanje vama ne koristi jer ili ne razumijete ili ne želite razumjeti. I jedno i drugo je štetno u ovakvoj vrsti rasprave. A kad ste rekli da sam ja spominjala djecu poginulih hrvatskih branitelja samo kabinetski, pa jer nisam znala ništa o tome. Kad bismo nas dvoje se sada natjecali da vi i ja spomenete naizust izgovorite svaki po 50 imena djece hrvatskih branitelja koji su izgubili živote ne znam kako biste se proveli. Ja ih 50 mogu nabrojati i najmanje 10 puta toliko ih osobno poznajem i pokušavala sam im pomoći.
Ne možete dobiti repliku s obzirom da su ovo bile replike na izlaganje gospođe Kosor. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Željko Sabo.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, poštovani zastupnici i zastupnice. Ja ću se vratit na točku dnevnog reda Izvješće za 2012. koji smo kako smo čuli ovdje u uvodnom izlaganju je prošlo Upravni odbor Fonda, jednoglasno je prihvaćeno. Prošlo je Odbor za ratne veterane čiji sam ja također potpredsjednik a i član Upravnog odbora Fonda i upoznat sam sa svim odlukama gdje smo također jednoglasno usvojili ovo izvješće. Stoga u ime kluba SDP-a želim reći da će klub SDP-a također podržati ovo Izvješće za 2012. godinu. U okviru svih ovih rasprava koje su vođene ovdje i na neki određeni način vraćanja malo u prošlost ja bih ipak rekao vezano za ovaj fond. Činjenica da osim svega onoga što ste rekli što je dobro za ovaj fond, za njegovo osnivanje, za sve ljepote, dobrote, za humanost, za socijalno, da je ovo jedan razvojni fond svakako. Jer ulaganje u mlade, ulaganje u stipendije, u njihovo obrazovanje to je razvojni projekt i sigurno da hvale vrijedan projekat koji je godine kada je osnovan fond da je to nešto što bih rekao najvažnije ne samo za hrvatske branitelje, za djecu, nego za Hrvatsku državu. Ja ću vam reći da stjecajem okolnosti kada sam postao gradonačelnik grada Vukovara i svi kad govorimo o problemima mladih ljudi, o mladosti Hrvatske dolazimo u tu situaciju da trebamo nešto učiniti, ali ne znamo možda šta učiniti. Ja sam evo na neki način kao gradonačelnik upravo donio odluku da svi studenti iz grada Vukovara, da se 2010. godine stipendiraju iz proračuna grada Vukovara i putem akcije "Solidarnost za Vukovar" gdje smo omogućili svim studentima grada Vukovara da dobiju stipendije pa čak i u dvije županije besplatan prijevoz Vukovarsko-srijemsku i Osječko-baranjskoj županiji. I tako radimo u posljednje tri godine. Ove godine je to 411 studenata i vidjet ćemo što ćemo moći učiniti za ovu i za sljedeću godinu. Ali sam uvjeren da će upravo kroz razvoj naše Hrvatske države i ovaj fond koji čini to što čini i mi drugi učiniti upravo za mlade da im pružimo mogućnost za obrazovanje. Možda neki koji nas gledaju na televiziji i kad kako je bilo kako je rekla počasna građanka grada Vukovara teško je objasniti gdje je nestalo milijardu kuna iz nekog doba iz fonda. Mi smo na Upravnom odboru fonda raspravljali i vidjeli tu opasnost za smanjivanje vrijednosti fonda, financijskog iznosa. I sigurno da 60% braniteljske populacije koji su, sa pravom, nitko im to ne može pravo osporiti da prodaju svoje dionice, da je došlo do smanjenja financijskog iznosa fonda i da svakako u okviru svega poslovanja fonda dolazimo da imamo manju financijsku mogućnost, u principu manje stipendija i sve ono, davanja zakladi, pomoći za branitelje. I tada smo se dogovorili da pokušamo i kao članovi Upravnog odbora fonda djelovati prema braniteljskim udrugama i prema braniteljima da onima kojima to stvarno nije nužno da prodaju te dionice da ih ne prodaju upravo iz ove humane vrijednosti i doprinosa samoga fonda. Stoga ja sa ove govornice apeliram ponovno na sve one branitelje, onih 40%, koji još uvijek nisu prodali svoje udjele u tom fondu da ukoliko im nije nužda da ih ne prodaju jer samim tim pomažu u okviru solidarnosti svojim suborcima, svojim prijateljima i djeci branitelja u smislu svih ovih aktivnosti i svrsi ovoga fonda. Stoga zahvaljujem svima koji su učestvovali dosada u radu ove najpoštenije ja bih rekao aktivnosti u Hrvatskoj državi jer govoreći o privatizacijama i vraćajući se u prošlost tragovi privatizacije svih nekih društava ili onih udjela koji su u fond ubačeni su jasni tragovi i transparentno raspravljani i oni su rezultat upravo rada fonda. Stoga sve pohvale onima koji će i dalje nastojati oplemeniti ovaj fond, a dokle će on imati potrebe da opstane o tom potom. Kako će se puniti, o tom potom. Imat ćemo vremena i za te rasprave. Stoga još jednom napominjem klub SDP-a će podržati ovo izvješće fonda. Hvala.
Hvala. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Sabo dobro ste naglasili da ne treba prodavati udjele ako nije to nužno potrebno. Ja vjerujem da i ovih 60% koji su prodali svoje udjele nisu prodali iz hira niti iz toga što imaju basnoslovne mogućnosti za život nego da su čisto iz egzistencijalnih razloga bili u nuždi prodati. Ali molim vas lijepo kao člana onih koji mogu odlučivati i koji mogu utjecati da i vi pokušate utjecati na gospodina Linića da svojim izjavama ne, neću vam dati dionice spasite ovih 40% time što će doći k svijesti i reći da, iz Croatie će biti 7%, bit će 7% i iz Poštanske banke i tako će se stabilizirati fond, tako ćete imati i dalje za stipendiranje djece, tako ćete imati i za održavanje rentabilnosti i funkcionalnosti fonda, tako ćete imati branitelji i dalje svoju sigurnost kroz ovaj fond, ovaj plemeniti odnos koji je prema djeci hrvatskih branitelja i samim braniteljima u školovanju a onda i u pomoćima iz Zaklade hrvatskih branitelja. Budite i vi konstruktivni u nastojanju zajedno sa zamjenicom ministra i u težnji da se ostvari ono što je bilo i ciljano da iz svih državnih tvrtki koje se privatiziraju 7% dionica bude u tom fondu.
Odgovor na repliku, Željko Sabo.
Gospodine zastupniče predsjedniče odbora čiji sam ja član svojim već glasom i raspravama na odboru ja sam ovo što vi govorite prihvatio tu inicijativu za popunjavanje financijskih mogućnosti samoga fonda. Kad govorimo o pojedincu, o ministru, dozvolite ja ću priznati i priznajmo svi neka se na nekom nivou netko tko se bavi dionicama, tko se bavi financijama i neka se obavi rasprava da se vidi što je to najbolje učiniti da danas ili sutra ne raspravljamo o mogućnosti možda nekih grešaka koje smo učinili u prošlosti. Stoga sam uvijek pristalica, i kao čovjek, da na prošlosti i na svojim greškama učimo, da ne počinimo danas te greške. Stoga ne mogu djelovati na nikoga kome dajem za pravo da je stručniji u okviru bilo kakvih dionica, dioničarstva, financija ali svakako svojim glasom sam dao potporu da fond kao fond ima svoje izvore prihoda i da opstane.
I Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Kolega Sabo ja se slažem sa vama, vi ste zaista afirmativno govorili o Fondu hrvatskih branitelja onako kako bi o fondu svatko od nas trebao govoriti jer je riječ o jednom zaista vrijednom projektu koji je evo u ovih 9, 10 godina svog postojanja u potpunosti opravdao i svrhu. Međutim, nije dovoljno apelirati na hrvatske branitelje da ne prodaju udjele. I oni koji su to učinili, njih 60%, nisu to učinili iz hira nego iz potrebe. I stoga jedino rješenje za budućnost fonda je unos nove imovine koja će dati ponovno jednu značajnu financijsku snagu i moć Fondu hrvatskih branitelja a posredno naravno i Fondu za stipendiranje djece hrvatskih branitelja i hrvatskih branitelja i Zakladi hrvatskih branitelja. Jer bez jakog fonda naravno da će se ugasiti i Fond za stipendiranje i Zaklada hrvatskih branitelja. Dakle, jedino rješenje i kratkoročno i dugoročno je unos nove imovine kroz daljnji proces privatizacije u RH.
Odgovor na repliku Željko SAbo.
I gospodin Đakić i vi ste spomenuli ovih 60% branitelja ili dioničara koji su prodali dionice. Ja ne želim apsolutno ni razmišljati niti možemo s obzirom na veliki broj razmišljati zbog čega je netko to učinio, zbog čega je prodao i to je pravo i onih 40% koji su još tu da bez obzira da li je u pitanju nužda ili razmišljanje o padu dionica ili bilo što drugi da to učine ili ne učine. Stoga apsolutno sve što govorite i sve što smo govorili ja podržavam i kao potpredsjednik odbora i kao saborski zastupnik da je svakako ovaj fond nešto najpoštenije koje ima svoj trag privatizacije određenih društava jer ti udjeli 7% su apsolutno trag koji su uloženi u razvoju u mladost, budućnost Hrvatske države za razliku od onih drugih postotaka koji su na neki određeni način možda uloženi u potrošnju ili hrvatska javnost na neki određeni način ne može ni pratiti niti ne zna, zaboravili smo. Ali sigurno budite uvjereni da tu imamo sugovornika i vi i ja i gospodin Đakić vezano za ovaj fond.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Sabora. Poštovane kolegice i kolege, gospođo zamjenice. Pred nama je izvješće jednog fonda koji je možda jedna od najplemenitijih i najkorektnijih odluka politički donesnih u zadnjih dvadesetak godina jer odluka o osnivanju ovog fonda kojemu je svrha pomoći obiteljima hrvatskih branitelja, stipendiranje njihove djece i njih samih, jednostavno je moralna obveza društva kojem su ti isti ljudi i njihove obitelji podnijeli najveću žrtvu i zapravo su direktno stvorili pretpostavke da danas imamo slobodnu i demokratsku zemlju koja teži biti bolja pa onda bi valjda i ova rasprava o toj težnji da budemo bolji i da budemo plemenitiji i pristojniji trebala biti lišena političkih strasti, svedena na racio jel racio je temelj odgovornosti. Ovaj fond ima vrlo jasno postavljena pravila igre odnosno funkcioniranja. U njemu je i u njegovom radu osigurana transparentnost i nadzor, glavnu ulogu ima upravni odbor u kojemu od 7 članova 4 su predstavnici hrvatskih branitelja što je apsolutno ispravno. Prema tome nitko ne može osporiti da bilo koja druga pozicija u tom odboru ima dominantniju ulogu od samih branitelja kojima je fond i namijenjen. Načela upravljanja fonda su logično konzervativna jer bilo bi jednostavno neprihvatljivo da ovaj fond funkcionira kao neki drugi fondovi s puno većim rizikom, doduše možda je puno veća mogućnost u pojedinim špekulativnim epizodama i dobiti, ali zamislite slučaj fijaska kada bi se fond vodio drugačije od načela i pravila koja su postavljena. Mi u HNS-u smatramo da je ovo ispravan odabir načina upravljanja i rada samoga fonda, samim tim i u ovim turbulentnim vremenima pa i u vremenima koja su inicirala i prodaju dionica pojedinog dijela braniteljske populacije pa samim tim i smanjenje ukupne vrijednosti i fonda u ovim turbulentnim gospodarskim vremenima ipak je fond opstao, ostao na nogama i time se pružila mogućnost da ispuni svoju zadaću. Brojke su za nas u HNS-u pohvalne pa ja bih se usudio reći čak i impresivne jer više od 9 tisuća stipendija tijekom jedne godine je u svakom slučaju brojka koja zaslužuje respekt. Dužni smo kao društvo dame i gospodo tim mladim ljudima pružiti mogućnost školovanja jer su mnogi od njih ostali uskraćeni za ono elementarno, a to je za punu roditeljsku skrb i imaju jako tešku mladost u odnosu na svoje vršnjake. Dužni smo to onima koji su dali najviše što se moglo za ovo što danas uživamo. Fond je isto tako isplatio i nekoliko tisuća potpora braniteljima koji su u teškoj životnoj situaciji i to je u svakom slučaju za pohvalu jer s obzirom na okolnosti i vrijeme u kojem živimo, a i s obzirom na ranjivost ponekad i hendikep kao posljedica ratnih strahota koja imaju hrvatski branitelji dužni smo brinuti ne samo o njihovoj djeci nego i onim braniteljima koji su u teškoj životnoj situaciji. Ono što je spomenuto tijekom rasprave to je vidljivi trend smanjenja vrijednosti fonda. Mi u HNS-u smo zagovornici jedne stručne rasprave otvaranja ove teme, možda na relaciji Upravni odbor fonda i saborski Odbor za branitelje da se vidi ali onako ozbiljno šta kažu u narodu na tanane, racionalno koje mogućnosti objektivno postoje da se stabilizira na jednoj razini vrijednost fonda koja bi jamčila one prinose koji su potrebni za ispunjenje njegovih zadaća. Davanje sada nekakvih ad hoc prijedloga spada više u hipotetsku domenu i nije odraz dovoljno ozbiljnog pristupa. Ovo izvješće procjenjujemo korektnim, dovoljno transparentnim i nadamo se da će se na jednako odgovoran i kvalitetan način i dalje upravljati ovim fondom. Nadamo se da će se i prema pozitivnim kriterijima dodjeljivati benefiti iz ovog fonda, da o njegovom radu neće biti nepravilnosti i bilo bi odista ružno kada nešto što je toliko pozitivno, toliko moralno a rijetkost je to u hrvatskoj politici nažalost, bilo bi jako ružno kada bi bilo kojim krivim potezom ovu instituciju Fonda hrvatskih branitelja doveli u pitanje. Klub Hrvatske narodne stranke podržati će naravno ovo izvješće uz nadu da će izvješće sljedeće koje ćemo čitati o poslovanju ovog Fonda biti u najmanju ruku jednako pozitivno. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a, kolega Dražen Đurović.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, zastupnice i zastupnici. Na tragu izlaganja svojih prethodnika i ja bih u ime Kluba HDSSB-a svakako pozdravio i činjenicu što ovaj Fond postoji i činjenicu što ovaj Fond ostaje već ovih 10-ak godina i činjenicu što je kroz ovaj Fond u određenoj mjeri, ne u punoj mjeri ili onoj mjeri kojom to hrvatski branitelji zaslužuju ali ipak u određenoj mjeri mnogim hrvatskim braniteljima koji nisu imali prilike ni sudjelovati u pretvorbi i privatizaciji jer su sudjelovali u obrani Hrvatske barem minimalno ili djelomično kroz ove udjele, vlasničke udjele u Fondu barem djelomično to kompenzirano u jednoj maloj mjeri. A s druge strane i što je naravno kroz djelatnost Fonda se stipendiraju djeca hrvatskih branitelja. I to je i svi se zapravo, mislim da se svi slažemo i slažemo se već godinama da je ovaj Fond zaista jedan od uspjelijih projekata u Hrvatskoj državi. Posebno je vrijedno što zapravo kao jedan državni projekt postoji kroz ovoliko godina. Jer sjećamo se primjerice što se s onim PIF-ovima dogodilo, koliko je to bio jedan neuspio projekt s druge strane, nepošten, projekt nepravedan projekt pa pomalo usuditi ću se reći lopovski projekt. Dok je ovdje ipak načinom kako je strukturirano zahvaljujući i očito i dobrom društvu u kojem je, uspješnom društvu kojem je povjereno upravljanje, dakle ovaj Fond uspijeva kroz ove godine opstati. Naravno ono što se događa ovih godina, dakle u ovih 5 godina koliko se Republika Hrvatska nalazi u recesiji i koliko je zapravo tržište dionica praktički propalo u Hrvatskoj, koliko je zapravo i Zagrebačka burza praktički pred zatvaranjem, gdje je danas i Varaždinska burza. Dakle i tako i Fond na neki način zapravo prati sudbinu ukupno tržišta vrijednosnim papirima jer počiva, jer sam počiva na njemu, odnosno počiva na dionicama koje su na njega prenesene. To je svakako jedan aspekt ovog problema. I s obzirom na trendove koji ovo prate izgleda da se neće ništa pozitivno događati u godinama koje dolaze. Svi znamo da 93% ili 92% dionica koje Fond hrvatskih branitelja su dionice HT-a. Svi znamo da su te dionice HT-a danas preko 100% podcijenjene jednostavno zbog stanja na tržištu vrijednosnim papirima. Da je stanje na tržištu vrijednosnim papirima danas drukčije dionice HT-a bi vrijedile dvostruko više pa bi onda udjel i volumen zapravo i Fonda bili praktički dvostruko veći. I mi bi imali odgovor odmah riješen. Dakle, ne bi morali više razgovarati o tome treba li dokapitalizirati ili ne treba dokapitalizirati Fond. To je jedan aspekt problema. Drugi aspekt problema koji je ovdje prisutan je što se dopustilo da zapravo ukupno ovaj Fond počiva samo na portfelju dionica HT-a, to je drugi aspekt problema. Tu se onda vraćamo na ono pitanje zašto je dopuštena, je li ona nesretna prodaja 7% dionica INA-e koje su bile u potrfelju Fonda, no i to je povijest, povijest koja se nažalost ne može vratiti nazad. Ali se možemo podsjetiti da je u tim vremenima uprava društva dala preporuku upravnom odboru da se ne prodaju dionice INA-e jer da je to ekonomski štetna odluka za Fond. Uprava Fonda tada nije poslušala preporuku onih koji vode društvo već je donijela političku odluku o prodaji tih dionica, tome je sada tako i to je neprimjenjiva varijabla. Ono što, što je, na što mi trebamo i ne slažem se sa onima koji kažu da mi trebamo samo o tome polemizirati ili diskutirati a da će uprava društva o tome konkretno odlučivati, mislim da bi mi trebali definirati barem ili negdje posložiti političku volju oko toga koji bi trebali biti, ukoliko se slažemo da je ovaj Fond potreban, da je koristan i da je vrijedan, mislim da bi i mi trebali neovisno o tome kojoj političkoj stranci pripadali poslati otprilike jednu poruku da li želimo da taj Fond ostane. A ako želimo što predlažemo da se učini. Jer je vidljivo i stanje vrijednosnim, tržišta vrijednosnim papirima iz trenda izlazaka hrvatskih branitelja iz tog Fonda pri čemu bih naglasio dakle da zaista nitko nema pravo nikoga prozivati i niti jednog hrvatskog branitelja da li je ostao u tom Fondu ili nije. To su ljudi koji su temeljem svog braniteljskog staža dobili određen dio udjela broja dana provedenih u Domovinskom ratu dobili udjel u tom fondu, prema tome tko je ostao, tko nije. Danas da država ili netko ispred neke vladajuće većine koja ovoliko neuspješno vodi Hrvatsku državu proziva nekog od hrvatskih branitelja da li je prodao ili nije prodao udjele u fondu pa da se djeca hrvatskih branitelja mogu ili ne mogu stipendirati mislim da je krajnje licemjerno uopće na taj način razgovarat odnosno na taj način prozivati hrvatske branitelje. Dakle mi možemo razgovarati i usuglasiti se o tome da li smo mi zato da Fond hrvatskih branitelja ostane ili ne ostane. Ukoliko smo za to da ostane predmnijevajući i vidljivo iz trendova u gospodarstvu da se stanje na tržištu vrijednosnih papira u sljedećih nekoliko godina zasigurno neće mijenjat, dakle da se ono samo može još dodatno biti otežani uvjeti. S druge strane, da je trend da godišnje 10 do 15% vlasnika udjela u fondu izlazi iz fonda, prema tome da fond još može najduže izdržati 3 ili 4 godine uvrh glave, a neće više ni moći ispunjavati ovu ulogu koju danas ispunjava. Mislim da bi bilo dobro da pokušamo razgovarati o tome ukoliko imamo želju, a mislim da smo svi iskazali da taj fond ostane, koji su mogući putevi rješavanja ostanka tog fonda. Jedna od mogućnosti koja je predlagana to je sigurno zapravo dodatno upumpavanje određenih iznosa sredstava u fond. To je evidentna mogućnost i sigurno je da ukoliko dođe do onoga s čime se mi ne slažemo, a to je prodaja dionica Croatia osiguranja ili HPB-a kad država prodaje primjerice 90 i nešto posto dionica HPB-a, mislim da bi država zasigurno izdržala i da proda 92, a ne 99% dionica HPB-a, da 7% prenese na fond. Mislim da to Hrvatsku državu ne bi bacilo na koljena, a fondu bi zasigurno pomoglo. Jedan još primjer, evo sad još nekih ideja, možda izvršiti izmjenu određenih udjela dijela portfelja iz fonda koji zapravo kažem ponovo čini 92% dionica HT-a sa portfeljem nekih drugih dionica ili nekih drugih vrijednosnih papira koje država danas ima u svom portfelju. Pa tako zapravo učiniti portfelj fonda onakvim kakvi su portfelji inače svih i zatvorenih i otvorenih i ne znam kakvih fondova, a to je da počiva barem na dvije, tri ili četiri noge, a ne kao što danas Fond hrvatskih branitelja stoji na jednoj nozi koja se zove HT. Naravno da je takvo stajanje na jednoj nozi vrlo nestabilno stajanje i tako danas stoji taj fond. Prema tome to je jedna od ideja, dakle samo prijedloga, zašto ne zamijeniti nekoliko stotina milijuna kuna vrijednosti dionica HT-a za nekoliko stotina milijuna kuna vrijednosti nekih drugih udjela, neovisno o tome koji to udjelu bili. To mogu biti neki vrijednosni papiri, razne opcije su tu moguće. Ne mislim da mi trebamo o tome donijeti odluku, ali možda dati ideje onima koji takve odluke trebaju realizirati. Ovdje je također bilo u raspravi izneseno nekoliko vrijednosnih sudova. Dakle vrijednosni sudovi svakako počivaju i ne samo na tome odakle mi dolazimo, kako smo se obrazovali. Oni počivaju na tome u kakvom smo okružju stasali, kako smo mi prolazili u životu, kojoj smo mi skupini ljudi pripadali, možda i prema tome mi gradimo svoje određene vrijednosne sudove. Ja kad govorim o tome da je cirkus, ne da su ljudi cirkus nego da je cirkus ono što netko učini zakonom neki oblik diskriminacije, tada ne govorimo o tome da su ljudi cirkus. Ljudi su ljudi i ljude kao ljude treba poštivat, prihvaćat, neovisno o tome kojoj kategoriji pripadali. Ali politika vrlo često s ljudima radi cirkuse. Ja osobno, a ovo sada govorim osobno, vjerujem u ono društvo koje sve ljude stavlja u ravnopravan položaj i pruža im jednaku priliku. Priliku, to je osnovno. Nije poanta društva, takvo smo društvo imali do '90., društvo koje privilegira određene skupine. Treba li nama društvo koje privilegira određene skupine, privilegira ili nama treba društvo koje otvara mogućnost jednaku za sve koji u njem žive i rade. Ja vjerujem u društvo koje daje priliku svakome, a ne društvo koje privilegira nekoga. A kad je riječ o obrazovanju, tu pogotovo, obrazovanje. Najveća privilegija koju netko treba imat to je njegova osobna kompetencija. Svatko pojedinačno se tu treba iskazat. Ono gdje treba pružit potporu, treba pružiti financijsku potporu određenim kategorijama društva koji su slabije, koji su ranjivije, koji nisu u socijalnom aspektu ne mogu doći na stat, dakle koji stoje iza starta, bez obzira da li oni bili pripadnici etničke manjine, da li oni bili djeca poginulih branitelja, da li oni bili neka rodna skupina. Dakle te ljude treba dovesti na start da mogu vodit ravnopravnu utrku u obrazovanju. A kad ta utrka u obrazovanju krene onda ne može biti onih koje će još netko potezat sajlom prema naprijed, a sasvim je druga stvar kad je riječ o zapošljavanju a poglavito o zapošljavanju u javnom sektoru, u javnim poduzećima. Mi tada možemo jasno reći da kao što su neki rekli da, mi smo dobili izbore, preuzimamo političku odgovornost i zapošljavamo članove svoje stranke na rukovodeća mjesta. Ili možemo reći mi smo preuzeli vlast i mi smatramo da ovom državom trebaju upravljati oni koji su ovu državu branili i da njihova djeca trebaju imati prilike raditi i u javnom sektoru imati prednost pred onima koji tu državu nisu branili i pred djecom onih koji tu državu nisu branili. To također možemo reći. Dakle, možemo imati svoj stav o tome ili možemo reći neka stoje svi na istoj crti i neka samo kompetencija bude ono po čemu će se ljudi zapošljavati ili se neće zapošljavati. Dakle, da zaključim. Klub HDSSB-a u svakom slučaju podupire rad i poslovanje Fonda hrvatskih branitelja, ali se slažemo i sa svim prethodnicima da dolazi vrijeme kada će se nešto morati učiniti oko poslovanja fonda. Ne može se već nekoliko godina žmirečki čekati da se fond koji stoji na jednoj nozi konačno i sruši. Hvala.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Prvi se javio Tomisla Ivić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Đurović, vi ste u svom izlaganju rekli da Društvo za upravljanje fondom, dakle Erste invest se negativno očitovao prema Upravnom odboru fonda kada je u pitanju prodaja udjela u Fondu hrvatskih branitelja. Riječ je o INA-inim dionicama. To jednostavno nije točno. Istina je potpuno drugačija. Upravni odbor Fonda je donio odluku o prodaji dionica INA-e na prijedlog Društva za upravljanje. Dakle, Društvo za upravljanje Erste invest je bilo to koje je predložilo Upravnom odboru fonda da donese odluku o prodaji udjela u fondu, odnosno prodaji dionica INA-e kako bi fond stekao izvor financijskih sredstava za isplatu hrvatskih branitelja. To je jedini razlog zašto se išlo u prodaju dionica i to smo već rekli. Dakle, nije donesena nikakva politička odluka. Uostalom, politička odluka nije ni mogla biti donesena ako uvažavamo činjenicu koju ste vjerojatno i zapazili u ovom izvješću da većinu u Upravnom odboru fonda čine hrvatski branitelji, od 7 članova Upravnog odbora fonda 4 su hrvatska branitelja. I oni su ta većina koja donosi odluku. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor kolega Đurović.
Da, pa evo kolega Ivić vi ste bili praktički akter tih događaja, onda rekli ste što je istina. I ja sam rekao ono što sam ja čuo. Prema tome, ako sam krivo čuo sve o.k. nema nikakvih problema. S druge strane, kad je riječ o odlukama Upravnog vijeća ili Upravnog odbora fonda znate to me bez uvrede podsjeća na jednu paralelu koju danas jedan gospodin na jednom nizu suđenja koja se vode u Hrvatskoj govori o tome kako ono ni u čemu nije odlučivao jer je odlučivalo predsjedništvo. Pa predsjedništvo kaže pa to su zreli, odrasli ljudi. Oni su zajedno glasovali. Nisam ja njih tjerao na ništa. Jel'? To su ozbiljni ljudi, pa tako i kad govorite o ovome nemojmo se zavaravati o tome tko vodi i vodio je i prije i vodi danas presudnu ulogu u Upravnom vijeću, odnosno u Upravnom odboru fonda. Naravno da je to resorni ministar koji je predsjednik i koji naravno odabire praktički one ljude koji će sudjelovati u radu tog Upravnog vijeća fonda.
Hvala. Sljedeća replika Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolega Đurović. Mislim da iz ove rasprave moramo izići sa nekim dogovorom oko toga što je stvarno bilo, a što nije bilo. Ovo što ste izgovorili malo prije vrlo je opasno, možda i niste svjesni. Vi kažete da je suprotno prijedlogu Društva za upravljanje, odnosno kako ste rekli Uprave Društva za upravljanje Upravni odbor Fonda donio odluku o prodaji. To je vrlo opasna izjava. Ona je naravno neistina, mislim to je neistina. Društvo za upravljanje kao što je rekao gospodin Ivić, Društvo za upravljanje, Društvo koje je odgovorno za upravljanje. Zar mislite da Erste invest bi se izložio tome da predloži nešto opasno za Upravni odbor Fonda. Dakle, istina je oni su predložili. Upravni odbor Fonda je nakon velikih rasprava, dugotrajnih, konzultacija sa svih strana to prihvatio. Dakle, to je istina. Nju možete provjeriti jer postoje zapisnici iz tog vremena o radu Upravnog odbora Fonda. Možete sve provjeriti. Dakle, ja vas molim prihvatite ovu činjenicu i ovu istinu. Molim vas lijepo do kraja rasprave ovo nije dobro, da ostane jedan dio sumnje. I druga stvar kad vi kažete ipak politika iako ste čuli da veći dio članova Upravnog odbora i tada i sada čine hrvatski branitelji. Ali vi izražavate sumnju, zapravo vrijeđate te branitelje koji su bili u to vrijeme jednako tako članovi Upravnog odbora fonda kao nedorasle koji nisu uspjeli evo shvatiti da politika neka s njima manipulira. To nije istina. I tada i danas, a govorim sada o tom vremenu jer sam bila ministrica hrvatskih branitelja. Predstavnici branitelja u Upravnom odboru Fonda su bili respektabilni ljudi sa biografijama kojima se valja pokloniti prije svega i biografijama branitelja, dakle biografijama ljudi koji su branili zemlju ali isto tako i ljudi koji nešto znaju o funkcioniranju fondova. Prema tome, ja vas lijepo molim prihvatite ovo i završimo tu raspravu da je netko donio neku odluku pod pritiskom i zapravo to je ono što vi želite reći naštetio državi.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Đurović.
Da, pa evo kolegice Kosor ja na ovaj prvi dio sam rekao ako sam pogriješi ispričavam se, prema tome krivo sam čuo. Nisam bio akter tih događaja nego su mi neki ljudi rekli da je tome bilo tako, očito su me krivo informirali i ja sam rekao evo ga krivo sam, krivo, pogreška je pogreška. No, kad je tome tako sa vremenskim odmakom od ovih nekoliko godina možemo li i danas tvrditi da je to bila dobra odluka, da je to bila ispravna odluka? Ili možemo danas utvrditi da ste onda zajedno pogriješili i upravni fond i društvo koje upravlja fondom? Dakle, da je onda zapravo radilo se o zajedničkoj, samo o vašoj zajedničkoj pogrešci. Više nije bilo pitanje samo jednih već ste očito svi zajedno donijeli pogrešnu odluku jer je ukupna aktiva fonda praktički svedena u 92% samo na dionice HT-a. A što je neuobičajeno i nije praksa inače u poslovanjima fondova koji se uvijek oslanjaju na nekoliko strana jer naravno zna se ako se osloniš samo na jednu skupinu dionica kao što je danas oslonjen fond onda imaš velikih problema kad te dionice počnu proklizavati ili ne rasti kao što bi mogle zvati i kao što je sada slučaj kod dionice HT-a. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika Željko Sabo. Izvolite.
Poštovani zastupniče u svom izvješću ili govoru ste rekli da vladajući osuđuju ili prozivaju, osuđuju onih 60% učesnika koji su prodali svoje dionice. Nikad nisam čuo niti od ministra niti od bilo koga niti od opozicije niti od pozicije danas niti u medijima da pravo nekoga što je nečije pravo da privatno vlasništvo mogućnost da proda da je to učinio i da ga netko zbog toga proziva. Čak naprotiv, rekli smo i ja sam rekao da je to pravo i onih 40% koji su danas još uvijek u fondu, da je to također njihovo pravo da to mogu prodati. Ali sam apelirao kako smo rekli za očuvanje tog fonda, te humanitarnosti i svega programa koji je hvalevrijedan da oni koji to imaju u sebi ukoliko nije nužno da ne prodaju. Stoga nikad nitko i nisam čuo da je osuđivao bilo koga zbog prodaje svog udjela u fondu.
Hvala. Odgovor, kolega Đurović.
Pa kolega Sabo ja ne znam jesam li ja dobro čuo da ste upravo vi u svojoj raspravi prozvali jednog zastupnika sa druge strane zašto si prodao svoj udio u fondu? Mislim zašto ste njega spomenuli prezimenom uz ne znam koliko tisuća ljudi koji su prodali svoje udjele u fondu? Prema tome, ne znam je li sam ja dobro čuo ili sam krivo čuo? Ako sam krivo čuo i vama također isprika. Ispričavam se svima koje sam uvrijedio i vas ako sam i vašu većinu uvrijedio i njima se također ispričavam. U svakom slučaju nije se problem ispričati za sve što se krivo kaže, što se mene tiče, najvažnije je da radimo na tome da taj fond sačuvamo.
Hvala. Sljedeća replika, Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo žalostan sam zbog toga što moj kolega govori napamet, zaobilazi istinu a onda nas s time i vrijeđa. Vrijeđa nas da smo radili nešto što je nečasno, govori o tome da smo se suprotstavili društvu za upravljanje fondom. Društvo je to koje predlaže, društvo je to koje ocjenjuje, društvo je to koje je nadzirano od Upravnog odbora fonda i društvo je to koje je podložno nezavisnoj reviziji. I to je istina, koju ne znate. A ne znate ni sljedeće, da ste pročitali to izvješće znali bi, da se ne oslanja samo na dionice HT-a, da je u fond unesene i nove dionice i Ericssona i Nikole Tesle i PBZ-a i Kutjeva. Sve to piše, trebate samo pročitati a ne napamet govoriti i ne insinuirati. Ova rasprava ako ste se željeli uključiti onda treba biti od vas pripremljena, stručna i kompetentna, ne govoriti napamet. Svi zapisnici postoje. Ja sam ponosan da smo donijeli odluke kako bi onima koji su 45% njih zatražili otkup svojih dionica mogli isplatiti. Da ostale novce koji su preostali smo mogli deponirati i da od tih kamata i danas se puni fond ako ste vidjeli, a mogli ste vidjeti piše sve. Piše sve od kratkoročnih depozita i od kamata također se puni ono što dijelimo na razne načine. Stoga molim vas ubuduće pročitajte i budite informirani i govorite samo ono što znate.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Đurović.
Da kolega Đakiću ne znam što vi pričate. Dakle, da li ste vi pročitali da je 92,04% od dionica u vlasništvu fonda čine samo dionice HT-a? Da li to piše ili ne piše u izvješću? Mislim da piše. A ostatak od 9,96% čine svi ostali dionički udjeli u fondu. Što se tiče nalaza revizora bili su nalazi revizora uvijek i u HAC-u, i u HT-u i u Hrvatskim cestama i u Hrvatskim šumama i u Hrvatskim vodama mi imamo uvijek nalaze revizora i o Fondu za energetsku učinkovitost su bili nalazi revizora svake godine neovisni kako je sve krasno, kako sve dobro funkcionira. Onaj isti revizor daje izvješća već puno godina tzv. neovisni potpisuje za sva javna poduzeća i javne ustanove potpisuju ovdje i za fond i oprostit ćete mi ako poučen primjerima nekih javnih poduzeća koja su bila upravo Meka pljačke ne vjerujem baš previše. To je što se tiče potpisa tog neovisnog revizora. A drugo, čitajte i vi malo bolje pa ćete sami vidjeti da ukupno fond počiva na HT-u.
Hvala. Sljedeća replika Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đurović moji prethodnici su otprilike u svojim replika iznijeli ono što sam ja htio reći ali evo moram biti iskren jako cijenim vaš doprinos u svim raspravama koje ste do sada imali i cijenim vas kao branitelja, međutim mislim da se niste ovoj temi dovoljno posvetili u smislu mislim da ste pomalo paušalno ušli … Točno je da ovaj fond počiva uglavnom na dionicama HT-a, ali društvo koje je dalo prijedlog za prodaju INA-e dalo je na egzaktnim osnovama razgovarajući sa ljudima koji znaju nešto o poslovanju fonda odnosno o cijenama u to vrijeme, dakle tri tisuća kuna po dionici za dionicu INA-e je bila izvrsna cijena. Ne zaboravite da je odmah nakon toga vrlo brzo ta cijena otišla na 900 kuna i tisuću kuna je taborila godinu dana. Ja vas pitam, u kakvom bi stanju bio fond? Pokušajmo napraviti analizu, vidjet koliko je ljudi iskupilo svoje udjele u tih godinu dana i na koje grane bi pao Fond hrvatskih branitelja sa cijenom INA-ine dionice po cijeni od tisuću kuna? Pokušajmo to sve staviti pa onda možda možemo meritornije razgovarati i donositi nekakve zaključke o poslovanju itd. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor kolega Đurović.
Hvala. Da mogu se raditi projekcije u raznim pravcima. Evo da ste vi ponudili jednu takvu projekciju pa bi onda o njoj mogli razgovarati a ja bi vas pitao nešto drugo kada već razgovaramo o takvim što bi bilo kada bi bilo. Kakva bi bila danas pozicija RH u pregovorima sa mađarskom vladom da RH preko fonda ima još 7% vlasničkih udjela INA-e i da ima vlasnički udio u INA-i kao RH sa fondom preko 50%, a govorimo o INA-i koja je strateška hrvatska kompanija, strateška baza. Prema tome kada govorimo o tome što bi bilo kada bi bilo možemo razgovarati o tome kako bi to danas izgledalo. Ali naravno nije se to moglo kada je tada Sanader rekao da se prodaje a vi svi dalje u lancu ste trebali to samo realizirati kao što ste i realizirali.
Hvala. I posljednja replika Krešimir Bubalo. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Naime kolega Đuroviću iz istog smo kluba i ono što je bitno istina je samo jedna. INA-ine dionice su prodali po 2.800 kuna. Danas tko pogleda Zagrebačku burzu vrijednost INA-inih dionica je 3.950 kuna. Isto tako kada sam replicirao gospođi Kosor rekao sam da upravo tih 92,14% fonda HT-ove dionice vrijedile su 31.12. 198 kuna danas vrijede 169 kuna. Gubitak samo na dionicama HT-a imovine je 204 milijuna. A sada zbrojite koliki je gubitak da smo prodavali dionice INA-e danas ili da je država napravila nešto a to je da otkupi te dionice i ponudi jedno drugo rješenje, jedno bolje rješenje i za hrvatsko ali i za hrvatske branitelje.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom Tomislav Ivić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Žao mi je prvo što o ovom izvješću raspravljamo ovak kasno, raspravljamo o izvješću fonda za 2012.godinu praktički već na početku 11.mjeseca i mislim da to nije primjereno vrijeme da se o ovom izvješću moglo i trebalo raspravljati ipak puno ranije, barem u prvoj polovici godine. No bez obzira na taj propust, a činjenica je da u ovom Domu imamo vrlo često takvih propusta da o izvješćima raspravljamo i na kraju pa čak i iduće godine, ja ću podržati ovo Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja jer mislim da je izvješće korektno, da je dobro i da je to rekao bih već jedno standardizirano izvješće u kojem se nalaze oni ključni podaci vezani za poslovanje Fonda hrvatskih branitelja. Ponovit ću i ono što je nekoliko kolega u svojim raspravama ili replikama istaknulo da je Fond hrvatskih branitelja zasigurno jedan od najvrjednijih projekata usmjerenih k hrvatskim braniteljima, obiteljima poginulih hrvatskih branitelja i djeci hrvatskih branitelja koji je u proteklih evo 9 godina koliko već egzistira u potpunosti opravdao svoje postojanje i bio je izravna i materijalna i svaka druga potpora kako hrvatskim braniteljima tako i obiteljima hrvatskih branitelja i naravno djeci hrvatskih branitelja. Čuli smo ovdje podatke da je do sada svoje udjele u Fondu hrvatskih branitelja prodalo 60% hrvatskih branitelja ili oko 300 tisuća hrvatskih branitelja koji su od toga imali izravnu materijalnu korist. Da ne spominjemo posebno, a u raspravi je to bilo spomenuto postojanje Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja koji već čitav niz godina uspješno funkcionira iz dobiti koju ostvari Fond hrvatskih branitelja i da je samo prošle godine gotovo 10 tisuća stipendija bilo osigurano za tu namjenu. Inače do sada koliko znam odobreno je otprilike negdje oko 60 tisuća stipendija za djecu hrvatskih branitelja i hrvatskih branitelja. Ne postoji u ovoj državi ni jedan sličan institut kao što je Fond za stipendiranje djece hrvatskih branitelja niti je toliko i jedna institucija podijelila stipendije onima kojima je ta pomoć za školovanje itekako potrebna. Da ne postoji taj Fond morao bi se iznaći drugi model i način kako kompenzirati, … [[Govornik se ne razumije.]] na sreću taj Fond je tu, on uspješno radi. I mislim da bi bila zaista prava šteta kada bi se u perspektivi dogodilo gašenje Fonda hrvatskih branitelja jer bi se onda ugasio i ovaj Fond za stipendiranje djece hrvatskih branitelja. Također valja istaknuti i činjenicu postojanja Zaklade hrvatskih branitelja koja je prije svega usmjerena ka socijalnom dijelu i rekao bih onog što je vrlo često hrvatskim braniteljima i obiteljima hrvatskih branitelja najpotrebnije i da su tisuće i tisuće jednokratnih novčanih pomoći usmjerene ka hrvatskim braniteljima iz Zaklade hrvatskih branitelja koja također prihod ostvaruje iz dobiti, iz jedne trećine dobiti Fonda hrvatskih branitelja. Dakle, samo ovi podaci koje sam iznio govore o velikom značaju i važnosti Fonda hrvatskih branitelja i da bi zaista a tu smo se u ovim raspravama koje smo do sada čuli svi složili bila uistinu šteta kada bi se ugasio Fond hrvatskih branitelja. I naravno da se postavlja logično pitanje što treba učiniti da se to ne dogodi. Odgovor je u biti vrlo jednostavan i jedini mogući odgovor da je nužno u bližoj i daljoj budućnosti unos nove imovine u Fond hrvatskih branitelja, ona se može i mora dogoditi u procesu daljnje privatizacije poduzeća koje su u državnom vlasništvu i koja će danas sutra biti prodana i dio od te prodaje bi trebao i morao završiti naravno u Fondu hrvatskih branitelja. Ja se nadam da će se to i dogoditi bez obzira na najave ministra financija gospodina Linića. Nije Linić taj koji odlučuje pa čak ni Vlada nije ta koja odlučuje i ovaj Dom bi trebao odlučivati o nekim stvarima a pogotovo o ovakvim stvarima. I uvjeren sam da ovaj Fond bez obzira na to što mu se godinama imovina umanjuje, bez obzira što je izvjesno što bi se dogodilo ako ne bude unosa nove imovine u portfelj Fonda da će se to ipak dogoditi i da će uz svježi kapital, odnosno uz nove dionice u portfelju Fonda biti osigurana i budućnost kako bi Fond mogao ispunjavati sve one zadaće koje su i Zakonom o fondu predviđene. Ono što me naravno interesira i postavljam ovdje pitanje zamjenici ministra koliko je procijenjena dobit Fonda za ovu 2013. godinu, to se već sigurno zna i na koliko sredstava se može računati dakle u ovoj i u idućoj godini za ponovo stipendiranje djece hrvatskih branitelja? Koliko će eventualno od toga dobiti Zaklada? I koliko je danas a taj podatak se također zna, koliko je vrijednost udjela u Fondu hrvatskih branitelja jer se ona dnevno izračunava? Mislim da je to bitno za ovu raspravu da znamo kakva je trenutna situacija, odnosno koji su friški podaci o Fondu hrvatskih branitelja. Jer ne treba zaboraviti da ovi podaci koji se nalaze u ovom izvješću su svi podaci na 31.12.2012. godine. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Dinko Burić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Poštovani kolega zastupniče, prije svega oko konstatacije kako očekujete da u nekim budućim prodajama tvrtki koje su u vlasništvu države treba računato na to da dio portfelja pripadne i Fondu hrvatskih branitelja. Biti će zanimljivo slušati raspravu kada te teme dođu na red jer mi smo prije svega protiv toga da do rasprodaje preostalog, neprodanog dijela državne imovine uopće dođe. Pa se malo čudim s obzirom da je više puta i sa strane dakle i vašeg Kluba bilo govora o tome da se i vi protivite tome, da vi zazivate rasprodaju i Croatia osiguranja i Hrvatske poštanske banke, pretpostavljam da se o tome radi uopće kao tema. No ono što stoji od čega ne možemo pobjeći, opet vraćamo se na dionice INA-e. Tadašnja predsjednica Vlade, tada je bila, gospođa Kosor je bila ministrica 2008. godine kada se donijela ta odluka. Ja ću podsjetiti i na to, vi ste tada ako se ne varam bili državni tajnik, gospođa Kosor je tada izjavila 1. listopada 2008. godine kako je to bila jednoglasna odluka upravnog odbora čiji ste i vi član bili. A onda ste na pitanje zastupnika Kajina na aktualnom satu 28.9.2011. godine kada ste bili predsjednica Vlade a tada gospodin Ivić ministar hrvatskih branitelja optužili hrvatske branitelje da su oni prodajo 7% dionica prepustili upravljanje dakle INA-e MOL-u. I tada ste, citirati rekli: "Kada biste bili upućeni znali biste da ja tada kao ministrica nisam glasala za tu odluku, ja sam bila jedina članica upravnog odbora koja nije poduprla tu odluku." [[Upadica: Hvala.]] Što je bilo točno pa ono da je bila jednoglasna odluka 2008. ili da ste bili jedina članica koja nije dala svoj glas?
Nastavljamo, žao mi je. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite, izvolite repliku nisam primijetio.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Burić, vi ovo što ste rekli apsolutno ništa ne stoji i sve je neistina što ste rekli. Prvo, ja ne zazivam nikakvu prodaju, ja govorim o mogućoj prodaji što ne znači da zazivam prodaju. Udjeli u Fond hrvatskih branitelja se mogu prenijeti bez prodaje. Vlada Republike Hrvatske može donijeti sutra odluku da prenosi 7% udjela u svom vlasništvu u Fond hrvatskih branitelja. I druga stvar koju isto govorite, ali je potpuno netočna. Prodaja dionica INA-e se dogodila 2008. godine, ja 2008. godine sam bio saborski zastupnik, dakle nisam bio više državni tajnik u Ministarstvu i nisam uopće sudjelovao u tom poslu iako da sam i sudjelovao u tom poslu ne bih se imao čega stidjeti. I potpuno je netočno, ja ne znam kome ste vi u biti replicirali, da li ste meni replicirali ili kolegici Kosor, to mi nije jasno. I drugo, ako govorite već i o tome, gospođa Kosor je glasala odnosno bila suzdržana kada se donosila Odluka o izboru društva za upravljanje Fondom hrvatskih branitelja, a ne tada kada se donosila odluka o prodaji udjela odnosno dionica INA-e. Dakle ne kada se donosila odluka o prodaji dionica INA-e nego kad se donosila odluka o izboru društva nakon provedenog javnog natječaja. Dakle ako govorite, onda barem izlazite sa argumentiranim stvarima i sa stvarima koje odgovaraju istini, a ne ovako paušalno ili podbadanje ili ne znam što vam je bila namjera. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Nastavljamo… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas evo možete naknadno to raspraviti. Kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo čuli smo kroz raspravu u današnjem prijepodnevu, sve bitno o Fondu hrvatskih branitelja zapravo je i rečeno. Rečeno je kako je njegova plemenita učinkovitost prema djeci hrvatskih branitelja i samim braniteljima koja se očituje kroz sve ove godine, evo već je 50 tisuća stipendija koje je apsorbirano i koje su djeca koristila kako bi završila svoje fakultete i srednje škole. U ovoj godini o kojoj izvješće se podnosi je 9556 stipendija što proizlazi iz Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i to je ono što čini sve zadovoljnima i sretnima, i upravni odbor i Društvo za upravljanje da je moglo se ostvariti toliki broj. Jest da su stipendije novčano i materijalno smanjene i za srednje škole kao i za fakultete s obzirom na konstantno smanjenje imovine fonda tj. na priliv dividende koja se dijeli na fond i na zakladu. Naime, vidljivo je da u dvije godine je prekršen zakon pa nije što zakon nalaže da se dividenda dijeli i na Zakladu hrvatskih branitelja i to bi trebalo popraviti, to ne bi trebalo tako ostati s obzirom da zaklada je ta koja se bavi socijalnom problematikom i onima koji stvarno su u socijalnoj ugrožavajućoj poziciji. Njima može najviše do nekakvih 6000 kuna se isplatiti jednokratno u jednoj godini novčani sredstava iz toga. Pa tako vidimo da je u proteklom vremenu 4825 financijskih pomoći hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i obiteljima sa 11 milijuna 505 tisuća 229 kuna i to iz sredstava koja su preostala od dodijeljenih sredstava od strane Fonda hrvatskih branitelja iz prethodnih godina, kao i od kamata na oročena sredstva. To se moglo drukčije rasporediti i zakonski je trebalo drukčije biti definirano, ali evo šta je tu je, nadam se da to nije takav veliki zakonski otklon i da u budućnosti se neće dogoditi. Ono što nas sve brine danas i što smo svi zaključili je ta famozna najava gospodina Linića da neće biti državnih dionica, što znači da on apsolutno ne razmišlja da taj Fond treba opstati, ali to isto tako ne znači da je potrebna privatizacija da bi te dionice ušle u Fond hrvatskih branitelja. Privatizacija nije potrebna ni prodaja nije potrebna i klub HDZ-a i ja osobno smatram da nije nužnost prodavati ni Croatia osiguranje, a ni HPB ali 7% udjela prenijeti u fond to je nužnost i potreba kako bi fond opstao i ostao, kako bi dalje funkcionirao, a država ako ima prave upravljače ili pravu vlast onda vjerojatno će i brinuti da te institucije posluju dobro. A ja mislim da i Croatia osiguranje posluje sa dobiti pa tako da nema nikakvog razloga da se nju prodaje po bilo što, a mislim da ni HPB nije u nikakvom minusu otkad je nova uprava, da i ona funkcionira kako treba. Stoga ne vidim nikakvih razloga za njihovu prodaju, ali vidim opravdanih razloga da se fond popuni sa ovih 7% od … firme i tako da funkcionira dalje, s obzirom da smatram da ovih 40% branitelja koji su ostali će ostati i dalje solidarni sa svojim kolegama, da neće prodavati svoje udjele, da neće biti potrebe za dodatnim sredstvima za njihovu isplatu i da će biti dovoljno sredstava za one humane socijalne, a i pravedne stipendije koje primaju oni koji imaju zakonsku osnovu, a to je nekakav cenzus, obiteljski cenzus koji ne prelaze. To je isto mjerilo koje mora biti. Vjerujemo da … uredno, profesionalno, nepristrano nadzire i kontrolira, kontrolira i podnosi izvješća o tome da nema nikakvih otklona od financijskih marifetluka koji bi se mogli dogoditi i da se ulaganja shodno zakonskim aktivnostima i mogućnostima tako i vrše, koja nisu preko 5% kao što ste mogli vidjeti u izvješću i u zakonu nije nigdje više od 5% uloga ili transfera u jednu financijsku kuću ili bilo u koje depozite. Stoga mislim da ovo izvješće je kao i svako drugo do sada transparentno prikazano sa svim detaljima koji govore o djelatnosti fonda koje je sigurno najbolja stvar koja se dogodila u posljednje vrijeme, s obzirom da jedan od fondova je propao zbog nemara, neodgovornosti, nestručnosti, nekompetentnosti, a to je Hrvatski domovinski fond koji još uvijek na sudovima se vode postupci kako bi se spasilo što se spasiti da. Vjerujem da ovaj neće doživjeti tu sudbinu. Izražavam vjeru u sve one koji vide ovako krasno poslovanje sa ishodima 50000 stipendija, toliko socijalnih pomoći koje idu kroz njega da će i dalje nastaviti, da će zajednički se prepoznati i da će gospodin Linić otkloniti sumnju koja se u hrvatskoj javnosti a i u braniteljskoj populaciji naročito preispitiva i stalno dolaze zahtjevi da li je to istina. Ako je tako onda ćemo i mi drukčije postupati. Mogućnost samo najave da će i dalje 7% državnih tvrtki ulaziti u fond bit će sigurnost da više nema daljnje prodaje udjela i da fond ima sigurnost i opstojnost. Evo toliko i hvala vama.
Hvala i vama. Prvi se javio Dujomir Marasović.
Štovani gospodine predsjedniče, kolega Đakić. Vi ste spomenuli ministra Linića da on neće ispoštivati zakon u vezi uplate u ovaj Fond hrvatskih branitelja i vi se tome na neki način možda i čudite ili se nečemu nadate. Čemu se tu imate čuditi i nadati? Vladajuća garnitura, ja kažem partija, pa mi neki kažu partija. Pa partija, Socijaldemokratska partija nije netko treći, partija je izvršila, pokušala izvršiti i državni udar, državni udar u pokušaju. To ja javno kažem, a vi se sad ponovno smijete. Vi vršite državni udar u pokušaju civilni bez vojske. I šta iza toga slijedi? Iza toga slijedi diktatura jednog čovjeka. Tako je! Samo se vi kolegice smijte. Vi derogirate Ustav. Znači vi rušite ustavni poredaka, vi vršite državni udar.
…/Upadica Batinić: Kolega Marasoviću, replicirate kolegi Đakiću./…
I mora se na žalost Ustavni sud uključivati. I šta se briga Linića
…/Upadica Batinić: Kolega Marasoviću zastanite./…
Neću zastat. Ima još 54 sekunde.
…/Upadica Batinić: Kršite Poslovnik./…
Ništa ja ne kršim.
…/Upadica Batinić: Vi replicirate kolegi Đakiću na njegovu raspravu./…
Linić se može ponosit, ništa ja, ovo je u sklopu ove točke neću zaustavit se. Ima još 42 sekunde.
…/Upadica Batinić: Oduzimam vam riječ kolega Marasoviću. Sjednite molim vas! Prekidam vas u replici, oduzimam vam riječ./…
Zbog čega mi uzimate riječ?
…/Upadica Batinić: Ne držite se teme replike, teme rasprave./…
Itekako se držim teme.
Sljedeća replika kolega Dinko Burić.
… [[Govornik se ne razumije.]] računa o zakonu. Što bih vodio kad ne vodite računa o Ustavu.
Vi ste digli repliku da replicirate kolegi Đakiću.
Da, rekao sam mu da ne očekuje od Linića ništa.
Tako je, dobro je i završili ste [[Upadica Marasović: Pa nek' se ne nada i obrazložio sam vam to.]] Kolega Marasoviću molim vas sjednite! Hvala [[Upadica Marasović: Evo ga, sjeo sam.]] I mikrofon molim vas [[Upadica Marasović: Je, je.]] Ne, ne. Ne palim ga ja. Imamo sljedeću repliku kolega Burić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Đakić, mislim da ste vi na kraju svoje rasprave rekli ono najbitnije. Dakle, ovo izvješće o kojem raspravljamo sa svim primjedbama koje možemo imati na njega i iz prošlosti i iz budućnosti. Bit svega je da se ni u kojem slučaju ne dogodi da Fond hrvatskih branitelja dođe u pitanje. S time smo se svi složili i to je ono s čim se ja moram složiti s vama. Tu ste dobro zaključili na kraju. Ni pod koju cijenu ne smije Fond hrvatskih branitelja doći u pitanje, jer on je i sa svim svojim i greškama u prošlosti i nadamo se da ih neće bit u budućnosti apsolutno opravdao svoje postojanje. A kad govorimo o mogućim najavama i strahovima što će se dogoditi ako se dogodi, onda nek' već sada to bude upozorenje i danas vladajućoj garnituri da i ne pokušava se ići u tom smjeru da se opstanak Fonda hrvatskih branitelja ugrozi. I u tom smislu se ja s vama moram složiti kako ne bismo bili svjedoci, nadam se da to se nikad neće dogoditi da jedne godine ne da nemamo, možda odnosno da imamo kasno izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja nego da se ne dogodi da ga uopće u Saboru nema. Prema tome, kad sam govorio i u prethodnoj replici nemojmo dozvoliti ni pod koju cijenu da opstanak Fonda hrvatskih branitelja dođe u pitanje, ali jednako tako da niti dozvolit da se on puni rasprodajom nacionalnog blaga. On se točno je može puniti i na taj način da se prenesu dionice, ali je bilo da li omaškom ili ne rečeno i to i spomenuta riječ od buduće prodaje.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Burić da, rekao sam mu ono što mislim i iza čega stojim i nadam se da nije bilo grešaka ni sumnje u greške u odlukama koje smo donosili. Fond posluje, fond je zdrav, fond još ima kapitala. Svih onih 60% su isplaćeni bez zaduženja, bez kamata, bez ičega i nije tih 7% prešlo 51% vlasništva INA-e. To je bitno. 42%, sa 7% je došlo do 42% i to je ono što trebamo objasniti hrvatskoj javnosti. A 25 plus jedna dionica je značilo upravljanje kakvo je i danas. Ništa se nije promijenilo. Revidiranjem ugovora to ne znam šta se događalo, ali ne 51% nije omogućeno. I to je bitno što treba reći. Da je bilo 51% ja ne bih sigurno glasovao za to, budite uvjereni. Ali ovako mogu reći da smo postupili dobro, da smo dobili najveće moguće cijenu za dionice u tom momentu, da se isplatilo svima, da su zabilježbe i ono sve što je deponirano od tih novaca koristili plodom samo hrvatskim braniteljima koji su to najpotrebniji i njihovoj djeci. Vjerujem da neće se dogoditi rasprodaja a da će fond će se napuniti. Vjerujem da će Vlada, ministar, a i svi oni koji odlučuju odlučiti pravedno i pošteno kako ne bi bilo na štetu branitelja i kako se ne bi dogodila moja sumnja je iz onoga prošloga vremena kada je Domovinski fond propao. Kada je propao zbog nestručnosti, nekompetencije, zbog pristranosti i tko zna kakvih odnosa koji su danas još uvijek na sudu, to sam rekao i zbog toga se bojim da ne bi došao i ovaj u istu poziciju.
Zahvaljujem. I zaključno u ime predlagatelja zamjenica ministra Vesna Nađ. Izvolite gospođo zamjenice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi u vezi Izvješća o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Iz rasprave se jasno može zaključiti da je Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji jedan od najboljih projekata koji je usmjeren prema hrvatskim braniteljima i članova njihovih obitelji upravo iz razloga humanitarnih i socijalnih svrha, dakle stipendiranje hrvatskih branitelja, djece hrvatskih branitelja i članova obitelji poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. Osim toga i zaklada ima svoju tu svrhu humanitarnu, dodjeljivanjem jednokratnih novčanih pomoći onim hrvatskim braniteljima koji su u teškoj socijalnoj situaciji. Činjenica jest da većina vrijednosti fonda počiva na dionicama HT-a koje vrijednost tih dionica na dan 25.10. je 478,78 kuna. Inicijativa Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji prema Vladi RH, prema Ministarstvu financija i Ministarstvu gospodarstva još početkom ove godine išla je u cilju da se kod sljedeće znači privatizacije javnih poduzeća u vlasništvu RH i u većinskom vlasništvu RH određene dionice prenesu u Fond hrvatskih branitelja. Ministar Predrag Matić obavio je niz razgovora i u Vladi i sa ministrom Linićem i nikad nije nitko rekao da se neće ništa dati u Fond hrvatskih branitelja i da će se Fond hrvatskih branitelja pustiti da ugasne. Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja u tom smislu je i pokrenuo inicijativu za izmjenu Zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Ta inicijativa je pozitivno odjeknula i mi očekujemo široku raspravu o toj temi i uključivanje i stručnjaka koji se bave investicijskim fondovima. Izmjena zakona je usmjerena na proaktivno upravljanje fondom kako bi se omogućilo i društvu za upravljanje fondom da na tržištu lakše dođe do određenih sredstava ulaganjem dionica. Fond hrvatskih branitelja je otvoren investicijski fond sa jednom tako mogućnosti ne širokog ulaganja u primjerice dionice koje nisu na tržištu. Dakle, očekujemo znači široku raspravu i pozitivno se možemo odrediti oko jedne rasprave i o toj temi i upravnog odbora i saborskog Odbora za veterane, a i šire. Što se tiče zakonske regulative, Zakon o privatizaciji javnih poduzeća kao što znate je prestao važiti donošenjem Zakona o upravljanjem državnom imovinom koji je donesen krajem 2010. godine i stupio na snagu 1.01.2011. godine i mi sad više nemamo odredbe iz članka 13. Zakona o privatizaciji gdje će se svakim posebnim zakonom regulirati privatizacija javnih poduzeća u vlasništvu RH pa tako je i zakonom o privatizaciji INA-e i drugih javnih poduzeća određeno da će 7% dionica ići u Fond hrvatskih branitelja. Dakle, takva odredba više ne postoji. Postoji jedino odredba o Zakonu o upravljanju državnom imovinom iz članka 36. gdje se kaže da se iznimno od odredbe članka 32. do 34. Vlada Republike Hrvatske može odlučiti, može, na prijedlog nadležnog ministarstva u odnosu na osnovnu djelatnost trgovačkog društva a uz pribavljenu suglasnost Ministarstva nadležnog za financije i Ministarstva za gospodarstvo na taj prijedlog da se dionicama ili poslovnim udjelima u određenim trgovačkim društvima raspolaže i na drugačiji način u cilju ostvarenja određenih gospodarskih interesa ili izvršenju obveza RH. Dakle, Vlada Republike Hrvatske može odlučiti drugačije. Dakle, a ne prodajom na tržištu. Mi očekujemo dakle da Fond hrvatskih branitelja će i dalje poslovati, da će ovim izmjenama zakona Upravni odbor fonda imati proaktivnije djelovanje, a samim time i društvo za upravljanje fondom, i da će se i dalje ova humanitarna i socijalna svrha koju fond ima i koju će imati nastaviti i dalje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa gospođo zamjenice ministra i dosada su često se vodile rasprave i to stručne rasprave o fondu i budućnosti fonda. Između ostalog bilo je i ranije inicijativa da se model konzervativnog upravljanja fondom promijeni u proaktivni kao što vi govorite. No, nismo se naravno odlučili za tu varijantu i ja mislim da upravo taj konzervativni model upravljanja fondom je doveo do ovog o čemu smo danas svi raspravljali i zaključili da fond je još uvijek tu. Da fond postoji, da od fonda imamo itekako koristi. Nemojte da to proaktivno upravljanje imovinom fonda da se ne pretvori u ono što se dogodilo sa što je kolega Đakić spominjao sa Domovinskim fondom kada su dionice Tiska tada jedne od najvrednijih u RH koje su bile u portfelju tog fonda zamijenjene za dionice koje na tržištu nisu vrijedile ništa. To bi moglo biti sa proaktivnom politikom fonda. Nema nikakve potrebe da se mijenja Zakon o fondu, fond je uspješno poslovao sve ove godine i nije problem u tome. Problem je u tome što treba u fond unijeti novu imovinu i ako se to napravi onda je budućnost fonda barem u idućih 15, 20 godina zagarantirana. A promjena zakona ne garantira i ne uvjetuje uspješnije poslovanje fonda.
Zahvaljujem. Odgovor izvolite zamjenice.
Kada sam govorila o proaktivnom upravljanju fondom ne odnosi se samo na tržište na dionice koje su na tržištu, može se reći da recimo mi sada imamo u fondu i dividendu koja je blokiranja koju vi odnosno društvo za upravljanje fondom ne može obrtati s njome. Dakle ima situacija da dividenda je nekoliko desetaka kuna koja stoji i više od 3, 4 godine. Dakle to je jedna imovina koja se ne može jednostavno ulagati. Znači kada se govori o proaktivno ne govori se samo o dionicama na tržištu nego i cjelokupnom upravljanju imovinom fonda. Hvala.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen jednoglasno sa 116 glasova za.
. Nastavljamo sa: - Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012.godinu Podnositelj izvješća je Vlada RH. Raspravu je preveo Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Da li u ime predlagatelja dodano želite obrazložiti zamjenice? Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zastupnice i uvaženi zastupnici. Pred vama je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012.godinu. Izvješće o Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji obuhvaća razdoblje od 1.siječnja do 31.prosinca 2012.godine. Iz izvješća je vidljiva javna politika prema hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji i to kako prema stradalnicima Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, kroz isplatu invalidskih i mirovinskih prava tako i prema hrvatskim braniteljima koji nisu zadobili oštećenje organizma i kao i članovi njihovih obitelji. U 2012.godini na ostvarivanje prava iz Zakona o pravima hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji utrošeno je 5 milijardi 765 milijuna 658 tisuća 953,55 kuna. Najveći udio od 4 milijarde 822 tisuće … [[Govornica prebrzo čita, ne razumije se.]] 152,26 kuna ili 84,67% imaju sredstva namijenjena ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja te sredstva namijenjena ostvarivanju trajnih prava u iznosu od 701 milijun 208 tisuća 586,67 kuna što je 5,25% manje u odnosu na 2011.godinu. Budući da su zakonom propisana prava iz nadležnosti drugih tijela javne uprave u izvješću su navedeni kvalitativni i kvantitativni podaci o provedbi zakonskih odredbi koje se odnose na prava i zdravstvene zaštite, mirovinskog osiguranja, zapošljavanja, prava na ostvarivanje prednosti pri zapošljavanju, carinskih poreznih olakšica i drugih prava propisanih zakonom. Također su prezentirani podaci o provedbi onih odredaba zakona koje se odnose na stjecanje invalidskih i drugih pripadajućih prava HRVI iz Domovinskog rata, osobna invalidnina, ortopedski doplatak, doplatak za njegu i pomoć druge osobe, pravo na njegovatelja, pravo na osobni automobil za HRVI prve skupine sa 100% oštećenja organizma i članova obitelji smrtno stradalog, zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata obiteljska invalidnina. Obrađena su i prava s osnova materijalnih i drugih potreba korisnika, pravo na posebni doplatak, usluge njegovatelja za HRVI iz Domovinskog rata prve skupine, pravo na opskrbninu i doplatak za pripomoć u kući, prednost pri smještaju u umirovljeničke domove, obilježavanje mjesta masovnih grobnica žrtava Domovinskog rata, osiguravanje troškova pogreba uz odavanje vojnih počasti. Izmjenama i dopunama zakona iz 2012.godine omogućena je javna objava Registra hrvatskih branitelja. Javnosti su dostupni u elektroničkom obliku sljedeći podaci iz registra, ime i ime jednog roditelja, prezime, godina i mjesto rođenja, ukupan broj dana sudjelovanja u Domovinskom ratu, pripadnost borbenom ili neborbenom sektoru po broju dana te pripadnost MORH-u ili MUP-u. ostali podaci iz registra mogu se objaviti isključivo uz pisanu privolu branitelja ili članova uže obitelji smrtno stradaloga, zatočenoga ili nestalog hrvatskog branitelja. Na dan 31.prosinca 2012.godine u registru se nalazilo 502 tisuće 678 hrvatskih branitelja. Iz izvješća se mogu izdvojiti kao najvažniji sljedeći podaci u usporedbi sa prethodnim izvještajnim razdobljem. U 2012.godini bilo je 77 tisuća 943 korisnika trajnih novčanih prava što je 1% više u odnosu na 2011. Od toga je u izvještajnom razdoblju prosječno mjesečno bilo 56 tisuća 961 korisnik osobne invalidnine što je za 3,26% više nego u 2011.godini, a za isplatu osobne invalidnine u 2012.godini utrošeno je 219milijuna 488 tisuća 164,93 kune odnosno 3,51% manje nego u 2011.godini. Opskrbnina je u 2012.godini ukupno isplaćena za prosječno 5558 korisnika u ukupnom iznosu od 73 milijuna 555 tisuća 293,14 kuna što je za 6,39% manje nego u 2011.godini. Obiteljsku invalidninu ukupno je prosječno koristilo 7688korisnika što je za 34,44% manje korisnika u odnosu na 2011.godinu, a isplaćeno je ukupno 237 milijuna 125 tisuća 972,14 kuna što je za 2,7% manje nego u 2011.godini. U izvještajnom je razdoblju prosječno mjesečno bilo zaposleno 443 njegovatelja koji su pružali njegu i pomoć HRVI-a iz Domovinskog rata sa 100% oštećenja organizma prve skupine. U 2012. godini ukupno je isplaćeno 29 milijuna 563 tisuće, 341,09 kuna a to je za 1,8% manje nego u 2011. godini. U 2012. godini odobrena je isplata jednokratnih novčanih pomoći za 769 korisnika, odnosno 2,28% manje u odnosu na broj jednokratnih novčanih pomoći i u 2011. godini te socijalno ugroženim obiteljima hrvatskih branitelja u 2012. godini isplaćeno 2 milijuna 477 tisuća 78,47 kuna što je 10,86% manje u iznosu na 2011. godinu. Tijekom 2012. godine sufinancirana je nabava 122 ortopedska pomagala što je 18,12% manje u odnosu na 2011. godinu za 98 HRVI-a iz Domovinskog rata što je utrošeno milijun 999 tisuća 222,88 kuna odnosno 4,67% više u odnosu na 2011. godinu. U 2012. godini isporučeno je 93 automobila Opel Insignia automatik, sukladno ugovoru o nabavi i isporuci osobnih vozila za HRVI iz Domovinskog rata 100% oštećenja prve skupine te za navedenu namjenu utrošeno ukupno 9 milijuna 195 tisuća 626,10 kuna. Svi zahtjevi za stambeno zbrinjavanje zaprimljeni do 30. studenog 2011. godine uvršteni su na važeću listu reda prvenstva te sukladno utvrđenom redoslijedu u izvještajnom razdoblju pozitivno riješeno 286 zahtjeva za dodjelu stana i stambenog kredita odnosno 11,45% manje nego u 2011. godini. U izvještajnom razdoblju je na stambeno zbrinjavanje sa naslova ministarstva nadležnoga za poslove branitelja utrošeno ukupno 49 milijuna 702 tisuće 853,15 kuna što od 36,74% manje u odnosu na 2011. godinu. U 2012. godini za mirovine i mirovinska primanja hrvatskih branitelja isplaćeno je ukupno 4 milijarde 822 milijuna, 20 tisuća 159,26 kuna što je 0,33% više nego u 2011. godini. U 2012. godini mirovinu je koristilo prosječno 70 tisuća 541 korisnik što je 0,60% više u odnosu na 2011. godinu a naknadu plaće u svezi sa korištenjem prava na profesionalnu rehabilitaciju koristilo je prosječno 5 korisnika. Prosječna mjesečna mirovina za 2012. godinu umanjena za porez i prirez iznosila je 5 tisuća 296,98 kuna što je povećanje za 0,5% u odnosu na 2011. godinu od ukupnog broja korisnika mirovine u 2012. godini. Invalidsku mirovinu primalo je prosječno 58 tisuća i 300 korisnika što za 1,07% više nego u 2011. godini na čiju je isplatu utrošeno ukupno 3 milijarde 566 milijuna 455 tisuća 531,48 kuna što je 1% više nego u 2011. godini. Obiteljsku mirovinu primalo je prosječno 11 tisuća 856 korisnika što je za 2,02% manje nego u 2011. godini na što je utrošeno ukupno 1 milijarda 10 milijuna 510 tisuća 17,50 kuna što je 1,47% manje nego u 2011. godini. Pravo na najnižu mirovinu prema članku 31. stavku 3. zakona znači branitelji bez mirovinskog staža ili nedovoljnog za ostvarivanje prava na mirovinu sa navršenih 60 godina života žene, odnosno 65 godina muškarac, koristilo je prosječno mjesečno 385 korisnika što je 5,97% više nego u 2011. godini a rashodi su iznosili 11 milijuna 605 tisuća 531,36 kuna što je 15,11% više nego u 2011. godini. Prosječna mjesečna najniža mirovina u 2011. godini je iznosila 2 tisuće 357,82 kune. Za ostvarivanje prava iz zdravstvenog osiguranja u 2012. godini utrošeno je ukupno 28 milijuna 799 tisuća 936,47 kuna što je 29,65% manje nego u 2011. godini. A status osiguranika Zavoda za zdravstveno osiguranje po osnovi svojstva hrvatskog branitelja ostvarili su tijekom 2012. godine ukupno 15 tisuća 316 osoba što je 11,38% manje nego 2011. godini. U izvještajnom razdoblju pravo na besplatne udžbenike, odnosno pravo na isplatu naknada ostvarilo je ukupno 18 tisuća 410 korisnika odnosno 12,15% manje nego u 2011. godini na što je utrošeno 25 milijuna 176 tisuća 750,1 kunu što je 10,48% manje nego u prethodnoj godini. Tijekom 2012. godine u Državnom inspektoratu zaprimljena su 84 zahtjeva za nadzor u vezi ostvarivanja prava prednosti pri zapošljavanju osoba iz članka 35 stavka 1 Zakona od kojih je 5 slučaja utvrđene povrede prava prednosti pri zapošljavanju, zahtjevi su usvojeni. Četiri zahtjeva dostavljeno je nadležno postupanje drugim inspekcijskim službama. 68 zahtjeva riješeno je kao neosnovano, zahtjevi su odbijeni. Na zapošljavanje hrvatskih branitelja u 2012. godini kroz program stručnog osposobljavanja i zapošljavanja hrvatskih branitelja i djece smrtno stradalih, zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja Ministarstvo putem mjera aktivne politike zapošljavanja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje utrošeno je ukupno 46 milijuna 241 tisuću 726,48 kuna što je 1,49% više u odnosu na 2011. godinu. Tijekom 2012. godine otkrivene su 32 pojedinačne grobnice u kojima su pronađeni ekshumirani posmrtni ostaci 37 osoba te masovne grobnice sa … [[Govornik se ne razumije.]] K tome i zajedničkih grobnica ekshumirani su posmrtni ostaci 59 osoba što ukupno čini 106 ekshumiranih osoba. Organizirano je 6 identifikacija posmrtnih ostataka na kojima su pozvani i članovi obitelji 93 ekshumiranih osoba te je nakon završene identifikacije organiziran prijevoz i sahrana ukupno 72 osobe. Na memorijalnom grobu žrtava Domovinskog rata u Vukovaru pokopano je ukupno 897 osoba a u izvještajnom razdoblju njih 19. Za projekt sufinanciranja izgradnje, postavljanja i uređenja spomen obilježja žrtvama stradalim u Domovinskom ratu Ministarstvo branitelja je u 2012. godini utrošilo ukupno 1 milijun 110 tisuća kuna te je kroz navedeni projekt sufinancirano 13 projekata. Tijekom 2012. godine uz vojne počasti pokopano je ukupno 2312 hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata na što je utrošeno 11 milijuna 915 tisuća 677,44 kune. U okviru Nacionalnog programa psihosocijalne i zdravstvene pomoći sudionicima i stradalnicima iz Domovinskog rata u 21 županijskom centru za psihosocijalnu pomoć u 2012. godini pruženo je ukupno 44972 intervencije što je 21% manje nego u 2011. godini, za 37347 korisnika, odnosno 19,5% manje nego u 2011. godini. U 2012. godini nastavljen je program medicinske rehabilitacije HRVI-a iz Domovinskog rata te je u 2012. godini medicinsku rehabilitaciju prošlo 83 HRVI-a što je 3,75% više u odnosu na 2011. godinu, a za pružanje usluga medicinske rehabilitacije utrošeno je 318835,52 kune. Sukladno članku 129. i 130. Zakona Ministarstvo branitelja je tijekom 2012. godine obavljalo reviziju prvostupanjskih rješenja u kojima je utvrđen status članova obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i pravo na obiteljsku invalidninu, pravo na povećanu obiteljsku invalidninu, pravo na uvećanu obiteljsku invalidninu, status člana obitelji nestalog ili zatočeno hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i novčanu naknadu u iznosu obiteljske invalidnine, povećane obiteljske invalidnine uvećane obiteljske invalidnine, status HRVI iz Domovinskog rata i pravo na osobnu invalidninu, doplatak za njegu i pomoć druge osobe, ortopedski doplatak, posebni doplataka, opskrbnina, doplatak za pripomoć u kući i rješenja kojim se dodjeljuje osobni automobil HRVI-u iz Domovinskog rata prve skupine. Ukoliko je protiv prvostupanjskih rješenja izjavljena žalba, o žalbi se rješava u okviru revizije. U izvještajnom razdoblju ukupno je riješeno 13275 upravnih predmeta, od čega je 2252 predmeta riješeno donošenjem novog rješenja kojim je ranije rješenje izmijenjeno ili poništeno i donesena nova odluka. Ukupno je u 2012. godini na provedbu Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utrošeno 5 milijardi i 765 milijuna 658 953,55 kuna što je za 0,88% manje u odnosu na 2011. godinu. Iz izvješća je razvidno da se sve zakonske obveze izvršene, a projekti financirani sukladno osiguranim proračunskim sredstvima. Izvješće je jednoglasno usvojeno na sjednici Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora koji su članovi saborski zastupnici iz vladajuće koalicije i iz oporbe. To je još jedan dokaz da Ministarstvo branitelja je postupalo zakonito i u skladu sa svojom misijom kojom je utvrđeno da će Ministarstvo branitelja njegovati i čuvati vrijednosti i stečevine obrambenog i osloboditeljskog Domovinskog rata na ponos hrvatskih branitelja, ratnih stradalnika i svih građana Republike Hrvatske te da će štititi interese i dignitet svih sudionika rata i dosljedno provoditi javne politike u cilju osiguranja adekvatne zdravstvene i socijalne skrbi onima kojima je Hrvatska najzahvalnija. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjenice ministra. Imamo dvije replike. Tomislav Ivić prvi.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa mene zanima u biti kako je došlo do povećanja broja hrvatskih branitelja jer u ovom izvješću to stoji, a i vi ste to isto napomenuli da trenutno u Registru hrvatskih branitelja je 502 tisuće i 688, ako sam dobro čuo, hrvatskih branitelja. U svim najavama za objavu Registra hrvatskih branitelja iznesene su teze da hrvatskih branitelja nije bilo 501 tisuću, da je 300 tisuća ljudi branilo Hrvatsku, dakle da je to izmišljena brojka itd., da se za vrijeme vlasti HDZ-a producirano namjerno broj branitelja itd., itd. I da vas podsjetim da je na kraju 2011. godine u Registru hrvatskih branitelja bila 501 tisuća hrvatskih branitelja, sad čujemo podatak da je trenutno 502 tisuće 688 hrvatskih branitelja. Zanima me gospođo Nađ kako je došlo do povećanja tog broja branitelja iako mislim da do njega nikako nije moglo doći jer postoji zakonska prepreka, dakle sukladno Zakonu o pravima hrvatskih branitelja 2010. ili 2011. godine je zaustavljena mogućnost stjecanja statusa branitelja no vidimo da je gotovo 2 tisuće ljudi u međuvremenu dobilo status branitelja. Dakle od one najave da će se smanjit broj branitelja, da će se napravit reda u popisu očigledno da se nije dogodilo ništa nego se dogodilo tako to da je 2 tisuće ljudi ušlo naknadno u popis hrvatskih branitelja.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite zamjenice ministra.
Što se tiče povećanja broja hrvatskih branitelja postoji zakonska odredba kojom je regulirano da se više ne može provoditi postupak za stjecanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata, ali isto tako postoje evidencije o sudjelovanju u Domovinskom ratu koje hrvatski branitelji nisu nikada donosili u urede za obranu i nikada nisu tražili nikakva prava s toga osnova. Dakle netko tko ima potvrdu iz postrojbe da je sudjelovao u Domovinskom ratu kao pripadnik Oružanih snaga Republike Hrvatske, bilo da je to HV ili Policija, dakle dolazi u Odsjek za obranu i može biti na taj način upisan u evidenciju. Dakle on kao takav ima dakle potvrdu iz koje je razvidno da je sudjelovao u obrani suvereniteta Republike Hrvatske i nije potrebno nikakvo dokazivanje sa primjerice dva svjedoka ili nekakvim drugim dokaznim sredstvima jer on već tu evidenciju ima. Evidencija jest u postrojbi, ali nije bila u MORH-u. MORH dostavlja evidenciju nakon upisa u Registar branitelja i na taj način se povećava broj hrvatskih branitelja.
Zahvaljujem. I sljedeća replika, Nadica Jelaš. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministra. Moram na početku reći da je ovo izvješće o kojem ste dali uvodno izlaganje zaista temeljito, da je vrlo kvalitetno i da predstavlja jednu zaista vrlo dobru podlogu za raspravu. Međutim, ja sam se javila replikom da bih vam postavila jedno sasvim konkretno životno pitanje. Naime, kad ste u uvodnom izlaganju govorili o pravima hrvatskih branitelja između ostalih govorili ste i o pravu na stambeno zbrinjavanje i tada ste rekli da je u 2012. godini pozitivno riješeno 286. zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita. Dakle, podsjećam da i jedinice lokalne samouprave također sudjeluju sukladno Zakonu o pravima hrvatskih branitelja u rješavanju problematike stambenog zbrinjavanja branitelja, pa se moje pitanje u tom smislu odnosi konkretno na sljedeće. Jedna međimurska općina dodijelila je branitelju zemljište, dakle građevinsku parcelu za gradnju kuće i dala mu rok da se kuća izgradi u roku od sedam godina. Evo upravo je tih sedam godina prošlo ove godine i ljetos se branitelj pojavio u općini i rekao da obzirom da ništa nije napravio, dakle nije ni započeo graditi kuću da će on to gradilište prodati. Evo moje pitanje glasi da li on to smije napraviti, odnosno kakvo bi postupanje općine naspram tog problema trebalo biti? Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite zamjenice ministra.
Što se tiče obveza, znači jedinica lokalne samouprave one dakako mogu stambeno zbrinjavati i stradalnike Domovinskog rata ukoliko imaju određena financijska sredstva. Da li gospodin može prodati određeno zemljište sve je stvar ugovora. Mislim da, pretpostavljam da je ugovorom nekakve i kaznene sankcije za to predviđene. Što se tiče zbrinjavanja preko Ministarstva branitelja stradalnika Domovinskog rata kod zahtjeva za zbrinjavanje traži se, dakle i dokaz da određeni, znači korisnik, budući korisnik tog stambenog zbrinjavanja nema u vlasništvu, znači niti stan, niti dijelove stana koji su mu dovoljni za znači stambeno zbrinjavanje njega i njegove obitelji. Mi sudjelujemo i sa jedinicama lokalne samouprave u određenim projektima i sufinanciranja, znači stambenog zbrinjavanja stradalnika na određenim područjima. To se pokazalo kao vrlo jedna dobar projekt jer na taj način i jedinice lokalne samouprave mogu u jednoj zgradi zbrinuti i neke osobe koje su njima potrebne za funkcioniranje te lokalne zajednice primjerice liječnike i slično, a može u istoj zgradi biti i znači stambeno zbrinuti i stradalnici Domovinskog rata, a eventualno ako postoje i poslovni prostori mogu biti za, znači kao knjižnice i za neke javne projekte same lokalne zajednice. Dakle, suradnja Ministarstva branitelja i lokalnih zajednica se pokazala vrlo dobro i mi ćemo, već sad imamo neke projekte koji idu u tom cilju i u tom tragu i mislimo da lokalne zajednice trebaju što više, a i ministarstvo će to poticati surađivati jer samo zajedničkim sredstvima možemo zbrinuti sve stradalnike Domovinskog rata kojih ima još dosta.
Hvala. Da li u ime odbora netko želi uzeti riječ? Ne. Da? Izvolite kolega Đakić, Odbor za ratne veterane. Jel' tako? Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 12 sjednici održanoj 2.10.2013. godine razmotrio je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. kolovoza 2013. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbi članka 91. Poslovnika Hrvatskog sabora. Predstavnik podnositelja uvodno je naglasio da je Ministarstvo branitelja u prošloj godini izvršilo sve obaveze iz zakona u 2012. godini na ostvarivanju prava i Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Prema njegovim riječima utrošeno je 5 milijardi 765 milijuna 658 tisuća 953 kune što je za 51 milijun kuna manje u odnosu na 2011. godinu. Najveći udio od 4 milijarde 822 milijuna kuna je ili 84,67% imaju sredstva namijenjena ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja i sredstva namijenjena ostvarivanju trajnih prava u iznosu od 701 tisuću 208 kuna ili 12,15%. Od ostalih prava koja u ukupnim sredstvima sudjeluju u manjim udjelima treba izdvojiti sredstva namijenjena stambenom zbrinjavanju u iznosu od 49 milijuna 702 tisuće kuna ili 0,87% manje sredstava kao i zapošljavanje u iznosu od 46 milijuna 241 tisuća kuna ili 0,80% manje. Sredstva namijenjena pravima iz zdravstvenog osiguranja u iznosu od 28 milijuna 799 kuna ili 0,50% manje. Sredstva za besplatne udžbenike u iznosu od 25 milijuna 176000 kuna ili 0,50% manje. Sredstva za besplatne udžbenike u iznosu od 25 milijuna 176 tisuća kuna ili 0,43% manje, te sredstva od carinskih i poreznih olakšica u iznosu od 23 milijuna nula jedna kuna ili 0,40% manje. U prošloj je godini na listi za stambeno zbrinjavanje bilo 13141 zahtjev, a pozitivno je riješeno 286 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita. Izmjenama i dopunama zakona koncem 2012. godine omogućena je javna objava registra hrvatskih branitelja. Javnosti su dostupni u elektroničkom obliku sljedeći podaci iz registra. Ime, ime jednog roditelja, prezime, godina i mjesto rođenja, ukupan broj dana sudjelovanja u Domovinskom ratu, pripadnost borbenom ili neborbenom sektoru po broju dana, te pripadnost MORH-u ili MUP-u. Ostali podaci iz registra mogu se objaviti isključivo uz pismenu prijavu branitelja i članova uže obitelji smrtno stradaloga zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja. Na dan 31. prosinca 2012. godine u registru se nalazilo 502 tisuće 678 hrvatskih branitelja. U prošloj su godini otkrivene 32 pojedinačne te 2 masovne grobnice, sveukupno 47 posmrtnih ostataka osoba identificiranih … [[Govornik se ne razumije.]] 88 osoba. U raspravi koja je uslijedila članovi odbora nisu imali značajnijih primjedbi na izvješće te su naglasili da je ono iscrpno, korektno i egzaktno. Primjedbe su se uglavnom odnosile na sporno stambeno zbrinjavanje osobito HRVI-ja sa nižim stupnjem oštećenja organizma te branitelja dragovoljaca znajući za činjenicu da je koncem prošle godine na listi za stambeno zbrinjavanje bilo 13 141 zahtjev, naglašena je potreba za osiguravanjem većih sredstava namijenjenih za tu svrhu kojima bi se nastavila gradnja stanova za stradalnike na lokacijama gdje su jedinice lokalne samouprave osigurale zemljište. Primijećeno je da u tablici gdje su navedena mjesta masovnih grobnica žrtva iz Domovinskog rata obilježena i postavljena spomen obilježja treba uvrstiti još neka koja već godinama obilježavaju i koja je ministarstvo financiralo to su Četnikovac i Voćin. Veću pozornost treba posvetiti i brizi o zdravstvenom stanju hrvatskih branitelja jer u prošloj godini je umrlo 2 312 branitelja. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 9 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se prihvaća Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Josip Đakić. Izvolite kolega Đakić.
Hvala lijepo. Evo čuli ste i od gospođe zamjenice, a i od mene iz odbora klub HDZ-a podržat će ovo izvješće, ali ima određenih bitnih primjedbi koje se odnose na participaciju zakona a naročito onog koji se odnosi na skrb o hrvatskim braniteljima HVO-a ili onima navodno fantomskim braniteljima koji se vode kao stradalnici na dubrovačkom ratištu tj. na južnom bojištu. To su primjedbe koje se događaju zbog tužbi koje su upućene prema ministarstvu i Hrvatskoj vladi i sada kao odgovor na to 1 800 rješenja o poništenju statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida tj. statusa invalida Domovinskog rata. Tu treba biti vrlo oprezan da se ne ponovi ono što se dogodilo u prijašnjim vremenima kako bi u upravnim postupcima i tužbama koje će biti podnesene pred općinskim ili županijskim sudovima u dokazivanju svojih statusa, a zbog eventualne greške birokracije ili pojedinaca koji su učinili određene pogreške prema tim ljudima koji su stvarno stradali jer svakodnevno mi se obraćaju i vidim ih osobno, vizualnim pogledom vidi se da nemaju dijelove tijela, ruku, nogu itd. oni su morali negdje stradati i ne mogu ostati bez svojih primanja. A narednim Zakonom o mirovinskom osiguranju također se stavlja na snagu da im se i mirovina oduzima sa aspekta da nisu bili hrvatski branitelji jer ih nema kao u evidenciji. Oni imaju uredne potvrde, tko ih je izdao i zbog čega ih je izdao to treba vjerojatno preispitivati. Ne samo poništavati rješenja i ostavljati ljude na cjedilu. To je ono što je bitna zamjerka, a nije navedena u ovom zakonu s obzirom da u ovom zakonu se o mirovinama pripadnika HVO-a i članova njihovih obitelji govori u onom stavku koji se tiče 6 815 korisnika kojima je mirovina priznata na osnovu ugovora između Republike Hrvatske i BiH o suradnji na području prava stradalnika rata u BiH koji su bili pripadnici HVO-a i članovi njihovih obitelji određeni prema zakonu i to 6 377 invalidskih mirovina koje su prosječno mjesečno iznosile 2 724 kune i 23 lipe, umanjene za porez i prirez, i 438 obiteljskih mirovina koje su prosječno mjesečno iznosile 3 425 kuna i 57 lipa umanjene za porez i prirez. U 2012. godini za ove korisnike isplaćeno je 231 milijun 459 tisuća 150 kuna. Revizija ocjene invalidnosti koja je učinjena na 2 346 predmeta govori o tome da samo kod 7 predmeta nije komisija našla za shodno da potvrdi isto. Možete vidjeti iz tablice da povjerenstvo nije suglasno sa ocjenom vještaka Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje samo kod 7 slučajeva. U ostalim slučajevima to je bilo povjerenstvo je suglasno sa ocjenom vještaka Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje ali nije suglasno sa uzrokom invalidnosti. Taj uzrok invalidnosti je sporan. I u najvećem dijelu slučajeva povjerenstvo je suglasno sa ocjenom vještaka Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u potpunosti. Tu se radi o 1 349 revidiranih korisnika. Stoga možemo zaključiti da revizija baš i nema nekakvog uspjeha kao ni pompozna najava da će kroz Registar hrvatskih branitelja biti skinuto 200 tisuća lažnih branitelja. Vidljivo je da se za 2000 skoro povećao broj branitelja u registru i to je ono što je zabrinjavajuće. Mi smo svjesni da zakonska mogućnost postoji, a nismo svjesni da je toliko bilo upravnih sporova podnesenih. Samo onih koji su u upravnim sporovima stekli status pravomoćnim rješenjem mogu biti upisani u Registar branitelja dok drugi ne mogu ako se ne promjeni zakon, zakon koji zabranjuje ili onemogućava da bilo tko ima status hrvatskog branitelja koji do toga roka nije to svoje pravo apsorbirao. Smatram da tu ima isto također ovim upisom novih branitelja u zakon mislim da vjerojatno imaju pravo ali trebalo bi promijeniti zakon pa tako smo u zakonskom … [[Govornik se ne razumije.]] Ono što vidimo stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja u pogledu njihovoga stambenog zbrinjavanja jasno se može reći da nije postignut napredak iako je proširen krug korisnika. Zakonom smo proširili mogućnost da hrvatski dragovoljci također budu ti koji će biti na listi za stambeno zbrinjavanje, međutim nismo osigurali dovoljna sredstva u proračunu ni Ministarstva branitelja, a ni Ministarstva graditeljstva koje je nadležno za raspisivanje natječaja kao i prihvaćanje parcela jedinica lokalne samouprave koje su opremljene infrastrukturom da bi se izgradila potrebno i olakšalo stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja znači zajedništvo lokalne jedinice sa Ministarstvom graditeljstva i Ministarstvom branitelja može se postići određeni efekt. Ovakvim načinim kojim vidimo da zbrinjavanje ide sporo i neučinkovito možemo samo reći da 294 stana ili kredita koja su kroz 2012.godinu upriličena ovakvim tempom 46 godina je potrebno da bi hrvatski branitelji bili zbrinuti. To je ono što je nedopustivo što se mora promijeniti, način brzog i kvalitetnog rješenja mora postojati, tražimo ga već skoro dvije godine, još nije pronađen i mislim da se i ne nalazi koliko sam informiran. Pitanje je da li će one parcele koje su sa građevinskim dozvolama za kolektivno stambeno zbrinjavanje s obzirom na projekcije proračuna za 2014.godinu vjerujemo da će te građevinske dozvole propasti i neće biti aplicirane i stavljene u funkciju kao ni gradnja i stambeno zbrinjavanje u daljnjem slijedu zbog nedostatka financijskih sredstava. Tu bi trebalo s obzirom da ti stanovi osim za invalide 100%-ne kojima se izgrađuje kuća i koji su svi zbrinuti kao i njihovo opskrbljivanje automobilima svi drugi invalidi plaćaju svoje stambene jedinice po postotku koje je invalidnosti oslobođen i po broju djece su oslobođeni. Najteže su pogođeni oni sa 20 do 40% koji su i niže na listama za stambeno zbrinjavanje kojima su djeca već odrasla i više ih ne mogu staviti kao olakšicu za stambeno zbrinjavanje. U tom pogledu treba uzeti sve aspekte u obzir, znači mogućnost kreditiranja od banaka s obzirom da dio kredita otplaćuju sami branitelji u onom paritetu oslobođenja zbog invalidnosti pa plus članovi obitelji. To se izračunava i tako se može riješiti. Ovakvim načinom i brzinom koju smo do sada upotrijebili imamo 46 godina unaprijed nećemo riješiti sve stambeno zbrinjavanje, a pogotovo zbog proširenja broja korisnika koji svakim danom raste i svakim danom je sve više na listi za stambeno zbrinjavanje zbog zakonske mogućnosti. Imamo rekao sam u onom izvješću i sada ću ponoviti, što je zabrinjavajuće, smrtnost hrvatskih branitelja. 416 hrvatskih ratnih vojnih invalida je umrlo 2012.godini i 1896 hrvatskih branitelja. S tog aspekta samo bi trebalo biti smanjenje ovih proračunskih stavki za izdvajanje za potrebe hrvatskih branitelja s obzirom da ih dobar dio umire prije 65 godine kada ostvaruju pravo na zagarantiranu državnu mirovinu. Smrtnost hrvatskih branitelja je raspravljena na nekoliko tribina kao i na saborskim odborima u prijašnjim vremenima za zdravstvo i za veterane, za socijalnu skrb te se došlo do zaključka da kancerogene bolesti kao i bolesti krvožilnog sustava su učestalije zbog stresa kod hrvatskih branitelja nego ostale populacije i građanstva. U ovom sveobuhvatnom izvješću zabrinjavajuća je ta smrtnost koju treba pokušati spriječiti omogućavanjem što više i što češćih pregleda hrvatskih branitelja i to besplatnih pregleda kao preventive za sprečavanje smrtnosti. Mogu reći da jedinice lokalne samouprave se dosta uključuju u stambeno zbrinjavanje i da su one te koje uvijek nađu razumijevanja pa i u pojedinačnim slučajevima i zahtjevima kada omogućavaju parcele za individualnu stambenu izgradnju, a to bi trebalo biti popraćeno i kreditima ministarstva iako u puno slučajeva to nije tako. Zemljište se dobije, komunalna infrastruktura se dobije na parceli no međutim kredita se čeka i po nekoliko godina i to je onaj problem koji bi trebalo rješavati sa poslovnim bankama kako bi ministarstvo iz povratka kredita koji sada se ostvaruje što više tih sredstava se koristilo za depozit kod banaka kako bi što više korisnika moglo ostvariti kredit i izgraditi svoje stambene jedinice ili kupiti već gotove stanove kojih na tržištu ima i previše s obzirom na tešku situaciju u graditeljstvu i ne kupovanje stanova na tržištu stambenih prostora. Evo što reći, ovo su problemi koji su najteži, stambeno zbrinjavanje i 10 tisuća i 9 onih pripadnika koji se vode kao južno bojište. To su dva problema s kojima se susrećemo i kao stranka i kao predstavnici udruga i kao branitelji i kao suborci i prijatelji i moramo naći adekvatno rješenje za te ljude koji ne svojom krivnjom su danas predmet rješenja koja su negativna i kojima im se onemogućuje da dalje imaju pravo na invalidninu, a po tom pravu kada niste u evidenciji hrvatskih branitelja onda više nemate pravo i na mirovinu. To proizlazi iz samoga odgovora koji sam dobio od ministra branitelja u kojem se jasno kaže da novim Zakonom o mirovinskom osiguranju svi oni kojima je poništeno rješenje gube pravo i na mirovinu. Stoga se bojim da tisuće novih tužbi koje će biti upućene protiv RH i Ministarstva branitelja će izazvati jedan pravni kaos ali i veliku materijalnu štetu koja se može pojaviti kao što je bila i poslije 2003.godine kada je 3,5 tisuće obespravljenih svoju satisfakciju zatražilo na sudovima, ostvarilo ju i dobilo. U 98% je Hrvatska država isplatila i roditeljima poginulih i invalidima Domovinskog rata i onima koji su bili obespravljeni. Vidimo da opskrbnine i dalje funkcioniraju to je onaj najmanji oblik pomoći hrvatskim braniteljima, ja bih rekao da je to socijalna pomoć hrvatskim braniteljima koja se zove opskrbnina i ona je u nivou 1087 kuna. I mislim da je to ono što je ograničeno i preprekama a to da ne možete imati zemljište, ne možete imati automobil, ne možete imati traktor jer svaki takav bi izgubio pravo. Korisnici vidim 5300, 5400 koliko ih je na ovoj listi sigurno je veliki broj socijalno ugroženih branitelja koji koriste tu jedinu moguću pomoć koju im država ostvaruje a to je da imaju tih 1087 kuna mjesečno pomoći. Ja bih rekao da treba kriterije promijeniti, da bi trebalo im omogućiti da imaju bar primanja koja su adekvatna da mogu osnovne životne uvjete podmiriti a to je bar do 1500 do 2000 kuna, da imaju za struju i vodu i grijanje. To je ono osnovno za život. Evo, velim Klub Hrvatske Demokratske Zajednice podržati će ovo izvješće ali ove primjedbe koje sam izrekao su otvorena rana u braniteljskoj populaciji, o njima moramo razgovarati, za njih moramo iznalaziti rješenja. Ne možemo ostaviti obespravljene one koji su bez dijelova tijela, ne možemo ostaviti obespravljene one koji su stvarno branili Domovinu Hrvatsku i ne možemo se ponašati kao da to nas se ne tiče. Moramo iznaći mogućnosti i rješenja. Hrvatska država je dužna prema svojim braniteljima bili oni ih Herceg-Bosne, bili oni iz Hrvatske, bili oni iz inozemstva i takovih je bilo, koji su branili Hrvatsku moramo imati osjećaj i moramo zastupati njihove interese i naći adekvatna i zakonska rješenja ako smo našli za ovih nepunih 2000 koji su uvedeni u registar zbog potvrda a ja bih rekao da to mi je na rubu zakona, s obzirom da zakon još uvijek vrijedi onda moramo naći i za ove ljude koji svoje pravo nisu tražili ni željeli nego su ga dobili adekvatno svome stradanju a birokracija kada pogriješi oni ne moraju zbog toga ispaštati. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi se javio Franko Vidović, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, cijenjeni kolega Đakić. Dakle, ove zadnje vaše riječi bi potpisao bez ikakvih problema. Dakle, Hrvatska doista mora skrbiti o svim ljudima koji su se za nju borili pa makar odakle oni dolazili i taj dio nije sporan, mislim nikome od nas, mi smo svi ovdje za zaštitu branitelja i mislim da taj dio doista nije sporan. Ali upravo oko tih branitelja spomenuli se skrb o braniteljima HVO-a, odnosno skrb o tzv. kako ste ih vi nazvali fantomskih braniteljima. Mislim da je loš naziv fantomski branitelj, oni su stvarni branitelji, nisu fantomski nikakvi samo su ljudi koji nisu uspjeli ostvariti određena prava. Dakle, ako smo bili na istom odboru a jesmo i tada je ministar izvijestio da rade na rješavanju toga slučaja ali da postoje određene pravne zavrzlame oko priznavanja njihovog statusa itd., ali da će se on i osobno pobrinuti i da će nam ako se ne varam i podnijeti izvješće o tome kao pripadnicima toga odbora. Tako da mislim da se tu svi slažemo da tim ljudima treba omogućiti da ipak iskoriste svoje prava. A što se tiče registra branitelja i njegove objave. Pa sjećam se ja rasprave ovdje u ovom Hrvatskom saboru kada se zazivalo, odnosno strašilo se, neću reći da se zazivalo sa hapšenjem branitelja itd. kada pređemo granicu. Evo ja sam prešao od tada par puta granicu u svakakvim smjerovima, nitko me nije uhapsio, ne znam da se niti jednog hrvatskog branitelja uhapsilo. I pokazalo se da to je doista popis časnih ljudi i da je dobro da je objavljen. Nitko nije govorio o 200 tisuća ljudi koje treba skinuti sa tog popisa. Već smo tada razgovarali o poslanici mog vrhovnog zapovjednika doktora Franje Tuđmana koji je uputio Saboru neposredno nakon Oluje, mislim '96. godine u prvom mjesecu u kojoj je on iznio brojku od 300 i nešto tisuća ljudi. Ali nitko pri tome nije nikada spomenuo nikakvih 200 tisuća ljudi koje treba skinuti iz popisa branitelja. A na kraju krajeva vidimo i efekt toga, to je da je i podneseno nekoliko kaznenih prijava, nekoliko desetaka kaznenih prijava zbog lažnog statusa branitelja [[Upadica: Vrijeme je.]] Hvala vam.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Đakić, izvolite.
Pa evo kolega da, sjedili smo na istom odboru i razgovarali smo o istim stvarima, tako ih zovu, nisam ih ja nazvao, tako ih mediji već zovu da su fantomski branitelji. Ja ih gledam drukčijim očima kao i vi vjerojatno. Ali odgovor ministra je zapravo zabrinjavajući, tko nije sudjelovao u obrani suvereniteta Republike Hrvatske sukladno članku 2. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, odnosno nije sudjelovao u obrani suvereniteta Republike Hrvatske sukladno članku 2. Zakona o pravima hrvatskih branitelja Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Ja sam postavio pitanje tamo i dobio sam i pismeni odgovor. Ovo je pismeni odgovor ministra. Znači oni moraju potražiti svoj pravni lijek kako bi ostvarili svoje pravo koje su dobili ne svojom krivnjom nego svojom željom za slobodom Hrvatske. Što s tiče registra hrvatskih branitelja, da, bilo je onih, kolega Kajin i još neki su govorili o 200 tisuća lažnih, tek 30 prijava podnesenih za eventualno, vidjeti ćemo kako će završiti, koliko će ih biti sa pravomoćnom presudom a koliko sa oslobađajućom da su lažni. Od tih 501 tisuće i 6 koliko ih je bilo onda, sada ih je puno više. I to je protuzakonito. Dok god je na snazi ovaj Zakon nije se moglo u registar uvesti novih branitelja. A za te nove branitelje moralo se osigurati nove dionice i sva prava koja proizlaze iz Zakona a nisu osigurana. O tomu možemo razgovarati.
Hvala. I još jedna replika Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću, pored sveg drugog što ste govorili u vašoj raspravi spomenuli ste kategoriju koja proizlazi iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja, kategorija opskrbnine i sve ono što ste vi rekli stoji, dakle ona je tisuću i toliko kuna, uz kriterije koje korisnik mora imati. Možda nije stvar ovog izvješća, međutim govori se da kategorija opskrbnine nestaje, da je više neće bit u pravima, dakle da neće bit kao pravo hrvatskog branitelja, da će preći u Ministarstvo socijalne politike i mladih kao minimalna zaštita naknade, tako nešto, s kriterijima koji definitivno niti jedan ili najveći postotak onih koji danas uživaju, a vidimo da je taj broj povećan za 2 tisuće i nešto ljudi, dakle korisnik neće ih moći ostvarit. Dakle tim ljudima koji i danas de facto su na nekakvoj razini teško je reći socijalnih slučajeva u smislu svakodnevnog života, opstanka i egzistencije, još ću vam malo ako je to točno podebljati životne probleme na način da ćemo ih prebaciti na jedno drugo ministarstvo koje će kroz neke druge zakonske odredbe, regulativu, skrbiti o njima. Velim možda nije stvar ovog izvješća, ali mislim da je dobro spomenuti, bolje nego da budemo dovedeni pred svršen čin pa da onda možda će biti ovako bolje raspraviti o tome unaprijed. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću, pored sveg drugog što ste govorili u vašoj raspravi spomenuli ste kategoriju koja proizlazi iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja, kategorija opskrbnine i sve ono što ste vi rekli stoji, dakle ona je tisuću i toliko kuna, uz kriterije koje korisnik mora imati. Možda nije stvar ovog izvješća, međutim govori se da kategorija opskrbnine nestaje, da je više neće bit u pravima, dakle da neće bit kao pravo hrvatskog branitelja, da će preći u Ministarstvo socijalne politike i mladih kao minimalna zaštita naknade, tako nešto, s kriterijima koji definitivno niti jedan ili najveći postotak onih koji danas uživaju, a vidimo da je taj broj povećan za 2 tisuće i nešto ljudi, dakle korisnik neće ih moći ostvarit. Dakle tim ljudima koji i danas de facto su na nekakvoj razini teško je reći socijalnih slučajeva u smislu svakodnevnog života, opstanka i egzistencije, još ću vam malo ako je to točno podebljati životne probleme na način da ćemo ih prebaciti na jedno drugo ministarstvo koje će kroz neke druge zakonske odredbe, regulativu, skrbiti o njima. Velim možda nije stvar ovog izvješća, ali mislim da je dobro spomenuti, bolje nego da budemo dovedeni pred svršen čin pa da onda možda će biti ovako bolje raspraviti o tome unaprijed. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Prihvatit ćemo ovo izvješće, mislim da je dobro sistematizirano. Dobro je naravno što se evo na početku izvješća jasno pokazuje da je i iz proračuna Republike Hrvatske za prošlu godinu, dakle 2012. odvojen respektabilan dio proračuna, dakle gotovo 6 milijardi za različite projekte, brige o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Ali kad pogledate cijelo izvješće, kad pogledate sve ono o čemu zapravo izvješće govori, a govori kad oduzmete brojke, kad oduzmete analize govori o cijeloj jednoj izgubljenoj hrvatskoj mladosti, to govori izvješće. Govori o djeci koja su ostala bez roditelja, o udovicama, o majkama, očevima poginulih hrvatskih branitelja, govori o invalidima, dakle o ljudima kojima je oduzeta i mladost i perspektiva, dakle o ljudima koji su ostali bez dijelova tijela, ali često puta to je pratilo i raspad obitelji i mnoge druge poteškoće o kojima mi u politici vjerojatno mnogi nismo imali zapravo priliku puno toga ni čuti. Ljudi koji su oboljeli od PTSP-a, teške bolesti od koje nema spasa jer se zapravo čovjek bori protiv samoga sebe. Dakle sve to zapravo u suštini i to je ono čemu trebamo posvetiti pozornost, govori ovo izvješće kao i sva druga prijašnja izvješća o ostvarenju prava i zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i ovo izvješće je jedan od argumenata u prilog svima onima koji govore da ne treba povući tužbu protiv Srbije. Dakle kad pogledate ovo izvješće i kad pogledate sve ono što svakodnevno i Ministarstvo, ali i druge institucije ali što bismo morali i svi mi kao obični građani raditi, brinuti o susjedu koji jest bio hrvatski branitelj, pronalaziti nestale, pronalaziti načina da nađemo ključ, a znamo gdje je ključ, ključ je u Beogradu i to tvrdim i danas, ključ za pronalazak konačne i potpune istine o nestalima jest u Beogradu, u arhivima neprijateljske Jugoslavenske armije. Prema tome, samo treba doći do tog stupnja razgovora, suradnje i političke volje da se taj ključ izvadi i da se otključaju ta vrata i da se razriješi. To najbolnije humanitarno, ljudsko, svako pitanje u Republici Hrvatskoj. Naravno na popisu nestalih, na objedinjenom popisu nestalih su svi nestali tijekom Domovinskog rata i svakako da svaka obitelj, svaki otac, svaka majka, svaki roditelj, svako dijete ima pravo doznati konačnu sudbinu i pokopati posmrtne ostatke svoga najmilijeg. To je naša zadaća. Prema tome, neću reći dok god ne bude pronađena istina o zadnjem nego ovo što je danas pred nama i ovo o čemu svjedočimo jest jedan od glavnih argumenata da naravno nema nikakve rasprave o tome da se povuče ta tužba. Tužbu naravno, odnosno odluci o povlačenju ili podizanju tužbe donose vlade, prema tome Vlada ni ova niti bilo koja u budućnosti neće ja vjerujem razmatrati to pitanje. Jer kad se samo koncentrirate primjerice na, maloprije sam to u jednoj replici govorila, na broj djece koja su ostala bez oba roditelja, znači 203 djece je ministarstvo pratilo kroz evo cijelo to razdoblje, ali kad pogledate današnju situaciju da čak 16-ero, to naizgled nije velika brojka ali je obaveza svih nas i teret za sve nas, čak 16-ero djece koji bi mogli raditi, koji su ostali bez oba roditelja su nezaposleni. Dakle tako se navodi u izvješću za prošlu godinu. Prema tome trebamo se oko toga okupiti, to treba biti mjesto konsenzusa, to treba biti mjesto oko kojeg se nećemo prepirati nego pronalaziti rješenja. Spomenula sam također malo prije zakonsku obvezu, dakle zakona i postojećeg Zakona o pravima hrvatskih branitelja, a o tome sam svjedočila i kao ministrica i kao predsjednica Vlade koji je tražio ako hoćete, naređivao i traži da se hrvatski branitelji kod zapošljavanja u javnim poduzećima, znači onima u pretežitom državnom vlasništvu svakako stavljaju na prva mjesta. Ali ta se odredba zakona uvijek u pravilu ili često da ne budem nepravedna kršila. Prema tome, tu se u svakodnevnom životu propituje naš odnos prema hrvatskim braniteljima i prema činjenici da su oni svakako najzaslužniji za slobodnu neovisnu demokratsku Hrvatsku. kad smo govorili, evo tijekom rasprave o prošloj točki govorili smo često puta o tome kako svi moraju biti ravnopravni, kako bismo svi morali biti ravnopravni. Nisu ravnopravni niti stopostotni invalidi, ni osamdeset postotni invalidi. Dakle, svi oni koji su postali invalidi zahvaljujući na žalost činjenici da su bili tamo gdje je trebalo, dakle u obrani Republike Hrvatske. Pogledajte evo, obraćam se i nadam se da mi neće uzeti za zlo kolegi Đuroviću koji je spominjao upise djece na fakultete djece hrvatskih branitelja, poginulih, nestalih itd. Najniža mirovina, dakle o tome isto tako izvješće govori. 385 hrvatskih branitelja koristi taj institut, ali zapravo puno veći broj branitelja dakle i oni koji nisu, koji su ostvarili mirovinu ali im je ona bila od te najniže mirovine. Kad smo donosili taj zakon u 2005. o pravima hrvatskih branitelja onda smo se odlučili i za taj institut najniže mirovine. Dakle, onom branitelju koji u općim propisima ima uvjete za odlazak u mirovinu, ali nema dovoljno staža, dakle nije dovoljno radio. Nije dovoljno radio? Zašto? Zato što je bio u radu. Kad se vratio nije bilo njegovog radnog mjesta, nije se mogao školovati, nije mogao pronaći posao. Dakle, njemu država omogućava da ode u najnižu mirovinu – žene sa 60, muškarci sa 65 godina. To isto kako ste nazvali neka vrsta pozitivne diskriminacije. Ali da, mi smo se za to odlučili i evo hvala Bogu nitko to nigdje nije do sada rušio. Mi smo se odlučili za to da zaštitimo one koji, evo muškarci koji dosegnu 65 godina života, a nisu se mogli kako se kaže snaći, nisu mogli se maknuti jer su bile takve okolnosti, jer je velik broj hrvatskih branitelja kad su odlazili u obranu ili nije završio određene škole ili pa kad pogledate i danas strukturu jedan veliki broj su nekvalificirani. Prema tome, tu je država dala potporu i dobro je da se to nije mijenjalo i dobro je da taj institut opstaje. Voljela bih da svi pogledamo, molim kolege, da svi pogledamo i evo ovu tablicu koja je dobro da je u ovom izvješću nakon što je objavljen registar hrvatskih branitelja, tablicu koja govori o tome koliko je hrvatskih branitelja koji su u registru, znači koji imaju status hrvatskoga branitelja koliko je hrvatskih branitelja sa statusom branitelja bilo u obrani Republike Hrvatske. I kad pogledate brojke i broj dana koji su proveli, onda vidite da je najviše onih, znači više od gotovo 81 tisuća koji su bili od jedne do dvije godine. Ali isto tako od 4 do 5 godina, 40386. Od dvije do tri godine 38922. Više od pet godina 24835. Naravno da s obzirom na broj dana, godina se mijenja i njihovo pravo na udjele u Fondu hrvatskih branitelja, ali i sva druga prava. Naravno posebno za dragovoljce što je logično i što je normalno. Tako da oni koji su bili dva dana svakako da nemaju jednaka prava kao oni koji su bili 4 godine. I to je važno još jedanput istaknuti u ovoj raspravi jer smo se često puta sudarali u mnogobrojnim raspravama pogotovo u političkim okršajima sa predrasudama, ali i sa nedovoljno znanja o tome što je zakon, koja su prava koja branitelji ostvaruju na temelju zakona i je li se tim zakonom nekome pogodovalo, je li se nekoga kupovalo i je li hrvatski branitelj bilo koji bio kroz prava u zakonu instrumentaliziran. Ja mislim da ne. I dobro je pogledati ove brojke jer su branitelji tijekom rata ulazili i izlazili iz sustava. Dobro je pogledati i neke podatke o tome tko sve ima status hrvatskog branitelja. To je isto jedna zgodna i zanimljiva tema, ali neću je sada dodatno elaborirati. Samo ću napomenuti da jedna osoba po kojem su neki u političkim, ali i medijskim krugovima nazvali jedan zakon oko kojeg smo se sukobljavali posljednja tri mjeseca, je da ta osoba ima koliko sam saznala tek kad je registar objavljen jer ja kao ministrica nisam ulazila u registar i nisam ga kontrolirala, a ne bi mi palo na pamet baš za tu osobu ima više od 1600 dana u borbenom sektoru. A general Gotovina čini mi se 1700 i nešto više. Tako da su to isto zanimljive činjenice kad pogledate unatrag i kad naravno promislite o tome kako su se sve na koji način dobivali i zašto statusi hrvatskih branitelja. Prema tome, to su sve zanimljive činjenice ali ostaje i ona. Znači registar je objavljen i kao što vidite nije iz registra skinuto 100000 niti 50, niti 200 hrvatskih branitelja i to je dobro. I mislim da završimo tu priču i da se oko nje više ne sukobljavamo na bilo kojoj razini. Na kraju kako dolazimo, i mislim da je dobra prigoda uz ovo izvješće, kako nam se približava 18. studeni Dan sjećanja na žrtvu Vukovara podsjetit ću da smo upravo gospodin Šeks i ja predlagali i predložili Hrvatskom parlamentu koji je to prihvatio da to bude Dan sjećanja na žrtvu Vukovara. To je trenutak kad svi moramo zastati i mislim da je važno i ovdje s ove govornice podsjećati Vukovar pripada svima nama. Branitelji Vukovara dolazili su iz cijele Hrvatske i pripadaju svima nama, ne pripadaju nijednoj političkoj stranci, ne pripadaju nijednom pojedincu i nitko ne može bilo kome braniti da na taj dan i na svaki drugi dan, ali posebno na taj dan dođe u Vukovar i pokloni se hrvatskim braniteljima, hrvatskoj mladosti i svima onima koji su položili živote u obrani Vukovara ali i svima onima koji su nažalost završili u logorima, koji su teško patili. Svatko tko je proveo u logoru ijedan dan zaslužuje moje, a vjerujem i vaše poštovanje i duboki naklon. Svatko tko je bio zarobljen i odveden u koncentracijske logore evo u 20. stoljeću zaslužuje naše dužno poštovanje, ne zaslužuje pogrde. Bez obzira koliko se s njim slagali. Prema tome, pokušajmo se uhvatiti zaista za ruke i 18. otići u Vukovar bez obzira koliko se danas u mnogočemu slagali ili ne slagali. Poklonimo se a onda 19. možemo nastaviti sve ove naše rasprave koje su često vrlo konstruktivne ali često zaista ispod svake razine. Tako da prihvaćamo ovo izvješće. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Josip Đakić, prva replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Kosor dobro ste primijetili da je ova tablica o kojoj smo govorili prije o registru i učešću u Domovinskom ratu jasno je prikazana sada svima zastupnicima pa mogu vidjeti koliko tko kada, koliko žena, koliko muškaraca, koliko u MUP-u, koliko u Ministarstvu obrane, koliko u zajedničkim postrojbama. Ali htio sam reći da ste odgonetnuli ključ da je u Beogradu ključ nestalih i zatočenih. Ja bih rekao da, najveći ključ i ogromni je u Beogradu. A oni drugi ključići mali šetaju po Vukovaru, šetaju po Borovu Selu, šetaju po Glini, po Australiji, po Njemačkoj i najgore je što mislim da iako sam pitao ministra da nisu crvene tjeralice za tim ključićima izdate koji su činili, naređivali, a naši na vrhu Hrvatske države ih pozivaju da s nama obilježavaju obljetnice "Oluje" u Kninu, umjesto da ih pitaju gdje je dr. Šeper, gdje su oni sa Bućja? Ti organizatori pobune su ključevi za nestale i samo kod njih se može tražiti ali pravosuđe ni u vrijeme kad smo obnašali vlast ni danas ni prije toga nije uložilo dovoljno truda da odgonetne i prisili i privede sve one koji znadu gdje su ubijali i gdje su činili masakre. Da ih se sankcionira i kazni.
Hvala. Imamo odgovor, kolegica Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Da, više sam nego sigurna da je glavni ključ za rješavanje pitanja nestalih u arhivima neprijateljske jugoslavenske armije u Beogradu i dakako da je razumljivo zašto se ti arhivi nerado otvaraju bilo kome i na bilo koji način zato što dakako to povlači, to bi povuklo odgovornost. I to je činjenica. Što se tiče drugoga, o onima koji šetaju a počinili su teška kaznena djela, ja mislim da je svatko zaista dužan prije svega prijaviti ako dakle bilo tko zna mora prijaviti. Činjenica jest da mi govorimo o teškim problemima i u kontekstu teških odluka koje su donesene u prošlosti. Jedna od tih je bila ona '96. sjećate se za Zakon o aboliciji. Dakle, to je isto tako činjenica, to je bio zakon koji je kao što se sjećate vjerujem išao i za tim da se i neki postupci koji su bili u tijeku, sudski postupci, na sudske postupke mislim, tada zaustave. Međutim, to je bio dio politike koji je išao za tim da mirno bez novih izgubljenih žrtava reintegriramo Hrvatsko Podunavlje. I to je tako i učinjeno. To je zaista bila mudra politika predsjednika Tuđmana i ja svakoga od vas pozivam da pogleda, pročita ali može se i vidjeti Tuđmanov govor od '97. kad je došao vlakom mira u Vukovar. To je povijesni govor koji nas zapravo usmjerava prema budućnosti. A uz hrvatske branitelje bez sumnje gospodin Tuđman je bio jedan od najzaslužnijih za slobodnu, neovisnu i demokratsku Hrvatsku.
Hvala. Sljedeća replika, Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Pa ima više tema na koje bih vam mogao replicirati, no s obzirom na kratkoću vremena zadržao bih se na pitanju tužbe za genocid koju ste spomenuli. I tu bih se zapravo potpuno složio s vama Vlada Republike Hrvatske je novcem poreznih obveznika platila podizanje tužbe za genocid protiv Republike Srbije današnje, ali isto Vlada Republike Hrvatske sigurno nijedna pa ni ova neće imati pravo povući tu tužbu. To nije pitanje samo zatočenih i nestalih to je svakako primarno pitanje je pitanje zatočenih i nestalih ali tu je i pitanje svih ovih naših invalida, svih ovih naših stradalnika kojima je resorno ovo ministarstvo, svih ljudi koji su na ovaj ili onaj način propatili u ratu. Sve one ratne materijalne štete koje je ova država i ovaj narod prošao u tom ratu. I koja bi Vlada imala pravo u ime bilo kakvog oblika političke pogodbe dati sebi za pravo povlačiti tu tužbu koju RH u ime hrvatskog naroda koji postavlja tu Vladu podigla pred jednim međunarodnim sudom protiv Republike Srbije za genocid počinjen na teritoriju RH zaista bi volio vidjeti. I mene osobno stvarno boli i nas zastupnike HDSSB-a kada neki članovi današnje Vlade sebi daju za pravo uopće licitirati pitanje povlačenje tužbe za genocid protiv Republike Srbije za one štete i ono što je učinjeno tijekom Domovinskog rata. To je zaista sramotno uopće kada se krene što oni sebi daju za pravo licitirati oko tog pitanja. Vlada jest no koliko je članova Vlade stradalo u ratu, koliko je članova Vlade poginulo u ratu? Pa Vlada predstavlja narod, a narodi stradaju u ratu.
Hvala. Imamo odgovor kolegice Kosor.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Đuroviću nije to toliko bitno koliko je članova bilo je vlade stradalo u ratu. Vlada ima dužnost voditi politiku koja je u interesu svih građanki i građana RH. dakle Vlada ima dužnost i obvezu voditi računa u svojem djelovanju o najboljim interesima RH. Činjenica jest da ćemo mi sa Republikom Srbijom zauvijek biti susjedi, mi ćemo uvijek tu živjeti kao susjedi i jako je važno da upravo zbog toga da upravo sva pitanja bolje rečeno neću reći problemi pitanja iz prošlosti izvedemo na čistac, znači da se svi na svim stranama suočimo sa poviješću, a povijesna istina je jedna jedina, a ta je da je RH bila žrtva agresije, dakle žrtva agresije i te neprijateljske bivše vojske koja je bila 3.po veličini vojna snaga tada u Europi to treba uzeti u obzir i da nam je rat nametnut i da smo imali pobunjenike u RH itd. Ali uvijek u središtu pozornosti moraju biti žrtve. Dakle velika stradanja, oduzeta imovina, odnešena, opljačkana itd. sve je to naravno i dio tužbe, međutim u središtu pozornosti moraju biti ti nepovratno izgubljeni životi. I to je razlog prije svega zbog povijesne istine, a kao susjeda ćemo itekako dati podršku i Republici Srbiji i svim našim susjedima na njihovom europskom putu. Da, ali to znači i ispunjavanje obveze i građenje države kao pravne države u punom smislu riječi. A do pravne države u punom smislu riječi se dolazi kada ste spremni suditi među ostalim uređivanju pravosuđa svima koji su odgovorni za teška kaznena djela za ubojstva prije svega.
Hvala. Sljedeća replika Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Kosor slažem se s vama da je ključ za pronalaženje istine o nestalima u Beogradu i to je istina i to je činjenica sa kojom se danas još Srbija nije ni suočila na pravi način. Još uvijek nisu spremni priznati da je na njihovom teritoriju da su bili koncentracijski logori u kojima su ubijani Hrvati, dovođeni iz RH i ubijani na teritoriju Republike Srbije. Isto se slažem da ne bit trebalo dovoditi uopće pitanje tužbu za genocid pred međunarodnim sudom zato što do povlačenja toga apsolutno ne bi smjelo doći. Mislim o tome ne treba posebno raspravljati. Ali želio bih nešto reći o jednoj državi na koju bi se Hrvatska mogla ugledati, a to je država Izrael. Izrael i 70 godina nakon 2.svjetskog rata progoni i pronalazi zločince koji su doista zaslužili biti kažnjeni zbog onoga što su radili izraelskom narodu. Hrvatska bi također trebala pronalaziti sve one zločince koji su ubijali, koji su naštetili hrvatskom narodu. Naravno prioritet treba biti Domovinski rat i sve ono što je bilo vezano uz Domovinski rat ali i ono što je prethodilo. I druga stvar, danas Hrvatska doista je čini mi se da licemjerno postupa i sa svojim prijateljima. U ožujku ove godine Carlos Menem argentinski predsjednik osuđen zbog ilegalnog šverca naoružanja Hrvatskoj. Hrvatska bi trebala jasno reći da je to u tom trenutku bila pomoć i spas za Hrvatsku ako je to doista istina i činjenica da je Carlos Menem svojim potpisom potpisao ilegalno naoružavanje RH. I Hrvatska bi trebala danas reći da je Carlos Menem prijatelj Hrvatske jer je pomogao Hrvatskoj jednom teškom u trenutku kada nam je doista na jedan nepravedan način nametnut embargo u vrijeme kada je srpska vojska imala kompletno naoružanje JNA i tu moramo biti iskreni prema našem prijatelju.
Vrijeme. Hvala. Imamo odgovor kolegice Kosor. Izvolite.
Evo do sada još i nije bilo spominjano pa mislim da je dobro u odgovoru na repliku spomenuti da se mi kao država među ostalim susrećemo i suočavamo i sa problemom optužnica koje su sa područja susjedne države, dakle u Hrvatsku koja je bila žrtva njihove agresije mi smo dobili optužnice protiv hrvatskih branitelja koji su sudjelovali u obrani suvereniteta RH. Jedan od njih kao što znate, a spominjem ga zbog toga što je to bio nezamislivo težak trenutak uopće u vođenju Vlade 2011.godine jedan od njih gospodin Tihomor Purda je uhićen kao što znate i završio je u zatvoru u BiH. I kao što znate Hrvatska je uložila puno napora da bi bio oslobođen. Ono što je simbolično u slučaju PUrda jest da je on među ostalim bio jedan od tih običnih ljudi, običnih Vukovaraca koji su branili Vukovar uhapšen i nakon ulaska neprijateljske vojske u Vukovar i odveden u koncentracijski logor u Srbiji. Tamo mučen, teško mučen, neću opisivati detalje jer nije prilično i nisam dobila dozvolu gospodina PUrde ali smo o tome razgovarali. Prema tome, netko tko tamo potpiše neki papir teško mučan u 20. stoljeću naravno da ne može biti dokaz ni za što nikome. O tome se radi kada danas evo govorimo i o ovom Izvješću i o tome što bi trebale sve buduće vlade činiti. Te stvari međutim nisu dovoljno poznate. Te činjenice nisu dovoljno poznate. Općenito o tome npr. i tu naravno imamo odgovornost svi mi zašto to nije dovoljno poznato, zašto nisu dovoljno poznate činjenice ne samo o silovanju žena nego i silovanju muškaraca. … [[Govornica se ne razumije.]]
Sljedeća replika Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Kosor i ja sam primijetio isto ovo što su prethodnici, kolege govorili. Ali ja bih posebno skrenuo pozornost na onaj momenat koji ste vi u svojoj raspravi spomenuli a to je zapošljavanje hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. I zasigurno u ovoj brojci od 340 tisuća nezaposlenih je veliki broj i hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. S time da moramo znati da itekako značajan broj njih ima ozbiljne zdravstvene teškoće kao posljedicu ratnih događanja. Naravno i članovi obitelji. I zato brine naravno ova najava ukidanja opskrbnina koje ovih 1097 kuna koje u sveukupnoj masi ne čine veliki broj, to je vidljivo iz ovog izvješća. S druge strane treba spomenuti da pravo na opskrbninu imaju i udovice hrvatskih ratnih vojnih invalida ako nisu onu životnu dob. A molim vas lijepo tko će ih u određenoj toj dobi dana znamo koja bi to bila dob zaposliti. A treća stvar koju je isto tako potrebno spomenuti na ovom mjestu su hrvatski branitelji iz ruralnih područja, branitelji koji su u želji da rade, da budu i korisni formirali izuzetna dobra, obiteljska poljoprivredna gospodarstva. I sada zbog odnosa prema poljoprivredi, prema takvom načinu su brojni došli u nesavladive teškoće. Obiteljska poljoprivredna gospodarstva su propale, mnogi su i zapošljavali ljude i sada dolaze isto tako u jednu kategoriju bezizlaznosti i teškoća i naravno ugrožena im je egzistencija. Mislim da je to pitanje koje zaslužuje, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo odgovor kolegice Kosor.
Hvala lijepa. Definitivno zapošljavanje bi trebalo biti središnje mjesto u radu ministarstva, ali i proteklih ministarstava. Mislim da smo od prvih razvojačenja se više koncentrirali upravo na projekte zapošljavanja a da bi situacija bila nešto bolja. Ali ne treba sada gledati unatrag, sve su to bile mjere koje su bile dobronamjerne upućene prema braniteljima. Naravno da je, da su svi projekti zapošljavanja koji se realiziraju nažalost većinom isključivo gotovo samo kroz ministarstvo resorno pokazali odlične rezultate. Ne možete vi nikome dati nikakvu visoku mirovinu čovjeku koji je mlad a da bude zadovoljan, čovjek mora raditi, mora se osjećati koristan. I samo takav će naravno pridonositi društvu. Ali činjenica kod zapošljavanja, puno puta sam danas govorila o javnim poduzećima. Ali kada imate podatke o djeci koja su ostala bez oba roditelja i po evo izvješću traže posao, dakle nisu zaposleni, to govori, to je ta crvena lampica koja nas upozorava da se mora i brže i bolje i učinkovitije. Što se tiče udovica, slažem se žene koje inače ostanu bez posla osobiti iznad 45 godina vrlo teško ili nikako nalaze posao. A većina hrvatskih udovica je evo u toj dobi ili iznad te dobi. Dakle, ta skupina naših sugrađana i sugrađanki zaslužuje posebnu našu brigu.
Hvala. Sada ćemo zastati sa radom. Utvrđujem stanku i nastavljamo u 15 sati.
Kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Na redu je klub HNS-a i poštovani kolega Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem da će klub HNS-a podržati ovo izvješće jer je sastavljeno vrlo pregledno, vrlo detaljno, vrlo profesionalno i obrađuje dio po dio i prikazuje zapravo koliko institucije u Republici Hrvatskoj ulažu truda i koliko dosljedno poštuju prava hrvatskih branitelja koja su propisana ovim zakonom. Sama činjenica prema mišljenju nas ih HNS-a je da postoji ovakav zakon, svjedoči da hrvatsko društvo ipak ulaže napore da bude uredno društvo u kojem su sve bitne stvari i sva bitna pitanja funkcioniranja društva pravno i formalno regulirana i uobličena. Ima zasigurno zemalja koje su prošle slične okolnosti u bližoj ili daljoj prošlosti koje je prolazila Hrvatska u Domovinskom ratu, a da se nisu potrudila na ovakav način kroz postojanje i funkcioniranje ovakvog zakona detaljno urediti prava svojih branitelja, ljudi koji su u vojnoj odori u određenim okolnostima štitili teritorijalnu cjelovitost i sigurnost građana. Stoga smatramo da je dobro da su ovakve stvari uređene i kad pogledate od uvodnih tablica pa do dalje razrađenih detaljnih tablica, ovo izvješće onda zapravo vidite svu sveobuhvatnost ovog zakona, vidite u koliko raznih situacija se štite prava hrvatskih branitelja po kojim se pokušava olakšati normalan život i integracija u hrvatskom društvu i koliko pokušavamo zaštititi i one obitelji čiji se branitelji nisu vratili doma, nažalost. Kad se sagledaju cifre u ovom izvješću onda u svakom slučaju imponira činjenica da je ukupna suma izdataka u 2012. godini 5 milijardi 765 milijuna i 658 tisuća 953 kune točno, što je s obzirom na ukupni proračun Republike Hrvatske i s obzirom na našu realnu financijsku i gospodarsku moć vrlo respektabilna suma. I to je još jedan dokaz da bez obzira na to koje političke opcije činile trenutnu Vladu, da svaka Vlada s dužnim dignitetom i poštovanjem, s dužnim respektom pristupa braniteljima, isto tako svjedoči da i ova Vlada bez obzira na teške okolnosti u kojima funkcionira, na teško zatečeno stanje, na nezahvalnu financijsku situaciju inzistira na provođenju zakona. To inzistiranje na provođenju zakona Republike Hrvatske bilo bi dobro da shvate svi i da shvate da nema više ili manje vrijednih, značajnih zakona i da ne postoje zakoni u pravnom sustavu jedne uređene zemlje, a za takvu zemlju se hrvatski branitelji digli '91., ne postoje zakoni koji se mogu stavit sa strane. Nema dame i gospodo, frižidera za zakone. Zakoni ili jesu ili nisu. Ako jesu onda se problematičnost njihovog, eventualna problematičnost njihova sadržaja ne može rješavati vaninstitucionalnim putem na način na koji se rješavala i na koji se rješava od strane nekih i nas. Uz svu dužnu suosjećajnost prema onom što su prošli neki građani naše zemlje rješavanje otvorenih rana i pitanja ne rješava se ne poštujući zakone. O zakonima se u Hrvatskoj državi koju ja držim uređenom, razgovara samo na jednom mjestu, a to je ovih otprilike nekih 500 kvadrata. Nema dame i gospodo drugog mjesta na kojima se raspravlja o sadržaju zakona. Polemički da u javnosti, ali njihov sadržaj se utvrđuje tu. U svakom slučaju mi u HNS-u smo zadovoljni, naglašavam još jednom, što se ovoliko sredstava izdvaja i kao dio ove Vlade inzistirat ćemo da se i u narednim godinama, bez obzira na težinu situacije ljudima koji su, kao što je rekla gospođa Kosor izgubili jednu mladost na ratištima, uz veće ili manje posljedice, Bogu hvala osobno spadam u one, držim se da sam imao najmanje posljedica ali bilo je mojih prijatelja koji su imali više, puno više nažalost i oni koji su najtragičnije završili. Jednostavno smo dužni i HNS će inzistirat na poštivanju svih zakona i posebno ovoga zakona. Netko je spomenuo danas Hrvatski registar branitelja. Evo oko njega su se vodile bitne polemike i onda se trijumfalno zaključilo da je svega ne znam 7 predmeta pokazalo da je bilo izigravanja zakona i pojavilo se određeni mali broj predmeta koji su sporni. Ne mogu nikako shvatiti i ne možemo se načuditi mi u HNS-u kako netko ne shvaća da jedno uređeno društvo počiva na principima. Dame i gospodo, ako postoji jedan, samo jedan, samo jedan koji se našao na časnom popisu hrvatskih branitelja on nije povrijedio nas. I ja se osobno nešto specijalno ne osjećam povrijeđen. On je dame i gospodo povrijedio Ovčaru kad smo već kod Vukovara. Taj jedan jedini koji se naruga, naruga se Ovčari. Pa onda i za bolje shvaćanje toga bit ću toliko slobodan, možda će to netko ocijeniti prepotencijom pa ću preporučiti da na Ovčaru se ne ide uz protokol i fotoaparate. Bilo bi dobro da svatko od nas ode na Ovčaru sam. Ima sam to iskustvo i mogu vam reći da je to jedno od najvrednijih iskustava u mom životu. Odeš sam na Ovčaru kad nema nikog pa se preispitaš i shvatiš da pozitivne promjene u društvu i vrijednosti proizilazu iz istine i da se ne možemo lagat i kad je u pitanju popis hrvatskih branitelja. Jer jednog dana će taj popis hrvatskih branitelja možda u povijesnom kontekstu imati vrijednost koju danas ima Bašćanska ploča iz naše perspektive. Na njemu će pisati tko su bili ljudi koji su u sudbonosnom momentu stvaranja Hrvatske države odradili svoj pozitivni zadatak. I netko će za 300 ili 500 godina znati tko su bili ti ljudi. Mi danas ne znamo ni tko je ratovao pod kraljem Tomislavom ni tko je ratovao pod banom Jelačićem. Nešto pišemo o njima, nešto pjevamo o njima, ali ne znamo ništa. O hrvatskim braniteljima će se znati. To je popis časnih ljudi, a oni koji su uzeli sebi za pravo je drskost da ušetaju na taj popis makar ih bilo jedan, dva ili tri su ljudi koji su se narugali žrtvi Domovinskog rata. Pa onda stoga apeliram da o tom popisu više ne politiziramo bez početka i kraja. Stvari su vrlo jasno prikazane, poštuju se trajna novčana prava, stambeno zbrinjavanje, prava iz mirovinskog osiguranja i da ne nabrajamo dalje prava prema invalidima što je vrlo bitno. Prava koja se tiču djece palih branitelja ili djece invalida domovinskog rata. Brine se i o spomenicima Domovinskog rata, o dostojnom pokopu branitelja i to je naša dužnost. I to izvješće iz godine u godinu od početka ovog zakona koji je još jednom ponavljam pozitivan dio zakona Republike Hrvatske. Evidentno je da se to poštuje. Jedan od kolega zastupnika je u konačnici spomenuo i argentinskog predsjednika u kontekstu rasprave o ovom zakonu, gospodina Menema koji je nastradao pravno i osuđen je zbog optužbe za šverc oružjem u doba embarga prema Republici Hrvatskoj. Da smo posao tad odrađivali ozbiljno i mislili o tome šta radimo možda gospodin Menemi ne bi bio optužen, a da smo mislili onda te iste haubice, jurišne puške ne bi šetali po vojnoj paradi na Jarunu jer je netko trebao znati, netko je trebao znati da se ne može pred tribinom svih vojnih veleposlanika i atašea i u direktnom televizijskom prijenosu šetati oružje nabavljeno pod embargom. Toliko o ozbiljnosti, toliko o ozbiljnosti u obavljanju posla. Pa ako netko ima na savjesti Menema i društvo onda nek se preispita tko je odgovoran za takav diletatizam i takvo ponašanje. Hvala lijepo. HNS će podržati ovo izvješće.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo poštovani kolega Zvonko Milas, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Baranoviću, ja sam suglasan sa vama da zaista mislim da bi trebali zatvorit polemike o registru hrvatskih branitelja i ne bih htio sada da se pomisli da ova moja replika to zatvara, jer na koncu vi ćete mi odgovoriti na nju. Meni je drago što idete na Ovčaru i što ste to sve rekli na način kako ste to doživjeli. Pa ja mislim upravo zbog sveg tog što ste proživjeli i što ste shvatili na Ovčari ili možda prije da nije trebalo možda na ovakav način gaziti upravo ljudska prava, pa i tih koji su ostali na Ovčari, a i svih onih inih koji su stradali bilo gdje po Hrvatskoj, na koncu i ovih živih. Jer da bi netko bio častan i pošten ne treba mu ime biti objavljeno u registru bez obzira kako se zvao, a ta imena ipak postoje i sigurno je da nikad neće pasti u zaborav, niti ne postoji mogućnost da se ne zna tko je i kako sutra branio i obranio Hrvatsku domovinu. Dakle, jednostavno se radi o tome da je trebalo ljudima ili obiteljima dopustiti da jasno i glasno kažu, gledajte mi jesmo za to da budemo na tom popisu ili mi nismo. Ako vi sumnjate u nešto onda izvolite ime onoga koji nije za to stavite ga u kontekst koji se zove provjera, pa činite s njim što vam je volja nakon toga što ustanovite ono što hoćete ustanoviti. Mislim radi jednog ili bilo koliko njih koji će sutra biti objavljeni kao ljudi koji ja neću reći lažni nego kao ljudi koji nemaju mjesto na popisu branitelja da možda nije bio dobar način da se to riješi ovako. Hvala lijepa.
I na repliku odgovara Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Milas. S obzirom da sam izrazija želju i apelira sam da ne polemiziramo o popisu, neću vam odgovoriti na vaš dio replike koji se tiče popisa ali hoću na ovaj dio koji se tiče Ovčare. Ono što sam shvatio na Ovčari sam s tim mojim kolegama, neki su mi bili prijatelji koji su unutra inače, to je da moramo učiniti sve kao društvo da se takva Ovčara i takve Ovčare više nikad ne dese na ovim prostorima. U Vukovaru je zločin napravljen od strane primitivizma, ljudskog zla i sirovosti. Nije Vukovar uništilo pismo koje je integralni dio jedne kulture makar ona ne bila naša nacionalna hrvatska kultura nego kultura jednog drugog naroda s kojim živimo u suživotu na ovim prostorima stotinama godina, nije ubijala ćirilica, ubijali su primitivci i zli ljudi, ubijali su ljudi koji nisu poštovali ni moralne ni ljudske norme, normalne norme, ljudi koji su bili spremni i nisu poštivali ni tadašnje zakone još uvijek na snazi. I zato instituciju poštivanja zakona stavimo na pijedestal u ovom društvu kolega. I dok zakon postoji nećemo vukovarske ratne traume riješiti zidarskim čekićem razbijajući preko leđa hrvatskih policajaca nekadašnjih branitelja plastične table. Ako nismo dovoljno zreli kao nacija da to shvatimo i ako mi nismo kao Parlament svi spremni poslati poruku vukovarskim braniteljima, liječit će se vaše rane na primjeren način, onda nam je vrlo loša perspektiva u ovoj zemlji. Toliko, hvala lijepo.
Druga replika, poštovana kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Baranović otvorili ste ono važno pitanje koje bismo mi u Saboru, dakle tu gdje se donose zakoni i gdje se donose konačne odluke, o poštovanju i provedbi zakona. Naravno zakoni koji su doneseni i koji su na snazi, koji su doneseni uvijek voljom većine moraju se poštovati i moraju se provoditi. Svi imamo pravo biti nezadovoljni pojedinim zakonima, ali onda naravno možemo ih i moramo mijenjati jedino u proceduri koja je za to predviđena, a to je Parlament. Dakle, svi zakoni koje ne želimo primjenjivati iz različitih razloga pa i ovaj Zakon o pravima hrvatskih branitelja kojeg ste spomenuli u odnosu na statuse branitelja, statuse invalida koji su možda neki stekli protuzakonito oni se mogu oduzimati jedino u skladu sa zakonima. Dakle, branitelji su se bez sumnje borili za neovisnu državu Hrvatsku, ali pravnu državu u kojoj postoje pravila o tome kako rade sva tri stupa vlasti, dakle i zakonodavna i izvršna, ali i sudbena. I dobro da ste spomenuli Ovčaru. Da, slažem se bilo bi dobro, često puta i Ovčaru i Vukovar u političkom kontekstu mnogi zloupotrebljavaju i oni koji nisu bili ni u Vukovaru ili malo ili jednom ili na Ovčari, mnogi koji ne znaju uopće koliko je žrtava tamo pobijeno na Ovčari na najvećoj masovnoj grobnici u Vukovaru na vukovarskom groblju. Međutim, spomen Ovčare i spomen Vukovara bi nas trebali obvezati na nešto o čemu ste i vi govorili da budemo bolji. Dakle, da budemo kao ljudi, kao osobe da budemo bolji i da se trudimo ako ništa drugo ne nanositi zlo jedni drugima. To je velika stvar. Jer se i riječju može itekako čovjeka zatući.
Vrijeme. Na repliku odgovara Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Kosor, da, spomenuo sam to s namjerom da isprovociram uvjerenje da trebamo biti bolji i da se trebamo okrenuti konkretnim stvarima. Netko je jutros spomenuo u svom izlaganju da zločinci koji su radili, neki od zločinaca koji su radili zločine pa između ostalog i na Ovčari, danas šetaju slobodno. To su teme o kojima se treba razgovarati. To su stvari za koje se treba zauzimati. Nije pismo, niti temeljno pravo jedne nacionalne manjine meritum stvari. Meritum stvari je da je prošlo 20 godina a da institucije pravne države nisu odradile svoj posao i u mandatu i ove i onih prošlih Vlada u kojima je vaša stranka imala glavnu riječ. Nije se odradio posao, odnosno vaša bivša ispričavam se. Nije se odradio posao dame i gospodo, to je meritum stvari. Nije meritum stvari hoće li netko danas skinuti jednu ploču po noći ili će to napraviti preko leđa 4 policajaca. To nam kao društvu ne treba, šaljemo pogrešnu poruku u svijet o Hrvatskoj državi koja se stvorila upravo na mukama Vukovara. Mi moramo poslati poruku da smo kvalitetni, da smo uređeni, da smo država pravne sigurnosti, a ne država antagonizama koji se na ovaj način nikad neće ublažiti i ne država u kojoj nećemo kao kršćani praštati i shvaćati. Hvala lijepo.
I treća replika, poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Baranović ja ću o Registru branitelja jer kad govorimo o braniteljima emocije su uvijek tu i u ovoj dvorani, takve su bile i kad se mijenjao zakon i to nije ništa što nije ljudski. Međutim, učinci toga nisu onakvi kakve je možda vlast očekivala. Zašto to mislim? Zato jer smo mi raspravljali Izvješća o provedbi ovog Zakona o pravima hrvatskih branitelja i 2009. i 2010. i 2011. itd. Tada se često čulo ono što je bio ja mislim i temeljni motiv zbog čega se ušlo u objavu Registra branitelja. Pročitat ću jednu izjavu jednog saborskog zastupnika koji je očito danas odbio govoriti jer ga je upravo objava demantirala. A rekao je "O izvješću se može govoriti tek ako se zna stvarni broj branitelja. 150 tisuća se njih prošvercalo, ti su na teret sustava priznali mi to ili ne." To je bila jedna premisa oko koje se okupljala pa čak i politika koja je smatrala da možda u tome ima očito dosta mesa za kojeg se mogu uhvatiti svi oni koji kažem kada god se priča o braniteljima hoće lijepo govoriti, a što se desilo? Dok nije objavljen popis branitelja 501 tisuća, kada je objavljen popis branitelja 502 tisuće 688, totalni promašaj svih onih koji su u tome vidjeli neku politiku oko koje treba uhvatiti neki politički pojam. A što govore iskustva? Pa u razdoblju 2008.-2012.bilo je dok nije objavljen Registar branitelja također postupaka koji su završavali kaznenim prijavama i jednak je onome koji je nastao nakon ovog, a vidimo da su brojke porazne u tom segmentu.
Odgovor na repliku poštovani Petar Baranović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Boriću apelirao sam da zaključimo tu raspravu ali očigledno teško je odoliti nekima iskušenju. Ja osobno zaključujem priču o hrvatskom registru još jednom ponavljajući da je to za mene registar ponosa RH a isto tako da ukoliko taj registar posluži kao alat u otkrivanju onih koji su se lažno predstavili i koji su lažno stekli taj status ukoliko je damo 1, 2 ili 3 za mene je to dovoljno da se pokaže primjerom kako i na koji način se pravna država suočava s takvim situacijama i da shvatimo da je to stvar principa a ne stvar kvantitete. Hvala lijepa.
Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a govorit će cijenjeni kolega Dražen Đurović.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra, zastupnice i zastupnici. Pa evo odmah na početku da kažem dakle što se tiče ovog izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012.godinu naš klub HDSSB-a će poduprijeti ovo izvješće. Ovo je izvješće na tragu izvješća iz prethodnih godina i ovako kako je uređeno kako je strukturalno nije bitno drukčije od izvješća koje je bilo za 2011.godinu, ni teme se nisu praktički ni temeljni problemi koji se tiču ove populacije nisu bitnije mijenjali već godinama. Ali ja ću pokušati dati naglaske da se ne ponavljam od prošle godine pokušati dati neke druge naglaske koje sam možda zaboravio prošle godine spomenuti. Dakle ukupan iznos troškova iznos iz ministarstva koji se izdvaja prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja kao što su rekli kolege prethodnici oko 5,76 milijardi kuna. Treba i možda je vrijedno spomenuti da ipak najveći dio tog iznosa 4,82 milijarde kuna ide na pravo iz mirovinskog osiguranja i oko 700 milijuna kuna za trajna novčana prava. Dok za sve ostala prava prema zakonu … odvaja oko 240 milijuna kuna. Dakle to uključuje i stambeno zbrinjavanje i zdravstvenu zaštitu i automobile i udžbenike i zapošljavanje i carinske porezne olakšice, ekshumacije, spomenobilježja groblja, odavanje počasti poginulim hrvatskim braniteljima poboljšanje pristupačnosti objektima, psihosocijalnu pomoć, suradnju s udrugama, obilježavanja i slično. Dakle gro tog proračuna ili njego daleko najveći do od 4,8 milijardi ide na pravo iz mirovinskog osiguranja. Neću posebno taksativno nabrajati koja su to prava i mi smo i prije i danas podupiremo ta prava tako kako ona stoje, takva kakva su formulirana prema krugu korisnika kako su složena. Uvijek je bilo pitanje da li su ona u skladu sa financijskim mogućnostima države no tako je kako je. I mislimo zapravo da kada je riječ o mirovinskim pravima temeljem ovog Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata ne treba ni otvarati posebnu temu. Osvrnut ću se s obzirom da je u jednoj od rasprava prethodnica kolegica Kosor bila parafrazirana najniža mirovina evo ja ću se samo kratko osvrnuti na pojam te najniže mirovine. Dakle najniža mirovina tu je jedna od mirovina koja se prema ovom zakonu ostvaruju, ostvaruju se za one ljude i žene koji su bili ostvarili pravo prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja dakle koji su sudjelovali u Domovinskom ratu a ne ostvaruju mirovinu prema općim mirovinskim propisima RH i stekli su starosne godine. To znači da se tu radi o osobama imaju 65 godina muškarci, a 60 godina žene, a nemaju niti 15 godina radnog staža ostvarenog u RH i sudjelovali su u Domovinskom ratu. Prosječna mirovina za te ljude za koje kažu da je prosječno mjesečno 2.980 ih priznato iznosi 2.358 kuna da zaokružim. 2.358 kuna zaista nije velika mirovina dakle to nisu ljudi ni koji su ranjeni ni koji ostvaruju obiteljsku mirovinu već su na neki način sudjelovali može to biti neko kraće neko duže razdoblje ali moralo bi biti kraće s obzirom da nema godine radnog staža i sada su ostarili i sada im dajemo mirovinu. Da li je taj iznos veliki ili mali, on je mali, uvijek je 2.000 ili 2.500 kuna malo, to je stvarno malo novca i teško je za 2.300 ili 2.400 kuna preživjeti jedan mjesec. Ja ne mogu da se pri tome ne sjetim svoje mame koja ima 35 godina radnog staža sa srednjom stručnom spremom, sa solidnom plaćom i odradila je puni radni vijek za takav isti iznos mirovine. Zašto sam govorio o društvenoj pravednosti? Zato što uvijek možemo zapravo usporediti pitanje što je društveno pravedno i možemo se uvijek zapitati da li je neko rješenje pravedno ili nije pravedno. I zato je svako diskriminirajuće rješenje uvijek dvojbene pravednosti. Ako nećemo biti licemjeri. Ako ćemo biti licemjeri, ako ćemo se htjeti ulizivati određenim kategorijama populacije neovisno o tome koja to kategorija populacije bila, onda ćemo uvijek vrlo lako reći da. Da, sve O.K. I ja ću reći za ovo O.K. ne zato što se želim ikome ulizivati već zato što pretpostavljam da ti ljudi zaista nemaju nikakvih izvora prihoda. I ako ti ljudi i ako ministarstvo utvrđuje da ti ljudi zaista nemaju nikakvih izvora prihoda u ovoj Republici Hrvatskoj u kojoj nisu očito radili jer da su radili ostvarili bi prava prema mirovinskom osiguranju onda je u redu da ti ljudi koji nisu ranjeni i koji nisu invalidi imaju mirovinu od 2350 ili 2360 kuna. Ali bih pozvao ministarstvo isto tako da zaista bude jasno da su to ljudi i ona kategorija ljudi koja zaista u ovoj državi nema nikakvih prihoda. I ne ostvaruju nikakve druge prihode. Mislim budimo pošteni sami prema sebi. Ne mislim da zaista mi trebamo ikoga prozivati, na ikome iživljavati zakone i neka ljudi imaju. Ali samo budimo pravedni jednako prema svim kategorijama u ovom društvu. I imajmo na umu da velik dio umirovljenika danas najveći dio umirovljenika danas u Republici Hrvatskoj ima 2300 kuna mirovinu, najveći dio umirovljenika. I zato treba biti ja mislim prilično oprezan kada se o tome govori ili o tome razmišlja. Ono što ovaj zakon nema, ne zakon već ovo Izvješće, ovo izvješće to nikada nije ni imalo osim brojeva i kvantiteta ono ništa ne govori o kvaliteti, o pitanju kvalitete. Ono se ne bavi, to sam rekao i prošle godine pa ću ponoviti i ove godine, ovo se izvješće ne bavi hrvatskim braniteljima, ovo se Izvješće bavi ostvarivanjem određenih materijalnih prava za određene kategorije hrvatskih branitelja. Ovo Izvješće kao ni ovo ministarstvo kojem je na čelu današnji ministar, koje nije što se mene tiče baš na slavu i diku hrvatskih branitelja, nije ni pokazalo ambiciju ni u njegovom mandatu, ni pokušati baviti se kvalitativno problemom hrvatskih branitelja. Nije problem u materijalnom, to smo vidjeli već u puno navrata i svi mi to znamo, materijalno jest ona baza ali problem egzistencije, problem života, problem integracije u hrvatsko društvo, problem sudjelovanja u hrvatskom društvu, problem odlučivanja hrvatskih branitelja u hrvatskom društvu, problem ako hoćete i digniteta hrvatskih branitelja u hrvatskom društvu. Neka nam poštovana zamjenica ministra kaže na kojoj stranici Izvješća se ovo Izvješće bavi. I gdje ovo Izvješće govori što je Ministarstvo hrvatskih branitelja u 2012. godini učinilo oko pitanja kvalitete života, pozicije, digniteta hrvatskih branitelja. Osim što imamo ministra koji se svako malo svađa sa braniteljima, prgavog čovjeka. Bilo je ovdje u više navrata spomen o stožeru za obranu hrvatskog Vukovara. Pa stožer za obranu hrvatskog Vukovara upravo čine stradalnici Domovinskog rata, hrvatski branitelji, invalidi, udovice, u hrvatskom Vukovaru, dakle ljudi koji su stradali u tom Vukovaru. I vidjeli smo na koji način je ministar hrvatskih branitelja komunicirao oko te teme i oko tog problema. Kaže ne trebaju ulaznice za Vukovar. Pazi. Zar se na taj način razgovara sa populacijom koju se inače diže na pijedestal kada nam to treba za određene potrebe. Ima li Ministarstvo i da li Ministarstvo hrvatskih branitelja je našlo dovoljno senzibiliteta i prepoznalo one probleme koji danas muče hrvatske branitelje i stradalnike u hrvatskom Vukovaru? Očito je da nije, jer da jest ne bi danas imali ovakvu društvenu konfrontaciju kao što je imamo upravo oko pitanja dvojezičnosti u hrvatskom Vukovaru. I sigurno je da se problem koji tamo postoji neće moći riješiti sa niti jednim čekićem, to je sigurno ni na koji način. I da će se moći i uvijek i jedino rješavati sa kemijskom olovkom i papirom. Samo je pitanje tko će na tom papiru pisati i što će pisati i koga će sve okupiti. Vidjeli smo u tijeku tih događaja da ministar hrvatskih branitelja nije nikakav integracijski čimbenik a što bi trebao biti jer se vrlo često hvalio kako je on ministar svih branitelja, kako on poznaje sve branitelje, kako je to populacija koju on ima. Ovako, koje on branitelje poznaje, koje on branitelje predstavlja? On predstavlja ovo Ministarstvo i ovaj iznos novca koje Ministarstvo raspolaže. I sam po sebi ministar hrvatskih branitelja ne predstavlja niti jednog branitelja. I vidljivo je iz tijeka događaja koji se događa u Hrvatskom Vukovaru da ministar hrvatskih branitelja, nije taj integracijski čimbenik i ta osoba koja može uspostavit komunikaciju jer ovdje se zapravo traži, problem je komunikacije, problem je razgovora, problem je traženja zajedničkih rješenja svih zainteresiranih strana kako da se uspostavi dijalog, ne kako da se zadrže pozicije. Čuli smo također ovu zanimljivu tezu od jednog od prethodnika kako se zakoni samo i samo ovdje donose u ovih 500 kvadrata. Ja ne znam da li itko od nas prati hrvatske medije jer mi u njima vidimo da se zakoni donose na sastancima kad se usuglašavaju dvije najveće stranke vladajuće koalicije. Tek se po tome šalju u Hrvatski sabor na odlučivanje o tome. No evo, naravno, naravno da normativno to znači ide drugačije. Prema tome, kao i u izvješću za prošlu godinu u izvješće za ovu godinu pozvao bih poštovanu zamjenicu ministra, hrvatske branitelje i Ministarstvo hrvatskih branitelja da se već jedanput počne baviti i problemom hrvatskih branitelja, hrvatskih stradalnika, njih kao ljudi, ne njih samo kao primatelja određenog kruga materijalnih prava. Jer politika da su hrvatski branitelji osobe ili skupina koja prima određen krug materijalnih prava je nešto što ste preuzeli od svojih prethodnika. Bilo bi dobro kad bi našli načina i snage da taj stav i tu politiku promijenite i da počnete te ljude i tu zajednicu promatrati kao ljude i zajednicu pa da se onda i u ovim izvješćima nađe dio odgovora i o problemima njih kao ljudi, žena, muškaraca, djece i zajednice, a ne samo o količini novaca koje je po određenoj stavci kome isporučeno. Hvala.
Sad prelazimo na replike. Prvo, kolega Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega, govorili ste o tome da u ovom zakonu nema precizirano što su to mjere za poboljšanje života hrvatskih branitelja. Ja bih o tome nešto rekao da postoji, ali nismo spominjali. To su aktivna politika zapošljavanja kroz koju je u 2012. pomognuto da se zaposli 2993 branitelja. Postoje i aktivne mjere koje već dugo traju i koje su preko 400 zadruga hrvatskih branitelja registrirali, 150 tisuća za braniteljsku zadrugu koja okuplja branitelje sigurno nije mala mjera. Tako vidimo iz ovog izvješća da je u protekloj godini 23 nove zadruge osnovano koje su primile te poticajne mjere i zaposlile ljude. Kroz sve one prijašnje zadruge sigurno je doprinijelo smanjenju broja nezaposlenih hrvatskih branitelja, sigurno je doprinijelo kvaliteti i boljitku života, a ono što govorite o ministru branitelja u nekim stvarima bih se složio da sentimentalnost, osjećajnost, zajedništvo sa onima koji stvarno pate kako bi trebao i on doživjeti od te iste svoje sredine Vukovara biti zajedno na strani većinskog naroda, a ne samo manjine koja ipak ja smatram da je pod ćiriličnim pismom pravila zločine u Vukovaru.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Hvala. Pa vrijeme je relativno kratko pa nema prigode možda obratit se na sve stavke. Da, aktivna politika zapošljavanja. Što se tiče braniteljskih zadruga, da, slažem se s vama, to je jedna dobra mjera i bilo bi dobro da se našlo još dodatnih modela da se braniteljske zadruge dodatno potiču i jačaju. Ono što nema, nema zapravo financijskih učinaka ukupno koliko te zadruge zaista stvaraju, koliko proizvode, koliko se tu nove vrijednosti stvoreno. Zadruge su nešto zaista vrlo poticajno i dobro za braniteljsku populaciju. Ove druge mjere, ovi brojevi tu stoje, koliko su oni zaista realni eto vjerovat ćemo izvješću da je tome zaista tako. Bilo bi dobro znat od tih novozaposlenih kad su zaposleni i koliko je njih u roku od godinu dana zaista ostalo radit na tim radnim mjestima. Nadam se da ti brojevi odgovaraju. Mislim da se u populaciji branitelja nedovoljno osjeća uspjeh tih mjera.
Druga replika, poštovani Ivica Mandić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa rekao bih da kolega Đurović danas baš nema uspješan dan iako je do sada u svojim raspravama bio argumentiran i ja mu dozvoljavam da on ima pravo biti jednostran. Ali zadatak politike, pogotovo nas saborskih zastupnika koji smo predstavnici građana u Saboru smo tu da vodimo odgovornu politiku koja će nalaziti rješenja, ne dovodit do novih podjela, do novih razdora. O tome da kolega Đurović u svom istupu bio je posebno pristran, da proziva ministra branitelja. Otkud njemu pravo da dolazi u Vukovar. Meni je nedopustivo kao saborskom građaninu, a prvenstveno kao građaninu Republike Hrvatske da bilo koja udruga, bez obzira kako se zvali, stožer, ne stožer, udruga za zaštitu kanarinaca, zabrani bilo kome dolazak u grad Vukovar. Ako na takav način gradimo demokraciju u Republici Hrvatskoj da ćemo davati ulaznice tko može, tko ne može i tko će bit ta osoba koja će propuštati, mislim da nije svrha naše politike da vodimo ovdje takvu politiku i takvu raspravu. Naš cilj je ovdje da pokušamo naći zajedničko rješenje. Ako ima nesporazuma ti nesporazumi se moraju riješiti u okviru postojećih zakona. Ako zakoni nisu dobri, te zakone moramo promijeniti.
Na repliku odgovara Dražen Đurović
Evo hvala. Pa kad te politički protivnici kude, kolege ali i politički protivnici onda znači da si uspješan. Jer da te hvale onda se trebaš zabrinuti jer bi izgledalo da si neuspješan. Dakle, ja vama zahvaljujem na pokudi i doživljavam je kao pohvalu. To je kad je riječ o odnosu političkih konkurenata. Što se tiče, ja stvarno nisam rekao, dakle bili ste vi to izvukli iz konteksta oko zabrane, bilo kome dolaska u Vukovar ja to nisam rekao. Jer da je bilo kome zabranjeno, vi ste mislili pretpostavljam na odnos ministra Matića [[Upadica Stazić: Bez dobacivanja!]] i Stožera za obranu Vukovara. To je pitanje njihovog odnosa. Gledajte ministar je rodom iz Vukovara. Kažu da je i sudjelovao tamo u obrani. Prema tome, on bi morao malo bolje… … [[Upadice sa strane, ne razumije se.]] [[Upadica Stazić: Hoćete nastaviti ili ćete tu prekinuti?]] Da nastavljam. Samo čekam da kažu, da. Evo ljudi su se uzrujali. Dakle, kažem kad te politički protivnici kude onda znači da si na dobrom putu. Naravno da se ne sramim. Zašto bi se sramio? Čega da se sramim? Toga što sam i sam sudjelovao u obrani Vukovara. Tko je od vas još sudjelovao? … [[Upadice sa strane, ne razumije se.]] A čega da se sramim? Dakle, nemam se uopće čega sramiti. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne, ne sramim se rasprave, ali evo. Dakle, Stožer za obranu Vukovara jasno artikulira ono što Vukovarci misle, a to što Vukovarci misle to očito ministar Matić za kojeg kaže da je sudjelovao u obrani Vukovara očito ne zna i ne razumije iako je tamo rođen.
Razmišljam da li da vam dam opomenu da za heroja Trpinjske ceste vi govorite da je navodno sudjelovao u obrani Vukovara. Neću vam dati opomenu, to prepuštam vašoj savjesti. Treća replika, Franko Vidović.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dragi kolega Đuroviću, ja se i kao branitelj duboko gnušam vaših riječi. To što vi govorite zaista nema veze sa zdravom pameću, pa vi sad replicirajte šta vas god volja. Dakle, ministar o kom govorite je pokazao da je doista ministar svih branitelja. Otišao je i u Beograd po Marića i pokušava dogovoriti oslobađanje za tog čovjeka, odnosno prebacivanje u hrvatski zatvor. Dakle, sa kojim pravom vi procjenjujete tko jeste, a tko nije ministar svih hrvatskih branitelja. I gospodin Ivić je bio ministar svih hrvatskih branitelja isto tako. Bio je i moj ministar u vrijeme dok je bio ministar. Vi na to nemate pravo. Svaka čast vašoj obrani Vukovara, skidam vam kapu do poda, ali i ja sam branio Šibenik i još neka mjesta. I nemate pravo na taj način govoriti nikome ovdje od nas. Hvala.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Ne vidim točno razloga zašto ne bi imao pravo na taj način govoriti. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] [[Upadica Stazić: Bez dobacivanja! Kolega Vidoviću, ovako. Mir. Mir. Kolega Vidoviću.]] Već sam u više navrata i to ću sad još jedanput ponoviti nikada nisam polagao pravo na istinu niti je polažem i sada. Ono što govorim govorim kao svoje mišljenje. Dakle, iznosim svoj stav, svoj vrijednosni sud i svoje mišljenje i uopće ne mislim vas uvjeravat o tome da je to istina ili nije istina. Dakle, ne spadam, ne spadam u te koji imaju takve pretenzije. Iznosim svoj vrijednosni sud i iznosim ga kao zastupnik u Hrvatskom saboru. I da, vi se možete ljutiti ali moj vrijednosni sud o njegovom radu i o svemu ostalom ostaje isti.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će Željko Mirković.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja ću nastojati se držati ovoga izvješća i ne izazivati nepoželjne tonove, ali mislim da ovo izvješće i nije podastrto nama danas ovdje da bi se na neki način bavili stvarima koja nisu ovdje u izvješću navedene. Puno je toga danas rečeno, kažem ovo izvješće je teško ovu raspravu voditi bez konkretnih pokazatelja. Znači, kako o broju onih koji imaju pravo na određena prava i sredstva koja ta prava se potkrepljuju. Ja ću nastojati velim više se posvetiti onome što danas u današnjoj raspravi još nismo čuli. Za početak samo mogu još toliko reći da smo mi članovi SDP-a na klubu, odnosno na Odboru ratnih veterana podržali ovo izvješće i također kao klub zastupnika ćemo ga i ovdje podržati. Znači, u 2012. godini na ostvarivanje prava iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utrošeno je 5 milijardi 765 milijuna 658 tisuća 953 kune što je za 51 milijun kuna manje u odnosu na 2011. godinu. Najveći udio od 4 milijarde 822 tisuće i 20 kuna ili 84,67% imaju sredstva namijenjena za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja, te sredstva namijenjena ostvarivanju trajnih prava u iznosu od 701 milijuna 208 tisuća 586 kuna ili 12,15%. Od ostalih prava koja u ukupnim sredstvima sudjeluju u manjim udjelima treba izdvojiti sredstva namijenjena stambenom zbrinjavanju i u iznosu od 49 milijuna 702 tisuće 853 kune ili 0,87%. Sredstva za zapošljavanje u iznosu od 46 milijuna 241 tisuću kuna ili 0,80%, sredstva namijenjena pravima iz zdravstvenog osiguranja u iznosu od 28 milijuna 799 tisuća kuna ili 0,50%, sredstva za besplatne udžbenike u iznosu od 25 milijuna 176 tisuća 750 kuna ili 0,43% te sredstva od carinskih i poreznih olakšica u iznosu od 23 milijuna kuna. Ovo uglavnom više-manje smo čuli što se tiče ovih trajnih prava, znači oko doplatka i pomoći osobama opskrbninama, povećane obiteljske invalidnine, obiteljske invalidnine uvećane itd. Pa ja neću se sada ponavljati i uzimati vam dragocjeno vrijeme nego ću se vratiti na onaj drugi dio gdje se govori u ovome izvješću o jednokratnim novčanim pomoćima u 2012. godini gdje je zaprimljeno 1 327 zahtjeva za jednokratnu novčanu pomoć od čega su povjerenstva za jednokratnu novčanu pomoć pozitivno riješila 769 zahtjeva dok je 558 zahtjeva odbijeno zbog neispunjavanja uvjeta. Na ovaj način socijalno ugroženim obiteljima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata u 2012. godini isplaćeno je 2 milijuna 477 tisuća kuna. Zatim onda bih nešto rekao i o izdacima za potpore za ortopedska invalidska pomagala. Tijekom 2012. godine sufinancirana je nabava za ortopedska pomagala za 98 hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata prve skupine. Ukupan iznos isplaćen za sufinanciranje ortopedskih i ostalih pomagala u 2012. godini iznosio je milijun i 999 tisuća kuna. Zatim dodjela osobnog automobila s ugrađenim odgovarajućim prilagodbama. Tu smo isto čuli danas u izvješću na početku od gospođe zamjenice, znači 93 automobila takva su u prošloj godini isporučena što je ukupna vrijednost 9 milijuna 195 tisuća kuna. Od toga je 40 vozila prilagođeno potrebama i zahtjevima HRVI-ja na što je utrošeno ukupno 686 tisuća kuna. Zatim bih nešto rekao o pomoći djeci hrvatskih branitelja. Od Domovinskog rata do danas praćeni su podaci o ukupno 203 djece smrtno stradalih i zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja koja su ostala bez oba roditelja. U 2012. ukupno je 87 djece bez oba roditelja ostvarivalo trajna prava iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. 58 sa osnova redovitog školovanja, 13 zbog nesposobnosti za privređivanje nastalo prije navršene 15 godine, a 16 za vrijeme nezaposlenosti najduže 12 mjeseci od prestanka redovitog školovanja te 19 djece bez roditeljske skrbi gdje se sa osnova redovitog školovanja 7 zbog nesposobnosti za privređivanje nastale prije navršene 15 godine, a 3 za vrijeme nezaposlenosti najduže 12 mjeseci od prestanka redovitog školovanja. Što se tiče stambenog zbrinjavanja to smo danas čuli i također je bilo riječi i na odboru da sredstva nisu dostatna i da čak kažem u budućnosti ako bude to u mogućnosti čim prije da se iznađu veća sredstva kako bi se te kategorije najkritičnijih čim prije stambeno situirali. Znači, na listi reda prvenstva za 2012. godinu nalazilo se 13 141 zahtjev. Prema utvrđenom redoslijedu u izvještajnom razdoblju pozitivno je riješeno 286 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita. Zatim projekt rješavanja pristupačnosti objektima osoba sa invaliditetom. U RH osigurani su zakonski preduvjeti za promicanje i poštivanje prava osoba sa invaliditetom kao i njihova uključenost i stvaranje jednakih mogućnosti života u zajednici. U 2012. godini ministarstvo je sufinanciralo 13 prilagodbi u 13 jedinica lokalne i područne samouprave i uprave u ukupnom iznosu od milijun i 500 tisuća kuna. Nešto bih vam još ovdje rekao i o pravima iz mirovinskog osiguranja gdje su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje ostvaruju pravo na invalidsku, obiteljsku i najnižu mirovinu te prava na naknadu plaća u vezi s pravima stečenim na temelju preostale radne sposobnosti. U 2012. godini rashodi za mirovine i mirovinska primanja hrvatskih branitelja iznosili su 4 milijarde 822 milijuna i 20 tisuća 159 kuna. U 2012. godini mirovinu je koristio prosječno 70 tisuća 541 korisnik, a naknadu plaće u vezi sa korištenjem prava na profesionalnu rehabilitaciju koristilo je prosječno mjesečno 5 korisnika. Prosječna mjesečna mirovina za 2012. godinu umanjena za porez i prirez iznosila je 5 296 kuna. Pravo na invalidsku mirovinu u 2012. godini primilo je prosječno 58 tisuća 300 korisnika što je za 1,07% više nego u 2011. godini, a rashodi su iznosili 3 milijarde 566 milijuna 455 tisuća kuna. Prosječna mjesečna invalidska mirovina za 2012. godinu iznosila je 4 962 kune umanjena za porez i prirez i veća je za 0,80% od mirovine za 2011. godinu. Pravo na obiteljsku mirovinu od ukupnog broja korisnika u 2012. godini obiteljsku mirovinu primalo je prosječno 11 tisuća 856 korisnika što je za 2,02% manje nego u 2011. godini, a rashodi za te mirovine iznosili su ukupno 1 milijardu i 10 milijuna 510 tisuća kuna. Prosječna mjesečna obiteljska mirovina u 2012. godini iznosila je 7 tisuća 038 kuna, umanjena za porez i prirez, i veća je za 0,48% od mirovine za 2011. godinu. Također bih ovdje spomenuo i mirovine pripadnika HVO-a i članova njihovih obitelji. Danas je bilo govora o onima koji nažalost nisu ostvarili to pravo. Ja se nadam da će ih i oni uskoro ostvariti, no kažem ima i onih koji to pravo ostvaruju. Tako je u 2012.godini mirovinu koristilo prosječno 6815 korisnika kojima je mirovina priznata na osnovi ugovora između RH i BiH o suradnji područja prava stradalnika rata u BiH koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji. Zatim dalje što se tiče prava i zdravstvenog osiguranja u izvještajnom razdoblju status osiguranika zavoda po osnovi svojstva hrvatskog branitelja ostvarilo je 15 tisuća 316 osoba, pravo na bolničko liječenje hrvatskih ratnih vojnih invalida i hrvatskih branitelja u 2012.ostvarili su 2443 slučaja, a ukupni iznos troškova za navedeno liječenje bio je milijun 708 tisuća kuna, znači pravo na ortopedska i druga pomagala koje su iznosile u 2012.negdje oko milijun 796 tisuća kuna, zatim pravo hrvatskih branitelja na novčanu naknadu zbog bolovanja, upisi u obrazovne ustanove financiranje troškova pripravnih tečaja za upis na visoka učilišta ostvarilo je 279 osoba, pravo na povrat troškova pripravnih tečajeva u 2012.godini ostvarilo je 36 maturanata u ukupnom iznosu od 54. 380 kuna, pravo na besplatne udžbenike ostvarilo je ukupno 18410 korisnika, zatim imamo i dodjela dionica od 1.siječnja do 31.prosinca Agencija za upravljanje državnom imovinom izdala je 1356 rješenja o dodijeli dionica bez naplate hrvatskim ratnim vojnim invalidima i članovima obitelji smrtno stradalog, zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata u ukupnoj nominalnoj vrijednosti od 28 milijuna 627 tisuća 067 kuna. Na dan 31.prosinca 2012.godine nije riješeno ukupno 9690 zahtjeva za dodjelu dionica. Što se tiče zapošljavanja hrvatskih branitelja i o tome smo nešto čuli, nažalost struktura nezaposlenih hrvatskih branitelja krajem prosinca 2012.godine u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje evidentiran je 31251 nezaposleni hrvatski branitelj što je 8,4% od ukupne nezaposlenosti u Hrvatskoj tj. 3290 osoba ili 12,2% više nego u isto vrijeme 2011.godine. Dobna struktura nezaposlenih hrvatskih branitelja najveći broj je nezaposlenih iznad 50 godina, 49,2% zatim od 40 do 49 godina 40,6%, a najmanji broj nezaposlenih branitelja u dobi do 39 godina ili 10,2%. Obrazovna struktura nezaposlenih hrvatskih branitelja najviše je bilo osoba sa završenom trogodišnjom srednjom školom za KV i VKV radnike od 38,4% zatim sa završenom osnovnom školom ili 29,8% te sa četverogodišnjom srednjom školom za zanimanje i s gimnazijom negdje 20,6%. Bez škole i nezavršene osnovne škole bilo je 1948 branitelja s udjelom od 6,4% dok je završen prvi stupanj fakulteta imalo 725 branitelja ili 2,4% te završeni fakultet ili akademiju 723 hrvatska branitelja ili 2,4%. O aktivnoj politici zapošljavanja također smo nešto čuli ipak su se provodile određene mjere, tu su se pokazali određeni dobri rezultati. Ne znam spominjane su i zadruge spominjali su još neke stvari koje su u proteklom razdoblju postigli dobre rezultate. Tijekom 2012.godine mjerama aktivne politike zapošljavanja iz nadležnog HZZZ obuhvaćene su ukupno 2993 hrvatska branitelja. Također vodilo se računa i o zapošljavanju osoba sa invaliditetom iz Domovinskog rata. Još bi tu samo nešto rekao vezano za ekshumacije identifikacije i pokop žrtava iz Domovinskog rata. Znači otkrivene su 32 pojedinačne te 2 masovne grobnice s ukupno 47 posmrtnih ostataka. Identificirani su posmrtni ostaci 88 osoba. Nadalje u obilježavanje mjesta masovnih grobnica postavljeno je ukupno 60 spomenobilježja kojima su obilježena 102 mjesta masovnih grobnica. Također za pogrebe pogrebne troškove u 2012.godini utrošeno je 11 milijuna 915 tisuća 677 kuna. Nažalost umrlo je 416 hrvatskih ratnih vojnih invalida i 1896 hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Psihosocijalni program također je u ovom izvještaju naznačen, pružanje kontinuirane psihosocijalne, zdravstvene pomoći sudionicima i stradalnicima Domovinskog rata. Nastoji se smanjiti broj suicida podići opća kvaliteta življenja te stvoriti uvjete za što uspješnije uključivanje sudionika i stradalnika Domovinskog rata u društvo. Još jedanput napominjem da će klub SDP-a podržati ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mirković uistinu ovih statističkih podataka koliko ste naveli bilo ih je na kraju dosta teško i pratiti ali sam uspio zapamtiti. Ali mi je zapelo jedan moment mi je zapeo za uho kada ste rekli pravo na opskrbnine ne bih želio uzimati vaše dragocjeno vrijeme. Mislim da ovo pitanje uistinu zavređuje itekako veliku pozornost budući su opskrbnine ovih 1097 kuna itekako značajne za populaciju od 5567 ljudi, a ne uzimaju materijalno puno prostora i ova nakana ukidanja opskrbnina će uistinu dovesti u neravnopravan položaj značajan broj naših kolega. Sukladno tome želim reći spominjali ste pravo na jednokratnu pomoć i navodili ste statistički, odgovorno tvrdim da će zasigurno biti daleko veći broj onih koji će tražiti ova prava i tu jednokratnu pomoć, a ova sredstva koja su i tako početa smanjivati neće biti dostatna s tim da i onaj momenat gdje ste govorili o osobama s invaliditetom. Pa pratite li izvješće pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom da pristupačnost je jedan od glavnih spornih momenata za osobe sa invaliditetom. Dakle u tom smislu želim upozoriti na ove stvari koje su itekako važne i bitne i za branitelje a naravno i za osobe sa invaliditetom. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Željko Mirković.
Ma samo sam zbog vremena i zbog toga što je već prije bilo govora o opskrbninama zato sam to preskočio ne misleći da je to manje važno od ovih ostalih mjera odnosno prava hrvatskih branitelja na trajna ta, opskrbninu kao i na sva ostala prijava koja imaju pravo iz zakona. Prema tome, kažem nisam se rukovodio ničim drugim nego što je već danas bilo govora o tim opskrbninama, jednostavno nisam htio trošiti još vrijeme i ja na to.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio Zvonko Milas.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dakle, pregled svih prava sačinjenih u ovom Izvješću o pravima hrvatskih branitelja Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je jednostavno egzaktan, to je dakle prava sačinjena u preglednom nizu kroz brojke i sve ono što je učinjeno u financijskom smislu dakle za populaciju o kojoj govorimo. Međutim, ovo mi je drugi put da raspravljam o izvješću, dakle prošle godine i sad, uočio sam nešto, tako i lani a evo vidim i u ovom izvješću, dakle tu su iskazni troškovi koji i nisu ustvari prava iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Dakle, u rekapitulaciji su navedene nekakve recimo mjere zapošljavanja, samozapošljavanja, provedba nacionalnog provedba, psihosocijalne i zdravstvene pomoći, suradnja s udrugama proisteklim iz Domovinskog rata, obilježavanje ratnih događanja, obljetnica itd.. Dakle, to ustvari nisu, to nije sadržaj Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Dakle, ta informacija ne može biti sastavni dio ovoga izvješća jer ona daje krivu sliku o troškovima u navedenom razdoblju a samim time govori da se ustvari nije baš pristupilo mjerama štednje, reforme, racionalizacije kako je bilo riječi. Dakle, to je jedna druga priča odvojena od prava koja traje već otkada je stupio zakon na snagu dakle tamo negdje ako se ne varam '95.-ih, '06.-ih godina ali nije u samom smislu sadržaj Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Od djela sadržaja spomenuo bih dio izvješća koje se odnosi na pomoć djeci bez roditeljske skrbi, dakle konkretno stranica 26. za koju sam primijetio da je kolega spominjao i još drugi. Pa ja moram upitati dakle djeca bez roditeljske skrbi, djeca bez oba roditelja, pitam se kakva je to pomoć ako imamo 19-tero djece koja su danas nezaposlena. Uopće mi nije jasno da može biti dijete kojime su oba člana, dakle oba roditelja nažalost mrtva da na neki način ne možemo naći posao za takvu djecu. U skladu sa time reći ću nešto i o pravu na zapošljavanje djece poginulih, nestalih hrvatskih branitelja. Dakle, rekli smo kroz zakon da, evo pročitati ću članak 35. da sva tijela državne uprave, sudbene vlasti, državne vlasti i druga državna tijela, jedinica lokalne, područne, dakle regionalne samouprave obvezna su prilikom zapošljavanja na neodređeno vrijeme službenika i namještenika temeljem javnog natječaja i prilikom zapošljavanja na određeno vrijeme temeljem oglasa dati prednost pod jednakim uvjetima nezaposlenim i to sljedećim redom: djetetu smrtno stradaloga, zatočenoga ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata bez oba roditelja i djetetu smrtno stradalog, zatočenog i nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata bez roditeljske skrbi. Tu ću se zadržati. Činjenica je da mi uopće nemamo spoznaja što je u tom dijelu napravljeno. Dakle, u potpunosti je izostalo izvješće o udjelu zaposlene djece poginulih, nestalih hrvatskih branitelja u tijelima državne skrbi, upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave ali ne znamo konkretno ni da li naše ministarstvo dakle koje skrbi o svim, o cijeloj populaciji kakav je broj novih djelatnika u … [[Govornik se ne razumije.]] i koliko tu participiraju upravo ova djeca dakle iz ove populacije o kojoj sam govorio. Za 2012. provedba Zakona o pravima hrvatskih branitelja utrošeno je 5 milijardi, dakle 765 milijuna 659 tisuća kuna što je za 51,5 milijun manje od ukupnog iznosa utrošenog u 2011. godini. Vidimo da najveće smanjenje prava očituje se u mirovinskom osiguranju, u udžbenicima za djecu. Nadalje zaprimljena je od 1327 zahtjeva za jednokratnu pomoć, pozitivno riješeno 769 dok je odbijeno 558 zahtjeva. U svezi sa stambenim zbrinjavanjem dakle na listi za 2012. nalazi se 13141 predmet a u 2011. 12866 predmeta što je dakle 275 zahtjeva više. A broj pozitivno riješenih manji je za 37. To već dovoljno govori o tome kakva je to problematika i koliko će vremena trebati da se ona riješi posebice u situaciji u kojoj Hrvatska u gospodarskom smislu je. Međutim, bez obzira na to nadamo se da će sljedeće razdoblje, sljedeća izvješća dakle za 2013., '14.-tu ipak donijeti neke pokazatelje koji će govoriti o nekakvom napretku u tom smislu. Ono što je zaista problem pored ovih koje sam nabrojio, to je ono što su kolege prije mene govorile dakle zaposlenost odnosno nezaposlenost hrvatskih branitelja. Činjenica je da u 2012. imamo 3295 osoba nezaposlenih dakle više nego u 2011. i da je najveći udio nezaposlenih hrvatskih branitelja u Karlovačkoj županiji, Bjelovarsko-bilogorskoj, Dubrovačko-neretvanskoj, Varaždinskoj te Sisačko-moslavačkoj dok je najmanji u Međimurskoj što je nekako logično već samo po sebi. Dakle imajući na umu činjenicu da u obrazovnoj strukturi nezaposlenih hrvatskih branitelja većina je osnovnoškolskog ili srednjoškolskog obrazovanja i još kad uzmemo u obzir starosnu dob, kolega je prije mene spomenuo dakle skoro 50% njih je između 50 i 60 godina. Ako ćemo realno razgovarat i otvorit oči, ja mislim da oni nikad neće naći posao niti će im itko ponuditi posao. Ne znam kakav bi to posao mogao biti i tko će bit taj koji će njima. Dakle što ćemo s njima i kakva će biti njihova sudbina. U kontekstu toga ja ću se isto sada na ovo što je kolega Milinković spomenuo opskrbnine vratiti na to, dakle koliko spoznaja imamo opskrbnina, to sam već u replici rekao, ali nisam dobio odgovor pa evo možda zamjenici ministra opskrbnina kao dio prava nestaje. Ona na neki način prelazi u Ministarstvo socijalne politike i mladih u smislu minimalne zaštite naknade. Međutim, vidjevši kriterije koje će čovjek, korisnik budući trebat zadovoljit mišljenja sam da niti jedan od ovih 5 tisuća i nešto koji danas su korisnici opskrbnina neće moći te kriterije zadovoljiti. Ukoliko uzmemo u obzir najveći broj nezaposlenih starosne dobi koja je ustvari starosna dob kad čovjek može dobiti opskrbninu, ja jednostavno ne znam što će to bit, socijalnih slučajeva stvorit ćemo bojim se apsolutno kategoriju ljudi koja doslovno neće moći preživljavat. Sigurno da posebice moramo obratit pažnju na ovu brojku koja govori o umrlim hrvatskim braniteljima, bez obzira na kategoriju, da li se radi o HRVI-ima ili ne, ali kad već govorim o invalidima mislim da je možda značajno za zdravstvenu struku ili uopće za sve nas uočiti da je najveći broj umrlih iz kategorije 20%-tnih i 30%-tnih dakle 30% oštećenja organizma, dakle invalida sa najmanjim postotkom oštećenja. Možda bi bilo dobro povesti jednu analizu, malo pokušat se udubiti i vidjeti zbog čega. Ne kažem da je loše to što je oni koji su veći postotak invalidnosti manje, ali interesantno je to su uglavnom kategorije ljudi koje nisu baš u mirovini, velik dio ih je nezaposlen i bojim se da uopće način života i sve ono što proživljavaju pored onog što su proživili, da uvelike doprinosi tome da ih jednostavno nestaje. I evo za kraj, neću govoriti o registru, rekao sam dosta. Mislim da su hrvatski branitelji neosporno zaslužni za stvaranje države i da dijelite svi to mišljenje i da ih trebamo tretirati u takvom smislu, ne kao povlaštene, ne kao bilo što drugo nego jednostavno ljude koji su prošli težak period života i da moramo ovo što je ostalo pred njima olakšati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Posljednji se za raspravu prijavio kolega Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo i ja želim ponešto reći o ovom Izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. Netko je rekao danas ovdje puno kvantitete, gotovo ništa o kvaliteti pa zaista kad se to i pogleda bez ijedne primjedbe zaista je to primjer da mi ipak u državi kad hoćemo možemo u točnu brojku, u decimalu izračunati sve što nam treba i znamo koliko nas određeno pravo, koliko nas određeni broj korisnika može koštati u proračunskoj godini i tome svjedoči i ovo izvješće. Iako pomalo naoko izgleda kao jedno računovodstveno izvješće riznice državnog proračuna po određenim pravima, ali kažem dobro da je tako jer možemo znati planirati i sljedeću 2014. godinu. Kada govorimo o materijalnim pravima one se u obimu nisu smanjile, ali su se smanjile u količini novca. To je bilo jasno već i na početku godine tj. na kraju prošle godine kada je doneseni proračun za 2013., ali i 2011. kada je donesen proračun za 2012. Mi smo 2012. imali milijardu i 178 milijuna kuna na razdjelu Ministarstva branitelja, 2013. godine 40-tak milijuna kuna manje, milijardu i 138 milijuna kuna i taj broj nastavlja padati. To znači da bez obzira na možda i veći broj prava koje smo dobili kroz izmijenjeni zakon ipak materijalno branitelji dobivaju manje. Ali kad pogledamo izvršenje proračuna koje se za 2012. izvršilo sa milijardu i 92 milijuna kuna bez mirovina, govorimo da smo od onoga što smo imali potrošili tj. nismo potrošili 86 milijuna kuna. Zašto se nije potrošilo, na to bi trebao možda odgovoriti ministar, zamjenica, ako su već sredstva planirana, ako prava postoje ili nije bilo potrebe pa nam je i ovo previše ili je bilo potrebe ali nešto nismo napravili kako treba. Druga tema o kojoj sam htio govoriti je ono što se danas ovdje spominjalo, a to je svakako Registar hrvatskih branitelja i sve ono što je pratilo najprije obećanja oko tog pitanja pa je to bilo vrlo važno predizborno obećanje pa se tome pristupilo pa je to krajem 2012. i sprovedeno. Sjećamo se tih predstava. To su zaista bile predstave, muzeji suvremene umjetnosti. Svaki ministar kaže ja sam toliko, ja sam toliko, ja sam toliko. Mi ćemo to objaviti na čast časnima, na nečast nečasnima. Ako se sjećate tih izjava i mislim da se tu najviše vremena potrošilo i u proteklih ne samo prošle godine, nego i proteklih desetak godina i to je ono temeljno pitanje oko kojeg su se pokušali možda dijeliti i branitelji. Zato sam i pročitao jednu izjavu jednog saborskog zastupnika koji je govorio u Izvješću za 2011. da se o tom izvješću ne treba ni govoriti dok ne saznamo pravi broj hrvatskih branitelja jer da ih se 1500000 prošvercalo po njemu. Danas nije imao potrebu govoriti očito, jer je valjda i objava samog registra, ali i rezultati toga njega jasno demantirali. U ovoj državi dok sve pada svaki indeks jedino nam je porastao broj branitelja za 1600, to nakon objave. I sad kako to protumačiti u svjetlu jedne politike koja želi voditi brigu o hrvatskim braniteljima. Kako se uopće ti branitelji osjećaju kada postanu instrument politike. To vidimo i ovih dana. Opet se nasrće na nekakvu skupinu kažu nekakvu, nekakav stožer. Neću reći ni onu ružnu riječ koju je netko rekao, a nije to bilo tko. Mislim da to nije dostojno bez obzira tko bio u pravu. Nitko im nema pravo braniti da se organiziraju, da iskažu svoje mišljenje o nečemu jer kako uopće protumačiti rečenicu da je ćirilica u Vukovaru trijumf Hrvatske države. Za to su poginuli mnogi. '91. godine stavljena je tabla na ćirilici tamo ako se ne varam, sjećamo se. I tada je to bio trijumf za neku drugu državu, za neke druge ljude, a danas je ponovno to trijumf. I onda mi branimo pravo hrvatskim braniteljima da oni kažu da to za njih nije trijumf, da to vrijeđa njihove ljudske osjećaje. I onda govorimo o kvantiteti, znači imamo puno prava. Da li smo ih ostvarili? Što smo postigli s učinkom od 5 milijardi i 800 milijuna kuna potrošenih na tu populaciju? Ima li uopće politika potrebe da tu populaciju percipira kao trošak? Po meni nikako. Pogledajmo što imamo na drugoj strani. 68 godina nakon Drugog svjetskog rata mi imamo 28334 boračke penzije, od toga 9325 živućih hajmo reći živućih partizana, onih koji su to svoje pravo ostvarili jer su se borili u Drugom svjetskom ratu i 19000 obiteljskih mirovina. Trošak milijardu kuna godišnje jednako kao i proračun Ministarstva branitelja bez mirovina. Kakve im poruke šalju? Imaju li hrvatski branitelji pravo govoriti u ovom društvu, izražavati svoje mišljenje. Mislim da imaju na bilo koji način na koji oni to požele. Žalosti me činjenica, a desila se danas podignuta je optužnica protiv jednog člana tog stožera koji je skinuo onu tablu. Prijeti mu kazna godinu ili dvije zatvora. On je svjestan i rekao je ja sam spreman ići i u zatvor za svoja uvjerenja. Ali što radi politika? Ima li imalo razuma uopće u ovom našem društvu i zbog čega silno želimo bježati od nekakvih odgovornosti koje nosimo pogotovo izvršna vlast, Vlada. Zašto izbjegavamo govoriti o članku 8. tog Ustavnog zakona koji jasno kaže kad se stvore uvjeti koji neće narušiti odnose između većinskog i manjinskog naroda. Zašto to ne želimo tumačiti na taj način? Zašto moramo preko noći staviti to, izazvati određenu reakciju određene populacije? To su pitanja koja će se javljati i nakon svih ovih naših rasprava i trajat će zasigurno i sljedeće ja mislim desetljeće, a pogotovo kad imamo evo i činjenicu da se prije mjesec dana na adrese 10000 i devet pripadnika HVO-a poslalo rješenja kojima im se skida status ratnog vojnog invalida jer da nisu upisani u registar hrvatskih branitelja. A onda opet politika šalje svoja objašnjenja. Kaže, mogli bi nas koštati 60 milijardi kuna. Pa kome trebaju takve priče? Ministar kaže svaki nas lažni branitelj košta milijun eura dok je objašnjavao zašto trebamo registar branitelja. A mi umjesto da skinemo silne te obaveze i te milijuna eura mi još dobijemo 1600 više hrvatskih branitelja u tom registru. Je li to poraz onda jedne politike? Jesmo li ostvarili ono što smo htjeli. Ja mislim da ovo izvješće govori da hrvatski branitelj ostvaruje svoja prava. Svak' onaj tko ih ima po određenom dijelu tog zakona da država daje, da im daje manje nego što im je dala prije i da se oni s time moraju pomiriti. Ali da budu i spremni očito da će država reagirati tamo gdje ona misli da treba ostvariti neku svoju politiku. Kad kaže ministar upravo za tih 10009 da nije intencija da im se uzme mirovine već da ih se prestraši da odustanu od tužbe, onda nismo očito stvorili mehanizam ili nemamo dovoljno dobru komunikaciju da riješimo taj problem. Znači nakon svega ovoga hrvatski branitelji mogu zaključiti da, ja ću podržati ovo izvješće, da država daje ono što smatra da treba dati po svojim pravima, da će svake godine dobivati nešto manje materijalnih prava. Ali apeliram na sve da ih politika ostavi na miru i da se ne miješa na način na koji to čini trenutno.
Pet je replika na ovo izlaganje. Prvo poštovani Ivo Jelušić.
Hvala. Kolega Borić rekli ste jednu sada na kraju svoje rasprave jednu rečenicu jako lijepu, rekli ste da politika ostavi branitelje na miru. Politika i da hoće ne može jer politika treba braniteljima osigurati i dati sva ona prava koja im pripadaju, politika i ovaj Sabor. Ali bilo bi dobro da se branitelji ostave politike i politikantstva. E to bi bilo dobro. A to i vi ovdje pokušavate danas raditi. Prema tome, branitelji imaju sva prava ona koja imaju kao branitelji ali ne i ona koja nemaju kao branitelji. A nemaju prava kao branitelji da oni jedino misle, odnosno njihove udruge, ne branitelji, da oni jedino o pojedinim pitanjima imaju pravo što reći i da jedino to što oni misle je tako vjerodostojno i samo tako može biti. Oni kao građani imaju jednaka prava, kao svaki drugi građanin kao i ja. I ja sam branitelj, da se razumijemo, ali si ne uzimam to pravo nikako više što sam branitelj, ne. Kao građani imamo svi jednaka prava a kao branitelj imamo braniteljska prava ali nikakva posebna politička prava. Kao mladi čovjek sam se u onom režimu ježio na … [[Govornik se ne razumije.]] kad su oni smatrali da oni imaju pravo zaštite o svemu, na ovome, onome itd. ježio sam se nad tim. Pa zar nam treba ponovno takav jedan pristup … ponovno neki kao … gdje će branitelji misliti o svemu. Oni misle o ovom problemu, oni misle o onom problemu. Branitelji nek se bave braniteljskim pitanjima i tu dobivaju apsolutnu podršku svih za sva prava svoja a pogotovo ako je invalid itd. Tu imaju našu zaštitu i pravo, ali ne da uskraćuju nama prava da se bavimo općim političkim temama i da misle da samo oni o tome mogu govoriti.
Odgovor na repliku, poštovani Josip Borić.
Kolega Jelušić ja ne mislim da se branitelji nemaju pravo baviti s određenim pitanjima a to je opet politika kako ste vi rekli znači. Koja se tiču njihovih, danas smo vidjeli ovdje nekoliko emocija nas saborskih zastupnika koji su također branitelji. Zašto oni ne bi imali pravo reći da njihova emocija ne prihvaća ćirilicu u Vukovaru? Da to za njih nije nešto što im čini život boljim i što doprinosi toleranciji u tom gradu između većinskog i manjinskog stanovništva. Zašto oni to ne bi imali pravo reći? Zašto bi trebali šutke onda to prihvatiti i reći pa dobro kad već činite, činite što god hoćete pa neka politika onda ta izvršna kaže evo pa dobro mi ćemo kako mi naumimo. Ploču dolje, ploču gore, pa na dva metra, pa na tri metra pa na osam metara. Mislim to je strašno. To je dokaz da nema dovoljno kvalitetnog razgovora ali i da netko baš inzistira na tome da provede ono što je zamislio. Svaki pametan, po meni, mudar političar u jednome bi se trenutku zapitao što mi to donosi? A u zakonu postoji dovoljno, opet napominjem članak 8. dovoljno prostora koji je trajao i do 2012. jel' tako sve do nedavno pa se ništa nije desilo. Bio je jedan mir. Zašto sada inzistiramo na tome? I sad branitelji trebaju šutjeti? Ne trebaju, neka kažu sve o svakoj pojavi ne samo o toj, o bilo čemu. Neka kažu nešto i o gospodarskom padu ako ih to interesira, a treba ih interesirati. Oni imaju svoja udruženja unutar kojih se druže, imamo hvala Bogu udruga koliko hoćemo i tu ostvaruju svoja određena prava. Ali politika im ne smije biti ta koja će ih staviti isključivo u službu ovoga što se i sada radi pa se kaže iza onog stožera tamo stoji HDZ. A nitko iz HDZ-a ne sjedi na tom sastanku, bilo kojem. A kako to onda? Je li to onda u službi nekakve politike? Pa mislim da je, opet ih se pokušava instrumentalizirati da bi se pokazalo kako je ta politika ispravna. A nije ispravna.
Vrijeme. Druga replika, poštovani Zvonko Milas.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić u svojoj raspravi spomenuli ste da branitelji na koncu kao i svi drugi u ovom društvu imaju pravo artikulirati svoje mišljenje, na koncu i svoje osjećaje i reći što misle o onome što je aktualno u hrvatskom društvu. Dakako, isto tako i mi hrvatski zastupnici koji smo prisegnuli da ćemo čuvati zakone i štititi Ustav RH a s druge strane moramo biti na pomoći upravo ne samo njima nego svima onima zahvaljujući kojima danas i jesmo u ovom Saboru. Što to znači? To znači da mora postojati komunikacija, da mora postojati razgovor, da mora postojati razumijevanje. A upravo nečinjenje u tom smislu, nerazgovaranje, nerazumijevanje, manjak komunikacije upravo je doprinio da ovo sve što se događa dobije svoju eskalaciju, eskalaciju skidanjem ploča kako kažu nasilnim putem gdje ljude koji su ih skinuli konkretno koji pripadaju obitelji branitelja kojeg nema ni danas pored još jednog koji je mrtav naziva se kavdahijama, huliganima. Ne znam da li je to uopće put da se neke stvari u društvu riješe. I kako kaže jedna naša sugrađanka, i s tim ću završiti, pa ne lupaju oni ploče čekićima radi ploča nego lupaju po 20 godina poniženja, nepravde, sramote, trpljenja, tuge i boli zbog onog što im se dogodilo prije 20 godina. Evo, hvala.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Pa evo zbog toga sam ja kolega Milas imao potrebu malo i o tome progovoriti iako možda ne bi trebalo previše o tome, ali činjenica je da je to nešto što nas okupira dnevno i da se mi ujutro budimo sa viješću jesu li sve ploče u Vukovaru na mjestu ili nisu. Dok se neka druga društva bude uz nekakve indekse, dakseve itd. razmišljaju o sasvim drugim problemima, tržištu, o vrijednosti dionica. Očito da postoji nekakva namjera, nitko me to drugačije ne može uvjeriti. Pa razgovaramo svi sa braniteljima svakodnevno i dio smo te populacije. Koliko se njih upita jesam li se za ovo borio nakon svih vijesti? Jesmo li se za ovo borili? Samo postavljamo to pitanje opravdanosti svega toga kad vidimo kakve rezultate politike imamo i za što ih onda politika kao skupinu jednu ugroženu skupinu bez obzira na sve što god mi govorili kako ih politika onda usmjerava gdje ih tjera, na koji način ostvaruju ta svoja prava. Jučer mi kaže jedan ne mogu dobiti potvrdu da moje dijete može stažirati, moram zvati 7 puta ministarstvo čak moram otići tamo da bi mi netko rekao da sam bio pripadnik 153.brigade. ne mogu potvrdu da mogu svoje dijete staviti na ovih 1.600 kuna da odstažira svojih godinu dana. Zašto mu to ne možemo dati? Zašto ga ne možemo kada se dijele koncesije ne mogu dobiti koncesiju jer nisu ili nešto krivo ili nešto nije na vrijeme pa ih se razvlači 3, 4 mjeseca dok ne prođe sezona, naravno da su onda nervozni, ljuti imaju pravo postaviti si to pitanje, a što je to ispalo od onoga što smo mi htjeli. Ali to nije razlog da ovaj zakon nestane ili da se prestane primjenjivati nego dapače, ali država mora okrenuti svoju priču prema braniteljima i ne ih kanalizirati u smjeru kojim to čini …
Treću repliku iznosi cijenjeni Josip Benčić.
Hvala lijepo. Pa u jednom trenutku ste rekli da nećemo biti gotovi sa ovom pričom ni 10 godina. Pa normalno da nećemo biti gotovi ne samo 10 nego i sljedećih 50 godina. U jednom trenutku ste spomenuli ajmo tako reći boračke penzije, ja sam mislio evo danas pričamo o Domovinskom ratu i trebamo pričati ali šta uvlačimo opet taj ajmo reći i antifašizam. Pa u preambuli Ustava smo rekli šta je antifašizam napravio za ovu Hrvatsku i što on znači. Ali ako vi budete tako povlačili ne samo vi, priče od '41.da ne kažem i neka bude od '91.ali šta sada toliko daleko idemo u prošlost. To vam govorim zato malo sam ajmo tak reći ne znam koji bi izraz upotrijebio kada god dođem onda mi ljudi kažemo šta stalno pričate ono čiji je ćaća ustaša, čiji partizan pa mi smo svi umorni od toga. Ali vi ne date vi stalno izvlačite tu priču iz naftalina kad god imate priliku. Hvala.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Pa kolega partizani su u ovom izvješću unutra piše sve, oni su i u ovome zakonu uneseni ako vi to niste pročitali onda niste dobro čitali. Oni su vam tu unutra i zato sam ja samo naveo podatke sa Zavoda za mirovinsko ono što je što je istina da mi nakon 68 godina od završetka 2.svjetskog rata imamo 28334 točno boračke penzije za koje država godišnje izdvaja oko milijardu kuna i rekao sam da je to jednako iznosu koji godišnje izdvaja za Ministarstvo branitelja bez mirovina. I ništa nije tu krivo, to može potvrditi i zamjenica da su oni tu u ovom zakonu da su oni tu u ovom izvješću. a to se pitanje postavlja jer je možda i to pitanje kako je to moguće nakon 67 godina imamo toliki broj ljudi koji imaju takvu mirovinu. Zbog toga se to pitanje pojavljuje. A onda pročitam nedavno da jedan koji je imao tri godine isto također da je to najmlađi penzioner koji je '45.godine imao tri godine pa je to začudilo i samog predsjednika Saveza antifašističkih boraca. Kako je moguće da je '45.imao tri godine a sada ima boračku penziju? Eto o tome se radi i to su isto pitanja koja netko treba jedanput raščistiti do kraja.
4.replika i Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Borić slušajući ovu raspravu mi ćemo u svakom slučaju kao klub podržati ovaj izvještaj o provođenju zakona jel ukoliko je to prihvatio većinski narod ne vidim da mi iz manjinskog korpusa imamo nekakvih bitnih prigovora na taj zakon. Međutim ono što sam htio reći referirati se na ovu temu koja se gotovo stalno kroz sve rasprave a to je ćirilica. Mi naravno ne osporavamo pravo građanima niti jednom pojedincu niti udrugama da iskažu svoje javno demokratsko mišljenje o svim procesima a naročito o ovako jednom složenom procesu koji se stvorio oko uvođenja dvojezičnih tabli u gradu Vukovaru. U svakom slučaju to mora biti rezultat nekakvog dijaloga demokratskog dijaloga, a ne da ne kvalificiram težim izrazom nekakvih grubih iskazivanja, netrpeljivosti ili nezadovoljstva kroz razbijanje državne imovine. Druga stvar što hoću reći mislim da je ovdje bitan ambijent u kom se sve to dešava. Ako mi imamo naše kolege koji kažu da manjine po ćiriličnim pismom su počinili zločine pa onda imamo čak i predstavnike vlasti odnosno potpredsjednicu Vlade koja javno kaže da Vukovarci su prisiljeni živjeti i s onima koji su im radili o glavama itd. postavlja se pitanje da li smo stvorili jedan normalan racionalni okvir za takvu vrstu dijaloga o ovom ozbiljnom pitanju? Da li smo tako teškom riječi sjećam se jedan pisac je rekao ubi me teška riječ, bojim se da je ovo teška riječ koja nas sve češće i češće ubija u nekakvom racionalnom razmišljanju. I treća stvar koju bi rekao taj zakon je ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, ili ga primjenjujmo ili ga mijenjamo ili ga ukinemo. Za sve to skupa moramo imati jednu proceduru i prilično hrabrosti.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Horvat već dio vaše replike prihvaćam i zaista ako ga možemo primjenjivati onako kako piše opet napominjem članak 8.onako kako piše, procijenimo da li je to doprinijelo jednom boljem odnosu imamo li bolju situaciju u Vukovaru prije 9.mjeseca ove godine ili još prije onih najava da će se to učiniti ili imamo sada. pa ne trebamo biti puno pametni da shvatimo da li je doprinijelo. I ono drugo je pitanje, nisam čuo s vaše strane nijedan put da ste spremni ni malo reterirati u tom dijelu pa reći ono ajde da vidimo možemo li to nekako drugačije, ne. A da ste to isto takvu angažiranost napravili kod Ureda za stambeno zbrinjavanje i obnovu onda ne bi imali onu realizaciju onda bi riješili problem povratka a ne realizaciju od 5% od 265 milijuna kuna koji su opet trebali ići za one koji su otišli i trebali se vratiti. Tu ste možda trebali napraviti veći angažman, a mani na ovome dijelu, onda bi to za mene bilo i vjerodostojno. Ovako je politika. Nekome to treba jer kada netko po noći to napravi onda za to očito ima debeli razlog. Ako pravna država po noći stavlja table onda neka to bude na taj način i riješeno ali reakcija je po meni samo onakva kakvu ti ljudi emotivno tamo iskazuju i oni na nju imaju itekako pravo. A dogovor, razgovor, to je tek sada krenulo, post fest nakon događanja. Možda da se prije malo razgovaralo možda bi sve drugačije izgledalo. Ali nije.
Posljednju repliku iznosi Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Boriću govorili ste o registru hrvatskih branitelja i o tome da u njemu se našlo 1672 nova hrvatska branitelja. Dok je s jedne strane 2312 umrlo u 2012. godini 1672 nova. Ja se stvarno pitam da li je to stvarno, da li su se nove potvrde štampale, otkuda su i … [[Govornik se ne razumije.]] posebno izdvojenih na novom registru da vidimo koji su to sada branitelji. Što se tiče ovoga ustavnog zakona i govora o tome Čirilice u Vukovaru, pa ja ću ga pročitati da bude potpuno jasan svima ponovo. "Odredbe ovog ustavnog Zakona u članku 8. posebnih zakona kojima se uređuje pravo i slobode pripadnika nacionalnih manjina moraju se tumačiti i primjenjivati sa svrhom poštivanja pripadnika nacionalnih manjina i hrvatskog naroda razvijanje razumijevanja, solidarnosti, snošljivosti dijaloga među njima.". Ovo je jasno rečeno ako je većinski tamo hrvatski narod onda ne može biti zanemaren, ne može biti ustavnim zakonom šikaniran, ne može biti vrijeđan, ne mogu oni koji su to tabože abolirani a ne mogu biti abolirani, ako su počinili zločin, abolicija ne podrazumijeva da oni koji su zakrvarili ruke šeću Vukovarom, Borovim selom i da ne budu procesuirani. To nikome ne daje za pravo ni u jednom zakonu to ne piše. I budite svjesni da ćemo inzistirati i tražiti i od državnog odvjetništva ali ćemo tražiti i tužbu podnesti … [[Govornik se ne razumije.]] kojega financira Vlada, kojim duboko vrijeđate moralne osjećaje svakoga Hrvata i hrvatskoga čovjeka nazivajući nas sve ustašama. Tužbu ćete dobiti za to i za to što ste sa državnim novcima pravili spačku u vašim srpskim Novostima.
Evo kolega Borić najavljena vam je tužba zato što vrijeđate hrvatski narod. Odgovorite na tu repliku.
Kolega Đakić, što se tiče registra branitelja, evo ja ću jednu izjavu ministra Matića prije objave, prije objave, "Objava registra temeljni je uvjet da nikada više braniteljska prava ne dođu u pitanje, treba izvući kukolj iz žita.". I cijelo vrijeme, a to nije trajalo samo zadnju dvije godine ili godinu dana nego jedno čitavo desetljeće ta priča o prekobrojnim ili lažnim hrvatskim braniteljima, to je bio taj kukolj kojeg treba izvući iz žita i krenulo se u to, opet, to je bila predstava, prava predstava za narod i ljudi su očekivali, imali smo u prva četiri sata pola milijuna klikova na registar, padali su serveri. Gdje je to završilo? Završilo je, evo po podacima oko 1800 prijava, od toga 600 i 700 odbačeno odmah, znači neosnovano, 1100 u postupku i 30 kaznenih prijava. Mi smo prije registra, prije objave imali također postupke u razdoblju četiri godine prijavljeno 1000 osoba sa 6 stotina prijava i podneseno je tada bilo 5 kaznenih prijava. Mi ćemo morati na kraju zaključiti da je eto nakon objave registra ova Vlada uspjela pronaći četiri lažna branitelja ako prođu svi postupci kako treba, znači četiri. I slušamo objašnjenja da je dovoljan i jedan da baci sjenu na sve. Eto.
Zaključna riječ pripada zamjenici ministra branitelja gospođi Vesni Nađ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. U ovoj raspravi koja je bila vrlo konstruktivna isticano je načelo zakonitosti i načelo pravne sigurnosti. Dakle, iz ovog Izvješća vidi se da je Ministarstvo branitelja i sva druga javno pravna tijela da su provodili Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji sukladno zakonu. Dakle, ništa se nije išlo izvan zakona. Čak i ovaj članak 42. koji govori o proglašavanju ništavim rješenja onih hrvatskih ratnih vojnih invalida koji ga nisu ostvarili znači sukladno sudjelovanju u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. 10009 rješenja koja nisu u isplati dakle priznatih ratnih vojnih invalida bivših pripadnika Hrvatskog vijeća obrane će se oglasiti ništavim. Oni nisu u isplati trajnih prava, oni dakle tim proglašenjem ništavim ništa ne gube. Njihova mirovinska prava nisu uzročno vezana sa ovim rješenjima o statusu ratnog vojnog invalida budući da su ta mirovinska prava utvrđivana '96., '97. godine kada je vrijedio Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelj, koji nije tražio priznavanje statusa ratnog vojnog invalida da bi se ostvarila invalidska mirovina. Što se tiče opskrbnina, dakle zajamčena minimalna naknada koja će se uvesti iduće godine odnositi će se i na hrvatske branitelje iz Domovinskog rata. Kako će Ministarstvo branitelja zaštiti socijalnu sigurnost onih hrvatskih branitelja koji eventualno zbog cenzusa neće ostvariti pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. Mi smo već sada osigurali, odnosno imamo dostatna sredstva za jednokratne novčane naknade. Mijenjati ćemo uredbu o jednokratnim novčanim naknadama tako da ćemo osigurati socijalnu sigurnost i takvih hrvatskih branitelja. Rečeno je kroz ovu raspravu da su kvalitativni podaci prevladavali u izvješću, a da nedostaje kvalitete. Međutim, iz brojčanih podataka može se štošta zaključiti. Člankom 36. izmjena zakona naloženo je da ministarstvo provodi i sljedeće programe i projekte: Nacionalni program psihosocijalne i zdravstvene pomoći, Program liječenja hrvatskih branitelja, HRVI-a, Program poboljšanja kvalitete življenja, probleme stručnog osposobljavanja i zapošljavanja hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, Projekt rješavanja pristupačnosti i slično. Dakle iz izvješća se vide i svi ovi programi koje provodi Ministarstvo hrvatskih branitelja u cilju zaštite digniteta hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i promicanja vrijednosti Domovinskog rata, kao i zaštita njihove socijalne sigurnosti i na neki način zaštite zdravlja hrvatskih branitelja. Kad samo pogledate iz izvješća, bilo je 44972 intervencije centara za psihosocijalnu pomoć, dakle oni su konkretno obišli hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata, popričali s njime, pružili mu psihosocijalnu pomoć, uputili ga ukoliko treba nešto riješiti u tijelima javne uprave i slično. Nekoga su smjestili u zdravstvenu ustanovu ukoliko je to bilo potrebno. Dakle, ne može se reći da iz izvješća nema i kvalitativnih podatka jer oni se mogu upravo iščitati iz brojčanih podataka. Isto tako, Ministarstvo branitelja radi na zdravstvenom stanju hrvatskih branitelja i nakon što je provedeno istraživanje o pobolu hrvatskih branitelja ide se svake godine na sistematske preglede i onih najugroženijih skupina hrvatskih branitelja. Ove godine ćemo tako na sistematski pregled 415 poslati HRVI koji su taj status stekli s osnova zatočeništva. Što se tiče primanja hrvatskih branitelja, komunikacije s njima, Ministarstvo branitelja je možda najotvorenije ministarstvo u ovoj Vladi. Ministar branitelja svakog tjedna ima otvorenu liniju sa hrvatskim braniteljima s kojima mogu razgovarati, svakodnevno prima hrvatske branitelje iz Domovinskog rata, a i osobno sam bila prisutna i u Ministarstvu branitelja i u Vukovaru kada je razgovarao sa članovima Stožera za obranu Vukovara. Dakle, što se tiče digniteta hrvatskih branitelja mislim da Ministarstvo branitelja tu radi stvarno sukladno zakonu i ne može se ništa prigovarati. Registar hrvatskih branitelja nije objavljen kao što znate da bi se utvrđivalo tko je taj status hrvatskog branitelja ostvario na nezakonit način nego je cilj objave registra bilo zaštita digniteta Domovinskog rata i promicanje časti i ugleda hrvatskih branitelja. Ako je bilo, a bilo je dakle svakodnevno i primamo prigovore da je određeni branitelj stekao status hrvatskog branitelja protivno zakonu, postoji hodogram postupanja, upućuje se i Ravnateljstvu policije i Ministarstvu obrane, Ministarstvu unutarnjih poslova kako bi se eventualno vidjelo da li postoje potvrde koje su izdane na nezakonit način i da li je taj hrvatski branitelj ili stekao status hrvatskog branitelja ili status HRVI-a na nezakonit način. Samo u obnovljenom postupku ukoliko se utvrdi nezakonitost određenih evidencija, potvrda, može se i poništiti odnosno ukinuti takvo rješenje. Ministarstvo branitelja radi u zadnje vrijeme najviše na ovim projektima samozapošljavanja, zapošljavanja hrvatskih branitelja, Nacionalnom programu psihosocijalne i zdravstvene pomoći, promiče zadruge koje su jedna najpozitivnija priča u Ministarstvu branitelja jer je zapravo priznavanje statusa HRVI-a već jedan zatvoreni krug, kao i priznavanje statusa člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja tako da tu zapravo malo korisnika može ući u sustav jer zahtjev se mogao podnijeti za priznavanje statusa s osnova bolesti do kraja 2005. godine tako da eventualno imamo statuse koji se priznavaju nakon presuda upravnog suda. Što se tiče statusa HRVI-a znači isto tako s osnova bolesti su mogli podnositi zahtjeve do kraja 2005. godine tako da je i taj krug zatvoren. Dakle mi ćemo raditi i dalje na promicanju vrijednosti Domovinskog rata, promicanju časti i ugleda Domovinskog rata, psihosocijalnoj i zdravstvenoj pomoći hrvatskih branitelja, a u dogledno vrijeme ukoliko uspijemo osigurati sredstva iz Europske unije na čemu intenzivno radimo, osnivat ćemo i veteranske centre i to u područjima od posebne državne skrbi tako da će to biti jedan projekt i zapošljavanja stanovništva sa tog područja. Hvala lijepa.
Imamo prijavljene tri replike. Prva, poštovani Zvonko Milas.
Zahvaljujem. Gospođo Nađ, poznajemo se dugi niz godina i postavit ću kratko pitanje samo čisto da sam sa sobom raščistim. Rekli ste da će se mijenjati uredba o jednokratnoj pomoći, ako sam dobro shvatio i da će se sredstva otprilike na taj način, dakle opskrbnina kao kategorija nestaje i da će se na taj način omogućiti ljudima koji su bili na opskrbnini da i dalje participiraju kako bi zadržali nekakvo materijalno zbrinjavanje u tom smislu. Da li to znači obzirom da opskrbnina kao kategorija nestaje da se zakon mijenja, odnosno da li to znači da će ti ljudi ukoliko steknu promjenom uredbe pravo na ne znam kako će to zvati na tu pomoć da li će to značiti da će biti, dakle zakonom zaštićeni ili će to ovisiti o ne znam dobroj volji nekakvoj recimo vlade bilo koje, da će odvojiti dio za to novaca iz proračuna ili neće. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku gospođa Nađ.
Dakle, zajamčena minimalna naknada je još, bit će od iduće godine, ali još nije utvrđen cenzus. Dakle, ukoliko cenzus bude drugačiji, odnosno nepovoljniji za hrvatske branitelje i neće moći ostvariti zajamčenu minimalnu naknadu mi ćemo to premostiti jednokratnom novčanom pomoći. Dakle, uredba će o jednokratnoj novčanoj pomoći se izmijeniti na način da bi se upravo one hrvatske branitelje koji neće moći ostvariti ukoliko bude cenzus nepovoljniji za njih moći će ostvariti tu jednokratnu novčanu pomoć. Dakle, na taj način ćemo štititi socijalnu sigurnost hrvatskih branitelja. Mi smo i do sada imali i u opskrbnini kao što znate i imovinski cenzus i dohodovni cenzus. Tako će biti zajamčena minimalna naknada ali nekim simulacijama čak hrvatski branitelji koji imaju više članova kućanstva bi mogli dobiti i veću zajamčenu minimalnu naknadu. Mislim to ćemo vidjeti kada vidimo koliki će biti cenzus. U svakom slučaju znači socijalnu sigurnost hrvatskih branitelja koji bi eventualno ispali zbog cenzusa ćemo štititi jednokratnom novčanom pomoći.
Drugu repliku iznosi potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo zamjenice ministra branitelja. Pa na repliku me zapravo potaklo nešto što mi se čini da je važno iščitati iz ovog izvješća kako zbog nas svih ovdje, tako i zbog hrvatske javnosti koja naravno nije ovdje ni prisutna jer niti više ima direktnog prijenosa, a niti baš nema novinara. Međutim, mislim da je važno još jedan puta reći dva važna podatka iz ovog izvješća. Jedno, u javnosti se strašno puno govorilo o ogromnom broju lažnih branitelja i to je bio tako mantra koja se provlačila kroz medije mjesecima pa i duže, da bi onda zapravo rezultat bio taj da od 501 tisuće šest branitelja prije, dakle ovog povećanja prigodom objavljivanja na kraju je ispalo da je zapravo podneseno svega 30 prijava, kaznenih prijava dakle zbog potencijalno mogućih lažnih branitelja. Dakle, preko pola milijuna 30. I drugi opet jedan podatak mantra je bila, provlačila se kroz medije, o tom se pričalo nevjerojatno o ogromnoj količini lažnih invalida iz Domovinskog rata koji su na ovakve i onakve načine sticali taj status itd. A opet podaci kazuju znači iz ovog izvješća da kad je napravljena revizija od 2189 zapravo u samo 7 slučajeva povjerenstvo nije bilo suglasno s ocjenom vještaka Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, odnosno prevedeno na obični jezik postavila se određena sumnja da li je to uistinu tako kao što je bilo prvotno određeno. Prema tome, važno je samo reći brojke da bude jasno koliko je ona medijska buka zapravo bila samo buka i ispraznost, a ne istina i podaci. Hvala.
Novinara nema jer vjerojatno pripremaju izvještaj u kojima kažu da nas nema. Ali čujmo odgovor na repliku zamjenice ministra Vesne Nađ.
Što se tiče Povjerenstva za reviziju ocjene invalidnosti, dakle to povjerenstvo ne revidira ocjenu invalidnosti hrvatskih ratnih vojnih invalida na način kako vi ste to shvatili. Dakle, kada ovlašteni vještak utvrdi da je invalidnost vezana uz Domovinski rat onda dostavlja taj svoj nalaz Povjerenstvu za reviziju ocjene invalidnosti koji članove Povjerenstva imenuje ministar branitelja. Dakle, povjerenstvo može ili se suglasiti sa tim nalazom ili može vratiti ovlaštenom vještaku. Dakle, Povjerenstvo za reviziju ocjene invalidnosti u ovom smislu ne može utvrđivati nezakonitost eventualnog statusa. Činjenica da je samo 30 bilo prijava koje su uzete u obzir i koje će se procesuirati znat će da zapravo nije bilo elemenata za kaznene prijave. Ako nije bilo elemenata kao što smo zaključili da smo pravna država mi ne možemo ići u obnove postupka. U obnove postupka mogu se ići nakon tri godine samo kada imamo pravomoćno rješenje o kaznenom djelu. Prema tome, postoji zastara, trebamo znači pravomoćno rješenje da je netko počinio kazneno djelo ili da je lažna isprava ili lažan iskaz.
Treću repliku iznosi cijenjeni Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa gospođo zamjenice, govorili ste o zaštiti zdravlja hrvatskih branitelja i prvi sam zasigurno zagovornik koji svakako želim da ta zaštita bude što bolja jer i osobno profesionalno godinama svjedočim koliko je narušeno zdravlje hrvatskih branitelja. Govorili ste statističke podatke kod sistematskih pregleda koji nam naravno ne mogu ništa dobro donijeti jer svake godine je broj malignih oboljenja uz one osnovna je svake godine broj veći. Ali vas zato želim upozoriti na jedan momenat. Ako idemo od temeljne definicije zdravlja, ponovit ću ponovo iako sam nekad dosadan da je to potpuno duševno i tjelesno socijalno blagostanje, da ova eksperimentiranja vaša prvo sa opskrbninama i tim socijalnim pravima, podizanja cenzusa ili na ovakav ili onakav način da zasigurno doprinosi socijalnoj nesigurnosti branitelja i naravno posljedično tome je bolest. Budite bez brige da nisu te opskrbnine velike nikako s obzirom na divljanje troškova, na visoke cijene, zasigurno neće biti. Samo ovo iščitavam namjeru da se smanji broj korisnika tih opskrbnina. Posebno teška situacija ponovo želim reći na ovom mjestu je hrvatskih branitelja kojih je veliki broj u ruralnim područjima, u seoskim sredinama koji su izuzetno narušenoga zdravlja, koji su došli, oformili svoja obiteljska poljoprivredna gospodarstva, poljoprivreda je došla u slom i oni u slom i posljedično tome u bolest. Hvala lijepo.
I na ovu repliku odgovara zamjenica ministra Vesna Nađ.
Slažem se da iznos opskrbnine nije velik, 1097 kuna i 58 lipa nije veliki iznos. Ali zajamčena minimalna naknada će biti za sve državljane RH, dakle ona će biti jedinstvena za sve. Hrvatski branitelji nisu otok u ovoj državi i kao što sam rekla jednokratnom novčanom pomoći ćemo štititi svakog onog koji ne bude mogao ostvariti zajamčenu minimalnu naknadu. Neki će dobivati veću čak zajamčenu minimalnu naknadu nakon ovih simulacija koje smo proveli odnosno u suradnji sa Ministarstvom socijalne politike i mladih, neki će dobiti čak veću zajamčenu minimalnu naknadu ukoliko imaju više članova kućanstva nego što su dobivali opskrbninu. Dakle, mislim da je socijalna sigurnost hrvatskih branitelja neće biti ugrožena, pogotovo ne u ruralnim područjima.
Hvala lijepo. S time smo završili raspravu o ovoj točci dnevnog reda i o ovom izvješću će onda glasanje biti kad se steknu uvjeti.
Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za ratne veterane kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2012. godinu. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen jednoglasno sa 116 glasova za.
Sada bismo prešli na sljedeću točku, a to je - Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2012. godinu; Podnositelj izvješća je Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata temeljem članka 9. Zakona o Hrvatskom memorijalno-dokumentacijskom centru Domovinskog rata. Materijal ste primili. Vlada Republike Hrvatske je dostavila svoje mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za ratne veterane i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća tih odbora dobili ste na sjednici. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da. Izvolite, doc. Ante Nazor, ravnatelj Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata. Izvolite.
Zahvaljujem cijenjeni potpredsjedniče, cijenjeni gospođe i gospodo zastupnici, gospođo zamjenice ministra. Nema potrebe čitati cijelo izvješće, želio bih samo ukazati na neke najvažnije točne iz toga izvješća. Naravno kao i svake godine nastavili smo sa prikupljanjem i sređivanjem gradiva sa izdavačkom djelatnošću. Ono što je novina u ovoj godini troje zaposlenika centra je doktoriralo. Teme su mirna reintegracija Hrvatskog Podunavlja, od kolegice Ane Holjevac Tuković, a kolega Slaven Ružić i kolegica Janja Sekula doktorirali su na problematici Republike Srpske Krajine, odnosno zapadne Slavonije koja je bila pod okupacijom i Vladi Republike Srpske Krajine. Ove godine, odnosno prošle godine centar je tiskao novih 7 knjiga, od toga su dvije na engleskom jeziku i jedan katalog. Pripremili smo pet izložbi i našu knjižnicu smo obogatili za nove knjige tako da knjižnica centra što je vrlo važno sada ima više od 1050 naslova knjiga vezano za tematiku Domovinskog rata. Prošle godine smo skenirali 700 tisuća stranica dokumenata što je vrlo važno radi zaštite gradiva i radi toga da se to gradivo učini dostupno javnosti i da se s njim može onda lakše baratati. Naravno da smo radili i na prikupljanju dokumenata za obrane hrvatskih generala u Haagu. Kao i prošle godine govorio sam nakon prvostupanjske presude generalima Gotovini i Markaču i ove godine govorim nakon prvostupanjske presude šestorici Hrvata iz BiH i kao ravnatelj ustanove koja se bavi prikupljanjem gradiva i istraživanjem te problematike ne mogu, da ne kažem par riječi o svemu tome. Već sam javno rekao da me je sram zbog svakog zločina koji su pripadnici hrvatskih snaga počinili nad Bošnjacima, Muslimanima ili Srbima općenito. Niti zločini pripadnika Armije BiH ili srpskih snaga nad Hrvatima ne mogu umanjiti odgovornost pojedinaca ili skupina za zločine koji su počinili. Istodobno, ponosan sam na ogromnu većinu Hrvata koji su pružili ruku i pomogli Bošnjacima i Muslimanima u najtežim trenucima rata u BiH. Ponosan sam na svoje sunarodnjake koji su pomogli i pružili im utočište, na sve one koji su ih liječili u tim trenucima. Ono što želim reći kao znanstvenik, a s obzirom na činjenice, ne mogu prihvatiti tezu da je Hrvatska agresor na BiH. Naprotiv, kad pogledate dokumente, kad pogledate kronologiju postavlja se pitanje što bi bilo sa BiH da nije bilo Hrvata i da nije bilo Hrvatske? To je pitanje koje treba postaviti. Kada govorim o tome želio bih naglasiti da su braneći svoje domove u međunarodno priznatoj državi BiH, Hrvati u BiH i pripadnici HVO-a branili istodobno i cjelovitost i suverenost RH. Da su neprijateljske snage prošle livanjsku bojišnicu, da su na smjeru prema Neumu probile liniju hrvatske obrane okupirali bi ne samo dio BiH nego i jug Hrvatske i moram to naglasiti. Ili da su snage Armije BiH u operaciji "Neretva 93" došle do Neuma na tom prostoru više ne bi bilo Hrvata i pitanje je što bi bilo sa jugom Hrvatske. To su stvari koje uvijek moramo naglasiti kada govorimo o svemu tome što se događalo u BiH. Ono što držim važno naglasiti je zbog toga što se u javnosti stvara pogrešna slika to je da naš centar radi na popisu poginulih, nestalih građana RH dakle ne samo Hrvata nego i svih ostalih koji su bili bilo na slobodnom teritoriju, bilo na okupiranom teritoriju RH. Naš centar je zapravo preuzeo baze podataka koje su državna tijela, državne institucije radile prije nego što je centar osnovan. Za vašu informaciju u bazu podataka koja govori o poginulim ili ubijenim osobama na slobodnom teritoriju RH upisano je imenom i prezimenom 12 tisuća 444 osobe. Upravo je taj dio podataka sada u fazi ažuriranja pa ćemo vjerojatno taj broj će biti nešto drugačiji, ali ne značajno drugačiji. Na okupiranom području RH dakle riječ je uglavnom o osobama srpske narodnosti imamo u bazi podataka 6 025 osoba. Znamo načine na koji su poginuli, okolnosti u kojima su poginuli, status u kojem su bili u trenutku pogibije i radimo i dalje na tome. To je obaveza jednostavno prema žrtvama i te ćemo baze podataka riješiti. Teško mi je reći kada ali tijekom ove godine vjerujem da ćemo barem bazu podataka branitelja imati do kraja riješenu, a onda ćemo civilne žrtve i ovo ostalo rješavati još vjerojatno cijelu sljedeću godinu. Tijekom prošle godine sudjelovali smo izravno aktivno kao predavači, kao govornici na 97 promocija, tribina, izložaba dakle bilo smo vrlo aktivni. Ono što nam je vrlo važno sada rješavati a što nisam naveo u izvješću o radu to je pitanje Hrvata iz Vojvodine i njihovo stradavanje tijekom Domovinskog rata jer se o tome u hrvatskoj javnosti malo zna. Jednako tako sudjelovali smo i pri kraju je realizacija zapravo već je počeo djelovati sličan centar kao što je naš u Hrvatskoj u Mostaru za Hrvate iz BiH. mislim da je to važno jer je puno dezinformacija puno je toga što je nepoznato i mislim da i Hrvati u BiH kao i ostali narodi u BiH moraju imati jedan ovako znanstveno istraživački centar, svoj arhiv i mislim da će onda istina o događajima u BiH biti puno jasnija. Ovdje bih zahvalio ministru Matiću koji nam je pružio ruku i koji je puno pomogao da taj centar zaživi ali držim da bi Hrvatska morala o tome dalje voditi punu pozornost da on zaista i zaživi. Što se tiče programske aktivnosti što se tiče financijskih sredstava dijelimo sudbinu ostalih arhiva i s ovime što smo dobili za ovu godinu možemo taj program privesti kraju. Žao mi je samo što je početkom godine naš centar ispušten iz jedne razine na neki simbolički način nismo više u razini gdje smo bili poimence navedeni u razgovoru sa gospodinom Šipušom i gospođa pomoćnica ministrice obećala je da će se to vratiti, napismeno je to i odrađeno tako da vjerujem da će se sve vratiti na stvari koje su bile početkom godine jer je to vrlo važno radi jednostavno poruke da je značaj Domovinskog rata za suvremenu RH itekako velik i da je to jedno od posebnih razdoblja u hrvatskoj povijesti. Vama se zahvaljujem na dosadašnjoj potpori i ovu bi priliku iskoristio zahvaliti se starom upravnom vijeću odnosno članovima starog upravnog vijeća s kojima smo evo ovih 8 godina surađivali i koji su mi bili na pomoći i sa svojim sugestijama su doprinijeli da Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata radi ovako kao što je radio do sada. Hvala na pozornosti.
Hvala lijepo. Na ovo izlaganje imamo dvije replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Frane Matušića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa vaša zadnje rečenice gospodine Nazor nas ohrabruje da će se ipak neke stvari vrednovati na pravi način pa se nadamo da će do toga doći što smo obećali ministarstvu, a tu je i predstavnik ministarstva. Ali čestitam vam na hrabrosti na zauzetosti za istinu jer ono što vi radite doista je za svaku pohvalu. Pa i vaši nastupi kroz medije također imaju znatno odjeka u branjenju istine i onog svega što se događalo a u sklopu toga naravno da je neprihvatljivo uopće govoriti da je RH izvršila agresiju na susjednu BiH jer to jednostavno nije istina, čak štoviše u svjetlu događaja iz '91.moglo bi se reći upravo suprotno. BiH je korištena kao teritorij za napad na Hrvatsku. najeklatantniji primjer je konkretno napad na Dubrovnik. Kada je sravnjeno selo Ravno mjesto Ravno dakle dio koji je dio BiH tada su političke vođe iz BiH govorile kako to nije njihov rat i kako ih to ne zanima, a selo Ravno je sravnjeno zato što su u njemu živjeli Hrvati 100% Hrvati sravnjeno je kako bi se lakše došlo do pozicija s kojima bi napadali dalje Slano i blokirali grad Dubrovnik itd. vama je to jako dobro poznato ali možda nažalost široj hrvatskoj javnosti nije toliko zato jer se radi o detaljnim točkama napada na Dubrovnik i dubrovačku okolicu. Nakon je toga je popljačkano i Slani i Dubrovačko primorje, s druge strane Konavle od strane crnogorskih trupa itd. Dakle apsolutno je neprihvatljiva teza koju su nažalost neki visokopozicionirani političari u RH bili plasirali pa možemo točno reći i otvoreno tko je to plasirao, sadašnja ministrica vanjskih poslova gospođa Vesna Pusić da je Hrvatska napravila agresiju na BiH. Stoga vaša uloga u ovom Memorijalno-dokumentacijskom centru je izuzetno važna kako bi se doista obranila istina o tome što se događalo za vrijeme Domovinskog rata.
Hvala lijepo. Molim samo da se držimo vremena. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Zvonka Milasa.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo nismo razgovarali o tome ali kao i kolega Matušić ja se također pridružuje ovome što ste rekli, dakle dijelim vaše razmišljanje o ratu u BiH, dapače, o tome ne da treba govoriti nego jednostavno treba naglašavati od kolike je važnosti uopće je dokumentacija iz Domovinskog rata posebice zbog kontroverzi u ratu u BiH dakle zbog svih događanja koja tamo jesu bila, premda je jasno da zbog sređenosti, dostupnosti građe itd. proći će još neko vrijeme i godine dok se ne dobije jasna i potpuno objektivna slika o svemu. A u prilog tome vi ste naveli par detalja kao i kolega Matušić ja ću isto tako reći, da je glasovanje Hrvata upravo za referendum o neovisnosti BiH 29.2.2009.bilo ključno uopće za neovisnost, da je 7.4. Hrvatska među prvima priznala BiH kao neovisnu državu, da su postrojbe RH sudjelovale u obrani i oslobođenju 5 tisuća kilometara oko Bihaća gdje se mogla dogoditi da nije bilo toga nova Srebrenica i da ne govorim uopće o izbjeglicama i svim onim događanjima kada su dolazili u Hrvatsku itd. dakle to treba ponavljati, govoriti objektivno, argumentirano kako bi svi oni koji će doći poslije nas imali istinu o onome što se događalo devedesetih godina. Hvala.
Hvala lijepo. A sada bismo prešli na raspravu, prije toga žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Je. U ime Odbora za ratne veterane uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče ministra, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 12. sjednici održanoj 2. listopada 2013. godine razmotrio je Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2012. godinu koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavio Hrvatsko memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata aktom od 19.-ga srpnja 2013. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbi članka 91. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Odbor je raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske o predmetnom aktu. Uvodno je ravnatelj Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata iznio glavne značajke Izvješća o radu centra u prošloj godini. Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata osnovan je 2004. godine kao javna znanstvena ustanova, specijalizirani arhiv sa zadaćom prikupljanja sređivanja, čuvanja te stručnog i znanstvenog istraživanja gradiva iz Domovinskog rata. U 2012. godini centar je nastavio s radom na prikupljanju i zaštiti arhivskog gradiva, izdavačkoj djelatnosti te kulturno prosvjetnom radu. Nastavilo se sa ulaganjem u školovanje svojih zaposlenika što je preduvjet da se o Domovinskom ratu govori i piše stručno i argumentirano. A obavljeno je i nekoliko radova na engleskom jeziku. Ukupni prihod centra u 2012. godini iznosili su 3 milijuna 548 tisuća 135 kuna i veći su od prihoda iz 2011. godine zahvaljujući većim vlastitim prihodima centra. Rashodi za promatranu godinu iznose 3 milijuna 416 tisuća 934 kune. I manji su za 182 tisuće 370 kuna u odnosu na rashode iz 2011. godine. Ukupan rezultat poslovanja centra u 2012. godini je pozitivan i iznosi 439 tisuća 295 kuna. Zajedno sa prenesenim viškom prihoda i primitaka. Članovi odbora u raspravi su naglasili da je u kratko vrijeme sa relativno malo sredstava i ljudi napravljeno puno na prikupljanju, sistematizaciji relevantnih podataka i dokumenata iz Domovinskog rata. Naglašeno je da teme iz Domovinskog rata trebaju imati znanstveni i dokumentirani pristup sa svim uzrocima, povodima te posljedicama. Podržano je osnivanje memorijalno-dokumentacijskog centra u Mostaru te je istaknuta potreba za materijalnim i financijskom pomoći od strane Republike Hrvatske. Teme iz Domovinskog rata trebale bi biti prisutnije na programima nacionalne televizije kako igranim tako i dokumentarnim. Potrebno je regulirati lakšu dostupnost gradiva za djelatnike centra. I nakon tako provedene rasprave Odbor je jednoglasno sa 9 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje zaključaka kojim se prihvaća Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra za 2012. godinu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sada bismo onda prešli na raspravu. Najprije po klubovima. I u ime Kluba SDP-a govoriti će uvaženi zastupnik Josip Benčić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče zamjeniče ministra, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. Bez obzira što se ravnatelj trudio da to bude kratko tako i treba biti. Znači njegovo izvješće je vrlo iscrpno, samo financijsko izvješće je otprilike negdje oko 100 stranica kojim zapravo pokazuje ozbiljnost kojom se vodi dakle ovaj centar i to je pravi put kako treba pisati izvješće. Pa evo već kada sam spomenuo financijsko izvješće, da krenemo od financijskog izvješća, kolega Đakić vas je upoznao sa prihodima i rashodima. Ovdje treba pohvaliti odnosno reći da je to dobro da ustanova ne očekuje dakle samo dotacije, donacije, priloge od države nego da i ostvaruje vlastite prihode. Da je ove godine smanjilo svoje rashode i zahvaljujući tome, vlastitim prihodima i prenesenoj dobiti posluje pozitivno. Dakle i u ovom otežanim vremenima sa istim kapacitetima može se uštedjeti a sa razumnom poslovnom politikom pogotovo u dijelu ostvarenja vlastitih prihoda može se uspješno i pozitivno poslovati. No, ideja ovog centra normalno nije usmjerena samo na financijsko poslovanje, ali ponavljam, lijepo je da i u ovakim ustanovama i o tome se vodi računa. Nažalost i kod čitanja ovog izvješća za 2013. godinu ne mogu se oteti dojmu kada se pogleda vremenski slijed osnivanja ove ustanove, Zakon o osnivanju donesen je tek 2004. godine, imenovanje vd ravnatelja je bilo 2005. godine, počeci rada su bili 2006. godine a neki ozbiljniji rad tek od 2009. godine. Evidentno je kasni početak rada ove ustanove s obzirom na njen značaj u promicanju. Ovdje posebno naglašavam znanstvene istine o Domovinskom ratu. Zato je trebalo prije neposredno poslije rata krenuti u osnivanje ove institucije jer je 10 ili 11 godina ipak predugo vrijeme. Što se vidi i iz ovih replika koje su bile upućene gospodinu ravnatelju, možda bi se ta pitanja da smo krenuli negdje '97., '98. možda ih se ne bi sada postavljalo već bi bila objašnjenja, znanstveno obrađena i to bi bili dakle goli fakti, odnosno činjenice. A kažem da je to predugo vrijeme prvenstveno zbog samog značenja Domovinskog rata jer nakon 10 godina nakon rata početi ozbiljnije obrađivati tu temu kažem to je prilično kasno pogotovo jer domovinski, to je, bitna je percepcija građana o ratu u Republici Hrvatskoj dakle i sam sam dragovoljac Domovinskog rata i građani su uvijek zainteresirani i senzibilizirani kada se povede priča o događajima od 1991. do 1995. godine. Očito je, što je i meni drago također, da je centar prepoznat kao važna znanstvena ustanova za istraživanje Domovinskog rata pa kao takav u svom djelovanju prvenstveno kroz arhivsku i izdavačku djelatnost važan čimbenik u tumačenju značenja i uloge Domovinskog rata kako kod nas tako i u inozemstvu. Posebno pozdravljam objavljivanje dokumenata i memorijalske građe na stranim jezicima. Evidentno je i iz ovog Izvještaja i iz prošlogodišnjeg da je u kratko vrijeme sa relativno malo sredstava ljudi, ja mislim da ima 19 zaposlenih, napravljeno puno na prikupljanju i sistematiziranju relevantnih podataka i dokumenata iz Domovinskog rata. Evo ja ću navesti jedan primjer koji se nalazi u izvješću. Tijekom 2012. ukupno je digitalizirano, znači skenirano 713 tisuća 825 stranica što je za 458 tisuća stranica više nego tijekom 2011. godine. Dakle u prosjeku je skenirao 1955 stranica dnevno, odnosno 2855 stranica po radnom danu i po bez obzira na otežanu financijsku situaciju nadam se da će se taj trend nastaviti i u 2013. godini. Također bih ovdje izdvojio nastavak izdavačke djelatnosti iz ciklusa Republike Hrvatske Domovinski rat. U 2012. štampano je 11. i 12. knjiga, a u 2013. već 13. i 14. Ovdje se radi o dokumentima iz arhivske građe tzv. Republike Srpske Krajine. Zašto je to bitno? Bitno je zato jer će ta arhivska građa u mnogočemu rasvijetliti činjenice i nedoumice o tome tko je počeo rat u Hrvatskoj, koje su bile namjere agresora i kako je taj rat završio. Na taj način uvjeren sam da će temelj iz Domovinskog rata imati znanstveni i dokumentarni pristup sa svim uzrocima i povodima te pozicijama koje su uvijek neophodni i potrebni kada širimo istinu o istom. … ću se malo udaljit od ovog znanstvenog pristupa, naime svjedoci smo da na svakom kiosku gdje kupujemo dnevnu štampu imamo rekao bih pravu poplavu knjiga ili knjižica koje se osvrću na teme iz Domovinskog rata. To se otprilike kreću se moja istina o nečemu, moje viđenje, moje bitke, dakle obrađuju se razne teme i događaji koji svojim pristupom temi najčešće su osobna viđenja, često nekritična. Osvrt iz raznih uglova, ali gotovo uvijek stajalište njihovih autora koja ipak zahtijevaju znanstvenu, da tako kažem kritičnu raščlambu koja bi ukazala na neobjektivne i netočne navedene podatke u njima. Iz osobnog iskustva kako malo pratim tu materiju u ovom trenutku vi imate samo jedan relevantni časopis, neću ga sad reklamirati ovdje, koji izlazi jedanput mjesečno, iole ozbiljnije se bavi temama iz Domovinskog rata. Evo gospodin Nazor i njegovi suradnici sudjeluju u temama iz tog časopisa, a posebno bih ovdje apostrofirao ulogu HRT-a zato što smatram da teme iz Domovinskog rata zaslužuju puno bolji tretman i to kako se ono kaže u onom prime-time. Znači ne ide, recimo petak ili utorak navečer poslije Dnevnika. Neću pričati o Novoj TV i o RTL-u zato što ne plaćam pretplatu pa me ni ne interesiraju njihove serije, to je stvar ukusa. To je stvar ukusa, ali možemo inzistirati, evo i predlažemo ovdje sa saborske govornice da se malo više angažiraju i da bude više tema Domovinskog rata na HRT-u i to u udarnom terminu, a da ne pričamo o dokumentarcima i filmovima. Imam osjećaj da nam to fali. Nadam se dakle da ćemo sa povećanim angažmanom ipak nadoknaditi izgubljeno vrijeme. Zato podržavam zahtjev za povećanjem neophodnog broja djelatnika, a s obzirom na obim posla nisam dakle dovoljno stručan da ocjenjujem koliko ih treba. Žalim što i ove godine u izvješću nije navedeno koliko ih je potrebno s obzirom na obim posla, tako da na neki način i to prodiskutiramo. I kroz ovo izvješće vidljivo je dakle da centar radi i studiozan i važan posao, da se čine veliki napori … knjiga i dokumenata vezanih s Domovinskim ratom, a da centar osim toga aktivno sudjeluje i u dijelu komunikacije sa vanjskih korisnicima. Obrađeno je 181 zahtjev što pravnih što fizičkih osoba. Posebno veseli što smo pomagali, pomažemo odnosno pomagao je u obrani hrvatskih generala u Haagu te pojedinih hrvatskih generala iz BiH pred Međunarodnim sudom za bivšu Jugoslaviju. Evo podržavam ovaj i u ovom dijelu ovo osnivanje centra u Mostaru jer na taj način ne samo da ćemo rasvijetliti neke činjenice vezane za rat u BiH već pomažemo i rasvjetljavanju istine i o našem samom Domovinskom ratu. Dakle usprkos evidentnom kašnjenju početka rada odrađen je golem i hvalevrijedan posao i zato će klub SDP-a podržati ovo izvješća. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo tri replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo čuli smo izlaganje u ime kluba uvaženog kolege i drago mi je da je primijetio da je Domovinski rat na HTV-u slabo ili nikako zastupljen. Sve kao da manje prostora ima za događaje kao i za slavne dane koji su iza nas, dane oslobodilačkih operacija pa jednako tako i dane stradanja. Nedavno je bila komemoracija u Kusonjama, ni riječi, ni najave, ni traga ni u Dnevniku ni o emisiji dok je prijašnjih godina uvijek bilo prikazano bar segment od toga mučkoga čina podmetanja eksplozivne naprave u Kusonjama u Pakracu od kojih je 3 poginulo, 18 teško ranjenih, a prije toga 20 masakriranih i ubijenih '91. godine. Hrvatska televizija kao da nije javna televizija. Ja bih razumio da se radi o komercijalnoj ili nekoj drugoj televiziji. Sve dostupne materijale ima u dokumentacijskom centru, ima i u svom arhivu. Zašto ih ne koriste, ne znam. Zar je stvarno potrebno da zatamnimo stranice te naše i teške i žalosne, ali i slavne prošlosti. Drago mi je da to čujem od vas da ste primijetili i vidjeli da se nešto događa krivo na Hrvatskoj televiziji.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Benčić.
Kolega, ja sam rekao nije da nema nego da nema dovoljno, a i ono što ima nije u pravom terminu. To je bila moja, ali kažem sve je to vezano i možda i uz rad ovog centra. Posebno naglašavam taj kasni početak. Ali u pravu ste u ovom dijelu da nema dovoljno. Tu ste u pravu. I evo ponovit ću još jedanput da se još bolje čuje, znači da se to, ti dokumentarci pogotovo budu u tom našem tzv. prime timeu, znači u ponedjeljak, utorak već kako televiziji paše ali u navečer. Evo hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Jasena Mesića.
Zahvaljujem vam gospodine potpredsjedniče. Pa poštovani kolega, moram reći da se sa cijelim dijelom vašeg izlaganja u ime kluba SDP-a slažem. Isto me tako ponukalo da vam repliciram vezano ovo za Hrvatsku radio televiziju, ali zapravo da se sa vama složim. Pored toga što vi kažete da nema dovoljno tih sadržaja moram isto tako reći kolega da i mi snosimo odgovornost zašto to ne raspravimo u pravom momentu na pravom mjestu. Jer poštovani kolega i nakon ove nadopune dnevnog reda kad evo raspravljamo vrijedna izvješća iz 2012. godine, izvješća sa Hrvatske radiotelevizije i Nadzornog odbora i Programskog vijeća kojemu se treba takva sugestija kao što ste vi lijepo rekli da bi bilo bolje da bude više takvih sadržaj u eventualno boljim terminima s kvalitetnim sugovornicima kod nas je to još uvijek na 60 i 61 mjestu. I to ne za 2012. nego za 2011., a za 2012. izvještaj je tih istih tijela Hrvatske radiotelevizije nema ni u naznakama, tako da je jako dobro da se i vi i ja oko toga složimo da je to jako dobro. Međutim, nema ovdje, ne vidimo ih gospodine potpredsjedniče u Hrvatskom saboru upravo one koji bi nam te sugestije kao što je to vrijedno kolega iznio mogli dati. I zato što mi uporno svaki put kad nadopunjujemo dnevni red lijepo te točke ko da su kužne gurnemo još po 20 mjesta dolje, tako da se nikad nisu uspjele na dnevnom redu popesti iznad 50 točke dnevnog reda, a na dnevnom redu su već godinu dana. I dok je god tako, dokle god ćemo mi apelirati jednostavno neće bit prave adrese da to uputimo. Eto to sam htio.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Benčić.
Štovani kolega, normalno da hajmo reći tako da se slažete da nemate primjedbi na izvješće pa i na Odboru za ratne veterane svi su bili jednoglasni, unisoni prema ovom izvješću i tu nema nekakve velike politike, nekakve velike rasprave. Ali molim vas, evo ja ovaj vaš ipak dio, ovaj dio kad govorite o točkama koje su HRT kad će bit na dnevnom redu ipak vidim neki način da opet odlazimo od teme, da odlazimo od teme kao što smo i odlazili i u ova prva dva izvješća pa dajte moramo se ipak malo koncentrirati na ovaj dio. Hvala lijepa.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Poštovani kolega Benčić, ponukalo me na repliku vaša dobra analiza financijskog izviješća. Doista rijetko koja institucija pred Sabor dostavlja ovako kvalitetno izvješće. Isto tako detektirali ste i neke probleme. I veliki problem je što na HTV-u nema dovoljno, rekli ste nema dovoljno dokumentaraca i filmova, ali nema ni istine, a istina je i ono što je malo napravljeno filmova sigurno nije koristilo dokumentaciju centra nego je više temeljeno na proizvoljnoj interpretaciji povijesnih događaja i krivotvorenju čak povijesnih događaja, čak i ismijavanju Domovinskog rata. Nedostaje ozbiljnosti HTV-a kad je u pitanju odnos prema Domovinskom ratu. Ali srećom da imamo i mlade intelektualce, odgovorne i sposobne, odani, predani znanosti i znanstvenoj metodologiji i istini kao što je dr. Nazor i na kojima možemo graditi i hrvatsku budućnost i hrvatski optimizam. Jer dosta nam je kvazi intelektualaca sa sjajnim cipelama i odijelima, a koji su predani samo bonusima, a mogu samo čestitati na vašoj ocjeni ovog izvješća, a dodat da možemo bit zahvalni što na čelu tog centra je dr. Nazor. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime kluba HNS-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Ivica Mandić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministrice, gospodine ravnatelju centra. Pa ja ću na početku reći da bez razmišljanja kao i protekle godine klub Hrvatske narodne stranke će sa zadovoljstvom iskazati svoje zadovoljstvo i prihvatiti predloženo izvješće o radu centra. Također ne krijemo zadovoljstvo da su naše primjedbe koje su i bile sugestije u izvješću za 2011. godinu da je centar prihvatio što znači da smo i mi u klubu dobro promišljali o važnim segmentima rada centra u svom istraživačkom znanstvenom radu. Ovdje ne bih previše dužio sa načinom organiziranja, ustroja. Zna se Vlada RH, Ministarstvo kulture osnovan Hrvatski memorijalni dokumentacijski centar sa 19 uposlenika. Ono što mi u klubu Hrvatske narodne stranke posebno pozdravljamo da je ravnatelj vodio računa da je među tih 19 djelatnika i jedna osoba sa tjelesnim invaliditetom što znači da je i ovo dio primjena zakona Republike Hrvatske da i osobe koje su sa tjelesnim oštećenjima imaju mjesto u društvu i da mogu kvalitetno doprinijeti. Ovdje bih rekao u ime našega kluba da smo posebno zadovoljni da se rad Dokumentacijskog centra prihvati u javnosti Republike Hrvatske i da je svaki građanin Republike Hrvatske svjestan od izuzetne važnosti što znači ovaj centar za budućnost, za prošlost Republike Hrvatske i za istinu, to se događalo u RH u vremenu od '91. do '95. godine. Ono što je bitno uvijek napomenuti da je Dokumentacijski centar javno-znanstvena ustanova koja prikuplja, čuva, istražuje i prezentira građu o Domovinskom ratu javnosti. Vjerujem da sa načinom dosadašnjeg rada kojeg vodi ravnatelj centra gospodin Vladimir Nazor može biti svaki građanin RH. … [[Upadica se ne razumije.]] Oh, oprostite. Ante Nazor. E da nisi još iz Đakova jao. Dobro ipak je osoba od kapaciteta. Evo, kažem isprika kad imate poznato prezime onda se može dogoditi da vam promjene ime. Evo još jednom kažem gospodin doc. dr. Ante Nazor koji na sreću vuče porijeklo iz istog grada iz kojeg i ja pa vjerojatno će mi lakše oprostiti da sam ga krivo oslovio. Ono što mi kao klub posebno ističemo da je bitno u istraživanju događaja i prikupljanja građe u tome uvijek imati izuzetnu objektivnost točnost a to su jedni od najvažnijih uvjeta pisanja i tumačenja povijesti. Drago nam je da je ovaj centar svojim dosadašnjim radom od 2006. godine dosada pokazao visoku dozu znanstvenog profesionalnog stručnog rada. Da je to institucija, da je to ustanova u RH do čijeg se stava drži, do čijeg se istraživačkog rada cijeni i želja nam je da na takvoj visokoj razini ovaj centar ostane i nadalje. Jer uvijek bih htio i apelirao da ovako visoki dometi kvalitetnog rada ovog znanstveno-istraživačkog centra ostanu na ovoj razini da si ne dozvole da sa bilo kakvom lošom procjenom ili u uključivanju u nekakve radove da unište dignitet ove značajne ustanove. Jer znate, možete imati 100 izvrsnih znanstvenih radova, 1 rad može srozati. Zato molim i želim vam da sa kvalitetnim opremanjem i osposobljavanjem da imate tri doktora znanosti, tu razine zadržite na tako visokom nivou kao dosada. Ovo razdoblje o kojem vodi računa ovaj Dokumentacijski centar je u novijoj povijesti sigurno najvažnije razdoblje RH '91.-'95., znači Domovinski rat. Ono što smo mi govorili i kod Izvješća za 2011. godinu uvijek smo htjeli uvesti u događanje '91. godine pa smo tražili da se svakako istraži i ona povijest kraja '80-ih i '90-ih godina 20. stoljeća da se u biti vide pravi razlozi i način agresije na RH. To su akceptirali u centru, također smo s time više nego zadovoljni. Ono što je također dobro, a ovdje mi je bilo drago da je i ravnatelj centra u svom uvodu rekao da mu je kao znanstveniku i kao ravnatelju centra za svaki zločin koji je netko počinio u ime Hrvatske da snaša ispriku. Mislim da je to pravi način pristupa ovom problemu jer mi kao narod, kao državljani RH moramo biti svjesni da su se događale i pojedine stvari koje nisu bile na ponos RH ali sa suočenjem sa istinom to ne znači korak nazad, to znači korak naprijed. Mislim da se mi moramo suočiti sa svom našom prošlošću koja je prvenstveno više nego uspješna. I ono što bih rekao da se o Domovinskom ratu pogotovo kada dolazi iz centra bilo koji istraživački rad da to uvijek ostane na ovoj razini stručno argumentirano i prvenstveno afirmativno o Domovinskom ratu. Ono što također smatramo da je odabir doktorske disertacije gospođe Ane Holjevac Tuković proces mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja. To smatramo u klubu HNS-a da uz sve one bisere Domovinskog rata, velike pobjede hrvatske vojske smatramo da je ovo jedna od najvećih pobjeda hrvatskog naroda mirna reintegracija Hrvatskog Podunavlja i mislim da na dijelu doktorske disertacije gospođe Tuković mislim da taj materijal treba što prije biti dostupan široj javnosti. Ono što također mi u klubu HNS-a smatramo da je dobro da je važno još uvijek posjećivati sva mjesta važnih događaja iz Domovinskog rata, obaviti neposrednog i ogromnog broja kontakata sa sudionicima tih događaja. Normalno znanstvenici, istraživači iz svih tih razgovora izvući će ono najbitnije i ono najbolje i imat ćemo pravi dokumenat o tome svemu. Da se ne bih sad doticao svih tema koje su bile povod za pisanje knjiga ja bih se dotakao ovdje možda po meni nekad i malo naglašene teme iz Domovinskog rata to je doprinos medija i novinara u stvaranju Hrvatske države. Mislim da 21 novinar u RH u Domovinskom ratu je izgubio život baš zbog svog točnog pisanja, zbog prave informacije, a te osobe koje su izgubile svoj život bile su gotovo na onim najbitnijim mjestima. Zašto spominjem ovaj dio novinara? Upravo ovo što ste objavili pisanje ruskoga novinara Mukaševa "Crna mapa" mislim daje to dobar odabir i da svakako vi kao stručne osobe koja se bavite znanošću možete prepoznati iz određenih informacija one teme koje su bitne za uspostavu istine o Domovinskom ratu. Mislim da je to bio pun pogodak i da je to bila prava stvar. Ovdje ne bi govorio po pitanju ovih brojeva koji su vezani za broj knjiga, broj novaca. Ono što smatramo u klubu HNS-a da je svakako bio veliki doprinos Memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata o sudskim procesima gdje ste vi na osnovu vaše prikupljene građe uspjeli olakšati obranu hrvatskim generalima. Ono što također smatramo da je bitno svakako da je najveći doprinos u stvaranju Hrvatske države da su dali hrvatski građani i hrvatski vojnici ali nikad kao većinski narod ne smijemo zaboraviti da su u tom doprinos dali značajnu podršku i pripadnici manjine u Domovinskom ratu. Mislim da se o toj temi također treba na jedan afirmativni način baš prave građanske države govoriti i da taj njihov doprinos je stvarno nemjerljiv jer kada gledamo u ukupnom udjelu stanovništva u RH ako se ne varam negdje oko 7% su pripadnici ostalih, a ovo je sve većinski hrvatski narod. Pa tako da svi oni pripadnici Slovaci, Mađari, Česi, Srbi, Talijani, Romi, Bošnjaci da ne nabrajam Albanci, Talijani mislim da su oni svi dali značajan doprinos i da mi kao većinski narod moramo svakako zahvaliti svima njima na dužan način da to i stavimo u određenu dokumentaciju određene publicirati. Ono što smatramo da je svakako bitno u predstavljanju i prikazivanju Domovinskog rata da se ne može Domovinski rat na isti način predstavljati i prikazivati uzrastu djece do 4.razreda, 8.razreda, gimnazijalcima pa mislim da tu svakako Dokumentacijski centar uz pomoć znanosti svakako prilagodi da toj djeci ta događanja koja njima su još uvijek daleko oni su premladi da im to bude zanimljivo i da s tim sa pozitivnim utiskom dožive Domovinski rat. Jer djeca koja dolaze oni su drugačiji, oni su osjetljiviji na svoj način su i ne moraju na jednak način doživljavati Domovinski rat. Zadaća nas, zadaća Dokumentacijskog centra da njih uvedemo u najbolji put kako vrednovati i cijeniti i Domovinski rat i hrvatske i branitelje i sve. Evo na kraju ću reći da sa zadovoljstvom mogu reći da klub HNS-a će u potpunosti prihvatiti ovo izvješće i poželiti ravnatelju ne Vladimiru već Anti Nazoru da na jednako uspješan način vodi ovaj centar kao i do sada. Na kraju bih rekao da kod kada god razgovaramo o populaciji branitelja iz Domovinskog rata sve političke stranke a pogotovo mi u Saboru moramo imati posebnu odgovornost da sa raspravama kao što su bile danas kod prve dvije točke budite sigurni da ćemo doživjeti svi prezir kod branitelja da oni to ne očekuju od Hrvatskog sabora. Zato bih kao član Sabora i vaš kolega zamolio vas da uvijek imamo obzira da kada govorimo o tim temema da razgovaramo vrlo odgovorno i da ne raspirujemo nekakve stvari koje nisu potrebne. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Marijana Škvarića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvaženi kolega, vi ste u svom izlaganju istaknuli da zaista zadatak centra je pitanje tumačenja povijesti naročito povijesti od '91.do '95.našeg Domovinskog rata zaista trebamo biti na to itekako ponosni. I ne trebamo se zbog toga nikome ispričavati. I ono što bi naglasio da treba istaknuti a to istinito tumačenje povijesti zato je tu zadatak centra jer evo večeras i u našem Saboru smo također imali osporavanje mnogih navoda nažalost da je netko branitelj da je nešto bilo ispravno i nije bilo ispravno. Jer naposebno što ste vi naglasili da je povijest onakva kakva je moramo se s time ponositi i ako ne izvučemo nekakve zaključke iz te povijesti onda smo i sami krivi ako nam se ponovi. I sadašnjost je također onakva kakva je, ne možemo biti previše isto zadovoljni s njome ali budućnost je ono o čemu moramo voditi računa. A budućnost je ono što ste sami rekli tu istinu i taj dio tumačenja povijesti i naš ponos treba prenijeti najmlađima. Oni moraju od početka u tom dijelu tumačiti i znati što je istina. I ovdje u tom izvješću itekako sam vidio da je možda premalo i radionica i tribina i izlaganja u školama, možda premalo i bilo bi zaista potrebno u tom dijelu se prilagoditi što ste rekli takvo izlaganje imamo mi svi u svim gradovima. Kao gradonačelnik ja vidim … poginulih na groblju gdje imamo i puno branitelja koji su prije svega bili na prvim linijama u Vukovaru koji su već nekoliko puta iznijeli svoju istinu, svoju verziju i svoj sadržaj našeg Domovinskog rata. Evo možda bi na tome trebali poraditi više. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Kolega mislim da ste dobro pratili, ja ću samo u odgovoru na vašu repliku reći možda nema direktne veze centar sa razvojem demokracije ali ja mislim sa kvalitetnim radom Dokumentacijskog centra Domovinskog rata sigurno će unaprijediti i bit će značajan doprinos u razvoju demokracije. Upravo tako, ja sam rekao da mi kao narod imamo slavnu povijest ali svakako u tom dijelu povijesti imamo dijelova koje moramo … jel ako se čovjek suoči sa onim što je netko loše napravio od njegovih to ne znači da je on poražen. Ja mislim da je to po svim zakonima kada čovjek shvati da je pogriješio ja mislim da mu bude odmah i oprošteno. Mislim da u svakom slučaju treba podržavati centar, treba prilagođavati načine prezentiranja kako sam i rekao uzrastima, a koliko znam postoje tribine 1, 2, 3 ali one moraju biti primjerene uzrastu.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime Kluba HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani zamjeniče ministrice, poštovani ravnatelju. Evo, zapravo je bilo lijepo čuti i prethodne govornike da na neki način pozitivno gledaju na rad centra, na rad stručnjaka u tom centru, na rad ravnatelja. Ja ću isto tako poći sa zahvalom starom upravnom vijeću kao što je to istaknuo ravnatelj. Mislim da je to vrlo bitno, mislim da je to vrlo, upravno vijeće koje je bilo niz godina i na neki način davalo usmjerenje i davalo podršku ravnatelju i njegovim stručnjacima, isto tako zaslužno za ove rezultate. I mislim da je to bitno istaknuti. I na neki način postavilo standarde novoimenovanim članovima upravnog vijeća da te standarde nastoje održati. E sa ciljem, sve ono što su kolege iz HNS-a i SDP-a govorili kako bi stvarno imali jednu instituciju koja se bavi tematikom Domovinskog rata, prikupljanjem građe, istraživanjem i na istinitim zaključcima onda te vrijednosti Domovinskog rata prezentirali i na neki način ako baš hoćemo i branili interese Republike Hrvatske koji se zasigurno prije svega traju štititi interesom. S obzirom da je ovdje dosta toga bilo rečeno i aktivnosti na prikupljanju građe i istraživačka djelatnost i izdavačka djelatnost i međunarodna suradnja i aktivnosti prema sličnom centru koji se pokreče kao što je rekao ravnatelj u Mostaru. I pitanje prikupljanja građe vezano za sudske procese u Hagu što samo govori da ovo nije u klasičnom smislu ipak čisto povijesna institucija. Jer njihova aktivnost ima dakle u ovom momentu itekako aktualne reperkusije. Sasvim sam siguran da će aktivnosti vezane za prikupljanje građe vezano i za suđenje šestorici zapovjednika iz Bosne i Hercegovine isto tako na neki način biti bitni sastavni dio centra. Gotovo sto događanja gdje je centar bio, gdje je centar bio aktivan. I na neki način nemamo uz ono što su kolege rekle vezano za vrlo transparentno financijsko izvješće nemamo tu što previše dodati. Međutim, zašto mi između ostaloga raspravljamo o ovom … [[Govornik se ne razumije.]] izvješću. Ne samo zbog toga da bi pohvalili, mada i to trebamo, pohvaliti instituciju i ravnatelja, nego na neki način da bi na temelju izvješća možda mogli raspraviti i o koracima kuda dalje i u kojem smjeru strateški gledano razvijati i ovu djelatnost i centar Domovinskog rata kao takav. Ovdje je bilo spomenuto da je buđet centra negdje oko 3,5 milijuna kuna. I rečeno je da centar kao i ostale kulturne institucije imaju određeni dio sredstava koji je smanjen u odnosu na godinu prije ili na godinu prije. I da u tome centar dijeli sudbinu tih institucija. Činjenica je da bi bilo dobro da i kolege iz HNS-a i SDP-a kada budemo imali proračun dobro pogledaju proračun Ministarstva kulture pa će vidjeti recimo da nezavisna kulturna scena ima duplo više, gotovo duplo više sredstava od centra Domovinskog rata. Da dotacije neprofitnim medijima kada se zbroje iznose gotovo duplo više. To je politički stav. Vjerujem da ćemo onda svi skupa naći snage da budemo tako unisoni u zaštiti djelatnosti ovog centra kao što smo danas kada smo prihvaćali izvještaj. Isto tako bi bilo dobro razmišljati u strateškom smislu kako bi centar trebao djelovati dalje. Da li su potrebni novi prostori za pohranu građa, da li su potrebni novi adekvatni prostori što je sasvim sigurno povezano sa izgradnjom centralnog arhiva u Kerestincu. I ono što bi možda bilo dodatni impuls radu na povijesnoj istini i obrani istina Republike Hrvatske a to je ipak jedna želja koja se spominjala i u ovom Hrvatskom saboru i u nekim drugim, na nekim drugim mjestima po mogućnosti da jednog dana u Republici Hrvatskoj a pod paskom centra bude pohranjena dokumentacija sa međunarodnog tribunala u Hagu. I to je povezano sa izgradnjom novoga arhivskog spremišta. Vi svi ovdje vrlo dobro znate kakva je mogućnost eventualnih manipulacija sa takvim materijalima, ne daj Bože. I smatramo da bi bilo itekako u interesu Republike Hrvatske da ona bude odgovorna za čuvanje te građe. Vjerujemo isto tako i nadamo se da će ova uredba vezana za položaj ustanova u kulturi po vrsti prvoj i drugoj, trećoj vrsti biti ispravljena. Jer je postojalo pet institucija u kulturi koji su bili svrstani u prvu vrstu, to je jako bitno, ne samo zbog nekih koeficijenata koji se i ne moraju uvažiti, ali je strahovito bitno kao politička poruka. I vrlo je nezgodno i izaziva zasigurno pitanja, dvojbe i sumnje ako muzejsko dokumentacijski centar Domovinskog rata bude prije u prvoj vrsti, pa onda odjedanput bude nabrojan među institucijama tzv. treće vrste, nepotrebno. I vjerujemo da će ministarstvo to na temelju evo i ove rasprave sasvim sigurno to revidirati. Kad govorimo isto tako što bi dalje trebalo, sasvim sigurno u novim okolnostima ulaska u Europsku uniju otvara se i mogućnost izraženije međunarodne suradnje. Ja vjerujem upravo da s ovim i novim znanstvenim radom i sa novom stručnom da tako kažem kompetentnošću centra postoje mogućnosti i za međunarodne projekte i za umrežavanje sa srodnim institucijama u Europskoj uniji ali i šire. I mislim da će tu u budućnosti centar moći još intenzivnije i još bolje analizirati prikupljene materijale i plasirati ih da tako to kažem, pa možda i međunarodnoj stručnoj javnosti. Jer ako kažemo da ni naši možda građani nisu dovoljno upoznati onda možete misliti kako je to sa građanima Europske unije. Sasvim sigurno da bi se to sve trebalo naći, te natuknice možda još neke, možda neke ne, i u Strategiji kulturnog razvitka gdje sasvim sigurno ova institucija ne smije biti izostavljena. Vrlo je isto tako loše uz to da institucija bude izostavljena iz tzv. prve vrste kulturnih institucija da su se u kuloarima mogli čuti da će ustanova, da će centar biti fuzioniran sa vojnim …, odnosno spojen sa vojnim …. To bi bilo vrlo loše i zato sam naveo ovaj primjer prikupljanja dokumentacije za pomoć obrani hrvatskih generalima u Haagu. Dakle to ipak nije samo materijal koji možemo svrstati samo pod povijest jer ima direktne reperkusije na ono što se dešava i sada. Bez obzira što tamo rade ljudi koji to proučavaju po povijesnim principima, povijesnoj metodologiji, što se to gradivo pohranjuje po pravilima arhivske struke ipak je taj vremenski odmak itekako mali i ne možemo tretirati to do kraja kao samo povijesnu instituciju. U tom smislu HDZ će i ove godine prihvatiti Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2012. godinu, a ono što su kolege iz SDP-a i kolege iz HNS-a govorili vezano za HRT nećemo govoriti ovom prilikom jer jednostavno te kritike ne bi išle na pravu adresu i ne namjeravamo niti zamjeniku ministrice niti ravnatelju to stavljati na dušu, ali željno očekujemo dame i gospodu iz HRT-a da se konačno ukažu u ovom Visokom domu ako stignu od silnih reformi koje provode pa da konačno raspravimo ta izvješća i da valjda kao saborski zastupnici svih stranaka jer smo u tome bili unisoni ovaj puta ipak sugeriramo neke stvari koje bi se na javnoj televiziji drukčije trebalo prikazivati. Vjerujemo u to, ako ništa onda da će i stručni i argumentirani i hvalevrijedni rad centra potaknuti na to, ako ne već naše riječi. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Ante Babića, pardon dvije replike ali prva je ona uvaženog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolega Mesiću, govoreći o radu Hrvatskog memorijalnog centra Domovinskog rata govorili ste između ostalog zašto je on zaslužan, složio bih se naravno u svemu s vama. I onda ste na kraju, govorili ste i o izdavaštvu, volio bih da ste napomenuli ovu zadnju sedmu knjigu koju je centar izdao, a radi se zapravo o knjizi "Prsten mira i majčinske ljubavi" autorice Slavice Bilić, ujedno i predsjednice Bedema ljubavi, prvog antiratnog pokreta majki i majki koje su svoju djecu vadili iz ralja agresorske Jugoslavenske narodne armije. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Prihvaćam kolega, evo vezano uz vrijeme i nekako uz ovu raspravu mogao sam naravno i trebao sam to spomenuti i hvala vam da ste me na to podsjetili, tim više što sam se i sam u to povijesno vrijeme našao kao jedan od ročnika odsluženika vojnog roka koji nije bio, koji je bio ostao blokiran na nekim područjima i posebno je naravno ta tema interesantna i pokazuje djelovanje, ako hoćete baš i civilnog i građanskog društva u nekim odsutnim trenucima i na taj način vjerujem da je i ovo što ste vi rekli vrijedno dodatno istaknuti i spomenuti.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivice Mandića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo u najvećem dijelu se slažem sa raspravom kolege Mesića, ali ja bih ostao kod onoga da je Memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata prvenstveno javna znanstvena ustanova. Ne bih ju stavljao u nikakav kontekst nikakvih sudskih poteza. Ono što je bilo dobro, da je Dokumentacijski centar odradio dobro svoj posao i da radi kvalitetno i …, da je dio prikupljenog materijala i argumentacije koji se našao u Dokumentacijskom centru pomagao u obrani generala, to je dobro. A zašto je to dobro, jer Dokumentacijski centar pristupa Domovinskom ratu sa povijesnog, znanstvenog i istraživačkog, ono prikuplja građu i tu građu sistematizira. S obzirom da su dobro napredovali, da su mogli dio te građe i sistematizirati, bilo je lako naći materijale koji su išli u prilog obrani optuženih hrvatskih generala. Mislim da na ovim vrijednostima javne znanstvene ustanove i dalje treba graditi budućnost Dokumentacijskog centra Domovinskog rata jer dosadašnjim radom su pokazali da taj posao rade kvalitetno, stručno, znanstveno i da je Međunarodni sud u Haagu prihvatio njihovu argumentaciju.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi kolega, apsolutno nije sporno sve što ste rekli. Dakle, ja sam samo to podcrtao ovo što vi govorite u kontekstu toga da se u jednoj uredbi centar bio svrstan iz prve vrste kulturnih institucija u treću. Prema tome, sve na tragu ovog što vi govorite to nam je popraviti. Jel' tako? I to sam rekao u kontekstu komentara koji govore o eventualnom povezivanju ovoga centra sa Vojnim povijesnim muzejom. I samo sam to argumentirao da to ne bi bilo dobro zbog toga što centar ipak ima na određeni način drukčiju metodologiju rada upravo ovu koju ste vi spomenuli, apsolutno nema spora za razliku od muzeja. Baš zato što se slažem s vama da na tome treba ustrajati na ovakvom načinu rada. Zato sam to rekao kao argument za očuvanje autonomnosti ako baš hoćete ove institucije.
Hvala lijepo. A sada će u ime Kluba zastupnika HDSSB-a riječ uzeti poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Nazor, poštovani zamjeniče ministrice kulture kako smo jučer saznali poštovani akademiče, zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru preostali u ovoj poslijepodnevnoj raspravi i Klub zastupnika HDSSB-a će se svakako pridružiti svim ovim pohvalama koji su predgovornici iznijeli o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata i u onome što je rad Memorijalno-dokumentacijskog centra kako u svim ovim aspektima koji su već navođeni pa da sad ponovno ne ponavljam, ali tako i osobnost i javni istupi, javna pojavnost samog ravnatelja Memorijalno-dokumentacijskog centra zapravo znatno pridonijela većoj učestalosti ne samo tema o Domovinskom ratu već i određenih istina i činjenica o Domovinskom ratu koje su vrlo često i na žalost i u Hrvatskoj vrlo često podložne razno raznim i to vrlo proizvoljnim interpretacijama, a da o interpretacijama koje dolaze izvan Hrvatske a poglavito sa istočnih strana i ne govorimo. Ovo ljeto smo se susreli kroz jedan od odbora sam se ja barem susreo i kasnije na plenarnoj sjednici sa prijedlogom Vlade koji je pretvoren u odluku, a odluka je kasnije izglasovana u Hrvatskom saboru o tome da se promijeni sastav Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalnog dokumentacijskog centra, dakle Upravnog vijeća s time što je obrazloženje predlagatelja tada bilo, dakle bio upit da li je pitanje njihovog rada, da li su ti ljudi loše radili. Ne, dakle ti su ljudi odlično radili. Akademik Šanjek je odlično radio, sve je krasno međutim kaže zamorio se materijal, ljudi se zamorili iako su oni tvrdili da se uopće nisu zamorili i da postoji potreba da se njih zamijeni. I tako se ovo ljeto, naravno voljom većine u Hrvatskom saboru, promijenilo 5 od 7 članova Upravnog vijeća uključujući i predsjednika Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata. Na mjesto predsjednika tom je odlukom ovog ljeta stavljen Kruno Kardov, jedan mladi solidan znanstvenik sa Filozofskog fakulteta star 36 godina. Dakle, u naponu zapravo zaista radne snage. Mi smo se tada zaista pitali zašto se jednog mladog znanstvenika koji zapravo treba biti u nekakvim izvršnim, u izvršnom radu zašto ga stavlja na mjesto predsjednika Upravnog vijeća jedne ovakve ustanove. Inače, najviše vezan svojim radom za Dokumentu, taj gospodin. Dokumenta se što se našeg stava tiče o Domovinskom ratu nismo suglasni sa većinom stavova koje je Dokumenta promovirala o Domovinskom ratu i o događajima koji su slijedili poslije Domovinskog rata. Također upravno vijeće to su nadalje također ljudi od 36, 38 godina još neki. Također smo imali veliku primjedbu na imenovanje, na prijedlog i kasnije imenovanje gospodina Čedomira Višnića u Upravno vijeće. Radi se o gospodinu, mislim da je to bio prijedlog iz Ministarstva kulture pomoćniku ministrice koji je star 53 godine, međutim koji je svojim javnim radom i javnim djelovanjem naše mišljenje je bilo nije osoba koja je prikladna za naći se u Upravnom vijeću Hrvatsko memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata. Jedna vijest koja nije tako stara, intervju 7.1. ove godine za … [[Govornik se ne razumije.]] ide ovako. Dakle citat: "Ako se generalno ocjenjivala situacija na prostoru bivše Jugoslavije tema bi se lako pokrila onom lakonskom narodnom izrekom "ne zna se gde je gore". Zna se ipak jedno najgore je kod sebe u Hrvatskoj. Hrvatska je zaista rešila srpsko pitanje." Dakle, to je citat izjave tog gospodina iz siječnja ove godine u mediju. To je također gospodin koji je dakle po svojoj dužnosti predsjednik Srpskog kulturnog društva "Prosveta" o čemu, to je o.k. Međutim, čovjek koji je Ivu Vojnovića svrstao u srpsku književnost, među srpske književnike, koji ima ozbiljnih problema od srpske zajednice zbog optužbi za plagijat jedne knjige, jednog rada i koji zapravo svojim stavovima koji nisu afirmativni prema Domovinskom ratu mi smo smatrali da postoji ozbiljne zapreke oko tog imenovanja. I dalje to smatramo i smatramo da to nije bila jedna dobra kadrovska odluka. Kad je riječ o radu samog centra i također ovome što je gospodin Nazor kazao vrlo je važno, a to se kod nas i u javnom govoru i u političkom govoru a posebice kad naši političari neovisno o kojem rangu se radilo izađu izvan granica RH tada kad se govori o Domovinskom ratu tada iza svake rečenice dolazi ali. I mi, pa i mi to vrlo često u Hrvatskom saboru koristimo to ali. Dakle, ali "Oluja" je bila sjajna pobjedonosna oslobodilačka akcija ali, Domovinski rat je bio sjajan, trajao je godinama, mi smo uspjeli obraniti Hrvatsku ali. Akcija "Bljesak" je bila brza, učinkovita ali. Dakle, i taj ali prati svaki javni govor o Domovinskom ratu posebice kad se izađe izvan ovih tema koje se izravno na neki način referiraju na Domovinski rat. Ili kad je riječ o sudjelovanju hrvatske vojske u ratu u BiH tad taj ali dolazi jedan za drugim, ne jedan. I mislim da vi ste spomenuli doprinos i važnost sudjelovanja u obrani BiH protiv velikosrpske agresije. Međutim, ta teza mislim da u velikoj mjeri nije prisutna u javnom govoru već se teza o agresivnom djelovanju hrvatske vojske u BiH provlači već praktički 20-ak godina i neprekidno se provlači i neprekidno je prisutna i neprekidno se ponovno fabricira i refabricira. I bez obzira na znanstvene činjenice i dokaze koji se stalno prikupljaju i koji nedvojbeno govore o tome da je hrvatska vojska sudjelovala u obrani Republike BiH od velikosrpske agresije i da su akcije u jednom dijelu BiH bile dio operacije iz oslobađanja RH i da su tu bili sklopljeni bilateralni valjani ugovori usprkos tome stalno iznova se iz jednih praktički jednih te istih krugova stalno taj ali koji polako tijekom ovih godina jel' u raznim oblicima je pokušavao biti pretvaran u različite tužbe, optužbe, optužnice, razne hipoteke i slično što se stavljalo zapravo na teret u prvom redu Hrvatskoj državi. Također, kad je riječ o akciji "Oluja" uvijek nakon reda hvalospjeva dolazi red ali dogodilo se, dogodili su se neki događaji. U svakom su se ratu dogodili neki događaji. Još nije bilo rata u kojem nije bilo nekih događaja kao što ga nema ni danas u ovom trenutku na svim ratištima ovog svijeta i u javnom govoru našeg predsjednika sadašnjeg i njegovog prethodnika ponovno to isto ali susrećemo. I zato vas ja pozivam u ime našeg kluba da zapravo nastavite ovako kako ste i dosada radili zapravo na vjerodostojan sustavan način prikupljati dokumente koji govore o činjenicama, svjedocima, događajima i svemu onome što je vezano za Domovinski rat. Bili smo također svjedoci da je bezrazložno i zapravo opet prisilom većine ukinut i Ured za istraživanje komunističkih zločina. Taj je ured pripojen Ministarstvu branitelja. U ovom kontekstu ja mislim da bi bilo sretnije da je taj ured bio na neki način pripojen ovom centru pa da je djelatnost centra možda proširena. U svakom slučaju bilo bi zajamčena zasigurno puno veća autonomija nego što danas taj Ured za istraživanje komunističkih zločina ima kao nekakav pododsjek unutar Ministarstva hrvatskih branitelja. Prema tome na kraju zaključno Klub zastupnika HDSSB-a u svakom slučaju podržava ovo izvješće, pozdravlja vaš rad i pozivamo vas da na isti način s istom kvalitetom i odgovornošću nastavite taj rad i u budućnosti. Hvala.
Hvala lijepo. Sada bismo prešli na pojedinačne rasprave. Prva će biti ona uvaženog zastupnika Zvonka Milasa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine Nazor. Pa ja ću doista pokušati što kraće reći nekoliko riječi o radu centra iz razloga što svi moji prethodnici su više-manje rekli sve i to otprilike onako kako ja to vidim i kako mislim. Ono što ću odmah na početku naglasiti, upravo ovo s čim je maloprije završio kolega Đurović još jednom ću vam izraziti potporu i svesrdno poduprijeti upravo onaj dio koji se odnosi na događanja kroz rat u BiH. Dakle, upravo taj dio zbog kontroverzi, zbog svega onog što se događalo, zbog toga što ne mogu i ne bi smjeli kojekakvi slobodni strijelci neargumentiranim subjektivnim paušalnim i da ne upotrijebim kakav gori pridjev pristupom govoriti što, kako i kada se događalo i zbog čega u BiH. Dakle, definitivna činjenica je, to se moglo vidjeti i prilikom prošlogodišnjeg izvješća kao evo i sada gdje vidimo da će konsenzusom izvješće biti prihvaćeno da je Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar doista postao ili već duže vremena je pa najbitnija znanstvena ustanova koja se bavi pitanjima Domovinskog rata. Sam strateški pristup omogućuje prikupljanje, sređivanje gradiva, radi se na razvoju zaposlenika u znanstvenike koji će o Domovinskom ratu o onome što rade pisati i govoriti stručno i argumentirano i kroz svoj znanstveni razvoj dat će prioritet upravo onim povijesnim izborima koji će velim apsolutno istinito nuditi objašnjenja i prezentirati sve ono što se događalo. Naravno … stručnu literaturu kao i druge oblike i druge aktivnosti koje će donijeti potpunijoj i jasnijoj što objektivnijoj slici Domovinskog rata. Centar radi intenzivno na prikupljanju arhivske građe koja se čuva kako smo vidjeli odnosno pročitali u spremištu u Kerestincu u primjerenim uvjetima. Svrha je zaštita i sprečavanje daljnjeg oštećenja, nadalje radi se na digitalizaciji građe kako bi je sačuvali za vrijeme koje dolazi. Sve to iziskuje apsolutno velika sredstva i rekao bih kadrovsku puno više ili nešto više ljudi nego što danas centar ima. Zato treba vjerojatno neka bolja situacija u gospodarskom smislu u Hrvatskoj, ali mislim da bi to mogli iz ovog Doma naglasiti kao jedan prioritet ili veliki prioritet u sagledavanju svega onoga što će u idućem proračunu odnositi se na rad centra. Bogata izdavačka djelatnost centra s preporukama da ta izdanja trebaju biti na stranim jezicima, evo samo nekoliko primjera dakle prema preporukama da to treba biti na stranom jeziku centar je u prošloj godini objavio fotomonografiju Zvonimira Tanockog Vinkovci u Domovinskom ratu, nadalje znanstvenu studiju Mirka Valentića "Ware games Croatia" dakle 1991.-1995. itd. Prikupljane su knjige, kupovane izmjenjivanje, sudjelovanje na preko 100 različitih znanstvenih skupova, izložbi i svega drugog, dakle aktivnost centra je zaista nepregledna, a u svrhu prikupljanja i argumentiranog odnosno objektivnog pristupa svemu onome što se događalo u Domovinskom ratu. Naravno da tu treba neću reći pohvaliti ali istaknuti i samog gospodina Nazora koji je kroz svoj javni nastup dao centru jednu posebnu razinu svojim znanstvenim pristupom svemu onome o čemu je govorio kroz različite vrste, da li je to bilo televizijske emisije, tribine ili nekakvi intervjui u tiskanim medijima, dakle on je ta lokomotiva koja svemu tome daje jedan poseban štih. Ono o čemu ću se još kratko osvrnuti o čemu je također govorio kolega Đurović je upravno vijeće, ja isto koristim priliku zahvaljujem se na dosadašnjem radu u Memorijalnom centru i moram reći da sam također bio vrlo neugodno iznenađen načinom razrješenja vijeća ne ulazeći uopće u stručnost niti u bilo kakav dio biografije ljudi koji danas jesu članovi i koji vode to vijeće iz razloga što Memorijalni centar dobija za svoj rad konsenzusom pohvale itd. pa vjerojatno i to vijeće koje je do tada bilo dalo neki svoj obol uspješnom radu centra. A objašnjenje koje nam je dano da se vijeće mijenja iz razloga osvježenja, dakle to je po meni doista besprizorno smiješno. Moglo se bilo što drugo navesti ali dostaviti nam dokumentaciju o novim članovima gdje jedan od članova na stranici formata A4 na tri rečenice gdje čak mislim da nema ni njegovog imena i prezimena postaje član vijeća spomenuo ga je kolega Đurović. Pa mislim da je to ne omalovažavanje samo nas kao članova odbora nego upravo Sabora i svih ovdje počev od predsjednika pa do zadnjeg saborskog zastupnika po principu šta se imamo truditi i bilo kome objašnjavati to će i onako biti kako mi hoćemo. Pa ni i mi baš moram biti iskren ne bavim se dugo politikom i još mi ne ide u glavu da politika zaista može na svim razinama i u svim mogućim situacijama dovesti neke stvari koje su uspješne koje su za primjer jednostavno da ih dovede do apsurda. Zato bi apelirao ako ništa drugo, na koncu i Memorijalni centar je sam doveden u situaciju pa čak mislim i kolega Nazor time da je s njim razgovaramo itd. ali ne dužim o tome. Mislim da uspješnost mora biti kriterij, a sve drugo mora ostati po strani kada je riječ o Domovinskom ratu o radu Memorijalnog centra i evo na koncu još jednom zahvaljujemo gospodinu Nazoru na predanosti kao i njegovim djelatnicima i svesrdno podupirem njihov rad i želim da tako nastave i ubuduće. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Zadnja pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Hrvoja Nekića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, zamjeniče ministrice, ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Evo zaista mi je zadovoljstvo nakon ovih rasprava današnjih gdje palo po meni možda i previše drugih riječi, možda nekih i neprimjerenih neprimjereno je govoriti o ovoj temi o kojoj se zapravo svi slažemo. Ovom prilikom zaista želim dati podršku i potporu radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra i njegovu doprinosu na otkrivanju istine o događajima iz Domovinskoga rata. Značaj formiranja i rada centra ogleda se u činjenici da veliki broj ljudi nema prave informacije o Domovinskom ratu nego samo one informacije koje plasiraju razno, razni mediji i to na način na koji njima odgovara što često puta nema previše veze sa istinom i sa konkretnim činjenicama. A posebno je problem što mlađe generacije a i sam spadam u tu generaciju vrlo malo znaju o Domovinskom ratu na način na koji im to prezentiraju dakle mediji kao što sam već rekao. I upravo na taj način stvara se jedna kriva slika i krivi dojam o agresiji izvršenoj na Republiku Hrvatsku. Važnost centra ogleda se u tome što centar prikuplja, objedinjuje, sređuje i zaštićuje svu dokumentaciju i sve podatke nastale u Domovinskom ratu i vezane uz rat a što je od izuzetnog značaja iz razloga što svi koji žele mogu zaista na jednom mjestu i iz prve ruke dobiti konkretne i prave informacije o samim događajima vezanim uz Domovinski rat. Danas smo čuli i bilo je govora o godini osnivanja znači samog centra, znači da se moglo ranije sigurno se moglo. Međutim za dobre namjere nikada nije kasno i već se sada vidi da je centar opravdao svoj osnutak. Dakle, istina o domovinskom ratu bila bi zasigurno potpunija i vjerodostojnija kada bi se u javnosti mediji više koristili građom samog centra i svom arhivom kojom taj centar raspolaže. Isto tako želim naglasiti i činjenicu kako je centar veliki dio svoga rada posvetio ratnim temama o kojima hrvatska javnost ništa ili vrlo malo zna. Evo dati ću vam samo jedan primjer, dakle to su teme poput protjerivanja, stradavanja i ubojstva Hrvata sa područja drugih država bivše Jugoslavije. Posebno želim pohvaliti rad odjela za arhivsko gradivo koji uz redovnu djelatnost, svakodnevno obrađuje, istražuje zaprimljene zahtjeve od raznih institucija i na taj način doprinosi otkrivanju istine o Domovinskom ratu, prikupljanju i zaštiti arhivskog gradiva. Nadalje, ono što je izuzetno za pohvalu, dakle odjel je prikupljao dokumente vezane i uz obranu naših generala, radio na pripremi, prikupljanju i selekciji raznih dokumenata iz Domovinskog rata, na selekciji memoarskog gradiva kao i na kulturnoj, prosvjetnoj i izdavačkoj djelatnosti. Treba naglasiti a to je ono što su i kolege prije mene spominjali dakle da je u relativno malo vremena sa ograničenim sredstvima napravljano jako puno. Posebno je pohvalno što je centar nastavio sa ulaganjem u školovanje svojih zaposlenika što smatram da je od iznimne važnosti da se o Domovinskom ratu govori i piše stručno i argumentirano. Bitno je reći da bi teme iz Domovinskog rata trebale imati naravno znanstveni i dokumentarni pristup a ne paušalni a takav pristup zasigurno imaju zaposlenici i djelatnici centra. Što je važno za reći da je djelatnicima centra potrebno regulirati lakšu dostupnost gradiva vezane uz Domovinski rat i na taj način im osigurati prikazivanje samih činjenica u pravom svjetlu i u svjetlu kakvu on zaslužuje. Na kraju želio bih reći kako centar daje izniman doprinos u otkrivanju istine o Domovinskom ratu, o iznošenju činjenica i stvaranju objektivne i potpune slike o agresiji na Republiku Hrvatsku. I iz tog razloga naravno podržavam ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepo. Da li bi htio uvaženi docent Nazor završnu riječ reći? Izvolite.
Zahvaljujem na lijepim riječima. Evo, ukratko samo, znam da je već strpljenje pri kraju. Kolega uvaženi zastupnik je rekao nešto što je vrlo važno, što smo i prošli put u izvješću o radu centra naglasili na kraju, to je ta medijska slika. I ovdje je spomenuto da je centar kasno osnovan, to se više ne da promijeniti, to je istina. Kasnimo 10 godina, to je bez sumnje. Međutim, upravo javna televizija, ja se ne želim miješati u rad televizije ali je činjenica da su mnoge kontroverze o Domovinskom ratu nametnute u medijskom prostoru. Ima li išta jednostavnije nego te kontroverze staviti javnosti na uvid na način da se ono što je sporno raspravi u udarnim terminima sat i pol, dva, sa ljudima koji su, znači za i protiv. To je tako jednostavno pa da vidimo tko maše dokumentima a tko maše praznim riječima ili navodnim, onom riječju navodno se dogodilo. To je tako jednostavno da nema ništa jednostavnije, ali jednostavno toga nema. I prošle godine sam zamolio da i Sabor u tom smislu nešto proba promijeniti jer to je tako jednostavno, postoje znanstvenici koji se bave razdobljima određenim i znaju problematiku i mogu o tome govoriti. Metodologija je jednostavna, uzrok, kronologija, tek onda možemo govoriti o posljedicama. Kriteriji moraju biti isti kada je riječ o povijesti kao znanosti za cijelo 20.-to stoljeće ako hoćemo biti vjerodostojni, ne možemo na jedan način tretirati događaje iz '41., '45., na drugi način iz '91., '95. i to stalno ponavljamo. To je stav vjerodostojnosti. Ti kriteriji moraju biti jednaki i kaže metodologija se mora poštivati i ajmo samo od toga početi. Zašto je više odskenirano dokumenata ove godine u odnosu na prošlu? Imamo dva pripravnika koja rade isključivo na tome. Iskoristili smo ove mogućnosti koje se pružaju. Financijsko izvješće, ja moram zahvaliti svojim kolegicama koje rade u službi financijskoj i pravnoj, po jedna radi u svakoj od tih služba i nosi sav teret i pravne problematike i financijske problematike centra. Za sve ovo što ste pohvalili centar to su zaslužni relativno mladi djelatnici, uz nas par starijih. Prije svega, tu bih zahvalio svom kolegi višem arhivistu Mati Rupiću koji je svojim iskustvom mnogo pomogao mladim ljudima koji rade u centru da steknu ta znanja iz arhivske djelatnosti, a svi su oni povjesničari i to je jedno školovanje prema doktoratu iz znanosti iz povijesti nešto sasvim normalno i poželjno za jednu ovakvu ustanovu. Mi imamo sad četiri doktora znanosti, trenutno još šest kolega na školovanju i vjerujemo da će uskoro centar biti još bogatiji sa time. Terenska nastava je ovdje spomenuta, ona je nezaobilazna. Vi ne možete osjetiti ni razumjeti sve ono što su ti momci i djevojke proživljavali ako ne prođete Velebit, ako ne prođete Maglaj, Dinaru, prođite obranu linije Vukovara o kojem sad pričamo toliko. Morate biti na licu mjesta i morate čuti ljude koji su bili tamo. Ja priznajem, moja percepcija događaja u BiH bila je sasvim drugačija dok sam čitao samo novine, neke od novina, od one koju imam danas kad imamo ogromno gradivo HVO-a i kada smo prošli praktično to BiH od Save, Orašja preko srednje Bosne do Mostara i čuli ljude kako pričaju tamo. To je jedno iskustvo koje je nenadoknadivo. Izlaganja u školama. Nikome se ne nudimo, ali niti jedan poziv u školu nismo odbili i mogu reći onaj tko nas je zvao zove nas opet, posebice sada kada je riječ o okupaciji Vukovara. Tu smo prezauzeti upravo predavanjima u školama. Strateškim ciljevima u našoj strategiji na kojoj inzistira i Ministarstvo kulture i Vlada naveli smo dugoročno kako planiramo djelovati. Svakako tu je međunarodna suradnja o kojoj je bilo riječi i tu su ta spremišta koja jednako muče naš centar kao i ostale arhive u Hrvatskoj, ali to je jedna situacija koja će se rješavati postupno. Bitno je da sad imamo uvjete i mogućnosti za rad i da nam je to trenutno omogućeno. Što se tiče gradiva iz Haaga, zajedno sa Hrvatskim državnim arhivom mi to možemo odraditi, ne sami ali zajedno sa Hrvatskim državnim arhivom koji ima stručne ljude i koji ima iskustvo, ali opet taj nesretni prostor će se nametnuti kao problem samo to je jedno drugo pitanje o kojem ne odlučujemo mi ovdje u Hrvatskoj. Krajnji cilj ovoga centra je leksikon Domovinskog rata, ali do toga je dalek put još. Prije svega, meni je teško govoriti o bilo čemu dok je ogromna količina gradiva nesređena, a gradivo je temelj na kojem ćemo donositi zaključke i u središnjem vojnom arhivu i u našem centru još predstoje godine i godine rada da bi se to gradivo sredilo. Nažalost svi ste u pravu kad spominjete, kasno se počelo. Mi se trudimo nadoknaditi koliko je moguće. Ti mladi ljudi zaista kao ravnatelj njihov mogu samo riječi hvale izraziti, nije problem ostati ni prekovremeno, ni subotom doći na posao ako treba i odnositi, nositi i uz ovakav jedan entuzijazam i znanstveni pristup vjerujem da ni krajnji rezultati neće izostati. I na kraju, mi smo zahvaljujući tome što su nama kolegice i kolege doktorirali ostvarili smo uvjete za istraživački odjel koji je također dio centra i upravo ćemo kroz taj istraživački odjel tu međunarodnu suradnju ostvarivati. I ove godine su nam dva djelatnika bila u Rotterdamu na jednoj međunarodnoj konferenciji, istina je da nas sve to puno košta ali neophodno je stjecati te međunarodne odnose prijateljstva, iskustva i evo tom cilju ćemo nastaviti. Što se tiče osobe s invaliditetom koju smo zaposlili, zahvaljujem Ministarstvu kulture na razumijevanju koje je omogućilo da se ta osoba zaposli. Zaista je osoba koja svoj posao odrađuje iznimno kvalitetno i marljivo i odgovorno i mislim da nam puno doprinosi jer je i kreativna i mislim da je oplemenila i naš prostor i kolege koje rade sa dotičnim kolegom. Evo hvala vam još jedanput na podršci i na lijepim riječima i toliko od mene.
Hvala lijepo. S time bismo zaključili raspravu o ovoj točci i naravno glasovanje o izvješću bit će kad se steknu uvjeti za to.
Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2012. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2012. godinu. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen jednoglasno sa 116 glasova za.
A sada bismo prešli na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2012. godinu Hrvatska narodna banka podnijela je ovo izvješće temeljem članka 62. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Prijedlog ste primili u pretince. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi viceguverner gospodin Relja Martić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, dobra večer. Otkad je ušlo u krizu nakon snažne kontrakcije i potrošnje investicija početkom 2009. godine hrvatsko gospodarstvo se vrlo teško oporavlja. Hrvatski BDP u '12. godini je pao realno za 2% i to je ujedno bila četvrta godina za redom u kojoj je gospodarska aktivnost padala ili stagnirala tako da je u odnosu na vrh poslovnog ciklusa iz 2008. godine, pad kumulativno iznosio gotovo 10%. Daleko najjači negativni učinak na taj pad u prošloj godini dala je daljnja kontrakcija osobne potrošnje -1,8% i nastavak jakog pada investicija od 0,9%. Osobna potrošnja se smanjivala jer je padao i raspoloživi dohodak stanovništva. Svi elementi koji ga čine su zabilježili negativna kretanja, broj zaposlenih, stopa nezaposlenosti, prosječna mjesečna bruto plaća u realnom izrazu, masa neto plaća i nominalno i realno, smanjivali su se realno transferi stanovništvu i ostali neto dohoci, stanovništvo se razduživalo, razina tzv. potrošačkog optimizma bila je niska. I investicije su padale već četvrtu godinu za redom zbog negativnog djelovanja domaće agregatne potražnje, zbog visokih rizika i neizvjesnosti, stanja u okruženju, u zemljama Europske unije i općenito u svijetu. Smanjivale su se jer su izostale inače najavljene jače investicije javnog sektora dijelom i zbog situacije u fiskusu. Ali najveći je problem u tome što u uvjetima kada fiskalna politika objektivno ne može biti poticajna u željenoj mjeri jer za takvo njeno djelovanje nema prostora izostaju značajnije privatne investicije. Prije svega bilo bi dobro da su to inozemne izravne investicije u proizvodnje investitora koji ovdje dolaze sa proizvodnjom ali i sa osiguranim tržištem za te proizvode u EU i šire. Jer to bi bilo najbrže, odnosno to bi najbrže pokrenulo i zapošljavanje, time i osobnu potrošnju naravno i sam izvoz, time u krajnjoj liniji rast BDP-a. Razlozi izostanka takvih investicija očito se nalaze i u svim onim elementima zbog kojih Hrvatska tako nisko stoji u raznim međunarodnim rang listama uvjetima poslovanja i ulagačke klime, kao i kod rejting agencija. Tu ih ne moramo posebno ponavljati. Za razliku od potrošnje i investicija treća glavna sastavnica BDP-a eksterni sektor generirao je slab pozitivan doprinos rastu BDP-a ali prije svega zbog pada uvoza, a to je opet povezano sa situacijom u domaćoj investicijskoj potražnji i elementima domaće potrošnje. Tako je Hrvatska nakon dugo niza godina, zapravo Hrvatska je nakon, još nakon rata prvi puta izašla iz zone ponekad vrlo dubokog deficita tekućeg računa platne bilance i zakoračila u zonu suficita. Na žalost to je daleko manje rezultat povećanja međunarodne konkurentnosti gospodarstva i izvoznih uspjeha, a prije svega je to posljedica kontrakcije uvoza, tj. posljedica same krize i prekida jednog neodrživog modela rasta BDP-a. Kada u takvim uvjetima makro ekonomskim govorimo o monetarnoj politici u 2012. godini, o njenom karakteru imajući na umu i njenu osnovnu zakonom utvrđenu zadaću možemo ponoviti u stvari ono što smo ponavljali i govorili nekoliko prethodnih godina. Monetarna politika je sve ovo vrijeme bila kontra ciklička, to znači i prije krize ali i od izbijanja krize bila je izrazito akomodativna i Središnja banka je kreirala i osiguravala visoku likvidnost sustava. Od tada pa do danas u bankarskom sustavu HNB održava visoku likvidnost koja i to viškove koji se u pojedinim razdobljima kreću i do desetak i više milijardi kuna. To ponavljamo prije svega zato jer to i jest bilo osnovno opredjeljenje i svjesno vođeno obilježje monetarne politike, pa je to tako bilo i u 2012. godini koja je predmet ovog izvješća. Ali također isto tako radi ponavljajućih zamjerki o navodnoj restriktivnosti monetarne politike koja navodno ne vodi računa o situaciji u gospodarstvu kao što to recimo vodi američki Fed ili Europska središnja banka. Možda do takvog ponegdje prisutnog razumijevanja naše monetarne politike dolazi zbog toga što se pri njenom vođenju Monetarna centralna banka nije koristila istim mjerama koje koriste Fed i ISB, no tu usporedbe nisu moguće jednostavno zato što HNB djeluje u drugačijim uvjetima. Naša kuna nije svjetska rezervna valuta kao što su to dolar i euro. Centralne banke izdavatelji tih valuta u stvari imaju jednu posebnu privilegiju u vođenju monetarne politike i zato stoga imaju na raspolaganju i drugačiji instrumentarij i nemaju ograničenja koja ima Hrvatska centralna banka i hrvatska monetarna politika. Ali krajnji rezultat jest isti, krajnji monetarni rezultat je sličan. To je obilje jeftinog novca Središnje banke i vrlo niske kamatne stope na tržištu novca. Međutim, i pored tog novčanog obilja da to tako nazovem jedno od temeljnih pitanja kojima se nekoliko godina bave centralne banke zemalja EU i drugih je kako ta visoka likvidnost može naći i treba naći put do gospodarskih subjekata. Jer i u mnogim drugim zemljama uključujući i SAD i zemlje euro zone i Veliku Britaniju i druge, bez obzira na ekskluzivnu monetarnu politiku koju centralne banke svih tih zemalja vode, politiku tzv. kvantitativnog popuštanja krajnji kreditni rast je zadnjih nekoliko godina bio blizu nule ili čak negativan. Razlozi su dvostrani. S jedne strane to je oklijevanje banaka da kreditiraju zbog povećanog kreditnog rizika u ogrušenju ekonomske stagnacije i krize i potreba dokapitalizacije, a s druge strane možda još i više u smanjenoj potražnji za kreditima. Dapače u razduživanju samih gospodarskih subjekata i stanovništva. Tu ću i ovaj put dodati jedan naš hrvatski značajni element koji utječe na sposobnost poduzeća da uzimaju nove kredite, a to je izrazito niska kapitaliziranost hrvatskih poduzeća i izostanak slobodne imovine koja bi mogla bit pogodan kolateral. Zato je kao što sam rekao HNB i u dvanaestoj stvarala povoljnu klimu za pokretanje kreditnog rasta razinom ukupne likvidnosti u bankovnom sustavu ali je i dodatnim specifičnim mjerama izravno adresirala druge razloge smanjene ponude i potražnje za kreditima kao što su to nesklonost rizicima, cijena kredita i drugi uvjeti. U dogovoru sa HBOR-om, Ministarstvom financija i poslovnim bankama pokrenut je bio novi program poticanja kreditiranja koji je po uzoru na modele A i A+ iz 2010. i 2011. godine temeljio na sindiciranom kreditu banaka HBOR-u, a čije se financiranje bilo osiguravalo dodatnom emisijom primarnog novca od strane HNB-a spuštanjem stope obvezne pričuve za 1,5 postotni bod i tako da su ta sredstva de facto banke koštale 0% kamate. Time je oslobođena nova likvidnost u iznosu od 4,2 milijarde kuna i 119 milijuna eura. Program kreditiranja bio je dodatno potaknut proširenjem obuhvata likvidnih deviznih potraživanja u visini od 50% iznosa kredita banaka danih u sklopu programa. Nadalje, ublažena je i odluka o minimalnoj deviznoj likvidnosti uključivanjem eurskih trezorskih zapisa Ministarstva financija u devizna potraživanja u iznosu od 764 milijuna eura. Promijenjene su i odredbe supervizijske regulative povezane sa upravljanjem … rizikom kojima su ublaženi zahtjevi za održavanje minimalnog koeficijenta likvidnosti. To je bila ustvari naša inačica niza sličnih pokušaja u drugim zemljama poput poznatog Programa "Funding for lending" Engleske središnje banke. Programom su osigurani krediti krajnjim korisnicima po kamatnim stopama znatno ispod tržišnih pri čemu je ukupna prosječna ponderirana kamatna stopa za krajnje korisnike kredita iznosila 3,7%. Zbog visoke likvidnosti banke su znatno smanjile svoje financiranje na tržištu novca. Prinosi na trezorske zapise Ministarstva financija također su krajem godine pali na svoje dotad najniže razine za sva dospijeća i za sve valute. Dugotrajno razdoblje dobre likvidnosti financijskog sustava pridonijelo je i blagom smanjenju aktivnih kamatnih stopa banaka u '12. godini, pasivne su se kamatne stope zadržale otprilike na istim razinama. Ipak, oporavak kreditnih agregata je izostao, a neto domaća aktiva monetarnog sustava se zamjetno smanjila. U njenoj strukturi blago su se smanjili plasmani nebankarskom sektoru dok su plasmani državi nastavili rasti, čak za 8,9%. Time se izloženost domaćih banaka prema središnjoj državi nastavila povećavati, a mjerenim udjelom plasmana tom sektoru u ukupnim plasmanima njihova se izloženost u godinu dana prema državi povećala za 4 postotna poena. Dok se neto domaća aktiva smanjila s druge strane neto inozemna aktiva monetarnog sustava se snažno povećala, a njezin rast bio je gotovo u potpunosti rezultat smanjenja samog inozemnog duga poslovnih banaka, u prvom redu duga njihovim većinskim stranim vlasnicima. Ukupni rezultat takvih kretanja neto domaće aktive i neto inozemne aktive jest povećanje ukupnih likvidnih sredstava u bankarskom sustavu, dakle taj tzv. M4 za 7,9 milijardi kuna ili 33,3% pri čemu se kvazi novac povećavao znatno više i brže nego novčana masa. Ali ti pokazatelji pokazuju da uz pad, realan pad BDP-a od 2% i nisku inflaciju de facto monetarna politika nije imala karakteristike restriktivnosti. Kad govorimo o primarnoj zadaći Središnje banke, a to je inflacija, kontrola inflacije, treba reći da se inflacija potrošačkih cijena ubrzala tijekom '12. godine te je njezina prosječna godišnja stopa s 2,3% koliko je iznosila u 2011. godini povećana na 3,4% u '12. Pri tome glavni razlozi povećanja razine cijena u '12. u odnosu na '11. godinu nije bila monetarne prirode nego je to bio rezultat administrativnih poteza. Prije svega to je bilo povećanje PDV-a sa 23 na 25% u ožujku te poskupljenje električne energije i plina u svibnju 2012. godine. To pokazuje i tzv. "temeljna inflacija", dakle mjera inflacije što ne uključuje cijene poljoprivrednih proizvoda i cijene koje se administrativno reguliraju. Ona se zadržala na niskoj razini. Povećala se sa 1,8% u 2011. na 1,9% u 2012. godini. Stabilnost tečaja kune već neko vrijeme nije zakonom eksplicitno određena zadaća HNB-a ali je njen posredni cilj. To je i sidro koje drži inflaciju pod kontrolom, ali i zbog visoke … gospodarstva čuva stabilnost financijskog i ukupnog gospodarskog sustava. HNB ne vodi politiku fiksnog nego relativno stabilnog tečaja u odnosu na euro tako da u odnosima sa drugim svjetskim valutama prema dolaru, švicarskom franku, funti, jenu kuna dijeli sudbinu eura. Tijekom '12. tečaj kune u odnosu na euro je varirao uskim okvirima i na kraju godine je bio svega za 0,2% slabiji nego na početku godine, ali prosječni tečaj tokom cijele godine bio je za 1,1% slabiji od prosječnog tečaja godinu dana prije. U odnosu na dolar međutim kuna je zbog kretanja eura dolar oslabila za osjetnih 9,5%, prema jenu za 9,4%, prema funti je oslabila za 8,2%, prema franku se nije bitno mijenjala a sve je rezultiralo ukupnom nominalnom efektivnom deprecijacijom kune od 2,2%. U cijeloj godini HNB je intervenirao 5 puta na međubankovnom tržištu deviza. Obavio je nekoliko po volumenu vrlo značajnih transakcija sa Ministarstvom financija i ukupni rezultat svih tih kupoprodaja deviza na deviznom tržištu i sa ministarstvom bio je neto otkup od 104 milijuna eura. Tako da su ukupne međunarodne pričuve HNB-a na dan 31. prosinca '12. iznosile 11 milijardi 236 milijuna eura, a neto međunarodne pričuve, dakle međunarodne pričuve bez sredstava Ministarstva financija bez devizne obvezne pričuve i specijalnih prava vučenja iznosile su 10 milijardi 197 milijuna eura i u godinu dana su porasle neto za 175,2 milijuna eura. I bruto i neto hrvatski inozemni dug se smanjio prvenstveno zbog snažnog razduživanja banaka i ostalih financijskih institucija ali i dijelom javnih poduzeća ali znatno se povećao inozemni dug države. Kada govorimo o bankovnom sektoru htio bih još nekoliko riječi reći specifično o njemu prije kraja, on u Hrvatskoj nije bio sektor kao što znate iz kojeg je krenula kriza niti ga je trebalo sanirati niti je zbog njega rastao javni dug niti se širio proračunski deficit za razliku od situacije u nizu teško pogođenih zemalja u kojima je upravo financijski sektor bio svojevrsni okidač krize. Međutim višegodišnje smanjenje gospodarske aktivnosti i pad BDP-a počinju sve više ostavljati trag i na bankovni sustav kako na njegove poslovne aktivnosti tako i na rezultate poslovanja. Povećane potrebe za financiranjem kao i razduživanje ostalih domaćih sektora rezultirali su značajnim povećanjem udjela javnih sektora u aktivi bankovnog sustava. Rast domaćih izvora financiranja bio je više nego dovoljan da financira takve plasmane u aktivi tako da su banke u značajnijoj mjeri razduživale prema inozemnim prema stranim vlasnicima. Ostatak plasmana je stario, razina djelomično nadoknadivih, nenadoknadivih kredita tzv. C i B kredita ustrajno se povećavala. Oni su na kraj godine dosegli prosječnih 13,8%, a posebice se pogoršala se kvaliteta kredita odobrenih trgovačkim društvima pri čemu je jednako kao i prethodnih godina tome najviše pridonijelo pogoršanje u djelatnosti građevinarstva i u poslovanju nekretninama. Tako je udio djelomično naplativih i nenaplativih kredita sektoru trgovačkih društava dosegao na kraju 2012.godine čak 25%, dakle jedna četvrtina kredita je u B i C plasmanima odnosno djelomično naplativa i nenaplativa. To je više od 4,6%-nih bodova više nego na kraju 2011.godine. kod stanovništva ti krediti su činili 9,5% ukupnih plasmana datih stanovništvu. Naravno sve se to odrazilo i na profitabilnost. Pokazatelji profitabilnosti smanjili su se na najnižu razinu zabilježenu od 1999.godine. profitabilnost prosječne imovine iznosila je 0,9%, a profitabilnost prosječnog kapitala 4,8%. Pad profitabilnosti rezultat je kontrakcije svih marži ponajviše neto kamatne marže te rasta gubitaka u kreditnim portfeljima. Broj banaka koje posluju s gubicima porastao je na više od jedne trećine ukupnog broja banaka. Na kraju 2012.radilo je 30 banaka u Hrvatskoj i 1 štedna banka i 5 stambenih štedionica. Tijekom godine taj se broj smanjio za samo jednu banku, uzrok je bilo pripajanje te banke Međimurske banke PBZ-u. Stopa povrata na kapital od blizu od 4,8% još uvijek se čini sasvim pristojnom, međutim trend i brzina pada profitabilnosti su zabrinjavajući kao i rast broja banaka koje posluju su gubitkom. Ne smijemo izgubiti iz vida činjenicu da je financijski sustav izvanredno integriran u međunarodni sustav i da su stope profitabilnosti u usporedivim zemljama i zemljama u kojima djeluju banke majke uglavnom puno više, ponegdje čak i dvostruko više. To može raditi pritisak na odlazak zadužene dobiti iz Hrvatske i smanjivati adekvatnost kapitala novac naravno seli tamo gdje se može više zaraditi. Ipak bankovni sustav u cjelini jest i dalje vrlo robustan, sa visokim rezervama likvidnosti, sa visokom stopom adekvatnosti kapitala. U prosjeku adekvatnost jamstvenog kapitala hrvatskih banaka iznosilo je na kraju 2012.godine vrlo visokih 20,6% bila je među najvišima u EU što jamči da sustav u cjelini i dalje i uz nastavak negativnih trendova može izdržati potencijalne dodatne jače šokove. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Onda bismo prešli na raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika HDSSB-a govoriti uvaženi zastupnik Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pozdravljam i predstavnike HNB-a iako sam očekivao guvernera ali vjerojatno je malo kasno, ali u svakom slučaju izvješće je pred nama jest da smo ga malo duže i čekali u svibnju je bilo gotovo ali evo i večernji jesu sati ali je tema itekako značajna za RH za bankarski sustav, bankarsku industriju, za sve naše sugrađane ali isto tako i gospodarstvo. Naime, imamo izvješće na 279 stranica, tu imamo i priloga, raznih tablica, analiza. Izvješće koje je doista koncizno koje prikazuje trenutno stanje naše bankarske industrije ali isto tako izvješće naše Narodne banke, a ustvari naših međunarodnih banaka jel bankarska industrija je u stranom vlasništvu, a nažalost RH se nije borila da bankarski sektor ostane u našem vlasništvu kao što se ni danas ne bori za opstanak HPB-a u našem vlasništvu u vlasništvu RH jel bez banaka, bez osiguravajućih društava, bez financijskih poluga, bez mirovinskih fondova teško je ostvarivati politike pa isto tako i razvoj Republike Hrvatske. No, evidentno je i po izvješću Hrvatske narodne banke ne samo ovom nego i prijašnjima da je HNB bio u prošlim godinama samo pasivan promatrač a gledajući ovo izvješće HNB je postao statističar umjesto sukreatora politike, politike koja je važna za razvoj Republike Hrvatske. A isto tako nakon što uvede Republika Hrvatska eura neće nam ostati ni tiskanje novca, ono što je također zadaća Hrvatske narodne banke. Banke su visoko centralizirane i kako provoditi onda politiku, kako provoditi regionalni razvoj, kako razvijati prostore, kako davati i pomagati gospodarstvu koje se mora razvijati a bilježimo sve negativne trendove? No, evidentno je da i sve više ljudi koji radi u bankarskom sektoru, no nažalost nemaju velike ovlasti jer banke matice točno diktiraju tempo, diktiraju kako će se kapital oploditi, kapital je brz, osjetljiv, nema ga nikada dovoljno i bankarska industrija sigurno da predviđa što će se događati i u Republici Hrvatskoj. No, gledajući sažetak ovoga izvješća kao što je i naznačeno malo prije Hrvatska se teško oporavlja od posljedica globalne krize. Gledajući ovo izvješće, Hrvatska se uopće ne oporavlja od svoje krize a isto tako ni od globalne iako možemo reći da dobar dio europskog tržišta oporavlja se. Republika Hrvatska imala je nesmetano zaduživanje piše u ovom izvješću i to je ono što je loše. Nesmetano smo se godinama zaduživali no dugove treba i vraćati. Nažalost Republika Hrvatska teško servisira i svoje kamate a ne otplatu glavnice i sigurno da dijelimo zabrinutost za ono što će se dogoditi početkom i tijekom 2014. No gledajući nepovoljne trendove u realnom sektoru sigurno ne možemo očekivati ni rast gospodarstva. U izvješću piše da će HNB poduprijeti stabilnost i likvidnost, stabilnost da i likvidnost no to nisu parametri koji doprinose razvoju našeg gospodarstva. Sigurno da gledajući ovu godinu i ono što je Hrvatska izvozila, sve ono što je izgubila i na tržištima koji se odnose na ugovor sa CEFTA-om, gledajući pad bruto društvenog proizvoda ne samo u ovoj godini nego i zadnjih pet godina on je pao 10-ak%. I gledajući makroekonomska kretanja, gledajući zaposlenost, gledajući pad životnog standarda, gledajući stopu nezaposlenosti koja ovdje u izvješću je 16 a danas je već 20%, onda sigurno da, i smanjenje domaće potrošnje ali i smanjenje realne mase plaća, jasno ukazuju da nam je crveno svjetlo se upalilo da i Hrvatska mora reagirati ali isto tako i Narodna banka. Ono što je evidentno Hrvatska narodna banka je u prošloj godini reagirala povećanjem obvezne pričuve bankara sa 14 na 15% i povučen je dio kuna sa tržišta radi stabiliziranja tečaja. No osnovni nije razlog samo stabilizacija tečaja nego isto tako i pojedina zaduženja većih gospodarskih subjekata. Ono što je evidentno da su povećani plasmani upravo u državi za 5,2 milijarde kuna ili 8,9% bez brodogradnje za koju su enormna jamstva i to nas očekuje u idućim godinama. No ono što je definitivno, to je pesimizam koji se osjeća na svakom koraku ali isto tako i razduživanje naših sugrađana. Razduživanje u 2,1 milijardu u prošloj godini. Evidentan je i na europskom tržištu pad europskih referentnih kamata ali ne u Hrvatskoj, razlika između pasivne i aktivne kamate još je uvijek prilično visoka. Dakle, već 250 tisuća naših građana sa blokadom od 21 milijarde kuna isto tako i 62 tisuće pravnih osoba sa blokadom od 35 milijardi kuna. Sigurno da nas ta brojka zabrinjava. A gledajući i pad stambene štednje u iznosu 5,1% u prošloj godini i nove najave da će se ukinuti ono sufinanciranje od strane Vlade i resornog ministarstva, sigurno da nas brine. Imovina obveznih mirovinskih fondova, to je on što se također navodi, gledajući obvezne mirovinske fondove i 51,1 milijardu kuna onda često vidimo da je ustvari to bypass bankama. A upravo ti mirovinski fondovi nisu dobro kontrolirani u odnosu na naše banke koje djeluju na prostoru Republike Hrvatske. Upravo kroz te mirovinske fondove često vidimo da su ta ulaganja loša i onda sigurno da se s pravom pitamo zašto je slaba kontrola naših mirovinski obveznih fondova i zašto su prokockali sredstva koja smo očekivali da ćemo jednog dana koristiti za mirovine kako ulaganjima u kapital u pojedina trgovačka društva. Ali isto tako rješavajući one ja bih rekao lošije plasmane pojedinih banaka. Gledajući i ono što se događa na tržištu Republika Hrvatska prodaje svoje srebro i poduzeća koja vrijede, no evidentno je i povećanje izvoza zlata Republike Hrvatske a baš i nemamo rudnike. To je ono što nas brine jer zadnje ono što imaju naši sugrađani to je upravo ono zlato, ono što su čuvali desetljećima pa bilo da je to onaj zadnji slavonski dukat koji prodaju kako bi podmirili svoje obveze bankama i kako bi se stručno rečeno razdužili kod banaka jer upravo to je zadnje što mogu učiniti. No isto tako banke osjećaju što se događa, što će se događati u Republici Hrvatskoj i banke matice vraćaju u prošloj godini 2 milijarde eura, povlače sa našeg tržišta što će biti sigurno evidentno i u ovoj godini. Naš Ustav jasno govori, članak 49. da inozemnim ulagačima se jamči slobodno iznošenje dobiti i uloženog kapitala. No šta će biti ako u idućoj godini banke čvrsto odluče da značajnije povlače svoj kapital koji su oplemenili na našim prostorima? Gledajući instrumente monetarne politike, o njima sam nešto rekao, jedino što ste vodili brigu o obveznoj pričuvi, ali evidentno je da oni drugi instrumenti monetarne politike nisu dovoljno korišteni upravo kako bi se jačalo domaće gospodarstvo, no pogodovalo se uvozničkom lobiju, uvozničkom lobiju koji je i dalje nastavio jačati neke strane proizvodnje, a ne našu. Gledajući isto tako i ulazak u Europsku uniju o kojemu se često progovaralo s razine HNB-a evidentno je da ćemo više sredstava plaćati članarine nego što ćemo povlačiti sredstava. Isto tako kad govorimo o poslovanju kreditnih institucija, njih je 36, 30 banaka, 5 stambenih štedionica i 1 Štedbanka, onda možemo reći da 6 velikih banaka je činilo 82% imovine. No ono što je evidentno, pogoršanje kreditnog portfelja isto tako i gledajući zabrinutost za pad dobiti banaka sa 3,8 milijardi na 2 milijarde 739 milijuna ne možemo biti zabrinuti zbog toga jer pitanje je kako su se rangirali sami plasmani. Posebno je to evidentno u vašem izvješću kada govorimo krajem godine i kada govorimo o klasifikacijama samih kreditnih aranžmana. No evidentno je u prošloj godini da prihodi od provizije su bili 4 milijarde i 197 milijuna, prihodi od kamata 31 milijardu 686, trgovanje devizama 828 milijuna. Gledajući i pad dobiti banaka to se evidentno odražava stanje stanovništva ali i gospodarstva, jednostavno osjeća se refleks koji će se osjećati još više u ovoj 2013. godini. I zato rezerviranja koja su povećana u zadnjem kvartalu, a smatra … uobičajenim iako ja smatram da treba biti kontinuiran, a ne samo u zadnjem kvartalu jer banke su rigoroznije procjenjivale i kontrolirale svoj sustav i kreditni portfelj s 31.12. jer znaju da HNB obično kontrolira 31.12. pa su pojačala rezerviranja. To se odrazilo i na rezultate poslovnih banaka, iako gledajući C plasmane oni su povećali iznose 7 milijardi 651 milijun. Gledajući i platni promet, gledajući da svaki Hrvat ima preko dvije kartice po glavi, gledajući ono što nam dolazi i da živimo na kredit, a umiremo na rate, ali isto tako i gledajući poslovanje trezora gdje je evidentno da se gotovina povećala u sustavu 4,5% više je gotovine u sustavu i volio bih znati koje su vaše prognoze, da li će i ove godini biti potrebno više gotovine u sustavu. Ali ono što nas posebno brine i to smo vidjeli … izvješće je u izvršenju proračuna prvih šest mjeseci Republike Hrvatske gdje je deficit veći za prvih šest mjeseci od procjene za cijelu godinu, ali evidentno je da će biti deficit oko 17 milijardi kuna. A pošto očekujemo da HNB također povuče određene mjere i daje sugestije onda očekujemo i u ovom dijelu jer u HNB-u sa zaposlenih gotovo 650 ljudi, gledajući i količinu ljudi po glavi stanovnika vjerojatno imamo Narodnu banku koja ima značajno više zaposlenika u odnosu na neke druge banke iz okruženja. Ono što moramo pojačati, to je reindustrijalizacija kroz HBOR, kroz onu možda i najavu koju ste danas imali u Večernjem listu što smo čitali, ali ako je to samo za današnje potrebe onda nije dobro jer upravo te investicije koje su važne za razvoj Republike Hrvatske se ne događaju kao i velike investicije Vlade Republike Hrvatske o kojima ste maloprije također i vi govorili. Stabilnost valute je važna, vaš cilj je stabilnost sustava, a sve ostalo možemo reći da je nestabilno, ali kao i kreditni rejting Republike Hrvatske je smeće. Inflacija je 3,4%. Cilj HNB-a člankom 13. je stabilnost cijena, no gledajući cijene plina, struje, energenata, PDV-a, potrošačku košaricu onda možemo reći da upravo vaš zadatak iz članka 3. niste ispunili, ali članak 8. gdje se isključuje vaša odgovornost itekako ste ispunili. Tko je odgovoran i za isplate štednih uloga, a gledajući ono što je DAB isplatio u prošlim godinama, a evo i vi koliko mi je evidentno iz vašeg životopisa od '78. radite u HNB-u. DAB je isplatio 4,5 milijardi kuna. Možemo pitati tko je kriv za propast onih banaka krajem '90.-tih, ali isto tako tko je kriv za propast Centar banke, tko je kriv za propast Credo banke i zašto su tolike isplate štednih uloga. No povećavanjem ulaska Hrvatske u Europsku uniju i povećavanjem iznosa osiguranih štednih uloga na 100 tisuća eura i volumena koji je prisutan sigurno da smo zabrinuti za taj dio u slučaju potresa u bankarskom sustavu, iako ste spomenuli adekvatnost kapitala je dobra, no isto tako gledajući da 1/3 banaka djelovala negativno prošle godine, gledajući izvješća Banka kovanica, Centar banka, Karlovačka banka, Kent banka, NAVA banka, Primorska, … banka, Societe generale, Tesla, VABA, ali isto tako i stambene štedionice Hypo stambene štedionice i Wustenrot. Prema tome i gledajući izvješća Svjetske banke, gledajući na ono što se osvrćemo danas, a da sve ide sporo, da i Zakon o strateškim investicijama se donosio u ovom Saboru 9 mjeseci onda sigurno da smo zabrinuti jer mi i smjer kojim idemo sigurno da očekujemo i da u idućem vremenu se donese vjerojatno Strategija upravljanja javnim dugom jer nažalost njim se ne upravlja. Hrvatska se zadužuje, nenaplativi krediti se povećavaju, ali s kojom lakoćom se Hrvatska zaduživala u prošlim godinama, a s kojom se zadužuje danas, to je sigurno ono što nas posebno brine. Gledajući pet godina otkad smo u krizi, a gotovo se HNB nije uključivao u pronalazak izlaska iz krize pa neka vam ova i današnja rasprava bude poticaj da se uključite u rješavanje problema kako kroz one mjere koje možete vi ostvariti, kroz vaše poluge koje imate, a isto tako i kroz sustav Narodne banke. Ekonomija nam je ranjiva, ali isto tako i bankarski sustav. Prema tome, HDSSB ne može prihvatiti ovo izvješće i očekujemo odgovore Hrvatske narodne banke.
Hvala. Imamo jednu repliku. Goran Marić, izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Bubalo, govorili ste o reakciji Hrvatske narodne banke kad se javno oglasila i upozorila da će se određenim potezima smanjiti profitabilnost poslovnih komercijalnih banaka. Dobro je da HNB reagira na negativne eventualne učinke. Međutim, smanjenje profitabilnosti nije negativan učinak, ne dolazi do destabilizacije financijskog sektora, nije manja dobit destabilizacija sektora. To je samo manje dobiti ili ekstra dobiti ovisi kako tko tumači. Ali interesantno je da Hrvatska narodna banka reagira na to što će se smanjiti dobit banaka, a što samo po sebi nije ništa loše. Ali ne reagira kad su banke uvodile valutne klauzule na švicarski franak, kad je oštećeno 144000 korisnika takvih kredita odnosno 500000 usko vezanih. Nije reagirala kad su se visoke kamate obračunavale na minuse na tekuće račune po 14, 15 i 18% i reagirala da će to ugroziti standard Hrvatskog naroda. Nije reagirala kad su ljudi ostajali bez otkaza pa nisu mogli otplaćivati stambene kredite i druge kredite, da će ih se dovesti u socijalnu u fazu socijalne ugroženosti. Nije reagirala kad su banke dale 39 milijarda kuna djelomično naplativih ili nenaplativih kreditnih plasmana i zbog toga su bile prisiljene povećavati jednostrano kamatne stope, ni tada nije reagirala. Ne reagira ni na različite vrste naknada, ali banke nikoga ne pitaju komu će davat kredite i pod kojim uvjetima a samo postaje državni problem kad ne mogu naplatiti onda te kredite. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Bubalo. Izvolite.
Kolega Marić, respektiram ono što ste rekli. No, vidljivo je da se upravo Hrvatska narodna banka koja bi se trebala boriti za naše stanovništvo i naše gospodarstvo bori se upravo za tu profitabilnost banaka. No, nisu upozoravali kad su bile dvoznamenkaste ja bih rekao kamate u dosta toga. Jer poznato je da od kada je svijeta i vijeka dvoznamenkasta kamata se ne može baš vraćati iz realnog sektora. Nisu reagirale u tom dijelu. Ali isto tako kad gledate upravo te naknade gdje je isisano prošle godine samo na naknadama 4 milijarde i 197 milijuna i onda je logično da se ide reagirati i od strane sudova ali i Vlade kad govorimo o kreditima u švicarcu. Ali procjenjujem da se i ovaj put Hrvatska narodna banka neće staviti u službu naših stanovnika i našeg gospodarstva nego vjerojatno opet u službu stranih banaka i štiteći njihov ekstra profit koji je bio prošle godine malo sam se i nasmijao 2 milijarde i 800 milijuna. Pa upravo je to isisavanje našeg gospodarstva i odnošenje te dobiti u neke druge zemlje, a upravo kapital je brz, osjetljiv, nema ga dovoljno u ovom trenutku. Na hrvatskom tržištu ga ima dovoljno, ali više nemamo potentnijih i sposobnih ni stanovnika, ni gospodarstvo koje bi dizalo kredite nego dapače događa se suprotna stvar to je da se razdužuje stanovništvo, razdužuje se gospodarstvo jer nemaju više snage, ali ni kolaterala jer poznato je da su banke sve što je vrijedilo stavile pod hipoteku i stavile pod fiduciju. Prema tome, naizgled na osnovu izvješća koje imamo pred nama ne možemo očekivati rast gospodarstva, ali isto tako i razvoj naših stanovnika.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kada bi se u ovom Saboru o državnom proračunu raspravljalo u ovo vrijeme bez ministra financija pred ovoliko zastupnika to bi bilo neprimjereno. Jednako je neprimjereno u ovo vrijeme raspravljati o Izvješću Hrvatske narodne banke bez guvernera. On je na putu skoro svaki drugi dan, većinom i opravdano. Ali nekada i više ide kao svjedok uz Ministarstvo financija nego, a neki dan evo vidim i uz ministre u Londonu gdje ipak mislim da bi važnije da ovdje bude i da nama objasni zašto je Hrvatska u ovakvoj situaciji u kakvoj je. Niti jednoj politici uspješnost rada nije tako mjerljiva kao što je to ekonomskoj politici. Je li fiskalna i monetarna politika djelotvorna, a to su dvije najvažnije ekonomske politike, dio ekonomske politike. Je li ona uspješna ili nije, je li u vrijeme krize djelovala prociklično ili anticiklično o tome ne trebaju govoriti nitko drugi osim rezultata. I makroekonomski pokazatelji upućuju je li nešto uspješno, djelotvorno ili neuspješno. Svi pokazatelji relevantni upućuju nas da je stanje u Hrvatskoj skoro neizdrživo, da je bilo loše, a 2012. i još lošije. Svi pokazatelji su se pogoršali od kretanja BDP-a, kretanja cijena, izvoza, industrijske proizvodnje i u svemu tome monetarna politika se drži neutralno. Ali ona nije neutralna, ne smije biti neutralna jer ona djeluje na ključne realne makro ekonomske varijable. Ona djeluje na gospodarski rast, na ekonomsku aktivnost i zaposlenost i ona može to djelovati. Međutim, ona se ograničila isključivo na stabilnost cijena, a evo vidimo i iz samog izlaganja da nije ni ona bila baš na razini. Akademik Baletić, sveučilišni profesor ekonomije ugledni stručnjak piše u svojoj knjizi "Novac i monetarna politika", kaže da je HNB pod prevelikim pritiskom financijskih i uvozničko-trgovačkih interesnih skupina. Tako da je problem demokratskog deficita koji je prisutan u HNB-u ovim još više izražen. On nadalje kaže da je model monetarne politike cijelo vrijeme neadekvatan, neodgovarajući i kao takav nije mogao dati drukčije rezultate nego ovakve kakve imamo, a oni su pogubni. Njegova odvojenost od realne ekonomije tog modela monetarne politike ogleda se u izuzetno dobroj likvidnosti financijskog sektora i iznimno lošoj velikoj nelikvidnosti u ostalim sektorima nacionalne ekonomije. Naravno da na ovakva pisanja uglednog akademika Baletića i sveučilišnih profesora Lovrinovića, Jakovčevića i Radoševića reagirao je bivši guverner koji je bio i prošle godine guverner i koji je javno ustvrdio da su jadni studenti koji moraju takva predavanja slušati. Pa svi pokazatelji upućuju, posebice broj nezaposlenih, pad gospodarske aktivnosti, opći pesimizam i depresija koja se uvukla u gospodarstvo da je jadan hrvatski narod u kojem je HNB središnja banka, a ne da su jadni studenti koji slušaju ono što bi bilo ispravno. Jer HNB upravlja novčanom masom u ime i za račun RH. Novac djeluje na makroekonomske varijable. Međutim, HNB se ponaša kao da ne djeluje, kao da nema, prepustila je sve tržištu. Ona nema nikakvog utjecaja, ona se ponaša kao nezainteresirana stranka u postupku. Ona se ne ponaša kao fiskalni agent države, a to bi trebala biti već kao novi Statistički zavod, a guverner kao glavni ekonomski savjetnik nacije. Nije to uloga ni HNB-a ni guvernera. A kad je riječ o stabilnosti cijena za što kažu da jedino jamče, da im je to cilj postojanja kako je moguće da u 2012. stopa inflacije poraste za 47%? Sa 2,3 na 3,4%, to je 47%. U izvješću kaže se da je razlog takvoj inflaciji povećanje PDV-a i administrativno povećanje cijena. To je točno. Ali isto tako HNB kaže da je razlog stravičnog poskupljenja prehrambenih proizvoda suša koja je bila ne kažu je li u Hrvatskoj ili u nekoj drugoj zemlji ali s obzirom na količinu uvoza hrane ne znam koja je to suša mogla utjecati na toliko povećanje. A izostaje da bi to moglo biti možda korištenje tržišne moći pojedinaca u Hrvatskoj, neefikasno djelovanje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i nekih drugih institucija. Od 45 prehrambenih proizvoda koje domaćinstvo najčešće upotrebljava u prehrani 44 su u 2012. porasli za više od 30%, samo 1 prehrambeni proizvod je doživio smanjenje cijena i to 5%. A znate koji je to proizvod? Kiseli krastavci. Koje ironije da nam jedino politika ekonomska nudi kisele krastavce za preživljavanje, a svi ostali proizvodi su porasli više od 30%. Hrvatski narod sve više raspoloživog dohotka troši na hranu i režije. Cijene rastu, a HNB samo konstatira. HNB je neovisan, neutralan, nemoćan, svi drugi su odgovorni za stanje a oni nisu odgovorni ali su zaslužni da stanje još nije gore jer da nije ovakvo HNB-a onda bi stanje bilo znatno gore. Siromaštvo se uvlači i razvija u hrvatskom društvu. Socijalna distanca se povećava, socijalni amortizeri popuštaju a HNB-a se to ne tiče kao da nisu u Hrvatskoj. Ne tiču ga se ni nezaposlenost ni pad ekonomske aktivnosti. HNB svoju neovisnost je pretvorio u neovisnost od ekonomskih interesa, u neovisnost od nacionalnih interesa, u neovisnost od zdravog čak i razuma a i dobrobiti društva. Kako je moguće da je monetarna politika uspješna a sve drugo propada. To je jednostavno nemoguće ni teorijski ni empirijski. Zabrinjava li ikoga nepovoljna struktura kreditnih plasmana? U 2012. ukupni kreditni plasmani su smanjeni sa 292 milijarde na 284 milijarde. U uvjetima najžešće krize 8 milijarda kuna manje kreditnih plasmana nego 2011. Od ukupne aktivnosti u 2011. otpadalo je 42% na trgovačka društva, 43% na stanovništvo ali u 2012. 38% na trgovačka društva, a 45% na stanovništvo. Znači, za pet postotnih poena se smanjili kreditni plasmani trgovačkim društvima. Hoćemo li takvom politikom izvući Hrvatsku iz gospodarske krize? Nemoguće. U 2012. u trgovačka društva smo plasirali 108 milijarda kuna, 15 milijarda kuna manje nego 2011. godine. Zaduženost stanovništva čini 38% BDP-a. U jednom izvješću prethodnom HNB-a pročitao sam da je zaduženost stanovništva bila 32% BDP-a i da s obzirom na razvijene zemlje svijeta da nije dostatno stanovništvo zaduženo i da može čak do 60% BDP-a zaduživati pa ako smo mi danas tek na 38% onda je samo nebo granica našem napretku ako je to kriterij napretka da stanovništvo još više zadužujemo, a trgovačkim društvima ne dajemo kredite. Mi smo jedina zemlja u EU kojoj je iznos štednje jednak kreditnim plasmanima, približno i istodobno imamo 39 milijardi kuna djelomično nenaplativih ili naplativih. Ovdje sam nekoliko puta govorio da statistika o djelomično naplativim ili nenaplativim kreditima nije točna, pokazuje se iz godine u godinu da je ona bila fiktivna. Nije ova nenaplativost jučer ili danas nastala ali gdje je HNB bio kada su se odobravali krediti velikim korporacijama čak jednoj korporaciji milijardu i 900 milijuna kuna su banke plasirale koje ne mogu naplatiti. Jednoj drugoj korporaciji 2 milijarde kuna, trećoj milijardu i 600 milijuna kuna, samo u tri korporacije toliko nenaplativih kredita. Što je radila HNB? Pa njena je uloga superrevizije i preventivnog karaktera ne samo nakon nečega što se dogodi negativno. Što je sa problemom valutne klauzule? Kako je moguće kada u izvorima sredstava i to HNB zna jer dobiva svakodnevno 30-ak izvješća iz svake banke, da banke u izvorima sredstava nemaju švicarskog franka? Kako je moguće da se onda štite u odnosu na švicarski franak kada se nemaju u donosu na što štititi, u izvorima nema? Samim tim pokazuje se da je ta klauzula špekulativnog karaktera, a u bankarskom sustavu nema mjesta špekulaciji. Zato je tu HNB morao reagirati kada je u odnosu, a kada je izvor sredstava u eurima pa se želi banka zaštititi u odnosu na svoj izvor sredstava onda je to i logično. Ali ono što nema ukupni godišnji prihod je negdje 100 milijuna kuna švicarskih franaka, a banke su plasirale iako toga nema u izvješću nekoliko desetaka milijarda kuna vezanih uz švicarski franak. Što je bilo sa Centar bankom? 2012.se koristila da bivši viceguverner jedan obilazi i vrši pritisak na male banke da se udruže sa Centar bankom koja je bila najugroženija i da bude nositelj te udružene aktivnosti upravo Centar banka. Tko je to u HNB-u procijenio da je Centar banka spremna za dokapitalizaciju, a da samo nekoliko mjeseci nakon toga nije spremna ta ista Centar banka za dokapitalizaciju? GMT je investicijska banka, zašto je dala HNB dala suglasnost investicijskoj banci da ulazi u dokapitalizaciju komercijalne banke, a samim tim što investicijska banka dokapitalizira komercijalnu banku opet upućuje na špekulaciju. Zašto kada je jedan od vođa i čelnika GMT-a osumnjičen i kazneno prijavljen odobrava se suglasnost za dokapitalizaciju takve jedne inozemne investicijske banke? Vjerojatno zato što su mnoge stvari godinama nepromjenjive u HNB-u. čak 22 godine imao iste viceguvernere. Pa da su Einsteini trebalo bi ih promijeniti i na drugo mjesto dati, a kandidati novi za viceguvernere se imenuju bez rasprave. Na odboru nije bilo ni kandidata niti je prijedlog obrazložen niti se o njima se raspravljalo, a samo jedan novi viceguverner nije ekonomist nego pravnik koji je 16 godina studirao i diplomirao u 36.godini. Toliko o ozbiljnosti pristupa kadroviranju, ali kadroviranje nije … jer osramotili smo se i sa gospodinom Matesom evo punimo stupce negativnim konotacijama. Samo još kratko prilika da spomenem da se opet ne obrazlaže što je sa 35 milijuna kuna ostalih troškova? To samo HNB zna, nitko drugi. Ali HNB zna jedino dijagnozu stanja ali ne zna lijek. To je kao kada liječnik zna ime bolesti i ne čini ništa drugo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo tri replike. Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mariću respektiram vaš govor i ono što je sadržajno ali moram vas upozoriti da uspješnost rada HNB-a je mjerljiva i da je on doista postao statistički zavod, ali HNB je i sami ste rekli pod pritiskom uvozničkih skupina. Ali ne bih se složio s vama samo uvozničkih skupina nego i stranih banaka, a to je evidentno po njihovom radu. Ekonomija nam je ranjiva posebno na domaću potrošnju, a nekonkurentni smo za EU jel upravo izvoz neće nitko da nam servisira od tih stranih banaka. Ad hoc mjere koje je HNB donosio nisu dale rezultata. RH će biti pod velikim povećalom u idućim mjesecima upravo zbog tih stranih banaka ili banaka EU ali ono što je bitno sve dugove ćemo morati vratiti, a HNB mora prepoznavati probleme. Naša očekivanja doista su velika, no evidentno je da novih mjera od HNB-a nema, nema ni projekcije. A rad banaka sa Vladom gdje će završiti u 2014.i gdje će se RH zaduživati no ono što je evidentno u prošlim mjesecima da se ne pita više pošto se RH zadužuje, bitno je da se zadužuje.
Hvala. Odgovor kolega Marić.
Kolega Bubalo kazao sam da su rezultati rada monetarne politike mjerljivi, zapravo da ne postoji politika u kojoj je mjerljiviji rad od monetarne i fiskalne politike. i to su ovi pokazatelji makroekonomski od gospodarskih kretanja BDP-a cijena, nezaposlenosti, zaposlenosti, industrijske proizvodnje i ostalog. Kada sam govorio o tko sve utječe na rad Hrvatske narodne banke, to nije bilo moje mišljenje, to sam citirao iz knjige Novac i ekonomski rast akademika Baletića. Ali mogao bih i na ovo vaše dodati još štošta toga tko sve utječe. Jučer sam čini mi se vidio na televiziji emisiju u kojoj Japan javno se kaže da se srami što su banke dodjeljivale kredite kriminalnim organizacijama, čak i onima koji su vratili kredite, neki su i dali ostavku. Vidio sam sliku kolektivnih pognutih glava do poda zbog tog sramnog čina. A kod nas kada to banke rade onda nastupaju mirovinski fondovi koji saniraju takve kreditne plasmane. Monetarna politika je toliko moćna, toliko snažna, ona utječe na naše živote više nego ijedna druga institucija a li se ne koristi na pravi način a najviše je kompromitiralo monetarnu politiku odluka da se Hrvatska narodna banka počne baviti njome. Hvala lijepa.
Hvala. Ante Babić, replika.
Hvala lijepa potpredsjedniče, gospodine Mariću neću govoriti ni o prehrambenim proizvodima odnosno njihovu povećanju cijena zbog suša niti o kiselim krastavcima ali vi ste rekli da nije primjereno govoriti o izvješću Hrvatske narodne banke bez guvernera kako bi nam objasnio zašto je Hrvatska u ovakvoj situaciji kakva je sada. I zapravo ono o čemu ste vi govorili možda bi se moglo sažeti u jednoj rečenici da sve ono što treba rasti u ovoj državi pada od broja zaposlenih BDP investicija a sve ono što treba padati da zapravo raste od nezaposlenosti, PDV-a, cijene energenata, nameta porezne presije i tome slično. Zar to po vama nije dovoljan razlog možda za veći, pravedniji, stručniji, domoljubniji angažman guvernera i same Hrvatske narodne banke i čemu i kome onda zapravo služi Hrvatska narodna banka? Hvala.
Hvala. Odgovor, da, da izvolite.
Ma vidljivo je kolega Babiću komu služi. I bio bih inspiriraniji kazati da nije ovako otužna atmosfera i ovo vrijeme za takvo nešto. Ali kada netko zatvara oči i u izvješću Narodne banke ne napiše da je pogubno da su stambeni krediti u ukupnom iznosu manji od kredita po tekućim računima i karticama. I da ne postoji zemlja na svijetu koja ima takvu strukturu i da to nikoga ne zabrinjava. I da kako oni zovu te kredite po minusima, ne znam, koji su to krediti. Po njima nema osiguranja. Kako su ih dopustili da dođu? Ali ne navikli 22 godine na uopće da netko se usudi razmišljati o njihovom poslovanju nego su navikli samo na hvalospjeve. Pa oni misle da je psalam napisan davno sa hvalama uđite u dvore njegove zbog njih, da treba to pisati na ulazu u Hrvatsku narodnu banku. Oni su očarani svojom moći. Pa zamislite jahte se iznajmljuju kada se ide na simpozij u Dubrovnik. 40 njih ide iz Hrvatske narodne banke godinama i nikome ne polažu račune. Koliko ima zaposlenih iznad 65 godina? Koliko ima glavnih savjetnika, samo glavnih savjetnika? Ima ih 8 što ja znam. Možda ima i puno više. Kolike su im plaće? To nitko ne zna niti smije nitko znati. Kao da oni ne troše novac poreznih obveznika. O tomu se radi. I to i dalje ostaje tajna. Koliko su utrošili za obnovu fasade? To ni državna revizija ne smije znati. Ma nije normalno stanje. O tomu se radi. I moramo na to reagirati.
Hvala. I zadnja replika Josip Đakić, izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mariću, spomenuli ste na kraju svoje rasprave nekih 35 milijuna kuna da se troši na luksuz u Hrvatskoj narodnoj banci. Ja bih rekao da je to popravljeno stanje s obzirom na prijašnju godinu kada je bilo 38 milijuna kuna. I nadam se da guverner Hrvatske narodne banke nije danas na plivanju zajedno sa 245 zaposlenika, da ne pliva prsno, leđno, butterfly ili tko zna kako, da nije u wellnessu možda, jer vidimo da i kolegu vice guvernera guši ova naša rasprava pa mora izaći van. Vjerojatno je trebao danas biti na wellnessu u ovim noćnim satima ili na plivanju. Zamislite si 35 milijuna kuna na luksuz, na sve moguće vidove, to je bezobrazno i besramno. To je ono što se ne smije dogoditi u Republici Hrvatskoj u svim ovim recesijskim godinama kada su svim ministarstvima zabranjene trošenje kartica bilo kakvog luksuza, svega onoga što nije primjereno oni i dalje besramno troše i ne poduzimaju mjere koje su nužne i potrebite kako bi Hrvatska država išla naprijed. Dok se najavljuje hrvatskim braniteljima smanjivanje mirovina oni 35 milijuna kuna troše na plivanje i na razne športove, wellnesse i ostalo. Isplaćuju si i stimulaciju za nerad od 5100 kuna po zaposleniku. Pa gdje je tu kraj, gdje je tu pamet? Gdje je tu razum? Gdje je tu osjetljivost prema ovoj napaćenoj državi?
Hvala. Odgovor, kolega Marić.
Kolega Đakić, priznam nije sve luksuz, ima jedan manji dio koji oni troše na usavršavanje svojih djelatnika, na izobrazbu i to treba poštivati ali neka napišu koliko je to. A koliko je reprezentacija, koliko su intelektualne, to je jedina institucija i stavka u državnom proračunu, svaka ima trošak reprezentacije. Hrvatska narodna banka najveći iznos kaže ostalo. Najveći iznos ostalo. Gdje je onda specifikacija. A kada govorite gdje je odgovornost, pa kakva odgovornost kad im drugi kupuju kuće. To o odgovornosti možemo kazati. Pa nema odgovornosti za rezultate njihova rada. Rezultati njihova rada su 350 tisuća nezaposlenih, rezultat njihova rada je 6 godina krize već i 2007. je pokazatelj da ulazimo u krizu, samo tko zna iščitavati ali HNB šuti. Oni ne odgovaraju za rezultate svoga rada jer ne kušaju. Zamislite kuhara koji skuha hranu, ali ne želi kušati jer nije dobra. Jadan je kuhar koji ne može svoje prste oblizati. Hvala.
Pa bolje da bankari ne oblizuju prste. I u ime kluba HSU-a Ljiljana Cvjetović. Izvolite kolegice. To je po onome kad vrca med da ne bi malo poliznuo. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani viceguverneru, kolegice i kolege. Najveći dio godišnje izvješća odnosi se na stanje u hrvatskim bankama i opće raznim pokazateljima u bankarskom sektoru. Dvije su važne stvari koje je poduzela HNB. Prvo, povećali su likvidnost da bi se moglo lakše doći do kredita te da se time pokrene gospodarstvo. Iako je ovo učinjeno, krediti su i dalje padali. Stvar je u tome da dobre firme kojima bi banke i izdale kredit novac ne trebaju, a loše ga ne mogu ni dobiti jer su loše. Slično se dešava i sa fizičkim osobama. Ovo se vidi iz porasta količine loših kredita. Povećanje likvidnosti povećava i ranjivost bankarskog sustava jer banke imaju manje rezerve. I drugo, održali su stabilnost tečaja kune. Središnja banka je u 2012. godini uspješno provodila politiku stabilnog tečaja što je uvelike pomoglo očuvanju financijske stabilnosti. S obzirom na visoku zaduženost hrvatskih građana u kreditima sa euro valutnom klauzulom veoma je važno da središnja banka nastavi s ovakvom politikom očuvanja stabilnosti tečaja. Svakodnevno smo svjesni agonije koju u ovim teškim ekonomskim vremenima proživljavaju građani koji su izloženi kreditima prema švicarskom franku te HNB treba nastaviti stabilizirati tečaj kune prema euru da se ista situacija ne dogodi daleko većem dijelu populacije koji ima kredite vezane uz euro. HNB također treba pohvaliti što se aktivno uključila te pokušala doprinijeti oporavku domaćeg gospodarstva održavajući visoku financijsku likvidnost na tržištu, iako iznimno povoljna likvidnost nažalost nije značajnije utjecala na porast kreditnih plasmana, prvenstveno zbog nepovoljnih uvjeta u gospodarstvu posebice na tržištu rada, visokih cijena zaduživanja te neizvjesnosti glede budućih kretanja. HNB je svojim postupcima svakako ublažila negativne utjecaje na hrvatsko gospodarstvo. U siječnju 2012. godine HNB je zbog deprecijacijskih pritisaka na tečaj kune podigao stopu obvezne pričuve sa 14 na 15%. Na ovaj je način steriliziran višak likvidnosti u bankovnom sustavu i zaustavljeni su deprecijacijski pritisci na domaću valutu. U svibnju je stopa obvezne pričuve banaka smanjena s 15 na 13,5% čime je podržan program razvoja gospodarstva, ali nažalost bez ikakvih vidljivih rezultata. Pojednostavljeno, povećanje likvidnosti se ne prelijeva u povećanje gospodarske aktivnosti. A druge strane povećanje likvidnosti povećava i ranjivost bankarskog sustava smanjivanjem obveznih rezervi. Nadamo se će HNB u budućnosti podizati stope obvezne pričuve i stope minimalne devizne likvidnosti. Zabrinjavajući je ukupni porast izloženosti kreditnom riziku bankarskog sektora, a osobito njegov rast iz godine u godinu. S obzirom na negativna kretanja kako na svjetskom tako i u domaćem gospodarstvu nažalost očekujemo nastavak ovakvog trenda pogoršavanja kvalitete kredita. HNB bi trebala nastaviti s podizanjem stope obvezne pričuve u svrhu očuvanja visokog stupnja stabilnosti bankovnog sustava. Smatramo da je HNB odradila iznimno kvalitetan posao kroz posljednjih nekoliko godina te da je uspjela održati stabilnost tečaja i stabilnost bankovnog sustava što je s obzirom na iznimno loše ekonomske i financijske događaje kako u svijetu tako i u domaćem gospodarstvu bila vrlo teška zadaća. HNB bi se trebala više posvetiti razvijanju zaštite potrošača financijskih usluga i financijske pismenosti. Kao što je to Svjetska banka napomenula u svom dijagnostičkom pregledu zaštite potrošača i financijske pismenosti još u veljači 2010. godine razina zaštite potrošača i financijske pismenosti je na veoma niskom stupnju i ima velikog prostora za poboljšanje. Financijska se tržišta ubrzano razvijaju i šire pa i usluge koje financijske institucije nude postaju sve složenije i kompliciranije. Kao popratna pojava javlja se neravnoteža snaga, informacija i resursa između potrošača i pružatelja financijskih usluga koja potrošače dovodi u nepovoljan položaj. Financijske institucije za razliku od potrošača vrlo dobro poznaju svoje proizvode. Informacije dostupne potrošačima znaju biti previše stručne ili presložene pa ih prosječan potrošač ne može razumjeti niti ocijeniti detaljne informacije koje ugovor za potrošače financijskih usluga mora sadržavati su propisane zakonima i financijske institucije se istih pridržavaju. Ali su takvi ugovori dugački, a terminologija nejasna. HNB bi se trebala fokusirati na određivanje standardnog prikaza najvažnijeg detalja financijskih usluga sa standardnom terminologijom kako bi se jednostavnim jezikom ukratko prikazali svi najvažniji uvjeti vezani uz određeni financijski proizvod. Određivanje standardnog prikaza najvažnijih rizika vezanih uz određeni financijski proizvod, uz detaljan opis kako svaki od navedenih rizika može utjecati na potrošača navedenog financijskog proizvoda. Na ovaj bi način potrošači bili unaprijed informirani o svim posljedicama, te se ne bi događale situacije kojima trenutačno svjedočimo. Smatramo da su napadi na financijski sektori te pokušaji ograničavanja poslovanja kojima svjedočimo dugoročno pogrešni i neodrživi. Razvoj i napredak financijske industrije donijeli su mnoge koristi svim sudionicima sustava, te su umjesto na limitiranje i ristrikcije poslovanja financijskih institucija treba usmjeriti na zaštitu potrošača i poboljšanje financijske pismenosti. Dobronamjerna primjedba kluba HSU-a je da izvješće obiluje statističkim podacima, a premalo ima toga što je HNB u stvari i učinila. Klub zastupnika HSU podržat će Izvješće Hrvatske narodne banke za 2012. godinu. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba HNS-a Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani viceguverneru, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pa evo kada imamo osvrt na izvješće Hrvatske narodne banke onda mogu konstatirati prije svega da ono što tražimo od Hrvatske narodne banke što je njezina dužnost i obaveza je prije svega da ima i vodi računa o stabilnosti naše valute i da vodi računa o općoj likvidnosti plaćanja u zemlji i inozemstvu. A također tijekom ove rasprave a i tijekom sigurno ovogodišnjeg dijela rasprave u Hrvatskoj se definira da mi valjda sve znamo prije svega o sportu, naročito postavljamo trenere i znamo i to nakon utakmica i znamo sve o ekonomiji. A onda kad analiziramo, vidimo u kojem stanju nam je naš sport, naročito nogomet a i u kojem stanju nam je naša ekonomija. Pa prije svega kad govorimo o izvješću već dugo ne počinjemo dobrim vijestima i tako da i u prvoj rečenici izvješća koje isto mogu reći preko 200 stranica zaista taksativno, narativno prikazano u tablicama, postotcima i numeričkim brojkama itekako je dobro definirano izvješća. A evo prva rečenica glasi da hrvatsko gospodarstvo se vrlo teško oporavlja od posljedice globalne krize. Pa onda u drugoj rečenici pokušava definirati razlog, a to je rezultat naše slabe konkurentnosti na europskom i svjetskom tržištu, te neravnoteža naslijeđena iz prijašnjih razdoblja kada se rast temeljio na ekspanziji, potrošnji investicija u sektorima koji ne sudjeluju u međunarodnoj razmjeni. To jest ono rečeno jednostavnim riječima da smo se zaduživali i trošili za nešto što nije služilo da stvara nekakvu novu konkretnu vrijednost. I još jedna činjenica da to traje već 4 godine za redom. I kada malo analiziramo, a zašto je to tako kod nas ipak moramo gledati i pogledati jedno međunarodno okružje, a tu konstatiramo da zaista i jedan globalni gospodarski rast nakon zamjetnog usporavanja u 2011. godini da se on i dodatno usporio tijekom 2012. godine. Ne samo na … [[Govornik se ne razumije.]] kada gledamo jednu užu regiju to je eurozona, također se isto na eurozoni odrazila recesija a naročito na zemlji istočne i srednje Europe, a naravno tu su i zabilježili i usporavanje gospodarske aktivnosti i puno razvijene zemlje s manjom i gospodarske aktivnosti smanjila se, odnosno povećala se stopa nezaposlenih sa 10,2 na 11,4 u 2012. godini. I naravno cjelokupni međunarodni razvoj također je bio pod utjecajem kretanja cijena sirovina i tečaja dolara i eura. Sad kad znamo, a znamo jako dobro, znači što je to na globalnoj razini i u okviru eurozone onda kada sagledamo gospodarsku aktivnost Hrvatske onda opet iznosi da je bruto domaći proizvod u 2012. godini zabilježio realni pad od 2%. To je opet i 4 godina u kojoj je gospodarska aktivnost padala ili stagnirala i kumulativno je bila 10% u odnosu na vrh poslovnog ciklusa u 2008. godini. Ono što bi htjeli definirati u tom dijelu da cjelokupna aktivnost koju smo imali u tom dijelu i naročito kupovna moć prosječne plaće na razini cijelog gospodarstva tijekom 2012. godine je bila približno jednaka onoj iz 2006. godine. Naravno i intenzivirala su se negativna kretanja na tržištu rada što je najteže što se ogledalo u smanjenju broja zaposlenih i posljedičnom porastu broja nezaposlenih osoba. Kada govorimo o financijskom sektoru ističe se da je tijekom 2012. godine tečaj kune prema euru bio je stabilan i monetarnom politikom visoke kunske likvidnosti u 2012. godini nastavilo se ekspanzivno usmjerenje koje se u uvjetima nepovoljnih gospodarskih kretanja nastojalo utjecati na poboljšanje domaćih uvjeta financiranje i time poduprijeti oporavak domaćeg kreditiranja. Također je dobro likvidnost bankarskog sektora u cijeloj euro zoni rezultirala je smanjivanjem europskih referentnih kamatnih stopa na međunarodnom financijskom tržištu tijekom većeg dijela 2012. godine što se pozitivno utjecalo na cijenu i dostupnost inozemnog financiranja od strane Republike Hrvatske. Tako da je rast imovine financijskih posrednika se usporio i iznosio je samo 0,8 na što je najviše utjecalo smanjenje imovine banaka. Smanjenje neto inozemnog duga bruto inozemni dug umanjen za potraživanje domaćih sektora inozemstva smanjuje se tijekom 2012. godine za 0,8 milijardi eura. Iz čega slijedi zaključak da se značajno intenzivirao trend neto zaduženja iz prethodne godine. Nakon tri godine uzastopnog rasta ukupni se fiskalni manjak u 2012. godini smanjio s 5,5 na 4,0% te je na posljetku bio nešto manji od manjka predviđenog u rebalansu proračuna. A prihodi konsolidirane opće države povećali su se u 2012. godini za 2,5% u odnosu na 2011. godinu. Najviše je tu definirano dugovanje da je preuzeto dugovanje brodogradilišta u državnom vlasništvu te je to na kraju dosegnuto 177 milijardi kuna odnosno 55,7% BDP-a. Nešto više od polovine prirasta javnog duga odnosilo se ne unutarnji dug, a povećanje unutarnjeg duga također je pretežno posljedica preuzimanja domaćeg duga brodogradilišta u iznosu od 6,7 milijuna kuna. Kada govorimo o ukupnom poslovanju banaka navodi se da je na kraju 2012. godine u RH poslovalo 36 kreditnih institucija. I to 30 banaka, 1 štedna banka i 5 stambenih štedionica. Tijekom 2012. godine broj kreditnih institucija smanjio se za 1. Imovina banaka, uključujući i štednu banku smanjila se za 1,6% i ukupno je iznosila 400 milijardi kuna. Tijekom 2012. godine šest velikih banaka i dalje je dominiralo tržištem. Najveći broj banaka, njih šest, u svojem vlasništvu imali su dioničari iz Austrije, a 4 banke u većinskom su vlasništvu talijanskih dioničara. Tu je bilo uvijek rečeno pitanje vlasništva banaka. Naše mišljenje HNS-a je ono što se uvijek veli nije bitno koje je boje krava, bitno je da ona daje mlijeko. Tako da je zaista ono da banke u hrvatskom dijelu budu ono što treba, da akreditiraju kako državu, gospodarstvo i stanovništvo i to povoljnim kreditima. Da one budu nositelj razvoja. O tome HNB i svi mi prije svega u Saboru donošenjem zakona moramo voditi računa. Dobit banaka je također smanjena u odnosu na 2011. godinu za četvrtinu, a pokazatelji profitabilnosti su dotakli najnižu razinu od 1999. godine. Na kraju 2012. godine u RH je i dalje poslovalo 5 stambenih štedionica, a na dan 31. prosinca stanje gotovog novca izvan banaka u opticaju iznosio je 16,9 milijardi kuna i bio je za 1,9 veći nego na kraju 2012. Jedan zanimljivi podatak da Nacionalni centar za analizu novčanica u postupku vještačenja sumnjivih primjeraka novčanica registrirao je skoro 30% manje krivotvorenih kuna u opticaju nego prethodnih godina. Da li to govori da nam se ne isplati krivotvoriti naš novac? Ne, ja mislim da je to prije svega ono što itekako ima kvalitetan nadzor inspekcija i kontrolom samog izdavanja novca naročito na tržištu. I ono što je najbitnije, važnost informacije i informiranja, HNB zaista različitim aktivnostima upoznaje stručnu našu javnost s ciljevima, instrumentarijem i promjenama u svom djelovanju putem evo dostupnosti putem mjesečnog biltena, biltena o bankama, analize financijskih stabilnosti … inozemnim ulaganjima. Sve to se zaista može naći i nema opravdanja da netko nakon godinu, dvije veli mi nismo znali što je HNB-u njezin zadatak, što je radila, koje ima fiskalne mjere u svemu tome. Može se znati i onda proaktivno i na vrijeme reagirati. Svi mi možemo biti generali poslije bitke. I evo zaista klub HNS-a podržat će Godišnje izvješće HNB-a sa željom da nam iduće izvješće sadržava puno manje negativnih pokazatelja te da se i dalje nastavi apsolutna suradnja sa Vladom jer suradnja fiskalne i monetarne politike ključ je prije svega gospodarskog razvoja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime kluba SDP-a Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani viceguverneru, poštovane kolegice i kolege. Dakle, moram priznati da još nisam nikada govorila pred ovako malim brojem zastupnika i zastupnica a doista ranijih godina su izvješća HNB-a pobuđivala daleko veći interes. Kao što znamo primarna zakonska obaveza HNB-a je odgovornost za stabilnost cijena. Mogli bismo dodati to je njezina obveza u redovnim, normalnim okolnostima. Međutim, Hrvatska već petu godinu za redom nije u normalnim okolnostima. Gospodarstvo je palo gotovo 10%, pri čemu je industrijska proizvodnja kao ona gospodarska djelatnost koja producira najviše dobara za izvoz i otvara najviše radnih mjesta pala gotovo 30%, a građevinarstvo čak 60%. I to nije samo zabrinjavajući podatak, to je opasan podatak jer potvrđuje gotovo potpuni izostanak investicija. Kumulativna posljedica takvih negativnih kretanja manifestira se u visokoj nezaposlenosti. U 4 godine izgubljeno je preko 140 tisuća radnih mjesta a životni standard hrvatskih građana urušio se više od 20%. Tračak svjetla u ovoj tmurnoj slici je nakon dugo vremena pozitivan saldo tekućeg računa platne bilance zahvaljujući prije svega rastu prihoda od turizma. Međutim, i to svjetlo je manje svjetlo ako se zna da je taj pozitivan saldo u značajnoj mjeri uvjetovan padom uvoza zbog smanjene domaće potražnje. Isto tako pozitivni učinci fiskalne konsolidacije vidljivi kroz smanjenje proračunskog deficita s 5,5% koliko je on iznosio u 2011. godini na 4% u 2012. nažalost istopili su se već u prvoj polovici 2013. godine. Inflacija mjerena potrošačkim cijenama povećana je isti dan s 2,3 na 3,4%. Međutim, bazna inflacija nije se mijenjala što znači da HNB ipak odrađuje svoj temeljni posao bez obzira što se to eto u prijašnjim raspravama negiralo. Međutim, u makroekonomskim uvjetima koje sam naprijed opisala držanje cijena pod kontrolom i održavanje visoke likvidnosti banaka ne može i ne smije biti jedini cilj monetarne vlasti i na to je upozoravano posljednjih godina i od starena pozicije i od strane opozicije. Što vrijedi držati inflaciju pod kontrolom ako nema gospodarskog rasta, ako nema investicija, što znači da banke imaju novac kada poduzeća i obrtnici svakodnevno propadaju i posljedično raste broj nezaposlenih i siromašnih. Od HNB-a kao nezavisnog regulatora očekuje se da aktivnije podupire gospodarsku politiku RH, da potiče banke na veće i jeftinije kreditiranje, a od banaka se očekuje da u većoj mjeri sudjeluju u rizicima. Za sada one preferiraju sasvim drugačiji redoslijed, dakle čekaju oporavak gospodarstva i kada situacija bude sigurnija onda će one krenuti u kreditiranje. Na tragu tih očekivanja pozitivnim se može ocijeniti potez HNB-a u svibnju 2012.kojim je smanjena obavezna pričuva sa 15 na 13,5% i oslobođenim sredstvima banke su kreditirale HBOR i preko Programa razvoja gospodarstva poticale kreditiranje privatnog sektora pod znatno povoljnijim uvjetima prije svega s nižom kamatnom stopom od tržišne. Šteta je što taj potez HNB-a nije dao očekivane efekte, dakle banke se nisu javljale na aukcije, nisu iskazivale interes i jedan veliki dio kreditnog potencijala od oko 13 milijardi kuna ostao je neiskorišten. Kada kažem da se od banaka očekuje da u većoj mjeri sudjeluju u rizicima mislim na daljnje smanjivanje kamata do približno onakvih po kakvima kredite plasiraju u matičnim zemljama. istina kamate na dugoročne kredite jesu smanjene u 2012.u usporedbi sa 2011.sa 6,36 na 5,76% međutim to je još uvijek previsoka cijena za iscrpljeno hrvatsko poduzetništvo i ne bude li sluha za daljnje smanjivanje cijena kapitala banke moraju znati da ga u Hrvatskoj neće imati više kome ni plasirati. U svakom slučaju građani apstiniraju od novog kreditnog zaduživanja, isto tako sve je manje i tvrtki koje uopće mogu dobiti kredit, jedan od važnih razloga je niska kapitaliziranost hrvatskih poduzeća i sve to dakako ima za posljedicu upravo zabrinjavajući zastoj kreditiranja. Zbog tog zastoja bankama je ostao neplasirani novac i sve je to uvjetovalo njihovu još višu likvidnost. Visoka likvidnost bankarskog sustava je velika prednost, međutim i ona ima svoju cijenu i to je razlog zašto su se banke odlučile vraćati kapital u inozemstvo odnosno razdužiti se kod stranih vlasnika najčešće su to banke majke. Razduživanje u inozemstvu kompenzirano je porastom domaćih izvora financiranja posebno depozita stanovništva. Naime depoziti stanovništva i jesu najvažniji izvor bankarskog potencijala dakle participiraju negdje sa 60% i još uvijek rasu iako naravno nešto sporijom dinamikom nego ranijih godina. Dakle ipak možemo reći ima se, štedi se u podijeljenom hrvatskom društvu, manjina ima velike ušteđevine, a većina velike dugove. Banke imaju prostora za smanjivanje cijene kapitala i trebale bi "vratiti" dio zarade koje su ubrale od hrvatskih građana i hrvatskih poduzetnika u vremenu gospodarske krize dakle u vremenu kada im je bilo najteže da bi dale svojevrstan impuls gospodarskom rastu. Zašto mislim da za to banke imaju prostora? Zato što su u 2009.godini na vrhuncu gospodarske krize kada je gospodarstvo palo 6%, banke ostvarile dobit od 3,5 milijarde kuna. U 2010.gospodarstvo je palo daljnjih 1,2%, dobit banaka je porasla na 4,3 milijarde kuna, dok je u 2011.godini koja je za gospodarstvo bila godina stagnacije dobit banaka porasla daljnjih 10% i iznosila 4,7 milijardi kuna. U 2012.godini loša se gospodarska situacija počela prelijevati i na banke. Pri tom ne želim biti zlurada ali obistinjuje se pravilo da nema dobrih banaka bez dobrog gospodarstva kao ni dobrog gospodarstva bez dobrih banaka. Dobit banaka prije oporezivanja smanjila se u odnosu na 2011.godinu za četvrtinu i iznosila je 3,5 milijarde kuna. Dakle banke su u proteklom četverogodišnjem kriznom razdoblju zaradile preko 16 milijardi kuna dobiti i nesporno bankarska industrija je najprofitabilnija djelatnost u Hrvatskoj. Svojevrsni vrhunac bankarske predatorske ironije je konstatacija da su pokazatelji profitabilnosti banaka u Hrvatskoj dotaknuli najnižu razinu zabilježenu od 1999.godine. da u drugim zemljama ostvaruju više stope profitabilnosti. Da, u zemljama gdje i gospodarstvo bilježi stope rasta logično je i prihvatljivo da i banke zarađuju. Valjda je onda isto tako logično da kada gospodarstvo pada da banke dijele istu sudbinu, a ne da profitiraju na gospodarskoj krizi. Ono što bankama zadaje sve veću glavobolju su tzv. loši krediti koji su dosegli razinu od gotovo 14%. Kod poduzeća banke ne mogu naplatiti gotovo četvrtinu plasiranih kredita s tim da je u građevinarstvu udjel nenaplativih kredita dosegnuo gotovo 40%. Jednako tako milijarde dugova evidentirane su i na blokiranim računima građana. Međutim usporedba s ostalim zemljama regije pokazuje da su hrvatske banke najbolje kapitalizirane, što znači da je njihova sposobnost da se nose s potencijalnim gubicima još uvijek solidna. Naime stopa adekvatnosti bankarskog kapitala u Hrvatskoj kreće se oko 20% dok je primjerice kod banaka u Sloveniji ona svega 12%. Još par riječi samo o još jednom mehanizmu koji je snažna garancija i stabilnosti sustava i mogućnosti servisiranja vanjskog duga. Riječ je naime o međunarodnim pričuvama. Ukupne međunarodne pričuve HNB-a na dan 31. prosinca 2012. iznosile su 11 milijardi 236 milijuna eura što je za 41 milijun eura više u odnosu na njihovo stanje na posljednji dan 2011. godine kada su iznosile 11 milijardi 195 milijardi eura. Visoke devizne zalihe u središnjoj banci veće su i od najrigoroznijih preporuka iz Međunarodnog monetarnog fonda o deviznim rezervama koje moraju imati prezadužene zemlje koje se i dalje eto misle vlastitim snagama dakle bez financijske i stručne pomoći MMF-a nositi sa izazovima vlastite financijske prezaduženosti. Zahvaljujući monetarnoj politici koju je tijekom četverogodišnje gospodarske depresije vodila Hrvatska narodna banka, devizne rezerve su povećane i sada su eto snažan osigurač i proti nekontroliranog klizanja tečaja i protiv porasta inflacije i protiv daljnjeg slobodnog pada i onako krajnje poljuljanog kreditnog reitinga. Dakle Hrvatska je među zemljama sa najvišim relativnim deviznim rezervama u stabilnim okolnostima i u vremenima gospodarskog rasta, dovoljne su rezerve koje pokrivaju iznos tromjesečnog uvoza roba i usluga. Sadašnje devizne rezerve HNB-a pokrivaju protuvrijednost od 8 mjeseci uvoza robe i usluga. Najveće relativne devizne rezerve na svijetu, malo ćemo usporediti ima Rusija, ona njima pokriva vrijednost svojeg uvoza robe i usluga u razdoblju od rekordnih 30 mjeseci. Kineske rezerve pokrivaju 26 mjeseci njezina ukupnog uvoza, brazilske primjerice 20 mjeseci, indijske 12 mjeseci a južno korejske 8 mjeseci. Za razliku od unaprijed navedenih, spomenutih zemalja najnovije rezerve u Grčkoj jedva da mogu podmiriti iznos jednomjesečnog uvoza. Dakle, iz svega što sam rekla, ipak je jasno da je Hrvatska narodna banka važan čimbenik stabilnosti hrvatskog financijskog sustava i Klub SDP-a podržati će Izvješće Hrvatske narodne banke za 2012. godinu. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Draženko Pandek. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, premda nije uobičajeno da … [[Govornik se ne razumije.]] replicira vlastitom klubu naravno ali, htio sam se samo osvrnuti na jednu konstataciju kolegice kako su banke kod nas, ipak u plusu premda u manjoj, dakle imaju izraženu dobit nego možda neke banke u drugim zemljama koje imaju i gospodarski rast. Rekao bih također da su banke i djelomično, moje je mišljenje i same krive tome što djelomice ostvaruju niže stope dobiti. I time što izuzetno visokim kamatnim stopama oporezuju gospodarske subjekte. Ako je oporezujemo gospodarski subjekt sa 8, 9 ili 10% kamata jasno je da taj gospodarski subjekt ne može iz svog redovnog poslovanja, odnosno vrlo teško može servisirati takav kredit, uništava mu se ona supstanca koja postoji i u biti ga se guši i onemogućava mu se normalno poslovanje koje bi recimo takav gospodarski subjekt mogao imati u Austriji ili Njemačkoj gdje ostvaruje takve kredite sa 3 ili 4%. Time u biti i banke donekle kod nas same sijeku granu na kojoj sjede, uništavaju gospodarske subjekte takvim, pa rekao bih čak lihvarskim kamatama. I onemogućavaju ga da dalje razvija poslovanje i da uzima neke druge kredite i da bankama poboljšava poslovanje. Hvala.
Hvala lijepo. Ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem vice guverneru. Zahvaljujem i vama. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. A sutra nastavljamo sa 12. točkom Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2012. godinu.
Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2012. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za financije i državni proračun kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Godišnje izvješće HNB-a za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za i 32 glasa suzdržana prihvaćen predloženi zaključak.