Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Sukladno čl. 226. st. 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 7. sjednice sa 8 novih točaka. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem. Čl. 227. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Čl. 206. Poslovnika određuje da se po hitnom postupku donose zakoni koji se usklađuju s dokumentima EU ako to zatraži predlagatelj, te se o njima ne glasuje, a to je točka 1. predložene dopune koje ste dobili, pa sukladno čl. 206. st. 1. Poslovnika utvrđujem da je ovaj zakonski prijedlog uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Kako sukladno čl. 225. st. 4. Poslovnika pisanih prigovora na preostale točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 7. sjednice.
Sljedeća iznošenje stajališta, u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta uvaženi zastupnik Ante Prkačin.
Hvala g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Uvažena hrvatska javnosti, pozdravljam i vas jer sam počeo jako dobru komunikaciju. Da, sa vama. Dakle, u Beogradu sa rezidencije hrvatskog veleposlanika, skinuše zastavu i baciše je u kontejner. Kamo sreće da su njega umjesto zastave bacili u kontejner jel kolko čujem od Hrvata u Vojvodini, on tako uspješno i dobro zastupa hrvatske interese i interese hrvatskoga naroda. Za to vrijeme srpski tajkuni na istoku Hrvatske kupuju zemlju, srbijanski agenti i kompletna agentura preuzima hrvatski medijski prostor, a uredno svo to vrijeme ozbiljne sume novca preko Srpske pravoslavne crkve iz Hrvatske odlaze u Srbiju. Ja ću ovdje, a tako sam i počeo, ko Katon Stariji prije više od 2000.g. u Rimskom senatu kad je rekao „Ceterum censeo Carthaginem esse delendam“, uostalom smatram da Carthaginu trebamo razoriti, mi nemamo Carthagine za razaranje, ali ja uostalom smatram da mi trebamo razoriti ugovor hrvatske države sa Srpskom pravoslavnom crkvom i to jednostrano i odmah nakon toga oformiti dvije ekipe, jednu pravne, a drugu tehničke struke i vratiti hrvatsku imovinu tamo gdje treba. U tom pravcu sam govorio, u tom pravcu sam imao ozbiljne razgovore, doduše vrlo kratkotrajne, sa predsjednikom hrvatske vlade i zadovoljan sam onim što mi je on odgovorio, a vrlo nezadovoljan onim što mi je rekao kolega Pupovac. On je najavljivao preko medija da će doći i održati predavanje o Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Međutim, ja ništa čuo nisam. Nema mi kolege Deura i Đakića, što ne pomogoše prijatelju u nevolji jer ja se često puta osvrnem i na srpsko-hrvatsku koaliciju o kojom će povijest govoriti i nekome dati negativnu ocjenu. Ima ona stara narodna „Na muci se poznaju junaci, u nevolji dobri prijatelji“. Nit se Pupovac pokazao junak, nit mu se prijatelji pokazaže prijateljima u tom trenutku. Međutim, pošto ću ja svaki put govoriti o Srpskoj pravoslavnoj crkvi i to problemu, sad ću prestati, a vratiti se na nešto drugo. Evo dobih, dobih i ja jedan zapis, al ovdje je samo jedno ime i prezime, fra. Dominik Krisijan Gerbec. Ovo mi moji HOS-ovci dadoše. Tvrde da ovaj mladi čovjek podsjeća na jednog čuvenog hrvatskog biskupa i bana Petra Berislavića koji je 1513. počeo braniti hrvatski narod od najezde Turaka, pa je to činio sve do 1520.g. kad je negdje blizu Krbavskog polja nažalost izgubio život braneći Hrvate. U vrijeme Petra Berislavića Hrvatska se našla u iznimno teškoj situaciji nakon 1493.g. i teškog poraza na Krbavskom polju. Hrvatska je danas u sličnoj situaciji, 20-tak, 25.g. nakon najveće vojne pobjede u hrvatskoj povijesti. Očito u ovoj Hrvatsko-Danskoj državi nešto ne ide kako treba i nešto mijenjati treba. Svakako da ću u ime mojih HOS-ovaca i u ime zdravog razuma poduprijet ovog mladog čovjeka, posebno stoga što u redovima katoličkih svećenika uz vrijedne ljude, uz muževe kakav je bio taj spomenuti Berislavić ili blaženo počivši kardinal Stepinac, ima ljudi, ima mantijaša koje ja ne bi pustio u crkveno dvorište, a kamo li ih pustiti da oni vode svetu misu i da oni hrvatsku državu i hrvatski narod vode u vremenima kakva su ova. Dakle, ovaj mladi čovjek porijeklom iz Srednje Bosne, iz Zenice, ja sam o njemu nešto saznao jer sam tamo na koncu proveo jedan dio ratnog puta, jer može bit bio malo prežestok, al ovo njegovo može više shvatiti kao upozorenje i kao pouku da se nešto u hrvatskoj politici bitno promijeniti mora. Hvala lijepa, evo čak mi ostalo 10-15 sekundi viška.
Sad po najavljenom, slijede iznošenja stajališta klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je uvaženi zastupnik Vilim Matula u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Mi kao zastupnici u Saboru dakako dužni smo i pokušavamo se uživjeti u građane, građanke, u njihova prava, u njihove interese koje ovdje zastupamo. Sada ću vas zamoliti da se pokušamo uživiti u ulogu autora romana ili možda zbirke pjesama, moguće da i vi pišete amaterski, ne znam, moguće da netko od vas, ovaj tren mi ne pada na pamet, možda ste i neki od vas i profesionalni pisci. E sad zamislite slijedeće. Postoje kriteriji koje je Ministarstvo kulture i medija donijelo za ocjenjivanje kvalitete romana, zbirki, zbirki eseja, prevodilaštva i to, pazite slijedeći kriterij. Ja ću pokušat još glasnije jer ne mogu glasnije, kolege [[Upadica Sanader: Molim vas, kolege.]] vjerojatno vrijeme gubim [[Upadica Sanader: Kolege.]] ali dobro, da, da, da. Radi se o slijedećem. Zamislite da je o vama jedan vrhunski kritičar napisao pozitivnu kritiku. A o jednom drugom piscu je napisao taj isti tako uvaženi kritičar izrazito negativnu kritiku. Ali vaša je recimo izišla u nekim novinama koje su po Ministarstvu kulture vrednovane sa 4 boda i vi za jako dobru kritiku od tog uvaženog kritičara dobivate 4 boda a vaš kolega, kolegica, dobiva za negativnu kritiku 10 bodova. Evo je recimo jedna od farsi na koju je više od 130 književnica i književnika napisalo, to su ugledni naši književnici i književnice, prevoditeljice i prevoditelji koji su imali potrebu potpisati peticiju na brojne nepojmljive kriterije vrednovanja kvantifikacije kvalitete. Recimo jedan od takvih kvantifikatora je broj prodanih ili posuđenih primjeraka knjige u knjižnicama. E sad, za pretpostaviti je da prije svega prethodna vidljivost autora i količina sredstava koja taj izdavač ima, da bi reklamirao cijelu stvar može itekako utjecati na to koliko će neka knjiga biti u datom trenutku u medijima, koliko će biti vidljiva, koliko, osim toga i kakav je karakter te osobe koja tko zna zbog kojih načina može proizvoditi stvarno najjeftinije tabloidne skandale i zbog toga iz nekog razloga eto, da, biti zanimljiva, prodavati primjerke ili možda čak biti posuđivana. Što se tiče jednog od kriterija, to je pitanje nagrada. Trebamo znati da nažalost za poeziju u današnje vrijeme ima puno manje festivala i puno manje nagrada se dodjeljuje za poeziju iako imamo fantastične pjesnikinje i pjesnike, ali u ovom kriteriju nema tih nagrada, tako da oni koji imaju nagrade za prozu, jednostavno imaju daleko više prilike i šanse dobiti. Zatim je tu pitanje gostovanja na festivalima. Isto tako, da na te festivale idu ljudi po pozivu, uopće ne moraju tamo nužno niti predstavljati knjige, neki i predstavljaju, pozivaju se onako već poznati autori, vrednuju se promocije knjiga, ali one su organizaciji vlastitog izdavača, on je za to zadužen. I zato evo, ljudi, traže od Ministarstva kulture i medija da se ovako formulirane kriterije poništi i da se brojčane pokazatelje recepcije zamjeni adekvatnijim smjernicama za estetsko vrednovanje književnih djela. Zahvaljujem.
Sljedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupniče. Pravo predlaganja zakona pravo je svakog od nas saborskih zastupnika, no takvu mogućnost nemamo i kada je riječ o predlaganju različitih strategija. Takvo pravo, takvu moć ima zapravo samo Vlada. A ja postavljam pitanje može li Vlada koju čini politička stranka koja je sama optužena za korupciju i čiji je najveći broj ministara i ostalih dužnosnika umočen u najveće koruptivne afere, biti ta koja će HS-u uputiti Strategiju suzbijanja korupcije za novo razdoblje? Podsjetit ću, ono što sam ukazivala već toliko puta do sada, Strategiji suzbijanja korupcije za razdoblje 2015.-2020. istakao je rok trajanja. Kroz nadležna tijela, posebice kroz Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije čiji sam član, nastojala sam aktualizirati ovo pitanje, no čini mi se da to i nije dalo osobitih rezultata. Stoga sam zajedno sa svojim stručnim suradnicima iznašla način i rješenje, a to je da sam na današnji dan uputila HS-u prijedlog zaključka kojem se Vlada RH obvezuje da razmotri Strategiju suzbijanja korupcije koju sad dostavila u prilogu. Ima nekoliko bitnih poglavlja, između ostalog, tiče se i potrebe razrade ili izmjene pojedinih odredbi Ustava, pogotovo u dijelu u kojem se definira odnos između predsjednika države i Vlade, s obzirom da vidimo u praksi da puno toga ne funkcionira kako spada. Tražila sam da se izmjene one odredbe koje limitiraju rad nadležnih tijela kaznenog progona ili ga čine politički ovisnim, poput produžetka trajanja mandata glavnog državnog odvjetnika, sa 4 godine na 7 ili 8 bez mogućnosti reizbora. Tražila sam da se područje transparentnosti digne na višu razinu i da se na punu objavu svih uplata i isplata iz svih javnih proračuna obveže za sve što se javnim proračunom financira. Tražila sam da se postojeće Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa pretvori u jedno, puno jače, po ovlastima jače, a po djelokrugu rada šire tijelo te da se tom tijelu daju ovlasti i zadaće koje trenutno u RH nitko ne obavlja. Jedno od tih područja je i analiza korupcijskih rizika. Dakle nama u sustavu prevencije fali tijelo koja će pročitati zakon i reći koji su mane ili nedostaci iz tog zakona koje mogu dovesti do koruptivne prakse ili tijelo koje će reći da u sustavu naprosto postoji nešto što nigdje nije na radaru, a upravo na takvom području korupcija cvjeta. Tražila sam uspostavu čitavog niza registara, prije svega registar svih poslovnih odnosa sa svim tijelima javne vlasti pa ne bismo morali tražiti od HBOR-a dostavu nekakvog ugovora o kreditu nego bi nam u svakom trenutku bio dostupan putem interneta, s time da bismo mogli pratiti i transakcije, pa tako i odgovoriti na pitanje vraća li se kredit u predviđenim iznosima i u predviđenim rokovima. Tražila sam da se u području pravosuđa provedu one mjere koje će promijeniti način izbora čelnika pojedinih državnih tijela, a isto tako i način i imenovanja samih sudaca. Tražila sam da se provede preustroj naših županija, gradova i općina na način da se njihov broj smanji, da formiramo regije i tražila sam reformu izbornog zakonodavstva. A posebno što želim istaknuti je nešto što je još 2017. g. zatraženo od strane Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, a to je čitav niz pravila koja obvezuju predstavnička tijela na razini županija, gradova i općina. Lokalni izbori su pred nama, država nije poduzela ništa da se sukob interesa regulira na razini predstavničkih tijela. Dakle i vijećnici, bilo županijski, gradski, opći, moraju podlijegati određenim zabranama i ograničenjima, kako ne bi dolazilo do prakse koju smo imali svih ovih godina do sada, a to je da nakon stupanja na predstavničku dužnost, uspješnije posluju sa svojim tvrtkama putem općine, grada ili županije u kojoj obnašaju javnu dužnost. Inzistirat ću na tome, da se ova Strategija raspravi u rokovima predviđenim odredbama Poslovnika HS-a. Hvala.
S ovim smo iscrpili završne rasprave u ime klubova i za kompletnu današnju sjednicu. Sjednicu nastavljamo u srijedu, 5. svibnja u 9,30 iznošenjem stajališta klubova. Evo, ugodan vikend svima. SJEDNICA PREKINUTA U 12,29 SATI. Slijedeća rasprava uvažena zastupnica Barbara Antolić Vupora u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, uvažena javnost. Nema nas puno, petak je, lokalni su izbori. Razumljivo je da ono što se radi na lokalnim izborima je prije svega i aktivnost nas saborskih zastupnika, pogotovo nas koji smo i kandidati na istima. Međutim, nije razumljivo da se novac iz lokalnih proračuna tako nevjerojatno bezobrazno troši u svrhu promidžbe i kampanje lokalnih moćnika, lokalnih sada načelnika, gradonačelnika, župana i to dakle naš novac gdje se kroz medije selektivno prikazuje samo njihov rad, gdje se na otvorenja zovu samo podobni, samo u liniji i kritike oporbe ne možete čuti jer oporba ne može ni doći u priliku da ju se čuje. Kakva je to država, jednostranačje, jednoumlje? Lex šerif je doduše to uvelike omogućio, pa tako taj lokalni proračun bude na izvolte za takve radnje. Mediji koji su često u rukama i tih ne samo političkih moćnika nego i poslovnih moćnika tiskaju po 20-tak tisuća primjeraka besplatnih koji se dostavljaju na adrese građana gdje se često na naslovnicama prikazuju laži, objede, uvrede. I kakva je mogućnost da se tome suprotstavite, kakva je mogućnost? Demanti koji može biti u roku 30 dana, dakle ode bos. Drugo, možete tužiti i tužiti se godinama, ništa. Dakle, nemate pravi odgovor, to je nepravedno to ne pridonosi demokratičnosti ovog društva ove države, zaustavlja procese. I ono što nam kao jedan od praznika pa evo i u susret lokalnim izborima dolazi, premalo spominjan i bez sadržaja Prvi maj. Dakle, zaštita rada i radništva koji bi se trebao slaviti u tom danu, biti će pretvorena u dernek isto tako tih istih moćnika, dakle živio Prvi maj moćnika a ne rada. Prvi maj u kojemu smo mi u najavi izmjena Zakona o radu, isto tako kaskajući za nekim rješenjima iz okruženja, nekako pokušavamo riješiti od uvjeta rada do nekih drugih normativnih vrijednosti koje rad treba imati pred sobom, do boljeg reguliranja prekarnog rada, do boljih reguliranja uvjeta rada, do reguliranja rada novog rada od doma, od kuće, iz kuće, međutim u svemu tome i reguliranja naravno i minimalne plaće koja je izvan tog zakona kao nešto što nam zapravo je tu pred vratima, ali ne nedovoljno, da ne kažem koliko su mirovine proistekle iz rada nedovoljne i nisu normalne za preživljenje. Ono što je pri tome vrlo važno je da ne sagledavamo rada niti kroz Nacionalni plan otpornosti i oporavka i to je vrlo žalosno ako znamo da 80% ljudi koji rade u Europi nisu zadovoljni svoji radom a nezadovoljan radnik, čovjek pridonosi nezadovoljnom društvu. Dakle da bi uopće mogli pristupiti tom problemu rada i radništva, treba ga šire sagledati i treba ga rješavati od radne etike, od škole, sve do prije spomenutog Zakona o radu i drugih prava koje proističu iz rada, minimalna plaća, umirovljenje. Dakle, zadovoljan čovjek sa radom koji obavlja je temelj dobrog društva i o tome ništa se ne dogovori, samo je važno grah za lokalne izbore. Živio Prvi maj.
Slijedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvažena zastupnica Ljubica Lukačić.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću danas nešto kratko govoriti o zapošljavanju osoba sa invaliditetom obzirom da je evo sutra Međunarodni praznik rada i blagdan Sv. Josipa radnika, Sv. Josipa koji brine o, koji je zaštitnik Hrvatskog sabora i hrvatske države ali mogu tvrditi da je i zaštitnik osoba sa invaliditetom koje se zapošljavaju evo obzirom na ono što ću ja sada reći. U mandatu ove Vlade, dakle od 2016. g. na ovamo, dakle do kraja 2020. g., bilježimo sa HZZZ-a značajan broj zaposlenih osoba sa invaliditetom. 12 400 osoba sa invaliditetom zaposlilo se u tom razdoblju. Mnogi će reći da nije puno ali u odnosu na prijašnje razdoblje, vjeruje mi, to je puno. Ova Vlada velika sredstva ulaže upravo u zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Svi znamo da se osobe sa invaliditetom u RH zapošljavaju na otvorenom tržištu rada i u zaštitnom zapošljavanju ili tzv. zaštitnim i integrativnim radionicama. Uvijek volimo govoriti da je zapošljavanje na otvorenom tržištu rada ono što želimo pa ću evo ja sada spomenuti da u zaštitnim i integrativnim radionicama kojih u Hrvatskoj imamo ukupno 14, 7 zaštitnih i 7 integrativnih, radi nešto više od 500-tinjak osoba sa invaliditetom. Dakle veći dio osoba sa invaliditetom a njih je oko 11 450, radi na otvorenom tržištu rada. U zaštitnim radionicama kao što sam rekla, tek nešto više od 5000-tinjak, od čega njih skoro pola, 300 osoba sa invaliditetom zaposleno je u najvećoj zaštitnoj radionici, ustanovi URIHO, zagrebačkoj ustanovi za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom koja ove godine obilježava svojih 75 g. postojanja. Obzirom na okolnosti u kojima se nalazimo, obzirom na pandemiju, ustanova URIHO neće moći obilježiti svojih 75 g. postojanja na način kako je to planirala pa će tijekom cijele godine obilježavati na način kako je to primjereno pandemiji. Stoga u slijedećem tjednu, 5., 6. i 7. svibnja, ustanova URIHO imat će dane otvorenih vrata i voljeli bi da svi koji to možete, posjetite ovu ustanovu jer ćete tamo dobiti odgovore na sva pitanja vezana za zapošljavanje osoba s invaliditetom neovisno da li se radi o zapošljavanju u zaštitnim ili integrativnim radionicama ili o zapošljavanju na otvorenom tržištu rada. Tamo ljudi sve znaju jer oni i osobe s invaliditetom koje primaju kod njih u radni odnos, kada ih profesionalno rehabilitiraju, pošalju ih na otvoreno tržište rada. To je jedna krasna integracija obzirom da mnogi ljudi misle da je zapošljavanje u zaštitnim radionicama samo igra. Međutim, tamo rade i osobe koje nemaju invaliditeta i tamo svi zajedno zarađuju za kruh i prehranjuju svoje obitelji. Stoga, evo, u sljedećem tjednu posjetite ustanovu URIHO, naravno uz poštivanje svih epidemioloških mjera u ova 3 dana, možete dobiti odgovore na sva pitanja [[Upadica:]] i evo dozvolite mi samo za kraj da i s ove govornice poželim ustanovi URIHO još puno uspjeha u radu i čestitam 75. rođendan. Hvala vam lijepa.
Sljedeće iznošenje stajališta, uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani kolegice i kolege. Nastavno na moju izjavu iz listopada prošle godine, a vezano za kršenje primirja od strane armenske vojske, u sukobu naše dvije prijateljske zemlje, Azerbajdžana i Armenije, danas želim reći par rečenica o trenutnoj situaciji, s obzirom da se o njoj ne može čuti puno niti u našim medijima ili u sabornici. Sukob koji spominjem nažalost je rezultirao otvorenim ratnim sukobom koji je trajao 44 dana. Sukob je zaustavljen prošle godine 10. studenog kada je potpisana trilateralna Izjava o prekidu vatre svih vojnih aktivnosti koje je potpisao predsjednik Putin, predsjednik Aliyev i premijer Pašinjan. Po informacijama koje ja dobijem, kao član Međunarodne parlamentarne skupine prijateljstva Hrvatske i Azerbajdžana, svi zarobljeni od strane azerbajdžanske vojske vraćeni su na teritorije Armenije. Jedina iznimka je grupa od oko 60 pripadnika armenske vojske koji su na teritoriju Azerbajdžana djelovali nakon potpisane Izjave iz studenoga prošle godine kojom se, kao što sam rekao potvrdila potpuna obustava vatre i svih vojnih aktivnosti između dviju zemalja. Ova grupa je optužena za ubojstvo jednog azerbajdžanskog vojnika i za ozbiljno ranjavanje jednog civila duboko iza azerbajdžanske linije, nakon što je rat službeno već i završen. Kako je spomenuta grupa djelovala je na međunarodnom priznatom teritoriju Azerbajdžana, a sve nakon potpisanog primirja Azerbajdžan ih ne smatra ratnim zarobljenicima i protiv njih su pokrenuli kazneni postupak. Ukoliko se ide sa punim poštovanje dogovorenog primirja, svi se moraju suzdržati od daljnjih akcija i provokacija. Kao član Međunarodne parlamentarne skupine prijateljstva iskreno se nadam da će se i ovaj problem, ali i svi ostali riješiti u najkraćem roku i u koristi naroda Azerbajdžana i Armenije koji imaju pravo na mir i sigurnost. Iako je sukob trajao relativno kratko, štete su velike, a problem koji je i nama vrlo dobro poznat je problem mina. U 4 mjeseca nakon završetka otvorenog sukoba, 20 Azerbajdžanaca poginulo je zbog minskog eksplozivnih sredstava, a od toga čak 14 civila. Pored toga, čak 85 osoba je zadobilo ozljede od posljedice minsko-eksplozivnih naprava. S obzirom da je nama je taj problem nažalost blizak, nadam se da će armenska strana što prije dostaviti mape položaja na kojem su minska eksplozivna sredstva postavljeno, kako bi spriječili daljnje stradavanje civila. Kao potpisnica brojnih međunarodnih sporazuma, smatram da bi naša država trebala aktivnije djelovati te u skladu s međunarodnim pravom i međunarodnim humanitarnom pravom inzistirati na poštovanju istog. I kao član Međuparlamentarne skupine prijateljstva, želio bih na ovim osnovama, a sa ciljem uspostavljanja mira na spomenutim načelima, više podržimo Azerbajdžan i međunarodnu zajednicu kako bi u što kraćem roku na tom prostoru zavladao mir. Hvala.
I sad prelazimo na prvu točku današnjeg dana, to je: -Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vodama, prvo čitanje, P.Z.E. br. 129. Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja Mario Šiljeg, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Dakle, pred vama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vodama. Prijedlog zakona je raspravljen na radnim tijelima HS, Odboru za zakonodavstvo i Odboru za poljoprivredu kao matičnom odboru, te se ovim putem zahvaljujemo na konstruktivnoj raspravi uvaženim zastupnicama i zastupnicima, članovima obaju odbora. Ovim izmjenama Zakona o vodama bilo je neophodno pristupiti radi ispunjavanja obaveza iz odgovora RH na pismo službene obavijesti Europske komisije od 10.10.2019.g. prema kojem je komisija ocijenila da RH nije ispravno prenijela u Nacionalni pravni sustav određene odredbe Direktive o procjeni utjecaja na okoliš, Direktive o staništima i Okvirne direktive o vodama. Naime, čl. 110. st. 1. Zakona o vodama dopuštena je eksploatacija šljunka i pijeska vađenjem iz obnovljivih ležišta u vodotocima i drugim tijelima površinskih voda putem Ugovora o koncesiji ako isto pridonosi održavanju voda i vodnih putova na unutarnjim vodama. Za provedbu tih zahvata provodi se odgovarajuća procjena utjecaja na okoliš odnosno ocjena prihvatljivosti za ekološku mrežu prema posebnim propisima iz područja zaštite okoliša i zaštite prirode. Međutim, Europska komisija spornim je ocijenila odredbu čl. 110. st. 2. Zakona o vodama u dijelu u kojim je propisan izuzetak od provedbe odgovarajuće procjene utjecaja na okoliš odnosno ocjene prihvatljivosti za ekološku mrežu prema posebnim propisima, a koji se odnose na slučajeve čišćenja korita rijeka radi povećanja kapaciteta apsorpcije oborinskih voda u daljnjem slijedu sprječavanja poplava i održavanja njihova plovnog puta. Ovim prijedlogom zakona brisan je taj navedeni izuzetak od provođenja odgovarajućih procjena utjecaja na okoliš i ekološku mrežu koji je Europska komisija ocijenila spornim, te se na taj način osigurava usklađenost s navedenim direktivama EU i ujedno otklanjaju posljedice zbog mogućeg pokretanja sudskog postupka zbog povrede prava EU. Prijedlogom zakona zadržan je ipak izuzetak od obaveznog provođenja procesa procjene utjecaja na okoliš odnosno ocjene prihvatljivosti za ekološku mrežu prilikom zahvata koji se obavljaju u slučajevima zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih i kulturnih dobara i okoliša u poplavama, te otklanjanja posljedica poplava u slučajevima žurne i neodgodive provedbe mjera obrane od poplava, a što je u skladu sa čl. 8. Zakona o zaštiti prirode i čl. 79. Zakona o zaštiti okoliša. Nadalje, ovim prijedlogom zakona dodatno se uređuju odredbe o Institutu za vode čije je osnivanje predviđeno strategijom upravljanja vodama iz 2008.g., a mogućnost njegova osnivanja predviđena je Zakonom o vodama u kontinuitetu zadnjih 10.g., o čemu se u HS raspravljalo i prilikom donošenja Zakona o vodama u lipnju 2019.g. Kao što je poznato, monitoring površinskih i podzemnih voda je osnova za kvalitativno i kvantitativno upravljanje vodnim resursom i sada ga u skladu sa Zakonom o vodama putem glavnog vodno gospodarskog laboratorija Hrvatskih voda obavlja ta institucija. Rezultati monitoringa čine bazu podataka za provedbu plana upravljanja vodnim područjima glavnog planskog dokumenta sukladno EU Okvirnoj direktivi o vodama i služe između ostalog za izvješćivanje Europske komisije o stanju voda u RH, a u odnosu na postizanje cilja Okvirne direktive o vodama, a to je omogućavanje dobrog i postizanje dobrog stanja svih voda. Europska komisija sukladno smjernicama Europskog zelenog plana relevantnim za vode u smislu zaštite voda i s ciljem zaštite zdravlja europskih građana ambicijom nulte stope onečišćenja, kao i zaključcima evaluacije vodnog zakonodavstva EU, osobito Okvirne direktive o vodama, očekuje ubrzanje svih aktivnosti i mjera iz navedenih planova kako bi se u narednom 6-godišnjem ciklusu od 2022. do 2027. postiglo dobro stanje voda EU uz smanjenje postojećih pritisaka na vodne resurse i prekomjerno korištenja vodnih resorsa. U tom smislu Europska komisija svim državama članicama putem sustava neformalne komunikacije s državama članicama tj. EU pilotima, u konkretnom slučaju EU pilot po ovom pitanju, uputila cijeli niz pitanja i preporuka koji se moraju ugraditi u planove upravljanjima od '22. do '27.g., a zatim i provesti u navedenom razdoblju. Sve navedeno je razlog za izdvajanje ovog važnog segmenta iz višestrukih predmeta poslovanja Hrvatskih voda i njegovu provedbu u okviru instituta za vode. Predloženim izmjenama Zakona o vodama organizacijski oblik Instituta za vode na odgovarajući način će se prilagoditi njegovom mješovito predmetu poslovanja, s jedne strane stručno operativni, s druge znanstveni kao javne ustanove sukladno Zakonu o ustanovama. Naime, Institut za vode ne može steći odmah pravni položaj znanstvene organizacije u ovom jer ne ispunjava niti može ispuniti uvjete za znanstvenu organizaciju iz propisa Zakona o znanstvenoj djelatnosti. S obzirom na navedeno Institut za vode će nakon osnivanja ishoditi dopusnicu za obavljanje znanstvene djelatnosti iz čl. 212. st. 2. Zakona o vodama i stjecanje pravnog položaja znanstvene organizacije u skladu s propisima o znanstvenoj djelatnosti u roku koji je propisan Uredbom o osnivanju Instituta za vode ili Statutom Instituta za vode. Ovim prijedlogom zakona također će se proširiti krug općih akata koje je u suglasnosti ministarstva kao osnivača instituta donosi Upravno vijeće voda te uz status to su dokumenti kao što su financijski plan i ostali ključni dokumenti po potrebi instituta. Nadalje, ovim prijedlogom zakona osigurat će se pravo svih zemljišno-knjižnih vlasnika na naknadu tržišne vrijednosti nekretnina koje su po sili Zakona o vodama postale i javno vodno dobro. Naime, u praksi je česta situacija da vodotok membrira promjeni tok te potopi privatne čestice, tako one postaju korito novog vodotoka i Zakon o vodama određuje da je isto ex lege javno vodno dobro i kao takvo se upisuje u zemljišne knjige neovisno o tome tko je vlasnik navedenog zemljišta. Odredbe čl. 236. st. 1. Prijedloga zakona tako ostavlja pravo privatnom vlasniku na naknadu tržišne vrijednosti u skladu s općim pravilima imovinskog prava i čl. 50. st. 1. Ustava RH ako se u interesu RH ograničava ili oduzima vlasništvo. Kako bi čl. 236. Zakona o vodama bio u potpunosti primjenjiv prijedlogom zakona bilo je potrebno ispraviti i pogrešno pozivanje u istom te je tako prijedlogom zakona ispravno navedeno pozivanje na čl. 231. st. 1. i čl. 232. st. 4. Isto tako prijedlogom zakona ispravljeno je pogrešno pozivanje u čl. 141. st. 2. točke 3. Zakona o vodama. Završno, ovim prijedlogom zakona provodi se dosljedno horizontalno terminološko usklađenje u cijelom osnovnom tekstu Zakona o vodama sa Zakonom o sustavu državne uprave koji je u međuvremenu donesen, a vezano za izmjenu izraza središnje državno upravno tijelo s izrazom tijelo državne uprave. Ostale odredbe Zakona o vodama ostaju nepromijenjene odnosno zadržavaju se sva pravna rješenja iz postojećeg zakona čime je osiguran pravni kontinuitet u upravljanju vodama u RH. Još jednom zahvaljujem saborskim zastupnicama i zastupnicima na vrlo konstruktivnoj raspravi kroz Odbore za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu i zahvaljujem vam na pažnji. Poštovanje.
Hvala lijepa. Molim vas ostanite ovdje jer imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Državni tajniče, gospođo ravnateljice. Evo pred nama je izmjena i dopuna zakona koju smo inicirali amandmanima i promijenili je kako bi omogućili čišćenje korita naših rijeka. Prigovori udruga zelenih koji su urodili plodom kod Europske komisije i njihovo mišljenje koje su uputili te rasprava koja je provedena, no svejedno se otklanja od Direktive 2000/60 u kojoj u 32. članku je moguća izuzeća od zahtjeva za sprečavanje daljnjega pogoršanja ili postizanja dobrog stanja voda i to pod posebnim uvjetima. Ako je neuspjeh posljedica nepredviđenih ili iznimnih okolnosti posebno poplava, suša ili razlog prevladavajućeg društvenoga interesa. Ja mislim da je prije svega društveni interes u pitanju i da u ovom zakonu i dalje ću inzistirati da bude ono što je, a to je čišćenje naplavina šljunka, pijeska, zemlja, drva u koritima rijeka i vodotoka, zato što se zaštita okoliša ne [[Upadica Reiner: Hvala.]] primjenjuje [[Upadica Reiner: Hvala.]] ni na svim našim kanalima koji utječu u te rijeke.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog državnog tajnika Šiljega.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvaženi saborski zastupniče, zahvaljujem na vašem pitanju. Ono što mogu reći u odgovoru na vaše pitanje da je u RH po sadašnjem zakonu, a posebno isto tako i po ovim prijedlogu i izmjena dopuna za koje se nadam da će i HS usvojiti dozvoljena eksploatacija šljunka i pijeska, ali uz provođenje odgovarajuće procjene utjecaja na okoliš i ocjene o potrebi procjene utjecaja na okoliš odnosno vođenjem računa o statusu i stanju ekološke mreže. Shodno tome znači jedino oko čega imamo možda određeni nesporazum između vašeg stava i našeg stava je u tome da se kod vađenja šljunka i pijeska koje je dozvoljeno, potrebno je napraviti procjenu utjecaja na okoliš odnosno stanje ekološke mreže.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Troskota.
Poštovani državni tajniče. Sve ovo što ste danas iznijeli ovdje se može sumirat, ne znam dal ste toga svjesni da se Institut za vode osniva 11 godina, 11 godina, dakle pokazuje jednu sposobnost iliti nesposobnost da se osnuje jedan institut odnosno jedna znanstvena ustanova koja bi se bavila sa vodama. Dakle, vaš govor sam stavio u Google translate jel je bio nerazumljiv i ono što mi je Google translate ovdje rekao da mi još uvijek ovdje raspravljamo o jednom dodatnom leglu monopoliziranog i legaliziranog državnog reketa o tom institutu o kojem vi govorite, dakle izlazile neke studije koje bi provodili certificirani reketari sa stranačkom iskaznicom. Dakle, riječ je o još jednom institutu, jednoj dodatnoj državnoj instituciji povećanje uhljeba i povećanje klijentelizma, to je ono što je i vaše izlaganje reklo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog državnog tajnika Šiljega. Oprostite povreda poslovnika, kolega Pavić u čemu je povrijeđen poslovnik?
Čl. 238., kolega Troskot, nisam vas vidio na svim konferencijama voda na zadnjih 10 g. na kojima sam ja bio, nisam vas vidio u stručnim krugovima, nisam vas vidio, tako da znam da hoćete sad pobrat političke poene, ali to ne ide tako, Institut za vode će bit dobra institucija, znanstvena, povezat će sektor istraživanja i sektor znanosti i sektor gospodarstva i ja čestitam Hrvatskim vodama i ministarstvu na tome a vi nemojte vrijeđati predstavnika.
Kolega Pavić, vi ste svjesni da je to bila replika a ne povreda Poslovnika pa morate dobiti opomenu. Ja vas molim da sad ne krenemo slučajno dalje sa povredama Poslovnika jer ću biti vrlo striktan sukladno Poslovniku i sa opomenama. Kolega Troskot, vi inzistirate na povredi Poslovnika? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] U redu.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, čl. 238., g. Pavić koristi zapravo sličnu retoriku koju je 2018. g. koristio g. Bačić jer je g. Mrsić tada u tim raspravama također ukazivao dakle da se radi o institutu koji će postat dodatni uhljebistan i gdje će se ljudi iz Hrvatskih voda i dodatni zaposlenici dakle stranački, upošljavati u taj institut i dakle povećat ćemo dodatno javne institucije, dodatno ćemo klijentelizam povećavat i dodatno ćemo povećavat cijene komunalija koje proizlaze iz ovakvog instituta.
Hvala. Ja sam zamolio da ne koristite i ne zlorabite instituciju povrede Poslovnika za replike, možete replicirati, možete imat pojedinačnu raspravu, možete imat raspravu u ime kluba, možete završno govoriti, imate slobodni govor. Sve to možete govoriti a institucija povrede Poslovnika je nešto drugo, ja vas molim da se s tim ne sprdate doslovno, sa institucijom povrede Poslovnika i ja vam naravno, dajem opomenu jer je to bila tipična replika. Odgovor na repliku poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo, zastupniče. Ja neću biti zlonamjeran nego ću možda malo privatizirati ovu saborsku govornicu pa ću osim kao državnik odgovoriti vam kao sveučilišni profesor koji se bavi vodama 22 g. odnosno predajete te kolegije na Sveučilištu u Zagrebu i Sveučilištu Sjever. Ako je išta korisno i vrijedno u vodnom gospodarstvu, onda je to dizanje kvalitete znanstvenog rada u području vodnog gospodarstva a ako smo igdje imali vrlo konkretan prijedlog odnosno impuls za osnivanje ove institucije, to je komunikacija za Europskom komisijom odnosno njihov stav o povredi određenih direktiva, prije svega u smislu monitoringa voda. Ono što mu reći da vaš kolega koji je sjedio u vašem klubu donedavno i bio je ministar nadležan za ovo područje, itekako u formalnoj i neformalnoj komunikaciji, podržavao ovu inicijativu i nije istina da nismo ga sposobni bili osnovati 11 g., znači 11 g. je bila ostavljena strateškim dokumentima mogućnost osnivanja takve institucije [[Upadica Reiner: Hvala, hvala lijepa.]] a mogućnost je ovim zakonom predočena u obavezna.
Hvala. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam lijepo, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. G. državni tajniče, kao što ste istaknuli, mijenjamo ovaj zakon zato što je došlo do povrede europskog prava odnosno Europska komisija je procijenila da nismo na ispravan način prenijeli određene direktive. Ja sam pogledala petogodišnje razdoblje hrvatskog članstva u EU, koliko smo imali povreda prava, iz tog bi se dalo zaključiti da mi tu ništa ne odskačemo od drugih država članica i da najveći broj povreda prava imamo u području zaštite okoliša, u tih 5 g. članstva, dakle njih 7, nije to neki veliki broj. No zanima me jeste li radili analizu u ministarstvu, zbog čega dolazi do te povrede prava? Je li problem da mi kasnimo za prijenosom direktiva zato što smatramo da ih nećemo moći ustvari u praksi dobro primijeniti i bi li onda u tom slučaju bila dobra jedna prethodna radnja da možda u nastajanju direktiva zajedno sa europskim zastupnicima lobiramo da te direktive možda [[Upadica Reiner: Hvala.]] izvedemo malo drugačije ili da tražimo neka izuzeća?
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo. Dobro ste konstatirali da kad obavljamo sve povrede prava u ovom segmentu iz okvira našeg ministarstva a govorimo prije svega i o okolišu i o zaštiti prirode i o vodnom gospodarstvu pa u nekim dijelovima gdje se one dodiruju sa energetskim direktivama, istina je, i upravo ova jedna naša inicijativa da objedinimo sve poslove koji će se baviti monitoringom, znanstvenim podlogama, dodijelimo jednoj stručno-znanstvenoj instituciji, ide u smjeru tome da imamo što manje takvih odstupanja, ali htio bi još jednom naglasiti i slijedeće, da mi aktivno pratimo donošenje direktiva i specifikume Hrvatske ugrađuje u njih, tako smo uspjeli npr. kod ograničenja za koncentraciju arsena koji je naš jedan od glavnih problema u Slavoniji, uspjeli smo u dogovoru sa Europskom komisijom ishoditi 3 vremenska perioda kojim ćemo omogućiti postizanje svih kvalitetnih parametara za zdravstvenu ispravnost vode za ljudsku potrošnju. Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Zvane Brumnića.
Poštovani državni tajniče, kad poslušam vašu raspravu i vaše odgovore, onda se sjetim jednog vica o Ivici. Kad je Ivica došao doma pa ga je tata pitao: „Pa Ivice, reko si da znaš sva pitanja na testu a dobio si 1?“ a Ivica kaže: „Znao sam pitanja, ali nisam znao odgovore.“ Pa onda ja vas sada pitam, da li je istina da od 2019. odnosno čak i kad ste donosili zakon ste znali da radite suprotno direktivama EU-a odnosno da ste bili upozoreni a sada već 2 g. znate da EU traži izmjenu? I da li je istina da se ovaj Institut vodnog gospodarstva osniva zato da biste vi bili u njemu na čelu? Evo, hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo. Što se tiče osobe koja će biti na čelu instituta, ja sam kao što znate, državni tajnik nadležan za vodno gospodarstvo, sveučilišni profesor na dvije katedre, ja se hvala bogu, imam gdje vratiti sutra sa vrlo dobrim pozicijama i sa radom koji volim, jednako kao što volim i ovaj rad na kojem sam danas. Ko će biti ravnatelj budućeg instituta, bit će određeno provođenjem javnog natječaja i biti će izabran najbolji kandidat. Što se tiče ovog vremena koje ste rekli od 2019. do danas, ja mogu reći kao i u svim ostalim pitanjima aktivne komunikacije s Europskom komisijom, tako smo ovo pitanje aktivno komunicirali u tom periodu, znači od 2019. do danas, prošli sve relevantne mogućnosti eventualnih izuzetaka ovog zakonskog prijedloga i usporedbom i sa zakonskim rješenjima u ostalim zemljama članicama EU, tu prije svega mislim na našu susjednu zemlju Sloveniju, ovaj, došli do zaključka zajedno [[Upadica: Hvala.]] sa EU komisijom da je ovakva odredba koja je danas [[Upadica: Hvala.]] /nerazumljivo/... ono što je prihvatljivo je u potpunosti usklađeno sa stavovima EU komisije [[Upadica: Hvala lijepo.]] Hvala.
Molim vas, držimo se vremena. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Grmoje.
Poštovani državni tajniče, prije koliko je to bilo, 8, 9 godina? Stajali smo skupa u kratkim majicama bijelim sa porukom „Spasimo dolinu Neretve“, borili smo se zajedno rame uz rame protiv projekta Gornji horizonti i moram vam reći da nisam zadovoljan sa sobom, a nisam zadovoljan ni s vama. Pitanje je što smo učinili i jesmo li išta napravili po tom pitanju? Prijeti li Neretvi i dalje zaslanjenje, prijeti li Neretvi i dalje taj projekt i prijeti li općenito svim našim izvorima voda, prijete li im razne ugroze, od zagađenja do, ne znam, činjenice da ćemo možda izgubiti izvore vode, npr. u Slavoniji? Dakle, ovdje nije pitanje Instituta, imamo mi puno ustanova, agencija, zavoda, pitanje provođenja zakona i pitanje je provode li oni ljudi koji su na pozicijama i štite li nacionalne interese? [[Upadica: Hvala.]] Jeste li vi zadovoljni [[Upadica: Poštovani državni tajnik Šiljeg.]] sa sobom i sa ovom Vladom?
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Izuzetno sam, kao i vi ponosni na te dane kada smo zajednički akceptirali u javni prostor i nominirali tu temu koja je svakako jedna od naših bolnih točaka, uz, a prije svega u smislu klimatskih promjena i posljedica koje će klimatske promjene ostaviti. Zasoljenje Neretve je vrlo ozbiljan problem s kojim se susrećemo kroz svaki posao, ozbiljan posao koji radimo u Upravi za vodno gospodarstvo, pa samim time i kod kreiranja programa Nacionalnog plana oporavka i otpornosti gdje smo također, akceptirali dio tog problema sa određenim rješenjima. Međutim, da bi se riješio taj problem, potrebna je sveobuhvatna akcija i ono što ovaj, radimo, radimo i sa kolegama iz energetike i ostalih ministarstava u kreiranju rješenja koja bi donekle ublažila negativne posljedice koje, prije svega, uz ono što se slažemo, zbog akcije 70-ih godina [[Upadica: Hvala.]] prošlog stoljeća, što je ugrozilo Neretvu, a klimatske promjene [[Upadica: Hvala lijepa.]] su dodatni parametar koji će je ugroziti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Pavić ima repliku.
Poštovani državni tajniče, poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa evo, kao i geofizičar i netko tko je slušao hidrologiju kod profesora Žugaja i kao netko tko je već 10 godina prati stanje hrvatskih voda i kroz udrugu Slap, vidjeli smo mnoge inicijative, ali vidjeli smo i deficit doktora znanosti u području hidrologije i hidrotehnike. Danas znamo da 46% plana, Nacionalnog plan za oporavak i otpornost ide na Zeleni plan. Preko 30% Višegodišnjeg financijskog okvira će ići na Zeleni plan. Dobar dio toga su projekti vode i kao bivši predsjednik Udruge mladih znanstvenika znam koliko je bitno da imamo instituciju koja će moći znati artikulirati naše interese i spojiti znanost. Znam da Institut isto tako, će biti temeljen na nekoliko EU projekata, ja vam čestitam na tome. Ako nam možete malo više reći kako vidite viziju tog Instituta i na kojim tim EU projektima do sada se već temelji da ove [[Upadica: Hvala.]] objede, da će to biti stranačko uhljebljivanje [[Upadica: Hvala lijepa.]] u potpunosti ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepa g. zastupniče. Ja poznam vaš rad i prije vaših dužnosničkih aktivnosti, znam da ste u ovom području dali puno svog profesionalnog angažmana i razumljivo mi je da ovaj način akceptirate i komentirate osnivanje institucije Instituta za vode u RH. Ovom periodu od 2019. do danas prethodilo je više razgovora i sa znanstvenim institucijama, prije svega sa hrvatskih rektorima. Znači između ostalog, i do zaključka da u sustavu znanosti i obrazovanja imamo veliki broj vrlo kvalitetnih znanstvenih novaka od kojih većina nakon korištenja znanstveno-novačkog statusa je prepuštena, nažalost samoj sebi. Mi očekujemo da će u ovoj instituciji, Institutu za vode, veliki broj ljudi, mladih doktora znanosti koji se žele baviti vodama, naći svoje mjesto pod suncem i realizirati svoje znanstveno-tehničke ambicije [[Upadica: Hvala.]] Međunarodna suradnja je svakako jedan [[Upadica: Hvala lijepa.]] od ključnih parametara rada budućeg Instituta.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Orešković.
Uvaženi državni tajniče. Ovaj zakon donosimo zato što 2019. kada smo donosili Zakon o vodama nismo bili sposobni, odnosno vaša Vlada nije bila sposobna prenijeti direktivu EU u hrvatsko zakonodavstvo kako treba. S druge strane, u vašem uvodnom izlaganju, istaknuli ste, ili pozvali ste se na Strategiju upravljanja vodama iz 2008. g. Ono što upada u oči je činjenica da očito niste u stanju prepoznati stvarne potrebe niti imate bilo kakvu viziju kvalitetnog upravljanja vodama. Naime, vode iz perspektive naših građana su i ono što je njima dostupno. Pravo na vodu možemo promatrati kao na mogućnost i dostupnost sigurne i isporučive vode. Lokalni izbori su pred vratima, svjesni smo činjenice da čak niti u glavnom gradu RH brojni naši građani pristup vodovodnoj mreži još uvijek nemaju, s cijevi su nam još iz vremena Austro-Ugarske, pa gubimo do 40, ako ne i više posto vode u kanalizaciju [[Upadica: Hvala.]] i na druge neprimjerene svrhe [[Upadica: Hvala.]] Što vaše Ministarstvo planira poduzeti po tom pitanju?
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo uvažena zastupnice na vašem pitanju. Što se tiče dostupnosti vode za ljudsku potrošnju u RH, ona je sada na, stupanj priključenosti je 87% hrvatskog stanovništva sa trenutnom mogućnosti sutra, priključenja 93% stanovništva. Naravno da nam je interes i želimo postići ovo što ste vi rekli, dostupnost vode za piće za sve ljude u RH, za sve njene stanovnike. Što Ministarstvo radi po tom pitanju? Pa pogledajte samo, mogli ste i iz komunikacije o sažetku MPO-a vidjeti da je jedna od najvećih alokacija koja je u tom financijskom instrumentu koji nam je vrlo dobrodošao, nominirana upravo za ovo što vi kažete. Znači povećanje stupnja priključenosti na otpadne vode, povećanje stupnja pročišćavanja otpadnih voda i izuzetno smo sretni sa ostvarenim visokim udjelom novaca baš za tu specifičnu svrhu o kojoj ste vi rekli. Samo bih htio još jedanput reći ako ste pažljivo slušali, znači ove izmjene i dopune zakona donosimo i između ostalog i da ljudima koji su izgubili svoju česticu [[Upadica Reiner: Hvala.]] uvjetno rečeno zbog manevriranja vodotoka imaju pravičnu naknadu, to je također cilj donošenja ovog zakona. Hvala.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Benčić.
Jel ste me prozvali [[Upadica Reiner: da.]] tihi ste bili pa nisam čula. Zahvaljujem se … [[Upadica Reiner: Kad glasno govorim vele neki da vičem, kad tiho ne čuje se, ne znam kako bih, izvolite.]] ok, hvala vam. Imam pitanje, dakle izmjene zakona se donose da bi se konačno u potpunosti uskladili sa direktivom, međutim ponovno, ponovno u ovom prijedlogu nemam u potpunosti usklađivanje s direktivom. Naime, kada ste propisali izuzetak kada se ne treba provoditi procjena utjecaja na okoliš odnosno ocjena prihvatljivosti za ekološku mrežu, kada je to povezano sa poplavama tada ste to predvidjeli ponovno kao opću iznimku, a direktiva jasno kaže da se mora procjenjivati u pojedinačnom slučaju. To znači da za svaki pojedinačni slučaj treba posebno utvrditi da bi da se procjena ne treba raditi jer bi bila suprotna samoj svrsi onoga što se zahvatom radi, a to je primjerice saniranje posljedica poplava. Dakle, ne možemo to propisati kao opću iznimku jer ponovno nismo usklađeni niti sa samom direktivom, a niti sa odlukom Europskog suda u tom slučaju koji je rekao da se ta odredba treba restriktivno tumačiti.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvažena zastupnice na vašoj konstataciji. Pa evo samo ću ponoviti da je zadržan izuzetak, ali u smislu i u situaciji kada imamo obavljanje slučajeva zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih kulturnih dobara i okoliša u poplavama te otklanjanje posljedica poplava u slučajevima žurne i neodgodive provedbe mjera obrana od poplava. Vjerujem složit ćete se sa mnom kada smo gledali slike iz Gunje i priloge iz Gunje kada je bila poplava, nažalost i iz Metkovića da u takvim situacija jedino što možemo raditi i što trebamo raditi je apsolutno žurna akcija koja se mjeri u minutama, a ne u danima. Tako da mislim u komunikaciji sa Europskom komisijom, sa relevantnim upravama da smo u potpunosti, moje je mišljenje da smo u potpunosti uskladili ovaj prijedlog sa direktivama EU.
Hvala lijepa. Žele li sada izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovana predsjednica Odbora za poljoprivredu Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče HS-a. Državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu HS-a raspravo je na 23.sjednici održanoj 27.travnja 2021.g. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vodama kao matično radno tijelo. U raspravi je istaknuto kako se posljednjih 11 godina u RH ne provode aktivnosti čišćenja rijeka pa su naplavine šljunka, pijeska, drveta i zemlje u koritama rijeka velike. Zastupnici su istaknuli da se korita moraju čistiti kako bi se osigurala apsorpcija oborinskih voda u koritima rijeka i osiguralo održavanje plovnosti plovnih puteva, ali i smanjili gospodarski gubici. Istaknuto je kako se kroz europske direktive nalaže čišćenje korita rijeka pa nije jasno zašto RH ovo pitanje nije artikulirala sa Europskom komisijom. U daljnjoj raspravi rečeno je kako ograničenje za zahvate čišćenja korita rijeka radi povećanja kapaciteta apsorpcije oborinskih voda s ciljem sprečavanja poplava i održavanja plovnog puta ne postoje već je za iste potrebno napraviti procjene utjecaja na okoliš. Postavljen je upit koliko ovakvih zahtjeva za procjenu utjecaja na okoliš ima, koja je prosječna dužina dobivanja odobrenja i može li se to ubrzati. Predstavnik predlagatelja odgovarajući na pitanja istaknuo je kako je eksploatacija šljunka i pijeska iz naših vodotokova nije zabranjeno i isto se ukoliko eksploatacija šljunka, pijeska i nanosa pridonosi održavanju voda omogućava putem Hrvatskih voda koji sklapaju okvirni četverogodišnji sporazum sa ovlaštenim društvima o vađenju šljunka i pijeska. Uz navedeno eksploatacija se provodi i ukoliko ona pridonosi održavanju vodenih puteva na unutarnjim vodama, a ugovorna strana je Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture. Na upit o trajanju procedura predstavnik predlagatelja odgovorio je kako se s ciljem skraćivanja rokova krenulo u sklapanje četverogodišnjih ugovora, a sama procjena utjecaja na okoliš odnosno na ekološku mrežu traje tri do četiri mjeseca, pa je u bitnom smanjeno vrijeme za tu proceduru. Također je istaknuto da je ministarstvo kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti predložilo projekte na povećanju sekundarnih močvarnih staništa, a radi se o zapuštenim riječnim rukavcima koji nemaju kontinuitet sa glavnim vodotokom u kojima će se na području Drave i Save provesti radovi čišćenja u dužini od 27 km vodotoka. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova odlučio predložiti HS-u sljedeće zaključke: „Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vodama, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o vodama.“ Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego što otvornim raspravu ja bih samo htio napomenuti da budući da znate da danas neće biti glasovanja da ćemo imati slobodni govor odnosno iznošenje stajališta klubova i samostalnih zastupnika odmah nakon što završimo ovu točku pa to kazujem radi vaše obavijesti, a i da obavijestite kolege i kolegice da ne misle da je to možda u jedan sat ili u pola jedan nego tko god želi govoriti da može doći ovdje i da iskoristi tu mogućnost za slobodno iznošenje govora. A sada bismo prešli na raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Zvornimir Troskot. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici i poštovani građani RH koji nas pratite putem ekrana. Jako mi je drago da je danas g. Pavić ovdje na današnjoj raspravi jer je spomenuo 10.g. povijesti, ali znajući da će on bit danas na raspravi mi smo se i za taj segment rasprave dobro pripremili. Pa evo prije nego što krenemo u raspravu vratit ćemo to u jednu našu zakonodavnu povijest u davnu 2009.g. kada g. Ivo Sanader završava svoju dionicu kao premijer, dakle prepušta kormilo Jadranki Kosor. Evo još jednog detalja kojeg smo pripremili, dakle naš kolega Branko Bačić je bio samo državnik u Ministarstvu mora, ali na putu da konačno postane i ministar. I te 2009.g. vlada na čelu sa gđom. Jadrankom Kosor krajem godine šalje Zakon o vodama na izglasavanje i taj zakon predviđa osnivanje posebne znanstvene institucije za vodu i HS je donio zakon i on je stupio na snagu 1. siječnja 2010.g.. Evo ga, to je bio početak zakonodavne povijesti s kojom bismo krenuli. Međutim, tu prestaje bit smješno. Prestaje bit smješno jer evo danas punih 11.g. nakon tog zakona koji je bio poslan u HS mi opet raspravljamo o institutu. Dakle, i o tom institutu se apsolutno sve zna. Dakle, taj institut čak ima i svoje ime „Biskup Josip Juraj Strossmayer“. Pa evo dame i gospodo 11.g. smo davali ime institutu koji će se bavit s vodama i zvat će se „Biskup Josip Juraj Strossmayer“. A nakon postupka osnivanja tog instituta koji je trajao 11.g. sigurno možemo očekivati puno i to je u redu. Možemo smatrat dakle da je evo nakon 11.g. sposobnost svih ovih vlada bila dati ovako jednom važnom, kako kaže profesor, važnom institutu ime „Josip Juraj Strossmayer“. Iskreno, meni zapravo i nije, nije mi žao što ga niste osnovali. Ne zato što imam nešto protiv vladajuće stranke, protiv profesora ili itd. nego zapravo to je pokazatelj da bi taj institut, dakle znanstveni institut kako je predstavljen dakle bio samo jedno dodatno leglo dakle gdje bi bilo monopolizirani i legalizirani državni reket, gdje bi bili zaposleni ljudi po stranačkoj liniji ili bi recimo iz Hrvatskih voda bili preseljeni u taj novi institut, možda bi i državni tajnik stvarno i postao dakle ravnateljem tog znanstvenog instituta i šta god da bi netko u Hrvatskoj htio radit po pitanju nadzemnih i podzemnih voda bi trebao dobit certifikat. Naravno dakle to bi, to bi ovaj iziskivalo novo zapošljavanje, a onda bi se to sve prelilo preko onih finih naknada koje dobivamo na računima sa državne razine, dakle sva nova zapošljavanja znači i dodatne cijene vode koje plaćamo. Tako da evo, ali i to na stranu gospodo. Evo osnivamo još jedan institut i nikako da ga osnujete, nikako. Još jedna državna institucija, to je još, to je odgovor na sve, to je modus operandi kada se dogodi potres ide novi fond, kada se dogodi tragedija u sustavu socijalne skrbi novi zavod. Evo ga, sad imamo i jedan novi institut, dakle dodatno povećanje državnog aparata koji će bit financiran sa ovim Nacionalnim planom oporavka i obnove gdje će se dodatno upumpat novci u širenje državnog aparata i danas već financiramo afere koje će se dogodit za godinu dana. No još imamo, danas je zapravo … [[Govornik se ne razumije]] 30.4. di se predaju dokumenti, možda još vlada izmjeni to. Poštovani, rekli ste da ćete smanjivat broj državnih tijela, agencija, a zapravo osnivamo nove, nove institute sa novim ravnateljima, sa novim tajnicama, sa novom administracijom. Toliko o reformama. Dakle, taj institut koji se osniva 11.g. nije ništa drugo nego ekonomsko dodatno preljevanje troška na naše građane koji dan danas već plaćaju skupu cijenu vode. Iz ekonomske perspektive treba to svesti na lokalnu razinu, dakle HDZ-ov koalicijski partner, dakle g. Milan Bandić, dakle zajedno sa svojim prijateljima je, evo opet idemo sad u jednu povijest, 2007.g., 2.g. prije ovoga Zakona o vodama, otišao zajedno sa svojim prijateljima u London, dignuo jednu obveznicu od 300 milijuna EUR-a, što je nekakav ekvivalent od 2 milijarde kuna, a glavna, glavna nakana dizanja te obveznice, a obveznica nije ništa drugo nego kredit, je bilo izgradnja vodoopskrbne mreže i vodootpadne mreže u Gradu Zagrebu. Naglašavam, koalicijski partner. Dakle, danas se nalazimo u 2021.g., ta obveznica nije isplaćena, ona je bila samo prenešena 2017.g. na drugog vjerovnika i ovaj ta obveznica dolazi na naplatu 2023.g., pa evo profesor neka to dalje onda objašnjava, dakle to će opteretit naše građane Grada Zagreba sa nekakvih 4 do 5.000 kuna po glavi stanovnika. Toliko o vodama. A kad profesor odnosno državni tajnik govori o 87% pokrivenosti i dostupnosti vode onda neka recimo to objasni građanima Grada Zagreba u Gornjoj Dubravi recimo. Zamislite vi Gornja Dubrava 2021.g. nemaju svi priključak na vodu. Ili recimo neka to objasni jednim Sesvetama kada je već 87% dakle građana priključeno na, na vodu, neka objasni Sesvečanima kako to da nemaju priključak na vodu. A evo da ne budemo samo na istoku Grada Zagreba, evo bit ćemo toliko pošteni, pa ćemo otići na zapad pa pitat pa kako to da Novi Zagreb, Zapad gradska četvrt nema priključak na vodu. Pazite, glavni grad Hrvatske. Lokomotiva Hrvatska u 21. stoljeću nemamo priključak na vodu, mi gradimo institute koje će nam pomagat radit nekakve znanstvene ko zna kakva istraživanja, vjerojatno će se to samo onda prezentirat tajnicama i dakle ljudima koji su zaposleni na tom institutu jer ta istraživanja mislim da ne mogu nikome pomoć. Tako da evo, nalazimo se u 2021., u 2023.g. niti ćemo imat vodoopskrbnu mrežu za šta je obveznica dignuta, imat ćemo institut „Josip Juraj Strossmayer“ koji će navodno istraživat tu vodu dakle, a cijena komunalija će dakle rast svakim danom sve više i više. Osim ovih predloženih znanstvenih instituta koji se temeljito osnivaju 11.g. to će biti najtemeljitiji institut u povijest akademske zajednice Europe i svijeta. Dakle, osim takvih stvari, dakle i predloženi znanstveni institut što nisu ništa drugo nego sad javne institucije jer su ljudi vidjeli da je potrebno uložiti i trud i akreditacije za znanstvenu instituciju pa će to sve sad samo na javnu instituciju, evo to će se dogoditi jer nisu sposobni 11 g, znanstvenu instituciju osnovati. Dakle, osim preuzetih dugova, dakle iz Londona, iz Deutsche banka, dakle koje bilo baš za vodoopskrbnu mrežu, dakle cijenu vode još definiraju i izlasci primjerice radnika na teren, dakle na naše cijevi koje gube i preko 50% vode pa onda kada se državni tajnik hvali sa ovim institutima, sa ovim zavodima, sa ovim predavanjima, da ovim uskladama sa EU direktivama, dakle treba reć da Zagreb u 21. st. dakle ima još cijevi iz Habsburške monarhije, doslovno. I da ta cijev se gubi odnosno voda u tim cijevima se gubi kao da je švicarski sir. I naravno da će se to onda prelit opet na cijenu komunalija naših građana koji plaćaju vodu skuplje nego što plaća recimo Saudijska Arabija koja vodu nema. To je suština. I ti brojevi ljudi koji odlaze na teren i pregledavaju te cijevi, dakle također utječe na cijenu komunalija i građani to sve gledaju. Gledaju 11 g. Instituta J. J. Strossmayer, temeljito ga se gradi. Pa više, 13 g. gledaju kako se obveznice uzimalo u Londonu i kojem će se financirati ni manje ni više nego vodoopskrbna mreža, ni više ima novaca od 2 milijarde kuna niti ima vodoopskrbne mreže i gledaju izlaske na terene radnika koji bi trebali popravljati te cijeni, na kraju ni to se ne događa nego jednostavno dobe uplatnicu na kraju mjeseca gdje se cijena vode višestruko popela upravo od 2009. ili 2007., pa na ovamo u 2021. godini. Suština jest da ovaj Institut za vodu još ne možete ni osnovat, dakle novaca u gradu Zagrebu nema, dakle ja ne znam s kojih se 87% državni tajnik hvali, doslovno, evo odite samo na teren pa kad vidite one oči onih ljudi ispaćenih, kada još u kantama nove vode, pa ko da smo u 17. stoljeću. U glavnom gradu Hrvatske, ljudi u kantama vode nose doma u određenim dijelovima grada Zagreba a mi bi osnivali institute. Institute bi osnovali. I pitaju se di su ti novci? Gdje je tih 2 milijarde kuna? Zašto ja nemam pravo na tu vodu? Znači dok će se neki zapošljavati po tim institutima, dok će se tajnice, administracija povećavati, dakle sve će to naši građani lijepo financirat, sve će to oni gledat sa strane i niko njih na kraju dana ništa ne pita. Ali nije to problem samo Zagreba, to je problem i Karlovca, to je problem i Koprivnice, to je problem Dalmacije, dakle problem cijele Hrvatske. Ja ne znam s kojih 87% se državni tajnik hvali [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka a govorit će poštovana zastupnica Sandra Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Počet ću prvo sa jednim problemom koji smo i dok smo bili aktivni u civilnom društvu pratili a to je problem nelegalnog šljunčarenja za koji zapravo ni ovim zakonom nemamo neka jača rješenja. Godinama smo znači pratili situacije nelegalnog šljunčarenja, primjerice na Savi koje ne samo da ima devastirajući učinak na okoliš zbog same aktivnosti šljunčarenja što ima, nego i zbog činjenice da se takvi iskopi, oni su vrlo često korili za odlaganje i opasnog otpada, dakle ne neopasnog samo nego i opasnog otpada. To su vrste ekocida koje ne možemo i ne smijemo više dopuštati. Isto tako, želim naglasiti za sve one koji se ovdje zapravo pozivaju i žele puno jaču liberalizaciju sustava šljunčarenja, da je studija koja je izrađena u sklopu Danube Sediment Interreg projekta, jasno ukazala da sve hrvatske velike rijeke koje jesu pogodne za iskapanje šljunka i pijeska, kao što su Dunav, Drava, Sava ali isto tako Una i Kupa, pa i Neretva, imaju značajan manjak vučnog nanosa i to zbog, neke od njih, zbog niza izgrađenih hidrocentrala. Isto tako, studija je pokazala da se njihovo hidromorfološko stanje pogoršava te da su izložene sustavnoj eroziji tla, opadanju razine vodostaja i degradaciji ekoloških značajki. Kada se to događa u rijekama, posljedično se to prelijeva i na okolni eko sustav. I pitanje je, da li hoćemo ponovno ići u smjeru koji će dozvoljavati takve vrste degradacije okoliša ili idemo u drugom smjeru koji će omogućiti zaštitu i moram reći da oni argumenti koji se vrlo često koriste a to su gospodarski argumenti, da ih treba gledati ne kratkoročno nego dugoročno, koji su gospodarske posljedice i na poljoprivredu i na druge grane, dugoročne posljedice devastacije rijeka i riječnih korita. Pa razmišljamo koliki će minus imat naše buduće generacije, ne samo buduće nego i mi, ali i buduće generacije ako gledamo isključivo jednokratnu i kratkoročnu gospodarsku korist od šljunčarenja. Želim skrenuti pažnju da ono što sam već pitala zapravo ovdje je da ako se želimo uskladiti sa direktivom, ajmo to napraviti do kraja i kako treba pa da ne moramo ponovno ići u izmjene kada dobijemo ponovno dakle negativnu ocjenu o usklađenosti sa direktivom. Ako smo išli se usklađivati sa direktivom u potpunosti, onda smo trebali jasno propisati da ove iznimke koje se tiču nepredviđenih situacija poput poplava i kada se ide u saniranje posljedica poplava da nije potrebno raditi studiju utjecaja na okoliš ili procjenu utjecaja na ekološku mrežu da se to ne može propisati kao opća iznimka nego se može propisati kao mogućnost da se u pojedinačnom slučaju ako u tom slučaju se pokaže da bi izrada takve studije bila suprotna samoj svrsi zahvata koji se ide raditi, a to je saniranje posljedice, da se onda u tom slučaju to ne mora primijeniti. Dakle, radi se o principu da mora biti zadovoljeno nekoliko pretpostavki, dakle te pretpostavke su da je potrebno ocjenjivati svaki pojedinačni slučaj. To znači da zakonom propišemo da je moguće u pojedinačnom slučaju odlučiti, dakle donijeti odluku upravnog tijela da se neće raditi studija utjecaja na okoliš ili procjena utjecaja na ekološku mrežu iz razloga što je procijenjeno to, to i to. Ali to nije opća odredba nego su to uvjeti odnosno pretpostavke da se u pojedinačnom slučaju to ne radi. Dakle, trebamo ocijeniti svaki pojedinačni slučaj i za svaki pojedinačni slučaj utvrditi da li bi provedbom tog postupka došlo do negativnog utjecaja na samu svrhu koja se pokušava odgovoriti zahvatom. Naime, kada je Europski sud tumačio ovu direktivu odnosno upravo konkretno ove izuzetke koji su propisani direktivom ukazao je u slučaju Bolzano da ta izuzeća da izuzeća uvode iznimku od općeg pravila utvrđenom direktivom da učinke treba procijeniti unaprijed, dakle uvijek unaprijed i da se u skladu s tim mora tumačiti restriktivno, dakle tumačimo restriktivno. To znači isto tako da kao što piše u direktivi, procjenjujemo svaki pojedinačni slučaj. Dakle, velika je razlika da li imamo odredbu da se uvijek u tim slučajevima može to, to i to od odredbe u kojoj kažemo da ako su ispunjeni ti, ti i ti uvjeti upravno tijelo može donijeti odluku da se neće u tom pojedinačnom slučaju raditi procjena utjecaja na okoliš. I ja bih zaista apelirala da se to na taj način propiše jer gledajte kada mi imamo generalnu iznimku koja omogućuje kod svake poplave, imamo bilo koju poplavu, dakle nećemo moći kontrolirati i nemamo gradaciju i nemamo pojedinačnu procjenu za svaki slučaj, ja već vidim kako može doći do različitih malverzacija, već ono pa svi ovdje valjda već imamo dovoljno iskustva da znamo kako se uopće takve iznimke i odredbe vrlo često koriste da bi se zapravo divergiralo i zaobišlo pravilo. Mi ćemo u tom smjeru naravno i dati amandmane. Međutim, želim još nešto reći, a to je oko instituta za vode. Mi naravno nismo načelno protiv toga da postoji znanstvena institucija koja se bavi znanstvenom djelatnošću zaštite voda i istraživanja u tom području, dapače. Smatramo da zbog svih zapravo ekoloških rizika koje imamo i zbog apsolutne važnosti zaštite voda u Hrvatskoj jer je to, to sam i nedavno govorila, ključni resurs koji imamo i koji moramo čuvati za buduće generacije, možemo se s time složit. Ono s čime, što ja ne razumijem, je zašto se odustalo od toga da se radi o znanstvenom institutu, a argumentacija zašto se odustalo od toga da to bude znanstveni institut je ta jer ima jako velike i visoke kriterije koji bi se trebali ispunit. Pa da, ako krećete iz početka da, to je problem, ali zašto krećemo iz početka, zašto krećemo iz početka? Zašto mora ministarstvo bit osnivač? Zašto ako smo željeli znanstveni institut i koristit postojeće znanstvene kapacitete? Mi smo rekli, ok idemo u projekt zajedno sa Ruđerom Boškovićem i sa Kemijskim odsjekom primjerice PMF-a na osnivanje zasebnog instituta za vode koji će koristiti postojeće resurse, što uključuje i opremu da bi mogli provoditi ta znanstvena istraživanja koja nama trebaju, pa onda ne bi bio problem zadovoljiti sve one znanstvene kriterije jer oni već kod tih institucija postoje. A da ne govorim i to je nešto mislim što evo zbilja i u profesionalnom radu me uvijek zapravo smetalo, dakle mi znanstvenu infrastrukturu ne koristimo u dovoljnoj mjeri na način da ju dijelimo nego svako ima svoje kućice, svaki zavod ima svoje i sad misli da je to njegova oprema. I sada ćemo ponovno opremat institut za vode, a Kemijski odsjek PMF-a je prije dvije godine, tj. godinu dana, dobio opremu vrijednu 10 milijuna eura iz eu fondova, ima sjajne znanstvenike koji mogu raditi masu istraživanja koja su nam potrebna. Isto tako na Ruđeru, isto tako imamo opremu, imamo znanstvenike koji se time bave i mi ne znamo onda to uvezat, pospojit u instituciju koja će nam pružat one usluge u javnom sektoru koje trebamo i svima dobro. Oni imaju gdje raditi znanstvene radove, opremu imamo, dobivaju sredstva za to i ispunjavamo javne ciljeve. Ali ne, idemo osnivanje zasebnu javnu instituciju ab initio, dakle sve iz početka i onda ponovno sve nabavljat [[Upadica Reiner: Hvala.]] To po meni nije logično. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marina Opačak Bilić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče HS-a, državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Naravno, kad se radi o izmjenama zakona o prirodnim resursima kao što vode, da uvijek sa posebnom pažnjom pristupamo istom. Ono što je u ovom slučaju važno je da ukoliko ozbiljno pristupamo planu upravljanja vodama je zapravo pronaći kompromis. S jedne strane zaštite okoliša i prirode i s druge strane zaštite od ugroze elementarnom nepogodom poplave. Predloženim izmjenama u Članku 110. traži se prilikom pristupanja održavanju plovnih puteva u cilju sprječavanja poplava, traži se izrada studije o utjecaju na okoliš. I prijedlog sam po sebi nije sporan, dapače u jednoj moderno uređenoj državi takav pristup je zapravo i jedino prihvatljiv. Između ostalog on je i usklađenje sa zakonodavstvom EU i valja napomenuti kako do izmjena dolazi tek nakon pisma službene obavijesti Europske komisije. U prevedenom značenju tek nakon opomene s obzirom da ove odredbe nisu donesene prilikom izmjene ovog zakona 2019. godine. E sad, s obzirom da živimo u RH i da primjena zakona utječe na sve građane RH treba reći ono što je sporno. A to je da RH ne pristupa niti ozbiljno, niti organizirano planu upravljanja vodama osobito unutarnjim vodama i samoj obrani od poplava. Zašto to govorim? Jer znajući da izrade studija kao i bilo koji drugi administrativni poslovi u RH ne idu baš brzo i jednako tako znajući da smo se dužni uskladiti sa zakonodavstvom EU mi iz Kluba SDP-a želimo naglasiti da tražimo prije svega bolju pripremljenost u pristupanju upravljanja ovom resoru jer Hrvatska sada apsolutno nema nikakvu, a osobito nema dugoročnu strategiju pristupa održavanju voda, vodnih puteva na rijekama i zaštiti od poplave. Da krenemo od početka, da RH nema plan upravljanja ovim resorom govori to da smo 2008. godine donijeli zakon koji je prvo u potpunosti zabranio pristup uređivanja korita i čije posljedice su osim gubitaka u ovom gospodarskom sektoru donijele usudim se reći i katastrofu u Gunji 2014.-te. Onda smo prije godinu i pol 2019.-te izmjenom Zakona o vodama konačno ispravili takav zakon koji je na snazi bio 11 godina s tim da u te izmjene 2019.-te nismo ugradili sve potrebne stavke kako bi bili usklađeni sa direktivama EU. I sad kao rezultat kazne ili kako to piše u prijedlogu, potaknuti pismom radimo izmjene. Ono što je važno istaknuti je kao prvo da očigledno, da je očigledno kako mi doista ništa ne možemo odraditi onako kako treba i onda kad treba. I to je prva i višeproceduralna zamjerka iz Kluba SDP-a. Drugo pitanje je jesmo li mi kao država spremni za posljedice izmjene iz Članka 110., rekla bi da nismo jer gledajući naš dosadašnji odnos prema ovoj temi i gledajući našu ažurnost vidimo da plana nema. I kad kažem posljedice izmjena onda mislim na to da se prilikom slučaja provedbe mjera sprječavanja od poplave susrećemo i s procjenom utjecaja na okoliš tj. izradom ocjene prihvatljivosti za ekološku mrežu čija izrada u Hrvatskoj u najboljem slučaju traje vremenski ne u mjesecima, nego u godinama. Dakle, nije sporno usklađenje i nije sporna obveza izrade studije, sporan je nejasan i nerazrađen pristup cijelom sustavu. Naravno, potreba za čišćenjem korita rijeka postoji. Imamo primjere uređenih zemalja poput Austrije koja recimo godinama prate i održavaju zapravo cijeli sustav, rješavaju kritične dionice, dežuraju, razmještaju materijal, dižu nasipe i oni su isto kao i mi država članica EU i jednako tako imaju obvezu izrade studija, ali razlika je ta što oni sve rade planski dok mi, evo ispada da stvarno ne znamo što želimo. Prvo smo znači jedno čitavo desetljeće zabranili čišćenje korita dok su susjedne zemlje to neometano obavljale i zarađivale na nama. Čitavo desetljeće smo znači vozili po iznadprosječnim cijenama materijal za potrebe građevinskog sektora, a onda smo nepripravljeni odobrili čišćenje korita. I ja se pitam zar nismo mogli ovih, u tih 10 godina to je sada već 13 razraditi i pripremiti sve korake. Znali smo unaprijed s kojim odredbama ćemo se susresti, ali ne, očigledno nismo nego se evo sad susrećemo s dodatnim procesima kao što je upravo izrada studije koja dok se izradi za jedno 2-3 godine mi ćemo do tada imati period neodržavanja plovnih puteva i do tada možda još jednu katastrofu poput Gunje. Dakle, očigledno da ne postoji niti kontinuitet, niti postoje jasne smjernice. Da smo nepripremljeni objasnit ću u nekoliko primjera. Dakle, baš jučer na jednom lokalnom slavonskom portalu imali smo priliku pročitati jedan optimističan naslov koji kaže, riječni kruzing novi je turistički proizvod u Brodsko-posavskoj županiji, no ako čitate dalje u tekstu piše kako se radi stvaranja preduvjeta radi na rješavanju kritične dionice plovnog puta rijeke Save na relaciji Jaruge – Novi Grad. E sad, snimanje tog dijela Save kao prioritetnog za kakvu takvu plovnost odrađeno je 2019. godine i ono najvažnije da je upravo 2019. započeta izrada studije na okoliš za ovaj pothvat koja vjerovali ili ne još nije gotova. Na to upozoravamo i to je ono s čim ćemo se susresti jer priroda ne pita, priroda svoje odrađuje, pjeskoviti nanosi postoje i ako ćemo ovakvim pristupom djelovati na sprječavanju poplava bojim se da nam se ne piše dobro. Stoga još jednom napominjem, nije problem postojanje obveze izrade studije, problem je prilagodbe istome tj. za koliko mi možemo uz obvezu izrade studije krenut obavljat uređivanje korita i planski upravljat nanosima. Držim da svakom zakonu trebamo pristupiti sukladno potrebama i promjenama u društvu kao i sukladno vremenu i prostoru u kojem živimo, a Hrvatska je doslovno okružena rijekama koje su trenutnim odnosom prema njihovom održavanju opasnost za velik broj stanovnika kojima prijeti rizik od poplave. A sad će dodatno čekajući izrade studija taj rizik zapravo biti još veći. Dalje, što se tiče izmjena Članka 212. kojim se brišu odredbe da je institut znanstvena ustanova, znamo da je sama ideja prije svega o osnivanju instituta bila sporna, a sad imamo predložene izmjene kojima se ustanova izdvaja u samostalnu organizaciju čime držimo da postoji, da ona sama po sebi postaje još podložnija raznim pojedinačnim interesima jer se razaznaje iz teksta da će institut imat svoj financijski plan, naravno stvoren iz proračunskog novca odnosno vodnih naknada i ono što nije jasno je hoće li se temeljem odredbi povećati naknade ili će se iz sadašnjeg budžeta Hrvatskih voda oduzimati dio, te ako da, kolike? Evo već vrijeme ide. Da rezimiramo, ono što očekujemo je u konačnici bolja pripremljenost i ozbiljniji planski pristup uređivanju korita naših rijeka koja se moraju ne samo održavati vatrogasnim mjerama nego sustavno i planski uređivati kontinuiranim poslom koji će u konačnici dovest do toga da koristimo sve benefite riječnog prijevoza koji je zapravo efikasniji i jeftiniji i u konačnici ekološki prihvatljiviji od svih ostalih. Hvala.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče odnosno suradnice, kolegice i kolege. Pred nama se danas nalazi Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vodama koji je Vlada RH uputila u HS. Osnovno pitanje koje se uređuje ovim prijedlogom zakona je usklađenje s EU direktivama u pogledu provedbe odgovarajuće procijene utjecaja na okoliš odnosno ocjene prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu prilikom odobravanja zahvata koji pridonose održavanju voda ili vodnih putova na unutarnjim vodama. RH kao članica EU poštuje EU direktive koje je transponirala u svoje zakonodavstvo, pa je tako i u postupcima odobrenja zahvata održavanja voda ili vodnih putova poštivala sve EU direktive i sukladno važećim odredbama Zakona o vodama nije bilo odobrenja zahvata bez provođenja odgovarajućih procjena utjecaja na okoliš odnosno ocjene prihvatljivosti na ekološku mrežu. Obzirom da je Europska komisija u svojem pismu službene obavijesti ocijenila da je Zakonom o vodama uvedena mogućnost izuzimanja od provođenja odgovarajućih procjena utjecaja na okoliš i ekološku mrežu za slučajeve čišćenja korita rijeka radi povećanja kapaciteta apsorpcije oborinskih voda u daljnjem slijedu sprječavanja poplava i održavanja njihovog plovnog puta koji nije u skladu sa EU Direktivom o procjeni učinka na okoliš, Direktivom o staništima i Okvirnom direktivom o vodama, RH se u svom odgovoru Europskoj komisiji obvezala izmijeniti spornu odredbu čl. 110. st. 2. Zakona o vodama. Isto je i učinjeno čl. 1. ovog prijedloga zakona i na taj način nedvojbeno je osigurana usklađenost sa EU direktivama i otklonjena posljedica zbog mogućeg pokretanja sudskog postupka zbog povrede prava EU. Bitno je napomenuti da je u Zakonu o vodama i dalje zadržan izuzetak od obveznog provođenja procjene utjecaja na okoliš odnosno ocjene prihvatljivosti za ekološku mrežu prilikom zahvata koji se obavljaju u slučajevima zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih i kulturnih dobara i okoliša u poplavama, te otklanjanja posljedica poplava u slučajevima žurne i neodgodive provedbe mjera obrane od poplava, a što je u skladu sa Zakonom o zaštiti prirode i Zakonom o zaštiti okoliša i spomenutim direktivama EU. Nadalje, čl. 212. Zakona o vodama kojim se određuje osnivanje instituta za vode, što je predviđeno i strategijom upravljanja vodama iz 2008.g. koju je usvojio HS, te čija je mogućnost osnivanja predviđena Zakonom o vodama u kontinuitetu zadnjih 10-tak godina smatramo potrebnim izmijeniti i predloženi način kako bi se organizacijski oblik Instituta za vode na odgovarajući način prilagodio njegovom mješovitom predmetu poslovanja kao javne ustanove i sukladno Zakonu o ustanovama, te kako bi se osigurala izravna kontrola resornog ministarstva kao produžene ruke osnivača Vlade RH na najvažnijim pitanjima od važnosti za rad instituta koja su uređena statutom, financijskim planom i Pravilnikom o radu. Nadalje, kako voda ne poznaje granice, tako ne poznaje ni zemljišnoknjižno vlasništvo. Svjedoci smo čestog … [[Govornik se ne razumije]] vodotoka koji tijekom određenog vremenskog razdoblja potopi privatne parcele koje su u tom slučaju ex lege, postaju javno vodno dobro. S tim u vezi čl. 236. Zakona o vodama koji uređuje pravo svih zemljišnoknjižnih vlasnika na naknadu tržišne vrijednosti nekretnina koje su po sili Zakona o vodama postale javno vodno dobro, bilo je potrebno izmijeniti kako bi isti u potpunosti bio primjenjiv s obzirom da je sadržavao pogrešna upućivanja. Na ovaj način u potpunosti se osigurava pravo privatnom vlasniku na naknadu tržišne vrijednosti u skladu s Općim pravilima imovinskog prava i čl. 50. st. 1. Ustava RH ako se u interesu RH ograničava ili oduzima vlasništvo odnosno u slučajevima proglašenja privatnih čestica javnim vodnim dobrom. Isto tako prijedlogom zakona ispravljeno je pogrešno pozivanje u čl. 141. st. 2. toč. 3. Zakona o vodama, te je provedeno dosljedno horizontalno terminološko usklađenje u cijelom osnovnom tekstu Zakona o vodama sa Zakonom o sustavu državne uprave, a vezano za zamjenu izraza „Središnje tijelo državne uprave“ s izrazom „Tijelo državne uprave“. Slijedom svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a prihvatit će ovaj prijedlog zakona.
Slijede pojedinačne rasprave, prva prijavljena je uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče, gđo. ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Sa ovim izmjenama Zakona usklađujemo se sa zahtjevima EU da vjerno prenesemo direktive EU u naše zakonodavstvo i ovdje je do sada bilo spomena o povijesti kako je to nekad izgledalo i kako su se zakoni mijenjali, pa bih ja onda možda malo ipak ispravila neke činjenice koje su ovdje iznesene. Obzirom da je Zakon o vodama koji je donesen 2009. g. ustvari imao osnovnu intenciju da se iskorijeni praksa ilegalnog vađenja šljunka i pijeska iz rijeka, a to se događalo, naravno bez plaćanja koncesija rudarskih naknada i poreza koje su šljunčare izvan korita rijeka plaćale, taj povod izmjenama zakona bio je ustvari praćen činjenicom da je dolazilo do snižavanja na korita rijeka, prosječnog smanjenja vodostaja i podzemnih voda u okolnom poljoprivrednom zemljištu, na vodocrpilištima, što su problemi koji neće nestati na rijekama čiji je dotok alpskog šljunka i pijeska blokiran desecima brana uzvodnih hidroelektrana. Ujedno, tada su bili pokušaji više političara, više različitih političkih stranaka, kroz taj zakon, što smo uspjeli spriječiti da se Hrvatske vode pretvore u trgovačko društvo, a ako bi one iz javnog poduzeća postale trgovačko društvo, onda bi morali i trgovati s onim za što su one nadležne, a to je voda, tako da smo nadljudskim naporima uspjeli takvu jednu aktivnost spriječiti i na neki način spasiti naš najvrjedniji resurs, a to su naše vode. Spasiti ga, naravno, od potencijalne privatizacije. Situacija je takva da su naše rijeke u dubokoj fazi guranja riječnog sedimenta prema svojim ušćima, a dotoka sedimenta na ulazima u Hrvatsku odavno nema. Zbog toga nastaju nizvodni čepovi koji mogu predstavljati problem kad se dogodi poplava, pa je onda od 2013. g. dopuštena eksploatacija ukoliko koncesionar ispuni uvjete koji vrijede i za sve ostale investitore u RH. To podrazumijeva izradu studije utjecaja na okoliš, što se u praksi očigledno pokazuje kao određena prepreka, mi smo imali i o tom raspravu na Odboru za poljoprivredu gdje smo dobili odgovor Ministarstva da su te procedure bitno skraćene, no očigledno postoji određeni problem u praksi. Naravno, sve ovo o čemu ja govorim ne zanima naše susjede niti malo i oni su bez problema nastavili prodavati i šljunak i pijesak iz rijeka koja zajednički dijelimo. U tom smislu čini mi se važno iskoristiti poziciju koju Hrvatska kao država članica ima i prema susjedima koji nisu države članice jer tu postoje određeni instrumenti, ali i prema državama koje jesu države članice. Mislim da je jako važno ustvari pokušati postići međudržavni sporazum sa susjednim zemljama o održivom gospodarenju zajedničkim rijekama i o tome da neke od tih država članica prestanu zadržavati zajedničke resurse isključivo na svojoj strani granice. Također, mi nemamo samo tu vrstu problema jer smo svjedoci da uz našu granicu počesto niču i energetski objekti i hidroelektrane i termoelektrane gdje se ne poštuju međunarodni ugovori o zaštiti okoliša i ja znam da su tu ponekad potrebni nadljudski napori da bi se uopće ostvarila komunikacija jer postoje nefunkcionalni sustavi u nekim državama, sustavi upravljanja, no na tom treba ustrajati jer je konstantno Hrvatska oštećena strana. Također, mislim da je važno kroz sva ova sredstva koja smo već osigurali kroz EU fondove, poseban naglasak staviti na financiranje za precizna mjerenja vodostaja, kvalitete i količine podzemnih voda, geodetskih snimanja riječnih korita, monitoringa, flore i faune u svrhu izrađivanja studija utjecaja na okoliš za eksploataciju ili razmještanje riječnih nanosa. Da o ovom problemu HS dugo razgovara, ne samo kad je riječ o izmjenama Zakona o vodama, govori i činjenica da je više saborskih odbora održalo tematsku sjednicu 2018. g., a zbog posljedica koje poplave izazivaju u Hrvatskoj, i tad je [[Upadica: Vrijeme.]] zaključeno kako se treba postići kompromis između svih nadležnih kako bi se osigurao cjelovit pristup ovoj problematici.
Imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa poštovana zastupnice, poštovani potpredsjedniče Sabora. Mislim da ste jako lijepo sumirali pitanje i vađenja šljunka, ali isto tako, pitanja upravljanja vodotokovima među državama. Tu bih istaknuo primjer Save. Dakle, Sava prolazi, savski sliv i Savska komisija je u Zagrebu kroz niz država zbog toga što su Slovenija je izgradila desetke hidroelektrana, korito rijeke Save palo je za 3 m u zadnjih 30 godina. Ono što imamo s jedne strane, da, velike gubitke u distributivnoj mreži, ali velika je opasnost da će i grad Zagreb iza 2050. ostati u potpunosti bez vode jer zajedno sa padom korita padaju i podzemne vode. Upravo to je recimo projekt Zagreb na Savi koji bi trebao podignuti razinu vode, ali ono što je ključ je, dogovoriti suradnju međudržavnu na zaštiti tih rijeka i mislim da upravo vaše izlaganje koje ste rekli ide u tom smjeru.
Odgovor.
Hvala vam lijepo zastupniče Pavić. Pa upravo da, na to sam pozvala jer mislim da je jako važno da mi dobrosusjedske odnose i dalje razvijamo, ali pritom moramo itekako štititi svoje interese. Za mene dijalog nema nikakvu alternativu i na tome moramo ustajati, no i sami ste rekli koje posljedice sadašnji pristup naših susjeda izaziva, primjerice, na samu rijeku Savu i kakve to reperkusije može imati u budućnosti na vodoopskrbu grada Zagreba. Naravno da ja nisam od onih koji bi rekli, koristimo mehanizme, ne znam presuda Europskog suda za materijalnom ili financijskom kompenzacijom. Ja sam ovdje pozvala na postizanje sporazuma jer nije to jedino otvoreno pitanje koje imamo u tom segmentu, ali mislim da se kroz jedan razgovor može postići konkretan dogovor na dobrobit obadvije strane.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice Petir, znači apsolutna zabrana koja je donesena 2009.g. nanijela je ogromne štete na našim vodotocima i bila je bespredmetna. Ona nije bila potrebna jer slovenski zakon je jasno dozvolio čišćenje naplavina u njihovim koritima rijeka, a u njihovoj Dravi se to može raditi dok se u našoj ne može. 28 poduzetnika sa svim svojim poduzetnicima su propali, ostali bez brodova, bez kuća, banke su im sve zaplijenile. A mi smo u međuvremenu u deset godina uvezli šljunka iz susjednih država Mađarske, Srbije i Republike Srpske u vrijednosti 5 milijardi kuna za naše ceste, autoceste, aglomeracije i za sve ono što gradimo. To je za mene hrvatska strahota.
Odgovor.
Hvala vam lijepo kolega Đakiću. Potpuno razumijevam vaš apel da se odnosi kad je riječ o čišćenju korita rijeka kako bi se osigurala njihova protočnost i plovnost i kako bi se na vrijeme reagiralo da se spriječe strašne poplave i da se postigne jedna uravnoteženost u eksploataciji zajedničkih rijeka dovede u neki balans. No činjenica je da su se događale ilegalne pojave, ilegalna šljunčarenja dugi niz godina da dok su oni koji su plaćali uredno sve, sva davanja državi i porez s jedne strane bili suočeni i da žele biti korektni i u skladu sa zakonom, imali smo one koji su taj zakon kršili, tako da to možemo reći da su onda i poduzetnici koji su plaćali sve obaveze državi bili tada na šteti. Ja sam za to da se postigne [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] kompromis, da se postigne kompromis i da se postigne uravnoteženo upravljanje našim rijekama. Hvala lijepo.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Pa moram priznat kad iziđem za ovu govornicu onda si svaki put postavim pitanje zašto želim o nečemu govoriti odnosno što mislim postići s tim govorom koji ću ovdje izreć. A ovdje ću počet s nečime svaki puta kad pročitate zakon koji HDZ predloži onda si trebate postaviti pitanje zašto ga predlaže odnosno zašto ga nije predložio u ono vrijeme kada ga je trebao. Recimo ovaj zakon je trebalo izmjenu zakona predložiti još 2019.kada nas je Europska komisija upozorila na nešto što smo i sami znali kada smo prvi put donosili ovaj zakon da nije ispravno i nije u redu. Znači dvije godine smo čekali da bismo ispravili ono što smo trebali i u prvom donošenju zakona napravit kako treba. E sada, to znači da mi sve više i više postaje jasna ona rečenica iz bivšeg sustava, čitajte između redova. E pa čitajući između redova, postavite si pitanje što je bio interes HDZ-a 2019.kada se donosio ovaj zakon koji je izguran, što je tada netko želio postići s time da ne provodi studiju utjecaja na okoliš odnosno utjecaja šljunčarenja na rijeke i priobalno područje. G. Pavić je ovdje izrekao jednu, ja moram priznati vjerojatno svim građanima nelogičnu rečenicu, da korito rijeke Save u Gradu Zagrebu palo tri metra. Prošećite se obalom Save, ja ne znam gdje ste vi vidjeli ta tri metra koja su pala, ja svako nekoliko dana prođem tamo i to korito nije za tri metra niže od onoga kad sam ja bio mali. Tako da očito postoji nešto što želite dokazat nečime što nije istina, ali poznavajući vas sto puta izrečena neistina postane istina. A što je interes danas? Danas je interes ovoga što se radi da se progura institut za vode. Zašto progurati institut za vode kada posao koji bi trebao raditi taj institut rade Hrvatske vode, kada onaj znanstveni dio koji želite progurati kroz taj institut i onako za početak ukidate. A kolegica vam je vrlo jednostavno ovdje objasnila dajte novac znanstvenim institucijama neka naprave interdisciplinarni institut, zavod ili nešto i ja sam apsolutno siguran da sa 30% sredstava koje će to potrošiti ovdje da to date danas postojećim institucijama u RH koji se bave vodama bi doprinos zaštiti voda bio bitno veći. A kolika je vaša briga o vodama, kolega Troskot je govorio nešto o tome o gubitku od 40% u Gradu Zagrebu u vodnom sustavu, ali ja ću spomenuti još jednu stvar u Gradu Zagrebu, to je pročistač voda i treći stupanj prečišćavanja. Treći stupanj prečišćavanja otpadnih voda gdje nije briga o vodama samo to da dovedete pitku vodu do stanovnika nego da i kanalizaciju odvedete tako da ne trujete okoliš. E taj treći stupanj prečišćavanja je ova Vlada u dogovoru sa tada Milanom Bandićem dala privatnom koncesionaru što bi građane Grada Zagreba trebalo koštati 60 i nešto miliona EUR-a. A prva procjena toga je bila kao i kod žičare nekakvih 20 miliona kad se krenulo u to onda je odjedanput naraslo kada su počeli razgovori između gradske uprave i ministarstva. E sada ono pitanje pristupa vodi, rekao sam u Gradu Zagrebu 40% vode se gubi, a odvodnju nema puno više građana. Kolega je tu govorio nešto o Gornjoj Dubravi i Sesvetama, ja ću spomenuti Novi Zagreb istok, Novi Zagreb zapad i Brezovicu. I vi to znate i niste ništa poduzeli po tom pitanju, vrijeme je isteklo, a imamo sam još toliko toga za reći. Možda kad kolega Pavić replicira.
Imamo repliku, uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani kolega, poštovani potpredsjedniče, pa žao mi je da ovako idete nisko i da me tu proglašavate neznalicom. Osobno sam radio 8 godina za redom godišnju konferenciju o rijeci Savi zajedno sa savskom komisijom u Zagrebu u Kockici u Ministarstvu prometa smo imali najveće stručnjake iz svih područja upravljanja rijekom Savom, dovezli smo tu u Zagreb iz svih država sliva rijeke Save. I to ne tvrdim ja ko Marko Pavić, to tvrde studije, to su bile podloge da je korito rijeke Save palo za 3 metra u zadnjih 30 godina koje su bile temelj projekta Zagreb na Savi. Razina Jauna pada, razina Bundeka pada, to što vi ko laik to očima vidite ili ne vidite to ne znači da znanost to nije dokazala. Meni je žao da idete kontra 8 godina studija Hrvatskih voda, fakulteta i svih stručnjaka, a ja ću vam evo dostaviti sve podloge, sve znanstvene studije i prezentacijskih konferencija da se vi uvjerite da stvarno korito Save je palo iako ga možda vi osobno ne vidite.
Odgovor.
Poštovani kolega Pavić ja sam ko mali veslao na toj Savi, pa sam se onda spuštao dole pa sam vidio koliko je to korito niže od onog inundacijskog pojasa sa strane. I dan danas prošetam tamo i nje 3 metra niže jer tada ne bi one stepenice bilo i dalje došle do vode ko što dolaze i danas. Tako da ovo što vi govorite je po prilici jednako, pokušavate dokazati nešto da biste nešto poslije toga napravili. A to vam izgleda po prilici onako kad je žena uhvatila muža doma sa ljubavnicom, a on kaže ženo hoćeš li vjerovati meni ili svojim očima. Evo, hvala lijepa. Ako imate te podatke ja bih ih stvarno volio vidjeti.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, pa evo zadovoljstvo mi je da mogu dati doprinos na Zakon o vodama, zakon koji pratim isto tako zadnjih 10-tak godina vrlo aktivno i ovdje imamo izmjene u 3 komponente. Jedno što se tiče šljunčarenja i usklađivanja sa preporukama Europske komisije, druga komponenta koja je pitanje jačanja Instituta za vode i treća komponenta o kojoj možda se i najmanje danas govorilo, a to je pravo naknade ljudima koji se izvlašćuju pri različitim projektima da dobe pravičnu naknadu. Ovaj govor želim posvetiti pokojnom inženjeru Blaževiću s kojim sam surađivao u Udruzi Slap 10 godina, nedavno nas je napustio ali je bio velika motorna snaga na mnogim projektima, obišli smo cijelu Hrvatsku, 8 godina smo radili konferencije Zagreb na Savi i pratili projekt, bili smo u Neretvi, bili smo u Požegi kada smo zagovarali branu Kamerska, bili smo u mojim Ričicama kada smo govorili o imotskim vodama, na otoku Visu, istarske vode konferencija, dakle bili smo po cijeloj Hrvatskoj. I evo tu sam možda, tu sam svakako i vidio recimo gospodina Grmoju, ali gospodina Troskota koji je možda sad sa kandidaturom naglo zabrinut nisam vidio i to je stvarno istina kolega Brumnić, dakle znanstveni podaci vam to dokazuju. Korito Save palo je za 3 metra u zadnjih 30 godina radi slabijeg dotoka šljunka, radi preizgrađenosti hidroelektrana u Sloveniji. I to stvara problem i za crpljenje pitke vode u Zagrebu zato što s time padaju i razine podzemnih voda i pumpe koje su u Mlaki i koje su ostale će uskoro odnosno kroz kojih par desetljeća, razina vode će pasti ispod razine koje imamo namještene pumpe. Tako da ovaj brisanje stavka i usklađivanje sa, Članka 110. stavak 2. je po meni jako dobar kompromis i čestitke ministarstvu da su isto tako i zadržale da izuzetak poplave kao što smo imali u Gunji, zaštita i spašavanje ljudi, ali da će svi ostali projekti morati proći studiju utjecaja na okoliš gdje treba istaknuti da sada se u Hrvatskoj moguće šljunčarenje u periodu 2019.-2022. već su postojeći ugovori sa 2,27 milijuna kubika. Druga komponenta zakona je Institut za vode i žao mi je da nema kolegice Benčić, osobno dolazim iz PMF-a i dosta sam uvijek zagovarao znanstvene projekte. Prvo treba reći da će status znanstvene institucije steći u propisanom roku nakon što se osnuju jel trenutačno nema kapaciteta. Osobno kao geofiziačar koji sam i slušao hidrologiju kod profesora Žugaja i napravio sam sve te konferencije znam koliko je teško bilo skupiti hidrologe na svim mjestima. Također, nigdje ne kaže se da projekti koje provodi PMF, da neće biti komplementarni Institut za vode i Institut za vode će integralno gledati cjelovitost voda, ne samo kemiju voda, biologiju voda već i hidrotehniku, hidrologiju, hidrogeologiju a znamo da praktički najveći dio europskih fondova upravo ide na zaštitu voda. I jedan od projekata koji će biti integrirani u Institut za vode je i Global Makes gdje su upravo PMF i Fakultet kemijskog inženjerstva i tehnologije partneri. Prema tome, etikete da će ovo biti stranačko uhljebljivanje, upravo suprotno, treba dovesti do toga da imamo kvalitetnu instituciju koja integralno gleda na vode i da repliciram kolegi Trokostu kojeg isto nema, on je sad zabrinut za gubitke vode, korito rijeke Save pada 3 m i institut bi se upravo trebao baviti rješavanjem takvih širih pitanja, surađujući naravno sa svim znanstvenim institucijama, od Rudarsko-naftnog fakulteta, PMF, Ruđer Boškovića i svih ostalih. Tako da čestitke državni tajniče na tome, znam koliko ste i vi u Varaždinu stručnjak i isto tako koliko radite na zaštiti voda. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepa, g. potpredsjedniče. Kolega Paviću, mi se sad usklađujemo sa europskim direktivama ali sito tako u području voda slijedi nam još neka dodatna usklađivanja, posebice kad je riječ o direktivi o pitkoj vodi gdje ćemo imat razdoblje od 2 g., tu Hrvatska ustvari jako dobro stoji i u samom smo vrhu Europe i po kvaliteti i po količinama obnovljive pitke vode, no činjenica je da još uvijek nemamo osiguranu dostupnost pitke vode svim našim stanovnicima i ja sam osobno i podnijela neke inicijative kad je riječ o pojedinim petrinjskim selima, selima u majskom bazenu oko Gline prema ministarstvu i prema Hrvatskim vodama da se to kroz buduće projekte uzme u obzir i evo zahvaljujem na podršci koja je iskazana tim inicijativama jer mislim da je doista ključno da u 21. st. svakom našem stanovniku osiguramo pitku vodu, posebice u ruralnim sredinama ukoliko želim te ljude zadržati da ostanu živjeti tamo.
Vrijeme.
Hvala lijepa. Pa poštovana kolegice Petir, u potpunosti ste u pravu, Hrvatska je među najbogatijim zemljama i po kvaliteti i po količini i po čistoći vode i to trebamo očuvat. Rijetki gradovi, živio sam dosta po Europi, rijetki gradovi imaju pitku vodu a ono što mi moramo osigurati, dostupnost pitke vode svim našim građanima. Od projekata na Banovini gdje vjerujem da će i sad sa programima revitalizacije i mnogima aglomeracijama koji su u planu i ušli su i u Nacionalni program oporavka, biti dovršeni, do projekata na otocima, evo negdje možda i nije ekonomski isplativo dovest vodu ali treba naći načina, imamo situaciju da recimo hidroelektrane u Dubrovniku, more izbacuje veliku količinu slatke vode koja razrjeđuje more, a mogli bismo tu vodu vodonoscima recimo koristiti i odnositi prema otocima. Tako da u potpunosti ste u pravu i hvala na komentaru.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Rada Borić.
... [[Govornik naknadno uključen.]] 212. vidi se upravo ono što se i ovdje djelom govorilo, da je institucija s mješovitim predmetom poslovanja, dakle sa stručno—operativnom i sa znanstvenom ali ovako kako ste vi predstavili da ćemo napraviti institut a onda će se puniti sadržajem, onda će sudjelovati neke druge institucije, to je malo neobično u odnosu kako se to inače radi s institutima. Međutim brine nešto drugo, ovdje stoji dakle da je RH osnivač ali stoji da će se institut financirati iz Hrvatskih voda. Ono što je zanimljivo, kako mislite izbjeći sukob interesa onda ovog znanstvenog djela koji će, a znamo kako Hrvatske vode znaju poslovati, kako mislite održati neovisnost jednu onda ovog znanstvenoga djela? I kao što su ovdje kolege govorile, pa imamo institute koje bi mogle raditi znanstveni dio ako vam je trebalo nešto mješovitoga predmeta u stručno-operativnome djelu?
Hvala vam lijepa, kolegice Borić. Pa upravo najveća količina sredstava EU-a iz ove i iz buduće perspektive ide na očuvanje voda. Hrvatska s obzirom na bogatstvo i sve stvarno mora zaštitit vode i formiranje jedne takve institucije koja će integralno gledati na vode i biti podrška Hrvatskim vodama u projektu sa svim znanstvenim istraživanjima, ja stvarno ne znam šta je vama toliki problem. Znanstvena neovisnost, sami znate isto tako, objavljujete znanstvene članke, osigurava se kroz ... [[Govornik se ne razumije.]] review, osigurava se kroz znanstvenu produkciju, recenzije projekata i u svemu tome. ja ne znam, mislim, ja sam geofizičar, slušao sam hidrologiju, vi niste jel, vi ste neke druge struke, tako da me jako šokira da ovako negativno gledate na nešto što Europska komisija gleda pozitivno i pohvaljuje upravo ministarstvo da se ide u tom smjeru.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi kolega Paviću, ne postoji niti jedan drugi zastupnik u Hrvatskom saboru koji toliko vrijeđa i omalovažava druge zastupnike. Ja sam geofizičar, vi niste. Ja sam bio na konferenciji, vi niste. Ja znam, vi ne znate. Drugim riječima, ta količina a reći ću neutemeljene prepotencije, gotovo da ne priliči jednom saborskom zastupniku. A reći ću vam i nešto drugo. Kada ste govorili o primjedbama oporbe na stranačko uhljebljivanje i kadroviranje po institucijama pa tako i ovoj o kojoj se govori u ovom zakonu, mi to možemo vrlo jednostavno riješiti. Stavite svi skupa stranačke iskaznice na stol koliko god vas pod tim institucijama ima a mi ćemo onda sravniti vaše kompetencije i vaše rezultate a dopustite nam onda da zatražimo da se u zakon uvede i odredba koja će omogućiti naknadu štete u državni proračun za sve ono što je nekompetentna politički postavljena uprava napravila.
Odgovor.
Pa žao mi je kolegice Orešković da ovako vrijeđate. Ako ste me pratili koje teme ja pokrivam, pokrivam one koje sam stručan. Vi se javljate na sve i vi ste stručni za sve, a građani su o tome rekli. Hidrologija i Geofizika je struka i ponosan sam na to i ponosan sam da sam ostvario i određeni doprinos znanosti u tome. Nažalost, ono što vidim vi osobno javljate se na sve teme, u jako malo ste toga stručni, što na kraju krajeva su procijenili i ocijenili sami građani na izborima.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Zvana Brumnić.
Uvaženi kolega Pavić, prvo da se složimo u jednoj stvari. Apsolutno podržavam svakoga tko smatra da je problem podzemnih voda u Gradu Zagrebu problem i da ga treba riješiti odnosno da te podzemne vode treba zaštititi. Znači oko toga se slažemo. Oko čega se ne slažemo? Ne slažemo se oko toga da ima, danas imamo Hrvatske vode koje rade određeni posao, a netko odluči osnovati institut koji će raditi praktički isti posao odnosno radit će ga ili paralelno ili Hrvatske vode jedan dio posla za koji, koji danas rade više neće radit, a to će financirat hrvatski građani kroz proračun odnosno vodnu naknadu, što i piše u vašem prijedlogu. Ja osobno smatram da one stvari koje danas funkcioniraju treba zadržati da funkcioniraju i dalje. Što se tiče znanstvenog doprinosa zaštiti voda postoji ja mislim drugi način da 30% ovih sredstva koje mislite utrošit date postojećim institucijama da se ajmo reć udruže i doprinesu zaštiti voda.
Odgovor.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, pa evo ja ću vam dostaviti sve zaključke tih konferencija i materijale da se stvarno uvjerite i cilj mi je u saboru podić razinu rasprave da slušamo šta struka kaže i na osnovu toga donosimo. Osobno sam se isto tako uvjerio u manjak doktora znanosti iz područja hidrologije i hidrotehnike i isto tako manjak institucije koja cjelovito gleda na probleme. Jedan ovakav institut doprinjet će dodatnom razvoju projekata i poduprt je iz Europske komisije kao centar izvrsnosti. Na količinu europskih novaca, milijarde koje dajemo za aglomeracije, ovo će bit stvarno mala investicija sa velikom dobiti za hrvatsku znanost i za sektor voda i očuvanje Hrvatskih voda, tako da vas pozivam još jedanput da promislite i podržite taj projekt.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, ravnateljice, kolegice i kolege. Naime, Zakon o vodama doživio je puno promjena od 2009., 2013., '14., 2019. i sada ponovo. 10.g. ili 11.g. borba je sa jednim samo člankom, čl. 110.. U čl. 110. eksplicitno je pisalo „zabranjuje se eksploatacija šljunka i pijeska iz naših rijeka“. I što je to dovelo? Dovelo je do ogromnih naplavina u našim rijekama, u neprohodnosti naših rijeka, u ne čišćenju naših rijeka, u plovnosti koja nije moguća i u dizanju korita od pola metra do 2,5 m. O sprudovima, otocima, da ne govorim. Sve su to zadaće koje su imale u prijašnjem vremenu i Agencija za vodne puteve i Agencija za plovne puteve i od toga nažalost nije došlo nikakvih rezultata. Ima rezultata u tom snimljenom koritu naših rijeka u kojima postoji jasna slika na određenim kilometrima gdje je korito stvarno, a što su naplavine na njima. Pa stoga i sada kada smo otklonili zabranu u prvom tom čl. 110. i kad smo omogućili bar u nekim slučajevima, sporimo se još dalje s Europskom komisijom jer dobivamo opomenu nakon donošenja zakona, ali vidimo i jasnu sliku što se događa zapravo kada zakon bude u Vladi RH, tada udruge ponovo, iste te koje su pisale Europskoj komisiji, otvaraju na portalima temu i počinju bombardiranje sa istim ciljem, da se zabrani eksploatacija šljunka i pijeska. Ovo je nešto poboljšana verzija koja također ne može zadovoljiti s obzirom da smo svjesni da studije utjecaja na okoliš ili potvrde ocjene o procjeni ili kako se već zovu, traju predugo ili su nemoguće ih steći, a ako se i steknu onda su u njima određene zabrane i toga se plašimo i danas da će ponovo bit jednako i isto. Koncesije koje su izdate nisu izvršene ni u ¼ ili se ne mogu odraditi, tako da rijeka Drava, neću ići na Savu jer nisam tamo doma, al ću reć na Dravi, nikada neće bit više plovna do Botova, do Koprivnice, kao što je bila nekada ukoliko ostavimo ovako otvorene stavke. Ovo je prvo čitanje i ja bih samo naglasio da ne čitam sve da je u proteklom mogućnost bila da se zahvat čišćenja korita rijeka radi povećanja kapaciteta apsorpcije oborinskih voda u daljnjem slijedu sprječavanja poplava i održavanja njihova plovnog puta jasno smo definirali što preveniramo. Preveniramo poplavu i želim vam samo pojasniti da kada očistite korito do njegove stvarne dubine niste učinili nikakvo zlogrđe nit ste ušli u nekakvo iskopavanje koje bi bilo suprotno zakonskim pravilima, znači naplavine su šljunka, pijeska, zemlje i drva i moraju se odstraniti, moraju se odstraniti, da li po Hrvatskim vodama, da li po koncesionarima, da li po zakupcima na vodnom dobru, da li po bilo kojoj formi kao što to piše u slovenskom zakonu koga sam dao po stručnim službama prevesti i kod njih je moguće, kao i u austrijskom zakonu. Jedino nama komisija šalje opomenu i mi ne znamo vjerojatno odgovor na nju ili ne želimo ili želimo da to što se zove plovni put i prevencija od poplava i to zaustaviti i spriječiti. Iako u direktivi EU jasno se govori u čl. 32. moguća su izuzeća od zahtjeva za sprečavanje daljnjeg pogoršanja ili postizanja dobrog stanja voda i to pod posebnim uvjetima ako je neuspjeh posljedica nepredviđenih ili iznimnih okolnosti, posebno poplava i suša ili iz razloga prevladavajućeg društvenog interesa. Znate koliko je društveni interes na Medvednici kada se radi o kamenolomima? Državni interes je prije svega, tako i na rijeci Savi i na rijeci Dravi za mene je društveni interes da bude plovna i da ima apsorpciju oborinskih voda kako ne bi dolazilo do poplava [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Evo mislim da ja osobno ću pokušati intervenirati u taj čl. 110.čišćenjem naplavina šljunka, pijeska, zemlje, drva [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] u našim koritima rijeka.
Imamo dvije replike, pričekajte. Prva je uvažena zastupnica Dalija Orešković. Ostanite g. Đakić.
Uvaženi zastupniče. Gotovo mi dođe da vas zamolim da ne pričate o državnom i javnom interesu jer nema ni državnog, ni javnog interesa kojeg HDZ nije oskvrnuo. A kada govorite o čišćenju rijeka i plovnih putova, mislim da je najvažnije očistiti Hrvatsku od HDZ-a. No jednu ste stvar dobro zapravo istaknuli u svom izlaganju, spomenuli ste državna tijela različite agencije koje su u razdoblju prije dopuštanja vađenja šljunka bile zadužene za održavanje i čišćenje, a to nisu učinile. Postavljam pitanje, a zašto? Pa vrlo vjerojatno zato što je tamo vaša stranačka klika postavljala svoje ljude koji nisu radili posao za koji su od strane poreznih obveznika plaćeni. A zatim, optužili ste udruge da rade nešto kao gotovo nečasno jer su ukazali na sve nepravilnosti iz zakona i njegove provedbe. Mislim da je to bilo nekorektno i možemo samo zahvaliti aktivistima koji su zapravo štitili onaj javni interes koji eto HDZ nije [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] a EU i njegove direktive nisu sporne, da ne bi bilo zabune.
Odgovor.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice Orešković, da čišćenje je dobra stvar i odijela i ruku i svega onoga što danas moramo napraviti. Političko čišćenje narod radi, a ne vi. Vi ćete biti isto tako vjerojatno vrednovani od naroda ili ćete biti nagrađeni ili ćete bit počišćeni kao i naša korita rijeka tako i narod je taj koji sudi političarima ili ih nagrađuje sa mandatom, dva, pet ili deset, daje im povjerenje ili ne. To je političko čišćenje o kojem vi govorite, nadam se da ćete vi bit očišćeni.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Đakiću, više ste puta izrazili zabrinutost zbog toga što se na jedan neodrživ način upravlja zajedničkim rijekama jer s jedne strane prema vašem mišljenju Hrvatska nema dovoljan prostor za intervencije kako bi se korita rijeka dovela u stanje plovnosti i čistila, a s druge strane naši susjedi eksploatiraju, ako možemo to tako reći svoj dio rijeke. U tom smislu ste i govorili o europskim direktivama koje upućuju na važnost čišćenja korita rijeka i izrazili ste stav i na Odboru za poljoprivredu da mislite da tu postoji prostor za dodatnu artikulaciju i razgovor sa Europskom komisijom kako bi se članci u tom smislu i primijenili u našem zakonodavstvu. Možete li nam detaljnije pojasniti o čemu je riječ?
Znači u Direktivi 2000/60 u čl. 33. jasno piše, cilju postizanja dobrog stanja voda trebalo bi težiti u svakom riječnom slivu. Ako u našem čišćenju naših kanala prvog, drugog i trećeg reda nema potrebe studije ili mišljenja ili nekih drugih dodatnih dokumenata koji govore o okolišu, ne znam o čemu govorimo o našim rijekama. Jednako tako to je opisano i to možemo primjenjivati i na našim rijekama. Ne znam zašto se sporimo i zašto nismo dali dodatni trud kako bi u odgovoru jasno definirali i slovenski zakon i austrijski zakon koji su nam susjedne zemlje, koje su na rijeci Dravi i na rijeci Savi koje to mogu, a mi ne možemo.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Svaki puta kada imamo neki propis ili promjenu jednog određenog propisa onda se uvijek moramo gledati ne formu nego suštinu, dakle što je smisao zakon, što je cilj tog zakona, dakle što želimo postići. U ovom konkretnom slučaju riječ je o izmjenama i dopunama prije svega zato što bi nogometno rečeno, dobili smo žuti karton od EU vezano za poštivanje određene pravne direktive. Sada po meni osobno i to uvijek i stalno govorim, mi smo preveli riječ direktiva. Europa ovdje govori o smjernicama koje se moraju ugraditi u domaće zakonodavstvo, ali je riječ o smjernici. Naime, cilj i ove direktive o kojoj je govorio moj prethodnik koji je? Održivi razvoj, zaštita rijeka odnosno zaštita prirode i građana, ali koja ne smije priječiti razvoj nego mora zadržati postojeće, postojeće stanje. Prema tome, tu nema ničeg lošeg i to je dobro da to mijenjamo. Mislim da je to pozitivno neovisno o tome da li je to došlo od saborskog zastupnika, udruge građana ili, ili europskih tijela, ali smo dobili žuti karton to je činjenica koji je vezano za studiju odnosno za zaštitu okoliša. Ja ću samo podsjetiti da nam se slična stvar dogodila kad sam raspravljao vezano za sigurnost luka, ista stvar gdje smo morali povećati, povećat ovaj kriterij odnosno postrožit kriterij vezano uz studiju utjecaja na okoliš koji je vezan za, za lučki, za lučki promet u samim lukama. Dakle, nije nam prvi puta, a sad druga je stvar da li je to neki žuti karton ili to nekakva opomena. I to je po meni u redu, to je po meni u redu. E sad dolazimo na jedan drugi dio što bi trebao biti potpuno nebitan, ali ispada da je najbitniji pa će netko reći da ovaj dio koji je vezan za institut da je de facto ajmo reći da je to na neki način novi uhljebistan. Moguće, moguće, otvara se rizik za to. Naime, čitajući onaj dio koji je vezan za e-savjetovanje vidim da mnogi ljudi su to predbacili, ali je još zabavnije bilo čitanje, nemojte me krivo shvatit, prijedlog uredbe kojim se osniva sam institut koja je bila, koja je bila ljetos. Ja sam polagao mehaniku fluida, dakle i oni koji se mogu potisnuti i oni koji se ne mogu potisnuti, nisam ovaj doktor znanosti, idem na mnoge skupove sad ne zbog pandemije, ali jedna od stvari kad sam se počeo bavit ovim poslom kojim se bavim ljudi su me prvo pitali ima li problema sa letenjem aviona. Dakle, pustimo sad ovaj dio, mi se ovdje bavimo politikom, ne strukom. Mi smo tu zato da bi se bavili politikom. Struka je izvršno tijelo koje mora nešto odraditi, ono što politika odluči, dakle mora provoditi političku volju, pustimo sad je li to većine, manjine ili je to jednoglasno, ali je tome tako, ali je tome tako. Jer ako je osnivač instituta RH po Zakonu o ustanovama dakle organski zakon koji onda poslije, tamo de facto kaže da se može riješiti na dva načina uredbom i lex specialis, Zakon o HRT-u, Zakonom o osnovnom i srednjem obrazovanju, što ne bi imali zakon o institutu, o Institutu za vode, ne, jedna mala uredbica onako uvaljena sa strane koja u biti uzima novac od Hrvatskih voda, ali po Zakonu o ustanovama osnivač solidarno i neograničeno odgovara za poslovanje ustanove. Solidarno i neograničeno i sada da bi izbjegao se taj dio onda idemo uzeti novac za nešto što mi u biti ne znamo, ako čovjek ne pročita prijedlog uredbe, ne znamo čime će se ona baviti. Jer je iz nje ona znanstvena komponenta izbačena, ona će se dogoditi post festum, post festum kada i ako. To bi isto bilo kao da Primorsko-goranska županija npr. odluči napraviti institut za ispitivanje kvalitete mora, to je bar konkretno. Pa ćemo napraviti institut za to, umjesto da povjerimo poslove Zavodu za javno zdravstvo pa svaki kupač može vidjeti gdje je more na Kvarneru čisto. Evo, to je to.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Rada Borić.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, pravo na sigurnu, čistu i zdravu vodu temeljno je ljudsko pravo zaštićeno Ustavom. I to su već uredili evo i naši susjedi pa nadam se da osim ovakvih izmjena u kojima smo danas govorili je li i 3 oko čišćenja, 3 recimo ključne i kolega Pavić ih je nekako i sumirao, oko čišćenja korita rijeka, oko instituta neobičnoga sadržaja i osnivanja i dakako oko plaćanje naknade ljudima kojima će se i vodotokovi ili dijelovi naplaćivati ili izuzimati. Kako ćemo mi govoriti o čišćenjima korita rijeka ukoliko mi sami ne brinemo o kvaliteti ne samo vode, a ovdje ću gospodina Pavića pozvati da samnom ode u Babinu Goru pa ću nešto reći o tome kako kada govorimo o izgradnji centara za gospodarenje otpadom, kako se moglo dogoditi da se jedan takav centar radi na Babinoj Gori bez onoga o čemu je on govorio, a to nisu rađena gospodine Paviću, nisu rađena ni geološka, ni hidrološka istraživanja i u studiji izvodljivosti od 2001. za to vodonosno područje stoji da je suho kao Sahara. Suho kao Sahara Babina Gora je iznad izvorišta pitke vode, ima 100-tinu izvora, iznad vodocrpilišta na kojem jedinom dijelom i vodonosni sustav je Jurkovića mlina iz kog pitkom vodom se napajaju vodovodi naselja Cerovac, Vukmanić, dijelom i karlovački gradski vodovod. Ima i 25 bunara. Pa kako je moguće da dakle ispod Babine Gore gdje imamo izvore i izvorišta 6 rječica koje sve završavaju u Kupi, a to su Radonja, velika i mala Utinja, Bukvica i Gradnica i Trebinja, godišnji priliv vode iz tih izvora je između 8 do 10 milijardi litara. Tko je mogao odlučiti da se centar za gospodarenje otpadom radi na tako vrijednom izvoru voda? Ono što zabrinjava da lokacija Babina Gora na kojoj će se primjenjivati na kraju krajeva i tehnološko mehaničko biološka obrada koja je izabrana još i te 2001.iI to političkom odlukom, a da i još je to isto uključeno što je tragično u Strategiju gospodarenja otpadom onom od 2005. do 2025. Dakle, onečišćenje podzemnih i površinskih voda u ovom zakonu ili ćemo to mijenjati, budući da su udruge s područja Karlovca vrijedni ekološki aktivisti, iz Pravice, iz Potrošačice su već obavijestile EU, već su dobile i odgovore, već su uspjeli i zabraniti da se počinje raditi. Važno da su iz europskih sredstva raskrčili i uništili i dio šume i platilo se iz europskih sredstava pristupni putevi za staru tehnologiju i za doista nebrigu oko onoga što nećemo imati kasnije što čistiti od šljunka, ako šest rječica će biti zagađene, a sve je to doista u suprotnosti sa Okvirnom direktivom o vodama. Ta odgovornost leži na Ministarstvu okoliša i energetike i Fondu za zaštitu okoliša. A institut i instituti ovako kako smo ga mi zamislili doista nas zanima da li je to već planirano za nekoga jer mi imamo dovoljno instituta i na vašim vlastitim fakultetima se ljudi bave znanstvenim radom i ova istraživanja koji su napravili aktivisti pitaju stručnjake kako su oni mogli odrediti za razliku od države na kojim vodnim izvorištima će se graditi centar za gospodarenje otpadom. Koja je to sinergija između naših ministarstava da mi potencijalno doista ćemo raditi institut koji će djelomično raditi poslove koje rade Hrvatske vode pa će i Hrvatske vode plaćati, pa ćemo onda u institutu raditi znanstvene radove koji će možda i pogodovati Hrvatskim vodama jednako tako reći da se negdje nešto može graditi i da vode nećemo uništiti. Voda jest ljudsko pravo i ona takvim treba i ostati, čista i ovdje za nas, a ne koruptivnim radnjama ponovo dovedena u pitanje.
S ovim smo iscrpili pojedinačne rasprave. Slijede završne rasprave, prva je rasprava Kluba zastupnika Centra i GLAS-a uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Osvrnut ću se na ono čega u ovom zakonu nema, s obzirom da i onako vrlo često sugeriram i govorim u HS-u da naša odgovornost nije samo u tome da ispravno prepišemo nešto iz direktiva EU s kojima se načelno slažem, nego je naša temeljna odgovornost da rješavamo pitanja i probleme naših građana. I doista da odmah repliciram g. Paviću, nije možda ključno niti znati kako funkcionira hidrotehnika nego je važnije možda znati kako funkcionira po pitanju upravljanja vodama i vodnim gospodarstvom toksična sprega HDZ-a i stranke bivšeg gradonačelnika Milana Bandića na području Grada Zagreba. Naime, mislim da nema bolje, a ujedno i tužnije slike tog kontrasta između onoga što je dostupno našim građanima, a što bi im država trebala osigurati i onoga što oni vide kao posljedica djelovanja loše vlasti. Nigdje toliko blještavih fontana s jedne strana, višestruko plaćenih i preplaćenih, a toliko loše vodovodne infrastrukture. Sjetimo se samo poplava koje su izbile nakon svake obilnije kiše, sjetimo se poplava nakon razornih potresa, sjetimo se nebrige i nemara državnih i gradskih institucija popunjeni HDZ-ovim i Bandićevim kadrovima. Sjetimo se građanina koji je morao provaliti i time dobiti kaznenu prijavu zato što je zapravo u tom trenutku spašavao gole život i imovinu svojih sugrađana. Sjetimo se nemoći i nijemosti državnih institucija da ga s jedne strane zaštite, s druge strane da zaštite sve druge koje on svojom građanskom hrabrošću pokušao zaštititi. Ničega od toga nema u dokumentu kojeg Vlada šalje na usvajanje HS-u, nema ispravljanja niti jedne jedine, neću reći krive Drine, ali reći ću ne obnovljene i ne postavljene vodovodne cijevi. Nema niti jedne odredbe koja bi ugradila odgovornost jedinica regionalne i lokalne samouprave i njihovih čelnika za propuštanje pravodobnog podnošenja prijava na fondove, na sva ona sredstva koja su osigurana u Višegodišnjem financijskom okviru kao i Planu oporavka i otpornosti, za sve one silne milijarde i milijune koje možemo povući i alocirati u obnavljanje naše vodovodne mreže. Lokalni su izbori pred vratima bit će puni sjajnih obećanja, vrlo vjerojatno i novih fontana, postavljam pitanje hoće li biti odredbe koja će tražiti odgovornost vlasti i uspostavu planiranja, ali doista planiranja uporabe našeg vodnog gospodarstva. Kolegica Rada Borić prije mene istaknula je da je pravo na vodu ustavno pravo, pod time se podrazumijeva pravo na čistu, zdravu, sigurnu, ali i financijski dostupnu vodu. I koliko se bijedno osjećaju svi naši građani promatrajući sve te silne agencije koje nisu bile u stanju osigurati to pravo, sve silne političare koji se hvale svojim stručnim i znanstvenim karijerama kojim nisu mogli osigurati to pravo, svim kandidatima i kandidatkinjama koje će im reći kako evo ali sad stvarno, sad ono gotovo na majke mi, sada će vam konačno vodovodna mreža doći do vašeg praga, pa tako i u glavnom gradu Gradu Zagrebu. Nismo li davnih dana trebali razmišljati korak dana, nismo li davanih dana trebali zapitati se što zapravo znači ova direktiva? Racionalno, odgovorno, obnovljivo, ničega od toga u ovom dokumentu nema. Možemo se samo nadati da ponovno prilikom prepisivanja nije potkradena još neka prepisivačka greška. Hvala.
Slijedeća završna rasprava je od Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Evo u ime Kluba HDZ-a završno bih htio još jedanput istaknuti kako će Klub HDZ-a poduprijeti ove izmjene zakona, a isto tako i iznijeti argumente i odgovore na sve ovo što su u raspravi iznijeli kolege iz oporbe. Kao što sam već u pojedinačnoj raspravi istaknuo, 3 komponente su ovog zakona. Pitanje šljunčarenja i usklađivanja sa Okvirnom direktivom o vodama odnosno tumačenjem te direktive slijedom pisma Europske komisije treba već tu istaknuti dakle da je šljunčarenje u Hrvatskoj moguće, da će se na ovaj način samo uvesti obveza odnosno maknuti čl. 110. st. 2. u kojem se propisuje izuzetak provedbe utjecaja na okoliš, a da se ostavljaju izuzeci koji se tiču zaštite i spašavanja ljudi, poplava i otklanjanja utjecaja. Sjećamo se i devastirajućih poplava koje je bilo kad smo imali i Gunju i Savu koja je nedavno bila, isto tako sjećamo se situacije kada uopće nisu bili definirali protokoli pomoći između država i upravo savska komisija koja je u Zagrebu intervenirala i definirali su sporazum, ispričavam se ako može malo samo tiše, dakle definirani su protokoli suradnje na tom pitanju, a mislim da su što se tiče šljunčarenja dobar dio i tu sam i sam upozoravao, odradile pozitivne stvari i udruge koje su upozoravale na to, mi smo upozoravali na Projekt Sava da se ne smiju nasipi rušiti i upravo nam je drago da znanstveni savjet tog projekta je to usvojio, isto tako napravio studije upravljanja rijekom Savom kroz Zagreb gdje su napravljene 3 opcije. Klimatske promjene tu su ključ. Grad Zagreb je branjen na tisućljetnu vodu odnosno voda koja bi se trebala pojaviti jedanput u 1000.g., a u zadnjih 15-tak godina mislim da je … [[Govornik se ne razumije]] kanal, kolko, 3-4 puta bio, dakle nešto što bi se trebalo desit jedanput u 1000.g., desilo nam se 3-4 puta u zadnjih 15.g. i tu je vrlo bitno da reagiramo i veliki projekti koje imamo iz Europskih fondova gdje su milijarde kuna u aglomeraciju upravo da imamo i jedan dobar, kvalitetan i integrativan institut koji će sva znanja multidisciplinarnog rada integrirati u to i surađivati zajedno sa svim ostalim znanstvenim institucijama u tom području, radit europske projekte i ono što je bitno za institut reć da će se on u propisnom roku i certificirati odnosno da će ispuniti uvjete za znanstvenu instituciju. Treća komponenta zakona je pravo naknade ljudima koje se izvlašćuje pri upravo tim uređenjima kanala vodnim projektima, mislim da je to isto tako jako bitno i da će dovesti korist našim građanima. Sveukupno, voda je blago Hrvatske, trebamo je čuvati, ali isto tako i trebamo dovesti svim našim građanima. Pravo na vodu je ljudsko pravo, ali isto tako trebamo osigurati i razvoj gospodarstva i omogućiti razvoj i revitalizaciju svih područja RH. Zadovoljstvo mi je da sam mogo proći cijelu Hrvatsku, evo nema kolegice Borić, ako me pozove rado ću se odazvati na sva područja na koja oni isto tako ukažu. Obišo sam cijelu Hrvatsku što se tiče voda. Ima naravno uvijek problematike koju treba dodatno rješavati i na koju treba ukazati. Tu je i civilno društvo, odigrava i veliku ulogu i pomaže državi u tome, ali po kvaliteti vode, po dostupnosti vode, po bogatstvu vode tog našeg bogatstva, trebamo ga zaštititi. Upravo Zakon o vodama i transponiranje ovakve direktive dovoljno garantira da idemo u tom smjeru. Projekti koje provodi ministarstvo, posebice u aglomeracijama dostupnosti pitke vode i zaštite pitke vode ukupno doprinjet će boljem životu građana. I u ime Kluba HDZ-a mogu reći da ćemo potvrditi odnosno poduprijeti ove izmjene zakona. Hvala.
U ime predlagatelja uvaženi državni tajnik Mario Šiljeg.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS, uvažene zastupnice i zastupnici. Prije svega htio bih vam iskreno zahvaliti na konstruktivnoj raspravi, htio bi zahvaliti kolegama i kolegicama iz vladajuće većine na pohvalama. Ali možda je malo čudno što ću sada reći ovaj konstruktivne dileme koje su došle sa ove strane govornice su bile i moje dileme i jesu i danas moje dileme. Sve te dileme koje ste istaknuli i gđa. Benčić i g. Fabijanić i gđa. Borić i ne znam ko je, ne mogu se u ovom trenutku sjetit ko je sve sudjelovao u raspravi, su dileme koje bi ja želio i dajem ovdje ovaj javno ovaj, nudim vam, želim to iskreno idući tjedan jedno poslijepodne iskoristiti kod nas u ministarstvu da popričamo o ovoj temi i da sve te dileme razriješimo jer kao što sam rekao to su i moje dileme koje me muče od 2019.g. kada aktivno radimo na konkretno ovim uredbama o institutu za vodu, Institutu za vode u RH i siguran sam nakon sat i po dva rasprave na sastanku van ove dvorane i kad sat i po dva izuzmemo naš politički predznak iz koje političke opcije dolazimo, da neće biti nijedne dileme. Je l' mislite da ja kao znanstvenik i profesor sam izbacio namjerno sa svojim suradnicima odredbu da je Institut za vode znanstvena institucija u svom startu. Pa to mi je bila, to nam je bila ključna ideja. Međutim, u komunikaciji sa Ministarstvom znanosti i odredbama koje se tiču odredba o znanstvenim institucijama i znanstvenoj djelatnosti jednostavno postoji jedan međukorak. Taj jedan međukorak je u maksimalno propisanom roku koji je također, dio ovog rješenja predviđen, znači maksimalno 2 godine. Mi kao institucija, Institut za vode, mora steći uvjete da bi po toj, da bi po zakonodavstvu iz područja znanosti i obrazovanja mogao steći status znanstvene institucije. To je krajnji cilj. Krajnji cilj Instituta je da bude mješovitog karaktera, stručna i znanstvena institucija. Ja, ako budem u mogućnosti, na poslu koji danas radim, ja neću odustati od te opcije. Znači Institut mora biti znanstveni, ali u maksimalno 2 godine kako zakon propisuje kada stekne svoje uvjete. Dakle, konstruktivno, dileme, iste dileme koje, o kojima mi razmišljamo i razmatramo i nudim još jednom, idući tjedan, po vašem izboru, jedno poslijepodne da sjednemo i da ih sve jednom skupa prođemo. Ono što ne mogu prihvatiti je samo jedna konstatacija od jednog saborskog zastupnika, koja je za mene razočaravajuća i ponižavajuća, ... [[Upadica se ne čuje.]] /Upadica: Molim vas./ [[Upadica se ne čuje.]] Znači jedino što sam čuo razočaravajuće za mene i ponižavajuće, kad mladi čovjek, visokoobrazovani mladi čovjek kaže osniva se tamo nekakva institucija za nekakve znanstvene projekte za bavljenje nekakvom znanošću. 2021. g., kada imamo ispred sebe Zeleni plan EU komisije koji nam nudi zbilja onoliko koliko smo kadri prihvatiti i novaca i sredstava da razvijamo znanost, u Hrvata, da jačamo znanstvene institucije, netko tako, osvrnuti se, bez obzira što su za 2, 3 tjedna izbori, na taj način dezavuirati ideju, plemenitu ideju, po meni, osnivanja znanstvene institucije, to jedino ne mogu prihvatiti. Znači, bila je dilema oko financiranja. Znate koliki je trošak, novi trošak za građane RH, porezne obveznike? 0 kuna. To je bila temeljna misao i ideja. Znači ne uzimati od poreznih obveznika ni jednu dodanu kunu za jednu ovakvu instituciju. Kako će se financirati? Financirat će se iz, između ostalog, sredstva Hrvatskih voda koja se ubiru od ciljanih naknada za djelatnost koju Hrvatske vode su i danas dužne obavljati. Da li Hrvatske vode, sa svim mogućnostima koje imaju, tj. najboljim laboratorijem za kojeg ja znam u ovom dijelu Europe u potpunosti ispunjavaju svoje obaveze. Da, da, da ih u potpunosti ispunjavaju, da li bismo imali ovakvu komunikaciju s EU komisijom koja nam kaže, da, itekako ima prostora za jačanje monitoringa i brige kako podzemnih, tako nadzemnim vodama i vodnim blagom u RH. Više govornika je reklo da smo najbogatiji. Jesmo, najbogatiji smo, 27 tisuća kubika po svakom od nas ovdje i po svakom u Hrvatskoj, kvalitetnih, obnovljivih zaliha pitke vode. Da li ćemo za 5 godina moći reći da smo najbogatiji, ovisi o nama, ovisi o pritiscima na vodu, a ja bih se usudio reći, ovisi koliko će biti uspješna ova ideja, koja je iz Ministarstva lansirana, da se nakon 10 godina mogućnosti, znači otvorene mogućnosti da se formira zasebna institucija koja će znanstveno-stručno se baviti vodama, konačno i realizira. Znači, financiranje za one poslove za koje su dužne Hrvatske vode provoditi i do sada, te naknade, namjenske naknade služit će za financiranje tog dijela posla Instituta, monitoringa koji je nama najbitniji. Da li je Institut otvoren prema vanjskoj suradnji odnosno da li su otvorene mogućnosti ostalih izvora financiranja? Da. Znači mi u startu krećemo sa nekoliko već projekata sa našim partnerskim zemljama iz EU, znači sa projektima za koja je financiranje već odobreno i osnovano i svakako da je i taj izvor financiranja ključan upravo za ono što želimo dobiti, a želimo zbilja dobiti, između ostalog, visokoobrazovane kadrove koje produciraju naša sveučilišta i ostala sveučilišta, sada smo totalno otvoreni, tako da očekujem i zamislili smo to na taj način da taj izvor s godinama rada Instituta postane dominantan izvor financiranja jedne ovakve institucije. I još na kraju, kad već se rasprava koncentrirala na ove, od ove 3 točke na ovu znanstvenu točku odnosno na Institut za vode, znači od istog zastupnika kojeg sam apostrofirao, bilo je po mom dojmu ponižavajuća konstatacija, o imenu Instituta Josip Juri Strossmayeru. To mi je tako zazvučalo. Da, prijedlog je da se Institut zove Institut Josip Juri Strossmayer. Zašto? Zato što je 7.9.1976. g. biskup Josip Juri Strossmayer osnovao odnosno ukazao, dao ukaz osnivanju društva za regulaciju rijeke Vuke i to je prvi dokument u vodnom gospodarstvu, službeni dokument u vodnom gospodarstvu i temeljem tog dokumenta i tog datuma, Hrvatske vode slave Dan hrvatskih voda i biskup Strossmayer se smatra osnivačem vodnog gospodarstva u RH i vrlo sam ponosan i drago mi je da smo upravo ime biskupa Strossmayera iskristalizirali kao ime koje bi naš Institut trebao nositi. Još jednom hvala svima na konstruktivnoj raspravi i iskreno vjerujem i nadam se da ćete prihvatiti moj poziv i da ćemo o svim ovim dilemama raspraviti u ministarstvu i siguran sam da u tom slučaju do drugog čitanja, nećemo imati povodom ove tematike niti jednu dilemu, to garantiramo. Hvala vam lijepo.
Imamo dvije replike, prva je uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Zahvaljujem. Ma vi ste spomenuli ciljane naknade kojom bi se financirao institut a ispada da institut ne bi imao baš neke troškove, ne, pa bi vas molio da mi malo pojasnite ovaj dio koji je vezan za same ciljane naknade i dopustite mi jednu diverziju vezano za naziv i da ju ne biste smatrali zlobnom diverziju vezano za uvaženog J.J. Strossmayera kojemu je inače desna ruka bio Franjo Rački, mislim da bi bilo dobro da napravimo institut za vino sa tim imenom uzimajući u obzir da zahvaljujući J.J. Strossmayeru koju je dopeljao u Hrvatsku rajnske sorte, danas imamo kvalitetna vina na sjeveru Hrvatske. Evo zahvaljujem.
Odgovor.
Hvala vam lijepo, evo možda dodatno pojašnjenje u ovom kratko vremenu koliko mogu. Znači ciljane naknade za monitoring voda koji inače danas Hrvatske vode ubiru, veliki dio tih naknada koje Hrvatske vode ubiru, šta rade danas s njim? Danas rade s njim na način da iskoriste dio za glavni vodno-gospodarski laboratorij, znači samostalno provode te aktivnosti a veći dio se plasira višegodišnjim ugovorima sa podizvoditeljima, uvjetno rečeno podizvoditeljem ali vanjskim, cilj je da institut kad se osnaži kroz par godina, kad bude kadar prije svega na biološke, biološki monitoring skoro uopće nije zadovoljavajući, tu imamo najviše kritika od Europske komisije, znači cilj je da taj monitoring u jednoj instituciji koja ima kapacitete, samo fali dobra organizacija i još pojačanje znači ovog znanstvenog kadra kako bismo u potpunosti rekao bih, mogli odgovoriti na zahtjeve Europske komisije.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo. G. državni tajniče, evo ja bih volio da moja apel i ovaj puta bude prihvaćen jer on je izvedenica iz slovenskog zakona koji je u primjeni već 10 g. i da u stavku 2. čl. 110. iza „iznimno se isti postupci ne provode u slučajevima zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih i kulturnih dobara i okoliša u poplavama te prilikom čišćenja naplavina šljunka, pijeska, zemlje, drva u koritima naših rijeka i vodotoka.“ Ako je to moguće, ja bi tada shvatio da stvarno imamo želju i volju kako da reguliramo tokove naših rijeka.
Odgovor.
Hvala lijepo, uvaženi zastupniče. Evo kao što sam se referirao odredbe o institutu i pozivu prema oporbi odnosno uvaženim zastupnicama i zastupnicima iz oporbe da porazgovaramo, tako evo i vas pozivam u ime svojih suradnika da idući tjedan također još jednom prođemo ali ne samo znači odredbe ovog zakona nego da prođemo odredbe direktive o staništima koje su prenesene u Zakon o zaštiti prirode, čl. 8., mislim da ćemo nakon toga plus odredbe o procjeni utjecaja na okoliš, da ćemo biti korak bliže našem međusobnom razumijevanju i razmišljanju o ovoj tematici.
Hvala državnom tajniku. S ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.