Доброго ранку, шановні депутати, інші учасники засідання, члени Кабінету Міністрів, радіослухачі та глядачі. Розпочинаємо засідання Верховної Ради. Я прошу депутатів зайти до зали, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. Проводиться поіменна реєстрація. [[10:04:36]] Зареєстровано у залі. присутні 421 депутата. Ранкове засідання оголошую відкритим. Відповідно до Регламенту ми маємо у вівторок час для виступів, оголошень і заяв, повідомлень від фракцій Верховної Ради. Я прошу записатися на виступи представникам фракцій, а тим часом, користуючись цією ж нагодою, зроблю оголошення про те, що у Верховній Раді зареєстрована офіційно міжфракційна парламентська група з питань впровадження порогової програми та співробітництва з корпорацією „Виклик тисячоліття”. Ви знаєте, що у цьому році Україна розробила порогову програму по зменшенню рівня корупції і 4 грудня під час візиту Прем’єр-міністра Януковича до Вашингтону була підписана стратегічна угода між Україною та США з цього приводу. Загальний обсяг фінансування становить 45 мільйонів доларів. Україна була кваліфікована на отримання повного фінансування від цієї організації, так званого, компакту, за рахунок якої в залежності від пріоритетів національного розвитку може бути підтримані проекти на розвиток освіти, охорони здоров’я, інфраструктурні проекти тощо. Зважаючи на важливість цієї програми зареєстрована група, до якої входить вісім народних депутатів, представників фракції Соцпартії, Блоку Юлії Тимошенко, Партії регіонів, Блоку „Наша Україна”. Головою обрано народного депутата України Прокопович Наталію Володимирівну. Я сподіваюся на співпрацю, порозуміння і підтримку народних депутатів. Дякую за увагу і запрошую до слова представника від „Блоку Юлії Тимошенко” Олега Білоруса. А, Петрук? Будь ласка. По п’ять хвилин.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги! Користуючись тим, що сьогодні є річниця сухопутних військ Збройних сил України хотів поздоровити всіх військовослужбовців Збройних сил України, які проходять службу в сухопутних військах з цим днем, побажати їм щастя, здоров’я, наснаги і великого терпіння. Терпіння тому, що в наш час, ви знаєте, для Збройних сил виділений такий бюджет, що терпіння у військовослужбовців потрібне. Воно потрібне задля того, щоб витримати 2007 рік, тому що того бюджету, який виділений, його не хватає на розвиток Збройних сил, на підвищення зарплат і все на таке інше, яке турбує Збройні сили. Я хотів би, щоб тут, в присутності членів Кабінету Міністрів, все-таки є час, переглянути і все-таки добавити фінансування для Збройних сил хоча би в межах двох відсотків від ВВП, тоді можна буде говорити про розвиток Збройних сил, можна буде говорити про все інше. Друге, про що я хотів би заявити: необмежене урядом підвищення тарифів на комунальні послуги призводить в регіонах до кризи неплатежів та соціальної напруженості. Так, в місті Києві мер Чернівецький зробив новорічний подарунок, підвищивши тарифи в 3,5 рази. Під час виступів київської фракції БЮТ за скасування цього злочинного рішення охоронцями Чернівецького з депутатськими значками прямо в сесійній залі були побиті наші депутати, один із них з струсом головного мозку. Фракція БЮТ вимагає від Верховної Ради створити слідчу комісію для розслідування цього злочинного факту. Ну і третє. Звернення до Верховної Ради українських офіцерів – членів фракції БЮТ. „Ми, українські офіцери, народні депутати з фракції „Блоку Юлії Тимошенко” з парламентської трибуни заявляємо про презирство до особи, яка ганебно повела себе і проявила елементарне хамство минулого тижня на передачі „Свобода слова”. Вся країна була свідком безпринципної низості людина, яка обіймає одну із керівних посад у парламенті. В прямому ефірі перший віце-спікер Мартинюк дозволив собі по відношенню до Юлії Тимошенко слова, за які згідно з поняттям честі належить понести відповідальність. Образивши Юлію Тимошенко, Мартинюк образив, я рахую, всіх жінок: наших матерів, сестер і дружин. Ми вимагаємо від першого віце-спікера негайно принести свої вибачення Юлії Тимошенко. У разі, якщо ви відмовитесь зробити крок, якого вимагає елементарна людська порядність, честь, ми вважатимемо вас примітивним чоловіком. Можливо ви бачили у фільмах чи читали у книжках, і вам бодай близько знайоме поняття чоловічої честі, зробіть над собою зусилля і вибачіться. Ми упевнені, що, незалежно від політичної приналежності чекають від вас всі присутні у цьому залі. Дякую за увагу.
Слово має Бокий Іван Сидорович від фракції соціалістів, голова фракції Соціалістичної партії України в парламенті.
Шановні колеги і шановні виборці! Як ви знаєте, вчора Президент України Віктор Ющенко наклав вето на Закон про бюджет України. Державний бюджет України на 2007 рік. Якщо прочитати пропозиції Президента до бюджету, складається враження, що він справді турбується про інтереси українського народу і кожного, як він звик казати, малого українця. На жаль, якщо зіставити його пропозиції із реальністю, все виглядає далеко не так. наприклад, Президент зауважує, що за статтею 62 закону прожитковий мінімум встановлюється нижчий, ніж уже його досягнуто і також, що прожитковий мінімум не відповідає мінімальному розміру пенсії, який за статтею 28 Закону „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму, і що кожен пенсіонер, таким чином, щомісячно недоодержуватиме 26,6 гривні. Із цим він не може погодитися. Все ніби правильно, і, разом з тим, все далеко не так, тому що ми з вами приймали цей Закон „Про Державний бюджет” і добре знаємо, що саме в цьому сесійному залі було досягнуто все-таки консенсусу в цьому питанні і досягнуто було домовленостей про те, що в ході виконання цього закону ці питання будуть врегульовані. Але Президент пішов ще далі. Він зауваження висловив і щодо ряду інших статей. Зокрема, його розрахунки будуються ще і на тому, що рівень інфляції у наступному році і зростання податкового навантаження на доходи фізичних осіб, може відбутися реальне падіння розміру мінімальної заробітної плати, який є базою для обрахування заробітної плати близько десяти мільйонам працюючих. Але ми з вами теж говорили про те, що за результатами першого кварталу ці питання у Законі „Про Державний бюджет” теж будуть відрегульовані. І далі він робить зауваження по фінансуванню у Державному бюджеті нашої армії. І тут знову-таки начебто він піклується про людей у військовій формі. Але якщо дивитися на ці речі на всі реально, то якщо за цими пропозиціями переглянути бюджет, то витрати зростуть незмірно, і таким чином бюджет буде незбалансований. Таким чином, вето Президента залишає народ України без реального, нормального фінансування у першому кварталі. Тому що відомо, що в першому кварталі, якщо Державний бюджет не буде прийнятий до нового року доведеться працювати за бюджетом нинішнього року , а там, як відомо, виплати ще менші, ніж вони передбачені в цьому бюджеті. Далі, якщо йдеться його зауваження до місцевих бюджетів і пропонується виплати по 57-ій статті відносити саме на місцеві бюджети без дотацій і субвенцій із державного бюджету, то ми залишимо, зокрема, такий величезний загін бюджетників, як учительство, педагогічна, педагоги вищих навчальних закладів, ми залишимо, фактично, на фінансуванні, знову таки першого кварталу нинішнього року. Тому вето Президента – це, фактично, ніж у спину Україні, а не турбота про народ. І якщо говорити всерйоз, якщо говорити всерйоз, то ми повинні були б сьогодні висунутися проти цього вето. Але зрозуміло, що у цьому, у цьому залі вето не дістане підтримки. Тому я думаю, що нам залишається одне: пояснити народові, що відбувається і пояснити народові, що стоїть за президентським вето. Дякую за увагу.
Дякую. Слово має Бабурін, будь ласка. Я прошу, заспокойтеся, послухайте уважно. Висловити свою думку матимете можливість. Слово має від фракції комуністів Бабурін, прошу.
Как известно, 14 октября 2006 года своим Указом Президент Украины, Президент Украины чуть ли не вменил в обязанность парламенту принять Закон, который приравнивает вояк УАН к ветеранам Великой Отечественной войны. Неравнодушные и честные граждане возмущены тем, что глава государства с упорством, достойным лучшего применения, продолжает будоражить народ Украины, и, по существу, инициирует гражданскую войну. Многие наши избиратели на встречах, на приемах возмущены тем, что сегодня приспешникам фашистских головорезов пытаются придать статус ветеранов Великой Отечественной войны. На ряде сессий местных советов были приняты обращения, резолюции, которые резко осуждают действия Президента. В частности, 6 декабря на сессии Запорожского городского совета было принято звернення до Верховной Рады Украины про недопущення реабілітації в Україні гітлерівських нацистських організацій і їхніх поплічників, в котором, в частности говорится: „Виражаючи волю своїх виборців, ми, депутати Запорізької міської ради, звертаємося з вимогою не допустити цієї національної ганьби заради подвигів наших батьків і дідів, які віддали життя за звільнення України від фашизму, не допустити опоганення пам’яті мільйонів мирних громадян, убитих, замучених, покалічених руками фашистів і їхніх поплічників з ОУН-УПА. Докази, представлені на Нюрнберзькому процесі, архівні матеріали і свідоцтва очевидців незаперечно доводять, що ОУН-УПА разом зі злочинними структурами нацистської Німеччини здійснювали жахливі злочини на території України. Організація українських націоналістів Степана Бандери радісно вітаючи фашистських загарбників на українській землі в акті проголошення незалежності держави наголосила: ”Новопостаюча українська держава буде тісно співдіяти з націонал-соціалістичною великою Німеччиною, що під проводом свого вожді Адольфа Гітлера творить новий лад у Європі і світі та допомагає українському народу визволитися з-під московської окупації”. Вироком міжнародного військового трибунали злочини проти людяности визнані злочинами без строку давнини. Коли вояки ОУН-УПА, їхні поплічники послідовно заявляють, що вони нібито воювали на два фронти і проти радянського, і проти гітлерівського режиму, то вони по суті себе привселюдно визнають поплічниками фашистів, злочинцями, тому що міжнародний військовий трибунал засудив агресію проти Радянського Союзу, визнавши злочинцями всіх, хто це робив. А весь світ рукоплескав Червоній армії – армії визволительниці від фашизму. Ось чому ми звертаємося до вас, народні депутати України, із закликом не піддаватися політичному пресингу і шантажу і не допустити реабілітації поплічників фашистів з ОУН УПА. Ми звертаємося до вас із вимогою заборонити в Україні використання фашистської символіки, поширення фашистської літератури, діяльність політичних партій і громадських організацій, які пропонують людоненависну ідеологію нацизму і фашизму. Я хотел бы подчеркнуть, что в горсовете представлены представители всех политических партий и не у единого депутата не поднялась рука проголосовать против этого звернення. И в заключение. Сегодня из помаранчевого лагеря вновь раздаются голоса о перезахоронении останков руководителей национал-фашистских организаций на территории Украины. Я особо ретивым бы порекомендовал не будити лиха, поки воно тихо и не сейте ветер, потому что пожнете бурю.
Спасибі. Я прошу спокійно ставтеся до заяв. Один цитує документи Президента, обурюється. Другий цитує документи – обурюється. То ви поясність краще свою позицію без обурення. Будь ласка, слово має Леонід Кожара від Партії регіонів. Будь ласка.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати України. Четвертого-шостого грудня цього року на запрошення американської сторони відбувся робочий візит Прем’єр-міністр України Віктора Федоровича Януковича до Сполучених Штатів Америки. До складу української делегації увійшли міністр економіки Макуха, міністр палива та енергетики Бойко, народні депутати України, представники МЗС та Секретаріату Кабінету Міністрів. Головна мета візиту, як її сформулювала українська сторона, полягала в наступному. Перше, підтримання постійних двосторонніх стосунків високого рівня зі Сполученими Штатами Америки, розвиток відносин стратегічного партнерства. Друге, презентація діяльності нового коаліційного уряду України, інформування адміністрації США про внутрішню політичну ситуацію в державі, стан та перспективи конституційної реформи, розвиток демократичних та економічних перетворень. Третє, поглиблення торговельно-економічних стосунків зі Сполученими Штатами Америки та міжнародними фінансовими організаціями. Під час відвідання Вашингтона в рамках офіційної програми відбулися зустрічі Прем’єр-міністра з Віце-президентом США Чейні, Державним секретарем США Райс, радником Президента США з питань національної безпеки Хедлі, Міністром енергетики Бодменом, торговельним представником США, лідером більшості Сенату США Фрістом, Головою сенатського Комітету в закордонних справах Річардом Лувером. У ході зустрічі прем’єр-міністра обговорювались наступні блоки питань. Розвиток відносин стратегічного партнерства зі Сполученими Штатами Америки, здійснення економічних та демократичних реформ в Україні, боротьба з корупцією та тіньовою економікою, покращення двостороннього торговельно-економічного співробітництва, співробітництво в енергетичній сфері та подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, приєднання України до СОТ, питання європейської та євроатлантичної інтеграції України, співробітництво в сфері безпеки і нерозповсюдження, двосторонні стосунки України з іншими країнами, участь України у врегулюванні регіональних конфліктів. Враховуючи важливе значення розвитку торговельно-економічного та інвестиційного співробітництва зі США, під час візити значну увагу було надано проведенню зустрічей з представниками американських ділових кіл. Саме для цього програмою візиту було передбачено поїздку до Нью-Йорка, зокрема відбулись зустрічі Віктора Федоровича Януковича з керівництвом нью-йоркської фондової біржі та провідних банків і компаній США. Крім того у Вашингтоні відбулися зустрічі з президентом Світового банку та директором корпорації „Виклик тисячоліття” Джоном Даниловичем. Ні абияку увагу в ході візиту було присвячено розвитку гуманітарних контактів. У США Віктор Федорович Янукович значний час присвятив спілкуванню з українською громадою Америки та вихідцям з України, зокрема, тими, які представляють єврейські організації. Українська делегація відвідала пам’ятні для українців та американців місця Музей голокосту в Вашингтоні і поклала квіти до пам’ятника Шевченку, вшанувала місце трагічних терористичних актів в Нью-Йорку 11 вересня 2001 року. Прем’єр-міністр та українська делегація приділили велику увагу популяризації нашої держави та створення її позитивного іміджу в Сполучених Штатах Америки, поширенню інформації про процеси, що сьогодні відбуваються в нашому суспільстві, зокрема, відбувся виступ Прем’єр-міністра в одній з провідних аналітичних установ США Центрі стратегічних та міжнародних досліджень. Віктор Федорович дав також інтерв’ю численним місцевим засобам масової інформації, візит постійно висловлювався провідними мас-медіа США. Шановні народні депутати! Фракція Партії регіонів, вважає, що візит Прем’єр-міністра до Сполучених Штатів Америки вніс значний вклад у розвиток стратегічного партнерства з цією країною, сприяв роз’ясненню внутрішньополітичної ситуації в нашій країні, а також програми подальшого реформування українського суспільства, що здійснюється урядом Януковича і Президентом України. Візит мав важливе значення для розвитку торговельно-економічного та інвестиційного співробітництва зі США в умовах усунення формальних перешкод у взаємній торгівлі. Під час візиту від імені уряду України було підписано дві угоди: про співробітництво в сфері науки і технології та с корпорацією „Виклик тисячоліття” про відкриття порогової програми для України. В процесі її розвитку міжнародних контактів антикризисна коаліція і надалі має намір керуватися виключно національними інтересами України, Конституцією та чинним законодавством. Дякую за увагу.
Дякую вам. Сідайте, будь ласка. Слово має Жебрівський Павло Іванович від фракції „Наша Україна”.
Шановний Олександр Олександрович! шановні колеги! Заява фракції Блоку „Наша Україна”. Фракція Блоку „Наша Україна” підтримує рішення Президента України повернутись зі своїми пропозиціями для повторного розгляду Верховною Радою закону про державний бюджет України на 2007 рік. Вчора, 11 грудня, Президент України наклав вето на цей закон. У своїй заяві від 6 грудня наша фракція звернула увагу суспільства як на численні недоліки підготовленого урядом та кризовою коаліцією документів, так і нелегітимність процесу його розгляду бюджетним комітетом. Нагадаємо, що проект закону вмістив положення, які негативно впливають на рівень соціального забезпечення населення. Фінансування видатків на оборону, які ведуть до непрозорих схем управління державними фінансами, втручання у діяльність органів місцевого самоврядування, неефективного використання державних коштів. Серед таких положень можемо відзначити наступні. Використання для розрахунків занижених показників розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили непрацездатність. Це призведе до зменшення пенсій майже 12 мільйонам пенсіонерів. Зменшення інших видів соціальної допомоги найбільш незахищеним верствам населення. Суттєве зменшення темпів зростання мінімальної заробітної плати у порівнянні з минулими роками. Невиконання основних напрямків бюджетної політики на 2007 рік стосовно збройних сил. Вилучення перед другим читанням статті, що забороняла проведення розрахунків з бюджетом у негрошовій формі. Не зважаючи на прийняте Верховною Радою рішення стосовно відновлення соціальних гарантій державних службовців рівень видатків на їх оплату у порівнянні з першим читанням не збільшиться. Це означає, що уряд продовжує слідувати своїй політиці, деградації державної служби, втручання у діяльність органів місцевого самоврядування шляхом обмеження їх права на визначення власних коштів, втручання у право громад на використання свого майна, нецивілізовані, незаконні спроби втручатись у господарську діяльність комунальних підприємств та орендні відносини стосовно комунального майна. Ми не можемо погодитись із необгрунтованим, непрозорим розподілом субвенцій по різним регіонам, недофінансування сільської медицини, вливання сотень мільйонів державних коштів у новобудови замість введення в експлуатацію вже збудованих об’єктів, це прямий удар по здоров’ю нації. Можна наводити ще багато прикладів антисоціальної спрямованості бюджету. Намагаючись проштовхнути даний закон, уряд і кризова коаліція пішли на те, щоб дати дрібного хабара депутатам, знявши з них єдині обмеження щодо пенсійного забезпечення. Водночас деякі члени уряду через заяви прес-служби Кабміну, Мінфіну вдались до прямого шантажу Президента України, погрожуючи тим, що не будуть профінансовані видатки, визначенні ним як першочергові. Фракція Блоку „Наша Україна” заявляє, що такі підходи неприйнятні для цивілізованого суспільства. Вони свідчать про намагання погіршити життя народу вже сьогодні. Ми підтримуємо рішення Президента України про ветування Закону „Про бюджет”. Ми закликаємо уряд та народних депутатів України відкинути свої політичні амбіції, разом розглянути і доопрацювати бюджет з урахуванням зауважень Президента України. Наша фракція готова до співпраці з тим, щоб країна до Нового року отримала збалансований головний фінансовий документ. Шановні народні депутати, Президент, отримавши вчора зранку бюджет, фактично уже до кінця дня розглянув його і наклав вето для того, щоб парламент до Нового року зміг розглянути ті поправки, ті зауваження, які він вніс. Я хотів би наголосити, що Президент своїм зауваженням вказав ті джерела фінансування, які потрібно, які можна, скажемо, секвеструвати в бюджеті, так звані інвестиційні програми і спрямувати на соціальну складову. Сьогодні, цей тиждень і наступний тиждень Верховна Рада працює в сесійному режимі. У нас є всі можливості для того, щоб цей бюджет був соціальний і щоб видатки були профінансовані уже з 1 січня в повному об’ємі, і в першу чергу соціальні. Мені дуже прикро, що в тому числі соціалісти наголошують, що. які мали захищати соціальний статус людей, соціальні гарантії людей, заперечують проти цього. Шановні колеги, нічого страшного, у нас є ще час. Мало того, Президент підписав вчора фінансові податкові закони для того, щоб була база, на якій формуватиметься даний бюджет. Він може бути соціальним, потрібно тільки велике бажання парламенту і коаліції, уряду для того, щоб цей бюджет був соціальним. Дякую за увагу.
Дякую. Всі виступили від фракцій. Підбиваючи підсумки сказаного, я просив би бути коректними у висловах всіх, хто торкається чи теми бюджету, чи будь-яких інших тем. Я у даному випадку і торкаюся слів Івана Сидоровича відносно того, що вето Президента – це ніж у спину України. Мова йде про те, що поправки Президента вартують приблизно 5,5 мільярдів гривень. За Бюджетним кодексом і принципами формування бюджету після першого читання, внесення змін, а тим паче вже поправок, передбачає відображення джерел надходжень до бюджету. І, поза всяким сумнівом, це треба було би мати на увазі, бо поправка тільки одного пункту про обмеження пенсій депутатам, яка, я переконаний, буде реалізована тут, і ми підтримаємо цю пропозицію Президента, одначе, вона нічого не покриває з тих видатків, які передбачені у багатьох інших зауваженнях Президента. Тим не менше завдання для парламенту і уряду є, давайте доопрацюємо дружно, так як і запропонував Павло Жебрівський, при цьому поважаючи один одного і не називаючи антикризову коаліцію кризовою коаліцією, бо це все одно, що я буду говорити не „Наша Україна”, а „Наша не Україна” – заперечення таке, яке він використовує, це було б негарно. Тому давайте все-таки поважати те, що є, що юридично зафіксовано і працювати спільно над реалізацією зауважень Президента. Як вдасться їх зробити, подивимося, але робота в цьому відношенні буде проведена обов’язково. У нас відповідно до Регламенту потрібно мені потрібно оголосити заяву народного депутата Малиновського Олексія Петровича, члена депутатської фракції Соціалістичної партії України про його входження до антикризової коаліції депутатських фракцій Партії регіонів, Соціалістичної партії України та Комуністичної партії України у Верховній Раді України. Відповідно до порядку денного сьогодні у нас вранці включене питання – День уряду України про виконання рекомендацій парламентських слухань „Про стан забезпечення житлом та іншими гарантіями соціального захисту військовослужбовців, осіб начальницького, рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”. Вчора на засіданні Погоджувальної ради передбачено такий регламент: для доповіді з цього приводу першого заступника міністра економіки Романюка Сергія Андрійовича надається 10 хвилин і 25 хвилин для відповідей на питання, для доповіді заступника міністра оборони Бойка Володимира Олександровича так само 10 і 25 хвилин і для виступів представників від профільного комітету три хвилин і 15 хвилин для виступів представників від фракцій, таким чином, щоб до 12 години завершити розгляд цього питання. Це не викликає заперечень у депутатів? Тому я надаю слово заступнику міністра економіки Сергію Андрійовичу Романюку. Будь ласка. Перший заступник, я неправильно назвав. 10 хвилин, вкладіться, будь ласка.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати. Дозвольте поінформувати вас про заходи, вжиті урядом по виконанню завдань, визначених в рекомендаціях парламентських слухань. Щодо розробки нормативної бази по удосконаленню законодавства з питань соціального захисту військовослужбовців та за період після парламентських слухань урядом напрацьовано ряд актів законодавства з питань соціального забезпечення військовослужбових та інших осіб. Зокрема у серпні поточного року урядом затверджений порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, якими визначено механізм надання житла як службового, так і постійного військовим Збройних сил, інших військових формувань. Прийняте рішення дозволяє виконати рекомендації парламенту щодо встановлення однакових підходів до порядку визначення черговості житла, взяття на квартирний облік та його збереження у разі зміни місця проживання. Порядок однозначно визначає категорію осіб, забезпечення житловою площею яких здійснюється за рахунок коштів з Державного бюджету. Урядом також підготовлено проект Закону про державні гарантії прав, соціальний захист військовослужбовців і громадян звільнених з військової служби та членів їх сімей. Передбачається, що цей законопроект замінить діючий закон, який визначає механізм соціального захисту військовослужбовців. Він розглядатиметься на засіданні уряду у 1 кварталі наступного року. Проекти постанов про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та Указу Президента України про впорядкування грошового забезпечення для військовослужбовців Служби безпеки України. З їх прийняттям будуть впроваджені єдині норми та стандарти грошового забезпечення військовий та осіб начальницько-рядового складу, суттєво підвищуватимуться їх посадові оклади. Проект Постанови про порядок відселення осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку та членів їх сімей із закритих та віддалених від населених пунктів військових гарнізонів. Проект Постанови про грошову компенсацію та затвердження порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом, найом жилих приміщень. Що стосується розробки механізму випуску цільових облігацій внутрішньої державної позики, то разом з Національним банком уряд опрацював цю можливість з метою залучення коштів на будівництво житла для особового складу та пенсіонерів Збройних сил і правоохоронних відомств. Відповідно до Закону про цінні папери та фондовий ринок кошти від розміщення цільових облігацій внутрішніх державних позик використовуються виключно для фінансування державних або регіональних програм і проектів і на умовах повернення в обсягах, передбачених на цю мету у Державному бюджеті. В зв’язку з тим, що будівництво житла для військових не є самоокупною програмою, розробка такого механізму не може бути реалізована в рамках діючого законодавства. Щодо запровадження кредитування військових для будівництва та придбання житла аналогічним механізмом пільгового молодіжного кредитування. Слід відмітити, що особи начальницького, рядового складу органів Внутрішніх справ кримінально-виконавчої системи та правоохоронних органів спеціального призначення віком до 35 років можуть бути учасниками цієї державної програми. У той же час військовослужбовці позбавлені цієї можливості, оскільки статтею 12 Закону про соціальний захист військовослужбовців право на одержання постійних житлових приміщень мають військовослужбовці з вислугою понад 20 років, вік звичайно яких перевищує 35 років. Уряд в даний час завершує вивчення можливості запровадження механізму фінансування будівництва житла для військовослужбовців за схемою: 50 відсотків вартості житла за кошти громадян, 50 відсотків – за бюджетні кошти. Вважаємо, що запровадження такої схеми доцільно для військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу, які мають понад 20 років вислуги. Це дасть можливість вивільнити бюджетні кошти, спрямувати на створення фонду службового житла. Таку схему відносно швидко застосувати в населених пунктах регіонів, крім обласних центрів, де вартість житла значно вища, ніж інших населених пунктах. Урядом розглянута рекомендація слухань щодо можливості звільнення від податку на додану вартість будівництва та операцій придбання житла за рахунок бюджетних коштів. З цього приводу слід зазначити наступне: у випадку звільнення від такого податку будівництва та операцій з придбання житла для окремих категорій осіб це створить прецедент поширення цього порядку також на значну кількість інших категорій населення, в житловому забезпеченні яких використовуються кошти бюджету. Крім того, звільнення від ПДВ організацій житлово-будівельного комплексу призведе до порушення, розбалансування загальної системи надходження коштів від ПДВ до Держбюджету. На виконання рекомендацій, пов’язаних зі звільненням замовників будівництва житла для військових від відрахувань місцевим органам влади на розвиток соціальної інфраструктури при здійсненні такого будівництва, урядом підготовлений відповідний проект рішення. Ним з 25 відсотків до нуля скорочується граничний розмір залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної інфраструктури при будівництві житла за рахунок бюджетних коштів. Найближчим часом цей порядок буде розглянутий урядом. Що ж стосується визначення механізму виділення земельних ділянок під будівництво житла для особового складу, то урядом зараз готується проект закону України, який вносить зміни до діючого порядку, і це дасть можливість спростити порядок для всіх. Відносно рекомендацій створити урядовий орган з функціями міжвідомчої координації з міжвідомчого житлового забезпечення. Це питання буде реалізовано дещо в іншій формі у зв’язку з прийняттям Держбюджету, ну, оскільки в Мінбуді зосереджено зараз всі кошти на будівництво житла для окремих категорій громадян. Таким чином, ця рекомендація буде реалізована таким чином: через Мінбуд. Що стосується окремої спеціалізованої небанківської установи, то Уряд вважає, що це недоцільно робити, оскільки сьогоднішнє інституційне забезпечення дає можливість здійснювати цю функцію. Відносно створення єдиної бази даних з квартирної черги військовослужбовців, то треба відмітити, що така база повністю сформована, вона є в Міністерстві економіки, оновлюється раз в пів року. І таким чином, Уряд має повну базу даних по тих військовослужбовцях, які вимагають поліпшення житлових умов, або надання житла. Виконуючи рекомендації парламенту, щодо щорічного передбачення обсягів субвенцій для силових та правоохоронних відомств з метою спрямування певних сум органам вади на місцях, то слід відмітити, що кошти ці виділяються у вигляді субвенцій на місця. В цьому році було виділене 100 мільйонів, в наступному році теж в проекті Держбюджету передбачено 100 мільйонів. Стосовно розробки нормативно-правової бази та механізму закупівлі житла для військових на вторинному ринку, то цей порядок сформований, він приймається щорічно, відповідні постанови були прийняті в минулому і в цьому році. Також ми передбачаємо такий же механізм і в 2007 році, його удосконаливши. Що стосується запровадження механізму виплати грошової компенсації замість неодержання житла для військовослужбовців, то цей порядок в Уряді зараз опрацьовується, складність там в тому, що треба в дуже, треба визначити процедуру визначення вартості одного квадратного метра і перерахувати тоді вже компенсацію на ту площу, на яку претендує військовослужбовець. Щодо інвентаризації та аудиту військових містечок, які реалізовані Міністерством оборони, то ви знаєте, органами КРУ були, була здійснена перевірка матеріали направлені до Генеральної прокуратури і водночас, з метою вирішення проблеми забезпечення військовослужбовців житлом за результатами перевірки сформовані пропозиції, які стосуються удосконалення порядку будівництва на земельних ділянках, які знаходяться у користуванні військових формувань, оскільки це землі державні. Стосовно направлених коштів від реалізації військовими містечками майна у певному регіоні безпосередньо в регіон, то це здійснюється зараз. Всі кошти, які від цього отримуються Міністерством оборони саме за регіональним принципом розподіляються серед військовослужбовців на придбання житла. По створенню міжвідомчої програми щодо закінчення будівництва, незавершених будинків, то тут треба сказати, що таку програму створювати недоцільно у зв’язку з тими пропозиціями, які викладені в проекті бюджету на наступний рік. Що стосується ритмічного фінансування будівництва житла, то я можу доповісти вам, що на сьогоднішній день всі кошти, які передбачені бюджетом, зокрема, загальним фондом на будівництво житла, військовослужбовцям повністю перераховані розрахункові рахунки силових міністерств і відомств, які здійснюють фінансування житлового будівництва. Дякую за увагу, інформація закінчена. Тепер я готовий відповісти на запитання.
Дякую. Будь ласка, на запитання запишіться, народні депутати. Поки відповідайте на письмові запитання, потім буде запис. потім усні.
Письмове запитання від секретаріату депутатської фракції Партії регіонів. Завідуючий секретаріатом фракції Єлясін Анатолій Васильович. Безумовно, рівень соціального захисту військовослужбовців та співробітників органів внутрішніх справ є однією з найскладніших соціальних проблем сучасної України. Вона не знайшла адекватного розв’язання за всі роки існування незалежної України, а тому сьогодні гостро потребує невідкладного вирішення. Немає сумніву у тому, що здійснити реальні кроки з вирішення даного комплексу питань здатен тільки уряд Віктора Януковича – уряд прагматиків, який відмовився від популістської балаканини на користь конкретних справ. Якими є основні моменти стратегії діяльності нинішнього уряду в напрямку підвищення соціального захисту зазначених категорій населення?” Ну, якщо узагальнювати стратегію уряду щодо соціального захисту, можна виділити такі: перше – це посилення соціального захисту військовослужбовців та інших категорій службових осіб, що підтверджується і у пропозиціях уряду за цим напрямком в Держбюджеті на наступний рік. Друге. Це викорінення зловживань незаконного та нецільового використання державних коштів, порушення бюджетної дисципліни у сфері бюджетної дисципліни у сфері житлового забезпечення військовослужбових осіб і інших осіб категорій. Наступне. Це запровадження прозорих та ефективних механізмів відчуження та реалізації військового майна у процесі реформування Збройних сил, інших військових формувань і усунення диспропорцій у грошовому утриманні та.
Одна хвилина дається на відповідь. Будь ласка, коротше відповідайте і коротше читайте чи задавайте запитання. Кендзьор, прошу.
Ярослав Кендзьор, Народний Рух України, фракція „Наша Україна”. Сергію Андрійовичу, дуже конкретний приклад, який стосується цієї теми, яку ми розглядаємо. У Львові майже практично у центрі міста 10 років тому вивільнилося військове містечко, земельна ділянка 5 гектарів. У 2003 році, я забув, як точно називається ця аукціонна структура, служба при Кабінеті Міністрів продала цю ділянка 5-гектарну і було виручено 1 мільйон 330 тисяч гривень. У той час, коли ринкова вартість, як кажуть фахівців, за 100 мільйонів гривень. Зверталися ми до Генеральної прокуратури – ніякої реакції. Генеральна прокуратура говорить, що ніяких порушень немає. Можливо, Міністерство економіки втрутиться у цю справу, і військовики будуть мати кілька квартир, будинків? Дякую.
Дякую. Я хочу сказати, що на сьогоднішній день діє постанова уряду, яка була прийнята ще у 1998 році. Вона закрита, яка визначає поряд оцінки майна. Потім було впроваджено два стандарти оцінки, в тому числі і нерухомого майна. На жаль, цей порядок недосконалий, і тому є можливість, скажемо, не порушуючи законодавства, абсолютно не за ринковим принципом реалізувати це майно. Ми зараз вносимо в діюче законодавство зміни для того, щоб, по-перше, зробити цей процес прозорим, по-друге, публічним і третє, методом аукціонних продаж все ж таки зробити ту ціну продажу нерухомості більш високою, тому що дійсно практика свідчить про те, що багато майна, яке реалізується, воно реалізується, ну, скажімо так, не за реальними цінами, які складаються сьогодні на ринку, тому що можна реалізовувати військове містечко в центрі міста.
Александровська.
Александровская, фракция коммунистов, город Харьков. Сергей Андреевич, скажите, пожалуйста, на какую сумму было реализовано военного имущества за последние годы, сколько из этих денег направлено на покупку или строительство жилья для военнослужащих. И конкретный вопрос по Харькову. В результате так называемых реформ фактически уничтожены многие высшие учебные военные заведения: Харьковский военный университет, Харьковское высшее военно-командное училище. Стоят корпуса в центре города. У меня возникает вопрос, я пыталась понять, кому сегодня это все принадлежит? Потому что, в принципе, можно было эти общежития, эти казармы, эти учебные корпуса модернизировать и перестроить под жилье. И это было бы в центре города Харькова, это было бы достаточно комфортное, хорошее жилье для военных. Вместе с тем я ничего этого не вижу, чтоб это делалось. Очередь не уменьшается, количество жилья, предоставляемого военным не увеличивается. Ответьте на эти два вопроса, пожалуйста.
Ну, якщо говорити за це, у цьому році, то в Державному бюджеті було передбачено в спеціальному фонді майже мільярд гривень на фінансування житла от за рахунок реалізації майна військовослужбовців. Нажаль, сьогодні поступило на рахунок спецфонду Держбюджету лише 7,9 мільйонів гривень всього. Ну, там це пов’язано було з тим, що реалізація майна була призупинена в зв’язку з не проведенням певної організаційної реструктуризації в Міністерстві оборони. Але сам факт говорить про те, що сама схема реалізації військового майна для того, щоб можна було потім закупити для житло для військовослужбовців, вона не використовується ефективно. Це, по-перше. По-друге. Що стосується військових містечок, то всі вони попадають в переліки об’єктів, які можуть бути відчужені або використані Міністерством оборони задля переобладнання.
Будь ласка, закінчить думку, дайте можливість.
На житло всі вони знаходяться сьогодні в управлінні Міністерства оборони. Якщо тільки йде мова про їх реалізацію, то тільки після цього вони передаються для і вилучаються у Міністерства оборони. Зараз всі ці містечка знаходяться в Міноборони. І воно може. Значить, КРУ перевіряло реалізацію нерухомого майна в Міноборони з 2005-2006 роках і зараз ці матеріали передані в Генеральну прокуратуру, зараз треба приймати рішення.
Сергій Андрійович, ви говорить відверто. Оскільки є колосальні крадіжки на майні, на казармах колишніх, інших об’єктах, коли по, так би мовити, остаточній вартості реалізуються вони, а потім переходять уже в комерційний оборот і на тому наживаються колосальні прибутки конкретними людьми, то треба про це говорити. Міністерство економіки за це не відповідає, я розумію. Ну треба називати речі своїми іменами. Мені ніколи не збудуємо для військових житла, якщо будемо так розпоряджатися його майном.
Олександр Олександрович, я погоджуюсь абсолютно з вами, та методика, яка сьогодні діє, вона дає можливість, в тому числі в рамках законодавства, використовувати ці схеми. Але зараз ми вносимо спеціального для того, самі великі шахрайства, скажемо так, робляться з землею. Тому що, коли продається об’єкт, виводиться із під нього земля, яка не контролюється, хоча вона належить державі.
Григорович.
Лілія Григорович, „Наша Україна”. Шановний Сергію Андрійовичу, заслуховуючи вашу доповідь стосовно виконання рекомендацій Парламентських слухань про забезпечення житлом військовослужбовців та інших соціальних гарантій для них, я розумію, що дійсно є великі проблеми, є великий обсяг завдань, які треба вирішувати. І з огляду на те моє питання не вузьке, надзвичайно широке. Скажіть будь ласка, чи відповідає належним чином те бюджетне фінансування для забезпечення проблем військовослужбовців, яке передбачено проектом бюджету на 2007 рік? І чи не вважаєте ви, що ветування Президентом України цього закону в зв’язку з недостатнім забезпеченням виконанням саме проблем, які ми сьогодні обговорюєм на Дні уряду, є оправданим?
Дякую, пані Григорович. Но справа в тому, що державний бюджет приймає Верховна Рада. Тому я тут не можу відповісти вам. Стільки, скільки можливо закласти в цей бюджет, ви закладаєте, ви за нього голосуєте. А бажання є, це вже інша справа. І тут можна намалювати будь-які суми. Але можливості бюджета зовсім інші. Дякую.
Садовий.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Зрозуміло, що у найближчі десять років, а то і більше, за рахунок державного бюджету житлову проблему для військових і не лише для військових не вирішити в нашій державі в силу того стану, в якому знаходиться наша держава. Це всім зрозуміло. І на один бюджет не можна робити навантажень. Тому запитання постає у такому: які взагалі-то є резерви на рік, на два, на п’ять, на найближчі 10 років щодо забезпечення військовослужбовців ті, які служать і ті, які уже вийшли у відставку, або вийдуть у відставку? Чи є якісь перспективи, якісь плани? Я маю насамперед на увазі чи здійснена інвентаризація житла військових містечок? Чи вона була зроблена, чи ні? У нас, у Кіровограді, у Кіровограді-25, двадцять один будинок пустує. От зроблено це чи ні?
Дякую. Інвентаризація зроблена цих містечок. Справа в тому, що у військових не вистачає коштів для утримання цих військових містечок – це по-перше. По-друге. Немає ефективної системи, що робити з цими містечками. От до нас дуже багато звертаються органів місцевого самоврядування з проханням передати військове містечко до комунальної власності, оскільки воно розкрадається, воно стоїть безхозне і після того, як військові уходять там за декілька років просто залишаються руїни. Тому ці речі потрібно врегулювати яким чином. Треба, по-перше, підвищити відповідальність тих, хто утримує це військове майно – раз. Зробити таку схему, щоб військовим невигідно було тримати, економічно невигідно було тримати ці військові містечка у себе і не використовувати. І, безумовно, тут потрібні не тільки кошти Державного бюджету, а треба залучати і кошти самих військовослужбовців, самих пенсіонерів, робити довготермінове кредитування під низький відсоток банківський для того, щоб можна було залучити і недержавні кошти для фінансування будівництва житла. Дякую.
Давимука.
Степан Давимука, Народний Рух України, фракція „Наша Україна”. Шановний Сергію Андрійовичу, чи не бачите ви суперечностей у тому, що з одного боку ми приймаємо державні програми забезпечення житлом відповідні рекомендації з боку Верховної Ради, адже це не перший раз розглядається це питання, ну, а потім ті ж державні органи не підтримують, не реалізують ці програми, зокрема, особливо у фінансовій частині. Власне, в бюджеті, який був прийнятий Верховною Радою на житло військовослужбовців зменшено фінансування десь більше як на 300 мільйонів гривень, ніж це було минулого року. Перше питання. І друге. Чому все-таки і Міністерство фінансів, і Міністерство економіки не пропонує інших опосередкованих методів підтримки цієї програми. Скажімо, в Росії, в інших державах.
Дякую за запитання. По-перше. Будь-яка програма чого-то варто, якщо вона підтримується грошима. Якщо у Державному бюджеті кошти передбачені, то відповідне буде і фінансування її. Але, на жаль, будь-яка державна програма сьогодні фінансується не на 100 відсотків і при розробці цієї програми пишеться” „У межах фінансування, яке передбачено можливостями бюджету”. Це по-перше. По-друге. Що стосується інших можливостей, то уряд зараз опрацьовує інші схеми фінансування будівництва житла для військовослужбовців. Це мова йде і 50 на 50, мова йде і про житлові сертифікати, як це зроблено в Росії, для того, щоб акумулювати той досвід і запровадити інші інструменти для будівництва житла. Дякую.
Васильєв.
Слово прошу передать Ярославу Сухому.
Ярославе Михайловичу, будь ласка.
Я дякую. Ярослав Сухий, Партія регіонів. Скажіть, будь ласка, Сергію Андрійовичу, що я перш за все хочу підтримати позицію Олександра Олександровича, депутати, які виступали, про те, що уряд ще не використав всіх своїх внутрішніх резервів та можливостей для того аби навести порядок з забезпеченням військовослужбовців. Але у мене питання конкретне стосовно вашого міністерства. Ви знаєте, що сьогодні є добра воля переважної більшості суб’єктів господарювання, у тому числі і гігантів української індустрії – металургійних, машинобудівних, нафтохімічних підприємств, і плані такому, щоби поділитися частиною свого прибутку для спорудження житла для військовослужбовців. У місті Запоріжжі саме таким чином все житло збудоване. Але, ви знаєте прекрасно, що разом з тим їх же і штрафують за те, що з частини прибутку вони виділяють кошти на спорудження житла для військовослужбовців. Чи є в уряді, зокрема, у вашому міністерстві якісь законодавчі пропозиції з тим, щоби сприяти такому, я вважаю, благородному ділу, коли уряд не має можливості, коли бюджет не може забезпечити, а ми маємо можливість за рахунок прибутку підприємств налагодити.
Дякую за запитання. Така схема існувала у фінансуванні будівництва житла до 2004 року, але, на жаль, вона була не зовсім, скажемо так, прозора, були там певні проблеми фінансові. Взагалі я хочу вам сказати, що будь-які пільги супроводжуються певними можливостями суб’єктів для того, щоб і отримати певну вигоду поза діючим законодавством. Тому у нас немає сьогодні таких пропозицій, які б були спрямовані на створення пільг для суб’єктів підприємництва з метою спрямування певної частки прибутку для будівництва житла для військовослужбовців. Це суперечить принципу податкового законодавства, яким передбачається, що всі суб’єкти мають сплачувати прибуток. Всі будуть сплачувати – ми за рахунок цього прибутку, податку на прибуток, будемо будувати це житло. Дякую.
Богачук.
Василь Богачук, Соціалістична партія, Тернопіль. Скажіть, будь ласка, я не почув у вас відповіді на ті питання, які найбільше хвилюють, коли ж все-таки завершиться вирішення цієї проблеми? Але у мене питання такого характеру. На попередніх парламентських слуханнях називалися конкретні факти, наводилися конкретні матеріали щодо використання коштів Державного бюджету не за цільовим призначенням, які фактично розкрадалися. Велася мова про те, що ці матеріали будуть направлені в Раду національної безпеки і оборони, будуть направлені в Генеральну прокуратуру, інші силові структури. Скажіть, є якісь результати цих перевірок, цих направлень і так дальше?
Ну ви знаєте, що перевірки завершились в жовтні. Дійсно, матеріали перевірки направлені і Президенту України, і в Раду нацбезпеки, і в Кабінет Міністрів, і в Генеральну прокуратуру. Стосовно: коли завершиться ця проблема? Ця проблема не завершиться ніколи, тому що сьогодні стоять на обліку понад 90 тис. військовослужбовців. Поки ми не реформуємо армію, поки ми не дамо військовослужбовцю можливість отримувати відповідні кошти, ця проблема буде існувати. Цими механізмами, які сьогодні існують, ми цю проблему не вирішимо. Дякую.
Сергій Андрійович, ви, очевидно, помилися: ви сказали – „розформуємо армію”.
Не розформуємо армію, а реформуємо.
А, реформуємо армію, тоді інша справа. Будь ласка, слово має Самофалов.
Геннадий Самофалов, депутатская фракция Партии регионов. Сегодня, в последнее время все говорят о недостатке финансирования для Вооруженных сил Украины, особенно это касается вопросов обеспечения военнослужащих и членом их семей жильем. Совсем недавно я услышал из средств массовой информации о том, что сегодня в собственности Министерства обороны находится. собственность более, чем на 100 миллиардов гривен. У меня вопрос. Разбирадось ли Министерство финансов с этим вопросом? И, в принципе, если это так, как вообще планируется привлечь эти средства, чтобы обеспечить чисто жильем всех нуждающихся? Спасибо.
Ну я не знаю про цю суму, але в Міністерстві оборони нічого не знаходиться у власності, тому що Міністерство тільки є органом державного управління того майна, яке передається йому для виконання певних функцій. Що стосується цих коштів, то я нічого не можу сказати. Я про цю цифру чую вперше. Нет, на балансе стоит. Министерство. Но это не собственность!
Так, ну явно тут прозвучала тема про існування джерела фінансування будівництва житла. Я хотів би, щоб Міністерство економіки, Міністерство оборони розібралося з цими питаннями, буде замміністра виступати, він з’ясує суть цього питання. Степан Степанович Бульба, теж військовий колишній, говорить. дає запитання.
Спасибі, Олександр Олександрович. Я згоден з вами, що майно Збройних сил розкрадається і конкретне запитання. 24 липня цього року в листі міністра оборони йог заступник Бойко виклав пропозиції щодо 55 гектарів землі в центрі Полтави, вивільненої після ліквідації артилерійської бази. Там чітко було визначено, що земля передається територіальній громаді, інвестор для забудівлі буде визначений територіальною громадою міста. Але після того пан Гриценко у листі виконуючому обов’язки міського голови визначає вже сам свого, сам інвестора. Це так званий п’ятий елемент, і йому віддається ця земля на 25 років. Ви вважаєте це законним рішення? І чи не вважаєте, що тут є факт корупції, елемент корупції за це хтось повинен відповідати? Будь ласка.
Дякую за запитання. Я просив би шановного народного депутата: зараз буде виступати мій колега, заступник міністра оборони пан Бойко, і він дасть відповідь.
Точнішу відповідь дасть. Я, Степан Андрійович, Сергій Андрійович, я прошу вибачення, ви на письмові запитання дайте відповіді, на пару запитань.
Друге запитання – фракції Партії регіонів: „Які суми, передбачені на виконання програми забезпечення військовослужбовців житлом, проходили через Держказначейство, які ні? Через які саме структури проходять кошти? Як визначаються ці структури: через відкриті конкурси чи в інший спосіб?” Ну, в цьому році, ви знаєте, передбачено було на всіх службовців в цілому в бюджеті більше півтора мільярда гривень, загальний фонд – майже півмільярда гривень. Всі ці кошти пройшли через казначейство. Стосовно тих структур, які реалізують, і як вони визначаються, є спеціальна постанова уряду, яка говорить про те, що реалізацією майна військового займаються уповноважені організації, уповноважені підприємства. Ці підприємства уповноважені визначаються Кабінетом Міністрів. На сьогоднішній день є дві великі структури – це „Укрспецекспорт” і Національна мережа аукціонних центрів – це структура, яка працювала під Фондом державного майна, а зараз вона реалізує військове майно по тих процедурах і в тому порядку, в якому визначено урядом. Третє запитання.
Спочатку Геннадій Йосипович задасть запитання своє, а потім ви відповісте на письмове.
Дякую, Олександр Олександрович. Два питання у мене. Одне питання, воно пов’язане з тим, що колега Садовий порушував. Адже, чи є в державі.? У нас скільки? 15 урядів, вони. кожний з них не дуже довго працює. Але чи розробив який уряд, ваш іще не встиг уряд розробити, програму забезпечення житлом? Я хочу, щоб ми всі зрозуміли, і насамперед, українське чиновництво зрозуміло: ми успадкоємили від розваленого Радянського Союзу мільйон 200 тисяч армію, ми її довели до 150 тисяч. Ми величезні проблеми маємо, пов’язані з облаштуванням і людей, і не допустити, щоб Новобогданівка в нас повторювалась. Нам треба забезпечити житлом всіх сьогодні, інакше ці люди не будуть більше терпіти.
Що робити з містечками? Питання стоїть.
Перше питання, існує така програма, вона називається : „Комплексна програма забезпечення військовослужбовців житлом”. Вона була прийнята в 99-ому році і продовжена її дія до 2012 року. Так що ця програма є. Інша справа - як вона фінансується, рівень її фінансування, це вже інша справа. Друге, що робити з містечками? Я вже відповідав на це питання. Маємо зробити таку, такий механізм, за яким Міністерство оборони, Міністерство оборони мало б оперативно позбавлятися тих містечок, які є у нього і не використовуються. Тому що маса фактів таких, що ці містечка кидаються напризволяще і потім з них нічого не залишається. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Слово має заступник міністра оборони України – Володимир Олександрович Бойко, прошу, 10 хвилин.
Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати. За 15 років, дійсно, незалежності військові формування України зазнали значних змін. Однак, проблема соціального захисту військовослужбовців залишається такою ж гострою та актуальною сьогодні. Це – питання не тільки кожного окремого військового чи його родини, але, безперечно, національної безпеки нашої держави. Зважаючи на важливість цього питання, воно вже вдруге розглядається на засіданні Верховної Ради. В сучасних умовах найбільш важливим соціальними гарантіями військовослужбовців особи рядового складу та начальницького складу, органи внутрішніх справ є основні складові, зокрема, це – грошове забезпечення, пенсійне забезпечення, охорона здоров’я та забезпечення житлом військовослужбовців. Щодо грошового забезпечення, за два останні роки обсяг видатків видатків із Державного бюджету на утримання військових формувань та правоохоронних органів з урахуванням, підкреслюю, пенсійного забезпечення та будівництва житла, зріс на 13 мільярдів 152 мільйони гривень. Що стосується пенсійного забезпечення, основним принципом пенсійного забезпечення військовослужбовців в Україні є пряма пропорційна залежність розмірів призначених пенсій від рівня грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, які проходять військову службу. Загальний обсяг видатків на пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу встановлено у сумі 10 мільярдів 272,7 мільйонів гривень, що дозволить у 2007 році забезпечити виплату пенсій на одну особу у середньому на 1385 гривень на місяць, що втричі перевищує розмір трудової пенсії. При цьому у Державному бюджеті на наступний рік урядом передбачено передачу функцій з нарахування на виплату військових пенсій до пенсійного фонду, будівництва та придбання житла до міністерства будівництва та архітектури України, а також здійснити заходи з практичної утилізації боєприпасів та передати їх до Мінпромполітики та Національного космічного агентства України. Зазначені заходи при одночасному збільшенні загального обсягу видатків Державного бюджету на оборону і безпеку на 2007 рік збільшено на 22 відсотки. Дозволить звільнити силові структури від виконання невластивих функцій та суттєво підвищити рівень бюджетної забезпеченості обороноздатності держави, у тому числі соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які безпосередньо виконують завдання заборони та безпеки України. Шановні народні депутати, враховуючи, що на попередніх парламентських слуханнях основним питанням було забезпечення житлом військовослужбовців, декілька слів із моніторингу 2006 року про забезпечення житлом військовослужбовців. На черзі для отримання житла у всіх силових структурах перебуває 79,4 сімей. Із них у Міністерстві оборони України – 64,6 сімей, тисяч сімей, в тому числі 16 тисяч сімей, звільнених у запас або відставку. На фінансування будівництва та придбання житла Державним бюджетом України було передбачено на 2006 рік видатків по всім військовим формування 1 мільярд 429,6 мільйона гривень. Для вирішення житлової проблеми такої кількості сімей військовослужбовців на рівні сучасних цін потрібно більше 20 мільярдів гривень, а з урахуванням дієвого механізму вирішення цієї проблеми потребується щорічне фінансування у обсязі до 4 мільярдів гривень. На жаль, Державний бюджет України таких обсягів фінансування не забезпечує. Незважаючи на об’єктиві та суб’єктивні причини, при виконанні річного обсягу фінансування із загального фонду бюджету протягом останніх чотирьох років, на жаль, не вдалося забезпечити ритмічне, помісячне фінансування, особливо у першу половину року. Але згідно із Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей” грошова компенсація за піднайом та найом жилого приміщення виплачується у разі неможливості забезпечення військовослужбовця постійним або службовим житлом. Порядок виплати грошової компенсації за піднайом житла у відповідних населених пунктах України регулюється постановою Кабінету Міністрів 1995 року. Разом з тим з метою створення потужного фонду службового житла для окремих категорій громадян, які мають право на отримання такого житла, в тому числі військовослужбовців, у прийнятому Верховною Радою України 6 грудня 2006 року Законі України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” передбачено у складі видатків Мінбуду 373 мільйона гривень, а для Міноборони 240 мільйонів гривень із спеціального фонду, Держприкордонслужби відповідно 2 з половиною мільйон гривень. Але у силових відомств сьогодні викликає тривогу передача будівництва житла від силових структур до Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, що за твердженням останнього може привести до затримки будівництва житла до 1 року. Крім того на час будівництва у Міністерстві оборони на сьогодні є 200 власних житлових будинків та будується ще 100 будинків на умовах пайової участі. Шановні народні депутати, хотілось би зупинитися ще на одному питанні. Будівництво житла для військовослужбовців здійснюється відповідно до положень комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України ще в 1999 році та незначними змінами постановою Кабінету Міністрів, які пройшли в 2004 році, а також програмою забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, затвердженою постановою Кабінету Міністрів №114. З часу затвердження та уточнення показників комплексної програми та програми забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, відбулося ряд змін. Це перше. Вартість будівництва житла врахована у цінах, які діяли на початку 2003 року. З того часу вартість будівництва житла зросла у 2 рази. Тільки довідкова з 1 тисячі 457 гривень за квадратний метр до 2 тисяч 979 гривень. Це на 01.10.2006 року. Також набрав чинності закони України „Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців”, які звільнені у зв’язку з реформуванням Збройних сил України, яким передбачено забезпечення житлом військовослужбовців, що звільняються за скорочення чисельністю Збройних сил України протягом 3-х років. Орієнтовна потреба в коштах для цієї категорії людини 2006 рік складає 2 мільярда 68 тисяч гривень. І ще. Видано розпорядження Президентом України від 16 травня 2005 року про заходи щодо переходу підрозділу Збройних сил України до комплектування військослужбовцями за контрактом в частині, що стосується забезпечення житлом військовослужбовців-контрактників. Це говорить про необхідність створення потужного фонду службового житла для цих категорій військослужбовців. Також прийнята Програма розвитку Збройних сил України на 2006-2011 роки, в якій визначені щорічні обсяги фінансування будівництва, придбання житла для військовослужбовців. Уряд бачить, що назріла проблема для відпрацювання нової державної чи національної програми „Забезпечення житлом військослужбовців та осіб звільнених у запас або у відставку з урахуванням прийнятих за останні роки нормативно-правових документів”. А проведена Міністерством юстиції України правова експертиза інших законопроектів стосовно грошової компенсації військовослужбовцям за не одержане житло та надання житлових позик військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, органам внутрішніх справ та деяким іншим особам, вказує на необхідність їх повторного розгляду після прийняття Верховною Радою України нової редакції Житлового кодексу України. На завершення свого виступу хочу наголосити, що кардинальне вирішення завдання щодо формування. виконання обов’язків і ми розраховуємо на спільну роботу з Верховною Радою. Дякую за увагу.
Запитання, будь ласка, письмове, а депутати запишуться на запитання усне. Будь ласка, запишіться.
Тут перше запитання поступило від секретаріату депутатської фракції Партії регіонів, якими є основними моменти стратегії діяльності нинішнього уряду в напрямку підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців.
Це не від секретаріату, це від фракції. Будь ласка.
Від фракції, я вибачаюсь, Олександр Олександрович, від фракції. Кабінетом Міністрів розроблено проект закону України про державні гарантії прав, соціальний захист військовослужбовців і громадян, звільнених із військової служби та членів їх сімей на заміну діючому з 1991 року Закону про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Законопроект цей покликаний на законодавчому рівні удосконалити систему державних соціальних та правових гарантій. Відповідний законопроект буде поданий Верховною Радою України у другому півріччі 2007 року. А також було запитання до, також, які суми передбачені на виконання програми забезпечення військовослужбовців житлом, проходили через Держказначейство? Хочу відповісти, що є доповідні і від всіх силових відомств, що кошти, які поступають на будівництво житла, державним бюджетом на 2006 рік на виконання Програми будівництва та придбання житла для військовослужбовців у сумі 1 мільярд 271 мільйон гривень, всі кошти використовуються виключно через органи Державного казначейства України.
Заодно дайте відповідь на те запитання, на яке Степан Андрійович не відповів щодо, Сергій Андрійович не відповів, з приводу ситуації в Полтаві, коли п’ятдесят гектарів землі за безцінь забрали, тепер там ведеться забудова. Земля тепер по реальній вартості лягає в собівартість метра, і люди платять за житло. Одні стають багатими, а другі думають, що вони такі бідні.
Дійсно, зазначене військове містечко вивільнено і не використовується за призначенням для Збройних сил України. Оцінка і право використання земельної ділянки забудівель і споруд, які підпадають під. забудови, склала 17 мільйонів гривень. Як уже казав доповідач переді мною, що оцінку проводить не Міністерство оборони, а уповноважена організація, яка має ліцензію Фонду державного майна. Частка Міністерства оборони у 17,4 мільйони була сплачена інвестором в повному об’ємі. Крім того, інвестор додатково перерахував на соціальний розвиток територіальної громади у розмірі 13 мільйонів гривень. Я хотів би добавити, що це питання розглядалося у Міністерстві оборони разом з пропозиціями місцевих органів влади. І місцевим органам влади було направлено 13 мільйонів для територіальної громади і Міністерству оборони було направлено 17,4 мільйони. Крім того, як було сказано із моєї доповіді і те, що доповідав Сергій Андрійович, що.
Дайте можливість закінчити думку. Зараз будете говорити. Говоріть.
Дякую, Олександре Олександровичу. Крім того ви знаєте, що Міністерство оборони тільки на, якщо казати про Міністерство оборони, тільки на 2006 рік було заплановано і проголосовано в цьому залі для Міністерства оборони 1 мільярд 271,8 мільйона гривень. Для цього було сплановано будівництво 7 тисяч квартир, згідно тієї програми, яка затверджена в цьому ж залі. Але ми, Міністерство оборони одержало 350 мільйонів гривень, а остальні, тут було запитання, якщо можна, Олександре Олександровичу, я ще відповім зразу. З чого формується, ну де беруться кошти для будівництва житла у силових структурах. Я скажу на прикладі Міністерства оборони. Це бюджетні кошти, які були заплановані 350 мільйонів, це кошти із спецфонду, для, яке дає право всіма законодавчими актами реалізації військового майна та інвестиційні проекти, якраз от про Полтаву, як було тут питання – це були кошти інвестиційного проекту. Якщо Міністерство оборони в 2006 році здасть 4 тисячі 700 квартир, то це не як за 350 мільйонів, які були виділені з бюджету, а це в основному кошти, які надійшли від інвестиційної діяльності в цьому міністерстві. Як кажуть, Міністерство оборони являється заложником того, що повинно вишукувати форми, вишукувати кошти для забезпечення житлом військовослужбовців. Це ми робили. Але у моїй доповіді від уряду було сказано, що на сьогоднішній день вноситься така пропозиція і, мабуть, так і буде, що будівництво житла і для всіх силових відомств буде передано Міністерству будівництва, але для цього потрібен час. За такий короткий час, за півроку 2007 року, мабуть, це буде. Тому, я думаю, що і у проекті положення, у проекті сьогоднішнього дня сказано, що ці питання для Міністерства оборони упущені, ми будемо їх відпрацьовувати з Міністерством будівництва.
Садовий.
Фракція Соціалістичної партії України, Микола Садовий. Сьогодні вранці ми отримали повідомлення про те, що на бюджет держави накладено вето. У зв’язку з цим у мене буде таке запитання. Як ви вважаєте, накладення вето у 2007 році буде впливати на темпи росту будівництва житла військовим те, що заплановано у бюджеті, буде це стримувати чи ні? Це перше. Наступне. Мені от зовсім не зрозуміло, яким чином була армія більше мільйона складу. Зараз армія десь близько 200 тисяч. Так житло звільнилося чи ні? Частина поїхала у Росію, частина ще кудись військовослужбовців поїхали, житло звільнялося? Звільнялося. А в чому справа, що його сьогодні не вистачає? Скажіть, будь ласка, на ці два запитання, дайте відповідь, як це вето впливає і чому ми маємо таку картину.
Дякую за запитання. Що стосується вето, першого запитання. Я скажу, що ми, як я вже доповідав вам, шановні народні депутати, що у Міністерства оборони є три напрямки будівництва житла. Дійсно, якщо не буде виділено нам бюджетних коштів, які заплановані на 2007 рік, тоді ми будемо проводити роботу – через інвестора будувати, а також через реалізацію військовому майна. Ви знаєте, що останнім періодом Міністерство оборони було підвержено жорсткій критиці. Ми зробили з цього висновки і вважаю, що будуть зроблені висновки на ближайшій колегії, яку проведе міністр оборони разом з керівництвом контрольно-ревізійним України, і будуть вишукуватись кошти для вирішення житлової проблеми. І розраховуємо, що вето буде подолано. Що касається другого питання.
Добре, вкладайтеся в одну хвилину, ви ж військовий: тому так – запитання одна хвилина, відповідь одна хвилина. Давимука задає запитання.
Степан Давимука, Народний Рух України. Шановний доповідачу, один з механізмів фінансування житлової програми для військовослужбовців – це фінансування з спецфонду. Цей механізм піддавався гострій критиці. От скільки коштів в процентному відношенні зі спецфонду пішло на реалізацію цієї програми? І друге. Видається, і це теж було критиковано, що Верховна Рада і Кабінет Міністрів помилилися, надаючи функції реалізації майна, тобто комерційної діяльності військовим. Вони погані продавці, оскільки це не їх справа. Придуманий і реалізований новий механізм реалізації майна. Чи проводився аналіз, наскільки він ефективніший від першого етапу реалізації? Дякую.
Дякую за запитання. Перше. На 2006 рік було заплановано із спецфонду одержати 840 мільйонів гривень, але ми одержали 9 мільйонів 147 тисяч гривень. Це 1,1 процента. Що стосується надання права Міністерства оборони реалізовувати, ще раз хочу підкреслити, Міністерство оборони не реалізує, Міністерство оборони передає. військові містечка передає майно уповноваженим організаціям, це Укрспецекспорт і мережа аукціонів, і вони реалізують. А оцінку цього майна робить независима компанія, яка має на це дозвіл. А кошти від реалізації тоді передаються Міністерству оборони для будівництва житла.
Письмове запитання, будь ласка.
Ну я відповім, це письмове запитання. „Як стало відомо, урядом порушено питання щодо згортання виконання програми забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку та військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу?” Ну це питання що стосується Державного департаменту адаптації військовослужбовців та конверсія військових об’єктів. З минулого року 2005 до Міністерства оборони було передано цей департамент, який раніше був національним конверціонним центром. На сьогоднішній день основним джерелом фінансування завдання програми забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку є субвенції Державного бюджету місцевим бюджетам на придбання житла окремим категоріям громадян. В 2006 році в бюджеті було предусмотрено 100 мільйонів гривень, в бюджеті 2007 року також предусмотрено 100 мільйонів гривень субвенцій місцевим органам влади для забезпечення житлом такої категорії бувших військовослужбовців.
Самофалов.
Геннадий Самофалов, фракция Партии регионов. У меня три коротких вопроса. Первый вопрос. По информации на парламентских слушаниях о состоянии на февраль 2006 года было 468 квартир нераспределенных Министерством обороны, которые были переданы.лицами еще в 2003-2004 годах. Как это понимать? Второй вопрос. Министерство обороны постоянно информирует о том, что финансирование на средства жилья для военнослужащих поступает, в лучшем случае, во втором полугодии, в худшем случае, в конце года. Я ни разу не слышал как депутат, военный о том, что Министерство обороны кричит о помощи парламента в решении этого вопроса. Скажите, пожалуйста, как это понимать? И третий вопрос в связи с этим. Вы сказали, что будете работать с парламентом. При рассмотрении бюджета в первом чтении я внес поправку: предусмотреть 177 миллионов на строительство жилья для военнослужащих. Парламент принял эту поправку чатково. Я думал, что ко мне сейчас придут военные спросить, как, что, где. Даже звонка не было. Как это понимать? Спасибо.
Пожалуйста. Первое. Что касается 468 квартир – не распределены. Действительно, этот факт имел место. Я скажу, что, поскольку занимаюсь этими вопросами, на сегодняшний день у нас много проблем. Даже вот недавно мы сдавали 194 квартиры по Бориспольской,26. Это впервые в Киеве 372 квартиры в этом году сдано для Киевского военного гарнизона. У нас проблемы с распределением квартир как в самих жилищно-бытовых комиссиях, а еще больше приходится мне обзванивать мэров городов, для того чтобы они своевременно провели заседания комитетов по распределению этих квартир. Но здесь нужно сказать, что и квартиры-то сдаются неравномерно, а в основном идет сдача либо к первому полугодию, или по концу второго полугодия. Так, и следующее: что касается финансирования в конце года. Я вам скажу, что по графику финансирование у нас, если по плану на 2006 год январь месяц - 74,6 миллиона , февраль – 74.
Ну, не годиться. Якщо мільярд з лишнім в бюджеті передбачається на рік, а виявляється, що фінансується 300 мільйонів, то треба називати речі своїми іменами: коли це робилося, чому таке відставання і так далі. Мордовець запитання задає.
Прошу передати слово Степану Степановичу Бульбі.
Будь ласка.
Спасибі. З першого запитання, перепрошую, але я зрозумів, що Міністерство оборони разом з керівництвом Полтави порушило закон і повинно відповідати разом. Але в мене інше питання: от за останні роки до військових судів гарнізонів та військово-апеляційного суду надійшло 32 362 справи, при цьому було присуджено на користь позивачів 40 мільйонів 435 тисяч 499 гривень. Більшість справ пов’язана з невиплатою військовослужбовцям коштів, а саме, підйомної допомоги, грошового забезпечення, одноразової грошової винагороди, коштів на відрядження та польові виходи, далі, кошти за речове майно, або незабезпечення самим речовим майном. Як ви прокоментуєте о це все? І прошу, якщо ви не готові, відповісти, ну, я відчуваю, що ви таки людина не військова, по-військовому не готові відповісти, тоді не відповідайте, як це ви зробили на перше питання.
Степан Степанович, дякую. Я вам відповім в робочому порядку, прийду і відповім.
Бондарчук.
Скажіть, будь ласка, чому керівництво міністерства оборони таке безвідповідальне, безініціативне, безхребетне і сором’язливе, коли йдеться про відстоювання інтересів безквартирних офіцерів. Чи воно таке сором’язливе, коли йдеться про вирішення своїх власних житлових питань? От чи знаєте ви, що у багатьох містах, втому числі у Вінниці, яка є одним із військових центрів України, існує організація бездомних офіцерів, яка, це взагалі нонсенс і маразм, якщо говорити відверто? І я, наприклад, не пам’ятаю, щоб ви десь, як керівники Міністерства оборони піднімати ґвалт, кричали „караул!” і так далі, що давайте щось робити, бо це ж ненормальна ситуація, коли офіцери не мають житла. Дякую.
Дякую за запитання. Дійсно, я з вами згоден, по Вінниці у нас на сьогоднішній день черга на квартири 1911 чоловік. Але ви бачите, яке фінансування, я вже доповідав. І ми вживаємо заходи для того, щоб його поліпшити різними формами. Що стосується соромливості, то ми вживаємо заходи. Я скажу, що ми ці питання ставимо там, де видають кошти у Міністерстві фінансів, і кожен день там буваємо. І я там кожен буваю. І міністр неодноразово виступав з цієї трибуни, також ставив питання про фінансування Міністерства оборони.
Письмове запитання, потім Гірник. Ви десь їх там ховаєте, ці запитання.
Ні, я тут уже стільки. „Яким чином будуть вирішуватися проблеми соціального захисту військовослужбовців МНС, переатестованих у працівників невійськової служби цивільного захисту відповідно до Закону України про правові посади цивільного захисту, котрі зараз є повністю незахищеними?” Міністерство оборони пропонувало зазначене питання врегулювати шляхом внесення Кабінету Міністрів України до Верховної Ради проекту Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про правові засади цивільного захисту”, в якому передбачити наступну норму: на особливий склад служби цивільного захисту МНС України в частині забезпечення житлом поширюється дія актів законодавства України, що регулюється цивільний захист військовослужбовців та членів їх сімей. І друге, чи проведено урядом аналіз сучасного стану інвентаризації? На це питання уже відповідав Сергій Андрійович, але я хотів би підняти одне питання, висвітити одне питання, яке було задано від Комітету з питань науки і освіти: „Що зроблено урядом України для створення навчально-матеріальної бази та забезпечення відповідними ресурсами вищих навчальних закладів Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України для гарантованого отримання курсантами.”
Гірник.
Іван Гірник, фракція „Наша Україна”. Шановний доповідачу! Тут весь час звучать нарікання на вето Президента щодо бюджету на 2007 рік. Скажіть, будь ласка, якщо з цього мільярда гривень на грошове утримання, не отримує армія. Чи зможе взагалі українська армія виконувати програму своєї реорганізації. Чи зможе лейтенант з зарплатою двірника служити в армії і виконувати свої обов’язки? І щодо житлового питання. Який запит у Міністерства оборони, тут же міністр весь час говорив про два проценти ВВП, на житлове будівництво. От тут мій колега говорив, що частково задовільнено. По Івано-Франківській області абсолютно ніякого просування у фінансуванні житла не було. І таке запитання по Івано-Франківській області. Там віддали Будинок офіцерів і госпіталь при умові, що буде виділено житло. Чи маєте ви якусь інформацію, чи одержали військові житло взамін за цих.
Дякую за запитання. Що стосується вето, дійсно, якщо Міністерство оборони не отримує ті кошти, які закладені у бюджеті на 2007 рік, то у нас будуть дуже великі проблеми, про які, і вони уже є зараз з виплатою грошового забезпечення військовослужбовців. А ви знаєте, що на рівні лейтенанта десь одержують до 900 гривень, і це неодноразово уже було сказано, це не та саму, за яку може прожити військовослужбовець із сім’єю. Що стосується двох процентів ВВП. Міністерство оборони і неодноразово міністр оборони казав, що, якщо виділено буде Міністерство оборони 2 проценти ВВП, а це 11,8 мільярдів гривень, ми можемо із впевненістю сказати, що усі питання, які вже було предусмотрено в пропозиціях Кабінету Міністрів, це і передача будівництва, і це передача до Пенсійного фонду, це і утилізація, то тих 2 проценти нам дійсно хватить.
Запитання письмове, будь ласка.
Як використовується приміщення та територія, що належали ліквідованим об’єднанням або реорганізованим вищим навчальним закладам Міністерства оборони України і Міністерства внутрішніх справ України. Чи передбачається передача таких приміщень і територій цивільним вищим навчальним закладам для подальшого використання за прямим призначенням и чи здійснює Кабінет Міністрів України контроль за цим процесом? Так, дійсно, Кабінет Міністрів здійснює контроль за цим процесом. Зовсім недавно ми і вилітали із віце-прем’єром Табачником до Одеси при розподілі вивільненого містечка Одеського військового інституту артилерії. Фонди військових навчальних закладів, які скорочуються в процесі реформування збройних сил, як правило, передаються до Міністерства освіти і науки. Так я хочу зазначити, що створення Військового інституту телекомунікацій та інформації Національного технічного університету „Київський політехнічний інститут” і науковий центр, йому були передані споруди військового містечка №59. Як я вже сказав, у Васильківському коледжі Національного авіаційного університету частина військового майна Васильківського коледжу військово-повітряних сил передається до сфери також управління Міністерства освіти і науки, про Одеський інститут, і у нас направленість така в Міністерстві оборони, щоб всі, які вивільняються, військові містечка і де були навчальні заклади Міністерства оборони, передати до Міністерства освіти і науки України.
Шевчук.
Сергій Шевчук, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Шановний Володимире Олександровичу, в мене конкретне запитання. у Волинській області є славне історичне місто Володимир-Волинський, там колись була дивізія і танковий полк в межах цього міста. Давно цей танковий полк був розформований і в межах міста лишилось чимало споруд. Це трьохповерхові казарми, це бокси, їдальня та інше. Нинішній стан цих споруд незадовільний. Не знаю, чи він вам відомий, якщо невідомий, ви можете здогадатися, що лишається від цих споруд. Міська влада неодноразово зверталась до Міністерства оборони з пропозицією передати ці споруди в комунальну власність з умовою, що декільком десятка сімей військовослужбовців буде надано житло, безоплатне житло, без ваших коштів. Чому зволікається вирішення цього питання? Що чекає міністерство оборони. Впевнений, що не хабара, а якісь інші причини. Поясніть, будь ласка.
Дякую за запитання. Дійсно, дякую що ви сказали, не хабара, але, ви знаєте, що є розпорядження Кабінету Міністрів 491Р, яке забороняє тимчасово, тимчасово забороняє передавати і реалізувати, і передавати військові містечка до створення державного Департаменту реалізації надлишкового майна. Що стосується по Волинській області, це питання мені знайомо і міністром оборони прийнято рішення його передати в комунальну власність. Як тільки ми одержуємо, а я розраховую, що на цьому тижні буде прийнято таке рішення, бо ми вже готуємо по дорученню Прем’єр-міністра, то це питання буде вирішено, конкретно з цього питання.
Червонописький останнє запитання.
Сергій Червонописький, фракція Соціалістичної партії. Шановний пане замміністре! Ви чудово розповідали щодо будівництва в містах. У нас є горезвісний учбовий центр „Десна”, де у нас стріляють по своїм з танків, де солдат убивають на присязі. Так от така статистика, 243 командири зводу не мають житла, 31 командир роти з 46 не мають житла, 15 із 23 абатів не мають житла, про яку військову підготовку можна говорити? І друге питання. Стосовно військових госпіталів. Військові госпіталі обслуговують не тільки ж діючих військових, але і ветеранів, пенсіонерів, інвалідів військової служби, бойових дій. Чому вони закриваються? Хто буде піклуватися про цих людей?
Дякую за запитання. Що стосується „Десна”, то, ви знаєте, що на тому тижні і міністр оборони там був, і прийнято, у нас дуже мало коштів на будівництво, і ми даємо кошти там, де велика черга. Я скажу, що в Києві на сьогоднішній день 8 тисяч на черзі обліковуються в Одесі і у Львові, це такі великі міста. І були сплановані кошти на будівництво в цих містах. Але ми переглянемо цю тактику і розраховуємо на те, що у нас буде більше коштів і звернемо увагу на будівництво житла в цьому місті. А, що стосується госпіталів. Також дуже багато приходить і по Дніпропетровську, і по другим містам запрос по передачі госпіталів до Міністерства здравоохранєнія. Але ми зважаємо на це і ми не передайом їх, знаємо, що там лікуються не тільки військовослужбовці, а і пенсіонери, і звільнені військовослужбовці в цих містах. Дякую.
Дякую, сідайте на місце. Від комітету профільного слово має народний депутат Мойсик Володимир Романович, три хвилини.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги народні депутати! Шановні громадяни в погонах і члени ваших родин! Я почну з того, що питання про стан забезпечення житлом та іншими гарантіями соціального захисту людей в погонах парламент займається протягом календарного року уже втретє. 1 грудня 2005 року ми ухвалили з вами рішення про проведення парламентських слухань з цього питання і попередньо обговорили цю проблему як надто важливу. 8 лютого, власне, були проведені парламентські слухання, де питання про забезпечення особливо житлом і іншими гарантіями соціального захисту звучали так само надто гостро. Сьогодні наше засідання я дещо специфічним, ми розглядаєм, власне, не проблему, а про виконання урядом рекомендацій Верховної Ради за підсумками слухань з цього питання. Скажу вам, що для підготовки рекомендацій у комітеті з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності була створена спеціальна робоча група і до неї увійшли представники всіх зацікавлених міністерств і відомств, науковці, громадськість і просто громадян, які бажали взятись за розв’язання цієї проблеми. Готуючи рекомендації, ми виходили з того, що забезпечення житлом і гарантіями соціального захисту людей в пагонах питання торкається не відомств, а це є великою загальнодержавною проблемою. Із цього питання в березні поточного року відбулося засідання Ради національної безпеки і оборони України. І саме з таких позицій ми виходили, готуючи рекомендації для уряду. Але, отримавши відповіді до комітету, я вам скажу так, що, наприклад, по рекомендаціях наших про розроблення урядом механізму випуску цільових облігацій внутрішньої державної позики, відповідь уряду вважаємо створення такого недоцільним. Про створення урядового органу з функціями міжвідомчої координації, в дужках, департаменту з відомчого житлового забезпечення, вважаємо недоцільним. І так по багатьом пунктам наших рекомендацій. Пропоную, шановний Олександре Олександровичу, постанова, яка підготовлена в комітеті взяти за основу і, як ми часто практикуємо в цій залі, відтермінувати прийняття остаточної постанови з тим, щоби учасники засідання сьогоднішнього відомства могли внести свої пропозиції для остаточної редакції Постанови Верховної Ради. Дякую за увагу.
Сідайте, будь ласка. Від фракції по 3 хвилини, хто хотів би виступити можете записатися. Будь ласка, запишіться. Савосін. Зубко, будь ласка, замість Савосіна, за ним - Кравченко від комуністів. Симоненко, будь ласка. Прошу. Юрій Зубко, прошу.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги. Фракція Соціалістичної партії, Українська спілка ветеранів Афганістану. На жаль, сьогодні на цій трибуні і в цій залі не був присутній міністр оборони, і я думаю, що це є відношення Міністерства оборони до однієї з найболючіших і найважливіших проблем в Україні – це життєзабезпечення наших військовослужбовців. Колись Наполеон гордо говорив: „Мої перемоги – це перемоги моїх батальйонів”. Віддаючи справжню повагу і шану рядовому солдату і офіцеру, покликаному захищати Батьківщину. Сьогоднішній День уряду переконливо свідчить, що у нашій молодій країні про таку шану поки що мало думають ті, хто повинен це робити за своїми службовими обов’язками. І справа не тільки у нестачі коштів, хоча це, звичайно, одне із головних. Фракція соціалістів абсолютно впевнена, що цій відповідальній справі – забезпечення житлом не настане ладу до того часу, поки не буде організовано дієвого державного та громадянського контролю за всім комплексом проблем. Для чого ми і пропонуємо свої пропозиції до постанови. Перше. Відповідним виконавчим органам розробити нову Національну програму забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, яка б відповідала вимогам часу, враховувала положення прийнятих останніми роками нормативно-правових документів, а головне - надавала військовослужбовцю реальні можливості остаточно вирішити своє житлове питання. Для розробки такої ефективної програми слід провести повну і об’єктивну інвентаризацію руху коштів від продажу та обміну державного військового майна. Забезпечити першочергове прийняття Закону України про надання житлових позик військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу внутрішній справ та деяким іншим особам [[реєстраційний номер 8485]], який дозволив би за участю органів місцевого самоврядування забезпечити дотримання державних гарантій щодо надання житла особовому складу та пенсіонерам правоохоронних органів. Спільно з Національним банком України розробити механізм випуску цільових облігацій внутрішньої державної позики з метою залучення коштів на будівництво житла для особового складу та пенсіонерів Збройних сил і правоохоронних відомств, передбачивши розміщення вказаних облігацій у комерційних банках за рахунок коштів резерву на можливі витрати за позиками комерційних банків і механізмів економічного стимулювання банків та інших банківських установ, які виділяють кредитні ресурси на будівництво житла. Посилити роль у цій справі органів.
Дякую. Слово має Симоненко Петро Миколайович, фракція комуністів. За ним представник буде від „Блоку Тимошенко” Шевчук.
Уважаемые коллеги! Первое, Верховный Совет не в первый раз обращается к этой проблеме, и все мы сегодня, как и фракция коммунистов, просто возмущены тем, что практически уничтожена система формирования и реализации единственной государственной стратегии радикального решения социальных проблем. Остановлена разработка механизмов координации деятельности органа исполнительной власти, провалены программы комплексной программы обеспечения жильем военнослужащих, программа обеспечения жильем военнослужащих, уволенных в запас, а также их семей, разработка механизмов предоставления военным льготных кредитов для получения или строительства жилья. Фактически остановлена программа конверсии военных объектов. Но это то, что сделали за 15 лет так называемые генералы, которые командуют сегодня главным институтом государства независимости, это Министерством обороны. Но что, представляется мне, нам надо как народным депутатам сделать какой вывод? Можно говорить о программах, но уже пришло время привлекать к уголовной ответственности. За что надо привлекать к уголовной ответственности? За то, что разоружение, утилизация боеприпасов стало не ослаблением напряженности, а усилением напряженности. Один только павлоградский «Химзавод» - это, естественно, серьезнейшее обвинение в адрес Министерства обороны и чрезвычайных ситуаций, что там у нас десятки Чернобылей сегодня. Торговля оружием незаконная – это серьезный вопрос, который сегодня позорит Украину. Ракеты у нас летают по Артемовску, трижды взрываются склады в Новобогдановке. В Днепропетровске в центре города ракета режет частное лицо. Ракету боевую! А если он с молотком и зубилом по взрывателю будет колотить, что тогда делать будем? Я хочу поговорить и о том, что у нас Академию сухопутных войск уничтожили, практически выводят ее. Это, по сути дела, подготовка будущих командиров. Программа конверсии уничтожается в АПК. На Яворивском полигоне эксперименты с детьми народа Украины проводят. Это я к вам, господа представители правых националистических сил. Это вы голосовали за то, чтобы эксперименты на Яворивском полигоне над детьми народа Украины производили. Сегодня там болеют дети, а вы за это не собираетесь отвечать. На 15 миллионов долларов оставили вооружение в Ираке. Никто не отвечает за это! Торговля имуществом осуществляется. Таким образом, надо сегодня вести разговор о том, что главное поручение – это поручение Генеральной прокуратуры возбудить уголовное дело и привлечь к ответственности. Это во-первых. Организовать суд офицерской чести и разобраться чего это генералы воруют сегодня у офицеров и солдат. Куда это все девается? Почему стало возможным это все? Третье. Надо квалифицировать, что подобные преступления – это измена Родины и судить надо как за измену Родине. Вот в этом, я считаю, и должна быть сегодня принципиальная позиция нас, народных депутатов, чтобы Украина могла защищать свой народ. Благодарю.
Кирильчук. Від Блоку Тимошенко.
Євген Кирильчук, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Я хотів би на це питання глянуть ще з однієї сторони. У армії є 2 фонди: фонд загальний і фонд спеціальний. Ви чули виступ міністра оборони з цієї трибуни, він просив, який може бути спеціальний фонд у Міністерстві оборони? Дайте нам те, що визначено законом, передайте нам живі гроші і вимагайте від нас порядку в армії. Що таке „спеціальний фонд”? І сьогодні, я думаю, що коаліції треба винести на своє внутрішнє. на свій внутрішній розгляд питання чого Кабінет Міністрів прийняв постанову і обмежив або припинив приватизацію житлових містечок, майна, яке виведено із обслуговування армії на реалізацію, а з цієї реалізації мали йти гроші у спеціальний фонд. Таким чином, уряд сам зриває поступлення коштів у спеціальний фонд, тому що уже півроку заключені договори на реалізацію такого майна і таких участків не відбувається. В мене є офіційна скарга від людей, які заключили договори і їм не дозволяють придбати інвесторів. Інвестори не можуть купити це майно. Таким чином, гроші у Спеціальний фонд не поступають, а зі Спеціального фонду основні кошти мали йти на придбання житла для офіцерів, для військовослужбовців. І замкнутий круг: не поступають кошти, не можна придбати житло, не можна реалізувати майно, яке розбазарюється, розграбовується, знищується. І, таким чином, виносять це питання в зал, коли треба конкретні питання вирішувати в Кабінеті Міністрів. У вас влада, у вас право, у вас гроші, і у вас відповідальність за це. І не треба її перекладати на когось іншого. Я думаю, що комітету, дійсно, зробити такий аналіз: скільки договорів заключено, а, я знаю, це сотні мільйонів грошей, заблокованих і які не поступлять нам в бюджет і не поступлять на придбання житла для офіцерів. І думаю, що профільному комітету треба зробити аналіз з цього приводу і у своєму рішенні зробити конкретне доручення Кабінету Міністрів по цьому питанню. Дякую.
Я зобов’язаний, очевидно, додати уточнення з цього приводу. І хотів би сказати, що по Спеціальному фонду і раніше, і тепер фінансується мізер порівняно із загальними видатками бюджету. 2004 рік [[довідку не десь треба брати – ось довідка, яка у вас є, роздана, з міністерства]] – 451 мільйон – загальні видатки, 53 мільйони – Спецфонд. 2005 рік: 543 – загальні видатки, 181 мільйон – Спецфонд. 2006 рік: 445 – використано загальних видатків, вибачте, 267 – загальні видатки, 178 – із Спецфонду. Це розпорядження не уряду, а Президента, щоб не розбазарювали майно, а продавали на конкурсній основі. Так, і Постанову Уряду у розвиток, у вимоги Ради безпеки і Президента. І передбачено із загальних видатків на наступний рік 511 мільйонів, а із спецфонду, якщо буде там порядок наведений, - 243 мільйони. Відповідь на питання, тому я просив би бути коректними у висловлюваннях і спиратися на цифри, які в вас є у довідкових матеріалах. Будь ласка, виступає Гнатенко від „Нашої України”.
Лев Гнатенко, Партия промышленников, предпринимателей, Блок „Наша Украина”. По-перше, я прошу подякувати Уряду за те, що 2207 році не погіршили, а зберегли соціальні гарантії військовослужбовців в бюджеті 2007. А вдумайтесь, прошло 15 років незалежності України, а більш78 тисяч безквартирних військових стоять в черзі і чекають від держави, коли заяви про турботу про армію перетворяться в реальні справи. На те, щоб ліквідувати цю проблему, сьогодні необхідно будувати не 4,5-5 тисяч квартир, вже 7,5 -8 тисяч квартир. Мы загоняем проблему в тупик. Потрібно будувати 7,5-8 тисяч квартир, а фінансових ресурсів виділяється на: 2003 році – 4600, в 2004-ому - 2800, 2005-ому – 5500 і в 2006 – 4500 тисячі квартир. Сравните цифры. Арифметика динамики всем зрозуміла. Повернимося до наших днів, бюджет 2007, при потребі лише Міністерства оборони 1,5мільярди гривень, бюджет виділяє., это все силовые структуры, всего 885. В тому числі, через негарантовану, з негарантованого спеціального фонду 240 мільйонів гривень. І це при рості інфляції цен, при росте цен і рівні інфляції максимум 3,5-4 тисячі квартир. Це шлях в нікуди. І ще одне питання, повірте, безквартирним байдуже, хто буде будувати, за які кошти. Але в бюджеті 2007 закладено додаткова міна – це передача функцій замовнику від силових структур до Міністерства будівництва. В цілому це може і правильний крок, але при прийомі, передачі незавершеного будівництва, документація договорів потрібна не менше 6-9 місяців. А це означає, що 2007 рік може стати провальним у виконанні затвердженого урядом комплексної програми будівництва житла для військовослужбовців. Що ми пропонуємо? Пропонуємо внести до проекту постанови наступні позиції: Кабінету Міністрів України в термін до 1 липня відпрацювати новий варіант комплексної програми забезпечення житлом всіх військовослужбовців з урахуванням прийнятих за остання роки нормативно-правових документів та міжнародного досвіду європейських країн, при доопрацюванні Державного бюджету на 2007 рік знайти додаткові джерела асигнувань для будівництва і придбання житла, без детальних обґрунтувань, погоджених із зацікавленими міністерствами і відомствами не передавати функції головного розпорядника держбюджетних коштів від Міноборони до Міністерства будівництва, внести зміни до бюджету України, за 2007 завершити документальну передачу та переоформлення функцій замовника з Міністерства оборони на Міністерство будівництва, а з 2008 року передати всі функції Міністерству будівництва. Маю надію, що всі розуміють гостроту проблем. І разом з вами ми повинні знайти це рішення.
Дякую, сідайте, будь ласка. Ми закінчили. Після. Я прошу вибачення, Геннадій Самофалов, прошу на трибуну. Від фракції регіоні. Товаришу генерал, доповідайте.
Мне сегодня никак не везет с выступлением. Уважаемый Александр Александрович, уважаемые коллеги, уважаемые присутствующие! Я хотел бы начать свое выступление с двух фактов. Первый факт. По состоянию на 1 июля этого года на учете в Министерстве обороны в очереди на получение жилья стоит более 45 тысяч военнослужащих, 13 тысяч из них ожидает жилье более десяти лет, 17 200 военнослужащих, освобожденные в ходе вооруженных сил, имеют право на получение жилья в течение трех лет по существующему законодательству Украины. Сюда необходимо добавить и те 24 тысячи военнослужащих, которых необходимо сократить в ближайшие два года, чтобы привести численность вооруженных сил Украины к стандартами НАТО. Второй факт. По сообщениям средств массовой информации, в этом году уже погибло 92 военнослужащих. Это молодые ребята, здоровые, которые потеряны в мирное время, которых ждали все дома. Казалось бы, какая связь между этими двумя фактами? А связь самая прямая. Мне пришлось 40 лет назад пройти срочную службу в туркестанском военном округе, когда еще служили три года. Я впервые там столкнулся с негласными законами казармы, которые потом на протяжении всей службы своей я постоянно встречал. От чего они зависят? Это прежде всего неуставные взаимоотношения, это издевательства, надругательства, избиения. И если офицерский состав работает хорошо, они сводятся к минимуму. Если он не дорабатывает, то эти факты приводят к гибели людей. А офицер, прапорщик работает тогда хорошо, когда у него спокойно в тылу, в семье. У него есть квартира, у него есть достаточное денежное содержание, у него решены проблемы будущие пенсионные и так далее. Тогда он полностью может отдать себя службе. Кто занимается этими вопросами? В первую очередь эти проблемы должно решать Министерство обороны и министр обороны. Но, к сожалению, вот по выступлениям, я сегодня задал представителю Министерству обороны вопрос, а все-таки почему за три года не смогли распределить 460 квартир? Проблема. Да потому что видимо другие проблемы. Проблема главная – вступить в НАТО. Я понимаю, что нужно это делать, надо к стандартам приводить все прочее,. должны этим заниматься. Но, а где же натовские стандарты по социальной защите военнослужащих? Как это делается в США, в Германии, Франции, Англии? Их сегодня просто нет. К сведению Министерства обороны, вы, пожалуйста, посмотрите министр обороны, устав НАТО, который гласит, что сторона, вступающая в блок, обязана пройти ратификацию, установленную законодательством державы. Поэтому не Министерство обороны, а Верховная Рада будет решать проблему. Чтобы сократиться, я не буду уже больше примеры приводить, я хочу сказать, что Партия регионов и фракция Регионов Украины предлагает следующее решение обсуждаемых проблем. Первое. Видимо, Министерству обороны давно уже нужно было бы предложить Верховной Раде через правительство формирование военного бюджета на принципиально новой открытой прозрачной основе. Что имеется виду? Как это делается в частности в Америке, принимается.
Не розказуйте секрети про. Америку. Будь ласка, закінчуйте думку свою.
Принимается в рассчете на тактический.вплоть до бригады, где рассчитаны каждый солдат, сержант, офицер, табельное вооружение, техника и так далее. Тогда будет понятно, что, да, не хватает солдату масла, надо деньги давать, никуда не денешься. А сейчас., извините меня, такое выражение, это все идет в песок. Второе, я уже сказал о том, что, ну, журналисты у нас знают все о том, что сегодня в Министерстве обороны есть на 100 миллиардов собственности, я не говорю, какой. Видимо, надо посмотреть, взять и эти средства от реализации направить полностью на обеспечение военнослужащих жильем. И следующее, видимо, Министр обороны, Министерству обороны необходимо представить все-таки проект закона о государственной программе обеспечения жильем, где четко выписать механизмы, ответственность министерств, государственных структур, сроки и так далее, когда мы решим эту проблему. Тогда это будет понятно всем. У меня есть ряд обращений здесь от Министерства внутренних дел, от общественных организаций и так далее. Я не буду читать. здесь конкретные предложения, я их передам в секретариат.
Дякую. Дякую. Ми закінчили обговорення цього питання. Це День уряду порядку контролю за виконанням постанови з цього приводу, доручень, які давалися Кабінету Міністрів. Я думаю, що не відкриваю якихось секретів аби сказати, що і Міністерство оборони, і Міністерство економіки недостатньо підготувалися до звіту з цього приводу і не на всі питання відповідали чітко, переконливо, в будь-якому разі не задовольнили інтерес депутатів, які виражають в даному випадку стурбованість військовослужбовців і не лише. Кілька разів піднімалася, особливо з Міністерства оборони, проблема про те, що не треба передавати фінансування будівництва житла для військовослужбовців Міністерству будівництва, а залишити його в Міністерстві оборони в зв’язку з тим, що, мовляв, складною буде передача об’єктів незавершеного будівництва. Я гадаю, що тут є проблема і очевидно треба залишити за Міністерством оборони ті об’єкти, які незавершені, і нехай воно закінчує їх, бо, вибачте за грубість, там чорт ногу зламає при передачі і хто скільки вкраде, ніхто не буде знати. Тому я вважаю, що треба, щоб ті, хто розпочинав об’єкти, хай закінчать їх, а інші об’єкти нехай будує Міністерство будівництва за профілем його, це буде дешевше, ефективніше і скоріше. Я хотів би, щоб ми звернули увагу на те, що ми сьогодні не даємо відповіді повної на запити тих людей, які чекають житла і самі знаходяться на службі в армії або демобілізовані, мова йде про те, що ті кошти, які виділяються в бюджеті на наступний рік більше ніж на нинішній рік, щоб вони були ефективно використані і всі реалізовані за призначенням. Можливо, при перегляді чи уточненні бюджету ще будуть знайдені якісь можливості дати відповідь на запити людей. Але в будь-якому разі ми тримаємо цю постанову і цю проблему на контролі. У проекті постанови передбачається в жовтні місяці знову повернутися до цього питання, щоб уряд, який уже повністю буде відповідати за реалізацію програми 2007 року, щоб він прозвітував про те, чим відрізняються нинішні підходи, а це стосується Міністерства будівництва і Міністерства оборони, і Міністерства економіки від тих підходів, які були раніше. І у зв’язку з тим, я пропонував би прийняти за основу проект постанови, який запропонували профільні комітети, а потім дати їм доопрацювати з урахуванням нинішнього обговорення і виступів, і відповідей на запитання, щоб можна було остаточно підготувати цей документ пізніше для прийняття як постанови Верховної Ради. Якщо ви не маєте заперечення з цього приводу, я ставлю на голосування свою пропозицію, взяти проект постанови за основу і доручити профільним комітетам його доопрацювати з урахуванням нинішнього обговорення. Йде голосування. [[12:14:09]] За-289 Рішення прийняте. Оголошується перерва до 12.45 хвилин.
Шановні колеги, прошу заходити до сесійної зали. Будем продовжувати засідання. Томенко є. Переходимо до розгляду питань ратифікації. Розглядається проект Закону про приєднання України до Конвенції про захист дітей та співробітництво з питань міжнародного усиновлення, реєстраційний номер 0014. Будь ласка, Микола Володимирович Томенко від комітету. Тому що від уряду нема кому доповідати. Будь ласка. А? Роман Михайлович готовий? Будь лака, прошу. Хоча тут інші доповідачі визначені, але, а, є вже. Добре. Внесені зміни доповідає представник Президента Роман Михайлович Зварич, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати України. Мова іде про Закон України про приєднання України до конвенції про захист дітей та співробітництво з питань міждержавного усиновлення. Закон внесений Президентом України. Суть полягає в наступному. Захист прав дітей є одним з пріоритетних завдань держави і особливо важливим є врегулювання міжнародно-правового співробітництва в цій сфері. Одним з аспектів такого співробітництва є створення можливостей для здійснення міждержавного усиновлення у разі, коли право дитини на забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повноцінність сім’ї не може бути ефективно реалізовано у державі її походження. З метою забезпечення співробітництва держав та їхніх компетентних органів у сфері міждержавного усиновлення в рамках Гаазької конференції з міжнародного приватного права розроблено Конвенцію про захист дітей та співробітництво з питань міждержавного усиновлення з 1993 року, учасницями якої на сьогоднішній день є 69 держав світу. Набуття чинності для України Конвенції дозволить уніфікувати процедури усиновлення з державами-учасницями, створити чітку та прозору системи гарантій, спрямованих на запобігання викраденню, продажу дітей або торгівлі ними, надасть можливість утримувати повні та достовірні відомості про кандидатів в усиновителі та здійснювати міждержавне усиновлення з урахуванням найвищих інтересів дитини та з повагою до її основних прав. Конвенція містить зобов’язання, як держави походження дитини, так і приймаючої держави, контролювати процес усиновлення і додержання прав дитини після усиновлення, створювати умови для кращої підготовки кандидатів в усиновлювачі до майбутнього усиновлення, сприяти, дотримуватися і прискорювати процедуру усиновлення. Як визначено у проекті закону, під час приєднання до конвенції пропонується висловити заяви до наступних статей: 13-ї, 22, 23, 25 та 28 конвенції. Заявою до статті 13-ї конвенції пропонується визначити центральним органом для виконання обов’язків згідно із цією конвенцією. Урядовий орган державного управління з усиновлення та захисту прав дитини у складі центрального органу виконавчої влади з питань сім’ї та молоді. А саме – це державний департамент з усиновлення та захисту прав дитини. Заяви до статті 22 конвенції має на меті забезпечити неможливість участі у процесі міждержавного усиновлення дітей в Україні тих осіб і організацій, які не одержали відповідних повноважень згідно з законодавством України. У заяві відповідно до пункту другого статті 23-ї конвенції пропонується визначити, що посвідчення того, що усиновлення відбулося згідно з конвенцією, здійснює урядовий орган, про який я говорив раніше. У зв’язку з тим, що статтею 23 конвенції встановлення зобов’язання договірних держав визнавати усиновлення, що було здійснене відповідно до конвенції, у заяві до статті 25 конвенції пропонується зазначити, що Україна не буде зобов’язана визнавати усиновлення, здійснені на підставі угоди, укладеної договірними державами конвенції. Це відповідно до пункту другого статті 39 самої конвенції. Із метою врахування та відображення положень національного законодавства України, зокрема статті 225 Сімейного кодексу пропонується, користуючись можливістю згідно із статтею 28 конвенцією, заявити, що дитина яка проживає в Україні може виїхати з України лише після набрання чинності рішенням суду про її усиновлення. Набрання чинності конвенцією сприятиме визначенню правового поля для співробітництва України з договірними державами, забезпечить створення додаткового каналу взаємодії, а також гарантуватиме визнання у договірних державах українських рішень про усиновлення. Шановні народні депутати! Прохання підтримати ратифікацію цієї конвенції. Дякую за увагу.
Дякую. Романе Михайловичу, я до вас звертаюся і до Миколи Володимировича. Можливо, ми одразу обговорили б обидва ці законопроекти, можемо ми їх поєднати? Тобто, якби ви зараз доповіли і по наступному, потім співдоповідь по двох і обговорення. Яка ваша думка?
Немає заперечення. Це було би логічно.
Погоджуєтеся? Будь ласка, тоді давайте інформацію, доповідь і по другому законопроекту, потім задамо запитання і заслухаємо по двох співдоповідь.
Шановні народні депутати! Відповідно до частини сьомої статті 9 Закону України „Про міжнародні договори України” , якщо на ратифікацію подається міжнародний договір, виконання якого потребує прийняття нових або внесення змін до чинних законів України, проекти таких законів подаються на розгляд Верховної Ради України разом з проектом Закону про ратифікацію і приймаються одночасно. У зв’язку з цією нормативною вимогою Президентом України також внесений Закон України про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з приєднанням до вищезгаданої конвенції. Зокрема, пропонується внести зміни до Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та до Закону України „Про охорону дитинства”. Зокрема, змінами до Сімейного кодексу України пропонується визначити, яка діяльність не вважається посередницькою комерційною діяльністю щодо усиновлення дітей. Встановити обов’язково акредитацію такої діяльності спеціально уповноважених органів або організацій у визначеному Кабінетом Міністрів порядку, становити додаткову підставу для скасування усиновлення за рішенням суду, а саме, порушення усиновлювачем обов’язку надання компетентним органам інформації про усиновлену дитину та можливість спілкування з дитиною. Прийняття Гаазької конвенції дозволить упорядкувати та взяти під контроль держави ті процеси усиновлення, до участі в яких зараз залучені як приватні особи представники сімей, перекладачі і приватні нотаріуси та мінімізувати і виключити ризики комерційних та кримінальних усиновлень, корупційних дій у цій сфері. Пропонується також у Сімейному кодексі, зокрема в статті 283, визначити, що переважне право на усиновлення дитини, громадянина України, мають іноземці, які є громадянами держав, з якими Україною укладені договори про співробітництво з питань усиновлення або які постійно проживають у таких державах. Проектом також пропонується скасувати мінімальний вік дитини, яка може бути усиновленою в тому разі, коли дитину покинули або відмовилися забрати з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров’я батьки чи інші родичі. Така зміна пропонується до частини першої статті 209 Сімейного кодексу. Пропозиція про скорочення встановленого статтею 283 Сімейного кодексу України строку перебування на обліку в Державному департаменті з усиновлення та захисту прав дитини, з якого дитина може бути усиновлена іноземцем, обґрунтовується тим, що відповідно до порядку ведення обліку дітей, які можуть бути усиновлені, осіб, які бажають усиновити дитину та здійснення нагляду за дотриманням прав дітей після усиновлення перед тим, як буде поставлено на облік у Державному департаменті. Минає принаймні три місяці. Враховуючи такий період, необхідний для оформлення усиновлення дитини, іноземцями набрання рішенням суду законної сили, дитина залишається без сімейного піклування мінімум півтора року. Запропоновані зміни до Цивільного процесуального кодексу України встановлюють обов’язкову участь прокурора при розгляді справ про усиновлення дітей. У Кримінальному кодексі України пропонується Президентом внести зміну, відповідно до якої встановлюється відповідальність за надання згоди на усиновлення батьками, опікунами чи піклувальниками або іншими особами з корисливих мотивів, а також за вимагання згоди на усиновлення та посилити санкцію цієї статті за визначені у ній діяння шляхом внесення відповідних змін до статті 169 самого кодексу. Розділом 2 проекту закону пропонується встановити строк набрання чинності цим законом з дня його опублікування, також доручити Кабінету Міністрів України забезпечити визначення порядку здійснення міжнародного усиновлення на підставі Конвенції. Прийняття закону дозволить створити механізм виконання в Україні положень Конвенції про захист дітей та співробітництво, а також забезпечить належне виконання зобов’язань нашої держави за цим міжнародним договором. Реалізація зазначених законопроектів не потребує додаткових витрат з Державного бюджету, тому дозвольте також поінформувати, що сам цей проект закону погоджений з цілою низкою відомств центральних органів виконавчої влади. Ця інформація, я думаю, вам роздана, тому, враховуючи вищенаведене, пропонується також схвалити цей закон. Дякую за увагу.
Дякую, Романе Михайловичу. Чи будуть запитання? Є? Запишіться, будь ласка. Так, давайте 10 хвилин. Будь ласка, Богачук.
Шановний Романе Михайловичу! Василь Богачук, Соціалістична партія, Тернопіль. Після прийняття Конвенції в 1993 році масово з України почали вивозити українських дітей. Створювалися синдикати цілі і так дальше. Ми знаємо нашумівші справи по Львову, Тернополю, Харкову, Київській області і так дальше. У мене таке питання. Хто сьогодні може сказати де наші діти українські? в яких країнах? скільки їх є? в чиї руки вони попали? як виховуються, як проживають? Друге питання. Хто за злочини поніс відповідальність з українських чиновників? Скільки порушилося кримінальних справ? Бо якщо ми не зробимо це питання прозорим, відкритим, то будуть дальше працювати синдикати, будуть дальше вивозити незаконно, але вже в рамках нашої ратифікованої Конвенції. Дякую.
Дякую за запитання. Станом на перше листопада 2006 року на консульському обліку перебуває 16 тисяч 314 усиновлених дітей. Здебільшого вони перебувають у США, таких є шість тисяч 271 дитина. В Італії – чотири тисячі 467, в Іспанії – дві тисячі 410 дітей, у Франції – 868 дітей та в Ізраїлі – 776 дітей. Зараз на обліку в Державному департаменті з усиновлення перебуває понад 26 тисяч дітей, з яких приблизно 20 тисяч можуть бути усиновлені іноземцями відповідно до статті 283 Сімейного кодексу України. Ми не маємо жодної можливості проводити будь-який контроль щодо стану перебування цих дітей, які були або і є нашими громадянами і були усиновлені протягом останніх.
Ярослав Сухий. Да, будь ласка, завершуйте.
Ратифікація цієї конвенції створить міжнародний правовий механізм в рамках Гаазької конференції з приватного права, міжнародного приватного права встановити такий контроль і тими державами – учасницями цієї конвенції, а їх є 69.
Ярослав Сухий, будь ласка.
Дякую. Ярослав Сухий, „Регіони України”. Шановний Роман Михайлович, ну, ви знаєте, для нашої фракції законопроекти від Президента з позначкою „першочергові” означають, що ми обов’язково за них будемо голосувати, тому що ми хочемо забезпечити в Україні мир, спокій та стабільність. Але скажіть, будь ласка, чому ми ведемо мову про те, що ми – перше питання – приєднуємося до конвенції із певними застереженнями? Я хочу провести таку аналогію чи.: пам’ятаєте, ми з вами тут ратифікували, ви були депутатом тоді, соціальну хартію з певними застереженнями. Чи не буде тут так само з якимись застереженнями? І ще одне. Роман Михайлович, дуже важливо по процедурі. Ви як правник, ми можемо голосувати за цю конвенцію без змін до законодавства чи паралельно зміни до законодавства, Закон 1068 і Конвенція, з тим, аби це був вирішення проблеми комплексне і одноразове, не розтягуючи в часі. Дякую.
Пане Ярославе, по-перше, Україна не висловлює жодних застережень щодо самої Конвенції. Така процедура цим нормативним актом не передбачена. Натомість конвенція передбачає необхідність внесення відповідних заявок, відповідно до перелічених мною статей, які я нарахував при виступі. Зокрема, потрібно визначити, який буде той центральний орган, що буде займатися як раз цими питаннями, які виставлені в цій конвенції? Тому, відповідно до вимог самої Конвенції, Україна робить таких 5, чи 6 заявок, про які я як раз говорив. Що стосується другого вашого питання, якщо можна схвалити в першому читанні і в цілому супровідний Закон, який внесений Президентом України, без якого відповідно до Конституції ми не маємо можливості, чи я вірніше скажу так: конвенція не має можливості набрання чинності, то питання буде знято. Хоча, звичайно, цю процедуру я дозволю собі сказати, потрібно значно чіткіше.
Тарасов, будь ласка.
Шановний Романе Михайлович, скажіть, будь ласка, чому в проекті Закону так настійливо протягується, я підкреслюю, протягується питання завірення, замість нотаріату, лікарями право усиновлення?
Це є одна із, одне із зауважень науково-експертного управління. Про яке ви згадуєте. Але я повинен вам сказати, що, якщо мама, матір покинула в пологовому будинку свою дитину, то навряд чи вона захоче нотаріально засвідчити і витратити відповідні кошти для цієї процедури, свою згоду на усиновлення. Тому мені видається, що механізм, який виписаний в законі, якраз виходить із того, щоб максимально забезпечити право дитини на батьківське опікування. І, власне, виходячи із цієї вимоги, виходячи із якраз із прав дитини в даному випадку, Президент України якраз запропонував таку редакцію, про яку ви говорите.
Будь ласка, Олег Білорус.
Прошу передати слово відомому гуманісту і захиснику дітей Миколі Томенко.
Він буде співдоповідати. Будь ласка, Миколо.
Шановний Роман Михайлович, от я чим стурбований? Я в доповіді висловлю свою точку зору і точку зору комітету. Справа надзвичайно відповідальна. І після того, як ми беремося за контроль і наведення порядку в сфері усиновлення, зокрема, міждержавного, потребуються надзвичайні зусилля Міністерства закордонних справ, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства сім’ї, молоді і спорту. Цей документ погоджений дев’ятьма міністерствами. І наскільки я поінформований, уряд і наші колеги з антикризової коаліції поки що сумніваються в доцільності прийняття такого документу. Як ви вважаєте, якщо уряд не готовий взяти на себе тягар роботи по цьому, можливо, нам тоді не варто поспішати приймати це рішення, тому що не буде кому це виконувати?
Звичайно, що я за уряд не можу говорити, але мені видається, що тут є очевидна необхідність забезпечення такого правового механізму міжнародного контролю, який нам дасть можливість в Україні, використовуючи ті ресурси, які надаються Гаазькою конференцією з міжнародного приватного права, все ж таки забезпечити облік тих 16-ти плюс тисяч дітей, які є уже усиновленими, які знаходяться в різних країнах світу, і, можливо, також тих 20-ти тисяч дітей, які уже сьогодні стоять на обліку. Якщо ми цього не зробимо, то, фактично, ми тоді відмовляємося від тих можливостей, які надаються якраз цією конвенцією. Мені видається, що тут є нагальна потреба якраз це зробити, про що, до речі, говорили уже деякі народні депутати України, у тому числі з числа коаліції більшості у нашому парламенті.
Степан Бульба, будь ласка.
Прошу передати слово Євгену Філіндашу.
Євген, Філіндаш.
Дякую. Євген Філіндаш, фракція Соціалістичної партії. Скажіть, будь ласка, Романе Михайловичу, чим пояснюється те, що у проекті закону пропонується скасувати взагалі термін, після якого можна говорити про усиновлення. Зараз, як відомо, це термін два місяці. І це нормальна норма, на нашу думку, виходячи з того, що досить часто матері через деякий час після відмови розуміють, що вони накоїли, хочуть все ж таки забрати дитину. Якщо ми скасуємо цей термін, це означає, що буквально на другий день цю дитину зможуть комусь кудись віддати, не надаючи можливість матері забрати цю дитину. Це перше. І друге. Чому пропонується скоротити термін з одного року до півроку, протягом якого дитина перебуває на спеціальному обліку перед тим, як їх віддати іноземцям. Ми таким чином зменшимо шанси наших громадян взяти на усиновлення дитину і збільшимо шанси взяти іноземцям. Дякую.
З останнім висновком я не зовсім згодний. Бо наші громадяни мають все ж таки переважне право на усиновлення. Воно забезпечено Сімейним кодексом. Натомість дуже чітко тут містяться норми, відповідно до яких пропонується чіткий розгляд питань в судових інстанціях. Тобто дитина може бути вивезена за межі нашої держави лише у випадку набрання чинності відповідного рішення суду. Як правило, ці судові процеси тривають значно довше, ніж два місяці. І протягом якраз цього судового процесу та сама матір, про яку ви говорили, матиме можливість якраз поміняти свою думку. Тому пропонується якраз скорити термін, відповідно до якого можна буде якраз розпочати такі судові процеси. З чого виходить Президент України? Якраз знову ж таки виходить із того права дитини на батьківську опіку. Якщо ми не зможемо це забезпечити, тоді, звичайно, таке право дитини буде.
Дякую, Роман Михайлович. Сідайте, будь ласка. Від комітету співдоповідачем визначений Голова Комітету з питань сім’ї, молодіжної політики, спорту та туризму Томенко Микола Володимирович. Будь ласка, як і домовлялися, по двох законопроектах.
Шановні колеги, хочу звернути увагу вас на дуже непросту ситуацію, яка склалася. Якщо ми не будемо розуміти ситуацію, нам важко буде рухатися по законодавчих актах. Що сьогодні відбувається у сфері міждержавного усиновлення? Скажімо, за статистикою за 2005 рік у нас іноземці всиновили 2 тисячі 156 українських дітей, громадяни України – 1 тисячу 419. Ця тенденція останніх років, де співвідношення приблизно на тисячу більше міждержавного усиновлення. Які можливості держави проконтролювати процедуру міждержавного усиновлення і долю дітей, які знаходяться за кордоном? Кажу зразу, практично ніяких, оскільки законодавства немає, повноважень в центрального органу виконавчої влади, зокрема в Міністерстві сім’ї, молоді і спорту нема практично ніякого. Державний департамент з питань усиновлення намагається щось робити, але фактично він діє в абсолютно не правовому полі, бо ми не написали цього правового поля. Я вам скажу більше. В Україні діє тіньовий ринок усиновлення дітей. Якщо ви зайдете, походите по сайтах, ви найдете англомовні сайти, зареєстровані не на території України, де фотографія дитини і де цінова політика від 20 до 50 тисяч доларів за усиновлення. Ясна річ, це незаконно, але створена система відносин така, що іноземець, який хоче займатись усиновленням, він приїжджає, його в Борисполі зустрічає людина і далі водить його по відповідних інституціях, де він відповідно платить і в кінці-кінців дитину забирає. Друга проблема. Дитина за кордоном. Які у нас можливості проконтролювати? Тільки добра воля і ініціатива наших послів, працівників посольств, в яких, очевидно, і так проблем вистачає, щоб їздить по всій країні і вишукувати, де та дитина. Яка сьогодні реальна звітність. Звітність, раз в рік усиновлювач дає інформацію в Україну. Ну як ви думаєте, якщо цей іноземець усиновив, то що він напише, що та дитина бідує, він сам пише інформацію, значить, і вона до нас надходить. Тобто отака ситуація, яку я змалював на сьогоднішній день є в сфері усиновлення. Що треба робити. Звичайно, сам факт ратифікації конвенції не вирішує тих проблем, оскільки цілком зрозуміло, що все впирається в процедуру, механізм і роботу наших інститутів влади. Що пропонує нам Президент і уряд. Вони пропонують нам схвалити ратифікацію, схвалити Гаазьку угоду і ухвалити законопроект в першому читанні, який вносить зміни до Національного законодавства в частині усиновлення і проголосувати абзац, який і наш комітет підтримує, обов’язковий, що конвенція набуває чинності лише з моменту набрання чинності нашого Національного закону про внесення змін до законодавчих актів у зв’язку з приєднанням України до Конвенції про захист дітей та у співробітництві питань міждержавного усиновлення. Ще раз хочу повернутися до тези, про яку згадав Роману заричу. На моє глибоке переконання є два шляхи. Є застереження цього законопроекту, який пропонується в першому читанні і є позиція багатьох народних депутатів, які кажуть: „Давайте не поспішати, конвенцію сьогодні не голосуємо, законопроект в першому читанні подаємо на доопрацювання” – один шлях. Такий шлях важливий, але це означає, що ми просто складаємо руки і кажемо, що ми нічого не можемо зробити і цей тіньовий ринок продовжує далі працювати. Є другий шлях. Значить, ми голосуємо ратифікацію, в останньому абзаці ратифікованої конвенції фіксуємо факт набуття чинності лише виключно після ухвалення нашого законопроекту і між першим і другим читанням. Може півроку, я знаю, може 3 місяці, може рік шукаємо такі інструменти в цьому законі, які би точно гарантували НАК, що ми цю процедуру зробимо зрозумілою. Найбільше застереження до того, що ми легалізуємо громадські інституції, які будуть займатися усиновленням. У нас є всього-навсього дві альтернативи. Перша альтернатива – так, як є сьогодні. Друга альтернатива – реєструються уповноважені громадські інституції, яких міністерство внутрішніх справ, закордонних, сім’ї і молоді контролює. Всього-навсього інших альтернатив не існує. Проблеми із цими громадськими уповноваженими інституціями можуть виникнути. Але ми хоч розуміємо хто цим займається і з кого можна запитати. Водночас комітет прийняв наступне рішення. Ми за те, щоб з такою нормою конвенцію ратифікувати. Але, голосуючи законопроект в першому читанні, в обов’язковому порядку зафіксувати три наші серйозні застереження, що ми готові голосувати, члени комітету, лише за умов, коли в другому читанні ці проблеми в нашому законопроекті будуть врегульовані. Перше застереження. Ми проти скасування терміну, за яким може бути усиновлена дитина, яку не забрали з пологового будинку. Діюча норма українського законодавства передбачає, що це два місяці. За пропозицією, це передбачається скасувати. Тому наша позиція – залишати цю норму, щоб ми гарантували цей двомісячний термін. Друге застереження комітету. Тільки за таких умов депутати комітету погодились голосувати. Ми проти скорочення з одного року до шести місяців перебування дитини на обліку в центрі усиновлення. Ми так само вважаємо, що цей термін є малий – шість місяців – для того, щоб ми дали можливість нашим національним усиновителям, нашим громадянам усиновить дитину. Тому що ключове все-таки ні в Італію, Португалію чи Америку віддавать дітей, а все-таки зробити, я так скажу, модним і правильним усиновлювати дітей в Україні. І третя наша позиція. Тут уже було запитання. Ми дійсно побоюємося зловживань лікарів і інших інститутів, якщо забрати норму про нотаріально засвідчену письмову згоду батьків на усиновлення. Ми вважаємо, ця норма в принципі дієва, і тому ми настоюємо на тому, щоб все-таки нотаріально засвідчувалась згода батьків, а не передавати це серйозне повноваження на лікарів. Ще раз хочу сказать, у теперішніх тіньових схемах, на жаль, лікарі зазвичай якби в цій системі координатор. Вони, багато з них теж отримують хабарі за те, щоб пришвидчити процедуру усиновлення. Тому я не кажу, що в нотаріаті всі чесні, ну це хоч якийсь елемент підстраховуючий для нас, що ми можемо ще раз юридично перепровірити, що відбувається. Загально кажучи, нам, якщо ми проголосуємо, скажімо, сьогодні цей законопроект в першому читанні, нам треба піти далі, чим пропонує нам Президент і уряд. Нам треба переглянути низку інших дуже серйозних норм по усиновленню. Наприклад. Я зі своїми колегами із „Нашої України”, БЮТу, з Партії регіонів і соціалістами, нас 5 депутатів, ми внесли три норми, які, на нашу думку, абсолютно очевидні, що знімають багато зловживань. Скажімо, перша норма. Усиновителем по міждержавному усиновленню іноземцем може бути лише сім’я, родина іноземців. Ми маємо багато неприємних історій, коли одинокий чоловік з непростим життям бере на усиновлення, а потім наш Інтерпол і наше представництво шукає того чоловіка з цією дитиною. Отже, тільки сім’я, що перебуває в шлюбі. Друга позиція, про яку, очевидно, треба говорити. Вона більше торкається національного усиновлення, але щоб ви розуміли проблему того, що в нас майже зовсім це не продумано, бо ніхто не займався цим. Скажімо, це різниця у віці. У нас в деяких областях є ситуація, коли, наприклад, старші люди в сімдесят років беруть зі школи-інтернату здорових дітей, щоб вони працювали пастухами там, працівниками там і ще кимось. Ну, зрозуміло, що вони не можуть виховати дитини в сімдесят років, і вона потрібна їм для якихось інших цілей. Тому ми пропонуємо, коли буде в нас подальша робота над законопроектом, зафіксувати позицію, що репродуктивний вік в на закінчується в 45 років – це означає, що різниця у віці між дитиною, що всиновлюється, і батьками повинна складати не більше, ніж 45 років. Стосовно нижчого бар’єра. Значить, досвід засвідчує, і ми вважаємо, що нам треба підняти з 18 до 21 року, тому що в 18 років, очевидно, якщо сім’я тільки створилася в них є шанс, так би мовити, подумати, завести своїх дітей, підготуватися бути сім’єю і ще рано їм приймати таке серйозне рішення по усиновленню. Треба підняти дату до 21 року. Отже, я цим хочу сказати, що, на жаль, вся процедура усиновлення є майже застарілою і нерегульованою. Тому ще раз хочу сказати, позиція комітету є така, що ми готові підтримати лише з двома застереженнями. Перше. Конвенція набуває чинності після ухвалення національного закону і у національному законі повинні бути ті норми, які я оголосив, обов’язкові три норми, які гарантують. зловживань у сфері усиновлення.Дякую.
Чи будуть запитання? Немає? Сідайте. Є. Ніна Іванівна Карпачова. Будь ласка, мікрофон. А решта запишіться. 5 хвилин. Будь ласка, Ніно Іванівно. Карпачової мікрофон.
Шановний Миколо Івановичу! Ви знаєте, що це багатостраждальний документ – Конвенція про усиновлення. Вам це добре відомо, як віце-прем’єр-міністру, який опікувався гуманітарними питаннями, сьогодні як народному депутату. Вам, мабуть, відомо про те, що ця конвенція багатьма країнами-донорами була не ратифікована саме з принципових питань, що це додатковий механізм країнам-реципієнтам, які беріть наших дітей на усиновлення, це відкривається додатковий механізм для того, щоб відбувалися завуальовані зловживання, це відкривається ця дорога для цих посередницьких структур, про які якраз сказано у цій конвенції. Україна давно все краще з цієї конвенції вже імплементувала в наше національне законодавство. У тому числі і центр, пане Романе. Центр по усиновленню дітей, який діє у нашій країні. Скажіть мені, будь ласка, чи ратифікувала Америка, яка є найбільшою країною усиновлення українських дітей-сиріт? Понад 50 відсотків всіх дітей-сиріт усиновлених за.
Я зрозумів запитання. Наскільки я не вважаю себе таким досконалим фахівцем у галузі усиновлення, я користуюся документами Міністерства закордонних справ, Міністерствам сім’ї, молоді і спорту, тих уповноважених структур, які працюють. Дана Конвенція ратифікована 69 країнами, зокрема три відомі країни – США, Російська Федерація, Ірландія її підписали, але не ратифікували. І якщо з пострадянського простору взяти це, ратифікована Естонією, Латвією, Литвою, Білоруссю, Молдовою, Азербайджаном, Грузією. Фактично із країн, де усиновлюють наших дітей, вона не ратифікована лише в Сполучених Штатах Америки. Ратифікована відповідно в Італії, Португалії, Іспанії, Німеччині і таке інше. В Америці своя позиція. Я знову-таки не маю багато підстав, щоб дуже професійно пояснювати, чому американці ідуть іншим шляхом, а не шляхом ратифікації, але я ще раз хочу сказати: на моє глибоке переконання, наше законодавство є недосконале. І чим швидше ми будемо робити його досконалим, тим швидше оцей нинішній тіньовий ринок фактично продажу дітей ми будемо контролювати.
Будь ласка, Олександр Ткаченко. Катерина Самойлик.
Шановний Микола Володимировичу, я б хотіла, щоб ви переглянули свою точку зору з цього питання, тому що ви самі прекрасно бачите, що в тому законопроекті, який запропонований нам для розгляду і прийняття разом з ратифікацією, практично всюди є шпаринки для витоку наших дітей. Я прошу всіх і до вас звертаюсь з цим, давайте схаменімося і цього не робити. Свого часу скажіть, будь ласка, чи не цікавились ви, де поділися наші діти, які були в свій час вивезені і усиновлені з Тернопільської області, де були створені спецрахунки, на яких обласна державна адміністрація накопичувала гроші за міжнародне усиновлення дітей? Чи не цікавились ви, яка доля львівських лікарів, які продавали наших дітей? Чи не є для нас з вами це досить.
Шановна Катерина Семенівна, на жаль, у нас продавали дітей не тільки в Львівській і Тернопільській областях, а продають їх на всій території України. І якщо ми і я як народний депутат в попередньому скликанні звертався з привод цих зловживань до Генеральної прокуратури, і я думаю, напевно, Генеральна прокуратура розкаже, коли закінчиться слідство чим це все закінчилося, але там спіймали просто. А ви що думаєте, що в інших областях цього не буває? Що хіба ті люди, які займаються усиновленням, вони що, хабарі не беруть? Вони що, з чиновниками не співпрацюють? Я сказав про те, що законопроект до першого читання є недосконалим. Більше того, я сказав про те, що ми. не просто сказав, що він недосконалий, а висловили як мінімум три жорсткі вимоги, які треба приймати в другому читанні, але ще раз хочу сказати, ну парламент повинен для себе визначитися, скажімо, ми починаємо цю роботу вже тепер чи, скажімо, парламент зупиняє роботу, передає уряду і уряд доопрацьовує законопроект, який ще.передає. Це наша воля. Я думаю, що за будь-яких обставин це треба робити.
Ярослав Сухий.
Микола Володимирович, ну у мене питання виходить з тих ідеологічних засад. Я завжди вважав - концептуальних, вірніше - що хороший закон, нехай навіть недосконалий закон, але будь-який закон краще, ніж беззаконня. Або чи ратифікуєм, чи не ратифікуєм. Якщо ми маєм на меті, що ми зупинимо міжнародне усиновлення, то це неправильно. Ми повинні виходити з інтересів наших маленьких громадян і те, що задавала шановна колега Самойлик питання, то ми знаєм про консульський нагляд за нашими дітьми маленькими, які там за кордоном, ми просто повинні через Міністерство закордонних справ налагодити цей контроль і мати тут в парламенті якісь конкретні дані. Але скажіть, будь ласка, сама ратифікація приєднання України до Конвенції про захист дітей вона в позитиві для майбутнього, тобто як голова комітету ви можете спрогнозувати наслідки. Якщо ми проголосуємо за приєднання і якщо ми не проголосуємо за приєднання, то на емоціях ми не повинні розглядати жоден законопроект. тим більше, що мова йде про долю дітей.
Я вважаю, що оптимальний варіант є який рекомендує наш комітет – голосувати лише виключно за умови, що ратифікація набуває чинності після ухвалення нашого національного закону, тому що загальні формули Конвенції без чіткої процедури механізмів контролю, відповідальності яких немає в національному законі, зазвичай може привести до небажаних результатів. Тому ця формула, яку, я розумію, пропонує нам Президент і уряд, що ратифікована Гаазька конвенція діє виключно після прийняття закону національного в цілому, я думаю, що є оптимальною. Ще раз хочу сказати, що, що ми захищаємо: ми захищаємо ситуацію. От я просто просив би всіх захисників дітей зустрітися з МВС, прокуратурою і Інтерполом, нашим представництвом. Вони рискають по Україні, вони не знають, де шукати. Якщо ми ці уповноважені організації зареєстрували, то вони хоч знають, де шукати дітей. Тому я думаю так: або ми маємо сміливість зробити цей крок, або просто ми відкладаємо і говоримо: ну, хай нелегальний ринок дітей займається далі, а ми будемо в прокуратуру листи писати.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Ну що, будемо визначатися? Зараз, зараз. Павленко, будь ласка. Ще один комітет розглядав. Мікрофон ввімкніть, будь ласка. З прав людини комітет був.
Дякую, Адаме Івановичу. За дорученням Голови Верховної Ради України Олександра Олександровича Мороза комітет на своєму засіданні 25 липня 2006 року розглянув ці два законопроекти. Під час обговорення членами комітетами наголошувалося на недоцільності приєднання до згаданої конвенції у зв’язку з тим, що передбачені нею норми здебільшого не відповідають чинному законодавству України стосовно усиновлення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Зокрема, на думку народних депутатів, є недопустима діяльність в Україні спеціально уповноважених іноземними державами органів або організацій, які будуть надавати послуги стосовно усиновлення, навіть за умови акредитації їх в установленому порядку Кабінетом Міністрів України. До того ж, запропонованими змінами до чинного законодавства не встановлено межі повноваження цих органів та їх діяльність в Україні та. І головне: особливе занепокоєння членів комітету викликала стаття 32 конвенції, яка передбачає стягнення та виплату або отримання розумних [[в кавичках]] професійних гонорарів особами, які здійснюють. Враховуючи викладене, комітет ухвалив: рекомендувати законопроект відхилити.
Дякую. Таким чином, ми почули думки комітетів, яким доручалося розглянути. Я ставлю на голосування пропозицію Комітету з питань сім’ї, молодіжної політики, спорту та туризму: приєднатися до Конвенції про захист дітей та співробітництво з питань міжнародного усиновлення, реєстраційний номер 0014. Прошу визначатися. [[13:30:03]] За-100 По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Тимошенко" – 56, „Наша Україна” – 44, Соціалістичної партії, комуністів, позафракційні – нулі. Таким чином, ратифікація, ми не приєдналися до конвенції. Чи є необхідність закон голосувати, він пов’язаний з конвенцією?
Є? Так, я ставлю тоді на голосування про законопроект за номером 1068 „Про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України в зв’язку із приєднанням до Конвенції”. Прошу визначатися. [[13:31:00]] За-200
Голосуємо за доопрацювання, можна не посилатися на Конвенцію.
Ні, ні, Олександре Олександровичу, це ще голосувалося на доопрацювання – 200, а зараз ставимо на доопрацювання.
На доопрацювання можна не посилатися на Конвенцію, сам закон доопрацювати відповідно до. Без посилання на Конвенцію, на доопрацювання проекту закону, підготовленого комітетом. Ніна Іванівна, ще раз кажу: без посилання на Конвенцію. Будь ласка. [[13:31:42]] За-135 Рішення не прийнято. Дякую. Розглядається проект Закону за процедурою другого читання: про внесення змін до Земельного кодексу України [[щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення]]. Бевзенко Валерій Федорович – голова Комітету з питань аграрної політики доповідає. Прошу.
Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати, шановні запрошені. Верховна Рада України 3 жовтня 2006 року прийняла зазначений законопроект за основу. До комітету надійшло десять зауважень суб’єктів законодавчої ініціативи, з яких враховано два, відхилено один, враховано частково та редакційно сім. Редакція, запропонована комітетом, напрацьована з урахуванням усіх пропозицій народних депутатів в редакції, прийнятій у першому читанні. В тому числі, повністю враховані зауваження народного депутата Поживанова, а також актора законопроекту Цушка в частині продажу земель товарного сільськогосподарського виробництва. Законопроектом пропонується заборонити до 1 січня 2008 року продаж земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, а також земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо прийняття конкретних законопроектів, а саме про особливості обігу земель, що знаходяться у державній та комунальній власності, про особливості обігу земель товарного сільськогосподарського виробництва, про державний земельний кадастр, то на думку комітету, це є недоцільним через те, що їх прийняття може викликати колізії щодо строків набрання чинності цим законом. Окрім того, запропонований у першому читанні перелік законопроектів не відповідає ситуації, яка склалася на даний час, а саме Верховною Радою України вже прийнято у першому читанні законопроекти про державний земельний кадастр та про ринок земель, який регулює питання особливості обігу земель державної та комунальної власності, а також земель сільськогосподарського призначення. Найближчим часом комітет планує винести їх на розгляд Верховної Ради у другому читанні. Окремо хочу спинитися на виключеннях, запропонованих цим законом, а саме на передачу у спадщину, обміні на іншу земельну ділянку та вилучення для суспільних потреб. Запропонована редакція, на нашу думку, є найбільш вдалою з точки зору урегульованості механізму обміну відповідно до закону України „Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок, власникам земельних часток, паїв та інших. Комітет на своєму засіданні більшістю голосів підтримав запропоновану вам редакцію і пропонує Верховній Раді України прийняти цей законопроект у другому читанні та в цілому як закон. Спасибі.
Шановні колеги, ми працюємо зараз над проектом у режимі другого читання. Тому у такій послідовності, тут питання не задаються, будуть задавати питання ті, хто вносив пропозиції або відстоювати їх будуть. Тому давайте за такою процедурою будемо рухатися далі. Перша пропозиція Довгого і Толстенка врахована, де говориться про те, що до 1 січня 2008 року забороняється. внесення прав на земельну частку, пай до статутних фонді господарських товариств. Вона врахована і відповідає логіці цього закону. Є потреба голосувати? Немає заперечень? Немає. Друга пропозиція Поживанова відхилена. Про виключення 10 пункту. Поживанов не наполягає на своїй пропозиції. Тому у мене є зараз прохання проголосувати першу поправку Довгого. І в правій колонці, щоб вона була відображена. Ставлю на голосування першу поправку. Прошу її підтримати. [[13:36:03]] За-237 Рішення прийнято. Третя поправка Щербаня. Тут написано „враховано редакційно”. Я звертаюся до доповідача. Це не редакційна правка, це суттєве уточнення. Ви зверніть увагу, що ви випустили у фразі „купівля продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного.виробництва”. А пропустили слова „зміна цільового призначення і передача для ведення садівництва”. Зміна цільового призначення означає дозвіл на продаж землі. Бо змінюється цільове призначення і попливла земельна ділянка. Тому у зв’язку з тим, що ми підписали це в угоді документ такий і у зв’язку з тим, що це не редакційне, а фактичне уточнення, я пропонував би підтвердити пропозицію першого читання, залишити редакцію попередню. А, якщо хто сумнівається, я ставлю цю поправку на голосування. Хто підтримує поправку до другого читання Щербаня? Ні. У другому читанні. Поправка Щербаня ставиться на голосування. Поправка Щербаня ставиться на голосування.
Щербаня - за. Щербаня - за. [[13:37:22]] За-69
Дякую. Таким чином, залишається перша редакція першого читання. п Поправка четверта. Я відразу уточнюю, залишилася ліва колонка. Тому що поправка не уточнена. не пройшла. Я прошу, ну це. До цього питання у вас зауваження? Будь ласка, дайте Турчинову.
Олександр Олександрович, наша фракція не зрозуміла, про що зараз відбулося голосування. Для нас принципово, щоб під виглядом зміни користування не відбувався продаж землі. Треба або вводити мораторій на все, або не вводити взагалі ніякого мораторію, щоб не було підпільного тіньового продажу землі. Тому прошу чітко пояснити, яка буде формула в остаточній редакції?
Я по змісту вашого запитання зрозумів, що ви добре зрозуміли, але ще раз повторю. Суть зводиться до того, що до 1 січня 2008 року не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження, або зміна цільового призначення, передача для ведення садівництва земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. А пропонувалося вилучити зміну цільового призначення і передача для ведення садівництва, що відкривало шлях для тих операцій, про котрі ви говорили. Четверта поправка не викликає заперечень? Не викликає. Поправка Довгого п’ята врахована редакційно. Він не наполягає, щоб її повністю враховувати? Ні. Поправка шоста врахована Цушка і Журавка. Поправка сьома Прасолова теж частково врахована. Поправка восьма врахована частково Поживанова, він не наполягає на її розгляді окремому. Восьма поправка Бевзенка врахована теж частково. Частково врахована і поправка десята Толстенка, і, таким чином, по суті всі поправки враховані і ми можемо голосувати в цілому цей документ як. Почекайте, процедуру потім. А? Я поставлю в цілому, тому що це. Я прошу! Я. Будь ласка. За процедурою другого читання я ставлю цей проект на голосування, маючи на увазі, що 15 стаття голосується в редакції першого читання. В редакції першого читання, який прийнятий Верховною Радою. Зрозуміло. Ще раз ставлю на голосування. Чому не голосуємо? Ви не розібралися, що я пропоную. Я ще раз повторюю, будьте уважними, голосується проект закону в цілому, маючи на увазі, що 15-й пункт, оскільки поправка там не пройшла, 69 голосів, то голосується у редакції першого читання. 15-й пункт тільки один!
Говоріть у мікрофон, будь ласка.
Шановні депутати, у 15 статті визначено, прийнятій в першому читанні, визначено, що ми повинні проголосувати за мораторій і прийняти землю до продажу з 1 січня 2008 року при умови прийняття низки законів. І от іменно проти цього комітет і, які закони? Закони, які запропоновані сьогодні, вони не відповідають дійсності. Тому, тому ми дали цю саму редакцію, що запропонував Цушко тільки за мінусом цих законів, які нав’язуються.
Будь ласка, 5 хвилин з мотивів, запишіться. З мотивів, будь ласка. Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, „Регіони України”. Я прошу слово передати народному депутату України Сергію Матвієнкову.
Будь ласка.
Спасибо большое. Уважаемый Александр Александрович, уважаемые коллеги! Рынок земли – это один из найбольнейших вопросов, который был предметов переговоров при создании коалиции, это один из больнейших вопросов, которые сегодня волнуют, наверное, не только тех людей, которые живут в селе, на земле, но и тех, которые живут сегодня в государстве Украина. Мы занимали и занимаем четкую и ясную позицию. На сегодняшний день рынок земли можно вводить только после того, когда мы утрясем все сопутствующие с ним вопросы, когда будут приняты законы, которые будут способствовать созданию кадастра земли, когда будут определены законы, которые будут выписывать рынок земли, когда будет определен механизм оценки земли. Только после этого можно вводить, так сказать, структуру продажи земли. Иначе мы страну ввергнем в хаос. Наша фракция будет голосовать именно за такую
Будь ласка, Білорус.
Шановні колеги, не треба забувать, що ринок землі і зараз існує, але він чорний аж темний. З цього приводу прошу передати слово Томенко, який дуже добре знає ринок землі.
Шановні колеги, я хочу от щоб ми про реальні речі говорили. Значить, яка сьогодні система зловживання на ринку землі. От заїдьте на територію Київської області. Як це робиться? Змінюються межі села, селища, міста. Переводиться це, змінюється цільове призначення землі і потім читайте в київських газетах скільки ця земля коштує. Відніміть хабарі, які платяться відповідним місцевим радам, і от заробіток, і багатьох присутніх тут. Друге. Скупівля паїв переведення у фермерське господарство і пряма приватизація землі. Наша позиція дуже проста, Олександре Олександровичу, тут до другого читання була підготовлена правильна норма. Просто хтось її в ночі зняв, як завжди. Ми настоюємо на нормі до моменту прийняття закону, який встановлює порядок зміни цільового використання, забороняється змінювати цільове використання земельних ділянок.
Скудар.
Скудар, „Регіони України”. Уважаемый Александр Александрович, но вы же чувствуете ситуацию, что подавляющее большинство депутатов просто не представляют темы разговора, что было в первом чтении, что предлагается на второе чтение. Голосовать не голосовать, но это ж вопрос земли. Так вопрос жизни, но будем говорить, нашего государства. Но нельзя в такой обстановке рассматривать этот закон, когда кто-то пытается предложить свое виденье статьи, которая ничем и никем вне записана. Я прошу передать слово народному депутату Ландику.
Будь ласка. Ви або говоріть самі, або передавайте право на голос, ну так не можна робити. Я порошу вас, Матвєєв говорить. 20 секунд, будь ласка говоріть.
Я дякую. Шановні колеги, я прошу все-таки перш за все заспокоїтися. Давайте насамперед вчитаємося навіть в саму назву законопроекту який ми сьогодні розглядаємо. Про внесення змін до Земельного кодексу щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів. А що ж відбувається? Що запропонував профільний комітет? Без пропозицій народних депутатів до другого читання він взяв і самочинно виключив вимогу цього закону про прийняття відповідних законодавчих актів для того, щоб ми могли вирішувати чи не вирішувати питання купівлі-продажу земель. Такого ж не може бути, у нас ніколи не було у практиці у парламенті. Тому, шановні друзі, повинна бути редакція залишитися першого читання. Комітет не має права.
Будь ласка, Цибенко.
Я прошу передати слово Александровській.
Александровская, фракция коммунистов, город Харьков. Я считаю, что предложение Александра Александровича Мороза совершенно правильно, и тем более разъяснил Валентин Григорьевич Матвеев о том, что комитет сам не имеет права исключать какие-либо нормы закона проголосованного в первом чтении, если нет соответствующих поправок народных депутатов. И прошу обратить внимание. Вот в таком варианте, как у нас вырисовывается, то есть, те поправки, которые проголосованы в зале, плюс 15 статья в редакции первого чтения, в полной мере соответствует и названию закона и, самое главное, решает те проблемы, которые сегодня существуют, действительно, в землепользовании. Оно не разрешает не законным образом отчуждать землю какими-либо механизмами. Поэтому я считаю, предложение Мороза совершенно правильное, и за такой вариант мы и должны проголосовать во втором чтении. Спасибо.
Я скористаюся правом головуючого у даному випадку, оскільки вже міркування висловлені. Створюючи коаліцію і одну, і іншу, питання землі обговорювалося окремо, і запропонована одна редакція. Вона викладена сьогодні у другій колонці, редакція прийнята у першому читанні. Там стосовно 15 статті стосовно Прикінцевих положень. Там передбачається, що ми накладаємо мораторій до прийняття законів і даємо зобов’язання готувати ці закони про особливості обігу земель, що знаходяться у державній та комунальній власності, про особливості обігу земель товарно-сільськогосподарського призначення, про кадастр землі і інші документи. Якщо ми це вилучаємо, то ми, власне кажучи, зміною призначення земель відкриваємо чорний ринок і ставимо крапку потім на земельному питанні. Цього допускати не можна. Ні в якому разі цього не можна допускати. Я просив би, Михайло Васильович, щоб ви вдумалися в те, що я кажу. І оскільки така редакція записана в Універсалі, у другій колонці тут, записано в Угоді коаліційній, ми повинні її проголосувати, і давайте не будемо ризикувати нашою співпрацею в цьому відношенні. Це ключове питання для державного будівництва. Дальше треба зосередитися над підготовкою тих законів, про котрі я сказав і записані вони інші в цьому документі. Мова йде про те. що ми враховуємо поправку, яка стосується 14 статті [[Довгий, Толстенко її вносив]], друга поправка Поживанова тощо в тій редакції, з якою ви ознайомлені, а 15 стаття голосується в другій колонці, редакція прийнята в першому читанні, бо поправка, яка вносилася на зміну цієї статті, не отримала необхідної підтримки депутатів. Тому я з урахуванням оцих обставин хотів би поставити за вашим дозволом на голосування весь проект закону і прошу його підтримати. Ще раз повторюю, у другому читанні в цілому ставиться на голосування проект закону, в якому 14 поправка, перша поправка Довгого врахована, а 15 стаття прикінцевих положень голосується в редакції другої колонки, яка приведена у вас. Я прошу вас, голосуйте за цю пропозицію. Чому не голосуєте? Зніміть голосування. Сядьте на місце, бо я вам роз’ясню, бо ви ж хіба можете зрозуміти, як ви тільки зайшли, не беручи цього закону. Я ще раз пояснюю, прошу уваги! Зараз я дам пояснення і вам стане ясно, про що йдеться. Шановні колеги, депутати, закон у своїх статтях не викликав заперечень в тій редакції, яка внесена ініціаторами. Він змістом своїм повністю відповідає Універсалу, повністю відповідає Угоді коаліційній і повністю відповідає на ті проблеми, які сьогодні виникають стосовно земельних відносин. У „Прикінцевих положеннях” вносилася зміна під виглядом редакційної, яка міняла суть цього закону, тобто відносини. цільове призначення землі або переміна, зміна цільового призначення не враховувалася як операція, яку не допускається і не можна робити, бо це фактично прихований продаж землі. Тому моя пропозиція зводиться до того, що ми голосуємо в цілому весь закон, а в Прикінцевих положеннях 14-ий пункт голосуємо так, як пропонував Довгий, Толстенко, це не викликало заперечень, а 15-ий пункт залишаємо в редакції другої колонки, яка прийнята в першому читанні. Яка не допускає отого, про я тільки що говорив, і передбачає прийняття необхідних законів для регулювання земельних відносин. Що не ясно? Запитання до мене є? нема запитань. У вас є запитання до мене? Будь ласка, дайте ще раз Турчинову слово.
Шановні колеги, я звертаюся до всіх депутатів з усіх фракцій. Питання землі – це найважливіше питання для України, це стратегічне питання для нашої держави. І, Олександр Олександрович, я звертаюся до вас. Дуже важко, ви знаєте, це ж не про металобрухт, тут голосуємо, тут маємо на увазі. Я прошу, щоб не було ніяких проблем, щоб потім у нас не почалось з скандалу, коли будуть редагувати в комітеті остаточну версію закону. Давайте повторне друге читання, уже остаточний варіант, про який ви говорите, потім.ми є його не бачимо в таблиці, ви розумієте? Так же не можна. Потім нам пояснять, що ми не те мали на увазі. Не треба. Треба повторне друге читання і чітко-чітко прописати до букви ці всі питання. Нам нема куди поспішати. Давайте завтра, післязавтра це питання вирішувати. Інакше ми проголосуємо зараз за закон, за який взагалі нам буде стидно дивитися в очі селянам.Дякую.
Я відповідаю Олександру Валентиновичу і всім вам, шановні колеги. У вас на руках порівняльна таблиця, я на неї посилаюся, ось вона, подивіться. Якщо ви сумніваєтеся в порушенні процедури, то ви не праві, бо я дотримав її повністю. Одначе для закріплення я можу поставити на голосування пропозицію комітету [[в правій колонці]]. Ви своє відношення висловіть голосуванням. Підтримайте або не підтримайте. Якщо ви його не підтримаєте, тоді залишається колонка, яка була в першому читанні. Я думаю, цілком правильна пропозиція. Ще раз. Я прошу ще раз. Відповідно до процедури я ставлю праву колонку загалом – це пропозиція комітету, - на голосування. Будь ласка, визначайтеся. [[13:55:29]] За-192 Ця пропозиція набрала 192 голоси. Таким чином, вона не проходить. І тоді залишається редакція першого читання по 15-му пункту, власне, і 14-му пункту цих змін. Я розумію так, що питання дуже зацікавило усіх. Тому я прошу: з урахуванням цього голосування. Я прошу уваги! Сядьте, будь ласка, на місце, не заважайте, я не чую сам себе! Олександр Валентинович, сідайте, будь ласка. З урахуванням цього голосування на завтра підготуйте проект закону до повторного другого читання, з урахуванням цього голосування, яке вже проведено. Прошу проголосувати цю пропозицію. Будь ласка. [[13:56:45]] За-316 316 голосів „за”. Я прошу Комітет з земельних відносин: будь ласка, не допускайте більше при роботі над документом до другого читання зміну логіки документу. Це не дозволяється робити за регламентом. Я продовжую на 15 хвилин засідання, оскільки розглядається в другому читанні проект Закону про внесення змін до статті 37 Закону України "Про державну службу" [[щодо пенсійного забезпечення державних службовців, визнаних інвалідами]]. Матвієнко Анатолій Сергійович доповідає.
Матвієнко, Українська республіканська партія „Собор”, Блок „Наша Україна”. Шановні колеги, Комітет з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування першого листопада 2006 року розглянув на своєму засіданні пропозиції до другого читання проекту Закону про внесення змін до статті 37 Закону України "Про державну службу" [[щодо пенсійного забезпечення державних службовців, визнаних інвалідами]]. Нагадаю, що суть поправки. Яку внесено було Сушкевичем і Волонцем ще 29.06.2006 року і 03 жовтня 2006 року прийнято Верховною Радою за основу зводилася до того, що держслужбовцям надається інвалідам право мати пенсію держслужбовця, не залежно від того, чи вони отримують цю інвалідність під час держслужби, чи були прийняті інвалідами на державну службу. Члени комітету одноголосно підтримали всі надіслані пропозиції до цього законопроекту, які загалом мали технічно-юридичний характер і привели норму щодо набрання чинності Законом у відповідність до статті 27 Бюджетного кодексу України. Головне юридичне управління апарату Верховної Ради України зауважень до підготовленої редакції законопроекту не має. Комітет дійшов висновку: рекомендувати Верховній Раді України прийняти даний законопроект у другому читанні та в цілому. Олександр Олександрович, пропоную проголосувати відповідні поправки і законопроект в цілому. Дякую.
Будь ласка, за процедурою другого читання, всі зауваження, чи пропозиції, котрі вносили депутати тут, Бондар в основному працювала над ним Ольга Борисівна. Всі вони враховані, і з цього приводу зауважень немає. Я, власне кажучи, можу ставити на голосування цю пропозицію – про прийняття закону. [[Ш у м у з а л і]] А? Я прошу, це не процедура першого читання. У другому читанні розглядається закон. Я ставлю на голосування цей проект. Прошу.
Прохання підтримати. [[14:00:07]] За-325 Рішення прийнято. Проект закону про внесення змін до Закону України „Про плануваня і забудову територій”. Я ж сказав, друге читання. Ми зараз закінчимо, і 15 хвилин осталось у нас. Поляченко Володимир Аврумович, будь ласка, на трибуну.
Шановний Олександр Олександрович, шановні колеги! Не так давно я мав честь доповідати Верховній Раді основні принципи цього закону. Після цього часу були зустрічі у фракціях, і я гадаю, що ми знайшли порозуміння. Були зауваження до закону про відомості про аналогічні збудовані об’єкти. Комітет згоден, щоб це у документах не було. І негативний комплексний висновок. Я хочу сказати, що це необхідно для того, щоб оті граблі, на які ми наступили по „Еліта-Центру”, щоб вони менше були на Україні. Я вже доповідав про те, що це на щастя, „Еліта-Центр” була після того, що трапилося в Росії, Казахстані і Литві. Там уже десятки, сотні тисяч. І коли ми консультувалися з колегами нашими в Казахстані, Литві і Росії, то у 2005-2006 роках, коли були прийняті ці передумови до закону, то сьогодні немає випадків, які були до цього. Колись наш земляк, губернатор Московской области Громов, давав інтерв’ю і сказав про те, що у 2005 році по об’єктах немає претензій, а 8 тисяч 50 так званих елітовців, буде закінчено з ними у 2009-2010 році. Тому я просив би підтримати комітет і прийняти цей закон, який я доповідав кілька тижнів тому. Спасибі.
Шановні депутати, більшість пропозицій враховані у цьому законі. Третя поправка Сербіна відхилена. Він наполягає на ній? Не наполягає. Відхилена також шоста поправка, оскільки вона по суті стосувалася редакції, а не змісту. І, я думаю, що тут Радовець депутат не буде наполягати на ній. Не наполягає. Решта враховані або частково, або редакційно, або повністю. Які будуть міркування? Можна ставити на голосування в цілому? Я ставлю у цілому на голосування цей закон як закон. Будь ласка, з поправками, які підтримуються комітетом, ставлю на голосування. [[14:03:34]] За-311 Рішення прийнято. Спасибі. Перерва оголошується до 16-ої години.