Päiväjärjestyksen 2. asiana on suullinen kyselytunti. Pyydän paikalla olevia ministereitä siirtymään ministeriaitioon. Pyydän nyt niitä edustajia, jotka haluavat esittää kysymyksen paikalla oleville ministereille, ilmoittautumaan painamalla P-painiketta ja nousemalla seisomaan.
Ryhmittäin aloitetaan. Sosiaalidemokraattinen eduskuntaryhmä, edustaja Guzenina.
Arvoisa puhemies! Yli miljoonan ihmisen koti ja palvelut ovat pääkaupunkiseudulla. Tällä viikolla järjestettiin historiallinen pääkaupunkiseudun neljän kaupungin yhteinen valtuuston kokous. Alueen yli miljoonaa ihmistä edustavat valtuutetut totesivat, että sote-uudistusta ei tule hallituksen esittämässä muodossa hyväksyä, koska se muun muassa vaarantaa ihmisten palvelut. Eduskunnan käsittelyssä on käynyt selväksi, että kaikki muutkin huolet, joita kaupungit ovat esittäneet, ovat käymässä toteen: uudistuksen tavoitteet eivät toteudu, eriarvoisuus kasvaa, palvelut pirstoutuvat, ja niitä joudutaan leikkaamaan, koska rahoitus ei ole riittävä. Arvoisa hallitus, yli puolet hallituspuolueidenkin edustajista äänesti tiistaina pääkaupunkiseudun yhteisvaltuustossa hallituksen esitystä vastaan. Arvoisa pääministerin sijainen, miten hallitus aikoo ottaa huomioon pääkaupunkiseudun yhteisen viestin hallitukselle?
Arvoisa puhemies! Tietenkin pitää ottaa hyvinkin vakavasti se, että huolta kannetaan, mutta jo samaan hengenvetoon haluan sanoa sen, että mielestäni ovat ylimitoitettuja nämä huolet, nämä pelot, joita on esitetty ja mielestäni jopa lietsotaan tämän sote-uudistuksen ympärillä ja nimenomaan pääkaupunkiseudulla. Minusta ne ovat ylimitoitettuja. Kaikissa näköpiirissä olevissa ratkaisuissa, joita eri puolueet ovat esittäneet, on lähdetty siitä, että sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestäminen irrotetaan kuntapohjasta, eli myöskin pääkaupunkiseudulla tulisi kaikissa malleissa, käsittääkseni myöskin sosiaalidemokraattien mallissa, näin tapahtumaan. Me tarvitsemme koko maan kattavan ratkaisun, ja meidän pitää huolehtia hallituksena ja eduskuntana siitä, että koko Suomessa sosiaali- ja terveyspalvelut pystytään järjestämään. Täällä väkirikkaalla ja rikkaalla alueella, pääkaupunkiseudulla, pystyttäisiin varmasti jatkamaan nykyjärjestelmälläkin, mutta meidän pitää huolehtia koko Suomesta. Siksi me olemme räätälöineet tämän ratkaisun, josta myöskin useat asiantuntijat, merkittävät asiantuntijat, ovat sitä mieltä, että tällä mallilla voidaan edetä, [[Puhemies koputtaa]] että nyt tämä on kehittynyt niin paljon, [[Puhemies: Aika!]] että tästä tulee hyvä malli.
Pyydän nyt niitä edustajia, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä tästä aiheesta, ilmoittautumaan painamalla V-painiketta ja nousemalla seisomaan.
Arvoisa puhemies! Hallituspuolueilla on yhteensä 98 edustajaa pääkaupunkiseudun neljän kaupungin valtuustoissa. Reilusti yli puolet heistä, 55, vastustaa hallituksen sote-esityksen hyväksymistä. Peräti yli puolet pääkaupunkiseudun hallituspuolueisiin kuuluvista valtuutetuista on siis sitä mieltä, että sote-uudistusta ei tule hallituksen esittämässä muodossa hyväksyä. Ja loputkin, arvoisa puhemies, hallituspuolueisiin kuuluvista valtuutetuista ovat sitä mieltä, että muutoksia pitäisi tehdä, jotta lakiesitystä voitaisiin viedä eteenpäin. Eilen kuitenkin alivaltiosihteeri Päivi Nerg ilmoitti, että sote- ja maakuntauudistusta on tässä aikataulussa mahdotonta enää muokata, ja hallituksestakin lausuttiin medialle eilen, että ”uudistus viedään maaliin asti suurten kaupunkien kapinoinnista huolimatta”. Arvoisa ministeri Orpo, onko teidän mielestänne [[Puhemies koputtaa]] suurten kaupunkien perusteltu huoli ihmisten palveluista [[Puhemies: Aika!]] ja ihmisten turvallisuudesta pahaista kapinointia?
Arvoisa puhemies! Meille on tullut paljon viestintää myös täältä Uudenmaan ja Helsingin puolelta. Kuuntelemme kyllä niitä viestejä, ja esimerkiksi kehysriihessä otimme näitä viestejä huomioon ja otimme sieltä huomioon kannanoton, jossa todettiin, että palvelutarpeen muutoksiin tulisi paremmin varautua vuoden 2020 rahoituksessa sekä myös katsoa sitä, mitä ne muutoskustannukset ovat. Mutta samalla haluan todeta sen, että kyllähän sekä Helsingin vaalipiiristä että myös Uudenmaan vaalipiiristä valitut edustajat tässä salissa ovat koko Suomen kansan edustajia. He vastaavat lainsäädännöstä koko Suomea ajatellen, ja tämä sote- ja maakuntaratkaisu, joka meillä on täällä juuri päätettävänä, on nimenomaan kansallinen ratkaisu. Ja se johtuu juuri siitä, että perustuslakivaliokunta viime vaalikauden lopulla antoi sellaiset reunaehdot, että meidän pitää tehdä kansallinen ratkaisu.
Arvoisa puhemies! Eduskunta on hyvin vaativassa tilanteessa, sillä meillä on käsittelyssä vuosisadan uudistus, ja paljon toiveita on laskettu tämän uudistuksen varaan. Kyllä on kaikkein keskeisintä, että me voimme kaventaa hyvinvointieroja ja lisätä ihmisten terveyttä, parantaa mahdollisuutta päästä lääkäriin ja saada hoitoa, pitää huolta siitä, että ketään ei jätetä. Siksi eduskunta on hyvin paljon vartijana. Meiltä kaikilta odotetaan, että teemme sen työn, minkä perustuslakikin takaa. Eli käytännössä eduskunnan käsissä on nyt sote- ja maku-uudistus, ja teemme hyvin paljon työtä koko ajan, että tämä uudistus tässä talossa tulee käsitellyksi asianmukaisella tavalla. Toivon, että sosiaali- ja terveysvaliokunta voisi saada työrauhan. Mitä te ajattelette tästä toiveesta, hallitus?
Arvoisa puhemies! Kyllä me annamme kaikille valiokunnille työskentelyrauhan, ja toivon, että rauhanomaisesti ja eduskunnan hyviä perinteisiä tapoja noudattaen valiokunnat käsittelevät ja saavat rauhassa käsitellä tätä ja kuulla asiantuntijoita — joita on pyydetty ja jo kuultu satoja. Eli eduskunta ottaa sen ajan kuin eduskunta tarvitsee. Mutta toisaalta tämä on iso uudistus ja se pitää kohtuullisessa ajassa myöskin saada täältä eduskunnasta ulos. Edustaja Kiuru otti hyvin esille juuri ne asiat, miksi sote-uudistusta tehdään. Se perimmäinen syy oli ennen kaikkea se, että ihmiset eivät ole päässeet Suomessa lääkäriin. He eivät ole päässeet hoitoon, vaan he ovat olleet jonoissa. Tästä me olemme lukeneet muun muassa viime päivinä esimerkkejä Helsingistä, miten täällä on erittäin pitkiä jonoja ja vaikeuksia päästä terveyskeskuksiin, jotka eivät toimi. Me olemme tehneet tätä uudistusta siksi, että me tiedämme, että tulevaisuudessa kulut kasvavat huikeaa tahtia, jos mitään ei tehdä. Jos me emme tee uudistusta, [[Puhemies koputtaa]] silloin me joudumme leikkaamaan ihmisten palveluista. Minä uskon, että tämä uudistus, tämä kokonaisuus, on toimiva kokonaisuus.
Arvoisa puhemies! Tulevat maakuntapäättäjät ovat kovan paikan edessä. Kaikki arvioivat maakuntien talouden olevan kuralla jo heti, kun maakunnat tulevat aloittamaan, ja tämä herättää kyllä syvää huolta. Nyt on päätetty, että rahaa halutaan laittaa tilaaja—tuottaja-mallin hallinnointiin sen sijaan, että rahaa laitettaisiin kasvavaan palveluntarpeeseen. Esimerkiksi syöpätautien määrän arvioidaan kasvavan 2020—2030‑luvun aikana yli 75‑vuotiaiden osalta neljänneksellä — siis syöpätautien määrän. Myöskin kustannusten arvioidaan väestön ikääntymisen vuoksi nousevan 1,7 prosenttia. Jos näihin ei pystytä vastaamaan, koska talous on jo kuralla, tämä tarkoittaa väistämättä leikkauksia tai asiakasmaksujen korotuksia. Arvoisa ministeri, eikö olisi reilua kertoa, että näihin säästöihin joudutaan?
Arvoisa puhemies! Tällä hetkellä sosiaali- ja terveyspalveluista Suomessa vastaavat useat sadat eri toimijat julkisilla varoilla, ja julkisilla varoilla toteutetaan myös jatkossa palvelut. Ero on vain siinä, että nykyisestä mallista siirrytään yhden vastuutahon malliin. Mainitsemanne esimerkit, edustaja Salonen, ovat juuri niitä puhuttelevia syitä, miksi uudistus tehdään. Oma huoleni on koko tämän matkan ajan liittynyt ennen kaikkea siihen, miten vahvistamme peruspalveluita ja kaikkien mainitsemienne ongelmien havaitsemista riittävän ajoissa. Nykyinen järjestelmä, jossa erikoissairaanhoito on voinut kulkea omia latujaan ja lähettää laskuja potilaidensa kotikuntiin, ei ole ollut omiaan vahvistamaan sitä, että asioihin puututtaisiin vaikuttavalla tavalla ja ajoissa. Sen vuoksi tämä uudistus nimenomaan tarvitaan, vahvistaaksemme niitä järjestäjiä. Ei rahojen ja yhteisten varojen niukkuus liity tähän uudistukseen vaan vanhenevaan väestöön, jonka me olemme luvanneet hoitaa kunnolla, [[Puhemies koputtaa]] ja työikäisen väestön vähenemiseen.
Arvoisa puhemies! Ministeri otti juuri esille sen, että olemme luvanneet hoitaa ikäihmiset kunnolla. Itse saan paljon palautetta siitä, että kaikki eivät halua olla kotona mahdollisimman pitkään. Se on hyvä fraasi silloin, kun ihminen sitä itse haluaa. Mutta kukaan meistä ei voi päättää ikäihmisen subjektiivista kokemusta. Jos vanhus haluaa laitokseen, niin se paikka pitää järjestää. Ja tämä on sellainen asia, että me emme saa puhua totuutena sitä, että kaikki ihmiset haluavat olla mahdollisimman pitkään kotona, jos he siihen kykenevät, koska se on vain osittain totta. Miten hallitus aikoo vastata tähän? Sitten asiantuntijoiden mukaan sote-menojen säästöpotentiaali valinnanvapaudessa on nolla. Miksi te niin itsepintaisesti ajatte tätä valinnanvapautta, kun säästöjä sieltä ei ole saatavissa?
Arvoisa puhemies! Kysymyksenne jälkimmäiseen osaan: Valinnanvapaus on iso toiminnallinen muutos osana järjestelmää, jossa muun muassa mainitsemiinne ikäihmisten palveluihin, niin kotona kuin vaikkapa tehostetussa palveluasumisessa, tulee jatkossa aivan varmasti enemmän vahvuudeksi laatu ja ihmisten oman äänen kuuluminen ja sitä kautta vaikuttavuus ja laadun vaikuttaminen siihen, minkälaisia palveluita ikäihmisille jatkossa tuotetaan. Mitä tulee edustajan kysymykseen siitä, hoidetaanko jatkossa kaikki kotona: Totta kai meillä on jatkossakin palveluasumista, tehostettua palveluasumista ja vanhainkotejakin. Mutta kyllä, rohkenen sanoa täältä, että pidän sitä suuntaa oikeana, että laitos, niin kuin me ymmärrämme sen sellaisena paikkana, jossa ei ole vaikkapa omaa yksittäistä huonetta tai minkäänlaista kokemusta kodinomaisuudesta, ei voi olla kenenkään, ei ikäihmisenkään, pysyvä asumisen muoto. Kodin ja laitoksen väliin mahtuu paljon vaihtoehtoja, [[Puhemies koputtaa]] joita jatkossa turvataan.
Arvoisa rouva puhemies! Kyllä meillä kaikilla on tietysti yhteinen huoli siitä, miten saataisiin terveyseroja kavennettua, mutta vakava on tämä tilanne, jossa asiantuntijat sanovat, että hallituksen valitsema rahoitusmalli tulee toimimaan niin, että sote-keskuksilla on vahva intressi siirtää kalliit potilaat maakuntien hoidettavaksi. Asiantuntijat sanovat myös, että kunnilla ei tule olemaan intressiä panostaa väestön terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseen, koska se ei näy mitenkään kuntien rahoituksessa. Asiantuntijat sanovat myös, että palveluiden välinen yhteistyö, tämä integraatio, tulee heikentymään nykyisestä. Viime kaudella laskettiin, että jos Eksoten alueella, Etelä-Karjalan alueella, oleva hyvin integroitu palvelumalli oltaisiin ulotettu koko maahan, sillä oltaisiin saatu 2,6 miljardin euron säästöt. Mutta nyt hallitus hajottaa integraation elikkä heikentää sitä nykyisestä. [[Puhemies: Kysymys!]] Tämä tarkoittaa sitä, että... Oletteko siis ymmärtäneet, että mitään säästöjä ei tule, kun te hajotatte tämän integraation, estätte sen toteutumisen [[Puhemies: Aika!]] tällä valinnanvapausmallilla?
Pysytään kaikki 1 minuutissa.
Arvoisa puhemies! Teen parhaani. — Kysymyksenne, edustaja Alanko-Kahiluoto, oli kolmiosainen. Hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen vastuut kunnille ovat lakisääteisiä, ja esimerkiksi itse kaupunkipäättäjänä ajattelen, että kaiken sen, mistä kaupunki tai kunta asukkaidensa osalta päättää, pitää perustua pyrkimykseen mahdollisimman suureen hyvinvointiin ja sellaisiin seikkoihin, jotka vaikuttavat ihmisten hyvinvointiin ja onnellisuuteen, niihin reunaehtoihin, mitkä ihmisten elämän hyviä edellytyksiä rakentavat vaikkapa asumisessa tai vapaa-ajan palveluissa. Toinen kysymyksenne liittyi valinnanvapauteen ja siitä maksettaviin korvauksiin. Niistäkin täällä kyselytunnilla on keskusteltu useampaan otteeseen. Korvausmalli ei ole yksinkertainen. Sen näemme naapurimaasta, variaatioita Ruotsissakin asiasta on useita. Suomessa lähdetään liikkeelle mallista, joka perustuu vahvaan perustaan listautuvasta asiakkaasta ja potilaasta, ja kermankuorintaa tältä osin pystytään välttämään. Mitä tulee integraatioon, minun näkemykseni mukaan suurimmassa osassa suomalaisista [[Puhemies koputtaa]] terveyskeskuksista ei tällä hetkellä sitä ole turvattu sillä tavoin kuin tulevassa [[Puhemies: Aika!]] sote-keskuksessa on.
Arvoisa puhemies! Sote-uudistus on tämän eduskunnan tärkein uudistus. Nykyjärjestelmän ongelmat ja haasteet kasvavat. Tarvitaan tulevaisuuteen suuntautuva uudistus, jotta palvelut voidaan turvata. Uudistusta on valmisteltu vuosikausia, täälläkin viime keväästä asti. On erilaisia mielipiteitä hyvinkin eri suunnilta, mukaan lukien pääkaupunkiseudulta, missä kuitenkin kaikkien kolmen kaupungin valtuustossa oli erilaisia mielipiteitä ja äänestettiin. Asiantuntijoita on kuultu viime keväästä asti. Joskus työ on saatava valmiiksi ja päästävä itse toteutukseen. Maakunnissa ollaan jo valmiita toteutukseen, ja kysyisinkin ministereiltä, voisivatko ministerit palauttaa mieleen nyt, mikä on se aikataulu, jolla päästäisiin sitten toteutukseen maakunnissa.
Arvoisa puhemies! Edustaja osui kyllä siinä nappiin, kun viittasi sinne maakunnissa tehtyyn työhön myös, mitä siellä on tehty tässä viimeisen puolentoista vuoden aikana. Sieltä maakuntien valmistelijoilta on vain yksi viesti tälle talolle: viekää vihdoin päätökseen. [[Välihuutoja vasemmalta]] Meillä on nytten kuudes hallitus tekemässä viidettä mallia, ja kieltämättä tästä on suuri odotus, että tämä saadaan nyt valmiiksi ja tehtävien siirrot voivat alkaa 1.1.2020. Maakuntavaltuustoille tulee jättää riittävästi aikaa näitten perustavanlaatuisten päätösten tekemiseen ensi vuoden aikana. Sitten haluan vielä todeta tästä integraatiosta edustaja Alanko-Kahiluodon osalta: Tekin varmaan tunnette Oulusta tehdyn tutkimuksen, joka kertoo siitä, että Oulun kaupungissa asuvien osalta 10 prosenttia sote-palvelujen käyttäjistä kuluttaa 80 prosenttia sote-menoista. Jos me onnistumme uudistuksen myötä [[Puhemies: Aika!]] tässä integraatiossa paljon palveluja käyttävien osalta, niin se on todella tärkeää.
Arvoisa rouva puhemies! Peruin jo puheenvuoroni, koska se asia täällä jo aiemmin kysyttiin, mutta nyt, kun näin hyvässä ajankohdassa saan puheenvuoron, käytän sen toki. Mielelläni kuulen ministeriltä arviota siitä, kun nyt puhutaan paljon tästä kaupunkiseutujen ja suurten kaupunkien kapinasta, mitenkä näette sen, pystyttekö te sovittelemaan joillakin tavoin niin, että suuret kaupungit pystyvät olemaan tässä prosessissa niin mukana, että me siellä Nakkilassa voimme turvallisin mielin olla mukana tässä ja täydellä teholla, vaikka maakuntavaltuustossa varmasti tulee olemaankin enemmän poliittisia päätöksentekijöitä Porista. Ulottuuko tämä ohjaavuus niin, että kaupunkiseutujen reuna-alueilla olevat kunnat eivät joudu olemaan hädissään sen suhteen? Ja sitten: pystyttekö turvaamaan suurille kaupungeille heidän jo nyt hyvät edellytyksensä tuottaa sosiaali- ja terveyspalveluita?
Arvoisa puhemies! Kiitos hyvästä kysymyksestä. Oman arvioni mukaan, jota myös tukee se faktapohja, jolla tulevia maakuntia on arvioitu, meillä on hyvin suuria eroja sekä maakuntien välillä että myös maakunnissa kuntien välillä. Ei ole sanottua, että aina ne suurimman keskuskaupungin käytänteet järjestää palveluita olisivat parhaita potilaan kannalta tai asiakkaan kannalta — eivätkä ne aina ole myöskään tehokkaimmalla, halvimmalla ja järkevimmällä tavalla järjestettyjä. Maakunnan idea onkin juuri siinä, että voidaan siitä omalta lähialueelta, oman maakunnan kokoiselta alueelta, poimia palveluiden käyttäjän kannalta parhaat käytänteet. Mitä tulee suurten kaupunkien rooliin, olen ollut hyvin iloinen siitä, että suurimmat Suomen kaupungit ovat antaneet monia osaajiaan ja heidän työpanostaan, sote-ammattilaisten ja ‑johtajien työpanosta, sen tulevan maakunnan valmisteluun. Minulla esimerkiksi ei ole huolta Uudenmaan tulevista tehtävistä ja maakunnan suoriutumisesta erityisesti juuri siksi, että täällä on valtava osaajien joukko laittanut kaikki panoksensa nykytyön lomassa sen synnyttämiseen, että uusi maakunta voisi aloittaa 2020, [[Puhemies koputtaa]] jos eduskunta siihen vain päätöksen tekee.
Pysytään minuutissa.
Arvoisa puhemies! Maakunnissa työ on hyvin pitkällä siinä, miten sote-uudistus ja maakuntauudistus tosiaan tarvitsee tehdä. Satakunta on siitä hyvä esimerkki, siellä on tehty paljon töitä ja ollaan tosi pitkällä. Tämä sama viesti kuuluu useista muista maakunnista. Minä olen hieman huolissani siitä, että tämmöiset isot kannanotot siitä, että tämä on huonoa ja tämä voisi muuttua ja kaatua ja niin edespäin, pysäyttävät sen hyvän työn, mitä maakunnissa tehdään. [[Välihuutoja]] Eli tämä huoli on minulla ja useilla muilla. Onko tämä huoli teillä vastaava, ja voitteko rohkaista ja kannustaa jatkamaan sitä hyvää työtä, mitä muun muassa Satakunnassa tehdään?
Arvoisa puhemies! Ensinnäkin haluan todeta, että juuri tänä päivänä siellä Satakunnassa, Porissa, on kaiken kaikkiaan kahdeksasta ministeriöstä virkamiehiä tekemässä tätä vuorovaikutusta ja myös katsomassa yhdessä sitä, miten Satakunnassa mennään eteenpäin. Itse asiassa alivaltiosihteeri Päivi Nerg käy tämän joukon kanssa kaikki maakunnat läpi, ja se on erittäin tärkeää, koska me tarvitsemme myös valtioneuvoston puolella, ministeriöissä, tietoa siitä, miten käytännössä lakeja ajatellaan viedä siellä eteenpäin. Ja uskallan tässä yhteydessä sanoa, että pidän myös niitä muutosvalmistelijoita, joita on kaiken kaikkiaan kokopäivätoimisesti koko maassa noin 700 eri maakunnissa, todellisina laaja-alaisina, monialaisina osaajina arvioimaan sitä, mikä tämän lainsäädännön käytännön toteutus tulee juuri heidän maakunnassaan olemaan. Tällaista vuorovaikutusta me tarvitsemme. Ja kuten totesin jo hetki sitten, niin siellä on odotus, että me pystymme täällä myös tekemään päätöksiä.
Arvoisa puhemies, värderade talman! Onko todella niin, että pääkaupunkiseutu on herännyt liian myöhään, kun olemme, kaupungit täällä, antaneet kymmeniä lausuntoja tästä uudistuksesta, joissa ollaan kritisoitu montaa eri kohtaa, mutta niitä kohtia ei vain ole otettu huomioon tässä lakiehdotuksessa? Kaupungit ovat esimerkiksi ottaneet esille useita asioita, jotka uudistuksen myötä vaarantavat niiden toimintaa ja tämän nopean toimeenpanon takia myöskin potilasturvallisuutta. Uudenmaan demokratiavaje tulee olemaan huomattava. Yksi maakuntavaltuutettu tulee Uudellamaalla edustamaan 17 000:ta asukasta, kun esimerkiksi Keski-Pohjanmaalla vain vähän yli 1 000:ta asukasta. Arvoisa ministeri, onko tässä tapahtunut laskuvirhe, vai mikä on tämän tarkoitus?
Arvoisa puheenjohtaja! Ensinnäkin haluan todeta, että pääkaupunkiseudun neljällä kaupungilla oli lähes vuoden ajan, vuoden 2015 lopusta vuoden 2016 loppuun saakka, mahdollisuus tehdä myös erillisratkaisuja, ja sellainenhan tehtiinkin soten puolelta, mutta siitä todettiin valmistelussa virkamiesten ja valtiosääntöoppineitten osalta, että se ei ole perustuslain mukainen — ei ollut riittäviä perusteita tehdä erillistä kuntayhtymämallia nimenomaan sotessa. Mutta sitten tähän demokratiakysymykseen. Voin sanoa edustajalle, että olen sitä paljon myös itse miettinyt koko Uudenmaan osalta. Tämä on todella iso maakunta kaiken kaikkiaan, ja aina välillä on väläytetty sitä, että jospa tämä jaettaisiin kahtia. Mutta sitten jos tämä jaettaisiin, maakunta, jolla on oma, yhteinen järjestämisvastuu, niin vaalipiirien edustajat edustaisivat sitten niin kuin omaa vaalipiiriään. Sen takia on parempi minun mielestäni, että maakuntapäättäjät edustavat koko maakuntaa ja huolehtivat [[Puhemies koputtaa]] koko maakunnan palveluista.
Arvoisa puhemies! Nyt kun ollaan oikeasti parantamassa perusterveydenhuoltoa, sitä ihmisiä lähimpänä olevaa perusterveydenhuoltoa, [[Välihuutoja vasemmalta]] nousee suuri vastustus ja suoranaista ihmisten pelottelua. Ihmettelenkin, miksi. Suomella on vastuu turvata kaikkien sosiaali- ja terveyspalvelut, kaikkien asukkaiden, myös kaikkein heikoimpien ihmisten ja niitten, jotka nyt ovat jonossa eivätkä pääse lääkäriin. Sote-muutos tulee parantamaan hoitoonpääsyä myös Uudellamaalla. Kun muun Suomen sosiaali- ja terveydenhuolto siirtyy leveämmille harteille, se tulee olemaan myös Uudenmaan asukkaiden etu. Eikö näin, ministeri Saarikko?
Arvoisa puhemies! Tämä kysymys innoittaa omaa pohdintaani ja rohkaisee siltä osin teitä kaikkia kansanedustajia tutustumaan siihen puolueettomaan asiantuntija-arvioon, joka Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen johdolla on tehty joka ikisestä Suomen alueesta. Kaikki 18 maakuntaa on käyty läpi ja arvioitu niiden tilanne nykyisten peruspalveluiden, erikoispalveluiden, väestörakenteen osalta ja myös arvioitu sitä, miten kustannustehokkaasti palveluita nykyään voidaan järjestää. Tuon arvion perusteella käy ilmi muun muassa, että Uudellamaalla — joka on nyt uudistuksen yksi voimakkaimpia kritisoijia pääkaupunkiseudun kaupunkien toimesta — on Suomen tervein, nuorin ja parhaiten toimeentulevin väestö. [[Vasemmalta: Vielä!]] Tästä näkökulmasta on hyvä huomioida, että huoli peruspalveluista ja niiden toteuttamisesta vahvemmilla harteilla on ehkä sittenkin jossain muualla päin Suomea, ja siksikin tämä uudistus tarvitaan.
Kolmella eduskuntaryhmällä oli niin ikään sosiaali- ja terveydenhuoltouudistus kysymyksenä. Otetaan heidän edustajiensa puheenvuorot. — Ensimmäisenä edustaja Uotila.
Arvoisa rouva puhemies! Minä kehottaisin ministeri Saarikkoa ja erityisesti ministeri Orpoa tutustumaan tänään jätettyyn valtiovarainvaliokunnan erittäin kriittiseen lausuntoon sosiaali- ja terveysvaliokunnalle sotesta — tai vielä mieluummin, jos malttaisitte tutustua myöskin opposition yksimielisesti jättämään yhteiseen eriävään mielipiteeseen. Valiokunta on erittäin huolissaan sote-ratkaisuun sisältyvistä epävarmuustekijöistä, riskeistä, taloudellisista seurauksista ja vaikutuksista, ja sellaisia ennusteita, mitkä normaalisti liittyvät suuriin uudistuksiin, arvioita, emme ole pyynnöstä huolimatta kuukausien aikana saaneet. Eilen, sen jälkeen kun valiokunta oli käynyt jo ensimmäisen keskustelun mietinnöstä, teidän oma valtiosihteerinne, kansliapäällikkö, lähetti vielä pitkän paperin, jossa yritti muuttaa mustan valkoiseksi mutta totesi myös sen, että valinnanvapauteen ei sisälly kustannusten säästöpotentiaalia eikä säästömahdollisuutta. [[Puhemies: Kysymys!]] Mitä järkeä on pitää kiinni valinnanvapaudesta, jolla ei tule säästöä mutta joka vaarantaa palvelut?
Arvoisa puhemies! Edustaja Uotila, te olette nyt ymmärtänyt tämän valinnanvapauden väärin,
Täydellisen väärin!
aivan väärin. Valinnanvapaus... [[Välihuutoja vasemmalta]] — Ei, ei valinnanvapaus ole säästötoimi. — Valinnanvapaus rakennetaan siksi, että ihmiset pääsevät hoitoon, mihin he eivät tänä päivänä pääse. Tänä päivänä ihmiset ovat jonossa; valinnanvapauden myötä meille syntyy sote-keskuksia, joista osa on julkisia ja osa yksityisiä tuotantolaitoksia, ja ne ovat lähipalvelu. Menkää Kiuruvedelle katsomaan sote-palvelukokeilua, jossa ollaan erittäin tyytyväisiä siihen, miten valinnanvapaus toimii: lääkäriin pääsee, ja laatu on ollut hyvää. Valinnanvapaus on siis täsmätoimi perustasolle, ja se oli suurimpia ongelmia, kun tähän uudistukseen lähdettiin. Se saa jopa maksaa, että ihmiset pääsevät nopeammin hoitoon. [[Välihuutoja sosiaalidemokraattien ryhmästä]] Luulisi sen teille sopivan, yleensä tämäntyyppiset asiat ovat teille mieleisiä.
Myös perussuomalaisten eduskuntaryhmällä oli aiheeseen liittyvä kysymys. — Edustaja Juvonen.
Arvoisa rouva puhemies! Arvoisa ministeri Orpo, te syleilitte maailmaa sillä, mitä te äsken sanoitte. Minä kysyn teiltä: Valinnanvapaus ei sovellu yhtäläisesti kaikille asiakasryhmille. ”On esimerkiksi näyttöä siitä, että valinnanvapausjärjestelmä sopii huonosti heikon toimintakyvyn omaavien kotihoidon asiakkaiden tarpeisiin vastaamiseen.” Mistä on tämä lause? Se on valinnanvapauslakiesityksestä sivulta 155. Se, joka kirjoitti tämän lauseen, jätti tähän esityksen pienen viestin. Ja on hienoa, että me perussuomalaiset olemme sen sieltä kaivaneet teille, jotta tekin sen muistatte ja tiedätte. Te haette sotesta 3 miljardin säästöjä, ja nyt on tullut viimeisin tieto, että valinnanvapaus tuo nolla säästöä. Mistä te haette ikääntyneistä ja vanhuksista ne säästöt? Millä pienituloinen vanhus valitsee ja saa sen tulevan palvelun, kun asiakasmaksut nousevat? Asiakasseteli on... [[Puhemies: Kysymys!]] — Minä kysyinkin juuri, millä ihmeellä te hoidatte sen, että vanhus saa sen hoidon ja palvelut paranevat.
Arvoisa puhemies! On aivan totta, että esityksessä on arvioitu hyvin tarkkaan ja avoimesti valinnanvapauden moninaisia vaikutuksia. On myös käyty läpi sitä, että valinnanvapaus ei ensinnäkään tule osaksi kaikkia sote-palveluita, toisin kuin tästä keskustelusta voisi päätellä. Toisekseen voi olla myös valitsematta, sekin on osa mahdollisuutta valita. Kolmannekseen lakiin on kirjoitettu velvollisuus, erityiset pykälät, tukea valinnan tekemistä sellaisille ihmisille, jotka ovat syystä tai toisesta heikommassa asemassa tai alentuneella toimintakyvyllä. Mitä tulee tähän kokonaisuuteen ja mahdollisuuteen valita, tässä keskustelussa unohtuu, että valinta ei aina tapahdu yksityisen ja julkisen palvelutuottajan välillä, vaan sen voi tehdä myös julkisten palvelutuottajien välillä eri sote-palveluiden osassa. Ja tämä kaikki kytkeytyy tiiviisti siihen, [[Puhemies koputtaa]] että kysymys on palveluiden parantamisen pyrkimyksestä.
Myös kristillisdemokraattinen eduskuntaryhmä haluaa tästä esittää kysymyksen. — Edustaja Räsänen.
Arvoisa puhemies! Kansanedustajat joutuvat vertailemaan, kumpi on pienempi riski: monella tavoin puutteellisen sote- ja maakuntauudistuksen hyväksyminen ja myöhempi korjailu vai esityksen hylkääminen nyt ja työn käynnistäminen sitten seuraavalla kaudella. Erityinen huoli tässä liittyy laajan valinnanvapauden aiheuttamiin kustannusriskeihin ja toisaalta jo nykyisin integroitujen palvelujen pirstoutumiseen. Kysynkin: Mikäli valinnanvapautta koskeva lainsäädäntö myöhemmin uuden eduskunnan toimesta kumottaisiin tai sitä jollakin tavalla rajattaisiin, mitkä olisivat vaikutukset? Syntyisikö kansainvälisiltä terveysyrityksiltä mahdollisia vahingonkorvausvaatimuksia sopimusten purkautumisen myötä?
Arvoisa puhemies! Tähän kysymykseen jouduin vähän vastaamaankin viime viikolla ollessani tarkastusvaliokunnan kuultavana. Sanoin siellä sillä tavalla, että tätä juuri emme ole pohtineet. [[Välihuutoja]] — Emme tietenkään ole, kannattaa nyt kuunnella. — Emme ole pohtineet sitä, mitä tapahtuisi, jos joku lähtisi kumoamaan esitystämme. Hallituksen esitys kun tuodaan eduskuntaan, niin lähtökohtana on, että hallituksen esitys, kun se täällä hyväksytään, on voimassa olevaa lainsäädäntöä. Siitä lähdetään. [[Välihuutoja]] Mutta olemme myös toimittaneet valiokuntaan, jonka jäsen taitaa myös edustaja Räsänen olla, sellaisen lyhyen muistion, jossa todetaan, että kun maakunnalla on myös se päätöksentekovalta ottaa niitä valinnanvapaustuottajia, hyväksyä tai hylätä, niin se ei aiheuttaisi korvausvelvollisuuksia. Tämä on lyhyesti sanottuna sen muistion tiivistelmä. Mutta emme todellakaan lähde siitä, että tätä lähdetään kumoamaan, [[Välihuutoja]] vaan totta kai sitä viedään eteenpäin ja se on voimassa olevaa lainsäädäntöä.
Ja vielä myöskin ruotsalaisella eduskuntaryhmällä oli sote-asioihin liittyvä kysymys. — Edustaja Henriksson.
Ärade talman! I Helsingforsregionen håller de lokala beslutsfattarna stormöten där man kräver att vård- och landskapsreformen ska stoppas. Frågan är om regeringen verkligen kan köra över Nyland med 1,7 miljoner invånare.
Arvoisa puhemies! Ensinnäkin totean sen, että meillä on koko tämän uudistuksen ajan ollut erittäin avoin tiedotuslinja. Aivan sieltä vuodesta 2015 lähtien olemme alueuudistus.fi-sivustolla julkistaneet aina kaikki esitykset — myös keskeneräiset esitykset — reformiministeriryhmästä, ja sieltä löytyy paljon tietoa. Mutta sitten totean sen, että alueuudistus.fi on raskas sivusto ja on kyllä tarkoitettu enimmäkseen ehkä kansanedustajille, asiantuntijoille ja niille, jotka hakevat syvällisemmin tietoa. Tässä kohtaa olemme arvioineet muutama kuukausi sitten, että me tarvitsisimme myös entistä enemmän kansalaisviestintää eli kansalaisille suoraan tehtyä viestintää. Sen vuoksi alkuvuodesta — tai olisiko ollut ehkä maaliskuussa — julkistettiin tämä omamaakunta.fi-sivusto. On aina makuasia, pitääkö joku viestintää mielikuvamainontana vai asiallisena mainontana, mutta minä pidän tärkeänä, että meillä on viestintää myös tavallisille kansalaisille suoraan.
Seuraava kysymys, vihreä eduskuntaryhmä, edustaja Järvinen.
Arvoisa rouva puhemies! Anna-Maija Tikkanen on tällä viikolla antanut kasvot kaikkein vaikeimmassa asemassa oleville suomalaisille työttömille — rohkea teko. Hän on antanut kasvot pitkäaikaissairaille, joiden on kaikkein vaikeinta saada työtä, ja juuri näitä työttömiä hallitus on kohdellut erityisen kaltoin. Heidän työttömyysturvaansa on leikattu, sen tasoa on leikattu, ja aktiivimallin leikkurikin toimii kaikkein automaattisimpana juuri näitä työttömiä kohtaan. Ja, rouva puhemies, näitä työttömiä on paljon. Työ‑ ja elinkeinoministeriön oman laskelman mukaan jopa puolet työttömistä kaipaa enemmän sosiaali‑ ja terveyspalveluita kuin varsinaisia työllisyyspalveluita. Siksi kysyn, työministeri Lindström: mitä ja millaisia toimia te aiotte tehdä helpottaaksenne juuri näiden työttömien asemaa ja tilannetta?
Arvoisa rouva puhemies! Hyvä, asiallinen kysymys, ja vastaan siihen asiallisesti. Eli yhdessä sosiaali‑ ja terveysministeriön kanssa me olemme riihessä päättäneet muun muassa siitä, että nyt selvitetään tämän työttömyyden rakennetta, koska ollaan tunnistettu se. Ja se palaute, joka kentältä tulee, on sellaista, että joka alueella työttömien joukossa on ihmisiä, jotka eivät kuulu työvoimapalveluiden piiriin vaan kuuluvat johonkin muuhun eli muun muassa sosiaalipalveluiden piiriin. Tämä täytyy selvittää ensiksi, jotta voidaan sitten päättää niistä toimenpiteistä, mitä heille tehdään. Tämä työ on käynnistetty. Raija Kerätär ja Tuija Oivo selvittävät tätä ja sen jälkeen tekevät toimenpide-esityksiä, joihin sitten hallitus reagoi. Eli me olemme tunnistaneet tämän ongelman, ja ilman muuta tähän tartutaan.
Pyydän nyt niitä edustajia, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä, ilmoittautumaan painamalla V-painiketta ja nousemalla seisomaan. — Edustaja Järvinen jatkaa.
Arvoisa rouva puhemies! On ilman muuta hyvä, että selvitetään, mutta näillä ihmisillä on hätä, ja se hätä on tänään. Hallitus on tehnyt monia toimia juuri heidän asemansa heikentämiseksi: Terveydenhuollon asiakasmaksuja on korotettu, lääkekattoja on korotettu, diabeteslääkkeiden korvauksia on leikattu. Sote-uudistus uhkaa purkaa työttömien palvelut, joita Kela, kunnat ja TE-toimistot tuottavat yhdessä. Samaan aikaan hallitus on itse arvioinut pelkän aktiivimallin ajavan yhä useampia pitkäaikaistyöttömiä toimeentuloluukulle, mistä on kaikkein vaikeinta nousta. Eikä tässäkään vielä kaikki. Hallitus on vähentänyt ammatillisen työvoimakoulutuksen rahoitusta jyrkästi, peräti 75 prosenttia, eli vain neljännes siitä on jäljellä. Mikä on nyt hallituksen viesti Anna-Maija Tikkaselle ja hänen kaltaisilleen työttömille, joilla ei näy toivoa paremmasta?
Arvoisa puhemies! Ylipäätään siis työvoiman yhteispalveluita, TYP-palveluita, joissa siis on tätä monialaista palvelua, tulevaisuudessakin on tarjolla tässä kasvupalvelu-uudistuksessa, eli niitä ei olla lakkauttamassa. Niitten tarve on tunnistettu. Pitää muistaa, että työttömyyden laskun tässä mennessä eteenpäin myös pitkäaikaistyöttömyys on laskenut merkittävällä tavalla, yli 120 000:sta noin alle 90 000:een. Heitä on vielä liikaa, ja me olemme tunnistaneet sen, että me olemme lähestymässä rakenteellisen työttömyyden rajaa eli sellaista rajaa, että nämä palvelut, joita meillä nyt on tarjolla työvoimapuolella, eivät riitä, ja sen takia tarvitaan sosiaalisia palveluja ja muita yksilöllisempiä palveluita. Tiedän, että tämä ongelma on tässä ja nyt, mutta hallitus on tehnyt toimenpiteitä ja koko ajan seuraa tätä tilannetta ja tekee tarvittaessa myös uusia päätöksiä, jotta voitaisiin vastata tämän esimerkin mukaisen henkilön ongelmiin.
Arvoisa puhemies! Ensimmäisen uuden päätöksen pitäisi olla se, että aktiivimallissa aktiivitoimenpiteeksi kelpaavat esimerkiksi Kelan kuntoutus ja terveydelliset toimenpiteet. Se purisi suoraan tähän kohderyhmään. Nyt he ovat kuntoutuksessa mutta he menettävät rahansa sen vuoksi, että aktiivimalli on niin kohtuuton. Me kaikki tunnistamme sen, että on ihmisiä, jotka tarvitsevat sekä työvoimapalveluja että sosiaali- ja terveyspalveluja. Iso huoli on se, että tässä koko maakuntauudistuksessa ja sote-uudistuksessa käy niin, että työttömän terveystarkastukset ovat jatkossa suoran valinnan piirissä, kuntoutus on setelin varassa, aikuissosiaalityö on sote-liikelaitoksessa, osa palveluista voi olla henkilökohtaisen budjetin puolella, ja sitten pistetään työvoimapalvelut markkinoille. Miten te tässä luotte integraatiota, kun TYP-lakia ollaan purkamassa?
Arvoisa puhemies! Edustaja Filatov kuvasi sellaisen skenaarion, jossa mikään taho ei tietäisi, mitä toinen tekee, ja sellaisen tilanteen, jossa tieto ei kulkisi ja jossa kukaan ei katsoisi asiakasta tai potilasta, tätä samaa henkilöä, samasta suunnasta.
Sehän on nykytilanne!
Oma arvioni on, että kuvasitte paljolti myös sellaisen maiseman, joka on tämän päivän palvelujen nykytila. Täällä opposition keskuudessa aika epäkiitollista suosiota nauttiva sote-maakuntauudistus voi minusta ihan vilpittömästi katsoen olla suuri vahvuus nimenomaan pitkäaikaistyöttömän kannalta. Kun samassa vastuutahossa on yhteinen intressi siitä pitkäaikaistyöttömästä, sekä hänen sosiaalipalveluistaan, hänen terveydestään että työllistymisestään ja siihen liittyvästä tuesta, olen aivan varma, että se on pohjimmiltaan asiakkaan etu ja siinä toteutuu se aiemmissakin keskusteluissa esiin nostettu integraatio. Ajattelen tästä tilannearvion toisin kuin edustaja Filatov.
Arvoisa puhemies! Sain yhteydenoton keski-ikäiseltä työttömältä. Hän oli saanut enimmäisajan sairauspäivärahaa, ja vaikka hän oli edelleen työkyvytön, niin hän saadakseen edes jotain etuutta ilmoittautui työvoimatoimistoon työttömäksi työnhakijaksi. Hän sai työttömyysturvaa mutta aktiivimallin perusteella alennettuna. Tällaisia työttömiä on hyvin paljon. Eli sama henkilö saadakseen työttömyysturvaa ilmoittautui työkyvyttömänä työvoimatoimistoon, mutta hänen työttömyysturvaansa alennettiin, kun hän ei kyennyt täyttämään edes aktiiviehtoa. Onko tämä johdonmukaista, arvoisa ministeri?
Arvoisa rouva puhemies! Totta kai me olemme tunnistaneet jo alusta saakka, että aktiivimallissa on täydentävien toimenpiteiden tarvetta, ja sitähän me olemme tehneet. Me seuraamme, kuuntelemme tätä palautetta ja tarvittaessa teemme kuten eduskunta on edellyttänyt meiltä. [[Markus Mustajärven välihuuto]] — Kyllä. Tämä viesti on tullut myös minulle, ja tiedän, että tämä on ongelma. — Totta kai hallitus näihin tarttuu tarvittaessa [[Välihuutoja vasemmalta]] ja tekee täydentäviä toimenpiteitä, jos niille on tarvetta. Sen takia on erittäin tärkeää, että tätä palautetta tulee.
Arvoisa puhemies! Kyllä hallituksen kannattaisi katsoa peiliin, kun arvioi sitä kokonaisuutta, mitä hallituksen politiikka on ollut pienituloisille suomalaisille ihmisille. Siellä on kovia leikkauksia, joista useat kohdistuvat samoille ihmisille: diabetes- ja keliakiakorvausten leikkaukset, sairaus- ja matkakorvausten leikkaukset, perusturvan jäädytys ja aktiivimallin leikkuri — joka Kelan asiantuntijoiden mukaan ei edes kannusta työntekoon, vaan sen vaikutus on ollut olematon, elikkä se entisestään leikkaa lähes 5 prosenttia ansioista niiltä työttömiltä, jotka ovat kaikkein vaikeimmin työllistymässä. Ja nyt asiantuntijat arvioivat, että hallituksen sote-uudistus itse asiassa hajottaa myös niitä hyviä asioita, mitä on saatu aikaan. Eli kaikkein heikko-osaisimmat ihmiset itse asiassa joutuvat sen eteen, että voi olla, että palveluita rajoitetaan ja asiakasmaksuja korotetaan, jolloin eriarvoisuus vain kasvaa. Pirkanmaalla on ollut hyvä kokeilu siitä, miten työttömille on saatu sote-palveluja aikaan kuntapohjaisesti, työllisyystilanne on siellä kohentunut. Sekin loppuu tässä uudistuksessa. Ministeri Orpo, arvioitteko te ollenkaan teidän politiikkanne [[Puhemies koputtaa]] kokonaisvaikutuksia heikko-osaisimmille suomalaisille ja oletteko valmiita muuttamaan suuntaa?
Arvoisa puhemies! Toistan ensi alkuun sen, että kun siirrytään siihen, että on vahvemmat järjestäjät nykyisen hyvin sekavan kokonaisuuden jälkeen, niin siinä on todella mahdollisuus koota yhteen kaikkein heikoimpienkin ihmisten palveluja, on kyse sitten työttömistä tai vähävaraisista ihmisistä tai ihmisistä, jotka eivät pysty itsestään huolehtimaan. Se on todella mahdollista vahvempien järjestäjien kautta. Mitä tulee hallituksen politiikkaan, minä toivon, että nyt nähtäisiin se, että tämän hallituksen aikana Suomi on kääntynyt merkittävällä tavalla positiiviseen suuntaan. Lähes 100 000 ihmistä enemmän on töissä, velkaantuminen on taittunut, yritykset investoivat ja palkkaavat lisää väkeä. 100 000 ihmistä on päässyt pois työttömyydestä oman toimeentulon piiriin, ja he pystyvät parantamaan heidän asemaansa. Ja kun me pystymme tätä kautta saamaan meidän julkista taloutta kuntoon, niin tässä maassa on varaa tulevaisuudessakin — siis tulevaisuudessakin — pitää huolta heikoimmassa asemassa olevista. [[Puhemies koputtaa]] Jos tätä muutosta ei olisi saatu käyntiin, me olisimme ajaneet päin seinää, ja silloin vasta heikoimman ihmisen asema olisi ollut huono.
Otetaan tähän vielä kaksi kysymystä, ja ensimmäisen niistä tekee edustaja Ihalainen.
Arvoisa rouva puhemies! Pitkäaikaistyöttömyys on laskenut, mutta edelleenkin meillä on yli 80 000 pitkäaikaistyötöntä. Meillä on 70 000 nuorta aikuista, jotka eivät ole koulutuksessa eivätkä työssä ja ovat vähän ohuesti kiinni yhteiskunnassa. Nämä vaativat erityistoimia. Meillä on kolmannen sektorin toimijoita, joille on asetettu tämmöinen 3 000 hengen katto, ja ne ovat suurissa vaikeuksissa, tahot, jotka tekevät arvokasta työtä pitkittyvän työttömyyden keskuudessa. Mutta minun varsinainen asiani on: Ovatko tässä yhteiskunnassa arvot koventuneet? Ovatko arvot koventuneet? Tämä Anna-Maija Tikkasen tarina kertoo vähän siitä. Missä on myötäelämisen, välittämisen ja ihmisarvon kunnioittamisen kulttuuri tässä maassa?
Arvoisa rouva puhemies! Vaikka nämä tarinat, joita tulee, ovat tietenkin tosia ja aina sille yksilölle erittäin raskaita, siitä huolimatta — liittyen siihen, ovatko arvot koventuneet — itse väittäisin, että kun tämän hallituksen tavoite on saada ihmisiä töihin, se on sitä parasta sosiaaliturvaa ja se on sitä, mitä me haluamme tehdä, että ihmiset todellakin pääsisivät työelämään kiinni. Tämä kolmannelle sektorille asetettu 3 000 henkilön katto: olen antanut meidän virkamiehillemme tehtäväksi selvittää, voisiko se mennä, edeltäjäni ideoimana, kriteerien kautta enemmän kuin luvun kautta, jolloin saataisiin se tavoite, mikä hallituksella on, että olisi oikeasti sellaisia toimijoita, jotka tähtäävät siihen työllistymiseen ja siihen, että tämä putki työelämään sujuisi, eikä niinkään, että ne ihmiset pyörivät niissä samoissa toimenpiteissä. Meillä on valtava ongelma siinä, että ihmiset ovat väärissä palveluissa, ja sitä ongelmaa me pyrimme näillä lukuisilla toimenpiteillä ratkomaan, jotta ihmiset ovat oikeassa paikassa oikeitten toimenpiteiden kohteena.
Arvoisa puhemies! Työttömistä ja pätkätyöntekijöistä monet elävät alle köyhyysrajan. Heidän toimeentulonsa on hyvin vaikeaa, koska heidän taloutensa ei kehity tämän talouskasvun aikana. Heillä on viimeisenä turvaverkkona, voisiko sanoa, nämä sadattuhannet järjestöt ja kolmannen sektorin toimijat, jotka tässä yhteiskunnassa heitä auttavat. Yhdet toimijat ovat ruoka-aputyötä tekevät järjestöt, joita Suomessa on noin nelisensataa. Nyt Helsingissä muun muassa ollaan suunnittelemassa sitä, että nämä ruoka-apua hakevat tulisi saattaa aktiivisen toiminnan piiriin. Nyt kun me olemme itse kukin eri kunnissa myös päätöksentekijöitä, niin kysynkin: Onko kohtuullista, että me edelleen heiltä odotamme vieläkin joitain nöyryyttäviä toimenpiteitä, jotta he saavat edes sen ruokakassin kotiinsa, kun rahat eivät riitä sen ostamiseen? Voisimmeko me jollakin tavalla näitä kovia arvoja pehmentää? Meillä on esimerkiksi Sitra, joka on eduskunnan juhlarahasto. Se rahoittaa tällaisia toimenpiteitä, joilla ne ruokajonot [[Puhemies koputtaa]] pitää saada pois, kuten esimerkiksi [[Puhemies: Kysymys!]] Vantaan Yhteisen pöydän projektin kautta. Voisimmeko me jollakin tavalla olla armollisempia näitä köyhiä kohtaan?
Arvoisa puhemies! Tämä oli merkittävä arvopohjainen kysymys yhteiskunnan kaikista heikoimmassa asemassa olevista ihmisistä. Vastaisin, että oma näkemykseni on tässä kysymyksessä erilainen kuin edustaja Niikon. Hallituksen linja tässä kysymyksessä juuri myös ministeriön varoilla tuettujen kärkihankkeiden kautta on hakea armollisuutta, osallisuutta ja kokemusta yhteenkuuluvuudesta, niin että arvomaailmassa minusta aika kova ratkaisu, jonottaminen ruoasta, voisi päättyä ja ihmiset voisivat saada sen ruokakassin ohessa myös kokemuksen yhteenkuuluvuudesta ja siitä, että joku välittää heidän elämästään muutenkin kuin että vain leipä olisi suussa sillä ihmisellä, jonka tulot ovat pienet ja toimeentulo heikko. Tämä on selvästi näkemyserokysymys, jossa hallitus on valinnut linjan tukea sellaista Suomea, jossa köyhälläkin ihmisellä on oikeus osallisuuteen.
Aivan kuten perinteisesti, kyselytunti on erityisesti opposition kyselytunti, niin kuin tälläkin kertaa on ollut. Täällä on kuitenkin vielä kolmen ryhmän kysymykset, otetaan ne yksitellen. Edustaja Kurvinen esittää keskustan eduskuntaryhmän kysymyksen. — Olkaa hyvä.
Arvoisa puhemies! Tänään poliisi tiedotti, että 4.5. paljastuneesta, Helsingin Alppiharjussa tapahtuneesta henkirikoksesta vangittuna oleva mieshenkilö on myöntänyt tehneensä tämän teon. Kyseinen mieshenkilö on aiemmin tuomittu kolmesta muusta henkirikoksesta. Lisäksi hänellä on kontollaan lukuisia muita vakavia seksuaali- ja väkivaltarikoksia. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan tämä mieshenkilö on niin suomalaisten kuin ulkomaistenkin viranomaisten arvioinneissa todettu erittäin vaaralliseksi ja hänen rikosten uusimisriskinsä on katsottu suureksi. Suomessa on ilmennyt viime vuosina myös muita tapauksia, joissa esimerkiksi elinkautista istuneet ja ehdonalaiseen päässeet henkilöt ovat pian sen jälkeen uusineet rikoksensa. THL tekee vakavista rikoksista syytetyille ja tuomituille henkilöille vaarallisuusarvioita, ja tällaisia henkilöitä, joiden on arvioitu Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimuksissa olevan vaarallisia, on ehkä noin 30 henkilöä Suomessa. Kysyisin oikeusministeriltä: mihin toimiin oikeusministeriö aikoo ryhtyä, että nämä henkilöt saataisiin paremmin yhteiskunnan kontrolliin ja valvontaan?
Arvoisa puhemies! Kiitos edustaja Kurviselle varsin ajankohtaisesta kysymyksestä. Ensinnäkin lukumäärällisestihän näitä henkilöitä on vähän, mutta tämä on periaatteellisesti äärimmäisen tärkeä kysymys, jos meillä ei ole mekanismeja tai kapasiteettia ja lainsäädännön keinoja pitää tällaisia henkilöitä eristyksissä. Koville väkivaltarikollisille, jotka uusivat niitä rikoksia, täytyy olla vielä tarkempia ja kovempia keinoja. Me olemme lisäämässä väkivaltarikollisille riskiarviointia heidän vapautuessaan. Riskiarviointiin on jo neuvoteltu lisää rahaa. Sitten uusijoiden osalta tulee yleistä kiristystä heidän rangaistuksiinsa ensikertalaisuussäännöksiä kiristämällä. Samaan aikaan me selvitämme ministeriössä myös sitä, miten valvontaa voitaisiin lisätä juuri näille henkilöille erilaisilla mekanismeilla. Olen myös käynnistänyt kevään aikana selvityksen, miten näiden kovimpien väkivaltarikollisten vapautumista ja heidän tuomioidensa pitenemistä [[Puhemies koputtaa]] yleisesti pitäisi vielä arvioida Suomessa kansainvälisten esimerkkien pohjalta.
Seuraavaksi kokoomuksen eduskuntaryhmän kysymys, edustaja Suutari.
Arvoisa puhemies! Osaavan työvoiman heikkenevä saatavuus on nousemassa kasvumme pahimmaksi esteeksi. Tiedämme, että hallitus ei valitettavasti ole vapauttamassa ulkomaisen työvoiman saatavuusharkintaa. Hallitus on kuitenkin ottanut merkittäviä askeleita sen eteen, että työperäistä maahanmuuttoa helpotetaan ja osaavan työvoiman kotimaista saantia lisätään. Yrittäjät ympäri Suomea ovat lähettäneet palautetta, että tilauksia olisi esimerkiksi metallialalla ruuhkaksi asti mutta ei ole tekijöitä. Itse ministeri Lindström on vieraillut Pohjanmaalla, jossa paikallisilta yrittäjiltä on kuulunut samanlaista viestiä. Työvoiman saatavuus on Kainuussa asti koettu vaikeaksi. Osaavan työvoiman saatavuus estää erityisesti Suomen tulevaisuuden turvaavan innovaatiopohjaisen kasvun. Tilanne on kestämätön. Emme voi antaa vihdoin ja viimein alkaneen elintärkeän talouskasvumme hyytyä työvoiman puutteeseen. Myös oppositio yhtyi tähän viime välikysymyksessään todetessaan, että hallitus ei ole joustavoittanut työmarkkinoita riittävästi tällä hallituskaudella. Samalla myös kotimaisen työvoiman koulutusta [[Puhemies koputtaa]] on edelleen kehitettävä. Kysynkin siis ministeri Lindströmiltä: mihin toimiin hallitus on ryhtynyt varmistaakseen välttämättömän työperäisen maahanmuuton helpottamaan työvoimapulaamme?
Arvoisa rouva puhemies! Kiitos kysymyksestä. Tämä on noussut tänään julkisuuteen kahden uutisen takia: toisessa työ‑ ja elinkeinoministeriön virkamiestä oli haastateltu tästä teemasta, ja toisaalta sitten oli STTK:n puheenjohtajan Antti Palolan ulostulo. Näissä sekoitetaan usein kaksi asiaa. Tässä kyseisessä tapauksessa oli kyse aluelinjauksista. Nämä aluelinjaukset ovat semmoisia, joita elyt voivat tehdä: elyt voivat harkita sitä, onko jollakin tietyllä ammattialalla tarvetta helpottaa tätä saatavuusharkintaa. Mutta näillä linjauksilla ei voida sivuuttaa saatavuusharkintaa, joka on lakisääteinen. Mitä ollaan tehty? Lupamenettelyä kehitetään jatkuvasti Maahanmuuttoviraston ja TE-hallinnon kesken erilaisilla foorumeilla ja konkreettisin teemoin fokusoiden tätä asiaa eteenpäin. Me pidimme pyöreän pöydän keskustelun, jossa todettiin, että tämä lupaprosessien edistäminen on tässä se juttu. Työntekijän oleskelulupahakemusten käsittelyn nopeuttamiseksi hakemusten käsittelyyn lisättiin yksi uusi TE-toimisto vuoden alusta, ja se keventää erityisesti Pirkanmaan TE-toimiston hakemusmääriä. Lupamenettelyn pullonkaulojen paikallistamiseksi hankitaan vielä selvitys tämän vuoden aikana, ja siihen on tarkoitus ottaa mukaan kaikki työnteon perusteella myönnettävät oleskeluluvat, myös erityisosaajaluvat.
Sininen eduskuntaryhmä, edustaja Elovaara.
Arvoisa puhemies! Haluan kysyä hallitukselta vanhempien tasa-arvosta ja lapsen oikeuksista. Arviolta noin puolet lasten vanhemmista eroaa. Erotilanteessa lapselle usein määritellään lähivanhempi, joka saa esimerkiksi lapsilisän. Lähivanhempi on yleensä äiti. Olisi tärkeää, että lapsella säilyisi eron jälkeen mahdollisimman läheinen suhde molempiin vanhempiin. Erityisesti isät jäävät erotilanteissa heikompaan asemaan. Keskustelemme usein erilaisista tasa-arvo-ongelmista, ja tässä asiassa miehet kokevat epätasa-arvoa. Miten hallitus ja asianomaiset ministerit voisivat tukea ja vahvistaa miesten ja isien asemaa toimia mahdollisimman hyvinä vanhempina ja olla lähellä lapsiansa — ja niin, ettei lapsia käytetä vallan välineenä vaikeissa ja kipeissä erotilanteissa?
Arvoisa puhemies! Yksi hallituksen tärkeimmistä hankkeista on lapsen huolto- ja tapaamislainsäädännön uudistaminen, jonka valmistelu on oikeusministeriössä loppusuoralla, ja kesäkuussa on tarkoitus tuoda eduskunnan käsittelyyn se lakihanke. Tätä lakia ei ole uudistettu 35 vuoteen, vaikka maailma ympärillä on muuttunut ja perherakenteet ja lasten etukin jo vaativat tämän lainsäädännön muuttamista. Siellä otetaan jatkossa voimakkaammin huomioon molempien vanhempien oikeudet, lapsen vahva oikeus molempiin vanhempiin ja myös lapsen oikeus muihin läheisiin ihmisiin, myös esimerkiksi isovanhempiin. Tämä on erittäin tärkeää monelle lapselle. Tänne luodaan nyt sääntelyä niin, että jatkossa on lainsäädännöllä määritelty, miten lapsella on oikeudet näihin läheisiin henkilöihin. Eli me pääsemme tällä varmasti paljon parempaan lopputulokseen kuin mikä nykytilanne on. Se täytyy sanoa, että tämän lainvalmistelun yhteydessä minä toivoisin, että sali käy myös perusteellisen keskustelun nimenomaan siitä, onko vielä joitain sellaisia elementtejä, joita täytyy ottaa huomioon, koska on yksittäisiä tapauksia — tietysti paljon kentälläkin kuullaan — missä arjen kannalta erittäin paljon tulee ongelmia, [[Puhemies koputtaa]] muun muassa etuuksiin liittyviä ongelmia, lapsilisän saatavuuteen [[Puhemies: Aika!]] liittyviä ongelmia, tällaisia.
Lähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 3. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään sosiaali- ja terveysvaliokuntaan.
Arvoisa rouva puhemies! Ensiksi haluan kiittää kansalaisaloitteen laatijoita. On vaatinut aivan erityistä sisukkuutta lähteä muuttamaan epäoikeudenmukaiseksi koettua järjestelmää, erityisesti oman vammautumisen jälkeen. Laatijoiden tarkoituksena ei ole ollut oikoa itse koettuja vääryyksiä, vaan taustalla on aito toive siitä, ettei kukaan muu enää joutuisi vastaavaan tilanteeseen. Kansalaisaloitejärjestelmä on osoittanut tarpeellisuutensa jo monta kertaa. Eduskuntavaalit ja niissä äänestäminen neljän vuoden välein eivät riitä kansan osallistamiseksi päätöksentekoon. Kansalaisaloite on tarjonnut ihmisille suoran kanavan vaikuttaa. Aloitteet ovat pureutuneet niin suuriin linjauksiin kuin päivänpolttaviin kysymyksiinkin. Nyt käsittelyssä olevan kansalaisaloitteen lähes 60 000 allekirjoitusta, jotka lopulta tulivat muutaman kuukauden sisällä, antavat selkeän viestin tämän aiheen tärkeydestä ja merkityksestä kansalaisille. Arvoisa puhemies! Aloitteen varsinainen otsikko kuuluu näin: ”Vakuutus- ja eläkelaitosten lääkäreiltä poistettava mielivaltainen oikeus kumota potilasta hoitavan lääkärin lausuntoja.” Vakuutuslääkärien toiminta on aiheuttanut keskustelua täällä eduskunnassa jo vuosikymmeniä. Valtiopäivätoimia on tehty kymmenittäin, lähes kaikkien puolueiden toimesta, hallitus—oppositio-jakoon katsomatta. Lainsäädännössäkin on tapahtunut muutoksia, mutta yhä edelleen järjestelmä koetaan kansalaisten keskuudessa epäoikeudenmukaiseksi. Olen saanut satoja ja taas satoja yhteydenottoja ihmisiltä, jotka ovat jääneet vaille työttömyyskorvauksia tai oikea-aikaista kuntoutusta vakuutusyhtiöiden ja niiden käyttämien asiantuntijalääkäreiden toimien vuoksi. Lainsäädännön kannalta ristiriitaista on, että tapaturmien ja vammautumisten tapahduttua vakuutusyhtiöt päättävät korvausten myöntämisestä. Samalla ne ovat kuitenkin voittoa tavoittelevia yhtiöitä, joiden edun mukaista olisi, jos ne joutuisivat korvaamaan mahdollisimman vähän vahinkoja. Lisäksi korvausasioiden ratkaisukäsittelyyn osallistuu asiantuntijalääkäri, joka hänkin on vakuutusyhtiön palkkalistoilla. Näin korvauskäsittelyjen puolueettomuudesta jää varteenotettava epäily. Julkisuudesta olemme saaneet lukea, kuinka kiistatapauksissa hoitavien lääkärien lausunnot on kumottu vakuutuslääkärin arviolla ilman, että tämä olisi koskaan edes nähnyt potilasta. Arvoisa puhemies! Toinen seikka, joka kansalaisaloitteesta käy ilmi, on vakuutuslääkärien erivapaus tehdä arvioita ilman muita terveydenhuollon ammattihenkilöitä koskevia lakien mukaisia muotosäännöksiä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että vakuutusyhtiöiden korvauspäätöksiin osallistuneiden asiantuntijalääkäreiden ei ole tarvinnut kirjoittaa tekemiään arvioita ja asiakirjoja merkinnällä ”minkä kunniani ja omantuntoni kautta vakuutan”. Tämän niin kutsutun totuusvelvoitteen puuttuminen on ollut omiaan herättämään kansalaisten epäluuloja järjestelmää kohtaan. Vakuutuslääkärit kuitenkin osallistuvat korvauskäsittelyyn lääkärin roolissa ja lääkärin ammattitaidolla. Järjestelmän uskottavuuden kannalta ei ole perusteltua, että he olisivat vapautettuja näistä kaikkia muita lääkäreitä koskevista säännöksistä. Sosiaali- ja terveysministeriössä on myös havaittu vakuutuslääkärijärjestelmän kehittämistarpeita, ja sitä varten on asetettu kolmevuotinen neuvottelukunta. Valitettavasti neuvottelukunta lähtee liikkeelle väärällä jalalla: Muutostarpeiksi ei ole tunnustettu kansalais-aloitteessakin mainittuja seikkoja, vaan ongelmaa yritetään nyt kaataa hoitavien lääkärien niskaan. Huonoista vakuutusratkaisuista syytetään hoitavien lääkärien lausuntoja ja niiden puutteita. Lääkkeeksi on kaavailtu laajempaa koulutusta ja sähköistä lausunnonantolomaketta, jolla saataisiin selkeämpiä lääkärinlausuntoja. Tiedän kuitenkin lukuisia tapauksia, joissa vakuutusyhtiö on kiistänyt vammoja, joista on useammankin oman alansa erikoislääkärin lausunto. Vakuutuslääkäri, joka ei välttämättä ole juuri sen alan osaaja, pystyykin kumoamaan tapaturman ja vamman välisen syy-yhteyden sitä kummemmin perustelematta. Ongelma on ja näillä näkymin pysyy vakuutusyhtiön päässä. Arvoisa puhemies! Toivon, että kansalaisaloite saa asianmukaisen käsittelyn ja aiheuttaa todellista pohdintaa valiokunnassa. Tämä asia on ollut jo lukuisten selvitysten kohteena, puhuttanut niin pitkään, että muutokselle on tarve. Nyt tarvitaan rohkeutta toteuttaa tuo muutos. Kaiken lainsäädännön lähtökohtana tulee olla kansalaisten oikeusturva ja luottamus oikeusjärjestelmään. [[Heli Järvinen pyytää vastauspuheenvuoroa]]
Mennään listaa eteenpäin jonkun aikaa, ja jos on tarvetta debattiin, niin käydään sitä myöhemmin.
Arvoisa puhemies! Perussuomalaisten edustaja Ronkainen piti hyvän puheenvuoron. Hän on erittäin aktiivisesti viime kesästä lähtien toiminut tämän vakuutuslääkäriproblematiikan ympärillä. Perussuomalaiset tekivät viime kesänä eduskuntaryhmän kesäkokouksessa päätöksen, että muun muassa tämä vakuutuslääkäriuudistus, kuten myös sisäilmasairaiden tilanne, on yksi meidän kärkihankkeistamme, ja tästä syystä teimme tästä asiasta myös lakialoitteen. Asia ei kuitenkaan valitettavasti ole edennyt, ainakaan lakiin asti, ja katsotaan, eteneekö tämän hallituksen aikana minnekään. Tästä syystä kiitän erityisesti kansalaisia, että he ovat tuoneet tämän tänne, jotta saamme keskustella tästä laajemmin. Olen itse aikoinaan valmistuttuani, varatuomarin arvonimen saatuani, ollut töissä vakuutusoikeudessa, ja näin omin silmin sitä problematiikkaa, kuinka nimenomaan lääkärijäsenen mielipide ohjasi hyvin vahvasti sitä päätöksentekoa. Voisin olla sitä mieltä, että osa ongelmista voisi korjaantua sillä, että lääkärinlausunnot olisivat täydellisempiä ja myös sillä lailla suomeksi kirjoitettuja — esimerkiksi itse lakimiesesittelijänä en monesti ymmärtänyt niitä diagnooseja, ne olivat latinaksi ja muutenkin lääkäreille kirjoitettu — että juristien, jotka tuomioistuimissa toimivat, olisi helpompi ehkä jopa kumota tämän lääkärin mielipide. Olen miettinyt monesti, mitä tälle asialle voitaisiin tehdä. Yksi ratkaisu olisi se, että kun on edessä mahdollinen arviointi siitä, että hylätään vakuutusyhtiössä hakemus, silloin lääkärillä olisi velvollisuus tavata potilas. Eihän ole tietenkään mitään järkeä siinä, että pitää tavata potilas silloin, jos hakemus ollaan hyväksymässä, että pitää jotenkin vahvistaa sitä. Mutta siinä olisi yksi semmoinen oikeusturvan tae, että jos vakuutusyhtiön lääkäri on eri mieltä kuin hoitavien lääkärien lausunnot, niin hän tapaisi tämän potilaan, koska kyllä se on aika erikoista, että diagnoosi tehdään ja varsinkin vastakkainen diagnoosi ja päätös sillä lailla, ettei oteta huomioon hoitavia lääkäreitä, jotka ovat vuosikausia henkilön tunteneet. Todella vielä haluan kerran kiittää ihmisiä, jotka tämän tänne toivat, koska tämä on erittäin tärkeä asia ja tämä liittyy paljon myös esimerkiksi sisäilmasairastuneisiin. Noin 700 000 vuosittain kärsii erilaisista sisäilmasairauksista, ja yksi ongelma siinä on diagnostiikan puuttuminen ja vakuutuslääkäreidenkin osaamattomuus sillä puolella. Toivon todella, että tämä käsitellään hyvin ja saadaan vihdoin viimein tämä asia hoidettua. Tästä on vuosikausia nyt puhuttu.
Arvoisa puhemies! Kansalaisaloitteisiin pitää aina suhtautua kunnioittavasti, niin tähänkin. Mutta tässä aloitteessa on kuitenkin yksi sana, jota minun on tosi vaikea sulattaa. Se sana on ”mielivaltainen”. Aloitteen teksti alkaa näin: ”Vakuutus‑ ja eläkelaitosten lääkäreiltä poistettava mielivaltainen oikeus kumota potilasta hoitavan lääkärin lausuntoja...” Nimittäin, arvoisa puhemies, olen katsellut näitä potilas‑ ja vakuutusasioita runsaan 35 vuoden lääkärinurani aikana sekä hoitavan lääkärin että vakuutuslääkärin kannalta. Kelan lääkärinä olen arvioinut hoitavien lääkäreitten lausuntoja muun muassa pitkien sairauslomien osalta, niidenkin osalta, joissa pitkä sairausloma on johtamassa pysyvään työkyvyttömyyteen. Vakuutuslääkäri ei, päinvastoin kuin aloitteessa sanotaan, kumoa hoitavien lääkärien lausuntoja, eivätkä vakuutuslääkärit tee päätöstä eläkkeestä tai työkyvyttömyysasiasta. Vakuutuslääkäri antaa hoitavien lääkärien lausuntojen perusteella oman asiantuntija-arvionsa päätöksentekijälle, jolla on lääketieteellisen tiedon lisäksi usein myöskin muuta tietoa potilaan tai asiakkaan elämäntilanteesta, työtilanteesta, toimintakyvystä. Toki lääketieteelliset seikat ovat useinkin ratkaisevia. Tämän lausuntonsa vakuutuslääkäri antaa lääketieteellisenä asiantuntijana, ja korostan sitä, että hänen lausuntonsa, asiantuntijalausuntonsa, perustuu siihen, että hänellä on käytettävissään hoitavien lääkäreitten lausunnot. Ja nimenomaan sen olen urani aikana oppinut, että nämä hoitavien lääkärien lausunnot ovat todellakin erittäin kirjavia. Se, että hoitava lääkäri ilmoittaa mielipiteenään, että potilas on työkyvytön, ei todellakaan riitä. Lääkärinlausunnossa tulee kuvata työkyvyn esteet niin, että vakuutuslääkäri pystyy kuvauksen perusteella päättelemään potilaan toimintakyvyn, siis sen, onko työkykyä tai ei. Siis ei riitä, että lausunnossa luetellaan pitkä rivi laboratoriotutkimuksia ja kerrotaan, että polvissa tai lonkissa on röntgenillä todettuja kulumismuutoksia runsaasti. Tämän lisäksi hoitavan lääkärin tulee selvittää, pystyykö potilas esimerkiksi kyykistymään, kuinka syvään ja pääseekö hän siitä ylös sementtisäkki sylissä, jos hänen työhönsä kuuluu nostella sementtisäkkejä. Siis lausunnossa tulee olla sellainen kuvaus, miten potilas pystyy todettujen löydöstensä kanssa selviytymään työstänsä, mikä on hänen toimintakykynsä. Ja siis potilaan työkin tulee olla kuvattu niin, että vakuutuslääkäri tietää, mitä kaikkea potilaan pitää työssään tai arkipäivässään tehdä. Arvoisa puhemies! Vakuutuslääkäri ei tee mielivaltaisia päätöksiä. Jos vakuutuslääkärin ja hoitavan lääkärin käsitykset työkyvystä eroavat, usein on kysymys siitä, että hoitava lääkäri ei ole kuvannut potilaan työtä ja työkyvyn rajoitteita niin, että kuvauksesta pystyy luotettavasti tekemään oikeita päätelmiä. Myös toinen merkittävä syy vakuutuslääkärin ja hoitavan lääkärin käsityseroihin on selkeä. Jos hoitavat lääkärit tekisivät lopullisia päätelmiä potilaidensa työkyvystä eli siis määräisivät potilaita eläkkeelle tai määräisivät heille muita etuuksia, ihmiset eivät, tässäkään pienessä maassa, olisi tasaveroisessa asemassa. Joku lääkäri saattaa leimata työkyvyttömäksi sellaisen, jota toinen lääkäri ei pidä työkyvyttömänä. Kas kun lääkäritkin ovat ihmisiä, ja esimerkiksi hyvä hoitosuhde ja tarve sen ylläpitämiseen saattavat ihan tiedostamattakin vaikuttaa lääkärin käsityksiin ja päätelmiin. On minusta erityisen hyvä järjestelmä, että päätökset työkyvyttömyyksistä, eläkkeistä ja muista mahdollisista etuuksista tehdään keskitetysti. Silloin työkyvyn ja työkyvyttömyyden kriteerit ovat kaikille ihmisille koko maassa samat riippumatta siitä, missäpäin maata potilas asuu, ja myös siitä, kuka on hänen hoitava lääkärinsä. Arvoisa puhemies! Toki tämä kansalaisaloite tulee käsitellä asianmukaisesti, mutta haluan vielä korostaa sitä, että vakuutuslääkärit toimivat lääketieteellisinä asiantuntijoina, joiden tehtävä on saamiensa selvitysten perusteella lausua käsityksensä potilaan työkyvystä. On totta myöskin se, että vakuutuslääkäreillekin tulee yksittäistapauksissa töppäyksiä, joita ei tietenkään saisi tulla. Mutta jotta runsailta ristiriitaisuuksilta voitaisiin välttyä, tuon esille sen saman, mitä ensimmäinen puheenvuoronkäyttäjä jo tässä sanoi: tulisi nimenomaan hoitavien lääkärien koulutuksessa nykyistä paremmin paneutua siihen, miten ihmisten työtä ja siinä selviytymistä tulisi lääkärinlausunnoissa kuvata.
Arvoisa rouva puhemies! Hyvä ministeri, hyvät edustajakollegat ja muut paikallaolijat! Kansalaisaloite on tästäkin asiasta kyllä tervetullut, aihe on aiheuttanut runsaasti keskustelua julkisuudessa. Haluan itse kyllä osoittaa kiitollisuutta kansalaisaloitteen tekijöille siitä, että asia saadaan eduskunnan perusteelliseen käsittelyyn, ehkä senkin takia, että jos — niin kuin tässä lääkäriedustaja Keränen edellä — aloitetta vastustetaan, niin saadaan käytyä tämäkin keskustelu valiokuntatasolla huolellisesti läpi. Haluan myös kiittää edustajakollegoita, edustaja Ronkaista sekä edustaja Harkimoa, aloitteista, jotka tämän saman asian ympärillä on tehty. Itsekin mietin tuota mielivaltaisuus-sanaa tässä otsikossa, mutta itse ajattelin, että se vain kuvaa sitä turhautuneisuutta tai sitä tunnetta, mikä tällä hetkellä näillä ihmisillä on pinnassa. He ovat turhautuneita siihen tilanteeseen, että heidän tilannettaan ei ainakaan heidän mielestään oteta vakavasti. Edustaja Keränen toi hyvin lääkärinä, ammattilaisena, esille tätä, miten vakuutuslääkärit toimivat ja miten heillä on käytettävissä hoitavien lääkäreiden lausunnot. Mutta kyllä itse maallikkona yhdyn enempi niihin ihmettelyihin, että Kelan lääkärit ja myös vakuutuslääkärit tekevät päätöksiä tapaamatta potilasta. Itseni aikanaan tämän asian ympärillä pysäytti ratsastaja Saara Auvinen, jonka tiesin ratsastajana, itsekin ratsastusta harrastavana. 24-vuotias nuori ratsastaja putosi hevosen selästä ja sai aivo- ja niskavamman. LähiTapiola pitää häntä työkykyisenä, ja kaikki, ketkä hänet esimerkiksi ratsastuspiireistä tuntevat, tietävät, että näin ei ole. Edustaja Harkimo ja monet muut ovat tuoneet esille lukuisia jääkiekkoilijoita, joilla on vastaavan tyyppisiä tilanteita, ja niitä henkilöitä kun on tavannut, niin tietää, että kyllä tilanne on toisenlainen. Kolmas, joka itseäni herätteli tähän, oli vähän samaa sukua oleva asia, kriha-veteraanit, kriisinhallintaveteraanit. Sain aikanaan tutustua Pekka Jylhään, kriisinhallintaveteraaniin, joka selvisi Afganistanista tapauksesta, jossa hänen rauhanturvaajaystävänsä, ‑parinsa kuoli. Kaikki, ketkä ovat Pekan tavanneet, tietävät, että ei hän ole siinä kunnossa Afganistaniin mennyt, mutta pitkän aikaa hän joutui taistelemaan saadakseen kuntoutusta ja hoivaa. Hän on käynyt kutsustani myös puolustusvaliokunnan asiantuntijana, kun teimme tähän maahan kriisinhallintaveteraaniohjelmaa, joka nyt on voimassa ja on parantanut näiden kriha-veteraanien ja kriisinhallintatehtäviin lähtevien oikeusturvaa myös pahimmalla hetkellä. Kaikki, ketkä hänet esimerkiksi meidän valiokunnassa tapasivat, tietävät, että siinä kunnossa ei matkusteta Afganistaniin eikä siinä kunnossa kanneta taistelupakkausta tai mennä niihin laitteisiin, missä esimerkiksi tämä vahinko sattui Afganistanissa. Olen tyytyväinen, että myöhemmin hän on saanut hoitoa, ei ehkä vieläkään sellaista, mitä ansaitsisi. Arvoisa puhemies! Minä maallikkona ja näitä henkilöitä tavanneena kyllä kannatan sitä ajatusta, että jollain tavalla pitää vahvistaa näiden loukkaantuneiden ihmisten asemaa. Ovatko päätökset mielivaltaisia? Se on varmaan enempi tunnetta ja turhautuneisuutta, mutta eivät ne ainakaan reiluilta tunnu. [[Vastauspuheenvuoropyyntöjä]]
Annan ministeri Mattilalle 5 minuutin vastauspuheenvuoron, ja sen jälkeen avataan debatti. [Yleisölehteriltä huudellaan — Puhemies koputtaa] — Pyydän, että lehterillä ei käytetä kommentteja. Täällä puhuvat edustajat.
Arvoisa rouva puhemies! Kuten kansalaisaloitteessa todetaan, sosiaalivakuutusjärjestelmän uskottavuuden kannalta lääkäreiden antamilla lausunnoilla ja todistuksilla on keskeinen merkitys. Kansalaisaloitteessa todettu kansalaisten kokemus ja tunne omasta tilanteestaan ei voi olla sinänsä väärä. Mutta se, että vakuutus- ja eläkelaitosten lääkäreillä olisi mainitun lainkohdan, joka nykyään on siis tapaturma- ja ammattitautilain 121 §, nojalla oikeus tehdä päätöksiä ilman vastuuta lausunnoistaan, ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Kyseisen lainkohdan tarkoituksena on selkeyttää vakuutuslaitoksen asiantuntijalääkärin asemaa etuusasian käsittelyssä ja suhteessa terveydenhuollon ammattihenkilöistä annettuun lakiin. Terveydenhuollon ammattihenkilöistä annettu laki sääntelee hoitavan lääkärin ja potilaan välistä suhdetta. Tällaista suhdetta ei ole vakuutuslaitoksen asiantuntijalääkärin ja eläkkeenhakijan tai muun asiakkaan välillä. Vakuutuslaitokset hoitavat julkista hallintotehtävää hoitaessaan lakisääteisiä vakuutusjärjestelmiä. Vakuutuslaitoksen asiantuntijalääkäri osallistuu päätöksentekoon vakuutuslaitoksessa aivan samalla tavalla kuin muutkin vakuutuslaitoksen asiantuntijat ja korvauskäsittelijät. He kaikki toimivat virkavastuulla. Asiantuntijalääkäri on siten viime kädessä rikosoikeudellisessa virkavastuussa tekemisistään ja antamistaan kannanotoista, ja se on myös nimenomaisesti säädetty työtapaturma- ja ammattitautilaissa. Tämän vuoksi kannanoton vahvistamisella kunnian ja omantunnon kautta ei olisi juridista sisältöä tai merkitystä eikä se lisäisi asiantuntijalääkärin vastuuta. Lisäksi on huomioitava, että lääkärinlausunnon vahvistaminen kunnian ja omantunnon kautta koskee nykyisin vain ulkopuolisia lausuntoja, jotka annetaan tuomioistuimille ja viranomaisille, jotta niitä ei tarvitsisi erikseen henkilökohtaisesti oikeudessa paikan päällä valalla vahvistaa. Tätä samaa tarkoitusta ei ole vakuutuslaitoksen asiantuntijalääkärin kannanotolla. Vakuutuslaitoksen asiantuntijalääkäri antaa perustellun kannanottonsa osana vakuutuslaitoksen sisäistä käsittelyä yhtenä asiantuntijana. Kannanotto ei ole erillinen ulkopuolisen asiantuntijan antama lausunto vakuutuslaitokselle. Arvoisa puhemies! Kansalaisaloite etenee nyt eduskunnan käsittelyyn työtapaturma- ja ammattitautilain osalta. On totta, että vakuutuslääkärijärjestelmän kehittäminen on ollut paljon otsikoissa ja puheissa. Se on ollut viime vuosina myös sosiaali- ja terveysministe-riön yhtenä painopistealueena. Sosiaali- ja terveysministeriössä on edellisilläkin hallituskausilla kartoitettu järjestelmän epäkohtia ja laadittu toimenpideohjelma vakuutuslääkärijärjestelmän kehittämiseksi. Yhdeksi keskeiseksi kehittämiskohteeksi nousivat etuus- ja korvauspäätösten perustelut. Tämän johdosta lainsäädäntöön on lisätty vuoden 2015 alusta lähtien vakuutuslaitoksia velvoittavia uusia säännöksiä päätösten perustelemisesta. Myös viestintää on parannettu. Kansalaisille on laadittu ymmärrettävää tietoa sosiaalivakuutuksesta, kuten etuuksien määräytymisperusteista, hakuprosesseista ja eri tahojen rooleista järjestelmässä. Tätä työtä on ehdottomasti syytä jatkaa. Kuluvan vuoden huhtikuussa on asetettu laajapohjainen neuvottelukunta, jonka tehtävänä on jatkaa vakuutuslääkärijärjestelmän kehittämistä aiempien hankkeiden ja selvitysten pohjalta. Yhtenä keskeisimpänä ja kiireisimpänä asiakokonaisuutena on vakuutuslääkäreiden ja hoitavien lääkäreiden koulutus, johon toivon neuvottelukunnan ottavan kantaa ja esittävän ratkaisua mahdollisimman pikaisella aikataululla. Yleisenä tavoitteena on lisätä vakuutuslääkärijärjestelmän ja koko sosiaalivakuutusjärjestelmän läpinäkyvyyttä sekä kansalaisten luottamusta järjestelmään. Neuvottelukunnan on myös syytä seurata ja arvioida aiempien päätettyjen toimenpiteiden toteuttamista ja huolehtia edelleen viestinnän kehittämisestä avoimuutta lisäävästi.
Avaan debattikeskustelun. Pyydän niitä edustajia, jotka haluavat käyttää vastauspuheenvuoron, painamaan V-painiketta ja nousemaan seisomaan.
Arvoisa puhemies! Kiitoksia aloitteen tekijälle tärkeän asian esiinnostamisesta. Ongelmat ja ihmisten kokemukset ovat todellisia, eikä aloitetta pidä yksittäisten sanavalintojen takia sivuuttaa. Järjestelmässä on muutostarvetta, ja toivon, että valiokunta käsittelee vakuutuslääkäriproblematiikkaa ja mahdollisia ratkaisuja laajasti, avoimesti eikä ainoastaan sitoutuen tähän aloitteen esittämään ratkaisumalliin. Olisi tärkeää, että vakuutuslääkäreiden riippumattomuutta ja sidosten avoimuutta tarkasteltaisiin ja varmistettaisiin lainsäädännöllä, jotta säädettäisiin vakuutuslääkäreille velvoite ristiriitatilanteissa nähdä potilas ja jotta hoitavien lääkäreiden ja vakuutuslääkäreiden osaamista voitaisiin parantaa. Lisäksi työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnan puolueettomuus tulee varmistaa, ja myös vakuutusoikeuden käsittelyprosesseissa kenties voisi olla parantamisen varaa. Toivon, että näitä asioita käsitellään laajasti valiokuntakäsittelyn aikana.
Arvoisa rouva puhemies! Kansalaisaloite on tärkeä, mutta itse vastustan sitä yhden sanamuodon muuttamista, koska tämä ei korjaa tätä perusongelmaa. Kysehän on siitä, että meidän vakuutuslääkärit toimivat objektiivisina asiantuntijoina omassa työssään. He takaavat sen, että meidän kaikkien kansalaisten asiat tulevat yhdenvertaisesti käsiteltyä. Itse asiassa meidän tulisi kiinnittää huomiota siihen, että sen kliinisen osaamisen, jolla hoitavat lääkärit tekevät arviointejaan, tasoa parannetaan. Meillä on myös paljon suurta erimielisyyttä huippuosaajien taholta. Otetaan esimerkiksi tämä retkahdusvamma ratsastajan osalta: onko sellaista sairautta, jota hän sairastaa, olemassa laisinkaan? Minä olen itse hallintotehtävissä useasti törmännyt ongelmaan, jossa asiantuntijat ovat erimielisiä. Meidän tulisikin luoda valtakuntaan yhtenäisiä mittareita, joilla potilaan kliinistä tilaa, hänen toimintakykyisyyttään voitaisiin arvioida.
Arvoisa puhemies! Edelliselle puhujalle ja ministerille haluaisin kertoa yhden asian. Kunnian ja omantunnon kautta vakuuttaminen tarkoittaa sitä, että lääkärin on nähtävä potilaansa, koska hän ei voi vakuuttaa kunnian ja omantunnon kautta yhtään mitään, ellei ole nähnyt sitä, mitä pitää vakuuttaa. Tämä on lähtökohta. Mutta kaikkein ikävintä tässä asiassa silloin, kun puhutaan tapaturma- ja ammattitautilaista, on se, että tämä luo tilanteen, missä henkilö on yhtä aikaa työkykyinen ja työkyvytön, ja tämä estää henkilöä saamasta minkäänlaista toimeentuloa. Vakuutuslääkärin puolesta henkilö on työkykyinen, mutta koska hän ei oikeasti kykene töihin, niin työvoimatoimiston puolesta hän on työkyvytön, ja silloin hän saa karenssin, kun hän ei voi ottaa vastaan sellaista työtä, mitä hänelle tarjotaan. Tämä on se iso inhimillinen probleema, ongelma, mikä tässä asiassa on. Nämä pitäisi jotenkin pystyä yhteensovittamaan. Ja jos vakuutusyhtiö sanoo, että ihminen on työkykyinen, niin [[Puhemies koputtaa]] näyttäköön polun takaisin työelämään.
Arvoisa puhemies! Kiitos aloitteen tekijälle ja edustaja Ronkaiselle, että on tämän asian nostanut aikanaan esille, ja kiitos Suomen Uutisille, että se on sitä kautta tullut esille. Ja erityinen kiitos tietenkin Saara Auviselle, joka on antanut kasvot tälle asialle. Oleellinen kysymys tässä on varmasti nyt se, eikö tässä ole lääkärillä eturistiriita kirjoittaa lausunto työnantajan toimesta asiassa, jota koskien hänen palkkansa on maksanut sama työnantaja. Tämä on kaikkein oleellisin kysymys. Jokainen, joka on palkannut työntekijöitä, odottaa, että työntekijä toimii hänen etunsa mukaisesti. Se on itse asiassa näin yksinkertainen asia, että me siirrämme tämän riippumattomaksi päätöksenteoksi jollekin toiselle elimelle. Elikkä nämä kaikkien lääkäreiden lausunnot pitää saada toisenlaiseen käsittelypaikkaan, missä tämä asia pystytään ratkaisemaan ja siten tästä yhdenvertaisuusongelmasta päästäisiin eroon.
Arvoisa rouva puhemies! Kiitos aloitteen tekijöille. STM julkaisi vuonna 2014 vakuutusjärjestelmää kehittävän työryhmän muistion, jossa yksi ohjausryhmän ehdotuksista oli, että tulisi puolueeton taho antamaan lääketieteellisiä lausuntoja. Se ei ole kuitenkaan toteutunut. Kysynkin nyt ministeriltä: Miksi tämän työryhmän pitää istua kolme vuotta? Eikö kannattaisi olla vuoden mittainen, että pääsisi ministeri itse käsittelemään tämän asian, vai halutaanko se työntää sen seuraavalle vaalikaudelle?
Arvoisa puhemies! Minulla on sen verran kokemusta tämän alueen asioista, että olen aikanaan ollut työsuhteessa ollessani vakuutusoikeuden sosiaaliturvan erikoistuomioistuimen maallikkojäsenenä. Tiedän, kuinka ongelmallisia nämä tapaturma‑ ja ammattitautiasiat, työkyvyttömyyseläkeasiat ovat käytännön tasolla, sen kynnyksen määrittäminen. Vakuutusoikeudessahan on kokoonpanossa puheenjohtajana juristi ja sitten on toinen juristi, sitten lääkärijäsen ja kaksi maallikkojäsentä. Minä olin maallikkojäsen, vaikka juristi olenkin. Kyllä siellä vakuutusoikeusvaiheessa usein äänestettiin niin, tai ei nyt usein mutta silloin tällöin, että lääkärijäsenen kanta hävisi, kun asiassa voitiin ottaa huomioon muitakin tekijöitä kuin puhtaasti lääketieteellisiä [[Mika Niikon välihuuto]] tekijöitä. Ymmärrän tietyllä tavalla näitä aloitteen tekijöitä. Nämä asiat ovat hyvin problemaattisia, ja etuudensaamiskynnys tuntuu varmasti hyvin korkealta.
Arvoisa puhemies! Minäkin kiitän aloitteen tekijöitä. On erittäin tärkeää, että sellaista asiaa, mikä ei tunnu ihmisistä oikealta ja kohtuulliselta, eduskunnassa muutetaan. Niin kuin se vanha sanonta sanoo, että mikä ei ole oikeus ja kohtuus, ei voi olla lakikaan. Elikkä kun tämä nykyinen systeemi ei nauti kansalaisten luottamusta, niin haluaisin vielä ministeriltä kysyä, mitä aiotte nyt konkreettisesti tehdä sille, että tämä systeemi muutetaan, että tämä nauttisi kansalaisten luottamusta ja ei tulisi näitä kohtuuttomia tilanteita, että ihmiset jäävät täysin vaille korvauksia, vaille toimeentuloa, vaille kuntoutusta, vaille sairauspäivärahaa — ihan vaikka esimerkkinä Kela: Kelan vakuutuslääkärit eivät myönnä sairauspäivärahaa, vaikka ihmisen työterveyslääkäri on kirjoittanut sairauslomaa henkilölle. Sitten kysyisin [[Puhemies koputtaa]] ihan nopeasti: mitä aiotte, ministeri, tehdä sille, että vakuutuslääkäreitten puolueettomuus [[Puhemies: Aika!]] ja sitoutumiset selvitettäisiin?
Arvoisa rouva puhemies! Runsas 20 vuotta sitten silloisen edustaja Marjatta Stenius-Kaukosen kanssa järjestin muistaakseni kolme seminaaria tämän aiheen tiimoilta tuolla eduskunnan auditoriossa. Siellä olivat laajasti nämä eri tahot, jotka tähän liittyvät, paikalla, ja sinne pyysimme myös sellaisia henkilöitä, jotka olivat saaneet hylkäyspäätöksen hakemukselleen, vaikka kaikki näimme, että he olivat täysin yksiselitteisesti työkyvyttömiä ihmisiä. Heidän kohtalonsa kyllä liikutti hyvin syvästi. Saimme pikkuisen aikaiseksi niillä seminaareilla, esimerkiksi sen, että hylkäyspäätös pitää perustella. Mutta sen jälkeen vakuutusyhtiö kirjoitti jonkun pykälän, jonka perusteella se on hylätty. Eihän se ihmiselle riitä. Tämä epäluottamus järjestelmää kohtaan on todella syvä, ja te, arvoisa ministeri Mattila, jäätte loistavasti historiankirjoihin, jos nyt hoidatte tämän asian [[Puhemies koputtaa]] siihen kuntoon, että ihmiset arvostavat tätä ja luottavat tähän järjestelmään.
Arvoisa rouva puhemies! Ensinnäkin kiitokset aloitteen tekijöille hyvästä työstä ja sinnikkyydestä asian puolesta. Sitä, miten lääkärien diagnoosit luokitellaan, mikä on vahvempi diagnoosi kuin toinen, en maallikkona pysty arvioimaan, mutta toivoisi kuitenkin, että näiltä osin — kun nyt tämä kansalaisaloite on menossa valiokunnan käsittelyyn — selkeytettäisiin näitä menettelytapoja siinä, miten niiden kanssa tehdään. Sitten se toinen asia: Kun perustuslakimme 21 §:n mukaan jokaisella on oikeus saada asiansa käsitellyksi viivytyksettä, näinhän sanotaan perustuslaissa, ja kun tiedän, että tässäkin asiassa on tapauksia, ihan lähipiiristänikin pari tapausta tunnen, joissa on ihmisen kohtaloa palloteltu eri oikeusasteissa ja on tullut diagnooseja sieltä sun täältä mutta ei lopullista ratkaisua ja sitten kuitenkin työkyky on mennyt, niin kyllähän se kohtuuttomalta tuntuu. Tähän pitää vain luoda nyt semmoinen järjestelmä, jossa — niin kuin perustuslaki sanoo, että viivytyksettä — viivytyksettä käsitellään asia ja sen jälkeen annetaan selkeä päätös, ja siihen tietenkin liittyy olennaisesti valitusoikeus.
Arvoisa puhemies! Kuten edustaja Kankaanniemi tässä sanoi, asian ympärillä on pyöritty jo vuosikaudet ja edistystä ei ole tapahtunut kovinkaan paljon. Kansalaisaloitteen tekijöille erittäin suuri kiitos. Kysymys ministerille: Kun kansalainen saa hylkäyspäätöksen, kuinka suuri mahdollisuus hänellä on saada tietoonsa niiden lääkäreiden nimet, jotka ovat häntä hoitaneen erikoislääkärin lausunnot hylänneet ja menneet niiden yli? Kuinka suuri mahdollisuus hänellä on saada tietoonsa nämä nimet ja varsinkin näiden lääkäreiden pätevyydet, se, minkä alan erikoislääkäreitä he ovat?
Arvoisa puhemies! Viime kaudella tästä samasta aiheesta lakialoitteen tehneenä voin kertoa sen verran, että tiedän, että vakuutusyhtiössä tarkastellaan sitä, missä ihminen asuu ja minkälaisia mahdollisuuksia siellä on kouluttautua ja tehdä jotakin muuta työtä kuin sitä työtä, mistä työkyky on mennyt. Mutta tämä on sitten kyllä vakuutusyhtiön, joka hylkää työkyvyttömyyden ihmiseltä, tehtävä näyttää se polku, mitä kautta päästään takaisin, tai voidaan edes yrittää takaisinpääsyä, työelämään. Se on sinänsä niin kuin edistysaskel, että nykyisin lääkärin pitää allekirjoittaa antamansa lausunto. Mutta minkälainen mahdollisuus tänä päivänä todellakin on saada tietää ne erikoislääkärit, jotka sanovat, että ihminen, jolla on jalka polven alapuolelta poikki, pystyy tekemään mitä tahansa työtä, jota on aikaisemminkin tehnyt, ilman että hänelle osoitetaan sellaista työtä, mitä hän pystyisi tekemään henkilönä, jolla jalka ei enää toimi tai ei ehkä ole sitä jalkaa?
Arvoisa puhemies! Kuten tässä salissa keskustelussa on nyt ilmennyt, tämä asia, tämä epäkohta, on ollut tiedossa ja keskustelussa jo hyvin pitkään, ehkä jopa vuosikymmeniä, ja moni kansalainen ja kansanedustajakin ihmettelee, miksei tälle ole käytännössä pystytty tekemään mitään huolimatta lukuisista eri lakialoitteista, joilla tähän on pyritty puuttumaan. Itse mietin, että kenties nämä äskeisten lääkäritaustaisten kansanedustajien puheenvuorot — he molemmat valitettavasti ovat lähteneet salista pois vastaamasta kysymyksiin — kertovat siitä ilmapiiristä, mikä tämän asian etenemisen on estänyt. Eikö ole juuri niin, että potilaan tapaaminen toisi tiedon näistä työkyvyn muutoksista? Ja nyt kun potilasta ei tavata, ei sitä tietoa työkyvyn muutoksesta saada vakuutuslääkärin toimesta. Lisäksi hämmästelen edustaja Keräsen esittämää melko suorasukaista näkemystä, jossa hän kyseenalaisti hoitavan lääkärin pätevyyden ja objektiivisuuden potilaansa hoidossa. Toivon ja uskon asian laidan paremmaksi suomalaisten erikoislääkärien suhteen, tai ainakaan en usko, että vakuutuslääkäri olisi sitä pätevämpi tai objektiivisempi.
Ja vastauspuheenvuoro, ministeri Mattila, 2 minuuttia.
Arvoisa rouva puhemies! Kiitoksia näistä kysymyksistä ja keskustelusta. Olen aivan samaa mieltä, kuten totesin jo aloituspuheenvuorossa: ei kansalaisten kokemus omasta tilanteestaan, ei tunne, ei pettymys, ei turhautuneisuus, voi olla väärä. Ja totesin myös sen, että tämän järjestelmän läpinäkyvyyttä on lisättävä. On lisättävä luottamusta, kansalaisten luottamusta järjestelmään. Edustaja Harkimo, kysyitte, miksi kolme vuotta. Ja kysyitte, onko tähän syynä se, että tämä halutaan siirtää seuraavalle hallitukselle. Minusta tällaisessa ei ole sinänsä logiikkaa, että jotakin haluttaisiin siirtää tulevalle hallitukselle. Tämä pitää vain selvittää. Ja voihan olla, että tässä tulee ratkaisuja jo aiemminkin, mutta neuvottelukunnan täytyy nyt saada myöskin työrauha. Edustaja Taavitsainen, kysyitte, mitä ministerinä aion tehdä. Tämä kansalaisaloite on nyt eduskunnan käsittelyssä, eduskunnan osaavissa käsissä, ja ehkä aikanaan siihen pyydetään vastine sosiaali- ja terveysministeriöstä. Ministeriössä neuvottelukunta tekee työtään, ja tähän asiaan palaan varmasti työn edistyessä. On aivan erikoisen hyvä kysymys tämä, mikä on työkyky, työkyvyttömyys, ja se, että meillä on edelleen näitä työkyvyttömiä työnhakijoita. Tämä on syytä selvittää nyt. Nimenomaan siitä, että kansalainen on oikean etuuden piirissä, on selvitystyö käynnissä sosiaali- ja terveysministeriön ja työ- ja elinkeinoministeriön yhteisenä hankkeena. Jo kyselytunnilla käyty keskustelu osoittaa sen, että meillä on henkilöitä, jotka eivät ole oikean etuuden, oikean kuntoutusjärjestelmän piirissä. Tälle työlle on asetettu tavoiteaikatauluksi lokakuun loppu, ja siihenkin palataan niiltä osin pian. Sitten vielä neuvottelukunnan työn tavoitteesta: Korostan sitä, että me tarvitsemme kansalaisten luottamusta tähän järjestelmään. Tätä on syytä selvittää. Läpinäkyvyyttä on parannettava. Neuvottelukunnan tehtäväksi on asetettu nimenomaan [[Puhemies koputtaa]] nämä seikat.
Arvoisa puhemies! Myös minä yhdyn kiitoksiin tämän aloitteen tekijöille. Erityiset kiitokset myöskin edustaja Ronkaiselle tuossa takana. Hän on omalla tavallaan antanut tälle kasvot. Myös viime kaudella perussuomalaisten eduskuntaryhmästä tuli aloitteita. Kyllä siis potilaan näkeminen ja sitten kunnian ja omantunnon kautta vakuuttaminen ovat ne jutut, mitkä saavat kansalaisten luottamuksen paranemaan tätä tilannetta kohtaan. Tämä on kohtuuton tilanne. Tämä on kohtuuton etenkin sen tähden, että henkilöllä tällaisessa kummallisessa välitilassa, kun toisen lääkärin mielestä on työkykyinen ja toisen lääkärin mielestä on työkyvytön, ei ole oikeutta saada minkäännäköistä toimeentuloa. Jos henkilö on työkykyinen vakuutuslääkärin ja vakuutusyhtiön mielestä, niin on kyllä tosiaan heidän tehtävänsä, niin kuin tässä jo kuultiin, näyttää se tie, totuus elämään — työelämään nimenomaan. Tarvitaan, kuten kuultiin, puolueeton elin, jolla ei ole kytköksiä kumpaankaan suuntaan, ja tämä tarvitaan nopeasti. Tässä ei voida enää viivytellä. [[Puhemies koputtaa]] Tosiaan oli ilo kuulla, ministeri Mattila, [[Puhemies: Aika!]] että tämä ei siirry enää seuraavalle hallitukselle vaan ministeri Mattila ratkaisee.
Arvoisa rouva puhemies! Oli hyvä, että täällä ainakin kaksi lääkäritaustaista henkilöä selvitteli tätä asiaa. Omakohtainen kokemukseni tästä asiasta on kyllä parinkymmenen vuoden mittainen. Suurin syy epämääräisiin tilanteisiin on se, mikä täällä on jo kertaalleen mainittu: hoitava lääkäri on tehnyt epämääräisesti sen sairaus- ja työkyvyttömyyseläkehakemuksen, minkä johdosta sitä lain mukaan ei voida hyväksyä. Se on edunsaantikysymys, jossa minun kokemukseni kuitenkin on, että vakuutuslääkärit tekevät hyvin huolellista työtä, käyttävät asiantuntijoita — silloinkin vielä, kun asiakas ei itse sitä osaa pyytää — jotta asiakasturvallisuus ja asiakkaan oikeudenmukainen kohtelu tulisivat hoidetuiksi. Mutta yleinen tilanne on, ikävä kyllä, se, että hoitava normaali lääkäri joutuu näiden asioiden kanssa liian harvoin tekemisiin, minkä johdosta syntyy sitten asiakkaalle, tälle potilaalle, semmoinen käsitys, että jos lääkäri sanoo, että olet oikeutettu siihen ja siihen, [[Puhemies koputtaa]] niin se on lopullinen totuus. Näin ei kuitenkaan ole. [[Maria Tolppanen pyytää vastauspuheenvuoroa]]
Nyt mennään puhujalistaan. Voidaan käydä debattia myöhemmin, jos siihen on tarvetta.
Arvoisa puhemies! Ymmärrän hyvin, miksi tämä kansalais-aloite on tehty ja miksi se saavutti nopeasti vaaditut allekirjoitukset. Tuhannet suomalaiset ovat kokeneet, että nykyinen vakuutuslääkärijärjestelmä ei ole oikeudenmukainen eikä turvaa kansalaisten oikeusturvaa. Ongelmaksi koetaan se, että vakuutuslääkärit tekevät erilaisia arvioita henkilöiden kunnosta kuin hoitavat lääkärit, edes näkemättä ihmistä. Hoitava lääkäri voi arvioida, että henkilö on työkyvytön, mutta vakuutuslääkäri päätyy toisenlaiseen arvioon näkemättä potilasta. Vakuutuslääkärit saattavat myös päätyä siihen, ettei henkilön vammalla ole yhteyttä potilaan kokemaan tapaturmaan, vaikka yhteys olisi hoitavan lääkärin mukaan ilmeinen. Tämä johtaa joissain tapauksissa siihen, etteivät tosiasiallisesti työkyvyttömät ihmiset pääse eläkkeelle vaan roikkuvat työttömyyskortistossa aktiivimallin armoilla ja että vahingon kokeneet ihmiset eivät saa vakuutuskorvauksiaan tai pääse kuntoutukseen. Arvoisa puhemies! On selvää, että hoitavan lääkärin tehtävä ei voi olla potilaiden vakuutusetuuksien ratkaisu. Vakuutuslääkäreillä on lääketieteen lisäksi vakuutusalan tuntemus ja sinällään perusteltu järjestelmän portinvartijan asema, jonka tehtävä on varmistaa, että päätökset ovat kokonaisuutena tasapainoisia ja niissä yhteensovitetaan lääketieteellinen tieto ja vakuutussäädökset. Järjestelmän oikeutus kuitenkin kärsii siitä, etteivät ihmiset koe vakuutuslääkäreiden päätöksiä puolueettomiksi ja oikeudenmukaisiksi. Arvoisa puhemies! Järjestelmässä on siis muutostarvetta. Toivon, että tämä aloite saa perusteellisen käsittelyn, jossa arvioidaan monipuolisesti järjestelmän uudistustarpeita ja tehdään tarvittavat lakimuutokset. Yksi mahdollinen uudistus voisi olla se, että vakuutuslääkärit velvoitettaisiin näkemään ja tutkimaan potilas siinä tilanteessa, että vakuutuslääkärin arvio potilaan tilasta poikkeaa hoitavan lääkärin arviosta. Näin voitaisiin paremmin vastuuttaa vakuutuslääkärit heidän päätöksistään, ja näin potilaan tosiasiallinen tilanne ja kunto tulisi vakuutuslääkärille selville. Lisäksi vakuutuslääkärien riippumattomuus tulee varmistaa ja heidän sidonnaisuutensa tulee ilmoittaa avoimesti. Myös työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnan puolueettomuus tulee varmistaa. Vakuutusoikeudessa taas voisi lisätä suullisia käsittelyitä, jotta potilaalla olisi paremmat mahdollisuudet tuoda tilanteensa ilmi muutoksenhakutilanteessa. Myös hoitavien lääkärien osaamista lausuntojen antamisessa tulisi kenties parantaa, jotta potilaan tilanne osattaisiin kuvata nykyistä paremmin. Arvoisa puhemies! Kiitoksia aloitteentekijöille tärkeän asian esiin nostamisesta eduskunnan käsittelyyn. Toivon todella, että aloite saa kattavan ja arvokkaan käsittelyn.
Ärade fru talman! Medborgarinitiativet som vi nu diskuterar tar upp känsliga frågor. Det handlar om läkaretik, och det handlar om att varje människa ska ha rätt att få sin sak rättvist behandlad. I alla lägen är det ändå väsentligt att läkarna kan utföra sitt arbete utan påtryckning. Försäkringsläkarens skyldighet är att finna mänskliga motiveringar för sina beslut i stället för att gömma sig bakom paragraferna.
Arvoisa puhemies! On hyvä ja tärkeä asia, että tämä vakuutuslääkäreiden epäkohta nostetaan eduskunnan keskusteluun nyt myös kansalaisaloitteen kautta. Asiastahan on tehty aiemminkin lukuisia laajalti kannatettuja lakialoitteita, jotka kuitenkaan eivät ole tässä talossa edenneet, kenties niistä syistä, mitä jo aiemmin tässä on noussut keskusteluun. Mielestäni pitäisi olla selvä asia, että vakuutuslääkäreitä koskevat vähintäänkin samat säännöt kuin muita lääkäreitä. Nämä päätökset puuttuvat ihmisen terveyden ja toimeentulon ytimeen, ja niin ollen ihmisellä pitäisi olla oikeus yksilökohtaiseen ja henkilökohtaiseen käsittelyyn, jos päätös tällaisesta korvauksesta onkin kielteinen. Nyt on mielestäni jo tämän talon uskottavuudenkin kannalta välttämätöntä, että tämä asia viimeistään käydään nimenomaan ja vähintään kansalaisaloitteen näkökulmasta läpi myös muut näkökohdat huomioiden ja saadaan uskottavat vastaukset näihin kysymyksiin ja tehdään niiden vastausten vaatimat perustellut muutokset. Itse en ainakaan tule hyväksymään muuta lopputulosta tästä käsittelystä.
Arvoisa puhemies! Vakuutuslääkäreiden asema ja päätökset ovat hiertäneet jo pitkään. Lehdistä on saanut viime vuosien aikana lukea useampia yksityishenkilöiden surullisia tarinoita siitä, kuinka työkyky on mennyt mutta korvausta ei tipu, vaikka vakuutukset ovat olleet voimassa. Vakuutuslääkärin tulee olla riippumaton asiantuntija, jonka ratkaisut perustuvat lääketieteeseen ja vakiintuneisiin ratkaisukäytäntöihin. Vakuutusyhtiöillä tulee olla tietysti oikeus varmistua maksun aiheellisuudesta. Vakuutuslääkäreitä siis kyllä tarvitaan, mutta jokin on pielessä, kun heistä kirjoitetaan ikävään sävyyn tuon tuosta. Kritiikkiä on tullut esimerkiksi vakuutusyhtiöiden suosimisesta päätöksissä ja muiden lääkärien lausuntojen jättämisestä omaan arvoonsa. Näiden lääkärinlausuntojen takana on usein arvostettuja erikoislääkäreitä, jotka ovat saattaneet hoitaa potilasta ja asiakasta pitkään. Silti tulee tunne, että kyseisten lääkäreiden lausuntoja ei juuri noteerata. Kirjallisessa kysymyksessäni 2015 kysyin, miksi vakuutuslääkäreiden tiedot ja pätevyydet ovat niin hankalasti saatavilla, jos ollenkaan, vaikka se koskisi omaa vakuutuspäätöstä. Vastaus oli silloin melko epämääräinen, ja ilmeisesti tiedot ovat vaikeasti saatavissa edelleen. Vakuutuslääkäreitä koskevat muiden lääkäreiden tavoin tietyt eettisyysperiaatteet. Myös hallintolain ja muun lainsäädännön myötä esteellisyysmääräykset pätevät heidän työhönsä. Vakuutuslääkärin työ ei varmasti ole helpoin homma tässä maassa eikä varmasti myöskään kiitollisin. Olemassa olevista vakuutuslääkäreitä koskevista pelisäännöistä huolimatta vakuutuslääkäritoiminta ei ole tällä hetkellä toivotulla tasolla, koska luottamus ammattiryhmää kohtaan on liian heikko. Tässä kansalaisaloitteessa vaaditaan, että vakuutus- ja eläkelaitosten lääkäreiltä poistetaan mielivaltainen oikeus kumota potilasta hoitavan lääkärin lausuntoja muuttamalla tapaturmavakuutuslain 41 d §:ää. Perusteluissa kritisoidaan vakuutusyhtiöiden ja eläkelaitosten lääkärien erivapauksia lääketieteellisiin kannanottoihin ja lausuntoihin liittyen sekä vastuita, tai oikeastaan niiden puutetta. Aloitteen ehdotus on mielestäni perusteltu, sillä nyt tarvitaan toimia, jotka lisäävät vakuutuksiin liittyvän lääketieteellisen arvioinnin läpinäkyvyyttä ja uskottavuutta. Mielestäni hyvä ja objektiivinen, ammattilaisen tekemä, lääketieteeseen nojaava, hyvin perusteltu arvio kestää kyllä päivänvalon, joten en näe kansalaisaloitteen mukaisia muutosehdotuksia ongelmallisina vakuutuslääkärienkään näkökulmasta. Toivottavasti täällä eduskunnassa löytyy tahtoa parantaa pienen ihmisen asemaa yksilön kannalta suurten vakuutuspäätösten osalta. Kuten edustaja Meri sanoi jo aikaisemmassa puheenvuorossaan, perussuomalaiset ovat vahvasti nostaneet kansalaisaloitteessa mainittuja ongelmia esille jo pitkään. Ja edustaja Ronkainen on eritoten pitänyt asiaa esillä. Kansalaisaloitteen tekijöille lausun todella erityiskiitokset tästä asiasta ja aloitteesta. Tämä on todella tärkeä, ja toivottavasti heidän esittämiinsä ongelmiin tulee parannuksia. Arvoisa puhemies! Vielä ministeri Mattilalle: Kysyisin uudestaan äsken esittämäni kysymykseni, elikkä toistan sen. On tapauksia, joissa esimerkiksi kaksi erikoislääkäriä, ja useampikin, on antanut asiakkaalle, potilaalle, lausunnon, että hän on työkyvytön. Vakuutuslääkäri, näkemättä potilasta, on esittänyt, että ei ole näin vaan tämä on pystyvä työhön. Näitä tapauksia on liian paljon. Kysyin tällaista asiaa: Onko asiakkaalla mahdollisuus saada kielteisen päätöksen tehneen vakuutuslääkärin nimi ja hänen erikoisalansa elikkä se, mikä hänen ammattipätevyytensä on? Onko hänen mahdollista saada tieto siitä, kuka on hylännyt hänen hakemuksensa? — Kiitos.
Arvoisa puhemies! Hyvät edustajakollegat! Arvoisa ministeri! ”Mikä ei ole oikeus ja kohtuus, se ei voi olla lakikaan.” Nykyinen vakuutusyhtiöiden ja Kelan vakuutuslääkäreiden toiminta ei nauti kansalaisten luottamusta. Arvostan suuresti kansalaisaloitteen tekijöitä, ja tässäkin kohtaa tulee hyvin esille, kuinka tärkeää on, että mahdollisuus tehdä kansalaisaloitteita on olemassa. Toivon tälle asialle vihdoinkin sellaista käsittelyä, joka muuttaa järjestelmää oikeudenmukaisemmaksi ja paremmaksi. Arvoisa puhemies! Ihmisiä joutuu jatkuvasti kohtuuttomiin tilanteisiin, kun lääkäreillä keskenään on erilaiset näkemykset ihmisen tilanteesta: toiselle lääkärille henkilö on sairas eikä kykene työhön, ja toiselle lääkärille — eli vakuutuslääkärille — hän on työkykyinen, vaikka tämä lääkäri ei ole edes nähnyt potilasta. On erittäin vakava asia, kun vammautumisen, sairastumisen tai onnettomuuden seurauksena vakuutusyhtiö ei maksa korvauksia ja henkilö ei saa kuntoutusta ja joutuu pahimmillaan köyhyyteen ja ajautuu yhteiskunnan ulkoreunoille. Tai kun oman hoitavan työterveyslääkärin mukaan henkilö on sairastunut ja hänet määrätään sairauslomalle, ja Kelan vakuutuslääkärin mukaan hän on työkykyinen eikä Kela maksa sairauspäivärahaa: Tällöin henkilön pitäisi mennä töihin, mutta eihän työpaikka ota henkilöä töihin, kun työterveyslääkäri on määrännyt hänet sairauslomalle. Eikä hän voi ilmoittautua TE-toimistoon työttömäksi työnhakijaksikaan, koska hänellä on se työpaikka. Tällöin Kelan vakuutuslääkäreiden päätösten vuoksi ihmisiä ajautuu täysin rahattomaan tilaan. Eräs yksinhuoltajaäiti kertoi minulle, että hänet jätettiin täysin rahattomaksi 12-vuotiaan lapsensa kanssa. Hän oli sairastunut, ja Kela vähät välitti, että hänellä oli lapsi huollettavanaan. Miten ylipäätään kuvitellaan, että sairaudesta voi kuntoutua, kun maksamattomat laskut valvottavat ja kolkuttavat takaraivossa? Kela ja vakuutusyhtiöt aiheuttavat päätöksillään ihmisille laskujen menemisen perintään, ulosottoon. Aiheutuu huolta, murhetta ja itsemurhia. Kielteisiä päätöksiään Kela perustelee omien vakuutuslääkäreidensä tekemällä arviolla potilaspapereiden perusteella. Ei ihmisten oikeudentajuun mene se, miten vakuutuslääkäri voi potilasta näkemättä tehdä päätöksen. Suomalaisista ihmisistä tämä nykyinen järjestelmä tuntuu vastuuttomalle ja kylmälle toiminnalle. Siksi se on muutettava. Arvoisa ministeri, myös vakuutuslääkäreiden puolueettomuus ja erilaiset sivutoimet vakuutusyhtiöissä ovat nousseet julkisuuteen. Toivonkin ministerin perkaavan nämä todella tarkalla suurennuslasilla. Toivon tälle kansalaisaloitteelle myönteistä käsittelyä täällä eduskunnassa.
Arvoisa rouva puhemies! Jos nostaa kissan pöydälle: Tässä on kysymys rahasta. Jos nuori mies loukkaantuu ja hän joutuu työkyvyttömäksi koko elämäksensä, se maksaa miljoonan vakuutusyhtiölle. Jos näitä on 10 000, puhutaan miljardeista rahaa. Siitähän tässä on kysymys. Haluan ottaa yhden esimerkin. Pöyristyttävää on myös se, kuinka hitaasti ja epäselvästi vakuutusyhtiöt toimivat. Otan esimerkin pojasta, yhdestä tapauksesta. Hän oli ottanut vakuutusyhtiöstä kotimatkasairausvakuutuksen, johon sisältyi niin sanottu urheilulaajennus. Silloin luvattiin, että jos poika loukkaantuu, hänet kyllä kuntoutetaan. Pari vuotta sitten hän sai aivovamman jääkiekko-ottelussa. Siitä lähtien hän on kärsinyt kovista oireista, jotka heikentävät elämänlaatua, ja hän on niiden vuoksi työkyvytön. Vakuutusyhtiön mukaan hän ei ole oikeutettu fysikaaliseen tai neurologiseen kuntoutukseen. Samoin vakuutusyhtiö on maksanut muita hoitokuluja vain parituhatta euroa. Niistäkin osa on maksettu vuoden myöhässä ja vasta, kun kaksi eri juristia on lähestynyt vakuutusyhtiötä. Lisäksi vakuutusyhtiö ei suostu maksamaan mitään ansionmenetyskorvauksia vaan väittää, että poika olisi luopunut näistä ostovaiheessa. Tästä yhtiö ei ole esittänyt mitään dokumentaatiota. Lisäksi vakuutusyhtiö on evännyt korvauksia puuttuvien lisäselvitysten vuoksi, joita se ei ole edes asiakkaalta pyytänyt. Että tällainen tapaus.
Arvoisa rouva puhemies! Kuten jo aikaisemmassa puheenvuorossani sanoin, tämä kansalaisaloite on äärimmäisen hyvä. Se sisältää paljon samaa kuin viime syksynä jättämäni lakialoite, joka sai allekirjoituksia kaikista puolueista, muistaakseni 57 allekirjoitusta. Toivonkin, että nyt käsittelyssä oleva kansalaisaloite ja lakialoitteeni käsiteltäisiin sitten samanaikaisesti sosiaali- ja terveysvaliokunnassa. Samoin myös edustaja Lauslahti on tehnyt aloitteen tästä, ja samassa voitaisiin perata kaikki. Kansalaisaloitteessa esitetty vakuutuslääkärien oikeuden kumota hoitavan lääkärin lausuntoja poistaminen vastaa samaa kuin esittämäni käänteinen todistustaakka. Käänteisessä todistustaakassa on kyse siitä, että korvaus- ja eläkepäätökset tehtäisiin lähtökohtaisesti vakuutetun hoitavan lääkärin lausunnon pohjalta. Täällä on sitä kritisoitu pikkuisen, mutta jatkan, että vakuutusyhtiö voi vapautua korvauksen maksamisesta vain, jos se kykenee todistamaan hoitavan lääkärin diagnoosin ja työkyvyn arvion olennaisilta osin virheelliseksi. On varsin erikoista, että muutoksenhakulautakunnissa ja oikeusinstansseissa vakuutetun tulee todistella lääkäriltään saamiaan diagnooseja oikeaksi. Eikö lääketieteellisen todistustaakan tulisi nimenomaan kuulua vakuutusyhtiölle, mikäli se pyrkii epäämään korvaukset? Vakuutetun vammat on jo kertaalleen todettu lääkärien toimesta hoitolaitoksessa. Lain mukaan vakuutusyhtiöllä ei kuitenkaan ole velvollisuutta näyttää, mistä henkilön työkyvyttömyys johtuu, jos se ei yhtiön mielestä johdu tapaturmasta. Arvoisa puhemies! Järjestelmä ei ole oikeudenmukainen, sillä vakuutettu ja vakuutusyhtiö ovat täysin eriarvoisessa asemassa. Hylkäävästä päätöksestä voi valittaa muutoksenhakulautakuntaan. Muutoksenhakulautakunnan lausunnot ovat kuitenkin vain suosituksia, jotka eivät sido vakuutusyhtiötä tai vakuutettua. Lisäksi lautakunnan puolueettomuudesta voi olla montaa eri mieltä. Valitusprosessit ovat pitkiä, jopa yli kymmenen vuotta, ja merkitsevät usein vakuutetulle taloudellisen epävarmuuden aikaa. Mikäli asia päätyy oikeuteen, siellä asetelma sitten vasta epätasa-arvoinen onkin. Vakuutuslaitoksella on enemmän resursseja ja asiantuntemusta sekä lääke- että oikeustieteen saralta. Lisäksi yleisessä oikeusistuimessa hävinnyt osapuoli joutuu normaalisti korvaamaan myös vastapuolen oikeudenkäyntikulut, joten vakuutettu joutuu valtavaan taloudelliseen riskiin. Vakuutusyhtiöllä sen sijaan lähtökohtaisesti ei juuri mitään riskiä ole. Jos se häviää jutun, se joutuu korvaamaan työkyvyttömyyden, joka sen vakuutussopimuksen mukaan olisi kuulunutkin korvata. Työkyvyttömyyden korvaamisessa puhutaan usein miljoonaluokan rahoista. Jos vakuutusyhtiö tuomitaan korvausvastuuseen, mitään sanktiota maksamattomista korvauksista ei tule. On aika erikoista, että vakuutusasioissa petokseen voi syyllistyä vain vakuutuksenottaja. Arvoisa puhemies! Julkisuudessa useampi vammautunut on tullut esiin omalla nimellään ja kasvoillaan. Tarinat ovat koskettavia ja usein uskomattomia. Tiedän tapauksen nuoresta ratsastusyrittäjästä, josta edustaja Heinonen tässä jo kertoikin: Hän on saanut vaikean tai keskivaikean aivovamman pudottuaan hevosen selästä. Vakuutusyhtiö oli kuitenkin eri mieltä kuin joukko hoitavia neurologeja ja pudotti vamman haitta-asteen 11:stä 2:een. Kuin taikaiskusta yrittäjä nähtiinkin taas työkykyiseksi omaan työhönsä. Nyt viimeisimpänä luin poliisista, jota virkatehtävissään ammuttiin lähietäisyydeltä käteen. Ampuja pääsi koevapauteen jo ennen kuin poliisi pystyi palaamaan töihin sairauslomaltaan. Paluu aiempaan tehtävään ei ollut mahdollista. Lisäksi Valtiokonttorin vakuutuslääkäri oli sitä mieltä, että vammaluokitus on alempi kuin leikkaava kirurgi oli arvioinut. Rikoksesta seuranneiden korvausten määrä laski ja poliisin tulotaso pieneni merkittävästi ilman hänen omaa syytään. Nämä julkisuuteen nousseet tarinat ja henkilöt ovat kuitenkin vain jäävuorenhuippu, pieni pintaraapaisu siitä, kuinka laajasta ongelmasta ja käsittämättömän epäoikeudenmukaisesta järjestelmästä on kyse. Selvitysten mukaan tämä asia koskettaa suoraan tai välillisesti laajaa joukkoa kansalaisista, jopa puolta miljoonaa suomalaista. Jos vakuutuslääkärijärjestelmää saadaan muutettua, sillä on aivan valtavan suuret vaikutukset kansalliseen hyvinvointiin ja luottamukseen yhteiskuntaa kohtaan.
Arvoisa rouva puhemies! Tämä lakialoite kuvastaa hyvin sitä epätoivoista henkeä, jota monet ihmiset tässä maassa aidosti kokevat. Jos hoitavat lääkärit antavat potilaille selvän diagnoosin työkyvyttömyydestä, joko henkisestä tai fyysisestä sairaudesta johtuen, ja vakuutuslääkäri tekeekin päinvastaisen analyysin, on kansalaisten epäusko koko järjestelmää kohtaan aivan ymmärrettävä. Ihmistä hoitavan lääkärin kanta ei paina mitään vaan vakuutuslääkärin papereidenlukeminen. Monissa puheenvuoroissa täällä on jo tämä sama todettu. Minusta on tärkeää, että näihin epäkohtiin saadaan selvempi järjestelmä. Olen keskustellut lukemattomia kertoja erään pitkäaikaisesti sairaan henkilön kanssa. Hänellä on hoitavalta lääkäriltä työkyvyttömyysdiagnoosi hyvinkin yksilöitynä. Työkokeiluja on tehty useita erittäin huonolla lopputuloksella. Hupaisinta tässä järjestelmässä on, että jopa työllisyyspalvelut ovat vankemmin sairastavan yksilön puolella. Hänet määritellään tässä tapauksessa työkyvyttömäksi. Kukaan ei tarjoa näille ihmisille töitä, ja mistään he eivät saa toimeentuloa. Tämän nykyisen järjestelmän suurin ongelma on minusta juuri tässä: olet samaan aikaan työkykyinen ja työkyvytön. Tämä pallottelu järjestelmän sisällä aiheuttaa ihmisille eniten epäoikeudenmukaisuuden tunnetta. Olen samaa mieltä täällä jo pidettyjen useiden puheenvuorojen kanssa. Näihin ongelmiin toivoisin aidosti tehtävän muutoksia.
Arvoisa rouva puhemies! Tästä aihepiiristä on tehty lukuisia, varmaan satoja, kirjallisia kysymyksiä ja kymmeniä lakialoitteita silläkin aikaa, kun itse täällä olen ollut, pian kolmisenkymmentä vuotta, ja asia on edelleen tällä tavalla kuin täällä on tullut kerrotuksi monessa puheenvuorossa. Se on mielestäni häpeäksi eduskunnalle ja kaikille niille hallituksille, jotka ovat istuneet tässä maassa näinä vuosina. Siksi on erinomaista, että nyt tämä kansalaisaloite, jonka kansalaiset voivat suoraan tehdä ja jonka kautta tuoda asia käsittelyyn eduskuntaan, on tehty. Kiitokset heille. Samalla kiitokset edustaja Ronkaiselle, joka teki myös tämän lakialoitteen, jota nyt voidaan samalla valiokunnissa sitten käsitellä ja viedä eteenpäin. Tuo käännetty todistustaakka on yksi hyvä malli, jota kannattaa selvittää ja tutkia, onko se mahdollinen. Ja miksi ei olisi, mutta ymmärrän kyllä, että vakuutusyhtiöt, kun niitä kuunnellaan asiantuntijoina, löytävät siitäkin kaiken mahdollisen vian. Mutta nyt ei pidä taipua siihen. Hieman jäin ministerin puheenvuorosta kaipaamaan jotain muuta kuin neuvottelukuntaan vetoamista. Neuvottelukunnat kyllä keskustelevat ja juovat kahvia, ja on varmaan mukavaakin, mutta asiat eivät välttämättä etene neuvottelukuntien kautta. Tarvitaan todella asian eteenpäinviemistä. Ensi sijassa näitten vakuutuslääkärien riippumattomuus — eli täysin irti vakuutusyhtiöistä — siinä on avainkysymys. Se pitäisi toteuttaa mahdollisimman pian. On selvää, että kaikkia hakemuksia ei hyväksytä eikä voida hyväksyä. Jos hyväksyttäisiin, niin varmaan me kaikki täältä panisimme hakemuksen aika pian ja pääsisimme mukavalle eläkkeelle, mutta näin ei tietenkään pidä tapahtua. Mutta meillä on, niin kuin täällä on kerrottu, lukuisia tapauksia tiedossa, että on kaksikin erikoislääkäriä tutkinut ihmisen jopa moneen kertaan ja esittänyt hakemukseen puoltonsa ja siitä huolimatta hylkäys on tapahtunut. Tätä eivät ihmiset yksinkertaisesti ymmärrä. Enkä minäkään ymmärrä. Joku järjestelmä, jossa olisi ymmärrettävyys ja yleinen hyväksyttävyys, meidän on saatava vihdoinkin. Arvoisa puhemies! Olen kyllä pitkälti edustaja Harkimon kanssa samaa mieltä, että pohjimmiltaan tässä on kysymys rahasta. Jos esimerkiksi joku 35-vuotias henkilö loukkaantuu ja siirtyy eläkkeelle työelämästä, hän saattaa saada aika kohtuullisen eläkkeen, 30 vuotta nauttii sitä, ennen kuin tulee vanhuuseläkeikään. Siinä on valtavista rahoista kysymys, ja vähän näyttää siltä, että mitä nuorempi hakija on, sitä huonommin hän saa näitä myönteisiä päätöksiä.
Arvoisa puhemies! Kansalaisaloitejärjestelmää on viime vuosina toisinaan kovastikin arvosteltu, joskus syystä ja usein ilman syytä. Mutta kansalaisaloitejärjestelmään liittyy sellainen erinomainen piirre, että sillä voidaan nostaa yhteiskunnalliseen keskusteluun ja eduskuntakäsittelyyn asti suuria kansalaisryhmiä koskettavia epäkohtia. Nyt tämä käsiteltävänä oleva kansalaisaloite tapaturmavakuutuslain 41 d §:n muuttamiseksi eli käytännössä vakuutus- ja eläkeyhtiöiden lääkäreillä tällä hetkellä olevan oikeuden — oikeuden ilman perusteltua syytä ja jopa potilasta näkemättä kumota hoitavan lääkärin lausunto — poistamiseksi on esimerkki sellaisesta epäkohdasta, jota eduskunta ei aiemmin ole uskaltanut korjata. Syytä siihen, miksi eduskunta ei ole tässä asiassa edennyt, vaikka epäkohta on ollut varmasti pitkään meidän kaikkien tiedossa, en osaa valitettavasti edes arvailla. Arvoisa puhemies! Perussuomalaisille tämän asian ja epäkohdan korjaaminen on erittäin tärkeää oikeudenmukaisuussyistä. Asiaa julkisuudessa erittäin paljon esillä pitänyt edustaja Ronkainen pohti jo keskustelun alussa käyttämässään hyvässä ja asiantuntevassa puheenvuorossa paljon tähän aihealueeseen liittyviä näkökulmia. Edustaja Ronkainen on myös laatinut viime vuonna pitkälti samansisältöisen lakialoitteen, joka ei valitettavasti ole ainakaan vielä edennyt eduskunnassa maaliin asti. Tilannehan on se, että lakialoitteet hyvin usein raukeavat vaalikauden lopulla, mutta nyt tämän käsittelyssä olevan kansalais-aloitteen kautta tämä epäkohta on eduskunnassa ja asia saa yhä vahvemman painoarvon ja merkityksen, joka sille ehdottomasti kuuluukin. Arvoisa puhemies! Vakuutuslääkäreiden oikeutta kumota hoitavan lääkärin diagnoosia ei tultaisi lakimuutoksen myötä tietenkään kokonaan poistamaan, mutta jatkossa vakuutuslääkäreiltä tulisi ehdottomasti vaatia asianmukaiset perustelut päätökselleen, ja se on mielestäni täysin oikeutettu vaatimus. Sitä vastoin vakuutusyhtiön ja sen käyttämien asiantuntijalääkäreiden tämänhetkinen mahdollisuus kiistää hoitavan lääkärin antama diagnoosi potilasta näkemättä ja vieläpä ilman lääkärin ammattietiikkaan liittyvää juhlallista vakuutusta on mielestäni täysin oikeustajun vastainen, ja tämä epäkohta onkin korjattava pikaisesti. Arvoisa puhemies! Kansalaisaloitteen myötä asia onkin mahdollista saada kuntoon, ja samalla voidaan hälventää merkittävästi järjestelmää kohtaan tunnettua epäluuloa. Perussuomalaiset tukevat erittäin vahvasti tätä kansalaisaloitetta. [[Puhemies koputtaa]] Kiitän kaikkia aloitteen allekirjoittajia ja toivon aloitteelle menestyksellistä valiokuntakäsittelyä.
Arvoisa rouva puhemies! Särähti korvaan tässä, kun edustaja Löfström sanoi, että nämä tapaukset käsitellään nopeasti. Haluaisin tietää, onko ministeri tietoinen siitä, että voi kestää kaksi vuotta, ennen kuin potilas saa minkäännäköisen päätöksen vakuutusyhtiöstä. Sen jälkeen hän voi hakea avustusta Kelalta, ja se kestää siellä vuoden lisää. Jos päätös vakuutusyhtiöstä on negatiivinen ja hakee muutoslautakunnalta muutosta, niin koko tämä prosessi voi kestää 5—10 vuotta, ja potilas on koko ajan niin kuin löysässä hirressä. Jos ei se ryhmä saa aikaan mitään muuta muutosta, niin tähän kannattaisi ainakin tehdä aika pikaisesti muutos.
Ja vastauspuheenvuoro, ministeri Mattila, 1 minuutti.
Kiitoksia, arvoisa rouva puhemies! Kiitoksia keskustelusta. Edustaja Kankaanniemelle toteaisin sen, että tämä on nyt kansalaisaloitteen lähetekeskustelu ja tämä nimenomaan etenee eduskuntaan. Myöskin ministeriössä sitten toimet etenevät, ja niiden perusteella tehdään konkreettiset ehdotukset. Edustaja Harkimo, olen kyllä kuullut näistä käsittelyajoista ja nähnyt henkilökohtaisestikin, tiedän niistä, mutta en vastaa siitä, mitä edustaja Löfström on näistä käsittelyajoista todennut. Sen sijaan, kun, edustaja Harkimo, nostitte esille sen, että ei saada kuntoutusta tai hoitoa, on toki todettava se, että eihän ketään jätetä hoitamattakaan. Hoidetaan sitten julkisella sektorilla, ei niinkään vakuutuksen varoista vaan verovaroista — jos on niin, että yhtiö ei maksa kuntoutusta tai tutkimusta. Mitä sitten tulee näihin jääkiekkovammoihin, jotka nostitte esille. Esitän kysymyksen, kun en tiedä: pitäisikö meillä jääkiekossa sitten puuttua myös niihin pelillisiin asioihin, ihannoidaanko meillä liikaa kovaotteista jääkiekkoa? En siis tiedä, mutta kysyn. Edustaja Elomaa, kahteenkin otteeseen kysyitte tästä tiedon saannista ja siitä, onko mahdollista sitä saada. Nimenomaan nyt tämän neuvottelukunnan yksi keskeinen tehtävä on lisätä tämän järjestelmän läpinäkyvyyttä ja kansalaisten luottamusta siihen. Ja siihen tiedonsaantiin liittyen te olette aikanaan saaneet vastauksen — me voimme tähän myöhemminkin palata. — Ja nyt, arvoisa puhemies, ilmeisesti aika on mennyt jo reilusti yli.