Tere päevast, lugupeetud Riigikogu ja austatud valitsusliikmed! Alustame tänast infotundi. Teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 46 Riigikogu liiget, puudub 55. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: keskkonnaminister Keit Pentus peaministri ülesannetes, justiitsminister Kristen Michal ja regionaalminister Siim Valmar Kiisler.
Alustame infotunni küsimustega. Esimene küsimus on kolleeg Andres Anveltilt justiitsminister Kristen Michalile. Palun!
Aitäh, proua juhataja! Tervist, härra minister! Mul on selline küsimus. Eelmisel aastal vastuvõetud kriminaalpoliitika arengusuunad käsitlevad perevägivalda kui rasket isikuvastast kuritegu, mille tunnistajaks olemine lapseeas suurendab tõenäosust puutuda kokku vägivallaga ka hiljem. Selle vältimiseks või ennetamiseks tuuakse seal põhiteesidena välja selgitus- ja sotsiaaltöö, mille raskus langeb enamjaolt Sotsiaalministeeriumile ja kohalikele omavalitsustele. Samas ei ole see nähtus ühiskonnas kuhugi kadunud ega olukord mingil määral paranenud. Eri uuringute näitel on perevägivalda väidetavalt ligi viiendikus Eesti peredes. Siit ka küsimus: kas ja milliseid seadusandlikke initsiatiive planeerib lähiajal selles valdkonnas Justiitsministeerium?
Aitäh! See on hea küsimus! Mina olen samamoodi seda uuringut vaadanud ja ma arvan, et küsijal on õigus. Seal on näha selge korrelatsioon, et kui keegi on varem vägivallaga kokku puutunud või olnud ise selle vägivalla allikas, siis on võimalik taas kord samasugusesse olukorda sattuda. Nii et selles mõttes on küsimuse esimene pool väga korrektne. Küsimuse teises pooles oli tegelikult sees ka vastus. Ega vägivalla vähendamine ei ole ainult Justiitsministeeriumi pärusmaa, ehkki me oleme üks komponent, üks osa sellest, kes sellega tegeleb. Ka Sotsiaalministeeriumil on selleks oma programmid ja teistel ministeeriumidel samamoodi. Täna näiteks on koostamisel juhendmaterjal erialaspetsialistidele, mis just annabki nõu, kuidas perevägivalla ohvrit ära tunda ja kuidas sellisel juhul käituda. Mis puudutab konkreetselt meie haldusala, siis näiteks vanglates on läbiviimisel vastavad programmid nendele inimestele, kes on varem perevägivallaga silma paistnud. See on väike osa kogu tegevustikust. See tegevus käib ja ka Sotsiaalministeerium annab oma osa, kui te viitate sotsiaalteenustele. Seadusandlikud initsiatiivid saavad tulla ühisalgatuse põhjal. See arengukava näeb aga ette hulga tegevusi, mida juba tehakse. Nii et täiendavaid seadusandlikke initsiatiive ei ole kohe tulemas. Küll on üks asi, mida Riigikogu õiguskomisjon, kuhu teiegi kuulute, on palunud analüüsida ja mida me ka teeme: see on seesama lähenemiskeeld koos elektroonilise järelevalve kohaldamise võimalikkusega. Sellele on juhtinud tähelepanu teine opositsioonierakond. Nii et selle vastu on huvi tuntud. Aitäh!
Palun, kolleeg Andres Anvelt, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Ma tõesti täpsustangi ja vastus saab olla lihtne ei või jaa. Kas Justiitsministeeriumil on plaanis või on vähemalt kaalumisel tuua karistusseadustikus eraldi välja perevägivalla kvalifitseeritud koosseis?
Aitäh! Kui aus olla, siis seda on arutatud. Ütleme nii, nagu ma olen ka oma varasemates vastustes mitmesugustele küsimustele viidanud, kõik sellised otsused saavad põhineda analüüsil. Praegu on käimas laiem karistusseadustiku analüüs, nagu te teate, ja kogu see kriminaliseerimise ja dekriminaliseerimise vahekord saab mingisuguses esialgses vormis avalikuks selle aasta lõpus või järgmise aasta alguses. Siis tegelikult saabki hinnata, kas on vajadust eraldi koosseisu järele ja kuidas sellesse suhtuda. Selle analüüsi tegemist juhib Jaan Sootak ja kaasatud on tõesti väga laiapõhjaline seltskond Eesti erialainimesi.
Palun, kolleeg Andres Anvelt, teine täpsustav küsimus!
Ma ei jäta hea ministri pinnimist ja küsin samal teemal kriminaalmenetluse koodeksi kohta. Paljud Euroopa riigid on täiendanud oma menetluskoodekseid, seadustikke, lisades sinna mõiste, millele eesti keeles otsest vastet ei olegi. Seda võib seletada umbes nii, et politsei n-ö isoleerib ajutiselt vägivallatseja ohvrist, enne kui jõustub lähenemiskeeld, tekitatakse selline vahepuhver ja võimalik vägivallatseja viiakse ohvrist mingiks ajaks eemale. Kas seda pole kaalutud? Ausalt öeldes on sellest suur puudus, nagu kohtumistel naiste varjupaikades on selgunud.
Aitäh! Olen ise samamoodi kohtunud naisteühenduste esindajatega, kellega me oleme rääkinud mitmest asjast, kaasa arvatud inimkaubanduse koosseisust, mis Eestis nüüd esimest korda kirja saab. See on olnud nende suur huvi ja palve ning tegelikult Eesti jaoks ka välispoliitiliselt või väljastpoolt vaadates üsna oluline märk. Mis puudutab sellist ajutise isoleerimise võimalust, siis üldiselt on ju ka politseiga suheldes see esimene kontakt oluline. Väga tihti on nii, kui te lähete ükskõik millisesse asutusse, et esimene kontakt määrab selle, kuidas kõik asjad edasi lähevad. Kui te lähete meditsiiniasutusse, siis sellest, kuidas teisse registratuuris suhtutakse, oleneb väga tihti, milline meeleolu ka pärast on, hoolimata sellest, kui hea arst on. Samamoodi on sellele tähelepanu pööranud prokuratuur ja ma tean, et ka politsei viib läbi koolitusi. Just esimene kontakt on see, millele põhilist rõhku pannakse, et kui antakse teada või on midagi, mis viitab perevägivallajuhtumitele, et siis ei jäetaks reageerimata. Statistikapool, see esimene osa, mis meie analüüsist on juba välja tulnud ja on avalikkuse ees, ütleb, et 93%-l sellistest juhtumitest algatatakse ka menetlus. Nii et tegelikult on see protsent päris kõrge. Me analüüsime, mis nendest menetlustest edasi saab ja mis põhjustel ülejäänud menetlused algatamata jäävad. Praegu on põhirõhk sellel, et just esimene kontakt oleks kõige parem ja sealt saaks edasi minna.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimused! Kõigepealt kolleeg Helmen Kütt.
Aitäh, proua juhataja! Austatud minister! Minu küsimus tuleneb sellest, et 2012. aasta eelarves on olemas eraldi rida prostitutsiooni ohvritele, aga naiste varjupaikade rida veel ei ole. Kas te peate vajalikuks, et selline rida sinna tekiks, sest tänased naiste varjupaigad, mis asuvad üle Eesti eri omavalitsustes, on alarahastatud? Need töötavad projektipõhiselt ja väga tihti sõltub kohaliku omavalitsuse rahalistest võimalustest, kas nad saavad toetada sellest omavalitsusest pärit inimese varjupaigas viibimist või mitte. Ma saan aru, et see küsimus on otseselt sotsiaalministrile, aga kuna temaatika puudutab ka kriminaalpoliitika arengusuundades väljatoodud perevägivalla teemat, siis järsku te ütlete mõne sõna selle kohta.
Aitäh! See küsimus tuleks eelarve mõttes tõepoolest sotsiaalministrile suunata, selles osas on teil kindlasti õigus. Sellelsamal meie kohtumisel nimetasid naiste varjupaikade juhatajad ka sedasama rahaküsimust, mis on kõikides tegevustes üldiselt alati väga oluline. Meie omalt poolt oleme mõelnud, et kui seadustesse saab kirja inimkaubanduse koosseis, siis on riigil võimalik hakata hindama, millisel juhul ja olukorras peaks riik need kulutused katma. See puudutab näiteks just inimkaubanduse ohvreid. Nii et ma arvan, et kui need määratlused seadusandlikul poolel paika saavad, siis on ehk ka Sotsiaalministeeriumil ja naiste varjupaikadel lihtsam ühist keelt leida ja vaadata, mida keegi täpselt rahastama peab. Tegelikult on riigi üks prioriteet ka inimkaubanduse ja selle ohvrite vähendamine ning siin ma näen küll selget kokkupuutepunkti. Ma ei ütle täna, et see väljendub rahas, küll aga saab see olla aluseks rahas väljendumisele tulevikus.
Palun, kolleeg Kalle Laanet!
Aitäh, austatud juhataja! Hea minister! Ma olen absoluutselt päri teie väitega, et väga sageli on määrava tähtsusega esimene kontakt ja sellest oleneb, kuidas asi edasi arenema hakkab. Eriti tähtis on see juhul, kui kodanik, kellel on mure, saab lõpuks politsei uksest sisse ja vastas on inimene, kes sellest murest aru saab. Kuid me oleme teinud mitmeid seadusandlikke initsiatiive, et minna järgmisse etappi, et inimese mure kuulatakse ära ja hakatakse rakendama konkreetseid meetmeid. Minu küsimus puudutab seda analüüsi, mida te ka enne mainisite ja mis puudutab nii lähenemiskeeldu kui ka Andres Anvelti küsimust, see on suuresti üks pakett. Kui kaugel te sellega olete?
Aus vastus on, et analüüs on sellises faasis, et avalikkusele seda veel esitada ei saa. Oleme avalikkuse ette toonud analüüsi esimese osa, mis puudutab perevägivalla juhtumite menetlusse võtmist – sellest ka need mainitud numbrid, 93% jne. Kohe, kui me jõuame lõpusirgele, kui me näeme, kuidas need menetlused on läbi viidud, mis on nendest edasi saanud, siis me teeme avalikuks ka selle info. Justiitsministeeriumil on üldiselt tava, et olenemata sellest, millised on tulemused, on need kõik meie veebilehel üleval, kas või see eile avalikustatud tervishoiu korruptsiooni uuring. Kõik need on meie koduleheküljel kättesaadavad ja olete alati teretulnud vaatama neid kohe, kui nad valmis on.
Palun, kolleeg Arto Aas!
Aitäh! Küsin ministri käest, kuidas kajastub perevägivalla statistikas samasooliste perekondade käitumine?
Ausalt öeldes ma ei oska sellele peast vastata. Ma jään pigem vastuse võlgu. Perekonna definitsiooni alla nad praegu ei lähe. Ma isegi ei tea, kuidas politsei seda registreerib. Ilmselt registreeritakse seda pigem isikutevahelise kehalise väärkohtlemisena. Teie huvi arvestades ma uurin selle aga kindlasti järele.
Palun, kolleeg Marianne Mikko!
Suur tänu! Läheneb rahvusvaheline naistevastase vägivalla vastu võitlemise päev 25. november, meie mõistes siis kadripäev. Mul on ministrile kaks küsimust. Esiteks, mis on teie kui justiitsministri sõnum ühiskonnale seoses selle päevaga? Teiseks, millal Eestis seadustatakse, nii nagu Austrias on juba ammugi seadustatud, et kodust lahkub vägivallatseja, mitte ohver? Ohver on enamasti naine, koos temaga jäävad koju lapsed, aga mees peab kodust lahkuma.
Aitäh! Politseipraktika ongi tegelikult selline, et üldiselt lahkub ikkagi vägivallatseja. Kindlasti leiab elust alati teistsuguseid näiteid, kui te seda tahate, aga valdav praktika on ikkagi selline. Nagu politseinikud räägivad, on ka olukordi, kus vägivald on sotsiaalne probleem, mida näiteks õiguskaitse vahenditega ei ole võimalik lahendada, eriti kui mängus on alkohol ja sellised eluviisid, mis seda kuidagi soodustavad. Aga valdavas osas, ma julgen arvata, reageerib politsei adekvaatselt. Politseis on viidud läbi koolitusi ja see tase on selgelt tõusnud. Ma arvan, et suund on selgelt paremuse poole. Ütleme nii, et kadripäevaga seoses soovin kõigile kena kadripäeva! Ma ei näe siin küll mingisugust suurt traagikat või seda, et Eestis oleks midagi väga valesti. Minu meelest Eesti justiitssüsteem, politsei- ja sotsiaalsüsteem liigub selgelt õiges suunas, tolerants vägivalla suhtes on selgelt vähenenud ja väheneb ka tulevikus.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Igor Gräzin!
Mind rabas, austatud minister, üks fakt, mille ma täna avastasin. Londonis on 1100 varjupaika naistele, perevägivalla ohvritele. No arusaadav, mees kodus laamendab, naistel on, kuhu minna. Seal on 1100 kohta naistele ja ainult 36 kohta meestele, keda naised peksavad. Küsimus on: kas ka Eesti mehi oleks võimalik paremini kaitsta kodus valitseva vägivalla vastu või see ei ole probleem?
Igasugune vägivald on probleem, on see vägivald siis üht- või teistpidi. Vähemalt õigussüsteemi poolt vaadates käsitletakse igasugust vägivalda võrdselt ja ega teisiti ei saagi. Kui hästi suures plaanis öelda, siis trendide poolest on üldiselt muidugi sedasi, et pigem on ikkagi mehed naistele füüsilise vägivalla allikaks. Uuringute põhjal, mida on arutatud ka mitmesugustel poliitilistel nõupidamistel ja komisjonides, võib väita, et vaimse vägivalla puhul on trend pigem jälle teistpidi. Seda on väga raske öelda. Nagu öeldud, ega armastust seadusesse kirja ei pane. Ma loodan, et seda jätkub igale poole ja et vägivalda on võimalikult vähe.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Palun järgmine küsimus, kolleeg Igor Gräzin! Küsimus on jällegi justiitsminister Kristen Michalile.
Küsimus puudutab ühte uut teemat, mis on muutunud väga sensitiivseks: keemiline kastreerimine seoses pedofiiliaga. Mul on niisugune küsimus. Esiteks, mis on vahetult selle meetme eesmärk, milleks ta on kavandatud? Teiseks, millal need eesmärgid peaksid realiseeruma? Mis on eesmärk ja millal me saame selle tõkendi käima – see on küsimus. Ma ütlen, miks ma seda küsin. Vaadake, kui see hoiab ära kas või ühe pedofiiliajuhtumi, siis me oleksime huvitatud, et see oleks võimalikult efektiivne ja käivituks võimalikult kiiresti. See on see point. Mis on eesmärk ja millal see realiseerub?
Aitäh! Eesmärk ongi täpselt see, nagu te selle sõnastasite. Kui see hoiab tulevikus ära kas või ühe lastevastase seksuaalkuriteo, siis on eesmärk minu arvates tegelikult saavutatud ja raha on hästi kulutatud. Ajaliselt oleme planeerinud, et see võiks valmis saada 1. jaanuariks 2013, mil see oleks ka rakendatav. See on üsna keeruline temaatika, sinna on kaasatud suur hulk mitmesuguseid erialaliite. Meditsiiniline pool, millega tuleb tegelda, on isegi ehk mõnevõrra keerulisem kui juriidiline pool. Mis puudutab juriidika poolt, siis seesama eelnõu on meie majast välja läinud, loodetavasti liigume sellega tempokalt edasi ja mingil hetkel jõuame ka parlamendi ette. Kuidas see tegelikult rakendub, see on väga lihtne. Sihtrühmaks on kõik seksuaalkurjategijad, kelle karistus on alla kahe aasta, programmi pikkus oleks 18 kuud kuni 3 aastat. Osaliselt, mitte täielikult, on võimalik asendada karistus selle programmiga, mis tähendab nii pidevat ravi medikamentidega kui ka täielikku teraapiat. See ei ole päris nii, et kandiku peal antakse tabletid ja öeldakse: ole hea mees, võta ära ja tule kolme aasta pärast tagasi. See tähendab ikkagi pidevat kohtumist nende inimestega, kes oskavad karistusaluse meeleseisundit hinnata. Kui see ravi peaks mõnel juhul jääma pooleli, kas või näiteks sel põhjusel, et kurjategijale on need meditsiinilised vahendid vastunäidustatud, mida võib ka ette tulla, siis tegelikult on lahendus väga lihtne: kurjategija läheb tagasi vangi karistust kandma. Niisiis mingisugust pääsemist selle kaudu ei tule. Eesmärk on lastevastaste seksuaalkuritegude vähendamine.
Palun, kolleeg Igor Gräzin, esimene täpsustav küsimus!
Kas ministeeriumi inimesed ei arva, et see karistus on ausalt öeldes kuidagi pehmevõitu? Vähe sellest, et see on hiljaks jäänud, see on ka pehme. Ma küsin meelega hästi ägedalt. Ütleme nii: miks vabatahtlik ja tablettidega, kui saaks olla kohustuslik ja tangidega?
Aitäh! Minu teadmiste kohaselt seda küll vist tangidega ei tehta, aga see ei ole väga ammu tagasi, kui selline asi nagu kirurgiline kastreerimine on ühes Euroopa riigis siiski toimunud. Üldiselt muus maailmas, kus seda rakendatakse, on kogemused näidanud, et see annab seksuaalkurjategijate tulevaste kuritegude ärahoidmisel paremaid tulemusi kui lihtsalt vangistus. Täna me räägime sellest sihtrühmast, kes on vangi mõistetud vähem kui kaheks aastaks. Nende vangistus, kaasa arvatud selle programmi lisamine, on ühiskonna jaoks signaal, et nad on kontrolli all pikemat aega, kui nad lihtsalt vangis olles oleksid. Ma arvan, et lõppkokkuvõttes, arvestamata ettepanekut tangide kohta, on see hea tulemus ja see on ikkagi suhteliselt selge teatava sihtrühma kontrollimine.
Palun, kolleeg Igor Gräzin, teine täpsustav küsimus!
Veel kord: ma olen tuliselt selle eelnõu poolt ja võib-olla on kahju, et see on natuke leebem, kui ta olla võiks. Aga samas on ta sooliselt kuidagi natukene ühele poole kalduv. Ta lähtub sellest, et mehed on pedofiilid ja tüdrukud on siis ohvrid. Jällegi seesama Inglise näide: väga suur ohvrite kategooria on noored poisid, kes langevad keskealiste naisõpetajate ohvriks. See on täiesti omaette sotsiaalne probleem. Kas seda seksuaalvägivalla probleemi ei võiks vaadata vahel sedapidi, et me kaitseme natuke ka meessugu? Mis sellistel juhtudel teha või on seal ka tablett?
See programm kui selline laieneb mõlemale soole, soolist vahetegemist siin ei ole. Aga selle eelnõu arutelude käigus ei ole mina kokku puutunud sellega, et valdavalt on tegemist keskealiste õpetajate probleemiga. Sellist infot mul ei ole. See on Inglismaal väidetavalt nii, nagu ma aru saan. Eesti kohta mul sellist informatsiooni ei ole. See programm laieneb kõigile, kes on süüdi mõistetud seksuaalkuriteos, olenemata soost ja kõigest muust.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimused. Alustame kolleeg Peeter Võsast.
Aitäh! Mul on lugupeetud ministrile selline küsimus. Oma asjatundmatuse tõttu kohitsemise küsimuses palusin ma konsultatsiooni ja sain teada, et keemiliselt on võimalik maha suruda sugutungi või spermatogeneesi, aga seda ainult ajutiselt. Nii et vägistamist see iseenesest ei takista. Palun selgitage mulle, mismoodi see protsess hakkab tehniliselt välja nägema, et vältida vägistamisi?
Aitäh! Selle ravi väljatöötamisse on kaasatud Sotsiaalministeerium, on kaasatud Eesti Psühhiaatrite Selts, Tartu Laste Tugikeskus, Eesti Seksuaaltervise Liit ja paljud teised. Miks ma neid nimetan? Sellepärast, et kogu selle ideestiku ja kogu programmi rakenduse puhul on uuritud muude riikide kogemusi ja küsitud ka meie praktikute arvamust. Nagu ma enne Igor Gräzinile vastates ütlesin, ei piisa ainult sellest, et inimesele antakse ravimid kandikul üle ja siis loodetakse, et seksuaaltegevus on mingiks ajaks pärsitud. Tegelikult kaasneb sellega ka teraapia. Ma julgen küll arvata, et Eesti arstid on piisavalt pädevad ja heal tasemel ning suudavad hinnata, kas isik teeb selles teraapias edusamme ja läheb edasi, kas ta tegelikult muutub, või ta ei võta sellest programmist osa ja peaks pigem vangi tagasi minema. Nii et üks osa sellest programmist ongi tegelikult teraapia ja isiku enda soov saada paremaks ja muutuda. Ega absoluutset lahendust peale nendesamade tangiideede ei ole kellelgi olemas.
Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh! Muidugi, tõpratohtritel on ka sellel alal väga suuri kogemusi. Aga minu küsimus on natuke teine, terminoloogiline. Tegelikult on tegemist ju väga mõistliku meetmega, mis on vajalik ja mida rakendatakse isiku nõusolekul, samamoodi nagu alkoholismi ravigi. Aga me räägime kogu aeg kastreerimisest. Kastreerimine – see on täiesti lõplik protseduur, lõplik toiming, kas kirurgiline või keemiline. Samamoodi võime rääkida, et taskuvargal võib ju ka kas kirurgiliselt või keemilisel teel, süstiga muuta käe tegutsemisvõimetuks, võib teha süsti, mis muudab käe näiteks ajutiselt liikumisvõimetuks, ma ei tea, kas siis nädalaks ajaks või kuuks ajaks. Aga kui me räägime kastreerimisest, siis me loome teatud pretsedendi. Kas me ei peaks seda asja terminoloogiliselt kuidagi teistmoodi nimetama?
Ütleme, kastreerimine on, kuidas öelda, üldnimetaja ja võib-olla kõigile arusaadav termin. Ametlikus keeles keegi seda küll kastreerimiseks ei nimeta. See on ikkagi ravi kombineerituna karistussüsteemiga. Küllap te arstina teate paremini, mis võimalused need on.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Andres Anvelt!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Mul on selline puhtpragmaatiline küsimus. Maksumaksja maksab kinni ükskõik, mis kurjategija, sh ka seksuaalkurjategija vanglakaristuse. Kuidas on selle, ma ei teagi, kuidas seda õieti nimetada, keemilise kastreerimise puhul? Kes selle ravi kinni maksab? Kas see tuleb kodanik pedofiililt endalt või tuleb see maksumaksja taskust?
Aitäh! Vähemalt alguses oleme planeerinud, et see tuleb ikkagi maksumaksjalt. Nagu te ütlesite, on olemas ka muud kulud, kui isik viibib vanglas. Rääkimata nendest kuludest – kui neid saab üldse kuludeks nimetada –, mis puudutavad just kurjategijate ohvreid, ja tavaliselt ei ole mitte üks ohver. Me oleme planeerinud, et esimestel, käivitusaastatel on see suurusjärk 45 000 – 47 000 eurot, ja minu arvates saab see raha hästi kulutatud. Tulevikus ei ole me kuidagi välistanud sellist võimalust, me isegi rääkisime sellest eelnõu arutamise ajal, aga eksperdid ütlesid, et kui jätta see ainult, nagu te väljendusite, kodanik pedofiili mureks, siis väga tihti selles programmis ei osaleta, tullakse vangist välja ja ohtlikkus ühiskonnale on suurem. Meie huvi on, et see ohtlikkus oleks väiksem, ja selle eest maksumaksja ka tegelikult maksab. Tulevikus ma ei välista seda võimalust, et kui me süsteemi muudame, siis mingit osa või ka suuremat osa selle ravi kuludest hakatakse sisse nõudma neilt, kes sellele ravile on allutatud. Aga esialgu oleme planeerinud jätta selle maksumaksja kanda. Eksperdid, kes sellega tegelevad, kaasa arvatud tervishoiuinimesed, ütlevad, et vähemalt alguses on see lahendus parem.
Suur tänu, lugupeetud justiitsminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Palun nüüd kolleeg Kajar Lemberi küsimus regionaalminister Siim Valmar Kiislerile!
Aitäh, hea juhataja! Hää minister! Ma olen ikka mures Eesti regionaalarengu tuleviku pärast. Pärast mitmesuguseid väljaütlemisi valitsuse tasandilt ei saa ma enam hästi aru, kes selle valdkonna eest peaks vastutama ehk kelle sõna regionaalarengu suunamisel Eestis maksab. Peaminister tegeleb meil sügavalt kohalike omavalitsuste ajaloolise järjepidevusega. Suurimate regionaalvaldkonna investeeringutega tegelevad lisaks Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile ka Keskkonnaministeerium ja Põllumajandusministeerium. CO2 kvooti jagab meil Riigi Kinnisvara AS. Teede raha puhul on otsustav sõna ka majandusministri käes. Omavalitsuste rahakoti raudade avatuse üle otsustab rahandusminister. Kui nüüd võtab justiitsminister enda kätte ka veel haldusreformi temaatika, siis ma tahangi küsida, millega Eesti Vabariigi regionaalminister tegelema hakkab või ongi teie meelest regionaalarengu juhtimine delegeerimise kunst.
Aitäh! Kindlasti on igasugune juhtimine delegeerimise kunst, kaasa arvatud regionaalarengu juhtimine. Tõepoolest, regionaalarengut on vastandina harukondlike ministeeriumide vertikaalsetele valdkondadele nimetatud ka horisontaalseks valdkonnaks. Väga mitmed meie ministeeriumid tegelevad riiklike vahendite ümberjaotamisega, et tasakaalustada muidu kehvemaid regionaalseid eeldusi teatud piirkondades. Vastavalt Vabariigi Valitsuse seadusele vastutab regionaalarengu koordineerimise ja kogu valdkonna eest tervikuna regionaalminister. Ükski kolleeg ei ole minu poole pöördunud ega ka valitsuses arutanud ühtegi teistsugust ettepanekut selles valdkonnas.
Palun, kolleeg Kajar Lember, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Kui me juba valitsuse tegevuse juurde läksime, siis te olete oma koalitsioonileppes ja ka Vabariigi Valitsuse tegevusprogrammis deklareerinud, et arendate ja aitate finantseerida omavalitsuste arengu mõttekoda, kus kohtuksid teadlased, ametnikud, poliitikud, omavalitsejad ja vabasektor. Valitsuse tegevusprogrammis on selleks tähtajaks 2011. aasta neljas kvartal. Ma küsingi, mis on sellest plaanist saanud.
Selle plaani elluviimisega me tegeleme, kohalike omavalitsuste mõttekoja algatuskoosolek on toimunud. Olen arutanud väga paljude ekspertidega, kuidas seda tööd kõige paremini korraldada. Mul on hea meel, et selles valdkonnas on väga suurt aktiivsust ilmutanud ka Riigikogu liikmed – minu teada on kohalike omavalitsuste ja regionaalarengu toetusrühm Riigikogus üks suuremaid, kui mitte kõige suurem – ja et te omalt poolt soovite selles töös tõsiselt kaasa lüüa. Nii et ootan head koostööd Riigikogu liikmetega, et eesmärk saavutada.
Palun, kolleeg Kajar Lember, teine täpsustav küsimus!
Ma sain teie sõnadest aru, et mõttekoda luuakse veel sel aastal. Kas te äkki seletaksite ka Riigikogule, kes teie hinnangul sinna kuuluma hakkavad ning mis oleks selle kogu sisuline eesmärk ja reaalne väljund?
Eelkõige tahan ma näha mõttekojas selle valdkonna asjatundjaid, teadlasi, eksperte. Loomulikult ka inimesi, kellel on seoseid poliitiliste erakondadega, seoseid omavalitsusliitudega. Aga ka need inimesed kuuluvad ju ekspertide hulka. Ülesannet sellele kojale ei ole kuidagi kitsalt püstitatud, mingi teatud tegevuse raames, vaid see on laiem: tegelda kohalike omavalitsuste temaatikaga. Neid probleeme, mis kõige rohkem kõlavad, on ju ka siin saalis korduvalt nimetanud küll riigikontrolör, küll õiguskantsler ja omavalitsusliitude esindajad, kui seda teemat on arutatud üleriigiliselt tähtsa küsimusena. Kogu see temaatika saab kindlasti kuuluma selle koja tegevusvaldkonda.
Alustame kohapeal registreeritud küsimustega. Kolleeg Priit Toobal, palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Lugupeetud minister! Mõned nädalad tagasi ütles teie valitsuse peaminister, et omavalitsused ei olegi teenuste osutamiseks. Minu arusaamist mööda peaks peaminister esindama valitsuse seisukohta. Samas on kohaliku omavalitsuse korralduse seaduses loetletud terve rida ülesandeid ja teenuseid, millega kohalik omavalitsus peaks tegelema, näiteks mitmesugused sotsiaalteenused, haridus- ja kultuurivaldkonna, teede ja tänavate, vee- ja soojamajandusega seotud ülesanded jne. Kas te olete nõus oma valitsuse juhiga, et kohalikud omavalitsused ei ole teenuste osutamiseks, ja kui olete nõus, siis mille jaoks teie arvates kohalikud omavalitsused üldse olemas on?
Ma ei usu, et minu valitsuse juht on täpselt niimoodi seda öelnud. Ma usun, et see on mõne ajakirjaniku tõlgendus või lihtsustus tema väljaütlemisest. Ma olen teiega väga nõus, et kohalikele omavalitsustele on pandud väga palju ülesandeid, mida kokkuvõtlikult saab nimetada avalikeks teenusteks. Omavalitsustel on inimeste ja kohaliku elu korraldamisel väga suur roll. Kui tihti tullakse lagedale väidetega, et ei ole teada, mis ülesanded omavalitsustel on või et neid peaks kuidagi defineerima, siis ma olen alati väga imestunud, sest need ülesanded on väga selgelt defineeritud seadustes, mis siin saalis on vastu võetud. Riigikogu on need ülesanded andnud ja see loetelu on loomulikult väga pikk, aga ühemõtteliselt ammendav. Alati võime arutada selle üle, kas neid peaks kuidagi muutma, kas tuleks teha Riigikogule ettepanekuid, et need ülesanded võiksid olla teistsugused, mõned võiks riik võib-olla üle võtta, nagu siin on arutatud ja ettepanekuid tehtud. Aga ma olen veendunud, et reaalselt saab kohalikku demokraatiat ellu viia ikka siis, kui korraldatakse seda tegelikku elu ja kohaliku elu korraldamise küsimused laienevad ka muudele valdkondadele kui külakiiged või mõned muud väikesed küsimused.
Palun, kolleeg Raivo Järvi!
Suur tänu! Väga hea, et jutt selle viimase teema peale läks. Mõne aja eest nägin Soome uudistes sellist nuppu, et Soome omavalitsusüksuste ehk kunta"de arv vähenes ühes regioonis lausa kümme korda. Kui ma küsisin, kuidas see võimalik oli, siis selgus, et nad pandi fakti ette, mis puudutas teenuseid, konkreetselt oli tegemist just tervishoiuteenuste võrguga. Siit ka minu küsimus. Me kempleme tihti selle üle, kas tegutseda nõuga või jõuga. Kas ei ole võimalik variant, et töötatakse välja üks säärane pakett, see pannakse omavalitsuste ette ja siis tegelikult toimubki vabatahtlik või ka sunnitud, aga siiski ühinemine?
Aitäh! Üldiselt ei ole Soomes seni nii suuri ühinemisi toimunud. Ma kohtun aga lähiajal oma Soome kolleegiga ja püüan täpsemalt aru saada, millised on soomlaste edasised plaanid. Nad kavatsevad uue haldusreformiga selgelt edasi liikuda, keskenduda eelkõige omavalitsuste ühinemisele, liitmisele. Nad ei ole n-ö kohustuslike ühistegevuspiirkondadega lõpuni rahul. Selge on see, et mõnes valdkonnas saab küsimusi lahendada nii, et sunnitakse koostööd tegema, aga ma arvan, et meie tänaste omavalitsuste puhul on veelgi tähtsam sundida ühinemise kaudu üldvalitsemises koostööd tegema.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev!
Aitäh! Hea kolleeg Kajar Lember oli mures regionaalministri funktsioonide võimaliku vähenemise pärast. Te mainisite, et juhtimise üks funktsioon ongi delegeerimise kunst. Kui nüüd tegu on kunstiga, kas te ei karda siis, et teie koalitsioonipartner võib teha ettepaneku viia see funktsioon Kultuuriministeeriumi alla?
Ei karda ja koalitsioonipartner ei ole ka ühegi ministri ega mõne teise poliitiku näol sellist soovi avaldanud. Küsimus ei ole ju ministris, küsimus on selles, kus asub kompetents, kus toimub igapäevane suhtlus meie kohalike omavalitsustega, nõupidamised, töörühmad, reaalne koostöö omavalitsustega, kus on riigisektoris tööl asjatundjad, kes on kursis, mis meie omavalitsuses toimub. On selge, et see on meie ministeerium.
Palun, kolleeg Peep Aru!
Ma tänan, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud minister! Minu küsimus on ajaloolisest rakursist. Väljapaistev jurist ja riigitegelane Jüri Uluots väidab oma 1933. aastal ilmunud töös "Omavalitsuste tähtsus Eestis ajalooliselt seisukohalt", et kõige väiksem üksus valla näol ulatub tagasi ürgaegadesse. "Tollal olid ühiskondlikeks üksusteks külad ja hiljem külakonnad. Nad täitsid agraarseid, administratiivseid, maksulisi ja usulisi ülesandeid." Lugupeetud minister, kas Jüri Uluotsa teoorias toodut võib pidada tänaste omavalitsuste esivanemateks?
Kindlasti võib ka ahve pidada inimeste eelkäijateks, aga kui me räägime näiteks ajast enne Nõukogude okupatsiooni, siis sel ajal saadi aru, et omavalitsused vajavad tugevdamist. Riigi juhtimisel viidi läbi tõsine omavalitsusreform. Selle tulemusena, ma toon teile näite, oli enne Nõukogude okupatsiooni Eestis omavalitsusi, kus elas alla 2000 elaniku. Need olid põhiliselt saarelised omavalitsused ja neid oli kokku 18. Praegu on Eestis selliseid omavalitsusi, kus elab alla 2000 elaniku, üle poole. Enamikus Eesti omavalitsustes elab vähem kui 2000 elanikku. Ma arvan, et kui me vaatame varasematesse aegadesse, oma eelkäijate poole, siis on meil neilt õppida küll, vaadata, kuidas nemad otsuseid langetasid ja edasi liikusid.
Palun, kolleeg Igor Gräzin!
Austatud härra minister! Ma jätkaksin sealt, kust kolleeg Toobal alustas. Keskerakonna puhul on mind alati natukene häirinud see, et nende jaoks on tähtis ikka see raha, minu jaoks on tähtis inimene. Ja kuna Toobal selle asja juba niimoodi esitas, siis ma küsiksin nii: kas valla omavalitsus on teenuse osutaja, st mingisugune kohalik ärikas, või on ta demokraatliku Eesti riigi sotsiaalpoliitiline alus? Kumb ta siis on?
Minu jaoks, härra Gräzin, on ka tähtis inimene, olen 100% teiega nõus. Küsimus on ju selles, kuidas me tagame, et igal pool Eestis oleksid inimestel võrdsed võimalused. Niipalju, kui me suudame seda tagada. Tänane probleem on selles, et kuna meie omavalitsuste võimekus on ebaühtlane, siis nad kahjuks ei suuda tagada inimestele igal pool võrdsel viisil samasuguseid eeldusi. See on tõsine probleem. Sellele on tähelepanu juhtinud ka õiguskantsler. Selles osas me peame midagi ette võtma, muidu on osa inimesi kehvemas olukorras ja selle tagajärgi me ka näeme. Igasuguste uuringute järgi inimesed lahkuvad vähemvõimekatest omavalitsustest. Lihtsalt lähevad sealt ära, sest neil on seal kehvemad võimalused. See on see küsimus! Kui te räägite veel demokraatiast, siis nagu ma enne ütlesin, tähendab tegelik otsustusvõime esindusdemokraatia kaudu seda, et kui ma valin endale ühe saadiku, siis ma eeldan, et see saadik saab ka kuidagi minu elu korraldada. Ei saa lihtsalt öelda, et käed jäävad lühikeseks. Me võime ju kodus oma peres ka valida äärmiselt demokraatlikult perepea ja öelda, et ta korraldab kodus meil kõiki tegevusi. Meie toimepiirkond, meie tegevuspiirkond on aga laiem ja kohaliku inimese ootus on ju, et valitu suudaks aidata kaasa inimeste elukorraldusele palju suuremas piirkonnas, kui see tihtipeale praegu on. Pluss veel olukorrad, kui me räägime väga väikestest omavalitsustest. Ma olen siinsamas Riigikogu saalis pidanud vastama arupärimisele, kus minult küsiti, kuidas on võimalik, et ühe kohaliku omavalitsuse volikogus istub inimene, kes on saanud null häält. Kui see kohalik omavalitsus läheb ikka väga väikeseks, siis kaob paraku ka demokraatia.
Palun, kolleeg Helmen Kütt!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Ma ütlen kohe alguses täpsustuseks ära, et sotsiaaldemokraatide prioriteet on ka inimene. Nagu juba meie valimispropagandast näha, toimubki kõik inimese hüvanguks. Aga nüüd küsimus. Teie kokkukutsutava omavalitsuste arengu mõttekoja väljundiks saab siis ilmselt teatud uurimustele tuginev tulemus. Võite anda lühivastuse: kui pikalt te näete ette seda protsessi, millal see väljund võiks tulla?
Ma eeldan, et sellest mõttekojast tuleb erinevaid väljundeid mitmesuguste ettepanekute näol. Niipea, kui need valmis saavad, tutvustatakse neid loomulikult ka kõikidele poliitikutele. Kindlasti ei ole võimalik teha ühte ettepanekut, millega absoluutselt kõik Eesti omavalitsuste ja regionaalarengu probleemid lahenevad. On selge, et probleemid jäävad alati. Me saame teha ettepanekuid, kuidas korraldust paremaks muuta.
Palun, kolleeg Rein Randver!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud minister! Minu küsimus puudutab Riigikohtu 2010. aasta otsust. Me kõik saame aru, et see kohtuotsus ei olnud selle jaoks, et saavutada formaalseid muudatusi. Tegelikult on selle otsusega vaja anda inimestele teadmine, et neile pakutakse ühesuguse kättesaadavuse ja kvaliteediga teenuseid kõikjal üle Eesti, vähemalt mingi standardi järgi. Kas seda on analüüsitud ja kas selleks on ka mingi tegevuskava olemas?
Kui te peate silmas Riigikohtu otsust kohalike omavalitsuste rahastamise kohta, siis seal ei olnud küsimus standardites. Riigikohtu otsuse resolutiivosa sõnastas selgelt, et tuleb lahutada need ülesanded, mis on kohalikele omavalitsustele pandud ja on n-ö kohaliku iseloomuga, ning need ülesanded, mis on oma olemuselt riigi ülesanded ja mis riik on delegeerinud kohalikele omavalitsustele. Nende ülesannete täitmiseks, mis riik on delegeerinud kohalikele omavalitsustele, tuleb ette näha eraldi rahalised vahendid ja see raha peab olema eelarves eraldi kajastatud. Nagu te olete võinud veenduda, nii möödunud aasta eelarves kui ka selle aasta eelarves see nii ka on. Palju kriitikat on selle kohta, miks need rahalised vahendid nii väiksed on ja miks neid ülesandeid, mis osapoolte hinnangul on oma olemuselt riiklikud, nii vähe on leitud. Oleme need ülesanded kaardistanud, oleme välja töötanud selge juhendi, kuidas tuvastada riikliku iseloomuga ülesandeid, esitanud selle materjali kõigile ministeeriumidele ja kõik on teinud omapoolsed ettepanekud. Oleme pöördunud korduvalt omavalitsusliitude poole, et ka nemad teeksid oma ettepanekud, millised siis on need riikliku iseloomuga ülesanded. Paraku on nii, et seda arvamust, millised on riikliku iseloomuga ülesanded, on väga vähe. Nüüd me oleme astunud järgmise sammu, me panime järjest kirja kõik needsamad seadustest tulenevad ülesanded, mis üldse kohalikel omavalitsustel on ja millest siin enne juttu oli, ja oleme need taas edastanud kõigile ministeeriumidele, et kõik vaataksid kogu sellele nimekirjale veel kord otsa, kas mõni riikliku olemusega ülesanne ei ole kahe silma vahele jäänud.
Hea kolleeg Priit Toobal! Meil on siin niisugune hea komme, et üks kohalt esitatud küsimus. Kuna on väga palju esimesi kohapeal algatatud küsimusi, täna meil aeg lubab seda, siis ma jätkan praegu Andres Anveltiga. Palun!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Eelmisel nädalal külastasin mitmeid Lõuna-Eesti väiksemaid valdu, just neid, kellel on probleeme päästevõimekusega. Selge on see, et lähitulevikus kaob mingi osa komandosid ära, aga mure tekkis just sellest, et väga suurt vabatahtlikkuse kasvu või vabatahtlike pealetungi ei ole kuskil näha. Kas te ei ole teiega samas majas istuva ministriga arutanud, et äkki tuleks kogu vabatahtlike pritsumeeste töökorraldus andagi kohalike omavalitsuste kätte koos nende toetussummadega, mis riigieelarves selleks niikuinii on ette nähtud? See on ju tegelikult kohaliku omavalitsuse üks oluline roll hoolitseda selle eest, et inimeste majad maha ei põleks, eriti kui riiklikku komandot läheduses ei ole.
Aitäh! Oleme korduvalt ühistel koosolekutel koos Päästeameti juhtkonna ja siseministriga päästekomandode küsimust arutanud ja rääkinud ka sellest, kuidas vabatahtlikku tegevust hoogustada. Seal on praegu üks selline, võiks öelda, väga inimlik tõrge. Seal, kus praegu on olemas kas või pooleldi, kas või mitte piisavalt komplekteeritud päästekomando, ei taheta välja öelda seda, et võiks ka vabatahtlikult tegutseda. Niikaua, kui on võimalik ikkagi veel tõestada, et kohapeal peaks olema elukutseline komando, sellest ka kinni hoitakse. Tegelikult selgub see vabatahtlik võimekus hiljem. Ma arvan, et teie ettepanek on väga hea. Meil on pidevalt regulaarsed kohtumised sel teemal ja ma teen siseministrile kindlasti selle ettepaneku. Me oleme juba mõelnud selle peale, et osa vahendeid tuleb elukutselistele päästjatele ette näha just selleks, et vabatahtlikku tegevust ärgitada, et vabatahtlikke koolitada, inimestel peavad ju olema ka mingid oskused, kuidas sellega pihta hakata. Seda me juba arutasime, et selleks on vahendeid vaja, ja miks mitte kanaliseerida seda läbi kohaliku omavalitsuse.
Palun, kolleeg Kalle Jents!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea minister! Viimasel ajal on tõepoolest väga palju räägitud haldusreformist ja selle vajalikkusest või mittevajalikkusest, aga väga vähe on jõudnud meediasse seda informatsiooni, mis praegu kohapeal toimub. Ma mõtlen seda, millised protsessid maakondades reaalselt käivad. Näiteks Viljandimaal peavad viis-kuus kohalikku omavalitsust juba pikemat aega tõsiselt ühinemise plaane. Kas teil on sellist informatsiooni, kuidas teistes maakondades lood on, kas sellised vabatahtlikud ühinemisprotsessid toimuvad praegu ka mõnes teises maakonnas?
Jaa, toimuvad küll. Ka meie toetusprogrammidest on taotletud projektidele väga palju raha, et viia läbi ühinemisuurimusi. See on Eestis üsna tavapärane, enam ei ületa õieti uudisekünnistki, et mõni omavalitsus teeb teisele omavalitsusele või ka mitmele omavalitsusele ühinemisettepaneku. Kord lükatakse see tagasi, tavaliselt öeldakse ikka, et arutame. Väga rõõmustav on see, mis toimub praegu Hiiumaal. Hiiumaal on selgelt näha väga suurt ootust, et omavalitsused ühineksid. Neid algatusi on palju. Mis seal on jälle üks probleem või tõrge olnud, on see, et tahetakse ühineda suurema alaga ja ühinemisettepanek tehakse mitmele omavalitsusele. Kui üks neist siis mingil põhjusel kahtleb või ütleb, et lükkame edasi, ootame valimised ära, siis kukub kogu see n-ö pakett laiali. Ma olen omavalitsusjuhtidele südamele pannud, et kui näiteks viis omavalitsust peavad ühinemisläbirääkimisi ja kaks on veendunud, et tuleb lõpuni minna, siis tulekski kahega lõpuni minna. See on ka ülejäänutele selge signaal, et osa niikuinii ühineb. Siis on valik juba hoopis teistpidi, et kas minna ka kaasa või ei.
Palun, kolleeg Jaak Allik!
Lugupeetud härra minister! Te olete korduvalt öelnud, et teie haldusterritoriaalse reformi ideaalne mudel oleks, kui Eestisse jääksid maakonnasuurused vallad ehk 15 valda ja 5 suurt linna. Minu seisukoht on vastupidine, minu meelest oleks see Eesti riigile hukatuslik. Aga täna te ütlesite, et regionaalpoliitika eesmärk on, et igal pool Eestis elavatel inimestel oleksid võrdsed võimalused. Kas te oskate seletada, kuidas nende maakonnasuuruste valdade allesjäämine või tekitamine aitaks kaasa sellele, et igal pool oleksid võrdsed võimalused? Minu mõistus ütleb küll, et maakonnakeskuses, tulevases vallakeskuses elava inimese võimalused ja tänastes väikevaldade keskustes elavate inimeste võimaluste vahe sellise reformi tulemusena ainult kasvab. Aga võib-olla ma ei saa millestki aru.
Ma kõigepealt täpsustan, et minu väljapakutud plaanis ja eelnõus ei ole tingimata üks maakond üks omavalitsus. See on nii just väiksemate maakondade puhul, aga näiteks Ida-Viru puhul näeb see ette teistsuguseid lahendusi ja kindlasti ka Harjumaa puhul. See ei ole sugugi ühemõtteliselt nii. Küll olen ma veendunud, et näiteks Hiiumaal, väikeses maakonnas, peaks olema üks omavalitsus. Ma arvan, et see oleks hiidlastele parim variant. Küsimus, kuidas tagada need võrdsed võimalused. Praegu on olukord selline, et osas omavalitsustes meil lihtsalt mõningaid võimalusi inimestele ei pakuta. Seda on teile siin välja toonud õiguskantsler, seda on välja toonud riigikontrolör. Kui meie omavalitsused oleksid suuremad, võimekamad ja lõppkokkuvõttes parema eelarvega, siis tekiks neil ka selge võimalus ja tugevam moraalne kohustus neid võimalusi kõigile ühtemoodi pakkuda. Küsimus ei ole ju selles, kas midagi kaob ära, küsimus on selles, kas nendes omavalitsustes, kus praegu pakutakse teatud hüvesid ja teenuseid ju sisuliselt selektiivselt, midagi, mis seadusest tuleneb, pakutakse ja midagi ei pakuta, saaks ka tagada, et seal oleks olemas kõik see, mis on näiteks maakonnakeskuses.
Palun, kolleeg Jaan Õunapuu!
Aitäh, hea esimees! Austatud minister! Esmaspäeva õhtul oli koos üks grupp inimesi, kes kohaliku omavalitsuse teemade üle südant valutab. Seal oli Riigikogu liikmeid, teadlasi, oli kohalike omavalitsuste liitude esindajaid. Mis puudutab seda mõttekoda, siis väga optimistlikud nad selle suhtes ei olnud. Ma tuletan meelde, et kohalike teede raha osas on koalitsioon pannud riiulisse seisma sotside eelnõu, mis käsitleb 15%-list, vähemalt 15%-list kütuseaktsiisist kohalikele eelarvetele mineva teederaha suurenemist. Eile hääletati menetlusest välja tulumaksuseaduse muudatused jne. 2009. aastal te vähendasite kohalike omavalitsuste tulubaasi oluliselt, oluliselt ja veel kord oluliselt. Härra minister, mul on teile selline küsimus: kas 2009. aasta kärbe avaldas mõju kohalike omavalitsuste toimetulekule või te arvate, et sellel ei olnud mingit mõju?
Aitäh! Kindlasti avaldas kärbe mõju kohalike omavalitsuste toimetulekule. Aga kärped olid ju ka teistes valdkondades ja ka neile avaldas see mõju. Kui teha vahet kohalikel omavalitsustel ja ülejäänud riigisektoril, siis ülejäänud riigisektoris kärbiti valitsemiskulusid selgelt rohkem kui kohalikes omavalitsustes. Loomulikult oli negatiivne mõju, kõigil kärbetel oli oma negatiivne mõju. Õnneks kohalike omavalitsuste tulubaas praegu jõuliselt taastub. Järgmisel aastal on ta suurem, kui on olnud ühelgi varasemal aastal pärast 2008. aastat. Ma usun, et aasta edasi ja siis on tulubaas juba n-ö absoluutarvudes läbi aegade tipptasemel. Vähehaaval püüame ju valdkondade kaupa neid summasid taastada, kui meie eelarve seda vähegi võimaldab. Näiteks seesama kohalike teede hoolde lisarahastamine, see summa kasvab ju järgmise aasta eelarve ettepanekus tänavuse aastaga võrreldes 40%. Kindlasti tahaks, et kasvaks veel rohkem, aga teisi seda laadi tõuse ei oska te ilmselt ju järgmise aasta eelarves eriti välja tuua.
Palun, kolleeg Inara Luigas!
Aitäh, austatud juhataja! Kõigepealt ma tahaksin natuke vastu vaielda kolleeg Igor Gräzinile, kes ütles, et Reformierakonna liikmetele meeldivad inimesed ja Keskerakonna liikmetele meeldib raha. Meie arvame, et raha ei tee kedagi õnnelikuks, ja sellepärast on Keskerakond siin Riigikogus esitanud sellise hea seaduseelnõu, nagu on astmeline tulumaks. Me arvame, et need, kes teenivad rohkem, peaksid ka ühiskonnale rohkem tagasi maksma. Aga Reformierakond ei ole mitte ainult raha armastav erakond, vaid nad on lausa vihased raha peale, sest kuidas ...
Küsimus!
Kohe lõpetan. Kuidas muidu seletada seda, et järgmise aasta riigieelarves kulutatakse ainult kuus miljonit Eesti krooni koduomanike maamaksu administreerimisele? Austatud regionaalminister! Te hakkate selle probleemi lahendamisel tegema koostööd kohalike omavalitsustega. Kuhu te selle kuus miljonit Eesti krooni kulutate?
Tõesti ei oska nii täpselt konkreetset eelarverida kommenteerida. Ma ei tea, kas te mõtlete kodanikuühendust või te mõtlete riigieelarves mõne riigiasutuse rida. Kui vastata teile selle raha kohta, siis mina kuulun kindlasti nende inimeste hulka, kes arvavad, et Eestis on maksud ikka veel liiga kõrged ja hea oleks, kui neid saaks edasi alandada. Ma olen selle üle, et kodualune maamaks kaob, väga rõõmus. Ma arvan, et see on väga hea samm selles suunas, et vähendada Eesti inimeste reaalset maksukoormust, mis on selgelt liiga kõrge.
Palun, kolleeg Yana Toom!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud minister! Mul jäi selline mulje, et Inara Luigas vist ei saanud vastust oma küsimusele, aga seda otsustab ta ise. Mina küsin natuke teisest valdkonnast, kui lubate. Nimelt huvitab mind väga teie suhtumine härra Aaviksoo plaani jätta meil alles 54 või 60 gümnaasiumi. Mis te arvate, millist mõju see avaldaks regionaalelule ja selle arengule ning kas gümnaasium ühes vallas on tõmbekeskuseks või mitte?
Gümnaasium on kindlasti tõmbekeskuseks, ka näiteks täiendavate töökohtade näol. Küsimus on selles, et kui meil inimeste arv üldse väheneb, kui meil laste arv väheneb, siis on selge, et piltlikult öeldes iga kümne lapse peale eraldi gümnaasiumi teha ei ole lihtsalt mõistlik ka nende laste endi seisukohast. Kui rääkida omavalitsuste aspektist, siis on selge, et meil on raha kasutamisel kohaliku elu korraldamiseks – seni on ka gümnaasiumid kohalike omavalitsuste küsimus ja vastutus – dubleerimist, ebaratsionaalset, mõttetut konkureerimist liiga palju. Gümnaasiumide riigistamise ettepanekud on ju hea näide sellest, et kui omavalitsused on väga killustunud, kuidas siis tekib vastupidine surve, et riigistame, riigistame, riigistame. Mina ei ole väga suur riigistamise toetaja. Gümnaasiumid on võib-olla üks valdkond, kus seda peaks kaaluma, aga lõpmatuseni me ei saa tegelda sellega, et omavalitsused on väiksed ja lahendus on see, et võtame üksteise järel kõik riigile. See surve siis ju järjest kasvab. Mis puudutab teie väljatoodud minister Aaviksoo pakutud arvu, siis küsimus on ju selles, et üks asi on see, milline oleks Eesti elanike arvu pealt üldse optimaalne gümnaasiumide arv. Teine küsimus on ikkagi geograafilised eripärad, mida me paratamatult peame arvestama, et igas toimepiirkonnas oleks võimalik saada head gümnaasiumiharidust. Ma arvan, et kindlasti on hea haridus, hariduse kvaliteet olulisem kui see, kas kool on kodust 15 või 30 kilomeetri kaugusel.
Head kolleegid! Kuna meie aeg on läbi saamas, siis ma tänan regionaalministrit ja lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Tänan veel kord riigikogulasi küsimuste esitamise ja valitsuse liikmeid vastamise eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, austatud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu II istungjärgu seitsmenda töönädala kolmapäevast istungit. Head kolleegid, nüüd on aeg üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun kõnetooli kolleeg Priit Toobali!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Minul ja veel kaheksal Keskerakonna liikmel on üle anda arupärimine sotsiaalminister Hanno Pevkurile. See puudutab Viljandimaa perearstisüsteemi. Viimasel ajal on maapiirkondadesse üha raskem perearste leida. Riigikontrolli 2010. aasta ülevaatest riigi vara kasutamise ja säilimise kohta selgub, et perearstide puudus on muutumas tavaliseks probleemiks. Perearsti roll on aga maal eriti oluline, sest muu arstiabi võimalused ei ole nii kättesaadavad. Järgmistel aastakümnetel probleem üha süveneb, kuna pensioniikka jõuab rohkem perearste, kui noori perearste juurde tuleb. Näiteks 1. novembril lahkus Viljandimaal Kõpu vallas perearst töölt ja uue arsti leidmiseks korraldatud konkursile ei laekunud ühtegi avaldust. Kõpu vald on perearsti ametikohta igati toetanud, kattes kütte- ja arvutihoolduse kulusid ning makstes elektriarveid ja osaliselt ka inventari eest. Arstitöö muudab Kõpu vallas keeruliseks eakate suur osakaal, väike nimistu ning suured vahemaad, mis muutuvad suurte sadude ja üleujutuste ajal tihti läbimatuks. Kõpu piirkonna perearsti kohustusi täidab praegu Viljandis töötav arst. Kõpu valla elanikud peavad viiel päeval nädalas esmatasandi arstiabi vajades sõitma vastuvõtule Viljandisse, aga see on kulukas ja võtab ka palju aega. Seoses kõige sellega ja Viljandimaa perearsti näitele toetudes on meil sotsiaalministrile viis küsimust. Aitäh!
Aitäh! Palun, kolleeg Aivar Riisalu!
Aitäh, proua juhataja! Head kolleegid! Üldiselt ei ole mul kombeks palja tagumikuga sipelgapessa istuda, aga praegu olen ma sunnitud seda tegema. Nimelt me oleme valmis saanud arupärimise rahandusminister Jürgen Ligile, see puudutab VEB Fondi problemaatikat. Teatavasti on VEB Fondi osas jõustunud mõningad kohtuotsused. Meid huvitab väga, mis sellest VEB Fondi asjast tegelikult saama hakkab, ja meil on ministrile selle kohta neli küsimust. Tunnistan ausalt ja otse, et sellesse sipelgapessa on arupärimisele alla kirjutades julgenud istuda ainult seitse Keskerakonna fraktsiooni liiget, ülejäänud otsustasid seda arupärimist mitte toetada.
Olen juhatuse nimel vastu võtnud kaks arupärimist. Kui need vastavad Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, siis edastan need otsekohe adressaatidele. Nüüd järgmised teated. Esiteks, Riigikogu juhatus on registreerinud Riigikogu liikme Mart Meri Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni liikmeks; teiseks, Riigikogu juhatus on kinnitanud Riigikogu liikme Mart Meri kultuurikomisjoni liikmeks. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid. Esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 7. novembril algatatud sotsiaalhoolekande seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 7. novembril esitatud Riigikogu otsuse "Eesti Vabariigi osaluse suurendamine Rahvusvahelises Rekonstruktsiooni- ja Arengupangas" eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; kolmandaks, Riigikogu põhiseaduskomisjoni s.a 7. novembril algatatud prokuratuuriseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – põhiseaduskomisjon; neljandaks, Eesti Keskerakonna fraktsiooni s.a 8. novembril algatatud riiklike peretoetuste seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; viiendaks, Eesti Reformierakonna fraktsiooni ning Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni s.a 8. novembril algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ning tööturuteenuste ja -toetuste seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon. Olen edastanud Riigikogu liikmete arupärimise regionaalminister Siim Valmar Kiislerile. Palun teeme nüüd kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 89 rahvasaadikut, puudub 12. Head kolleegid! Päevakorra juures on üks täpsustus. Kaheksas päevakorrapunkt on meil Vabariigi Valitsuse algatatud hasartmänguseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 88 esimene lugemine ning selle käigus teeb majanduskomisjoni nimel ettekande majanduskomisjoni liige Toomas Tõniste.
Läheme tänase päevakorra juurde. Esimene punkt on Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni ning Eesti Reformierakonna fraktsiooni algatatud kasuliku mudeli seaduse, patendiseaduse, tööstusomandi õiguskorralduse aluste seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu nr 5 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Läbirääkimisi ei avata. Läheme nüüd lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, panen lõpphääletusele Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni ning Eesti Reformierakonna fraktsiooni algatatud kasuliku mudeli seaduse, patendiseaduse, tööstusomandi õiguskorralduse aluste seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu. Palun hääletada! Eelnõu poolt hääletas 76 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Riigi 2010. aasta majandusaasta koondaruande kinnitamine" eelnõu 91 teist lugemist. Palun ettekandeks kõnepulti rahanduskomisjoni esimehe kolleeg Sven Sesteri!
Lugupeetud proua juhataja! Head kolleegid! Käesolevaga annan ülevaate Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Riigi 2010. aasta majandusaasta koondaruande kinnitamine" eelnõu arutelust enne teist lugemist. Komisjonis oli see päevakorras 25. oktoobril. Tähtajaks ühtegi muudatusettepanekut ei laekunud. Tuletan meelde, et esimene lugemine oli 18. oktoobril, kui me lisaks koondaruande arutelule kuulasime ära riigikontrolör Mihkel Oviiri ülevaate riigi vara kasutamise ja säilimise kohta. Riigikogu on oma koondaruande läbitöötamisel saanud ülevaate valitsuse tegevusest 2010. aastal, samuti Riigikontrolli info, et riigi 2010. aasta majandusaasta koondaruanne kajastab olulises osas õigesti, kooskõlas Eesti hea raamatupidamistavaga riigi finantsseisundit, sh lõppenud aruandeperioodi majandustulemust ja rahavoogusid. Sellega on kõik korras. Riigi olulisimad majandustehingud on sooritatud, lähtudes riigieelarve seadusest ning 2010. aasta riigieelarve seadusest ja selle muutmise seadustest. Teadmiseks on võetud ka Riigikontrolli tähelepanekud finantsaruandluse kohta, mis on abiks riigi finantsjuhtimissüsteemi edasiarendamisel. Nagu ma ütlesin, ühtegi muudatusettepanekut laekunud ei ole. Tulenevalt eeltoodust ning vastavalt riigieelarve seaduse § 48 lõikele 6 langetas rahanduskomisjon konsensusega järgmised otsused: võtta eelnõu päevakorda 9. novembril ehk täna, lõpetada teine lugemine ja panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Sven Sester! Küsimusi teile ei ole. Kas kolleegid soovivad avada läbirääkimisi? Palun, kolleeg Mihhail Stalnuhhin!
Lugupeetud proua juhataja! Lugupeetud kolleegid! Selle otsuse eelnõuga on juriidiliselt kõik korras, samas ei tähenda see, et lõpparvud ilusasti kokku lähevad, seda, et meie eelarvega kõik tipp-topp on. Meile on suurepäraselt teada, et ministeeriumid ja nende valitsemisala asutused ei ole riigieelarve seaduse nõuetest alati kinni pidanud. Näiteks on riigiasutused majandamiskuludeks ettenähtud eelarverahast teinud investeeringuid, investeeringuteks ettenähtud rahast aga katnud majandamiskulusid. See on selge seadusrikkumine. Riigieelarve seadus keelab riigiasutustel võtta laenu, kasutada kapitalirenti ning võtta muid pikaajalisi kohustusi, kui see pole ette nähtud riigieelarves. Paljud riigiasutused sõlmivad kontoritehnika ja sõidukite liisimiseks kapitalirendi tingimustel rendilepinguid, mida ei ole seadusega ette nähtud. Samuti on viimastel aastatel hakatud sõlmima katkestamatuid rendilepinguid. Kokkuvõtteks on riigil praegu 4 miljardi suuruses summas katkestamatuid rendikohustusi. Juhin veel tähelepanu hankemenetlustele möödunud aastal. Me teame, et seadusele vastavat hankemenetlust ei korraldatud Siseministeeriumis, Kaitseministeeriumis, Põllumajandusministeeriumis, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis ega Kultuuriministeeriumis. Teatud juhtudel on hanke jaotamine vastuolus seadusega, kuid seda esines Kaitseministeeriumis, Siseministeeriumis ja Põllumajandusministeeriumis. Pahatihti oli riigihanke protsess nõuetekohaselt dokumenteerimata, seda tuli ette Kaitseministeeriumis, Põllumajandusministeeriumis ja Rahandusministeeriumis. Mõnel juhul ei esitatud riigihanke aruandeid. Oli teisigi märkusi, millest üks olulisimaid on investeeringute läbipaistmatus, aga võib nimetada ka teisi. Seega puhttehniliselt võiks ju selle otsusega nõustuda, aga kui vaadata asja sisuliselt, siis me toetaksime selle nõustumisega massilisi seadusrikkumisi, mis möödunud aastal eelarveraha kasutamisel esinesid. Eesti Keskerakonna fraktsioon ei saa seda otsuse eelnõu toetada. Aitäh!
Suur tänu! Rohkem kõnesoove ei ole. Lõpetan läbirääkimised. Otsuse eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei ole ja me võime minna lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Riigi 2010. aasta majandusaasta koondaruande kinnitamine" eelnõu 91. Palun hääletada! Poolt hääletas 56 Riigikogu liiget, vastuolijaid oli 1 ja erapooletuid 2. Eelnõu on otsusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja ja konventsiooni 2010. aasta muutmise aktide ratifitseerimise seaduse eelnõu 60 teine lugemine. Palun ettekandeks kõnetooli majanduskomisjoni liikme kolleeg Olga Sõtniku!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Käesolev seaduseelnõu oli majanduskomisjoni istungil teisel lugemisel 25. oktoobril. Määratud tähtajaks ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud ja komisjon otsustas konsensusega saata Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja ja konventsiooni 2010. aasta muutmise aktide ratifitseerimise seaduse eelnõu Riigikogu täiskogu istungile teiseks lugemiseks 9. novembril ja teha täiskogule ettepanek eelnõu 60 seadusena vastu võtta. Aitäh!
Suur tänu! Küsimusi teile ei ole. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Kuna eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei ole, võime minna lõpphääletuse juurde. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja ja konventsiooni 2010. aasta muutmise aktide ratifitseerimise seaduse eelnõu 60. Palun hääletada! Poolt hääletas 62 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Jersey vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu 111 esimene lugemine. Palun ettekandeks kõnepulti rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Tutvustan Eesti Vabariigi ja Jersey vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu. Topeltmaksustamise vältimise lepingute eesmärk on soodustada investeeringuid, tagada isikute võrdne kohtlemine ning kõrvaldada topeltmaksustamine, mis võib tekkida kahe riigi seaduste koosmõju tagajärjel. Samuti aitab leping luua lisavõimalusi maksupettuste tõkestamiseks. Samasugune leping on Eestil 47 riigiga. Kõik topeltmaksustamise vältimise lepingud põhinevad OECD mudellepingul, mida on läbirääkimiste käigus lepinguosaliste kokkuleppel muudetud. Jersey on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi sõltlasterritoorium, millel on iseseisev maksujurisdiktsioon. Kuna tegemist ei ole rahvusvahelises suhtlemises sõltumatu territooriumiga, siis ei saa seda käsitada riigina ning seletuskirjas kohaldatakse mõisteid "residendiriik" ja "tuluallikariik" ka sõltlasterritooriumile. Eesti ja Jersey vaheline leping järgib Eesti maksulepingupoliitika suunda. Põhimõte on võimalikult lai residentide maksustamise õigus. Nii dividendi, intressi kui ka litsentsitasu võib maksustada vaid lepingupool, kelle resident tulusaaja on. Edasi: laiaulatuslik teabevahetus. Teabevahetus ei ole piiratud ei lepingupoolte residentidega ega ka lepingualuste maksudega. Lepingupool ei või teabevahetusest keelduda ainuüksi seetõttu, et tal enda tarbeks teatud maksualast teavet vaja ei ole. Samuti ei või lepingupool keelduda teabe andmisest ainult seetõttu, et teabe valdaja on krediidiasutus, mõni muu finantsasutuse esindaja, usaldusisik või varahaldur. Topeltmaksustamise kõrvaldamiseks kasutab Eesti vabastusmeetodit. See tähendab, kui Eesti resident saab Jerseyst tulu, mis on kooskõlas lepinguga Jerseys maksustatud, siis seda täiendavalt enam ei maksustata. Tänan!
Suur tänu, härra rahandusminister! Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Kutsun nüüd ettekandjaks kõnepulti rahanduskomisjoni liikme Kalev Kallo. Palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Rahanduskomisjon arutas eelnõu 24. oktoobril. Algataja esindajana tutvustas eelnõu Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna juhataja Lemmi Oro. Saime teada, et eelnõu eesmärk on topeltmaksustamise vältimise lepingu ratifitseerimisega soodustada investeeringuid, tagada isikute võrdne kohtlemine ning kõrvaldada topeltmaksustamine, mis võib tekkida kahe riigi seaduste koosmõju tagajärjel. Samuti aitab leping luua lisavõimalusi maksupettuste tõkestamiseks. Nüüd mõned küsimused, mis komisjonis esitati. Näiteks, mitu analoogilist lepingut on juba ratifitseeritud. Saime teada, et jõustunud on 48 ja alla on kirjutatud 50 lepingut. Tunti ka huvi Jersey vastu ja meile selgitati, et see asub Prantsusmaa ja Inglismaa vahel ning tegu on sisuliselt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi sõltlasterritooriumiga. Ühendkuningriigi võim kehtib seal teatud küsimustes, näiteks kaitse- ja välispoliitikas, aga maksusüsteem on iseseisev. Saime ka teada, et juriidiliste isikute maksustamise üldmäär on üldiselt 0%, ainult finantsteenuste puhul on see 10% ja kinnisvarateenuste puhul 20%. Füüsilise isiku tulumaks on 20%. Komisjon langetas järgmised otsused: võtta eelnõu päevakorda 9. novembril, st täna, lõpetada esimene lugemine ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 14. november kell 18. Otsused võeti vastu konsensusega. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Kalev Kallo! Küsimusi teile ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 111 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 14. novembri kell 18. Seaduseelnõu 111 esimene lugemine on lõpetatud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi valitsuse ja Singapuri Vabariigi valitsuse vahelise 18. septembril 2006 Singapuris allakirjutatud tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu muutmise protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 112 esimest lugemine. Palun veel kord ettekandeks kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Valitsus on esitanud Eesti Vabariigi valitsuse ja Singapuri Vabariigi valitsuse vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu muutmise protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu. Eesti ja Singapuri vaheline leping on jõus alates 27. detsembrist 2007. Lepingu juurde kuulub koos lepinguga jõustunud protokoll, milles täpsustatakse mõningaid lepingu sätteid. Uut protokolli on vaja selleks, et laiendada lepingus sätestatud teabevahetuse ulatust. Pärast jõustumist on uus protokoll lepingu lahutamatu osa ning kehtib, kuni kehtib leping. Uue protokolli järgi ei ole teabevahetus edaspidi piiratud ei lepinguosaliste riikide residentidega ega ka lepingualuste maksudega. Riik ei või teabevahetusest keelduda ainuüksi seetõttu, et tal enda tarbeks teatud maksualast teavet vaja ei ole. Samuti ei või riik keelduda teabe andmisest ainult seetõttu, et teabevaldaja on krediidiasutus, mõni muu finantsasutus, esindaja, usaldusisik või varahaldur. Muudatuse alus on OECD mudellepingu teabevahetuse artiklisse 2007. aastal tehtud muudatused ning ka OECD poolt Singapurile avaldatud surve pangasaladust sisaldava teabe vahetamiseks. Aitäh!
Suur tänu, härra minister! Küsimusi teile ei ole. Kutsun kõnepulti rahanduskomisjoni liikme kolleeg Mihhail Stalnuhhini. Palun!
Proua juhataja! Lugupeetud kolleegid! Selle eelnõu arutelu leidis rahanduskomisjonis aset tänavu 24. oktoobril. Langetati otsus võtta eelnõu päevakorda 9. novembril, lõpetada esimene lugemine ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 14. november kell 18. Kõik otsused võeti vastu konsensusega. Arutelu käigus kuulati seaduseelnõu sisu ära, aga kuna sellest rahandusminister just rääkis, siis ma ei hakka seda üle kordama. Tõstatus ainult üks küsimus: miks on pealkirjas nimetatud konkreetne kuupäev? Vastuseks selgitati, et selle kuupäeva märkimine on oluline just nimelt Singapuri jaoks. Koosoleku lõpus langetasimegi need otsused, millest ma juba rääkisin.
Suur tänu, kolleeg Mihhail Stalnuhhin! Ka teile ei ole küsimusi. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 112 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 14. november 2011 kell 18. Eelnõu 112 esimene lugemine on lõppenud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud 2011. aasta riigieelarve seaduse muutmise seaduse eelnõu 114 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Kõigepealt juhin tähelepanu, et tegemist on just nimelt riigieelarve seaduse muutmise seadusega, mitte lisaeelarvega. 2011. aastal on tulud eelarvesse laekunud prognoositust paremini. Prognoos on olnud konservatiivne ja valitsus järgib põhimõtet, et eeldatust suuremad tulud ei tohi tähendada kulude suurendamist. Kuna me oleme nüüd ka rikkamad kogemuse võrra, mille puhul tulud osutusid arvatust väiksemaks, siis tasub seda vahest rõhutada. Tänavuse riigieelarve seaduse muudatus on märksa väiksema mahuga kui varasemad. See näitab, et 2011. aastal ellu viidud seaduspildi korrastamine on andnud oodatud tulemusi ning valitsemisaladel on paremad võimalused rahavoogu aasta sees operatiivselt juhtida. Valdavalt on muudatused tehnilist laadi, nende eesmärk on viia kulud kooskõlla majandusliku sisuga. Eelnõus ettenähtud muudatustega täpsustatakse ministeeriumide jooksva aasta kulusid. Eelarve tulude ja kulude kogumaht ei muutu. Annan siis ülevaate olulisematest muudatustest. Riigieelarve kuluridade ümbertõstmised mõjutavad kõiki haldus- ja valitsemisalasid peale Riigikontrolli, Õiguskantsleri Kantselei, Riigikohtu, Riigikantselei, Rahandusministeeriumi ja Siseministeeriumi ning regionaalministri haldusala, kes muudatusettepanekuid ei esitanud. Muudatustega suurenevad investeeringud 2,2 miljoni euro võrra, tegevuskulude arvel tuleb 1,5 miljonit, eraldised vähenevad 605 000 eurot ja muud kulud 112 000 eurot. Tänavu on võrreldes kahe eelmise aastaga veel üks oluline erinevus. Käesoleva aasta seadusmuudatusega on lisatud ainult üks täiendav kulude ülekandmise võimalus. Põllumajandusministeeriumi eraldise hangete tegemisele kulunud aeg on pikenenud. See tähendab, et niigi kriitiline järgmise aasta eelarve lisakoormust juurde ei saa. Kindlasti ei tohi see aga tänavu kaasa tuua ebamõistlike kulude tegemist ehk aastalõpu kulurallit. Tänan!
Suur tänu, lugupeetud minister! Küsimusi ettekandjale ei ole. Palun nüüd ettekandeks kõnepulti rahanduskomisjoni esimehe kolleeg Sven Sesteri!
Lugupeetud proua juhataja! Head kolleegid! 2011. aasta riigieelarve seaduse muutmise seaduse eelnõu arutati komisjonis 15. oktoobril. Algataja esindajana tutvustas eelnõu Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna juhataja Kaie Koskaru. Eelnõu eesmärkidest andis minister teile siin juba põhjaliku ülevaate. Kordan siiski üle, et eelnõu eesmärk on muuta 2011. aasta riigieelarvet tulenevalt vajadusest paremini saavutada eri riigiasutuste seatud sihid, arvestades muutunud oludega, mida eelarve koostamisel oli keeruline ette näha. Annan lühikese ülevaate komisjonis kõlanud küsimustest ja tähelepanekutest, mis tehti. Üks tähelepanek oli, et kulude ülekantavuse osas on täiendavalt ülekantavaks märgitud ainult üks rida, mis on väga hea näitaja. Positiivne on, et paljud institutsioonid ja ministeeriumid ei ole esitanud üldse muudatusi – näiteks Riigikontroll, Rahandusministeerium, regionaalminister jm. Tunti huvi toimetulekutoetuste vastu. Informatsioon oli selline, et toimetulekutoetuse saajate arv on stabiliseerunud ja seetõttu on osa raha sealt vabanenud. Vabade vahendite suunamine on ka selles dokumendis näha. 250 000 eurot eraldatakse Sotsiaalministeeriumi valitsemisala asutuste klienditeeninduspunktidele, et tagada puudega inimeste ligipääs sinna, 0,5 miljonit eurot on ette nähtud puudega inimestele proteeside, ortopeediliste ja muude abivahendite soetamiseks. 250 000 eurot eraldatakse kiirabile, et soetada väikesaartele ja äärealadele kümme meditsiiniaparaati. Tunti ka huvi erakondade rahastamise järelevalve komisjoni puudutavate muudatuste vastu – milles need seisnevad? Ministeeriumi esindaja andis ülevaate, et tegemist on artiklitevaheliste tõstetega. Majanduskulude arvel suunatakse raha veebilahenduse soetamiseks. Veel küsiti MKM-i 1,2 miljoni euro suuruse muudatuse kohta: mida see tähendab? Selgitati, et algselt oli ette nähtud projekteerida esimene multifunktsionaalne jäämurdja ja selleks oli eraldatud 640 000 eurot. Plaani edasilükkamise tõttu suunatakse summad mujale, näiteks 194 200 eurot veetranspordi korraldamiseks Harju Maavalitsusele, Leppneeme ja Kelnase sadama rekonstrueerimiseks jne. Kõik otsused langetas komisjon konsensusega, mingit vaidlust ei tekkinud. Otsused olid sellised: võtta eelnõu päevakorda 9. novembril ehk täna, esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 11. november kell 15. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Sven Sester! Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Määran eelnõu 114 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 11. novembri kell 15. Seaduseelnõu 114 esimene lugemine on lõppenud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse, kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse, Kohtute Raamatupidamiskeskuse Rahandusministeeriumi valitsemisalasse üleviimisega seotud seaduste, riigieelarve seaduse ning Vabariigi Valitsuse seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 101 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti härra rahandusministri!
Austatud Riigikogu! Austatud juhataja! Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse, kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse, Kohtute Raamatupidamiskeskuse Rahandusministeeriumi valitsemisalasse üleviimisega seotud seaduste, riigieelarve seaduse ning Vabariigi Valitsuse seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu on nüüd teie ees esimesel lugemisel. Rahanduslikult kaalukaim teema selles eelnõus on siin juba käsitletud haigekassa ja töötukassa reservide konsolideerimine. Selle eelnõuga antakse riigikassale volitused uuteks ülesanneteks. Sel teemal ma pikemalt ei peatu. Edasi, selle eelnõuga pikendatakse Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse kehtivust ühe aasta võrra. Sellega tekib riigieelarves kokkuhoid 2,53 miljonit eurot. Muudatus ei puuduta Riigikogu ja Vabariigi Presidenti. Justiitsministeeriumi valitsemisalas asuv Kohtute Raamatupidamiskeskus viiakse üle Rahandusministeeriumi valitsemisalasse. Keskuse põhiülesanne on Justiitsministeeriumi ja selle valitsemisala asutustele finantspersonali ja palgaarvestuse ning riigi nõuete arvestuse korraldamine. Raamatupidamiskeskuse üleviimiseks on vaja muuta seadusi, milles keskusele viidatakse. Keskuse nimi muudetakse, selleks saab Riigi Tugiteenuste Keskus. Nagu uus nimi viitab, anname selle asutuse baasil teistele valitsemisaladele võimaluse loobuda kohustusest arendada arvepidamisega seotud süsteemi ja töötajaid. Selle asemel pakume võimaluse leppida kokku ja saada keskuselt kvaliteetset juhtimisinfot. Esialgu oleme vastava kokkuleppe sõlminud Justiitsministeeriumiga, kuid ka teised ministeeriumid on oma huvi arvestusvaldkonna tugiteenuste üleandmise vastu üles näidanud. See algatus on loogiline jätk meie juhitavale tugiteenuste konsolideerimise projektile. Kõige rohkem muudetakse kehtivaid seadusi – neid on kokku 11 – seoses vajadusega ühtlustada ministeeriumidevahelist pädevust intellektuaalse omandi valdkonnas. Kehtivate seaduste kohaselt on intellektuaalse omandi valdkond jaotunud peamiselt Kultuuriministeeriumi ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vahel. Eelnõu regulatsiooni kohaselt on edaspidi intellektuaalse omandi koordineerimise ja õigusloome pädevus Justiitsministeeriumil. Tänan!
Aitäh, lugupeetud minister! Teile on ka küsimusi. Alustame kolleeg Kadri Simsonist.
Aitäh! Lugupeetud rahandusminister! Selle eelnõu puhul on tegemist nn kobarseaduse eelnõuga. Pika pealkirja ettelugemine tõi isegi teie mornile näole muige, vist tundus tragikoomiline. Kas te selgitaksite Riigikogule: meie teada Riigikogu juhatus saatis selle paketi valitsusele tagasi, sest nii ei tohiks seadusi muuta. Mis suur vajadus selle taga oli, et otsustasite 23 seadust ühte paketti siduda, selle asemel et neid korrektselt menetleda?
Mina ei tea, et see seaduseelnõu oleks Riigikogust tagasi saadetud. Riigikogu on võtnud selle lahkelt vastu ja seda menetlenud. Peamine kaalutlus, miks neid eri seaduste üksikuid sätteid koos menetleda, on soov säästa teie üliväärtuslikku aega.
Palun, kolleeg Tarmo Leinatamm!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Mis kassadest te siin oma sõnavõtu alguses rääkisite? Ma võtsin eelnõu välja – mul küll prille ei ole kaasas, aga mina ei leia sellest ei haigekassat ega töötukassat. Kas ma vaatan vale paberit?
Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Kui te nüüd veel vaatate, siis ehk leiate algsest seletuskirjast sõna "riigikassa".
Samadest kassadest, aga mitte sisu poole pealt. Me oleme tüdimuseni omavahel sellel teemal vaielnud ja seda ma ei puuduta, aga tahan küsida puht vormi seisukohast. Meil on nüüd selline olukord, et osa sellest temaatikast arutas rahanduskomisjon seoses eelnõuga 100, mis puudutab töötuskindlustuse seaduse ja Eesti Haigekassa seaduse muutmist, osa sellest temaatikast on aga tänases eelnõus, mida on arutanud põhiseaduskomisjon. Miks niimoodi? Kas ei oleks mõistlik koondada see kokkuvõttes üks teema, üks arusaamine asjast, nii nagu see härra ministril on, ühte eelnõusse ja menetleda seda sel moel? See oleks riigieelarve seaduse, töötuskindlustuse seaduse ja Eesti Haigekassa seaduse muutmise seadus ning seda arutataks õiges komisjonis ehk rahanduskomisjonis. Miks me nii ei tee?
Palun, kolleeg Andres Herkel!
Ma sellenimelist seadust, nagu te nimetasite, siin jah ei käsitlenud, aga üldiselt võtame teie targad näpunäited ja kriitika, mis koosmenetluse kohta tehti, kindlasti arvesse. Riigikogu on otsustanud oma tavasid muuta. Pikki aastaid on see tava sobinud, aga kui on vahepeal otsustatud, et tuleks teha teisiti, siis valitsus on kindlasti väga kuulekas ja koostöövalmis.
Aitäh! Austatud minister! Põhiseaduskomisjon töötas selle kobarseaduse kallal päris kõvasti, kaaludes ka võimalust see eri elementideks lammutada ja tuua sellisena Riigikogu ette. Aja surve ei lubanud seda hästi, küll aga on seaduseelnõu esitatud muudetud kujul. Presidendi palka puudutav osa on presidendi palvel muudetud – teie lugesite selle minu meelest teistmoodi ette. Samuti oli seal teatud tehnilisi vasturääkivusi, millega komisjon tegeles. Mul tekkis küsimus, kas lugupeetud minister ikka teab, et põhiseaduskomisjon tõi selle eelnõu Riigikogu ette muudetud kujul. Ja kas edaspidi võiks eeldada, et Vabariigi Valitsus sellised sisult erinevad üksused toob Riigikogu ette eraldi seaduseelnõudena? Aitäh!
Selle eelnõu sellisel kujul esitamine oli valitsuse otsus. Et siin on üks pisike muudatus vahepeal toimunud, on mulle loomulikult teada ja seda ma ka oma kõnes puudutasin.
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine küsimus!
Aitäh! Lugupeetud rahandusminister! Mul tekkis huvi, kas te selle kobarseaduse kõiki paragrahve ka ise sisuliselt teate. Kas te saate väita, et kõik need paragrahvid on välja töötatud Rahandusministeeriumis või te tegelikult korjasite eri ministeeriumide ettepanekud kokku ja lihtsalt kaitsete seda seaduseelnõu oma ametiposti tõttu?
Need on küll kõik, ma pakun, valdavas osas Rahandusministeeriumis välja töötatud. Aga kaalukas roll on olnud ka Justiitsministeeriumil. On olemas oma valitsuse ring. Me ikka teame, mis me teeme.
Palun, kolleeg Yana Toom!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud minister! Ma palun seletada sellist asja: kust peaks tulema see ajasääst, mille me justkui saavutame, vaadates läbi kobarseadusi? Ideaalis peaks Riigikogu liige süvenema igasse punkti kobarseaduse eelnõus, mida ta hääletama hakkab. Või te eeldate, et kui see kõik on n-ö ühes kaustas, siis me seda ei tee?
Kõige parem viis aega säästa on kindlasti mitte küsida ühte küsimust kümneid kordi ja mitte kasutada legaaldefinitsioonita termineid, mida te siin üksteise võidu teete. Aga liigume nüüd edasi. See eelnõu on sellisena esitatud ja Riigikogu poolt aktsepteeritud.
Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul!
Aitäh! Austatud minister! Aja kokkuhoiu mõttes me ei pruugiks üldse seda siin arutada, nii et see ei saa olla argument. Aga ma tuletan teile meelde, et sügisel härra president tõstatas selle teema, et selliseid kompottseaduste ehk kobarseaduste eelnõusid siia ei toodaks, samuti on Riigikogu esimees proua Ergma selle kohta avalduse teinud. Ka praegu vangutas ta teie sõnade peale pead. Miks te ometi niisugust teerulli mängite ja peale selle veel nii ülbelt vastate?
Rohkem küsimusi ei ole. Aitäh, lugupeetud rahandusminister! Kutsun ettekandeks kõnetooli põhiseaduskomisjoni esimehe kolleeg Rait Maruste!
Lugege stenogrammist mu eelmisi vastuseid.
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Põhiseaduskomisjon arutas seda pika nimega seaduseelnõu kahel korral: 25. oktoobril ja 7. novembril. Arutas seda pikalt ja põhjalikult, lahates nii sisu kui ka seaduseelnõu läbivaatamise meetodit. Kõigepealt eelnõu sisust. Nagu rahandusminister juba märkis, koosneb pakett iseenesest väga paljude seaduste muudatustest, kuid seal võib esile tuua ainult neli sisulist momenti, sisulist teemat. Ülejäänud on tehnilist laadi kohendused, parandused, mis tulenevad nendest sisulistest küsimustest. Esimene oluline sisuline moment on see, et muudatuste eesmärk on aasta võrra edasi lükata eeldatav riigi kõrgemate ametiisikute palga tõus ehk pikendada Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse kehtivust aasta võrra. See muudatus, millest juttu oli, seisneb selles, et toodud loendisse lisatakse Vabariigi Presidendi palvel ka Vabariigi President. See tähendab, et Vabariigi Presidendi palga tõus lükkub ka edasi aasta võrra, nii nagu Vabariigi Valitsusel ja kõigil teistel kõrgematel riigiteenijatel. Teine sisuline moment on, et Justiitsministeeriumi valitsemisalas asuv ja selle hallatav riigiasutus nimega Kohtute Raamatupidamiskeskus viiakse üle Rahandusministeeriumi valitsemisalasse. Kolmas moment on haigekassa ja töötukassa vahendite konsolideerimine Rahandusministeeriumi alla, et tõhustada avaliku raha kasutust riigikassa kaudu. Neljas sisuline muudatus puudutab intellektuaalse omandi küsimuste koordineerimist ja õigusloome pädevust ministeeriumide vahel. Sisu on selles, et kõik intellektuaalse omandi ja autorlusega seotu viiakse Kultuuriministeeriumi ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalast üle Justiitsministeeriumi kui vastava kompetentsiga ministeeriumi valitsemisalasse. See puudutab pädevust. Organisatsioonilises plaanis kaasneb sellega Patendiameti üleviimine Justiitsministeeriumi valitsemisalasse. Ülejäänud muudatused selles paketis on tehnilist laadi täpsustused, sõnade muutmised ja muu säärane. Põhiseaduskomisjon leidis, et ta on nende sisuliste ettepanekutega nõus. Meil oli arutusel ka see kobarmeetod, millest siin on palju juttu olnud. Me teame, et seda meetodit on kritiseerinud Vabariigi President, Riigikogu esimees on sellele tähelepanu juhtinud, kultuurikomisjonis oli see teema üleval ja rahanduskomisjonis samuti, ka lugupeetud opositsioon on seda esile toonud. Põhiseaduskomisjon leidis samuti, et see meetod ei ole hea. Sellist praktikat ei saa õigeks pidada ja edaspidi tuleks seda vältida. Kokku võttes otsustas põhiseaduskomisjon esitada eelnõu esimesele lugemisele muudetud kujul, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute tähtajaks s.a 14. november kell 6 õhtul. Aitäh teile!
Suur tänu, kolleeg Rait Maruste! Teile on ka küsimus. Palun, kolleeg Tarmo Leinatamm, teine küsimus!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud ettekandja! Kas põhiseaduskomisjonis ei tekkinud soovi või kihku luua pretsedent ja lüüa see pakett teemade kaupa neljaks eelnõuks, et oleks mingisugunegi kokkupuutepunkt olemas. Praegu on asjad iseenesest väga kauged ja väga erinevaid inimrühmi puudutavad. Me peame ikka siit saali aknast ja uksest natuke kaugemale välja vaatama. Kui mõni tavakodanik või ajakirjanik soovib meie eelnõuga tutvuda, ei tohi ta sattuda sellisesse seljankasse, kus ta võib üht või teist asja vägagi erinevalt tõlgendada.
Jah, siin oli juba juttu, et me arutasime komisjonis seda teemat. Aga ka Andres Herkel viitas oma küsimuses sellele, et praegusel kujul menetlemise taga on suur aja surve. Asjade menetlemise loogiline järjekord peaks olema selline: kõigepealt vaatab Riigikogu läbi riigieelarvega seotud eelnõud ja siis järgneb riigieelarve seadus kui esmane prioriteet. Mis on tehtud? Eelnõudest 100 ja 101 on välja tõstetud näiteks prokuratuuriseaduse muutmine ja 7. novembril ehk üleeile andsime minu isiku kaudu selle eraldi seaduseelnõuna Riigikogu menetlusse. Me kaalusime poolt- ja vastuargumente, kas minna seda teed, et tõsta need üksikud tükid välja ja menetleda eelnõusid ükshaaval, aga leidsime, et see n-ö stiilipuhtus ja korrektsus tooks kaasa väga suure organisatsioonilise ja protseduurilise segaduse, ent töö lõpeb kokkuvõttes ilmselt ikka sama tulemusega. Selle aja piires, mis meil kasutada on, ei oleks see ettevõtmine otstarbekas. Mis ei tähenda aga, et sellisele praktikale ei peaks vastu seisma. Asju tuleks edaspidi ajada normaalsel viisil, nagu te märkisite.
Palun, kolleeg Tõnis Kõiv!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud ettekandja! Tahtmata kuidagi heaks kiita või õigeks pidada sellist kobareelnõude menetlemist, sunnib ühes küsimuses kõlanud väide või mõtteavaldus mind teile üht kas-küsimust esitama. Väidetavalt ei ole nendes seadustes, mida muuta tahetakse ja mis siin ühte ritta seatud on, mitte midagi ühist. Neil ei ole nagu ühist nimetajat. Kas ma olen õigel teel, kui ütlen, et nende eelnõude ühine nimetaja on Eesti riigi 2012. aasta eelarve?
Jah, see too ühine nimetaja on. Seos on olemas. Kuid siiski ma arvan, et õigem meetod oleks menetleda asju nii, et valdkonnakomisjonid menetleksid valdkondi, mis nende pädevusse kuuluvad. See tagaks suurema korrektsuse. Me oleme avastanud paar tehnilist viga, mis sellise suure paketi puhul on kerged kahe silma vahele jääma. Kui valdkonnakomisjonid menetleksid eelnõusid, siis oleks selliste vigade võimalus väiksem.
Palun, kolleeg Yana Toom, teine küsimus!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Tegelikult ma ei saa hästi aru sellest aja surve argumendist. Eelarve koostamine on sisuliselt rutiinne ettevõtmine ja on teada, millal see toimuma hakkab. Te kinnitasite oma vastuses, et kuigi me võtame selle seaduse praegu vastu, ei tähenda see seda, et me tulevikus sellistele kobarseadustele vastu ei seisa. Kuidas see vastuseismine peaks õnnestuma? Järgmisel aastal tekib ju samasugune aja surve?
Ma pidasin aja surve all silmas olukorda, kus eelnõu oli juba siin majas laual. Aga eelnõusid valmistatakse ka ette ja aja survet aitab ennekõike vältida see, kui eelnõude ettevalmistamise käigus lahendatakse sedalaadi võimalikud vaidlused ära, mis eelnõud mis komisjonidesse lähevad jne. Ettevalmistav etapp oli praegusel juhul ilmselt nõrk. Sellele tuleb tähelepanu pöörata, et ettevalmistavas etapis oleks vajalik töö tehtud.
Palun, kolleeg Aivar Riisalu!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Ütleme nii, et oleme sattunud olukorda, kus polegi vaja eelkõige poliitikat teha, kuna tegemist on minu meelest väga tõsise probleemiga. Kas teie põhiseaduskomisjoni esimehena ja ilmselt ka parlamentaarse riigikorra kirgliku pooldajana jagate minu seisukohta, et meie valitsusasutused ei tule teinekord seadusloomega mõistliku aja jooksul toime? Nad satuvad kogu aeg hätta ja sunnivad parlamenti otsuseid kiirustades tegema. Või ma eksin?
Ma ei oska teie hinnangut kommenteerida, kuid minu seletus, miks see konkreetselt praegu niimoodi kujunes, on, et ilmselt rahandusinimesed lähenesid probleemile rahandusinimeste vaatevinklist ja nad ei osanud näha selle riigiõiguslikku ja õigusteoreetilist, praktilist külge, et asjad peaksid olema protseduuriliselt korrektsel viisil menetletud. Ma ei oska seda muud moodi seletada.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Rait Maruste! Avan läbirääkimised. Kutsun kõnepulti Keskerakonna fraktsiooni esindaja kolleeg Deniss Boroditši!
Austatud proua juhataja! Head kolleegid! Kaks nädalat tagasi ma rääkisin paketteelnõudest ehk nn kobarseadustest – see oli seoses seaduseelnõuga 100. Nüüd on meil järjekordne näide, kuidas erinevad teemad suudetakse liita ühte pakki, ühte eelnõusse, mis puudutab rohkem kui 20 seadust. Ma ei hakka kordama, millest ma eelmine kord rääkisin – milline on oht seadusaktide kvaliteedile, kuna need teemad pole tegelikult omavahel seotud –, aga rõhutan paari momenti. Minu arvates tuleb parlamendis kõiki eelnõusid menetleda valdkonnapõhiselt. Kui tegu on hääletamisega, kui tegu on konkreetsete otsuste vastuvõtmisega, tuleb võimaldada seda teha iga teema puhul eraldi. Kui me vaatame täna arutatavat eelnõu, siis kui ma ei ole haigekassa ja töötukassa konsolideerimise poolt, aga näiteks olen nõus kõrgemate riigiteenistujate palka puudutava osaga ning toetan autoriõiguse seaduse muudatusi, kuidas ma saan siis hääletada? Kuidas ma saan kasutada oma õigust hääletada iga konkreetset teemat eraldi, kui siin on 20 seaduse muutmine kokku pakitud? Ei saa! Me oleme seda pikalt arutanud ka põhiseaduskomisjonis. Ma väga loodan meie komisjoni esimehele härra Marustele, et rohkem selliseid seaduseelnõusid parlamenti ei tule. Tema kindlasti seisab selle eest. Aga mis puutub arutatavasse eelnõusse, siis minu arvates me peame selle esimesel lugemisel tagasi lükkama. Sest tegelikult me tahame – Keskerakonna fraktsioon tahab ja ma arvan, et ka paljud teised tahavad –, et meil oleks võimalik iga teema kohta seisukoht võtta. Aitäh!
Suur tänu! Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Kuna Eesti Keskerakonna fraktsioon on teinud ettepaneku lükata seaduseelnõu esimesel lugemisel tagasi, siis tuleb meil see läbi hääletada. Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele Eesti Keskerakonna fraktsiooni ettepaneku lükata Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse, kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse, Kohtute Raamatupidamiskeskuse Rahandusministeeriumi valitsemisalasse üleviimisega seotud seaduste, riigieelarve seaduse ning Vabariigi Valitsuse seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 101 esimesel lugemisel tagasi. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 30 Riigikogu liiget, vastu oli 50, 1 jäi erapooletuks. Ettepanek ei leidnud toetust. Määran seaduseelnõu 101 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 14. novembri kell 18. Seaduseelnõu 101 esimene lugemine on lõppenud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud hasartmänguseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 88 esimest lugemist. Palun ettekandeks kõnepulti rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Hasartmänguseadus on kehtinud kolm aastat, aga valdkonna kiire muutumine sunnib asjaomast regulatsiooni juba uuendama. Eelnõuga ühtlustatakse seaduse terminoloogiat ja täpsustatakse sätteid, mis puudutavad hasartmängude korraldamise tehnilisi nõudeid, aruandluse korda, järelevalve tegijate ning korraldajate vahelisi suhteid. Tühistatakse praktikas ebamõistlikuks osutunud nõue, mille kohaselt peab kaughasartmängu korraldamiseks kasutatav server asuma Eestis. Edaspidi on lubatud serveri asumine riigis, mis on ühinenud arvutikuritegevusvastase konventsiooniga või mille pädevad asutused teevad Maksu- ja Tolliameti ning Eesti rahapesu andmebürooga hasartmängude järelevalve vallas koostööd. Täpsustatakse mõisteid "õnnemänguturniir" ja turniiri "osalustasu", et eristada klassikalist turniiri ja ringmängu. Korraldaja usaldusväärsuse ja likviidsusnõuete täitmise paremaks tagamiseks kehtestatakse muudatus, mille kohaselt korraldaja tegevusluba muutub automaatselt kehtetuks, kui korraldajale määratakse ajutine pankrotihaldur. Samal eesmärgil tehakse saneerimisseaduses muudatus, millega välistatakse saneerimismenetluse kohaldamine hasartmängukorraldajale. Sarnaselt maismaakasiinodega kehtestatakse laevadel asuvatele mängukohtadele nõue eksponeerida hoiatust, et hasartmängud võivad tekitada sõltuvust. Väljas peavad olema ka sõltlasi nõustavate organisatsioonide kontaktandmed. Seoses elektroonilise arvestus- ja kontrollsüsteemi käivitumisega 2012. aasta 1. jaanuaril muudetakse vastavalt aruandluse korda. Seadusest võetakse välja sätted, mis määravad elektroonilise arvestus- ja kontrollsüsteemi kaudu edastatavate andmete täpse koosseisu, ning antakse volitus loetelu kehtestamiseks rahandusministri määrusega. Praktikas võib olla vajalik neid nõudeid muuta seoses uute mängude lisandumisega. Reklaamiseaduse muudatusega saab Eesti Loto vaidluste ärahoidmiseks selgelt väljendatud õiguse teavitada avalikkust võidufondi suurusest, väärteomenetluse seadustiku muudatusega saab Maksu- ja Tolliamet õiguse läbi viia väärteomenetluse, kui tegu on hasartmängude tegevus- või korraldusloata korraldamisega. Eelnõu jõustumise päevaks pakume 1. jaanuari 2012. Tänan!
Teile on ka küsimusi. Alustame kolleeg Kadri Simsonist.
Aitäh! Lugupeetud rahandusminister! Kui hasartmängumaksu seadust viimane kord, kolm aastat tagasi muudeti, siis loodi teatavad reeglid kaughasartmängu pakkujatele. Praegu on selge, et Eestis tegutseb vähemalt üks kaughasartmängu korraldaja, kes ei vasta seaduses kehtestatud reeglitele. Nüüd on välja pakutud muudatus, mis teeb seaduse mängu pakkujale soodsamaks. Kas siin taga on tugev lobitöö?
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine küsimus!
Eks te tea, kas teiega on lobitööd tehtud. Minuga ei ole. Ma ei tea ka, milles see soodsamaks muutmine seisneb.
Lugupeetud minister! See soodsamaks muutmine tuleb teie ministeeriumist, tõenäoliselt olete ka teie selle taga. Mu küsimus on: kuidas te põhjendate seda, et loobutakse tingimusest, et kaughasartmängu korraldamiseks kasutatav server oleks siin Eestis?
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, lugupeetud rahandusminister! Nüüd palun ettekandeks kõnetooli majanduskomisjoni liikme Toomas Tõniste! Vabandust! Kolleeg Jüri Ratas, palun!
Häbenege seda juttu! Ma ei vasta sellistele alatutele küsimustele. Serveri hoidmine Eestis ei ole kellelegi teene tegemine. Tänan!
Aitäh! Mul on protseduuriline küsimus sel põhjusel, et mind väga häiris praegu valitsusliikme osutatud väga suur ülbus Riigikogu liikme suhtes. Soovin lihtsa Riigikogu liikmena juhtida tähelepanu, et nii ei tohiks Vabariigi Valitsuse esindaja Riigikogu kõnetoolist Riigikogu liikmele vastata.
Ma tahan kõikidele öelda, et siin saalis me peame kõik olema viisakad. Palun nüüd ettekandeks kõnepulti majanduskomisjoni liikme kolleeg Toomas Tõniste!
Rahandusminister Jürgen Ligi ning Rahandusministeeriumi ettevõtluse ja arvestuspoliitika osakonna peaspetsialist Taivo Põrk esitasid ülevaate eelnõu eesmärkidest ja sisust. Toon välja viis arutelul käsitletud teemat. Esiteks: kuna on kavas muuta ka hasartmängumaksu seadust, kas oleks otstarbekas see praegu arutatava eelnõuga ühendada? Vastuseks selgitati, et hasartmängumaksu seaduse muutmise eelnõu on ministeeriumil kavas aastal 2012. Maksudega seonduvat käsitletakse eraldi ja siis menetletakse seda rahanduskomisjonis. Teiseks: kas seoses muudatustega elektroonilises arvestuses ja infosüsteemis andmeväljade nimetuste muutmisega tekib ettevõtjatele lisakoormus? Vastus: investeering tasub end kaugemas perspektiivis ära, kuna see teeb ettevõtjatel andmete esitamise lihtsamaks. Kolmandaks: kuidas on reguleeritud kasiinodesse sisenemise piirangud ja asjaomaste hoiatuste kohustused maismaal ja merel? Seni on need erinevad olnud. Vastus: kehtivat seadust muudetakse nii, et ka merel peavad korraldajad edaspidi üles panema hoiatused, et hasartmäng võib tekitada sõltuvust. Samuti hakatakse tuvastama mängijaid. Selleks paigaldatakse mänguautomaatidesse pardakaarti lugevad seadmed. Mängimine saab võimalikuks vaid siis, kui on täidetud vanusepiirangu nõuded ega olda kirjas enesevälistusnimekirjas. Pardakaardi alusel kontrollitakse mängijaid ka, et välistada pardakaardi andmine mõnele teisele isikule. Seaduseelnõu jõustumisel lihtsustub ettevõtjate arvepidamine ning sellest tulenevalt ka riiklik järelevalve ja kontroll. Neljandaks: kuidas on võimalik hasartmängukorraldajate litsentsi olemasolu kontrollida? Näiteks toodi Unibeti reklaam meediakanalites. Eestis on selliste tegevuslubade info avalik. Eestis mitteregistreeritud firmade puhul võib probleeme tekkida, kui reklaamitakse vaid kaubamärki. Ainult kaubamärgi eksponeerimine ei ole keelatud, keelatud on viitamine hasartmängule (täringud, raha, kaardid), viitamine võiduvõimalusele. Asjaomane kontrollimine ning seadusest tulenevate karistuste rakendamine on Tarbijakaitseameti pädevuses. Viiendaks: kui tõhus on olnud kaughasartmängudega seonduv kontroll, sh kontroll serverite üle? Vastus oli, et käesoleva eelnõu eesmärk on kaitsta nii tarbijat kui legaalset turgu. Praegu on hinnanguliselt ca 3/4 kaughasartmängudest legaalsed ning maksulaekumine tagatud. Kuna eelnõu puudutab suhteliselt laia ettevõtjate ringi ning reguleeritakse olulisi valdkondi, ka pole eelnõu rakendamisel erilist ajasurvet, siis pidas komisjon vajalikuks määrata pikema muudatusettepanekute esitamise tähtaja. Konsensusega otsustati saata valitsuse algatatud hasartmänguseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 88 muudetud kujul koos muudetud seletuskirjaga Riigikogu täiskogule esimeseks lugemiseks 9. novembril, teha täiskogule ettepanek eelnõu esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtaja pikkuseks kaks kuud, s.o esitada need hiljemalt kella 18-ks 9. jaanuaril 2012. Aitäh!
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Majanduskomisjon menetles seda eelnõu oma 25. oktoobri istungil. [[Segadussaalis.]]
Head kolleegid! Üks moment, palun! Lugupeetud rahandusminister, palun tulge istuge siia! Palun jätkake! Vabandust!
Suur tänu, kolleeg Toomas Tõniste! Küsimusi teile ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 88 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 9. jaanuari 2012 kell 18. Eelnõu esimene lugemine on lõppenud.
Meie päevakorra viimane punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 84 esimene lugemine. Palun veel kord kõnepulti rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Valitsus soovib esitatud eelnõuga muuta tollikontrolli tõhusamaks, täpsustada vabatsooni loomise reegleid ning lihtsustada konfiskeeritud kultuuriväärtuste üleandmist. Olulisemad muudatused seaduses on järgmised. Kõigepealt luuakse õiguslik alus tolli automaatse tuvastussüsteemi kasutamiseks sisepiiri lähedastel maanteedel, näiteks Iklas ja Valgas, ja rahvusvaheliseks liikluseks avatud suurtes sadamates. Praegu kasutab Maksu- ja Tolliamet sõidukite tuvastuse seadmeid tollikontrolli tsoonis, kuid muudatus annab õiguse kasutada süsteemi ka sisemaal. Maksu- ja Tolliameti senine praktika näitab, et piiripunktides automaatse tuvastussüsteemi kasutamine on tõhus vahend salakaubaveo tõkestamiseks. Kogutavad andmed on isikustamata, süsteemis salvestatakse vaid piiriületuse aeg, koht, sõiduki registreerimisnumber ning sõiduki riiklik kuuluvus. Teiseks reguleeritakse eelnõuga tolli läbivalgustusseadmete kasutamist kauba, reisija, pagasi ja sõidukite kontrollimisel. Läbivalgustamine on osa riskianalüüsist ning seda ei saa vastavalt rahvusvahelistele tavadele pidada kauba läbivaatuseks, kuna kaubapakendeid ja ka pagasit ei avata ning sõidukit läbi ei vaadata. Probleem kerkis esile Riigikohtuni jõudnud vaidluses, kus kohus tõlgendas tolliseadust selliselt, et lennujaamas ei ole tollil õigust reisija pagasit läbivalgustusseadmest läbi lasta, kui reisija juures ei ole. Selline ei ole seaduse mõte ega ka teiste Euroopa Liidu liikmesriikide praktika. Lisaks täiendatakse vabatsooni loomise regulatsiooni normiga, mille kohaselt võib vabatsooni luua sadama, lennu- või raudteejaama või muu ühenduse tolliterritooriumi piiril asuva transpordisõlme vahetusse lähedusse. Norm välistab vabatsooni loomise sisemaale, mis raskendaks tollikontrolli ja suurendaks halduskoormust. Samasugune säte sisaldus Eesti tolliseadustikus ka enne Eesti astumist Euroopa Liitu. Juba loodud vabatsoonidele – Muuga, Sillamäe, Paldiski ja Valga – säte ei laiene. Neljandaks, kehtiva seaduse järgi konfiskeerib toll kunstiväärtuse ilma vastava loata impordi ja ekspordi korral. Eriti märkimisväärsetes kogustes on viimastel aastatel ebaseaduslikult üle piiri üritatud toimetada ikoone. Eelmise aasta novembri seisuga oli neid tollis konfiskeeritud ja hoiul 128, praegu on nende arv veelgi suurem. Seaduse kohaselt võib kultuuriväärtusi üle anda vaid muuseumidele. Kuna praktikas on muuseumidel tekkinud probleeme ikoonide vastuvõtmisega, laiendatakse eelnõuga konfiskeeritud kultuuriväärtuse saajate ringi ning edaspidi võib esemeid üle anda kultuuriministri määratud asutusele. Üks selliseid asutusi on Muinsuskaitseamet, kelle põhimäärusjärgse tegevuse hulka kuulub kultuuriväärtuslike leidudega seotud küsimuse lahendamine. Seadus võiks jõustuda 2012. aasta 1. jaanuaril. Tänan!
Suur tänu! Kas ettekandjale on küsimusi? Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud härra minister! Eelnõu paragrahvis 1 on kirjas ka postisaadetiste läbivalgustamine. Kas te, palun, võiksite mind valgustada selles mõttes, kas siin on mõeldud eraldi iga kirja läbivalgustamist või valgustatakse läbi postikott? Ja mis eesmärgiga seda tehakse – et kirjast või postikotist midagi leida? Põhimõtteliselt on kirja läbi valgustades ju võimalik ka teksti tuvastada.
Sellisele küsimusele on mul keeruline vastata. Küllap hea tahtmise korral on igasuguseid sigadusi võimalik teha, aga siin on tegemist ikkagi sellise riski maandamisega, et postisaadetised lastakse röntgenist läbi ja kontrollitakse, ega neis teatud kaupa ei ole. Kindlasti ei tegele keegi kirja tekstiga. Ma arvan, et need seadmed ei võimaldagi teksti eristada. Aga igaks juhuks jääb mu vastus kõhklevaks, võib-olla te enne teist lugemist tuletate mulle seda küsimust meelde.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, lugupeetud minister! Kutsun nüüd ettekandeks kõnepulti majanduskomisjoni liikme kolleeg Jaan Õunapuu. Palun!
Austatud esimees! Lugupeetud minister! Kolleegid! Majanduskomisjon arutas seda eelnõu 25. oktoobril. Komisjonis rääkis muudatustest minister Ligi, samuti olid kohal ministeeriumi tolli- ja aktsiisipoliitika osakonna juhataja Marek Uusküla ja nõunik Eve-Ly Kübard. Ma ei hakka üle kordama, millest härra minister juba rääkis, nimelt selgitama selle eelnõu muudatusi. Informeerin teid vaid küsimustest, mis komisjoni liikmetel tekkisid. Mõned, mis võib-olla ka teile võivad huvi pakkuda, loen siit puldist ette ja toon ära ka vastused. Kõigepealt küsiti, millises raadiuses riigipiirist rakendatakse automaatset tuvastamissüsteemi. Vastus oli, et piirületuskohtade lähistel ca 50 m raadiuses mõlemale poole piiri. Tunti huvi kauba läbivalgustamise protseduuride vastu. Vastuseks selgitati, et autojuht väljub läbivalgustamise ajaks autost ja et ka rongivedureid ei valgustata läbi ajal, kui rongijuht seal viibib. Väikese diskussiooni tekitas küsimus, kas esmane kontroll on läbivaatus või mitte. Eelnõu kohaselt see ei ole nii, kuid ühe Riigikohtu lahendi kohaselt see on nii. Arvan, et kui tekib vastuolu Riigikohtu lahendiga, siis muudatusettepanekute raames saame seda enne teist lugemist siin saalis veel arutada. Selle kohta ütlevad juristid oma lõpliku arvamuse lähemal ajal. Üks põhimõtteline küsimus veel, mis komisjonis üles kerkis. Nimelt on süsteemi kasutatud alates 2009. aastast ja tekkis küsimus, kas see on siiamaani toimunud ilma seadusandliku aluseta. Vastuseks selgitati, et praegu kehtiva seaduse kohaselt on Maksu- ja Tolliametil õigus tollikontrolli tsoonis võtta kasutusele meetmeid kauba piiriületuse seaduslikkuse tagamiseks. Kehtivas tolliseaduses pole päris täpselt reguleeritud süsteemi kasutamine Eesti lõunapiiril ehk siis piiril Lätiga ja käesoleva eelnõu eesmärk on rakendada ühtne süsteem kogu administratiivses ulatuses ehk kõikides riigi piiripunktides. Komisjoni otsus oli järgmine: saata valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu Riigikogu täiskogu istungile esimeseks lugemiseks 9. novembril ehk täna – otsus oli konsensuslik –, teha täiskogule ettepanek eelnõu 84 esimene lugemine lõpetada – ka see otsus oli konsensuslik – ja määrata muudatusettepanekute tähtajaks kümme tööpäeva. Seega tuleb need esitada 23. novembril kella 12-ks. Ka see otsus oli konsensuslik. Aitüma!
Suur tänu, kolleeg Jaan Õunapuu! Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 84 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 23. novembri kell 12. Eelnõu 84 esimene lugemine on lõppenud ja meie päevakord ammendatud. Suur tänu kõigile! Istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 15.23.