Tere päevast, austatud Riigikogu! Tere päevast, lugupeetud peaminister ja rahandusminister! Alustame tänast infotundi. Palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 46 rahvasaadikut, puudub 55. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, rahandusminister Jürgen Ligi ja siseminister Ken-Marti Vaher.
Läheme tänaste küsimuste juurde. Esimene küsimus on kolleeg Mailis Repsilt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esinaine! Austatud peaminister! Eelmise nädala lõpus kohtusite Prantsusmaa peaministri François Filloniga ja peale majandussuhete oli kohtumisel loomulikult arutusel Euroopa võlakriis. Arvestades Merkeli ja Prantsusmaa presidendi omavahelisi plaane selles vallas, mida on meedias üsna palju kajastatud, kõlab teie lubadus, et Eesti toetab alalise Euroopa Stabiilsusmehhanismi ehk ESM-i varasemat jõustamist, üsna laiapõhjaline. Te andsite selle lubaduse Riigikoguga kooskõlastamata. Võib-olla selgitate Riigikogu liikmetele, kust te selle volituse saite? Kellele tuginedes te lubasite, et me liitume ESM-iga varem?
Minul on oma isiklik seisukoht olemas ja ma ei kavatse sellest loobuda ka siis, kui teie, proua Reps, seda väga sooviksite. Oma veendumused ma jätan endale ja nendest ma naljalt loobuma ei hakka. Samas ma olen päris veendunud, et suudan ka teid veenda selles, et alalise stabiilsusmehhanismi varasem rakendamine on kasulikum kui hilisem rakendamine. Ja miks see on kasulikum? Meil on EFSF-i puudutava ratifitseerimisel olnud ka summadest juttu. Kui me EFSF-i puhul räägime Eesti riigi võimalikust garantiist summas 2 miljardit eurot, siis ESM-i puhul me räägime maksimaalsummast 1,3 miljardit eurot. Väike vahe selles siiski on, kas garanteerida 2 miljardit või 1,3 miljardit eurot. Õigemini, Eesti riigi jaoks on see minu meelest päris oluline vahe. EFSF-is on Eesti osalus märksa suurem kui ESM-is ja seetõttu on nii, et mida varem me ajutistest ja suhteliselt paindumatutest mehhanismidest saame üle minna alalise ja paindliku mehhanismi kasutamisele, seda parem. Ja seda parem mitte ainult Eestile, vaid seda parem kogu Euroopale. Kuid ega ma selle suhtes väga optimistlik ei ole, et Euroopa Liidus õnnestub ESM ehk alaline stabiilsusmehhanism käivitada aasta varem, nii nagu mitu Euroopa Liidu riiki on seda soovinud.
Palun, kolleeg Mailis Reps, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Praeguste plaanide kohaselt peaks ESM jõustuma 2013. aasta juulis. Loomulikult, ESM-i puhul tuleb ju Eestil sisse maksta kapitaliks 149 miljonit eurot viie aasta jooksul ehk reaalrahas pea et 30 miljonit eurot aastas. Teie veendumuste kohaselt, nagu te rõhutasite, juhul kui me 2012. aasta juulis seda rakendame, siis see peaks kajastuma ka 2012. aasta eelarves. Kas te tutvustaksite, kuidas see seal kajastub?
See ei kajastu seal, sest sellist otsust pole keegi veel langetanud. Oleks ka väga kummaline, kui see seal praegu ilma igasuguse põhjuseta kajastuks. Ma ei näe mingit põhjust, miks see peaks seal eelarves olema.
Palun, kolleeg Mailis Reps, teine täpsustav küsimus!
Sellest on muidugi kahju, et te lähtute ainult oma veendumustest. Sellisel juhul tuleb meil tõenäoliselt peagi tegemist nii nagu ka EFSF-i puhul kiirmenetlusega. Kiirmenetluse puhul aga jäi valitsusel kahe silma vahele, et riigieelarve seadus ei lubanud üldse sellist garantiid anda, samuti on üsna mitu Riigikogu liiget küsinud, kas ESM-iga liitumine on kooskõlas põhiseadusega. Kuna te nii veendunult seda kaitsete, võib-olla selgitate Riigikogu liikmetele, kas teie veendumuse kohaselt on sellise garantii andmine kooskõlas põhiseaduse ja riigieelarve seadusega?
Minu veendumuse kohaselt on kooskõlas. Ja minu veendumuse kohaselt oli ka EFSF-i puutuva ratifitseerimine kooskõlas nii meie riigieelarve seadusega kui ka põhiseadusega. Ma ütleksin, et loomulikult Eesti seadusandlus pole kohandatud ja kohanenud iseseisva rahapoliitika ajamisega. Eesti riigis ei ole alates iseseisvuse taastamisest olnud iseseisvat rahapoliitikat. Eesti kroon oli jäigalt seotud Saksa margaga ja me võtsime Bundesbanki rahapoliitika automaatselt ka Eesti rahapoliitikaks. Hiljem oleme sidunud Eesti krooni kursi euro kursiga ja me ei ole aktiivset rahapoliitikat ajanud ka siis, kui Eesti kroon on olnud seotud euroga. Nüüd ajame me esimest korda pärast iseseisvuse taastamist Eestis rahapoliitikat, aga me ajame seda ühes oma eurotsooni partneritega. Ja see on uus väljakutse Eesti seadusandlikule ruumile, kuna varem ei ole me pidanud tegema üleöö mingeid toetusoste vääringu stabiilsuse garanteerimiseks, me ei ole pidanud ostma võlakirju. Ning kuna vajadus on puudunud, ei ole ka meie õigusaktid olnud üheselt valmis reguleerima kõiki neid situatsioone, mis võivad tekkida ühes riigis, kellel on iseseisev rahapoliitika. Mõneti on see loomulik, et me sellises situatsioonis praegu oleme.
Head kolleegid! Kuna see on tähtis teema, siis ma luban täna rohkem kohapeal registreeritud küsimusi, kuid mitte rohkem kui viis. Alustame kolleeg Marika Tuus-Lauliga.
Aitäh! Austatud peaminister! Eelmisel nädalal Jõgeval inimestega kohtudes tulid jutuks ka need võlakirjad ja kõige suurem probleem oli see, et inimesed ei saanud aru, miks sellest ikkagi ei räägitud enne euro tulekut. Me teame, et härra rahandusminister käis juba aasta enne seda Euroopas mitmesugustel kohtumistel, kus räägiti väga otseselt eurokriisist ja sellest tulenevatest võimalikest kohustustest Eestile. Just nimelt ka Eestile. See on üks osa küsimusest. Aga teisalt tahaks küsida, miks meie osa selles abifondis on nii suur, 13% SKT-st? Soome määr on 7,3%, Luksemburgil hoopis 4,4% ja Saksamaal 8,2%. Miks ikkagi on meie osakaal nii suur, oleme ju väike riik?
Selle osa määramisel ei lähtuta mitte ainult protsendist, mis arvutatakse sisemajanduse kogutoodangust, vaid see on ka proportsioonis elanike arvuga. Kui te võrdleksite, kui palju ühe või teise Euroopa Liidu riigi elanikud garanteerivad EFSF-i kohustusi, siis te saaksite hoopis teistsuguse pingerea. Te näeksite, et Eesti inimesed panustavad inimese kohta kõige väiksema summa. Nii et pingeridasid võib erinevalt koostada, lähtudes ühest või teisest või näiteks 32. parameetrist lähtudes. Ma julgen öelda, et EFSF-i võti, jah, ei ole Eestile nii kasulik, kui on ESM-i jaotuse võti, kuid tuleb meeles pidada, et solidaarsus võiks olla alati kahepoolne. EFSF-i panustamise võti on Euroopa Keskpanga tulude jaotamise võti. Kui Euroopa Keskpank emiteerib eurosid, siis sellega kaasnevad tulud ja neid tulusid jaotatakse ühe algoritmi järgi liikmesriikide vahel. Kui jutt oli tulude saamisest, siis see võti sobis meile suurepäraselt, aga kui jutt läks kulude katmisele, siis me ütlesime, et ei, see EFSF-i võti meile ei sobi, teeme ESM-i võtme, siis me peame vähem maksma. Mõneti on see mõistetav, kuid peab ütlema, et kuigi õiglane see meie lähenemine ei olnud. Kui oli midagi saada, kui me tahtsime rohkem saada, siis see jaotusvõti meile sobis, aga niipea kui tuli sellesama võtme alusel hakata ühiseid kulusid garanteerima, siis me ütlesime, et see meile enam ei sobi, me tahame hoopis uut võtit. Kusjuures ma olen absoluutselt kindel, et me ei ole mitte mingil juhul nõus selle ESM-i võtme järgi hakkama kunagi Euroopa Keskpangalt tulu saama.
Palun, kolleeg Heimar Lenk!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Minu meelest te vastasite küsimusest praegu mööda, aga see pole oluline. Nagu ma teie jutust aru sain, ajab meie riik õiget rahapoliitikat, õiget laenupoliitikat, ja seda teie isiklikule veendumusele toetudes. Ja nüüd ma tooksin teile näite: selle teie isikliku veendumuse põhjal elamisega oleme me saavutanud keskmise palga 857 eurot kuus, samal ajal Kreekas ja Portugalis on see märksa suurem. Näiteks Iirimaal on keskmine palk 4032 eurot. Kreekas ja Portugalis on pension ligi 100% palgast, meil teatavasti vilets osa. Ja nüüd ma küsin, millal me jõuame ka sellele tasemele, kuhu on jõudnud need viletsad riigid, keda me abistama peame? Mida teie sisemine veendumus ütleb selle kohta?
Andke aega, ja me jõuame! Ega see meie praegune keskmine palk kah üleöö pole tulnud. Meenutuseks olgu öeldud, et mina näiteks olen kroonides saanud kunagi palka 8 krooni kuus. Seejärel ma sain 11 krooni kuus ehk 110 rubla ja see oli päris priske palk pärast ülikooli lõpetamist. Me oleme ikka tubli sammu edasi astunud ning ma julgen öelda, et palgad ja pensionid on Eestis viimase 20 aastaga väga kiiresti kasvanud. Enamikul teistel riikidel ei ole vahepeal olnud 50 okupatsiooniaastat ja nende vaba areng on kestnud märksa kauem kui Eesti ühiskonnal. Ma loodan, et te kõik hääletasite EFSF-i poolt. Vaevalt te pidasite silmas ühte konkreetset riiki, keda välja aidata. Minu jaoks see peapõhjus, miks ratifitseerida EFSF-i leping, seisnes selles, et niimoodi me tugevdasime julgeolekuruumi, kuhu Eesti kuulub. Minu veendumuse järgi Eesti inimesed astusid Euroopa Liitu eelkõige lähtudes julgeolekukaalutlusest. Jah, me teame, et Euroopa Liit pole NATO, aga me teame ka, et kui alustati Euroopa Liidu projekti, oli see rahu tagamise projekt. Eesti inimestele on julgeolekukaalutlus ilmselt kõige olulisem kaalutlus. Ratifitseerides EFSF-i lepingu, me tugevdasime, stabiliseerisime seda turgu, kuhu me müüme 70% oma eksporttoodangust. Ning me teame, et ekspordi maht on võrreldes sisemajanduse kogutoodangu mahuga 70–80%. Me stabiliseerisime seda turgu, kust tulevad meie tulud, mis katab tegelikult meie laua.
Palun, kolleeg Kadri Simson!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Te püüate siin infotunnis juttu teemast kõrvale viia, rääkides omaaegsest rajoonikomitee esimehe palgast. Aga ma siiski tahan teema juurde tagasi tulla. Too küsimus sai infotunnis tõstatatud seetõttu, et teil on väga selged veendumused, mida ei muuda ei rahva arvamus ega ka parlamendidebatt. Püüdes nüüd teie veendumuste ringi laiendada, huvitab mind järgmine küsimus. Nädalavahetusel võisime jälgida, kuidas kohtusid Angela Merkel ja Nicolas Sarkozy. Neil oli eriarvamusi, kuidas peaksid eurotsooni riigid edaspidi aitama Lõuna-Euroopas hätta sattunud pankasid. Nicolas Sarkozy seisukoht oli, et kõik euroriigid peaksid kohe solidaarselt pankadele appi minema, proua Merkel pigem esindas arvamust, et eelkõige peaksid need riigid appi minema, kelle pangad on teinud riskantseid investeeringuid.
Küsimus, palun!
Kumba seisukohta teie oma veendumuse kohaselt toetate?
Esiteks, nii palju kui ma tean, ega see nüüd ikka päris nii ei olnud, nagu teie seda probleemi serveerite. Ma olen päris veendunud selles, et valdav enamik Euroopa Liidu riikide peaministreid ja presidente on seisukohal, et hätta sattunud kommertspankade rekapitaliseerimine peab toimuma koordineeritult. Aga küsimus on selles, mis etapid see rekapitaliseerimine peaks läbima, kui suur peab olema esmane pankade omavastutus, millal oleks võimalik saada abi rahvusvahelistest finantsinstitutsioonidest. See abi ei tähenda kindlasti mingisugust humanitaarabi, vaid see saab olema ikkagi krediit, mis tuleb protsendiga tagastada. Nii et küsimus on eelkõige nendes detailides. Maailm on väga palju õppinud Lehman Brothersi pankrotti laskmisest. See tekitas ikkagi väga suure turbulentsi kogu maailmas. Edaspidi tahetakse maailma niisugustest kollapsitest hoida. Olen veendunud, et see on päris ratsionaalne mõtlemine.
Palun, kolleeg Tarmo Leinatamm!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Eesti ühiskonnas, sh ajakirjanduses ja ka siin saalis räägitakse ESM-ist kui sellisest abinõust, mille kokkulepet vähemalt pool Eesti rahvast oleks nagu juba lugenud. Ma uurisin siin saalis oma kolleegide käest, keegi füüsilisel kujul ESM-i kajastavat dokumenti, kas siis asutamis- või liitumislepingut pole näinud. Kas ESM-i leping on olemas trükitud kujul? Kas see on olemas inglise või juba isegi eesti keeles ja kui veel ei ole, siis millal see meie laudadele võiks saabuda, et saaks tutvuda, et saaks rääkida asjast, mis on füüsiliselt olemas?
Esialgsed tekstid on olemas ja on olemas ka eesti keeles, aga kogu see temaatika on alles läbirääkimiste objekt ja mingit lõplikku teksti pole olemas. Sellist teksti, mille valitsus võiks esitada Riigikogule ratifitseerimiseks, praegu ei eksisteeri. Ei eksisteeri meil Eestis ega Euroopa Liidus mitte kusagil, sest vastavad kokkulepped pole veel sõlmitud. Kuid aluslepingusse pannakse praeguste konsensuslike arusaamade järgi ette lisada tekst: "Liikmesriigid, mille rahaühik on euro, võivad luua stabiilsusmehhanismi, mis võetakse kasutusele, kui see on kogu euroala stabiilsuse tagamiseks hädavajalik. Mehhanismi alusel mis tahes vajaliku finantsabi andmine toimub rangetel tingimustel." Siiani on ühene arusaam olnud selline, et hätta sattunud riigi välja aitamine, bail out teise riigi või teiste riikide poolt või üheskoos Euroopa Liidu poolt on välistatud. See printsiip jääb kehtima, aga tehakse erand ühise stabiilsusmehhanismi loomiseks, kust on võimalik saada laenu rangelt tingimuste täitmise eeldusel. Ja loomulikult tuleb see raha tagasi maksta. See on muutus, mida praegu kavandatakse.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev!
Aitäh! Hea peaminister! Kuulsin teie vastusest, et teie meelest see EFSF-i garantii otsus oli vastavuses riigieelarve seadusega, mis valitsusest tuli. Õiguskantsler ja see kooslus siin nimega Riigikogu arvas teisiti. Kas kaks viimast institutsiooni eksisid teie meelest?
Kui lugeda sõna-sõnalt õiguskantsleri seisukohta, siis ta ei väida kategooriliselt, et valitsuse Riigikokku saadetud EFSF-i otsus oli ühemõtteliselt vastuolus kehtiva riigieelarve baasseadusega. Seda väidet te õiguskantsleri kirjast ei leia. Vastupidi, ta väljendab ennast umbes nii, et klauslit, mis lubab anda sääraseid garantiisid eraõiguslikele äriühingutele juhul, kui on tegemist vajadusega hoida ära kommertspanga maksejõuetus, finantskriis jne, kasutatakse praegusel juhul suhteliselt meelevaldselt – tegemist on euro stabiilsuse tagamisega, mitte mõne Eesti kommertspanga finantssuutlikkuse tagamisega. Mina julgen sellele vastu vaielda ja küllap ka õiguskantsler Indrek Teder teab, et sellised vastuväited on võimalikud, sest kui Eesti osaleb üleeuroopalise finantsstabiilsuse tagamisel, siis ta osaleb selles täiesti proportsionaalselt, mitte ebaproportsionaalselt suure osalusega. Ja tagades finantsstabiilsust Euroopa Liidus, me tagame ka konkreetselt oma kommertspankade finantssuutlikkuse. Tuginedes sellele väitele, ma julgen öelda, et kõnealune valitsuse poolt Riigikogule esitatud eelnõu oli kooskõlas riigieelarve baasseadusega. Aga ma möönan, et kuna meil Eestis ei ole tulenevalt valuutakomitee süsteemist ja fikseeritud vahetuskursist olnud iseseisvat rahapoliitikat, siis pole meie seadus niisuguste ekstreemsete situatsioonide puhul olnud ühemõtteliselt tõlgendatav. Ja igasugused täpsustused, mis parlament tegi, on teretulnud ja vajalikud.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Andres Anveltilt siseminister Ken-Marti Vaherile. Palun!
Aitäh, proua juhataja! Austatud härra minister! Mul on küsimus sisekaitselise hariduse tuleviku kohta, pidades silmas nii selle sisu kui vormi. Eriti pean silmas politseiharidust. Kümmekond aastat tagasi tehti poliitiline otsus, toimus sisekaitsehariduse reform ja kutseharidusõpe anti ametite käest üle Sisekaitseakadeemiale. Eesmärk oli kutsehariduse ja rakenduskõrghariduse ühtlustamine. Politseihariduse arendamiseks kulutati miljoneid kroone, et üle minna sellele uuele kompetentsipõhisele haridusele, kaasata väliseksperte jne. Nüüd on Sisekaitseakadeemia seda suunda hakanud muutma ning asunud taotlema suuremat akadeemilisust. Teisisõnu, kutseharidus on Sisekaitseakadeemia õppekavadest kadumas. Siit ka minu küsimus: millisena te isiklikult näete sisekaitselise hariduse tulevikku, kas võiks see ikka areneda ametite huvide põhiselt või hoopis akadeemilisuse suunas?
Tänan, hea Riigikogu liige, väga hea küsimuse eest! Tõsi ta on, 2011. aastal võeti politseiõppes vastu uusi õppureid ainult rakenduskõrghariduse õppekava omandamiseks. 2010. aastal oli seis teine, politsei kutseõppes oli vähemalt pool õppuritest. Ütlen siin väga selgelt ja otsekoheselt, et sel teemal arutelu nii ministeeriumis, Politsei- ja Piirivalveametis kui Sisekaitseakadeemias jätkub. Me valmistame ette analüüsi, et minna 2012. aastale vastu juba üsnagi põhimõtteliselt ja põhjalikult läbiarutatud seisukohaga, kas politsei kutseõpe peaks Sisekaitseakadeemiasse tagasi tulema või on mõistlik hoida suunda, nagu on enne minu ametisse astumist õigeks peetud, ühtlustatud politseilise rakenduskõrghariduse väljaarendamisele. See on väga oluline teema. Kutseõpe on siiamaani olnud õigustatud päris hulga aastaid, nii nagu sa ka ise tähendasid. Ma pean tunnistama, et praegu me oleme selle aruteluga üsna alguses. Nii et võin siin täna öelda vaid seda, et ma olen ka ise esitanud päris tõsiseid küsimusi selle kohta, kas mitte ei peaks muutma otsust, mis sai langetatud ainult rakenduskõrghariduse pakkumise kohta Sisekaitseakadeemias politseiõppes. Vahest taastada ka see kutseõppe tase, mis on ju olemas nii vanglate kui ka päästekolledži poole peal. Praegu on meil, kui väga põgusalt statistikast rääkida, neli kutseõppekava, kuus rakenduskõrghariduse õppekava ja üks magistriprogramm.
Palun, kolleeg Andres Anvelt, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Mul on tegelikult jätkuküsimus, mis pole võib-olla mitte niivõrd sisuline, kuivõrd puudutab, nagu Eestis armastatakse öelda, betooni. Meil on asjaomased kutsekoolid praegu mitmes kohas laiali. Kevadel, kui ma ei eksi, rääkisid sa siinsamas puldis, et sügisel peaks olema selge, mis Sisekaitseakadeemiast edasi saab – kas see jääb Tallinnasse, kolib täiega Murastesse või hoopis kuskile mujale, näiteks Ida-Virumaale. Kas see seisukoht on nüüdseks välja kujunenud?
Tänan! Tõsi ta on, siinsamas puldis sai öeldud, et sügisel saab valmis Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsi läbiviidav analüüs, milles analüüsitakse võimalikke asukohti. Üks võimalus on arendada välja Tallinnas Kase tänaval asuv kinnistu, see renoveerida ja kaasajastada. Teine võimalik asukoht on Muraste. Vahepeal, 3–4 aastat tagasi võetigi üsna selge suund liikuda edasi pigem Muraste suunal. Tõsi ta on, tänavu on räägitud ka Ida-Virumaa võimalusest. Kaaludes nende eri asukohtade ressursikulu ja kõike muud, peab arvesse võtma kindlasti mitte ainult otsest kulu, mis on seotud Sisekaitseakadeemia koondamisega ühte asukohta, vaid ka kaudseid kulusid, mida nõuab kaasaegse õppekeskkonna loomine. Need täiendavad kulud saavad kindlasti olema märkimisväärsed, kui valitakse asukoht Tallinnast väljas. See analüüs võtab oma aja, mis on ka täiesti arusaadav, kui me teeme seda põhjalikult. Eeldan aga, et umbes kahe kuu jooksul on meil need kaalud laua peal ning saame liikuda edasi otsustamise ja hinnangute andmise faasi.
Palun, kolleeg Andres Anvelt, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Teine täpsustav küsimus ongi sellesama analüüsi kohta. Kas te Siseministeeriumis arvestate selle analüüsi puhul ainult seda puhast – nimetan seda jälle nii – betooni hinda ehk kulu, mis kaasneb ehitamisega, või peetakse silmas näiteks ka regionaalpoliitilist dimensiooni, et kõik ei oleks koondunud ainult Tallinnasse?
Tänan! Ei arvestata ainult betooni hinda, vaid, nagu ma juba mainisin, kindlasti ka kaudseid kulusid ja tulusid. On selge, et teatud tulud ja kulud võivad olla vägagi kaudsed, neid on raske täpselt eurodesse arvestada. Aga regionaalpoliitilist nüanssi püüab Riigi Kinnisvara AS arvestada nii palju kui võimalik, seda nii kulude kui ka tulude poole pealt. Ilma selleta ei ole ju võimalik teha nii kaalukat otsust, nagu seda on Sisekaitseakadeemia jätmine praegusesse asukohta või viimine mujale. Üks on aga selge: mõistlik on koondada eri kolledžid ja kolledžite filiaalid, mis praegu asuvad üle Eesti laiali, ühte kohta ja lahendada see juba kümme aastat üleval olnud probleem tervikuna ära. Nii et jah, nii palju kui võimalik, arvestame kõiki kulusid ja tulusid, mis selle otsusega seonduvad.
Palun nüüd, head kolleegid, kolm kohapeal registreeritud küsimust! Alustame kolleeg Lembit Kaljuveest.
Aitäh, proua esimees! Hea minister! See on tore, et teie ise ja kogu ministeerium toetate seda, et kaaluda akadeemia võimalikku asukohta ka regionaalpoliitilisest seisukohast. Aga kas te arvestate ka kaitsepoliitilisi momente? Ida-Virumaa oleks selles mõttes väga hea koht, ma mõtlen Narvat. Küsimus on aga selline. Teised alles arutavad asja, ent kas teil on endal juba tekkinud sisemine veendumus, kus see kõige õigem koht oleks? Mul oleks väga hea meel kuulda, mida te arvate Narvast.
Tänan väga! Minu teada Riigi Kinnisvara AS analüüsib eri asukohti Ida-Virumaal, mitte ainult Narvas. Ka Narva ümbruses on kaardistatud võimalikke lahendusi. Kogu analüüs võtab aega just nimelt selle tõttu, et tahetakse võtta arvesse ka teie nimetatud nüanss. See pole kindlasti mitte ainult sisekaitse seisukohalt, vaid tervikuna kogu ühiskonna jaoks oluline otsus. Koalitsioonileppes on kirjas, et me kaalume ka Ida-Virumaa lahendust. Täpselt sellisena me neid kaalusid ette valmistame. Valitsuskoalitsioonil, valitsuskabinetil peavad käepärast olema piisav argumentatsioon, faktid, prognoosid, kulude ja tulude detailne arvestus – vaid siis saab teha põhjendatud ja kaalutletud otsuse.
Palun, kolleeg Jevgeni Ossinovski!
Aitäh! Hea siseminister! Ma küsin samuti Ida-Virumaa kohta. Lisaks nendele aspektidele, millest juba räägiti – betoon ja riigikaitse ja üldine Ida-Virumaa integreerimine muu Eestiga –, tahaksin teada, kui oluliseks probleemiks peetakse õppejõudude kaadri probleemi. Kas Tallinna õppejõud on ikka nõus sõitma Narva? Seepärast küsingi: kas te olete juba analüüsinud, kui otstarbekas on teha selles küsimuses koostööd Tartu Ülikooli Narva Kolledžiga ja TTÜ Virumaa Kolledžiga?
Tänan küsimuse eest! Jah, õppejõudude probleem ei ole mitte ainult prognoositav, vaid see on juba praegu Sisekaitseakadeemias tunda, eriti väljaspool Tallinna asuvates kolledžites. Näiteks Paikusesse on õppejõudusid väga raske leida. Sisekaitseakadeemias on kokku 350 õppejõudu. Märkimisväärne hulk neist töötab lepingu alusel, koosseisulisi on 70 ringis. See on kindlasti väga oluline nüanss, mida tuleb kõnealuse analüüsi puhul arvestada. Koostöö teiste kõrgkoolidega on igal juhul oluline. Sisekaitseakadeemias pakutaval haridusel on aga oma spetsiifika. On teatud universaalsed erialad, mille õpetamiseks on võimalik saada õppejõudusid Eesti eri paikadest, aga kogemused paraku näitavad, et Tallinnast väljas asuvatesse kolledžitesse ei ole mitte õppejõudude konkurents, vaid inimesi tuleb tõsiselt innustada, et saada neid näiteks lepingu alusel õpetama.
Ja nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Mailis Reps!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esinaine! Hea minister! Aastaid tagasi, kui Siseministeeriumi ja Kaitseministeeriumi haldusalas olevates koolides lubati erandkorras kutseharidus ja kõrgharidus ühendada, siis kaasnes sellega väga pikk vaidlus. Üks põhjendus, mis teie allasutuse spetsialistid tõid, oligi soov kutseharidus ja rakenduskõrgharidus siduda. Kindlasti polnud tegu sooviga kutseharidust vähendada. Mul on teile veidi teise nurga alt küsimus. Koalitsioonil on plaan koolivõrk tõsiselt läbi vaadata ning vajadusel gümnaasiumide hulka kõvasti vähendada. Kas olete selle arengukava koostamisel arvestanud, et kui politseiõppes väheneb kutsehariduse osakaal, siis väheneb väga tugevate noorte tulek sellele erialale?
Minu teada on koalitsiooni eesmärk Eesti gümnaasiume tugevdada. Alati on võimalik küsimusele läheneda kas konstruktiivselt või siis natuke destruktiivselt. Eesmärk on kindlasti Eestis antavat gümnaasiumiharidust tugevdada. Nagu ma enne ütlesin, mis puutub kutseõppeharidusse Sisekaitseakadeemias, siis väga tähtsad on tellimused konkreetsetelt tööandjatelt ehk Politsei- ja Piirivalveametilt, Päästeametilt ja ka teistelt asutustelt, kuhu konkreetsed lõpetajad peaksid pärast hariduse omandamist jõudma. Sisekaitseakadeemia on väga paljude näitajate poolest silmapaistev õppeasutus. 89% sisseastunutest ka lõpetab selle kooli, mis on vägagi hea protsent võrreldes mõne teise kooliga. Praegu me tõesti väga põhjalikult analüüsime, kas tänavu tehtud otsus võtta politseierialale sisseastujaid vastu ainult rakenduskõrghariduse omandamiseks oli õige või peaksime rakendusliku kõrghariduse ja kutseõppe ikkagi selgelt lahku lööma. Kutseõppe poolt on päris mitmed eksperdid, ühtlustava rakenduskõrgharidusõppe poolt samuti mitmed. Nii et see on korraliku analüüsi koht ja igal juhul järgmiseks õppeaastaks ehk siis hiljemalt järgmiseks kevadeks peab see otsus olema langetatud.
Suur tänu, lugupeetud minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Tarmo Tammelt rahandusminister Jürgen Ligile. Palun, Tarmo Tamm!
Aitäh, proua juhataja! Hea rahandusminister! Selle nädala algul avaldati järjekordne kohalike omavalitsuste võimekuse pingerida, mis, tõsi küll, valmis Siseministeeriumi tellimusel. Sealt tuli välja selline huvitav ja üllatav fakt, et Eesti kõige võimekam omavalitsus on Viimsi vald, kelle võlakoormus on võrreldes aastatuludega 120%, mis sisuliselt tähendab n-ö Kreeka tegemist. Kuidas te seda kommenteerite? Kas see saab nüüd olema eeskujuks teistele Eesti omavalitsustele?
Aitäh, see on hea küsimus. Ma kartsin kõige rohkem, et te nõuate minult regionaalministri rolli asumist, aga see on tõesti rahandusministri valdkond. Ei, ma ei arva, et Viimsi peaks selle näitajaga eeskujuks olema. Igal juhul on seal reeglite rikkumist aastaid õigustada püütud. Hiljem on neil – seda ka ühe siin saalis viibiva kolleegi eestvedamisel, nii palju kui ma tean – tulnud kõvasti eelarvet kärpida, et laene tagasi maksta. Regionaalpoliitiliselt on tegemist anomaaliaga, mida ei tohiks soosida. See tähendab, et üks piirkond kasvab väga kiiresti ja kütab seda samal moel finantsiliselt tagant. Üks asi on tõepoolest, et sinna tuleb palju inimesi, kes vajavad infrastruktuuri, aga kui sellest saab õigustus meelitada veel inimesi uute laenudega juurde, siis Eesti seisukohalt see hea ei ole. Viimsi vald on püüdnud ekspansiivselt areneda. Ainult kui vaadata Pirita teed, siis Tallinna seisukohast ei ole see kuigi hea lahendus. Vähemalt reeglite rikkumine selle põhjendusega ei ole õige. Kui ma olen õigesti aru saanud, siis nüüd on vallavalitsuse hoiak selles mõttes muutunud.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh hea vastuse eest! Aga mind ikkagi huvitab, kas omavalitsustesse võib erinevalt suhtuda. Kui reeglid on olemas, siis tuleks kõigil üheselt reegleid täita.
Seda tulebki teha. Aga näiteks mina sain ministriks juulis 2009 ja ma ei saanud päevapealt öelda, et nüüd te maksate need laenud tagasi ja teie edasine laenukoormus on 60%. Küll aga kehtestasime 2009. aastal väga karmi laenupiirangu, mis nüüd natuke lõdveneb – seda laenu otstarbe ja mitte laenu mahu osas. See on vähendanud omavalitsuste eelarvedefitsiiti kuni ülejäägi tekkeni. Ja sel juhul on ju loota võlakoorma vähendamist, seda, et nad ikkagi maksavad laene tagasi. Uusi laene mis tahes otstarbel ei saa need, kes on sellest 60% piirist üle. Nad ei saa sisuliselt ka euroraha, kuna see vajab reeglina kaasfinantseerimist. See on tõesti asi, mida me oleme hakanud jälgima.
Nüüd kolm kohapeal registreeritud küsimust. Palun, kolleeg Jaan Õunapuu!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Ma nüüd võib-olla tõepoolest lähen natuke regionaalministri valdkonda, aga loodan, et teie, härra Ligi, olete sellele ka nõus vastama. Ega ükski uuring loomulikult ei ole lõplik tõde. Ka mõni päev tagasi välja tulnud Geomedia uuring on mitmeti tõlgendatav. Teie koalitsioonipartner on rääkinud sellest, et paneme aga kohalikud omavalitsused kokku ja siis tuleb meile kõigile õnn õue peale. Ma võtsin eile välja andmed, kui palju on alla 3000 elanikuga linnasid-valdasid. Neid on 226-st 150. Vaadates seda uuringut ja teades igapäevast elu, võib nentida, et ka suurtes omavalitsustes on probleeme piisavalt palju. Kas või see, et praegu põleb igast kolmest vaid üks valgustuslamp, ei ole probleem ainult Tallinnas, vaid ka Tartus ja mujal. Mul on teile küsimus: kas olete nõus, et kohaliku omavalitsuse suurusest sõltub üheselt selle toimetulek?
Ma kindlasti ei ole sellega nõus. Mind lausa häiris see väide, et 25 000 elanikku on see piir, kust alates omavalitsused justkui hakkaksid hakkama saama – vähemalt meediast jooksis selline väide läbi. See ei ole ilus nende suhtes, kes saavad hakkama ka palju väiksema elanike arvu juures. Samas ma ei arva, et omavalitsuste struktuur Eestis on optimaalne, see on sellest kindlasti kaugel. Kui me leiaksime haldusreformiks skeemid, mis ei põhine mingil kirvemeetodil, siis minu süda oleks küll rahul. Ma arvan, et haldusstruktuuri efektiivsus on Eesti jaoks kriitiline küsimus, aga me ei tohiks selle lahendust nagu sellistele standarditele taandada. 25 000 on väga meelevaldne väide. Isegi väiksemaid linnu on ju, kes kenasti arenevad, rääkimata sellest, et maavalla kohta on see hästi suur arv. See tähendab väga suurt territooriumi, mille puhul tekib juba tõsine küsimus, kas demokraatia toimib, kas inimesed tajuvad kontakti vallaga. See ei ole efektiivsuse kõrval mitte vähetähtis küsimus.
Palun, kolleeg Tarmo Leinatamm!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Mul on selline küsimus. Kindlasti on 200 inimesel Eestis olemas kindel ettekujutus Eestimaa haldusjaotusest, mis oleks õitsev, toimiv ja igati õiglane. Kas ka rahandusministril on oma fiskaalpoliitilisest vaatevinklist olemas seisukoht, missugune oleks õiglane, tore, toimiv ja õitsev haldusjaotus Eestis?
Ma kindlasti hoian fiskaalpoliitilise vaatenurga pigem tagaplaanile, kui soovin sellest lähtudes dikteerida haldusstruktuuri. See on sügavam riigiõiguslik ja demokraatia küsimus, kui kaugel võim peaks olema ja millist teenust ta peaks pakkuma. Me ikkagi võiksime selle üle mõtiskleda, lähtudes teenuse kvaliteedist, mitte sellest, kui palju on elanikke või kui hea on see avaliku sektori rahandusele. Ka väike ja puruvaene vald võib fiskaalselt olla väga efektiivne, aga see pole lahendus. Teiselt poolt pole õige ka Viimsis toimunu: aastaid koguti seal võlakoormat ja elati väga hästi. Nii et fiskaalne vaatenurk on vastuoluline.
Suur tänu, härra rahandusminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Inara Luigaselt siseminister Ken-Marti Vaherile.
Aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud siseminister! Päästeametis, nagu me oleme ka meediast lugeda saanud, on valmimas analüüs, milles käsitletakse 28 päästekomando sulgemist. Nimistusse kuuluvad just need komandod, mille piirkonnas elab kuni 5000 inimest. Kuid Päästeameti seisukohalt ei ole mitte ainult see komandode sulgemise põhjus. Ühe põhjusena tuuakse välja aasta alguses kehtima hakanud päästjate töökorralduse muudatus ja ka päästekomandode võimekus. Üks võib-olla suletavaid päästekomandosid on Põlvamaal asuv Värska komando. Minu küsimus on: millist koostööd on Siseministeerium ja Päästeamet komandode ning kohalike omavalitsustega teinud, arutamaks eelseisvaid ümberkorraldusi ja võimalikke sulgemisi?
Tänan küsimuse eest! Kõigepealt, pole olemas mingit sellist plaani, millest te oma küsimuse alguses rääkisite, kui viitasite 28 komando sulgemisele. Jah, meedias on avaldatud erinevaid spekulatsioone. Eks spekulatsioonide tegijatel on kindlasti omad põhjused ning võib-olla ka hirmud. Tegelikult viib Päästeamet praegu läbi eelkõige meie päästevõimekuse, elude päästmise võimekuse tugevdamise analüüsi, mis puudutab peamiselt väiksemaid Eesti päästekomandosid. Eestis on ajalooliselt välja kujunenud päästekomandode võrgustik, mis kogu oma ulatuses enam kindlasti ei vasta 20 aasta jooksul muutunud majanduslikule ja demograafilisele olukorrale, samuti riskikaardistusele ja ohuhinnangutele. Et korrastada kogu päästekomandode süsteemi ja muuta tugevamaks elupäästevõimekus üle Eesti, ongi Päästeamet selle analüüsi algatanud. Praegu töö käib. Päästeameti juhtkond on minu teada sellesse kaasanud kõikvõimalikud Päästeameti enda eksperdid ja rääkinud ka komandode inimestega kohapeal. Ma eeldan, et selle analüüsi tulemus saab olema argumenteeritud ja põhjendatud ning loodetavasti saab Päästeamet pärast selle analüüsi valmimist kujundada märksa korrastatuma visiooni sellest, kuidas peaks päästeteenuse osutamine Eestis käima.
Palun, kolleeg Inara Luigas, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud minister! Ma kohtusin isiklikult Värska Vallavolikogu esimehe ja ka Värska komando juhiga. Nad mõlemad väitsid, et tegelikult ei ole sisulist arutelu üldse toimunud ning et plaanitavatest uuendustest ja analüüsidest kuuldakse üksnes meedia vahendusel. Samas on Värska Vallavolikogu teinud pöördumise nii teie, regionaalministri kui ka isegi Vabariigi Presidendi poole. Selle pöördumise tekst on ka minul. Kas te olete selle pöördumise kätte saanud ja kui olete, siis milline on teie arvamus sellest?
Tänan küsimuse eest! See on täiesti arusaadav ja ma ütleksin ka, elementaarne, et Värska inimesed tunnevad muret oma päästekomando tuleviku pärast. Mina küll eeldan, et nii palju, kui Päästeameti juhtkond on vähegi seda suutnud teha, on kohalikke inimesi teavitatud ja nad on analüüsis osalenud. Kui seda veel ei ole tehtud, siis kindlasti seda tehakse. Mina ei ole ise Päästeameti juht, ei kuulu ka Päästeameti juhtkonda. Päästeameti pädevuses on ka sisemise töökorralduse tagamine. Mis puutub Eesti nõrgematesse ja väiksematesse päästekomandodesse, siis seis on selge: Eestis on kokku üle 80 päästekomando, neist 34-s on ööpäevaringne elupäästevõimekus. Järgmise aasta eelarvest ehk eraldatava lisataotluse abil suudame seda arvu märgatavalt suurendada, meie hinnangul kuni 60-ni. Jääb päris suur hulk päästekomandosid, kus ei ole võimalik tagada elupäästevõimekust. Elupäästevõimekus teatavasti tähendab nelja meest ühes vahetuses, äärmisel juhul kolme meest ühes vahetuses. See tähendab umbes 20 väljakoolitatud päästja olemasolu ühes päästekomandos, siis me saame rääkida tugevast, elupäästevõimekusega päästekomandost. Aga kõige tähtsam ongi ju inimeste elude päästmine. Seega on käimas oleva analüüsi eesmärk tugevdada Eestis elupäästevõimekust ja välja töötada ressursside optimaalne kasutus, et ühtlaselt üle Eesti päästeteenus tagada.
Palun, kolleeg Inara Luigas, teine täpsustav küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Te ütlesite väga õigesti, et tegelikult tuleb elupäästevõimekus tagada finantse juurde suunates, komandosid välja õpetades jne. Kui me seda ei tee, siis komandode likvideerimine piirkonnas küll turvalisust ja päästevõimekust ei suurenda. Samas tuleb ikkagi arvestada, et igas piirkonnas on omad erisused. Värska piirkonnas on olemas selline suur logistikakeskus nagu Koidula raudteepiiripunkt, samuti tuleb arvestada selle kandi juurdepääsuvõimalusi ja väga suuri kaugusi. Ma olen isiklikult teinud ettepaneku kokku kutsuda Kagu-Eesti saadikurühm. Palun ka teid, et kui te saadate sellele kohtumisele oma spetsialiste, siis oleks hea, kui me saaksime näha asjaomaseid analüüse, saaksime teada, millised analüüsid on tehtud, millele on need tuginenud ja millised on lahendused.
Tänan selle tähelepaneku eest! Ma olen nendest palvetest teadlik ja eeldan, et lähitulevikus need kohtumised kindlasti toimuvad. Me saame analüüsist rääkida aga pärast seda, kui Päästeamet on oma töö lõpetanud. Alles seejärel saab Päästeameti juhtkond edasi liikuda ja otsuseid langetama hakata. Päästekomandode paiknemine üle Eesti on Päästeameti juhtkonna pädevuses olev küsimus.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Jaan Õunapuu!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud siseminister! Te kinnitasite esimesele küsimusele vastates, et sulgemiskavasid ei ole ja komandode likvideerimist ei ole keegi arutanud. Veel väitsite, et ajakirjandus spekuleerib ning võtab neid arve ja teemasid kuskilt laest. Kui aga päästjatega kohtuda, siis selgub, et pilt ei ole absoluutselt nii roosiline, nagu te siin rääkisite. Mul on konkreetne küsimus Võnnu ja Puhja päästekomandode kohta, kes peaksid ka CO2 kvoodi müügist raha saama. Kas te saate praegu kinnitada, et lähema kolme aasta jooksul need komandod säilivad ning et see raha, mis eraldatakse CO2 kvoodi müügist investeeringuteks, läheb õige asja ette ja nendel inimestel ei tarvitse pinges olla?
Tänan küsimuse eest! Mina ei ole väitnud kaugeltki mitte, et asjade seis on roosiline. Vastupidi, seis ei ole üldse roosiline. 34 päästekomandol on praegu elupäästevõimekus 24/7, mis tähendab, et absoluutsel enamikul ei ole ööpäevaringset elupäästevõimekust. Kui parlament toetab Vabariigi Valitsuse esitatud eelarve projekti, on järgmisel aastal võimalik suurendada see arv ligi 60-ni, mis tähendab 60 tugevat elupäästevõimekusega komandot üle Eesti. Küsimus on, et praegu on Eestis päästekomandosid, mille koosseisus pole viitegi meest. Nagu ma ütlesin, elupäästevõimekus algab ligikaudu 20 mehest komandos. See on neli korda suurem ressurss. See ei tähenda mitte ainult rohkema raha olemasolu, vaid teatud Eesti paikades ka 20 vastavate eeldustega, vastava haridusega, teatud väljaõppetingimustele vastava päästeametnikuks saada sooviva isiku olemasolu. Väga mitmel pool Eestis ei ole üldse mitte lihtne seda garanteerida. See ei ole tõesti lihtne! Nagu te teate, selle aasta jooksul on tehtud üks otsus: 1. septembril pandi kokku Avinurme ja Iisaku võimekus. Mina arvan, et Avinurme ja Iisaku kandi rahvas võidab sellest otsusest, sest kahe nõrga asemel loodi üks tugev päästekomando Iisakul ja see peaks tagama kogukonna tõelise turvatunde. Meil ei ole vaja kogukonna näilist turvatunnet, vaid tegelikku hästi toimivat elukutseliste tagatud päästevõimekust. Ja sellele lisaks vajame me vabatahtlike kogukondlike abipäästjate võrgustikku üle Eesti.
Palun, kolleeg Kalev Kotkas!
Tänan, proua eesistuja! Austatud siseminister! Päästjastandardi täitmine ja elupäästevõimekus ei tohiks olla teie analüüsis ainukesed eesmärgid. Päästekomando olemasolust sõltub, nagu te ka ise ütlesite, kodanike turvatunne, aga lisaks tuleb arvestada ka ettevõtjate huvi piirkonda uusi töökohti luua. Sellest sõltub näiteks olemasolevate ettevõtjate kindlustusmakse suurus jne. Kas selles teostatavas analüüsis arvestatakse ka selliste argumentidega?
Tänan küsimuse eest! Minu teada Päästeamet arvestab kõikide eri aspektidega, mida on ka mitmed kogukonnad oma pöördumistes esile tõstnud. Üks hea küsijagi viitas siin ühele omavalitsusele, kes on pöördumise teinud. Ettevõtluskeskkonda tehtavaid investeeringuid Päästeameti juhtkond oma analüüsis arvestab. Aga teie küsimus on kindlasti asjakohane.
Palun, kolleeg Kalvi Kõva!
Aitäh, hea eesistuja! Hea minister! Võimaliku elukutseliste komandode sulgemise taustal on räägitud, et asemale peavad astuma vabatahtlikud komandod. Minu küsimus puudutabki vabatahtlikke komandosid ja nende rahastamist. Jättes kõrvale võimalikud uued, alles loodavad vabatahtlikud komandod, küsin: kas järgmise aasta eelarves on ette nähtud raha ka olemasolevate vabatahtlike komandode tehnikapargi uuendamiseks, tehnika paremaks remontimiseks, varustuse soetamiseks ja miks mitte ka väljasõitude tasustamiseks?
On ette nähtud. Võib öelda väga lihtsalt: Eestis on Euroopa arenenud riikidega võrreldes vabatahtlikkus sisejulgeolekus nii päästealal kui ka abipolitseinike näol ilmselgelt vähe arenenud. Mina püüan omalt poolt teha kõik ja loomulikult püüavad seda ka Päästeameti, politsei ja piirivalve juhtkond, et innustada vabatahtlikkust kohapeal. Loomulikult ei teki vabatahtlikkus üle Eesti käsu korras – kindlasti mitte. Aga on väga palju võimalik teha selleks, et veenda inimesi, eelkõige küla- ja muude kogukondade liidreid, eri elukutsete esindajaid, et olla vabatahtlik päästja, abipolitseinik, riiki kaitsev kaitseliitlane – see on prestiižne. See on staatuse ja positsiooni küsimus, kogukonda kuuluva kodaniku väga mõistlik kohus. Eestis on sisejulgeolekualases vabatahtlikus tegevuses osalevate isikute arv 4–5 korda väiksem kui näiteks Saksamaal. Vahe ka mitme teise riigiga on märkimisväärne. Seega arenguruumi on veel palju. Loomulikult me tahame sellesse valdkonda suunata ka ressursse, et vabatahtlikele tuge pakkuda ja anda neile riigi poolt selge kindlustunne, et nad ei ole üksi, et nad ei pea tegutsema puhtast entusiasmist, vaid riik hindab väga nende vabast ajast tehtavaid pingutusi. Aga jah, vabatahtlikud saavad väga palju ära teha ennetustöös, esmatasandi ohusituatsioonide lahendamisel jne.
Palun nüüd väga lühike küsimus, kolleeg Väino Linde, ja lühike vastus!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea minister! Küsin siit edasi sedamoodi. Kumb näitaja on praeguste põhikohaga päästekomandode töö tulemuslikkuse ja efektiivsuse arvestamisel olulisem: kas teatud ajavahemiku jooksul päästekomando piirkonnas juhtunud kahjutulede arv või just see, et teatud ajavahemiku jooksul ei ole tulekahju mitte juhtunud?
Analüüsis arvestatavaid näitajaid on märksa rohkem kui need, mida sa, hea Väino, praegu nimetasid. Need näitajad kajastavad ettevõtluskeskkonda, investeeringuid, elanike arvu, väljakutsete arvu, ennetustööd jne. Aga kõik saavad tutvuda analüüsiga, mida Päästeamet praegu teeb, ja kui see on valmis, saavad eksperdid ja muud huvilised võtta oma seisukoha, kas üks või teine otsus on põhjendatud. Meie eesmärk ongi võimalikult laialt argumendid kirja panna, et Päästeamet saaks läbi viia põhjaliku analüüsi.
Suur tänu, härra siseminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Head kolleegid, infotunni aeg on läbi. Suur tänu küsimuste esitamise eest ja, lugupeetud valitsusliikmed, vastamise eest!
Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu II istungjärgu neljanda töönädala kolmapäevast istungit. Nüüd on aeg üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Kutsun kõnetooli kolleeg Eiki Nestori.
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Kaunistamaks teie päeva, esitan koos kolleegide Kalvi Kõva, Kalev Kotkase ja Sven Mikseriga seaduseelnõu, mille sisu on Vabariigi Valitsuse seaduses § 521 tühistamine, kuid seoses sellega tuleb veel mitut muud seadust muuta. Ma arvan, et meil kõigil teiega on ühine huvi, et maksumaksja raha kasutataks mõistlikult ja sihipäraselt. Seetõttu, et ei oleks kiusatust, võiks ka Vabariigi Valitsuse seaduses tühistada ühe ametikoha, kus seda siiamaani kõige paremal moel tehtud ei ole, pigem on tegu olnud kas mingite poliitiliste või lausa isiklike ambitsioonide rahuldamisega. Aga see ei peaks olema maksumaksja kohustus. Lühidalt öeldes on meie ettepanek kaotada abiministri ametikoht.
Aitäh! Palun, kolleeg Jaanus Tamkivi!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Annan Eesti Reformierakonna fraktsiooni ning Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni nimel Riigikogu menetlusse kinnisasja omandamise kitsendamise seaduse eelnõu. Selle seaduse vajadus on tingitud sellest, et 2003. aastal kehtestati seoses Euroopa Liitu astumisega Tšehhile, Eestile, Lätile, Leedule, Ungarile, Poolale, Slovakkiale üleminekuaeg, mille jooksul nad võisid jätkuvalt kohaldada kehtivaid õigusakte, millega piiratakse põllumajandus- ja metsamaa omandamist teiste riikide kodanike ja äriühingute poolt. See tähendab, neil lubati ajutiselt rakendada kapitali vaba liikumise piiranguid. Üleminekuaeg on läbi saanud, piirangud kaovad seadusest. Euroopa Majanduspiirkonna ja OECD riikide kodanikele ning äriühingutele sätestatakse aga 10 hektari piirang, mis ei kehti, kui on tegemist vastaval alal juba mõnda aega tegutsenud ettevõtetega. Kolmandate riikide suhtes midagi ei muutu, nende puhul säilib ka riigikaitsehuvidest lähtuv piirang piirialadel ja väikesaartel. Tänan tähelepanu eest! [[Aplaus.]]
Suur tänu! Palun, kolleeg Mailis Reps! Kolleegid, palun tasemini!
Lugupeetud Riigikogu esinaine! Head Riigikogu liikmed! Käesolevaga tutvustan teile arupärimist, mille ma koos oma kolleegidega esitan haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoole. Nimelt soovime täpsemalt teada hariduskulude toetamise kohta riigieelarvest. Haridustoetus, mis seisab riigieelarves eraldisena kohalikele omavalitsustele, on üldjuhul üsna vähe lahti kirjutatud ja loodame arupärimise abil saada veidike valgust, mida täpselt on 2012. aasta riigieelarves mõeldud kohalikele omavalitsustele eraldatava haridustoetuse all. Samuti huvitab meid lähemalt, kuidas järgmise, 2012. aasta hariduse rahastamise mudel välja näeb. See on haridus- ja teadusministri otsustuspädevuses. Teatavasti on laste arvu vähenemine piirkonniti üsna erinev ja me soovime teada, millisel määral arvestatakse hariduse rahastamise mudeli puhul nn tühjasid koolikohti. Kas rahastamismudeli abil tõmmatakse koolivõrku koomale? Ning loomulikult huvitavad meid ka täienduskoolituse, õppevahendite, koolilõuna ja investeeringutoetuste täpsustatud suurused. Aitäh!
Aitäh! Olen juhatuse nimel vastu võtnud kaks seaduseelnõu ja ühe arupärimise. Kui seaduseelnõud vastavad Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, siis otsustab juhatus nende menetluse kolme tööpäeva jooksul. Kui arupärimine vastab seadusele, siis edastan selle otsekohe adressaadile. Nüüd järgmised teated. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid: esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 11. oktoobril algatatud taimekaitseseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – maaelukomisjon; teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 11. oktoobril algatatud maksukorralduse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; kolmandaks, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni s.a 11. oktoobril algatatud päästeteenistuse seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon. Juku-Kalle Raid palub teatada, et kohe peale täiskogu istungit toimub soome-ugri toetusrühma infopooltund kõigile Riigikogu liikmetele toas 262. Palun teeme nüüd kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 94 rahvasaadikut, puudub 7.
Läheme tänase päevakorra juurde. Eile jäi meil arutelu pooleli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni algatatud sotsiaalhoolekande seaduse § 222 täiendamise seaduse eelnõu 62 menetlemisel. Läbirääkimistega jõudsime lõpuni, nüüd on vaja hääletada juhtivkomisjoni ettepanekut eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata. Alustame hääletusprotseduuri. Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele juhtivkomisjoni ettepaneku lükata tagasi Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni algatatud sotsiaalhoolekande seaduse § 222 täiendamise seaduse eelnõu 62. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 51 Riigikogu liiget, vastu oli 43, erapooletuid ei olnud. Ettepanek leidis toetust, seaduseelnõu 62 langes menetlusest välja.
Järgmine päevakorrapunkt on Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni ning Eesti Reformierakonna fraktsiooni algatatud äriseadustiku ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 75 kolmas lugemine. Läheme lõpphääletuse juurde. Palun tähelepanu! Eelnõu seadusena vastuvõtmiseks on vaja Riigikogu koosseisu häälteenamust. Palun teeme veel kord kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 92 Riigikogu liiget, puudub 9. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni ning Eesti Reformierakonna fraktsiooni algatatud äriseadustiku ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Palun hääletada! Eelnõu poolt hääletas 88 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud lennundusseaduse muutmise seaduse eelnõu 41 kolmandat lugemist. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud lennundusseaduse muutmise seaduse eelnõu. Palun hääletada! Seaduseelnõu poolt hääletas 87 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud rahuaja riigikaitse seaduse ja sõjaaja riigikaitse seaduse muutmise seaduse eelnõu 78 esimest lugemist. Palun ettekandeks kõnetooli kaitseminister Mart Laari!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud Riigikogu! Vabariigi Valitsus on Riigikogule esitanud rahuaja riigikaitse seaduse ja sõjaaja riigikaitse seaduse muutmise seaduse. See seadus on lühike, hõlmates kolme sisulist muudatust. Neist esimesena asendatakse rahuaja riigikaitse seaduses sõnad "sõjalise kaitse arengukava" sõnapaariga "riigikaitse arengukava". Teiseks, seadusest jäetakse välja viited Siseministeeriumi valitsemisala asutustele. Kolmanda muudatusega täpsustatakse rahuaja riigikaitse seaduse sõnastust osas, mis puudutab kaitseväe juhataja poolt rahvusvaheliste kokkulepete sõlmimist. Võib küsida, miks seda seadust sellisel lühikesel kujul vaja on? Vastus on lühike. Praegu koostab Kaitseministeerium riigikaitse uut arengukava ja jätta seadusesse mõiste "sõjalise kaitse arengukava" ei oleks lihtsalt sobilik. Mis puutub Siseministeeriumi valitsemisala asutustele tehtud viidete väljajätmisse, siis sellega viiakse lihtsalt tegelikkus ja seadus kooskõlla. Eri seadustest on vastavad viited juba välja võetud, kuna Siseministeeriumi valitsemisalas on antud paragrahvides viidatud sõjaväeliselt korraldatud üksused likvideeritud või ümber korraldatud. Kaitseväe juhataja pädevuse täpsem määratlemine on seotud praktilise vajadusega anda sellele sättele tegelikult isegi mõnevõrra laiem, aga samal ajal täpsem sisu. Kõige olulisem punkt kahtlemata ongi "riigikaitse arengukava" mõiste sissetoomine. Lühidalt öeldes tähendab see seda, et me ei tegele tulevikus mitte ainult sõjalise kaitsega, vaid riigi kaitsega laiemalt, ka teisi asutusi-institutsioone kaasa haarates. See on igati tänapäevane strateegia ja Eestile kahtlemata vajalik. Loodame kogu arengukava valmis saada järgmise aasta 1. detsembriks ja esitada selle siis valitsusele, et sealt edasi minna. Aitäh!
Suur tänu, härra kaitseminister! Küsimusi teile ei ole. Nüüd palun ettekandeks kõnetooli riigikaitsekomisjoni liikme kolleeg Tõnu Juuli!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne esimesele lugemisele esitamist 19. septembril. Istungil osales eelnõu algataja esindajana Kaitseministeeriumi õigus- ja haldusküsimuste asekantsler Taimar Peterkop. Eelnõu eesmärk on ajakohastada riigikaitsekavasid, nimetades sõjalise kaitse arengukava ümber riigikaitse arengukavaks. Teatavasti on sõjaline riigikaitse vaid üks riigikaitse olulisi osasid, tegelikult on riigikaitse oma olemuselt palju laiema tähendusega. Samuti täpsustatakse kaitseväe juhataja õigust sõlmida rahvusvahelisi kokkuleppeid ning tunnistatakse kehtetuks rahuaja riigikaitse seaduse ja sõjaaja riigikaitse seaduse sätted, kus on viidatud Siseministeeriumi valitsemisala juba likvideeritud või ümberkorraldatud asutustele. Riigikaitsekomisjon otsustas oma korralisel istungil konsensusega teha Riigikogu juhatusele ettepanek lülitada seaduseelnõu 78 esimeseks lugemiseks Riigikogu neljanda töönädala päevakorda 12. oktoobriks ning valis komisjoni nimel ettekandjaks siinkõneleja. Veel otsustas komisjon konsensusega teha Riigikogule ettepanek eelnõu esimene lugemine lõpetada ning tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 99 lõikele 1 teha Riigikogu esimehele ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 24. oktoober kell 10.
Tänan! Head ametikaaslased, kas teil on ettekandjale küsimusi? Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita. Juhtivkomisjoni seisukoht on esimene lugemine lõpetada. Määran eelnõu 78 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 24. oktoobri kell 10. Esimene lugemine on lõppenud ja neljanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Läheme viienda päevakorrapunkti juurde. Head ametikaaslased! Pöördun teie poole, kuna järgmise päevakorrapunkti esimene ettekandja ei ole veel jõudnud Riigikogusse. Nüüd on meil kaks võimalust: kas hakkame eelnõu arutama või juhataja võtab vaheaja. Ma teen ettepaneku, et ma võtan juhataja vaheaja ja ootame, kuni minister jõuab siia ja me saame seda eelnõu menetleda. Olete sellega päri? Tänan! Kuulutan välja vaheaja kümneks minutiks. Istung jätkub kell 14.31.
Head ametikaaslased! Istungi juhataja võetud vaheaeg on lõppenud, kell on 14.31. Me oleme jõudnud viienda päevakorrapunktini, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja ja konventsiooni 2010. aasta muutmise aktide ratifitseerimise seaduse eelnõu 60 esimene lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsi!
Lugupeetud Riigikogu juhataja! Lugupeetud Riigikogu liikmed! See Vabariigi Valitsuse algatatud seadus käsitleb Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja kahte muudatust. Meie ettepanek on need muudatused ratifitseerida. Muudatused puudutavad Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja artikleid 28 ja 33, mis käsitlevad selle liidu liikmemaksu, sh erinevat liikmemaksukorraldust. Muudatuse vajadus tuleneb sellest, et ülemaailmse majanduslanguse tõttu soovisid paljud liikmesriigid oma liikmemaksu Rahvusvahelises Telekommunikatsiooni Liidus vastavalt vähendada, mis tõi kaasa liidu rahaliste vahendite olulise kahanemise. Nüüd neid reegleid muudetakse, et liikmed ei saaks liikmemaksu nii järsult vähendada, vaid maksimaalselt 15% iga liikme viimasest liikmemaksuühikute arvust. Eesti liikmemaks Rahvusvahelises Telekommunikatsiooni Liidus ei muutu, selle suurus on endiselt 65 000 eurot aastas. Taustaks niipalju, et Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu näol on tegemist ÜRO eriorganisatsiooniga, mille vastutus laieneb kolmele peamisele valdkonnale: raadiosidealased rahvusvahelised kokkulepped ning rahvusvahelised kokkulepped telekommunikatsiooni standardimise ja telekommunikatsiooni arengu osas. Eesti Vabariik on Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu liige alates 1992. aasta 22. aprillist. Meie ettepanek on see seadus vastu võtta.
Head ametikaaslased! Kas teil on ministrile küsimusi? Küsimusi ei ole. Suur aitäh, minister, ettekande eest! Palun nüüd selle päevakorrapunkti raames Riigikogu kõnetooli ettekandeks majanduskomisjoni liikme Olga Sõtniku!
Lugupeetud härra juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud minister! Käesolev seaduseelnõu oli arutlusel majanduskomisjonis 26. septembril. Kohal olid peaaegu kõik komisjoni liikmed – puudus vaid kolleeg Jaan Õunapuu – ja ka asjaomased sekretariaadi inimesed. Kohale olid kutsutud härra minister ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi sideosakonna juhataja Tõnu Nirk. Paraku härra minister tookord komisjoni ei jõudnud, aga see ei seganud meid seda päevakorrapunkti arutamast. Härra Nirk andis seaduseelnõust ülevaate, majanduskomisjoni liikmetel küsimusi ei olnud. Arutelu lõpus otsustas majanduskomisjon Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu põhikirja ja konventsiooni 2010. aasta muutmise aktide ratifitseerimise seaduse eelnõu saata täiskogule esimeseks lugemiseks s.a 12. oktoobril, teha täiskogule ettepanek eelnõu 60 esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute tähtajaks 19. oktoober kell 12. Aitäh!
Tänan! Head ametikaaslased, kas teil on ettekandjale küsimusi? Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Ka seda soovi ei näe, läbirääkimisi ei avata. Juhtivkomisjoni seisukoht on esimene lugemine lõpetada. Määran eelnõu 60 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 19. oktoobri kell 12. Esimene lugemine on lõppenud, viies päevakorrapunkt on käsitletud.
Läheme edasi kuuenda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Inimõiguste Kohtu menetluses osalevaid isikuid käsitleva Euroopa kokkuleppe ratifitseerimise seaduse eelnõu 81 esimene lugemine. Mul on väga hea meel kutsuda Riigikogu kõnetooli välisminister Urmas Paet. Palun!
Tere päevast! Valitsus on esitanud Riigikogule Euroopa Inimõiguste Kohtu menetluses osalevaid isikuid käsitleva Euroopa kokkuleppe ratifitseerimise seaduse eelnõu. See kokkulepe võeti vastu 1999. aastal Euroopa Nõukogu inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni eesmärkide paremaks täitmiseks. Tolle kokkuleppe ja nüüd siis ka selle leppe ratifitseerimise eesmärk on tagada menetluslik puutumatus Euroopa Inimõiguste Kohtu menetluses osalevatele isikutele. See tähendab, et konventsioonis osalev riik ei tohi takistada Euroopa Inimõiguste Kohtusse kaebajal selle kohtuga suhelda, sh kirjavahetust pidada ega ka menetlusest osa võtta, samuti ei tohi riik kasutada kaebaja või teiste kokkuleppes nimetatud isikute Inimõiguste Kohtus antud ütlusi nende isikute vastu riigisiseses menetluses. Eesti teeb selle ratifitseerimise juurde ka kaks deklaratsiooni. Nimelt, Eesti tõlgendab kokkuleppe artikli 4 lõike 1 punkti a selliselt, et kokkuleppega hõlmatud isikute vaba liikumise ja reisimise õigust piiratakse Eesti Vabariigis kinnipeetavate isikute suhtes, sest selline piirang on vajalik riigi julgeoleku, üldise ohutuse ja avaliku korra tagamiseks. Teiseks teeb Eesti deklaratsiooni kokkuleppe artikli 4 lõike 2 punkti a kohta, milles on ette nähtud, et kokkuleppega hõlmatud isikuid ei tohi läbisõiduriigis ega menetluse toimumise riigis kinni pidada. Eesti tehtava deklaratsiooni kohaselt ei kohaldata seda punkti Eesti kodanike ega Eestis alaliselt elavate isikute suhtes, st et Eesti võib kinni pidada Eesti kodanikke ja Eestis alaliselt elavaid isikuid enne reisi algust toime pandud tegude või nende süüdimõistmisega seoses. See seadus jõustuks üldkorras ja Euroopa kokkulepe jõustuks Eesti suhtes selle kuu esimesel päeval, mis järgneb ühe kuu möödumisele ratifitseerimiskirja hoiuleandmisest. Aitäh!
Aitäh! Head ametikaaslased, kas teil on ettekandjale küsimusi? Küsimusi ei ole. Hea ettekandja, ma tänan teid ettekande eest! Kutsun nüüd Riigikogu kõnetooli põhiseaduskomisjoni esimehe. Rait Maruste, palun!
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Põhiseaduskomisjon arutas nimetatud eelnõu 27. septembri istungil. Selles osalesid kutsututena just kõnelnud minister Paet ja Välisministeeriumi asjaomase valdkonna juhtivametnik Maris Kuurberg. Komisjon esitas kohaletulnutele mitmeid küsimusi, millele me saime asjakohased selgitused. Pärast küsimusi ja nendele vastuste saamist otsustas komisjon ühehäälselt esiteks teha Riigikogu juhatusele ettepanek võtta eelnõu 81 Riigikogu täiskogu 12. oktoobri istungi päevakorda. Eelnõu põhiseaduskomisjonipoolseks ettekandjaks määrati siinkõneleja. Veel otsustati teha Riigikogu täiskogule ettepanek eelnõu esimene lugemine lõpetada ja panna juhatusele ette määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, see on s.a 26. oktoober kell 18. See on kõik. Aitäh teile!
Head ametikaaslased, kas teil on ettekandjale küsimusi? Enn Eesmaa, palun!
Aitäh! Austatud kõneleja! Välisminister rääkis kahest momendist, mis Eesti puhul on väga olulised ja mida Eesti kavatseb rakendada. Kas need – nimetame neid erandeiks – on rahvusvahelisel tasandil erandlikud või on selleks õigus kõikidel riikidel, kes on ühinenud?
Kõikidel osalisriikidel on õigus teha reservatsioone. See on rahvusvahelises õiguspraktikas tavaline nähe. See klausel, mis Eesti riik välja pakub, on mõistetav ja selge. Põhjendus, miks seda tehakse, on see, et kui inimesed on mingisuguste tegude eest kinni peetud, kui nad on kas vahi all või vangistuses, siis nende eskordi saatel transportimine Strasbourgi, kui see peaks päevakorrale kerkima, on äärmiselt komplitseeritud ettevõtmine ja seda riigid ei tee. Nii palju kui ma oma 12 aasta pikkuse kogemuse põhjal tean, pole seda Strasbourgis kunagi tehtud, et oleks kutsutud mõni vahi all või vangistuses olev inimene Strasbourgi kohtu ette. Seega on tegu praktilisest vajadusest tuleneva klausliga. Teine avaldus puudutab nende kinnipidamist, kes on läbisõidul. Ka see tuleneb põhimõttena otse põhiseadustest, mille eesmärk on oma riigi kodanikke kaitsta. See on ka üldiselt tunnustatud reegel, selles mitte midagi erakordset ei ole.
Hea ettekandja, suur tänu! Rohkem küsimusi ei ole. Ja nüüd ma pöördun alandlikult kõikide fraktsioonide poole küsimusega, kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi. Kõnesoove ei ole. Läbirääkimisi ei avata. Juhtivkomisjoni seisukoht on kindel: esimene lugemine tuleb lõpetada. Määran eelnõu 81 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 26. oktoobri kell 18. Esimene lugemine on lõppenud ja kuuenda päevakorrapunkti käsitlemine samuti. Head ametikaaslased! Meie tänane istung on lõppenud. Ma tänan teid ja soovin teile jõudu teie töös! Istungi lõpp kell 14.42.