Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 135 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifkacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Na osnovu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, izričem opomenu narodnom poslaniku Bori Stanimiroviću, koji sedi u sedmom redu sa leve strane i narodnom poslaniku Velimiru Živojinoviću, zato što nisu ubacili identifikacione kartice, a sedeli su u sali u vreme utvrđivanja kvoruma. Sačekaćemo da poslanici koji ne ispunjavaju svoje obaveze, koji ne učestvuju u obezbeđivanju kvoruma, zauzmu svoja mesta. Želim da vam dam jedno kratko obaveštenje. Pre početka ove sednice imala sam zadovoljstvo da primim i razgovaram sa predsednikom Bundestaga, gospodinom Volfangom Tirseom, a koji je preneo pozdrave i podršku. Obaveštavam da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Radomir Naumov, Vlatko Sekulović, Branimir Trajković, Petar Mišić, Zoran Bošković, Milena Andrić, Milutin Prodanović, Nataša Milojević, Miroslav Markićević, Dragoslav Bošković, Vukosav Tomašević, Juhas Atila, Višnja Nežić, Arsen Kurjački i Miomir Tadić. Pre podne odsutni Momčilo Trajković, Sredoje Mihajlov i Ružica Veljović. Momčilo Trajković je prisutan. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da je predsednik Narodne skupštine pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, predstavnike Studentske unije Srbije, predstavnike Saveza studenata Beograda, studente Studijske grupe za ustavno pravo na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu, predstavnike Narodnog pokreta "Otpor", predstavnike Niške studentske asocijacije i predstavnike Studentske federacije. Pre nego što nastavimo rad povodom 8. tačke dnevnog reda, treba da odlučimo o jednom predlogu za razmatranje po hitnom postupku. Naime, Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 159. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red ove sednice - Predlog kandidata za izbor jednog stalnog člana visokog saveta pravosuđa koga bira Narodna skupština, koji je Odboru podneo Vrhovni sud Srbije 21. februara 2002. godine, a narodna poslanica Nataša Mićić, to jest ja, predložila je da se ova tačka razmotri posle 8. tačke dnevnog reda - Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red ove sednice Predlog kandidata za izbor jednog stalnog člana visokog saveta pravosuđa koga bira Narodna skupština, sa mojim predlogom da se ova tačka razmotri posle 8. tačke dnevnog reda. Za 125, protiv 12, uzdržanih nema, nije glasalo 39, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog za razmatranje po hitnom postupku. Nastavljamo rad po dnevnom redu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SREDNjOJ ŠKOLI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Velimir Simonović, Dragiša Popović, Zeldžo Hurić; zajedno Milan Radulović, Bojana Aleksić; zajedno Bojana Aleksića, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić; Slobodan Pavlović, Živko Selaković, Ištvan Išpanovič; zajedno Leila Ruždić-Trifunović i Stevan Lilić; Vitomir Plužarević, Srboljub Živanović, Zlatan Jovanović, Gordana Pop-Lazić, Dragan Čolić, Božidar Vujić, Stevan Kesejić, Božidar Vučurović, Veroljub Arsić, Goran Cvetanović, Ljubomir Kragović, Milorad Mirčić, Dragoljub Stamenković, Slobodan Janjić, Nataša Jovanović, Aleksandar Vučić, Tomislav Nikolić, Lazar Marjanski, Predrag Čanović, Dragan Pantelić; zajedno Dragan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević; Dragiša Marinković, Dušan Cvetković, Nebojša Jović, Hranislav Perić, Miomir Ilić, Golub Rajić, Joca Arsić, Živodarka Dacin, Đura Lazić, Ljubiša Maravić, Radojko Petrić, Branko Pavlović, kao i Vlada Republike Srbije i Odbor za prosvetu. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanik Pal Šandor podneo je neblagovremeno amandmane na Predlog ovog zakona. Na sednici Odbora za prosvetu amandmane je povukao narodni poslanik Velimir Simonović na članove 14. i 19, prihvatajući amandmane narodnih poslanika; na sednici Odbora za prosvetu predstavnik Vlade Republike Srbije povukao je amandmane Vlade na članove 12. i 24. Narodni poslanik Zlatan Jovanović, pisanim putem, povukao je amandman na član 27. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za prosvetu, Zakonodavnog odbora i Odbora za međunacionalne odnose. Pošto je Narodna skupština, nakon što je zaključen zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmotren Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi, prihvatila Predlog ovog zakona u načelu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam predlog na osnovu člana 138, da vreme rasprave bude ograničeno na tri minuta, pošto smo taj predlog prihvatili i za izmene i dopune Zakona o osnovnoj školi. Po otvaranju pretresa se stavlja taj predlog. Stavljam predlog na glasanje, da rasprava bude ograničena i da traje tri minuta. (Iz sale: Čiji je predlog?) Ja sam isto narodni poslanik. Za 116, protiv 42, uzdržan jedan, nije glasalo 22, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog narodne poslanice Nataše Mićić da vreme za raspravu u pojedinostima bude ograničeno na tri minuta. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se po ovom amandmanu neko javlja za reč? (Da.) Izvolite, narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavlja se pitanje da li ponavljati raspravu argumente, diskusiju. Ovde ima mikrofonije, ovo je zbog ministra ovde. Da li ponavljati čitavu tu raspravu koja je vođena o Predlogu zakona o osnovnoj školi, skoro 95% je istovetnih izmena. Nama neće biti teško da radimo. Mi ćemo argumentaciju iznetu u raspravi o Predlogu zakona o osnovnoj školi ponoviti. zato što može da se desi da, ponavljajući lekcije, dođete i do određenih znanja, a da to kasnije utiče i na vaše odluke, barem kad su u pitanju neki drugi predlozi zakona. Ovde se radi o jednom osnovnom stavu - da li mi imamo Ustav Republike Srbije, da li imamo pozitivno zakonodavstvo ili ne. Ako je Ustavom Srbije zabranjeno fizičko kažnjavanje, onda se postavlja pitanje zašto u zakonu o srednjoj školi izdvajati jednu ustavnu odredbu i citirati je, tobož, predstavljajući situaciju kao da su do sada mogli da tuku učenike, a evo sada, kada mi donosimo ovaj zakon, danas ta prava nastavnika, direktora, sekretara škole, tetkica, čistačica prestaju i od danas decu u školi više niko ne sme da tuče. Niko ni do danas nije smeo fizički da kažnjava i maltretira dete, s tim što se postavlja pitanje ovog drugog dela rečenice - šta to znači vređanje ličnosti učenika? Da li je slaba ocena koju izreknete detetu vređanje njegove ličnosti? Čim nekoga ocenjujete i imate suvereno pravo da ga kaznite, čak i tako da ponovi godinu u toj školi, postavlja se pitanje da li je njegova ličnost uvređena i povređena, da li on nije bio dovoljno sposoban da savlada taj predmet ili nastavnik nije bio sposoban da prenese znanje koje ima ili da barem, čitajući predmet, mnogi to tako i rade, pomogne detetu da dođe do nekog minimuma znanja koji bi mu omogućio da pređe u narednu godinu. Mi smo vam predložili nešto drugo, da ono što je već regulisano ne regulišete, da regulišete ono što nije regulisano, a to je famozno političko organizovanje u školama, koje ste i te kako dobro koristili u ovim godinama, i to je namena školskih prostorija. Vi sada nijednom direktoru ne možete da kažete - ne smeš da odobriš organizovanje političkog skupa u sali osnovne ili srednje škole. Ne možete, to zakonom nije zabranjeno. Do sada je bilo zabranjeno da se škola, školski prostor koristi za političko organizovanje, delovanje, znači za bilo kakvu političku manifestaciju, a sada se čak ta odredba iz zakona briše. Razumeo bih da ste zakon poboljšali, da ste ga pojačali nečim što do sada nije bilo regulisano, a tvrdim da je sve bilo regulisano, s tim što ćete imati problema sa seksualnim opredeljenjem koje se pominje u vašem Predlogu zakona o radiodifuziji. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Čudi me da ovde niste naveli da učenika niko ne sme da maltretira ni po osnovu njegovog seksualnog opredeljenja, jer to uvodite za odrasle u zakonu o radiodifuziji. Zašto ne čuvate onda i takvu decu? Ako vam je cilj da se naša seksualna opredeljenost tako široko ispolji da svi imamo bar po dva pola, onda to treba da krene od osnovne i srednje škole. Sve u svemu, mi ostajemo pri amandmanu, kao što ćemo ostati pri svim amandmanima koje smo podneli na ovaj predlog zakona i predlažem vam da glasate za ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč? Reč ima ministar prosvete i sporta, gospodin Gašo Knežević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, predsedništvo, poštovani poslanici, ovaj moj izgled je posledica jedne saobraćajne nesreće i ja vam se izvinjavam zbog njega. Istovremeno, želim da se zahvalim skupštinskoj administraciji i rukovodstvu, koji su omogućili ovo što sada vidite. Hteo bih da vam kažem da potpuno smatram legitimnim stav Radikalne stranke da ostane kod svih amandmana. To je pravo koje proizlazi iz zvanja poslanika, mada su čitava ova žurba i moj dolazak u Skupštinu diktirani našom potrebom da što pre objavimo oglas za upis u prvu godinu srednje škole. Zbog toga smo i bili primorani na ovakvu delatnost. Mogu iskreno da kažem da se nadam da svi neće deliti stav Radikalne stranke, pa neće ponavljati argumentaciju, pošto je tačno da su isti amandmani; ali, ne mogu da osporim to pravo. Rekao bih nešto što se tiče fizičkog kažnjavanja, što je gospodin Nikolić istakao. Nažalost, mi imamo prijave da su profesori tukli đake. Jednostavno, hteli smo da kažemo nešto što se i podrazumeva. Naravno da postoji ta ustavna odredba, ali ovo je nužno sankcionisati, jer u centru Beograda je došlo do fizičkog zlostavljanja dece. Mi imamo podatke i ovo je naš pokušaj da to sprečimo. Plašim se da će Srpska radikalna stranka svojim argumentima neopravdano nabiti kompleks više vrednosti DOS-u, jer činjenica da je bilo političkog organizovanja u školama nije posledica našeg organizovanog rada, nego posledica načina života u ovoj zemlji, koji je tadašnje rukovodstvo zemlje produkovalo. Nezadovoljstvo se prenelo svuda, pa se rasulo i po školama. Ja to tako shvatam. Naš cilj je da ubuduće ozdravimo školu, i što se tiče političkog i drugih vidova organizovanja, i što se tiče ovog kažnjavanja đaka. Naravno da ostaje pitanje, i đaci su bezobrazni, i oni su agresivni prema profesorima. Postoji pravna odgovornost i mislimo da ćemo na taj način to da sprečimo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 54, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 10, od 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanikĐura Lazić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima podnosilac amandmana, narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, gospodine ministre, amandman na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi podneo sam u ime SPS, odnosno poslaničke grupe moje partije. Taj amandman se više odnosi na neke tehničke izmene ovog člana, mada iza predloga ovih izmena stoji jedna suštinska izmena, odnosno prihvatanjem ovih amandmana ovaj član bi bio, po mom mišljenju, sveobuhvatniji. Prvo, amandman na stav 1. se odnosi na to da se u trećem redu briše reč "odnosno", a da biste celovito shvatili suštinu ovog stava, pročitao bih ceo stavda se vidi zašto tražim da se ova reč izbriše. Stav 1. glasi: "U školi su zabranjene aktivnosti kojima se ugrožavaju ili omalovažavaju grupe i pojedinci po osnovu rasne, nacionalne, jezičke, verske ili polne pripadnosti, odnosno političkog opredeljenja, kao i podsticanje takvih aktivnosti". Moj predlog je da se reč "odnosno" briše, a da sav ostali tekst ostane. Inače, što se tiče ovog stava 1, moram da kažem da je i u dosadašnjem zakonu bila predviđena obaveza škole da zaštiti učenika od političkog delovanja i da se pridržava svih međunarodnih konvencija o zaštiti deteta. Međutim, činjenica je da sadašnja vlast, a bivša opozicija, nije poštovala ove propise i u znatnoj meri je zloupotrebljavala decu u političke svrhe. Mi socijalisti uvek smo podržavali pozitivne propise i Međunarodnu konvenciju o zaštiti dece. Uvek u dosadašnjem periodu, predstavnici koalicije na vlasti su pozivali na međunarodne organizacije, na međunarodne konvencije o ravnopravnosti svih, o eliminisanju rasne i nacionalne diskriminacije. Mislim da je sve to u redu, čak je i u Zakonu o radu jedan član bio predviđen i sadrži eliminaciju te diskriminacije, sa čime sam se lično, obrazlažući svoj amandman, složio. Međutim, da vam kažem da ta međunarodna zajednica, koja od nas traži da poštujemo sve te odredbe, krši te odredbe. Navešću vam primer na Kosovu i Metohiji, gde predstavnici međunarodne zajednice diskriminišu romsku decu, jer ne žele pre svega da ih voze sa srpskom decom da bi pohađala nastavu na srpskom jeziku. Na taj način, romskoj deci uskraćuju pravo da se školuju na srpskom jeziku, na kome su se inače do sada školovala. Šta je iza toga - pored otvorene diskriminacije, iza toga stoji namera međunarodne zajednice da i dalje vrši pritisak na Rome, pre svega na romsku decu, da ih asimiluje i da ih natera da pohađaju škole na šiptarskom jeziku. To je isti metod asimilacije Roma, koji je vršen počev od popisa 1971, pa nadalje. Dakle, ovim primerom sam hteo da ukažem na podle namere predstavnika međunarodne zajednice,koji od nas traže da nešto poštujemo, a oni sami to krše. Što se tiče stava 2. prvog člana ...
Upozoravam vas na prekoračenje vremena, gospodine Laziću.
Izvinjavam se, gospođo predsednice, dozvolite mi još dve rečenice, da završim obrazlaganje ovog amandmana. Smatram da je u stavu 2. neophodno zaštititi prava i ličnost svih učesnika, ne samo dece, nego svih učesnika u vaspitno - obrazovnom procesu u školi. Poučeni primerima u zadnje dve godine, predlažemo da se zaštite svi radnici škole, jer se sve više ugrožavaju ličnosti nastavnika i radnika škole. U obrazloženju Vlade o odbijanju ovog amandmana stoji da je ova odredba sadržana u Zakonu o radu. Međutim, moje mišljenje je da nije na odmet da se u stavu 2. ("U školi je zabranjeno fizičko kažnjavanje i vređanje ličnosti učenika") doda samo još reč "i radnika". Na taj način mislim da bismo celovito zaštitili radnike od svih nepožljenih zbivanja. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS za ovu tačku dnevnog reda.
Poštovano predsedništvo, poštovani ministre, kao čovek vam želim ozdravljenje; kolege poslanici, bez obzira što kod osnovne škole naše gledanje po ovom članu nije prihvaćeno, hoću, nažalost, da spomenem tu naprednu Evropu; a svež primer, negativan i po javnost, jeste nemački primer - 13 ubijenih profesora. S druge strane, u našem okruženju, uoči Prvog maja, imali smo isto tako slučaj ubijenog profesora. Postavlja se osnovno pitanje - ako Evropa, kažete, donosi sreću i napredak, a kao što vidite, pojedinačni primeri, a verovatno pojedinačnih primera ima i kod profesora, ukazuju da moramo stvarati takav milje u našem obrazovanju da budu svi učesnici procesa zaštićeni - zašto se ovde beži? Pa osnovno je sledeće - hoće da kaže sadašnja vlast: znate, oni prethodni su dozvolili da se biju deca, pa su profesori uzimali motke pa jurili đake. Teško je danas biti profesor, teško je bilo uvek. Hoću da kažem sledeće - da se u toj profesiji mi sve više hoćemo baciti na nešto što nije pravilo, umesto da je uzdignemo, i onaj njen rad i zalaganje, to što ljudi rade da poštujemo, da ih zaštitimo. Postavlja se pitanje kod kolega profesora, koji kažu - pa zar ćemo mi smeti više detetu savetovati bilo šta? Kuda mi to idemo? Jesam za poštovanje ličnosti učenika, a da li poštujem, to neka moji đaci kažu, ali jesam i za obrnuti stav - mi imamo, doduše, u jednom članu nabrojano to, ali se iz njega ne vidi sve što treba da se vidi. S druge strane, gde je mesto roditelja u tom procesu, gledajući po zakonu, da li imamo sada, a imamo nasrtaje roditelja na profesore. Da li to znači da sve što je van profesora podržavamo - neka oni to rade, a profesori kao profesija ima da ćute,trpe i da trpe dokle mogu da izdrže. Pa sto hiljada profesora, odnosno nastavnika učestvuje u procesu rada, valjda su i oni ljudska bića, sa svojim manama i vrlinama. Ako ih gledamo kao što gledamo i učenike i roditelje, onda bi morali u Zakonu o obrazovanju na jednom mestu naći i uspostaviti normalnu harmoniju, koja je neophodna kad se uđe u zgradu, odnosno u vaspitno - obrazovnu ustanovu. Govoreći o tome, trebalo je prihvatiti gledanje da sve bude zaštićeno; ovako kažemo - Zakon o radu. Ništa Zakon o radu ne znači profesoru kada ga maltretira učenik. Šta to znači? Ne znači ništa profesoru Zakon o radu, kada ima i roditelja koji će ga maltretirati. Znači, mi samo štitimo, a profesija od sto hiljada ljudi nije zaštićena materijalno, nije zaštićena stambeno, nije zaštićena ni ovako. Pa koga mi treba sve da štitimo? Poštujem decu, ali deca imaju određenu granicu. Ovo nisu deca, ovo su već odrasli ljudi. Prema tome, moraju da se nađu određena povoljna rešenja, koja će biti povoljna i za profesore, i za roditelje, i za učenike. Ovoga puta mislim da to ne činimo.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 54, protiv 100, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li neko drugi želi reč? Ima reč narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS za ovu tačku dnevnog reda.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik Lazar Marjanski nije u mogućnosti da obrazlaže svoj amandman, jer se nalazi u delegaciji SRS, na čijem čelu je prof. dr Vojislav Šešelj, koja se nalazi u poseti Iraku, da bi uzeli učešće u radu Bagdadske konferencije. Zato ću ja obrazložiti njegov amandman. Član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi - tu interveniše i menja postojeći član 10. koji govori o upravnom nadzoru, inspekcijskom nadzoru i stručno - pedagoškom nadzoru nad radom škole. U jednom delu smo dali amandman koji je čisto tehničke prirode, tiče se pravne logike i pravne terminologije, jer se u stavu 2. kaže da Ministarstvo prosvete i sporta(u daljem tekstu Ministarstvo prosvete) - to zaista nije uobičajeno, kad se vrši skraćivanje naziva, jer onda tu samo ostane Ministarstvo,tako je uvek do sada bilo. Ovo je čisto terminološke prirode, ali zbog čistote pravničkog jezika, mi smo dali taj amandman. Drugi deo amandmana prati logiku koju smo imali kod osnovne škole, a odnosi se na stav 6. tačka 3), gde predlagač kaže da Ministarstvo prosvete vrši stručno - pedagoški nadzor, nabraja šta tu podrazumeva i pod tačkom 3) je vrednovanje kvaliteta rada škole. Smatramo da to nije dobra formulacija. Naprosto je nemoguće vrednovati kvalitet rada škole i ostaje nejasno dalje iz zakona - kako je to uopšte moguće, na osnovu kojih kriterijuma uraditi? Da li će postojati neki podzakonski akt koji će imati neke kriterijume, pa ćemo na kraju jedne školske godine, npr. u nekom dnevnom časopisu ili biltenu Ministarstva prosvete pročitati - u Beogradu, gimnazije od prve do petnaeste, najkvalitetnija je ova, pa onda rangirane sve ostale, pa srednje škole. Ne vidimo šta je cilj ovog vrednovanja kvaliteta rada i smatramo da je to prosto nemoguće i uraditi. Zbog toga smo tražili da se ta tačka izmeni i da glasi: "Vrednovanje kvaliteta rada nastavnika, stručnih saradnika i vaspitača u školi, odnosno doma učenika"; to je sasvim moguće na osnovu osnovnih kriterijuma. Zatim, koliko je učenika položilo sa odličnom ocenom, koliko je njih palo na popravni. Jer, ipak, moramo da se suočimo sa istinom da ima nastavnika koji imaju desetak - petnaestak đaka, iz jednog odeljenja, koji padaju na popravni, a tu se ne postavlja pitanje njihovog stručnogpedagoškog rada, odnosnokoliko su oni zaista sposobni da prenesu znanje, i da li je to samo nerad učenika ili je i krivica nastavnika. Prema tome, amandman je smislen, a Ministarstvo prosvete je sigurno sposobno da u vršenju stručno-pedagoškog nadzora oceni svakog nastavnika ito jedaleko celishodnije nego ovo što je predloženo od strane Vlade. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima ministar prosvete gospodin Gašo Knežević.
Naš veliki interes je da ostane upravo vrednovanje škola. Molim poslanicu koja je govorila da sasluša, ovo je njoj direktno odgovor. Izvinjavam se. Škole je moguće meriti i to je moguće preko državne mature. Prijemni ispiti u ovoj školskoj godini su upravo korak između starog načina polaganja i nove državne mature. Kada imate centralizovan sistem maturskog ispita onda vam na rang listi učenika, koja polazi od broja jedan i završava se brojem učenika koji su uopšte polagali taj ispit, taj prijemni ispit grupiše učenike po određenoj skali. Ako većina pripada, odnosno jedan broj pripada jednoj školi onda je jako lako postići zaključak o kvalitetu jedne škole, većem ili manjem. Prema tome, tehnički to je jako lako izvodljivo. Drugo je pitanje - da li će ti podaci biti dostupni. Po mom mišljenju ti podaci ne bi smeli da budu javni, jer se neko dovodi u nezgodnu situaciju, neka škola, ali mislim da na prosvetnom nivou ti podaci treba da se znaju. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 96, uzdržanih nema, nije glasalo 27, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član2. amandman suzajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada i Odbor za prosvetu su prihvatili ovaj amandman,Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Dragan Pantelić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 2. doda novi član 2a. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 93, uzdržanih nema, nije glasao 31, od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Leila Ruždić - Trifunović i Stevan Lilić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 2. doda novi član 2a. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Podnosioci amandmana nisu prisutni. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 113, uzdržanih nema, nije glasao 61, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Velimir Simonović jednim amandmanom predložio je brisanje članova 3, 4, 5, 6, 10, 11. i 24. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, s tim što je Odbor za prosvetu konstatovao da je prihvatanjem amandmana narodnih poslanika Milana Radulovića i Bojane Aleksić na član 24. prihvaćen i deo amandmana narodnog poslanika Velimira Simonovića na član 24. koji je, po svojoj suštini, istovetan amandmanu navedenih narodnih poslanika. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanikVelimir Simonović.
Dame i gospodo, zamolio bih, ako je moguće po Poslovniku, da se prvo glasa o mom amandmanu na član 6. jer bih onda od ovih drugih amandmana odustao.
Nije moguće pošto ste podneli jedan amandman kojim predlažete brisanje članova 3, 4, 5, 6, 10, 11. i 24. i Skupština ne može da se izjašnjava o delu vašeg amandmana.
Dobro, onda bih rekao nekoliko reči. Ne bih ponavljao ono što je već rečeno, bilo je dovoljno govora prošlog puta. Obično se ne bavim citatima, međutim, ovih dana sam čitao jednu knjigu koja mi je u rukama pa bih citirao nekoliko kratkih stvari iz te knjige, koje se baš odnose na ovo o čemu raspravljamo. Naime, radi se o tome šta je govorio naš veliki državnik Nikola Pašić, otprilike 1878. i 1880. godine. Dakle, ovako on kaže: "Moderna država, prema Pašićevom mišljenju, "ne ide na to da se verozakonje ukine, jer se vera ne može niti silom ukinuti niti silom nametnuti". Njegov zahtev je "da vera bude izvan države, da se ne meša u ustanove državne i da nema državne vladajuće vere". Razlog tome je namera da se unese veća sloga u srpski narod, podeljen na više vera. Zato, "smatrajući naš narod kako je verom pocepan, tražimo da su veroispovedi sve jednake pred zakonom". Država treba da "spaja razna verozakonja i zato "vera ne sme da se predaje u školi nego u crkvi". Evo, vidite kako je to kod nas aktuelno i posle više od 100 godina. To vam je zemlja Srbija. Pošto znate da se Nikola Pašić školovao u Švajcarskoj, on je došao otuda sa modernim evropskim idejama i to je ovde hteo da sprovede već krajem 19. veka. Nemam više šta da dodam onome o čemu sam govorio prošlog puta, i pošto znam da moj amandman, naročito na član 6, neće proći, jer se ovde donosi politička odluka, (kao što je bila i ona o Zakonu o univerzitetu i Zakonu o osnovnim školama), više bih apelovao na vas da bar prihvatite amandman koji su podnele kolege iz Građanskog saveza i Socijaldemokratske partije, koji nešto ublažava ovo, pa da veronauka bude bar fakultativna, kao što je bilo ove godine u školama. Da to učinimo za srednje škole gde se nauke ipak izučavaju na nešto višem nivou, pa tako recimo gimnazijalci u četvrtom razredu već uče elemente kvantne fizike, elemente teorije relaviteta, imaju gomilu naučnih informacija, makar iz popularne literature o prvobitnom praksu, o širenju kosmosa, o genetici, o kloniranju, ne samo životinja, već i o kloniranju ljudskih embriona itd. Barem njima ne namećimo nepotrebne stvari jer oni u srednjoj školi sami odlučuju, a ne roditelji, da bar đacima u srednjim školama ostane potpuno slobodan izbor da li neko želi ili ne želi, da sluša fakultativne predmete a da mu to ne namećemo. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Narodni poslanici SRS nisu za to da se veronauka ne uvodi u škole, oni su samo protiv toga da ona bude obavezna i protiv toga da postoji neki uporedni predmet, pa će kao na raskrsnici dete stajati i rešavati - ili će učiti veronauku ili neki predmet humanističkog sadržaja, a oba će biti obavezna i oba će biti na neki način ocenjivana, tako da mi ne možemo da prihvatimo amandman gospodina Simonovića. Ali, kao neki naš argument za ostanak veronauke mogao bih da vam pokažem ovaj proglas DOS-a za Zaječar. Očigledno je da nam je potrebna veronauka u školama. DOS za Zaječar čestita Vaskrs građanima Srbije rečima - Hristos se rodi. Objavili ste to i u novinama kao oglas. Mislim da je potrebna veronauka u školama. Svestan samtoga da veronauka odjednom od bezmalo formiranog čoveka koji ima 15, 16, 17, ili 18 godina, (ove godine uvodite i 18-godišnjacima veronauku), ne može da načini vernika. Ili je verujući ili nije;to veronauka u 18. godini od čoveka ne može da načini imislim da je crkva svesna toga. Svestan sam toga i da crkva nije opremljena kvalitetnim predavačima, država te predavače nema. Svestan sam da će u učionicu ući čovek koji će reći da je "batina iz raja izašla", svestan sam i toga da sam gledao vaskršnju liturgiju na kojoj je vaš DOS-ovski vladika kada se obraćao građanima posle službe Božje rekao da Bog čuva kraljevsku kuću Karađorđevića i ove koje su sada na vlasti. Svestan samtoga kolikokoristite čak i veru da biste nekako učvrstili svoje temelje, a ministar je govorio, kao tobož, dobiće kompleks više vrednosti, zato što radikali tvrde da su bili organizovani u školama. Ministre, vi ste na tako silaznoj putanji, a ja vam politički uopšte ne želim ozdravljenje, kao što vam želim ozdravljenje te noge. Mislim da je slovenački gips, brzo će to da zaraste, oni imaju kvalitetniji gips. Ali, ministre, tako loše vladate, tako su loši predlozi zakona. Ovo je šminka koja bi od jedne starije žene mojih godina htela da napravi mladu devojku. Ne vredi, to ne ide, ministre.
Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Niste vi stariji čovek, nemojte.
Da li se još neko od učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 54, protiv 86, uzdržana su dva , nije glasalo 34, od ukupno 176narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Živodarka Dacin. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Narodna poslanica želi reč. Reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS-a podnela sam amandman na član 3. sa predlogom da se u celosti briše. Pored svega ovoga što je ovde u obrazloženju navedeno htela bih da kažem da zaista ovo uvođenje veronauke u srednje škole predstavlja za mene jedan politički marketing, koji vrlo nehumano deluje na najsuptilniju i najosetljiviju emotivnu, intimnu žicu svakog čoveka. Zašto ovo kažem? Ja bih ovde dala jedan pozitivan primer katoličke crkve za kojuznam da u zadnjih 40 godina (a znam da tradicionalno traje to mnogo više), pri svojoj crkvi ima organizovane verske škole za sve učenike od prvog do osmog razreda, sa udžbenicima, i to štampanim za svaki uzrast, i sa nekom vrstom, rekla bih, đačkih knjižica ili indeksa u kojima se vodi evidencija o prisustvu, o oceni, kao i o samom predmetu, iz vladanja, o zainteresovanosti učenika itd. Dakle, oni koji zaista tu tradiciju neguju mnogo duže imaju samo program za prvih osam razreda osnovne škole. Smatram da je zaista suvišno, nepotrebno veronauku uvoditi srednjoškolcima. Tu se radi već o zrelim ljudima, o formiranim ličnostima koji će se sami opredeliti i moći da proučavaju versku nastavu, ali pri našoj pravoslavnoj crkvi. Mi socijalisti smo se zalagali i kada je bio Predlog zakona o osnovnoj školi i danas kada je o srednjoj školi da treba organizovati versku nastavu pri našoj crkvi i da naravno država, koliko god je u mogućnosti, pomogne. Znate, dolazimo u neke paradoksalne situacije da u gimnazijama, u srednjim školama po velikim gradovima, averujem da je to problem i u Beogradu, nemamo kadrove, profesore, npr. matematike, da ne govorim o stranim jezicima i nekim drugim stručnim predmetima. Postavlja se pitanje ko će biti od veroučitelja ne samo u osnovnoj školi, nego i u srednjoj školi. Još jedan argument u prilog ovom amandmanu da se briše - ako smo u osnovnoj školi uveli veronauku, u redu, to je jedan obavezan vid školovanja, ali zaista srednja škola ni po zakonu nije obavezna; prema tome, može da se ide u srednju školu, a isto tako i ne mora. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 47, protiv 76, uzdržanjedan, nije glasao 51, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Branko Pavlović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Branko Pavlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi nećemo tokom ove rasprave u pojedinostima obrazlagati sve amandmane Socijaldemokratske partije, iz prostog razloga što je zaista koncepcijski Predlog izmene i dopune Zakona o srednjoj školi potpuno isti, kao i o osnovnoj školi. Ono što je bilo preglasano ili tamo gde nismo uspeli kod osnovne škole, sigurno nećemo ni kod srednje škole. Sada ću samo ovom prilikom reći koje su to četiri tačke koje smo želeli da promenimo i u osnovnim i u srednjim školama, a koje nisu prihvaćene. Jedno je ovo što je već spomenuto, dakle, da veronauka ako se već uvodi,što mislimo da je pogrešno, makar bude fakultativna, pa da ne mora neki učenik da ima neki predmet zato što drugi hoće da ima veronauku. To nije prihvaćeno. Drugi deo na kome smo insistirali bio je da se ne pravi razlika između verskih zajednica i tradicionalnih crkava. Ovde smo čuli jedno mišljenje - naša crkva. Mi smo narodni poslanici. Sve crkve građana Srbije su naše crkve i sve ih treba podržati da imaju mogućnost verskih nastava u svojim objektima i svojim prostorijama. Dakle, to takođe nije prihvaćeno. Druge dve tačke (ne tačke, ali grupe amandmana), bile su usmerene na jedan pokušaj da se đaci rasterete nekakvim skraćivanjem, vezano za radne subote i da se to izostavi. Treći deo je bio vezan za pokušaj da se stimuliše osposobljavanje i usavršavanje nastavnog osoblja. Jasno je da će sve biti preglasano, kao što je bilo preglasano i kod Zakona o osnovnoj školi. Zbog toga seviše nećemo javljati i pustićemo daglasanjem odlučite o našim daljim predlozima. Što se tiče ovog amandmana na član 3, povlačim ga. Hvala.
Konstatujem da je podnosilac amandmana povukao predloženi amandman, čime on prestaje biti predmet rasprave u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Pošto je normalno i razumno da većina prihvati ovaj amandman, jer je u istovetnom tekstu prihvaćen u Zakonu o osnovnoj školi, samo bih želeo da skrenem pažnju na dve stvari. Jedna je upozorenje ministra da bezmalo može da bude shvaćeno u javnosti, da će radikali svojim učestvovanjem po ovom predlogu zakona dovesti u pitanje vremenske termine za upis dece u srednju školu. Obaveštavam gospodina ministra prosvete i sporta, (sada je samo prosvete, a za sport će morati da nađe zamenika) da mi nismo radili 25. aprila i 7. maja, iako je trebalo da radimo, iako je cela Srbija tada radila i da smo tada mogli da usvojimo i ovaj predlog zakona. Mi smo juče mogli da završimo ovaj predlog zakona i sve diskusije narodnih poslanika SRS. Stvar je DOS-a zašto nismo radili poslednjeg dana pred vaskršnje praznike i zašto nismo radili prvog dana posle vaskršnjih praznika. Sada kada smo počeli tako sporovozno ikada bismo mi, opozicioni poslanici, učinili ono što treba da uradimo, kada bismo izašli i ostavili vas da se izbrojite, i sada ne bi bilo kvoruma. Stvar je DOS-a da razmisli malo zašto nam sednice traju sve kraće, a pauze su sve duže i duže. Što se tiče samog amandmana, neću ništa govoriti o željama. Samo želim da skrenem pažnju predlagaču zakona da je moj amandman jezički bio ispravan, da je crkva evangelička, a ne evangelistička, zato što nije ni katolistička, nego je katolička. Zamolio bih da, ukoliko prihvatite amandman, bude u tekstu koji sam podneo, a ne u tekstu koji je posle otkucala Vlada, dajući mišljenje na podneti amandman.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Vlada prihvata amandman podnet od strane Srpske radikalne stranke. Što se tiče ove jezičke ispravke, da li je evangelička, a ne evangelistička, ostavljamo da se tu obavi pravno-tehnička redakcija. Mislim da je to preuzeto iz uredbe. To je sve. Hvala.
Predstavnik Vlade je prihvatio u ime Vlade, ali Odbor za prosvetu nije prihvatio, te Narodna skupština mora da se izjasni o prihvatanju ovog amandmana. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Za je 130, protiv četiri, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Đura Lazić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
U ime poslaničke grupe SPS podneo sam amandman na član 4. predloženog zakona i ovim amandmanom predlažem da se briše ceo član iz prostog razloga što je opredeljenje SPS-a da se verska nastava treba izvoditi u verskim objektima. Nešto više o ovome sam govorio u izlaganju o amandmanima na Predlog zakona o osnovnoj školi, tako da ne bih neke stvari ponavljao. Međutim, samo dva razloga bih naveo zbog čega bi trebalo vršiti i izvoditi versku nastavu u verskim objektima - iz praktičnih razloga i racionalnih. Prvo, recimo u jednoj školi nastava se izvodi na srpskom jeziku, a učenici su pripadnici više verskih zajednica. Kako u tom slučaju organizovati versku nastavu u školi? Drugo, bilo bi bolje i efektnije zbog ambijenta i zbog uticaja i sredine u verskom objektu, u božijim hramovima, držati versku nastavu u tim objektima, nego u školi. To je moje mišljenje, jer sam dugo radio u prosveti i znam da i okolnosti, sredina, ambijent i te kako utiču na pažnju i na zainteresovanost đaka. To je što se toga tiče. Iskoristio bih priliku, pošto je gospodin ministar tu, pa da obavestim i da iznesem jednu primedbu građanke iz Svilajnca, profesora ruskog jezika Poljoprivredno-veterinarske škole u Svilajncu,koja nema pun fond časova;tražila je u toj školi da joj se refundira taj broj časova preko rada u školskoj biblioteci. Koliko je meni poznato, iz prakse, filolozi su obično dobijali neku nakandu za nepun broj časova radom u biblioteci. Međutim, ova koleginica, profesor ruskog jezika, nije naišla na razumevanje kod direktora koji je taj posao poverio svojoj supruzi, inače profesoru biologije, iako je imala pun broj časova. Tako da je zaista ova prosvetna radnica, profesor ruskog jezika, ostala sa neostvarenim pravima; žalila se više puta kod pomoćnika ministra za srednje obrazovanje Refika Šaćimovića koji je davao u više navrata različita tumačenja, i nikako nije mogla da ostvari neka prava. Ovde se očito radi o prisutnosti nepotizma, pa bi zamolio ministra da učini nešto da se ova nepravda prema ovoj gospođi ispravi. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 49, protiv 79, uzdržanih nema, nije glasalo 45, od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Predlog da se posle člana 4. doda novi član 4a. Narodni poslanik Branko Pavlović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 4. doda novi član 4a. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 31, protiv 76, uzdržanihnema, nije glasalo 65, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanikLjubiša Maravić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Reč ima narodni poslanik Ljubiša Maravić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, na osnovu članova 142. i 143. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi, ispred SPS, podneo sam amandman da se briše član 6, jer smatram da uvođenje verske nastave i drugog predmeta etičko-humanističkog sadržaja, kao fakultativnih predmeta, nema ustavni okvir i osnov. Takođe, međunarodne deklaracije na koje se zakonodavac poziva ne govore o prinudi u vaspitanju i obrazovanju, već govore da svaki čovek ima pravo na slobodu misli, savesti i veroispovesti, samostalno i u zajednici sa drugima. Zakonodavac je ovim prekoračio prava i slobode čoveka, jer uvodi obavezu da se pohađa jedan od ponuđenih predmeta, iako se veliki broj učenika u srednjim školama nije izjasnio ni za jedan od ova dva predmeta. Mi socijalisti se zalažemo za slobodu misli i veroispovesti u crkvenim objektima, a država treba materijalno da pomogne da se za one koji žele omogući organizovanje verske nastave u crkvenim objektima za tradicionalne religije.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, gospodine ministre, poslanička grupa SPS je podnela amandman na član 6. preko kolege Ljubiše Maravića da se ovaj član zakona briše. Za to imamo nekoliko, po mom mišljenju, vrlo ubedljivih razloga. Naime, nije jasno iz ovog člana Predloga zakona koji je to predmet etičko-humanističkog sadržaja. Drugo, ono što je za nas bitno, to je činjenica kakva je to pogodnost uvođenja ovih izbornih predmeta za učenike. Pitanje je kakvi će biti nastavni sadržaji u tim predmetima i kakve će pogodnosti to imati za učenike. Naime, zakon predviđa da se učenik srednje škole obavezuje da odabere jedan od ova dva izborna predmeta u prvom i svakom narednom razredu. Učenik može menjati svake naredne godine jedan predmet. Sada se postavlja jedno logično pitanje - šta to njemu može u tom vaspitno-obrazovnom procesu značiti ako svake naredne godine bude menjao predmet? Drugo, takođe se predviđa da se izborna nastava jednog ili drugog predmeta izvodi bez obzira na broj učenika koji se prijavi. Znači, nezavisno od broja učenika nastava mora da se izvodi. Kada je reč o veri, moram reći naš principijelan stav, da mi socijalisti nismo protiv vere, ali pošto je crkva odvojena od države i vera treba da bude van škole. Kolega Maravić je pomenuo i taj ustavni okvir, odnosno ustavni problem. Moram podsetiti da u Ustavu Republike Srbije, u članu 41, stoji veoma jasno da su verske zajednice odvojene od države i slobodne u vršenju verskih poslova i verskih obreda, da verska zajednica može osnivati verske škole i dobrotvorne organizacije, da država može materijalno pomagati verske zajednice. To suštinski znači da država, ako hoće, može crkvi dati novac potreban za vaspitno-obrazovni rad i da za to nađe odgovarajući način. Ovako, na ovaj način, kroz zakon, crkva se uvlači u državu na mala vrata, jer činjenica je da se sve verske zajednice, bez obzira na brojnost učenika, uvode u škole. Po našem mišljenju, postoji još jedan veoma važan razlog zašto treba prihvatiti ovaj amandman, odnosno brisati ovaj član Predloga zakona. To je činjenica da su za izvođenje verske nastave i predmeta etičko-humanističkog sadržaja potrebna i dodatna velika finansijska sredstva. Govoreći o zakonu u načelu, mi smo pomenuli i ono što stoji u obrazloženju Vlade Republike Srbije, a to su velika sredstva za fakultativne predmete, a može se shvatiti koliko će biti potrebno novca i za ove predmete, pogotovu u onim nacionalnim i versko mešovitim sredinama gde će biti potrebno plaćati mnogo veći broj nastavnika za versku nastavu. U svakom slučaju, svi ovi razlozi upućuju na potrebu da se prihvati amandman kolege Ljubiše Maravića i mi predlažemo da se ovaj član zakona briše.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 79, uzdržanih nema, nije glasalo 57, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanikAleksandar Vučić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Reč ima ovlašćena predstavnika poslaničke grupe SRS Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, članom 6. interveniše se u članu 27. postojećeg, još uvek važećeg, Zakona o srednjoj školi. Mi ovim našim amandmanom zastupamo stav SRS da verskoj nastavi ne treba postavljati alternativu kroz bilo koji drugi predmet i na taj način terati učenike da se opredeljuju da li će učiti versku nastavu ili neki drugi predmet koji je ovde nesrećno nazvan - predmet etičko-humanističkog sadržaja; obzirom da svaki predmet koji se izučava u školi treba da ima etičko-humanistički sadržaj, a znamo da smo nesrećno dobili taj jedan predmet sada u ovoj školskoj godini koja upravo traje, koji se zove građansko vaspitanje. Naš predlog je da ovaj stav 2. glasi: "Izborni predmet je verska nastava koja se ostvaruje u skladu sa nastavnim planom i programom za odgovarajuću školu, bez obzira na broj učenika." Znači, brisati ovu alternativu koju Vlada predlaže i da se stav 4. promeni tako da glasi: "Učenik se izjašnjava prilikom upisa u prvi i svaki naredni razred škole o tome da li će pohađati nastavu iz izbornog predmeta koji postaje obavezan za učenika u toj školi". Istini za volju, iako se Srpska radikalna stranka zaista zalaže za uvođenje verske nastave i u osnovno i u srednje obrazovanje, smatram da je Vlada na neki način dovela crkvu u jedan veoma neprijatan položaj. Jer, prosto ne mogu da zamislim kako će se doneti programi za rad u ovom predmetu na svim nivoima ako zamislimo situaciju da se u jednom razredu, a naći će se verovatno, recimo u petom razredu osnovne škole, jedno dete prvi put sreće sa predmetom verske nastave, a neko već to izučava pet godina. Ili, sada u srednjoj školi, kroz koju godinu će to biti još izražajnije, neko prvi put u drugom razredu gimnazije, a neko dete kontinuirano to uči od prvog razreda osnovne škole. Ko je taj koji može da donese adekvatan program da na istom uzrastu deca uče praktično jedan te isti predmet na različitim nivoima? Mislim da je ovo ismevanje crkve i da je tu trebalo ići postupno, jer ćemo se naći u paradoksalnoj situaciji, da jednostavno program neće moći da bude adekvatno donet, da će sve to izgledati smešno, a želeli bismo da to bude veoma ozbiljno i da ima pozitivan uticaj na našu decu.
Da li još neko od ovlašćeni učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 76, uzdržanih nema, nije glasalo 72, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Branko Pavlović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za sedam, protiv 81, uzdržanih nema, nije glasalo 82, od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Radulović i Bojana Aleksić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Da.) Reč ima podnosilac amandmana Milan Radulović.
Poslanici Demokratske stranke Srbije podneli su amandman na član 6, koji inače ocenjujemo najboljim članom u celom ovom zakonu i najozbiljnijom inovacijom Zakona o srednjoj školi. Članom 6. predviđa se uvođenje izbornih predmeta, što je jako dobro. U dosadašnjem Zakonu o srednjoj školi izbornih predmeta nije bilo. Pretpostavljam da će u daljoj reformi školskog sistema biti više izbornih predmeta. Dobar je ovaj član i zbog toga što su dobro nađeni izborni predmeti, što se uvođenjem izbornih predmeta - verske nastave i drugog predmeta - praktično zadovoljava osnovno pravo učenika, a to je pravo na obrazovanje. Naime, u srednjoj školi, bez poznavanja istorije religije, bez poznavanja religiozne kulture, kulture religijskih zajednica, nije mogućno potpuno razumeti u prvom redu etiku, filosofiju i psihologiju, ali iznad svega i više od svega, nije moguće razumeti umetničke discipline. No, i pored toga smo stavili amandman na ovaj član, iako ga - ponavljam - izuzetno uvažavamo i smatramo da je to najbolje što je predloženo ovim izmenama. Predložili smo svojim amandmanom da se izborni predmeti u srednjoj školi ne biraju svake školske godine, već da učenik na početku srednjeg školovanja izabere izborni predmet i da ga izučava do kraja školovanja. Vlada je, odgovarajući na naš amandman, rekla da je izborni predmet prevashodno vaspitnog karaktera i da stoga treba ostaviti veću slobodu izbora. U osnovnoj školi to možda jeste predmet vaspitnog karaktera, u prvom redu.Ali u srednjoj nije. U srednjoj je to u najmanju ruku podjednako predmet i obrazovnog i vaspitnog karaktera. Srednjoškolci će u okviru verske nastave učiti istoriju religijskih ideja, upoznaće duhovnu i materijalnu kulturu religijskih zajednica, tradicionalnih religijskih zajednica u Srbiji, učiće etiku religijskih zajednica, kao i uporednu religiju i istoriju svake religije pojedinačno. To već predstavlja jedan zaokružen sistem, koji mora da se postupno osvaja; program mora da se formuliše tako da se jedna oblast naslanja na drugu. Ako ostane ovakvo rešenje kakvo je predloženo od strane Ministarstva, mislim da će to biti pre ustupak onima koji su potpuno protiv veronauke, nego zadovoljavanje nekih pedagoških kriterijuma. Ljudi koji su protiv veronauke shvataju da je, gledano sa pedagoške strane, mnogoopravdanije da u srednjoj školi učenici - koji su već na višem stupnju znanja - dobiju, koliko - toliko, zaokruženo znanje i jedan sistem znanja iz ovih predmeta. Mislim da bi i Vlada dobro uradila da ovo prihvati, kao i narodni poslanici, jer je rešenje do te mere logično da zaista samo sofizmima može da bude osporavano.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima ministar gospodin Gašo Knežević.
Vlada ostaje kod svog stava da se bira na godinu dana. Dilema je šta je priroda predmeta koji se naziva veronauka, da li on ide više na vaspitnu ili na obrazovnu stranu ili je mešavina ta dva sadržaja. Bilo je razgovora i sa verskim zajednicama, i šire, da taj premet koji mi uvodimo dobije naziv: "Nauka o veri" ili "Istorija religije". Time bismo predmet obojili ili bar nazivom približili jednoj ili drugoj opciji. Takvi predlozi su unapred odbijeni. Ostao je naziv veronauka. Zbog toga mislim i neću da tvrdim da ima prevashodno vaspitni karakter. Ali, u svakom slučaju vaspitni karakter je u srednjoj školi dovoljno zastupljen. Zbog toga bih želeo da istaknem da Vlada, sa tog stanovišta, ostaje na tome da se bira svake godine. Izjednačavati sa filozofijom ili nečim sličnim, mislim da trenutno nemamo ni dovoljno unutrašnjih snaga da ga podignemo na taj nivo. Izvinjavam se, neću nikoga da vređam.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 25,protiv 69, uzdržanih nema, nije glasalo 72, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Dragan Pantelić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 6. doda novi član 6a. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 28,protiv 74, uzdržanih nema, nije glasalo 64, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ima reč narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS (povreda Poslovnika).
Kolege narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, član 95. - predsednik Narodne skupštine, odnosno onaj ko predsedava, dužan je da prekine sednicu Narodne skupštine kada nema kvoruma. Već imamo dva glasanja i broj poslanika koji su u sali je oko 100 (da ne prebrojavam), molio bih da to Skupština konstatuje. Činjenica je da nemamo kvorum, da predsedavajuća to toleriše, da su izglasana i dva amandmana, odnosno glasalo se o dva amandmana. Prema broju poslanika u sali vidi se da ih nema. Molio bih da to Skupština konstatuje. Ovo govorim iz razloga što se stalno postavlja pitanje kvoruma i odgovornosti poslanika. Skupština radi tokom celog dana. Molim vas da se to konstatuje, pošto je i poslanička grupa SPS tu i učestvuje u kvorumu. Hvala.
Pozivanje na povredu člana 95. ne stoji, pošto predsedavajući Narodne skupštine prati elektronski utvrđen kvorum, a narodni poslanik ima pravo da glasa za, da glasa protiv, da bude uzdržan ili da ne glasa. Pozivanjem na član 95. konstatujem da nema povrede Poslovnika, jer sam dva puta, dok sam predsedavala Narodnom skupštinom, prekinula sednicu istog trenutka kada sam na elektronskom sistemu za glasanje utvrdila da kvorum ne postoji. Dokle god na elektronskom sistemu vidim više od 126 registrovanih kartica, dotle smatram da je u redu. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miomir Ilić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS podneo sam amandman na član 7. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi kojim se menja član 30. postojećeg Zakona. Smatram da član 7. treba brisati, saglasno obrazloženju Vlade. Da bih pojasnio stvar, radi se o tome da se u srednjim školama, podiže fond časova u toku nedelje, sa 30 na 31 u gimnaziji, u stručnoj školi i umetničkoj školi od 32 na 33 časa, a u baletskoj školi od 40 na 41 čas. Vlada je odbila moj amandman iz razloga koji su navedeni u obrazloženju, gde kaže - amandmanse ne prihvata iz razloga što će se reformom obrazovanja vršiti rasterećenje učenika kroz smanjenje broja obaveznih predmeta i rasterećenje programa od nepotrebnih sadržaja. Mislim da ovo nije u koliziji, samo obrazloženje je u suprotnosti sa ovim što se predlaže, odnosno po obrazloženju Vlade to treba da se smanji, a ne da se poveća. Takođe, novi stav tog istog obrazloženja o neprihvatanju mog amandmana odnosi se na to da je u primerima srednjeg obrazovanja u državama Evropske zajednice (pominju se i neke države) fond nedeljnih časova znatno veći nego kod nas, negde je veći po broju časova, a negde po dužini časa. To je loš primer. Moram da vam kažem da i SPS i građani Srbije smatraju da smo imali dobro obrazovanje, da smo imali dobru omladinu, školovanu omladinu, da smo imali dobre vaspitno - naučne radnike, da su obrazovali našu decu i našu omladinu, da ima primera za to u proteklih 50 i više godina (koje vi toliko spominjete, da to ne valja ništa), jer kadrovi koji su obrazovani su našu privredu i naše privredne objekte izgradili, našu infrastrukturu. Niko nije došao sa strane da to uradi, nego su bili obrazovani naši đaci, naša omladina. Jesu otišli u inostranstvo, ali otišli su u inostranstvo, pa tamo dele pamet i lekciju. Nama ne treba da soli pamet ni Finska, ni Holandija, ni Francuska. Pelcer o obrazovanju, školstvu i naučnom radu te zemlje treba da uzimaju od nas, a ne mi od njih. Iz tog razloga smatram da, saglasno obrazloženju koje je dato, a kontradiktorno je, amandman SPS treba da bude usvojen i da stav 1. člana 7. Predloga zakona treba da bude ukinut. Pre nego što se amandman izglasa, saglasno Poslovniku o radu, molim predsedavajućeg da utvrdi kvorum.
Na osnovu člana 84. stav 2. obaveza mi je da uputim narodne poslanike, koji ne ulože truda i vremena da na odgovarajući način predlože Narodnoj skupštini bilo kakav predlog, po Poslovniku, i konstatujem da narodni poslanik Miomir Ilić nije to učinio kako Poslovnik zahteva, pa vas molim da se potrudite i da po Poslovniku drugi put predložite ono što je vaše nesporno pravo kao narodnog poslanika. Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 32, protiv 88, uzdržana dva, nije glasalo 35, od 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Povreda Poslovnika ili predlog po Poslovniku?Povreda Poslovnika, izvolite, reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS-a.
Gospođo predsedavajuća, vi možete da ignorišete kamere i brojke ali je činjenica da u sali nema kvoruma, ili ga bar nismo imali prilikom tri glasanja unazad, pa se pozivam na član 82. Poslovnika o radu Narodne skupštine, stav 1, 2, 3, 4. i 5, sumnja u glasanje, na član 117. i 118. oko kartica i obaveze poslanika da iznesu te kartice prilikom izlaska iz sale. Molim da Skupština utvrdi kvorum i da se vidi ko je tu a ko nije, da bismo mogli da radimo.Hvala.
Član 82. stav 5 - ako narodni poslanik izrazi sumnju u postojanje kvoruma predsednik Narodne skupštine stavlja na uvid računarski izvod prisutnih narodnih poslanika. Da bi mogli da dobijete izvod, molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum, ili hoćete prvo obrazloženje po članu 117. i 118. [[Žagor]] S obzirom da narodni poslanici dobacivanjem ne mogu da se saglase oko toga da li hoće ili neće obrazloženje, predsedavajući Narodne skupštine ostavlja narodnim poslanicima na volju da procene povredu člana 117. i 118. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum za rad Narodne skupštine. (Poslanici ulaze u salu, čeka se utvrđivanje kvoruma.) Konstatujem da imamo kvorum i da možemo da nastavimo rad raspravom u pojedinostima. Na član7.amandman je podneo narodni poslanik Branko Pavlović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 9, protiv 99, uzdržanih nema, nije glasao 31, od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Branko Pavlović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 7. doda novi član 7a. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 31, protiv 93, uzdržanih nema, nije glasalo 18, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član9. amandman je podneo narodni poslanik Branko Pavlović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 93, uzdržanih nema, nije glasalo 35, od ukupno 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član9.amandman jepodneo narodni poslanik Predrag Čanović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da jeovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Predrag Čanović.
Poštovani narodni poslanici u članu 42. važećeg Zakona o srednjoj školi stav 9. je predviđao mogućnost da se kandidat koji je kao učenik osmog razreda osnovne škole na republičkom takmičenju, odnosno na saveznim ili međunarodnim takmičenjima, osvojio jednu od prve tri pojedinačne nagrade oslobodi polaganja kvalifikacionog ispita iz pomenutih predmeta. Međutim, u postojećem predlogu zakona taj stav je izbrisan. Nama nije jasno iz kojih razloga je izbrisan ovaj stav i smatramo da učenike koji permanentno postižu odličan uspeh i to potvrde osvojenim nagradama iz određenih predmeta treba stimulisati i osloboditi polaganja kvalifikacionih ispita iz tih predmeta, jer je to, po našem mišljenju, dovoljan dokaz o njihovoj sposobnosti da prate nastavu tokomsvog daljeg školovanja. Prema tome, smatramo da taj stav iz prethodnog zakona, važećeg zakona, treba ponovo vratiti u postojeći predlog zakona. Hvala lepo.
Da li neko drugi želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, neshvatljivo je da ministar prosvete, koji se već u nekoliko zakona odriče svojih ingerencija i bezmalo kao vruć kesten odbacuje od sebe sve one članove zakona po kojima je on o nečemu odlučivao, odjednom želi izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi da on bliže utvrdi uslove za vrednovanje učešća učenika osmog razreda na takmičenjima i vrste takmičenja čija se mesta vrednuju. Zakon je do sada bio jasan. Postojala su takmičenja na republičkom novou, koja organizuje Ministarstvo prosvete, odnosno na saveznom nivou i međunarodna takmičenja, i sve je bilo jasno. Šta sada ovo znači? Oni koji su roditelji dece koja treba da upišu srednju školu uopšte neće znati do dana kada se objavi konkurs, a možda ni tada, pitanje je kada će to ministar odrediti, koja takmičenja ulaze u obzir za vrednovanje, odnosno da li su to mala vrata na koja će nam se uvlačiti razna takmičenja koja uopšte neće organizovati ova država, razna udruženja. Vi mnogo volite te nevladine odrganizacije, mnogo volite strane organizacije za pomoć našoj deci u obrazovanju. Preuzima ministar na sebe veliku odgovornost, koja mu uopšte nije potrebna. Dosadašnjim zakonskim rešenjem sve je bilo predviđeno i nije zavisilo od ministra. Sada, odjednom, ministar hoće te ingerencije. Pošto pripada političkoj stranci kojoj ne verujem, sa čijom se politikom uopšte ne slažem, kao što se on uopšte ne slaže sa politikom stranke kojoj ja pripadam, onda ne verujem ni da će mu kriterijumi biti onakvi kakve bi želeli građani Srbije. To su kriterijumi jedne političke stranke, zato što je ova Vlada koaliciona, tako široko koaliciona da jedan ministar ide protiv programa svoje Vlade i svi ćutite zato što Srbija trpi teror malih političkih stanaka, državni teror malih političkih stranaka koje ucenjuju većinu u DOS-u i zato sprovode šta god zažele. I najdržavotvornije poteze koje Vlada povuče obaraju u javnosti male političke stranke. E, zato se bojim da ministru, koji je iz male političke stranke, ministru koji neće smeti da ide sa svojom strankom na izbore samostalno, poverimo u ruke da odluči koja će to takmičenja odlučivati koje dete može bez prijemnog ispita da se upiše, koji uspeh treba da ima na tom takmičenju da bi se upisalo, a koje dete ne. Zašto bežite od zakonskih rešenja koja su sve regulisala? Zašto ulazite u vilajete u kojima ništa nije regulisano? Kad smo tamo predlagali gospodinu ministru da odlučuje o mnogim pitanjima, on jerekaoda ne želi da preuzme u ruke ni rizik, ni odgovornost i da ne želi da bude čovek koji ima previše vlasti. Sada, odjednom, želi i hoće i ovo mu je izgleda posebno potrebno zato što se radi o tome koja će deca dalje, posle toga, u životu napredovati sa diplomama za čiju verifikaciju je bio zaslužan ministar prosvete.
Da li još neko od učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, poštovani ministre, meni se čini da ćemo svake godine praviti eksperimente, a kakvi će oni biti, nije bitno; bitno je, ministar će se menjati od situacije do situacije u Vladi ili će doći do izbora pa novi ministar, pa nova pravila. Mislim da se ne sme zasnivati obrazovanje na pojedincima ili grupama, već mora imati jedan stabilni odnos, što znači, prijemni ispiti moraju se regulisati zakonom. Znači, kada se učenik upiše u prvi razred osnovne škole on mora da ima jasnu predstavu šta je sa njim do završetka osnovne škole. Učenik koji se upisuje u srednju školu mora da zna tačno kakvi su kriterijumi po kojima će se upisati u srednju školu. Ne znam, nisam video, 1. maj je tu, da li su ti kriterijumi i način upisa u prvi razred objavljeni, ali mi kao predavači u školi to nismo dobili, a možda je negde objavljeno. Postavlja se pitanje kada će da se upozna, kada se već završava školska godina, učenici osmog razreda brzo završavaju, a kriterijumi se ne znaju. Biće kombinovano ovo ili ono. Samim upisom učenik mora da zna šta ga čeka tokom narednog školovanja. Zakonskim okvirima, odnosno zakonom treba regulisati šta je to. Sa druge strane, do sada je bilo jasno regulisano šta se može priznavati na takmičenjima kod upisa. Mi hoćemo izgleda da svake godine prema nečijoj volji menjamo; ove godine ćemo u aprilu izmeniti, znate nije ovo, a u maju mesecu ćemo dodati nešto drugo. Mislim da takva nestabilnost obrazovanju ne treba. Onog trenutka kada se promene zakonski propisi, kaže, biće promena zakona: znate šta, mi menjamo 13 članova zakona godinu i po dana pa nismo u stanju da ga promenimo, a postavlja se pitanje koliko će nam trebati godina za novi zakon. Nadam se da ova vlast neće to vršiti, nego da ćemo mi to raditi.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 35, protiv 95, uzdržanih nema, nije glasalo 16, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, mojim amandmanom predložio sam da se član 10. briše iz sledećih razloga. Stav SPS-a je da se veronauka ne uvodi u škole, već da se veronauka izvodi u crkvenim prostorijama jer veronauci je tamo mesto. Kod osnovnih škola to i nije moguće izvesti jer u seoskim sredinama i nema uslova za izvođenje verske nastave u crkvenim prostorijama, ali srednje škole su smeštene u opštinskim centrima ili gradovima i tu postoje uslovi za izvođenje veronauke u crkvenim prostorijama. Pošto je u ovom članu regulisano da će ocene iz izbornog predmeta biti opisne i neće uticati na uspeh učenika, ne treba mešati Ministarstvo prosvete i Ministarstvo vera. Ako veronauku uvedemo u škole, šta će raditi onda Ministarstvo vera? Ovako kako ste predložili treba spojiti Ministarstvo prosvete sa Ministarstvom vera da to bude jedno ministarstvo. Ako hoćemo profesionalno da radimo posao, onda treba ostaviti Ministarstvu vera da se bavi veronaukom bez uplitanja Ministarstva prosvete.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS-a, narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, gospodine ministre, SPS konceptualno ne prihvata ove odredbe zakona, odnosno predlog članova i samim tim predlaže da se briše. Naime, u ova tri stava ovog člana zakona pogotovu stav 3. pokazuje, da kažem, svu apsurdnost članova, odnosno stavova pre toga. Naime, postavlja se jedno pitanje. Ovi izborni predmeti samim izborom učenika postaju obavezni predmeti. Učenik je obavezan da te predmete pohađa i prve, i druge, i treće i četvrte godine. Utvrđuju se kriterijumi, odnosno način ocenjivanja, može biti ono klasično - ističe se, ne ističe se, zadovoljava, itd., ali ovaj treći stav člana zakona kaže da ocene iz izbornog predmeta ne utiču na opšti uspeh učenika. Znači,učenik će biti jedino obavezan da bude prisutan na času, a suštinski ne mora da učestvuje u procesu nastave, odnosno rada na tom izbornom predmetu. Postavlja se pitanje, zašto kriterijum, čemu vrednovanje uspeha učenika kada to suštinski njemu ništane znači. Jedini ograničavajući momenat, ono što sprečava učenika, da kažem, ili ga ograničava, to je obaveza da bude tu verovatno zbog tih negativnih časova. Poslanička grupa SPS-a je iz razloga koje je naveo kolega narodni poslanik, a i ovihkoje sam ja pokušao da objasnim, protiv ovog člana i predložila je njegovo brisanje.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Ne shvatam da li poslanička grupa SPS-a shvata posledice svojih reči. To mi stvarno nije jasno; oni koji se zalažu da se veronauka ne uvede u škole, sada se odjednom zalažu da ima regularnog režima ocenjivanja. Nešto tu ima kontradiktorno. Gospodo moja, ili ste za jedno ili za drugo, mislim da se moramo opredeliti. Drugo, postoje razni oblici učestvovanja đaka u redovnoj nastavi i nije bitno da li ulazi u prosek ili ne. Veoma često su najinteresantniji časovi koji uopšte ne moraju ulaziti u prosek, gde sedobija opšte obrazovanje.
Replika, predsednik poslaničke grupe Žarko Obradović.
Gospodine ministre, očigledno se nismo razumeli; ja sam izložio stav poslaničke grupe SPS-a, naravno i ostale kolege poslanici, i kada je bilo reči o ovom zakonu u načelu i u pojedinostima. Konceptualno, mi smo protiv uvođenja ovih izbornih predmeta - i verske nastave i ovog drugog predmeta etičko-humanističkog sadržaja - i u odnosu na to smo izložili brojne razloge zašto tako ne treba da bude. I u odnosu na ovaj konkretan predlog mi kažemo da ne treba da postoji, da ovaj član treba da se briše i navodili smo razloge za to. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 29, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je podnela amandman na član 10. stav 2. U Predlogu zakona tu stoji: "Uspeh učenika iz izbornih predmeta ocenjuje se opisno, na osnovu kriterijuma koji utvrdi ministar prosvete."Amandmanom SRS u članu 10. stavu 2. reč: "izbornih" zamenjuje se rečju "izbornog". Znači, ne radi se o većem broju, nego samo o jednom - izbornom predmetu. SRS smatra nepotrebnim postojanje alternativnog predmeta, odnosno predmeta etičko-humanističkog sadržaja. Etičko-humanistički sadržaj mora postojati u svim predmetima koji se kao obavezni izučavaju na svim nivoima obrazovanja. Opravdano, SRS izražava sumnju da će kroz alternativni predmet, a koji je popularno nazvan građansko vapitanje, biti vršena indoktrinacija školske dece, i to vrednostima stranima našem društvu, našem moralu i etici. Sumnjamo da će ovaj predmet biti poligon za defilovanje raznih nevladinih organizacija, poluvladinih i vladinih organizacija, mnogih verskih sekti i minornih političkih stranaka itd. U Srbiji, pre svega, deluje veliki broj sekti, a neke su zaista agresivne u nametanju svog učenja. Takav primer imamo sa Jehovim svedocima i njihovim časopisom "Kula stražara". Takve sekte su opasnost za psihofizičko zdravlje, koje i te kako može ugroziti čak i živote ljudi. Zato je stav SRS da nema alternative verskoj nastavi.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje i molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 18, protiv 97, uzdržanih dvoje, nije glasalo 34, ukupno 151 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović, pisanim putem, kao ovlašćeni predstavnik podnosilaca amandmana, povukla je amandman kojim je predloženo da se posle člana 10, doda novi član 10a. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Joca Arsić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovani narodni poslanici, podneo sam amandman na član 11. predloženog zakona i u ime SPS-a predložio sam brisanje ovog člana. Podsetiću samo na tekst člana koji sam predložio da se briše - u članu 70. posle stava 11. dodaju se stav 12. do 14. koji glase: "Vrstu stručne spreme nastavnika verske nastave utvrđuje ministar prosvete na zajednički predlog Ministarstva vera i tradicionalnih crkava i verskih zajednica. Listu nastavnika verske nastave utvrđuje ministar prosvete na predlog tradicionalnih crkava i verskih zajednica. Nastavnika verske nastave upućuje u školu tradicionalna crkava i verska zajednica sa utvrđene liste za svaku školsku godinu. " Razlog za brisanje ovog člana je u tome što je vezan za prethodne amandmane koji su predvideli brisanje pojedinih članova. A samim tim što ovi amandmani nisu prošli ovaj član praktično ostaje u jednom delu invalidan, jer mora na određen način da se utvrdi ova materija, odnosno da se utvrdi način izvođenja nastave. Izašao sam da obrazložim razloge koji su nas motivisali, a njih je već naveo šef poslaničke grupe Žarko Obradović i poslanici koji su predvideli brisanje prethodnih članova. Ovde bih upozorio još na jednu stvar koju treba uzeti u obzir kod ovog člana 11. Naime, usvajanjem amandmana na član 3. poslanika Tomislava Nikolića da se definišu verske zajednice, gde se tačno opredeljuje koje su to verske zajednice koje mogu da organizuju nastavu, ostala je ova praznina sada u sva tri stava člana 11, a odnosi se na tradicionalne crkve i verske zajednice. Treba u ovom slučaju tekst usaglasiti sa amandmanom koji je podneo Tomislav Nikolić na član 3, pa da se tačno definišu koje su to verske zajednice i ovim članom 11. Hvala lepo.
Za reč se javio Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS. Izvolite.
U pogledu člana kojim se definiše vrsta stručne spreme nastavnika verske nastave, pošto će tu vrstu stručne spreme utvrditi ministar na zajednički predlog Ministarstva vera i tradicionalnih crkava, interesuje me gde su rokovi za utvrđivanje vrste stručne spreme nastavnika koji će izvoditi versku nastavu, odnosno gde je kazna za ministra ukoliko u tom roku ne utvrdi vrstu stručne spreme koja je potrebna da bi neko izvodio versku nastavu. Zašto to pitanje? Sve ostalo je definisano. Imate definisano i za saradnika u školi da ima minimum srednju stručnu spremu, za vaspitača da mora da ima fakultet, pa se pojavljuje termin nastavnik verske nastave, a za mene je to nastavnik. On radi sa decom. Ne može da se čeka da ministar sačeka predlog kojim moraju da usaglase najpre crkve, a onda da usaglase sa Ministarstvom vera i da takav usaglašeni predlog ministar samo odobri. Ovde kaže, utvrđuje. Ministar ništa ne utvrđuje. On samo potpisuje utvrđeni predlog. Imamo crkava koje verovatno kadrovski nisu osposobljene da neki predstavnik crkve vrši versku nastavu. Hoće li to biti u dijapazonu, u rasponu od srednje škole do fakulteta. Hoće li, recimo, deci koja pripadaju Islamskoj verskoj zajednici predavati neko ko ima samo medresu. Hoće li deci koja pripadaju Srpskoj pravoslavnoj crkvi za predavača biti Bogoslovski fakultet uslov? Ako postavimo taj uslov ili neki drugi društveni fakultet, nećemo imati dovoljno nastavnika. Ako srozamo kriterijume uslova za nastavnika, srozaćemo kvalitet nastave. Ministra koji je preuzeo na sebe obavezu da to utvrđuje, a kažem da neće da utvrđuje, jer kako će to da izgleda da ministar sada ne prihvati usaglašeni predlog najpre crkava, a onda crkava sa Ministarstvom vera. Ministra čeka težak posao, a škole se pripremaju za upis novih učenika. Nemojte da ispadne da škola zna koliko će učenika u koji razred da upiše, a ne zna kog će obrazovnog profila biti nastavnik verske nastave. Istina da ministar mora da usaglasi i spisak nastavnika verske nastave sa svim crkvama, a koji će važiti za tu školsku godinu. To je ogroman posao. Može da se desi da kvalitet nastave, u zavisnosti od toga kojoj crkvi pripada onaj ko nastavu izvodi, drastično varira, odnosno da tako opadne kod pojedinih crkava da će deca biti veoma zbunjena, da li su možda mogli još tog obrazovanja da dobiju u kući. (Predsedavajuća: Tri minuta 30 sekundi.) Završavam. Pretpostavljam da veronauku neće učiti deca koja to obrazovanje već nisu sticala u kući od prvih dana svog života. Mogao bih da se kladim sa predlagačem zakona da nijedno dete iz ateističke kuće neće sa 7 ili sa 15 godina početi u školi da izučava veronauku. Zato ministar i njemu srodne političke stranke propagiraju neko vaspitanje, neke druge obrazovne predmete, a zbog kojih su u stanju i da se slikaju na televiziji.
Da li još neko želi reč? Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Telegrafski odgovori na postavljena pitanja. Državni organ je dužan da propiše vrstu spreme. Nikada nije postojala sankcija, ni u jednom ranijem tekstu, pa nema razloga ni sada; to na vreme, znači do jeseni, odnosno do početka školske godine. Stepen je propisan zakonom, to svi znamo, a to je visoko obrazovanje. Što se tiče procene da li će ili neće neko iz ateističke kuće da ide na veronauku, na to ne mogu unapred da odgovaram. Čini mi se da će se u mojoj kući to desiti, ali ni to sada još ne znam.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe DSS.
Ministar je zaboravio da kaže da ovaj član više ne glasi ovako; odnosno, Odbor za prosvetu i Vlada, na sednici tog odbora, prihvatili su amandman DSS na član 12. ovog zakona. Pročitaću ga, tek da bi se znalo kako tačno sada glasi taj član zakona. Član 73. stav 2. menja se i glasi: "Odredba stava 1. ovog člana ne odnosi se na nastavnika verske nastave koji sa školom u koju je upućen zaključuje ugovor o radu na 12 meseci za svaku novu školsku godinu". Članovi 11. i 12. direktno su vezani, jer u članu 12. samo kaže "briše se".
Da li se još neko javlja za reč? Stavljam na glasanje amandman. Za 41, protiv 85, uzdržan jedan, nije glasalo 26, od 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanikBranko Pavlović. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 14, protiv 100, uzdržanih nema, nije glasao 41, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanikVeroljub Arsić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, SRS je podnela amandman u skladu sa svojim programskim opredeljenjem. Amandman na član 12. konkretno se tiče imenovanja nastavnika. Po predlogu Vlade Republike Srbije jedan deo starog zakona iz člana 73. briše se, a to je stav 2. Međutim, stav SRS je da i stav 1. nije dovoljno obrađen. Stav 1: "Nastavnika, odnosno saradnika bira na osnovu konkursa direktor škole po pribavljenom mišljenju školskog odbora". SRS je svojim amandmanom zahtevala da se mišljenje školskog odbora ne uvažava prilikom imenovanja nastavnika. Prvo, ni u samom Predlogu zakona nije dovoljno rečeno šta će biti ako direktor ne postupi po mišljenju školskog odbora. Ko je onda stariji, da li direktor škole ili školski odbor? Dalje, nelogičnosti se nastavljaju zato što je u ovom predlogu zakona kandidatima koji nisu zadovoljni odlukom direktora uskraćeno pravo žalbe. SRS je podnela u ovom amandmanu da se na takvu odluku direktora kandidat koji nije zadovoljan odlukom,može žaliti direktoru škole. Stav je tu jasan. Znači, direktora škole treba da imenuje Vlada Republike Srbije, a ne školski odbor, one škole gde je osnivač Vlada. Postavlja se pitanje kako će to funkcionisati i u osnovnim školama i u srednjim školama gde su osnivači privatna lica, znači preduzetnici. Školski odbor tada može da postoji samo u slučaju ako je ta škola neka vrsta akcionarskog društva, pa srazmerno, onoliko koliko ko učestvuje u kapitalu takve škole, ima pravo na neki glas u školskom odboru, ali to je isključivo tamo gde je više vlasnika. Tamo gde je vlasnik država, odnosno Srbija, to su nadležnosti isključivo ministarstva nadležnog za obrazovanje. Postavlja se još jedna nelogičnost u ovom zakonu, a to je da direktor škole može da ukloni nastavnika sa nastave do okončanja disciplinskog postupka. Šta ako se sa tim ne slaže školski odbor po čijem je mišljenju taj nastavnik postavljen na to mesto. Iz svega ovoga smatram da amandman SRS treba usvojiti.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 100, uzdržan jedan, nije glasalo 14, od 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Radulović i Bojana Aleksić. Vlada i Odbor za prosvetu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman je, na osnovu člana 145. Poslovnika, podneo Odbor za prosvetu. Predstavnik predlagača, na sednici Odbora za prosvetu, saglasio se sa ovim amandmanom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, sa pravno-tehničkom redakcijom koju je predložio, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanikZeldžo Hurić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Podnosilac amandmana povlači amandman, čime on prestaje da bude predmet pretresa u pojedinostima. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Drgan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je podnela amandman koji je Vlada odbila sa sledećim obrazloženjem: "Amandman ne treba prihvatiti u predloženom tekstu, s tim što je njegova suština obuhvaćena amandmanom 1. Vlade Republike Srbije". Naš amandman glasi ovako: "Izuzetno od stava 1. ovog člana, zbog hitnosti izvođenja nastave i zamene privremeno odsutnog nastavnika, radni odnos na određeno vreme može da se zasnuje bez konkursa, do okončanja postupka izbora po konkursu. Ako se na konkurs ne prijave kandidati koji ispunjavaju uslove za nastavnika škole, radni odnos na određeno vreme može da se zasnuje i sa licem koje ne ispunjava sve propisane uslove, najduže do kraja školske godine. Dosadašnji stav 2. briše se." Ne bih da oduzimam vreme i da čitam obrazloženje za predloženi amandman. Samo bih pitao Vladu, odnosno Ministarstvo: ako nacrt zakona izađe izministarstva i krene prema Vladi, Vlada utvrdi predlog koji ide u Skupštinu, zašto se sada Vlada ponovo javlja sa svojim amandmanima? Ako je već htela da ispravlja nacrt, mogla ga je ispraviti putem predloga zakona. Zašto da mi poslanici gubimo vreme, da proučavamo te tekstove i da dajemo amandmane, kada su se oni prihvatali, sa jednom blagom promenom? Ne kaže se da su prihvaćeni amandmani narodnih poslanika, konkretno poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva, nego su to navodno amandmani Vladi. Ne razumem postupak Vlade i Ministarstva.
Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Kratak odgovor na postavljeno pitanje: u međuvremenu je bio donet Zakon o radu i Vlada je morala da reaguje. To je razlog. Nismo hteli ničije da krademo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 39, protiv 100, uzdržanih jedan, nije glasao 21, od ukupno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Predlog da se posle člana 12. doda novi član 12a. Narodni poslanik Zeldžo Hurić podneo je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se posle člana 12. doda novi član 12a. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, ovaj moj amandman pokušava da napravi jednu malu intervenciju u sferi zapošljavanja u obrazovanju, i to kada je u pitanju prijem pripravnika. Predlažem da se u članu 75. starog zakona doda novi stav, koji će glasiti: "Kriterijumi za izbor pripravnika su uspeh na studijama i vreme studiranja". Intervencijama Vlade u prethodnom članu 73. predloženo je da se briše drugi stav, koji glasi: "Kandidat nezadovoljan odlukom direktora ima pravo da podnese prigovor Ministarstvu prosvete u roku od 15 dana od dana dostavljanja prvostepene odluke". Time se implicira i, da ne kažem, uslovljava prihvatanje ovog mog amandmana. Mislim da je svakom jasna suština amandmana; njima ćemo obezbediti kvalitetniji kadar u obrazovanju. Uz to, sami studenti, dakle oni koji imaju pretenzija da rade u obrazovanju, trudiće se da tokom studija postignu bolji uspeh, s jedne strane; s druge strane, da studije završe u što kraćem roku. U mom razgovor sa skoro svim šefovima i ovlašćenim predstavnicima poslaničkih grupa dobio sam podršku. Nadam se da će gospodin ministar to isto učiniti i da će ovaj amandman biti prihvaćen. Zaista insistiram i molim da se to učini. Trebalo bi da utičemo na to da nam što kvalitetniji ljudi budu zaposleni u obrazovanju. Imamo takvih situacija da mnogi deset godina nakon zapošljavanja nisu u stanju da polože ni stručni ispit. S druge strane, prilikom prijema, to diskreciono pravo direktora je dovodilo do apsurdnih situacija da su oni, koji su ranije završili, bili čak mlađi i po godinama, ostali bez posla, a da su primani ljudi koji su bili bliže direktoru i koji sigurno nisu to zaslužili. Zahvaljujem se i mislim da će gospodin ministar ipak prihvatiti ovaj amandman.
Za reč se javio narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman ne postoji. To što ga je neko na silu uvrstio u predmet rasprave narodnih poslanika, ne znači da je on zasnovan na Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije. Nama je Vlada dostavila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi. Na taj predlog zakona poslanici dostavljaju amandmane. Na šta dostavljamo amandman? Na onaj predlog koji je dostavila Vlada. Ovo što predlaže poslanih Hurić, bez obzira na to da li je to ispravno ili nije, Vlada uopšte nije tretirala svojim predlogom zakona. Na šta onda vi dajete amandman? Mogao je poslanik Hurić samo da dostavi predlog za izmene i dopune Zakona o srednjoj školi, kojima bi menjao član 75. Ali, ovo nije amandman na Predlog zakona, zato što se Predlog zakona uopšte ne bavi ovim članom zakona. Vi dostavljate amandman na član 1, 2, 3, 4, 5. zakona, kojima su neki članovi postojećeg zakona menjani. Trebalo bi naučiti sekretara Narodne skupštine šta je predlog zakona, šta je amandman, a ne samo da gleda kada poslanici Srpske radikalne stranke dostave amandmane svaku zapetu i tačku. Ovo je krupan predlog. Nećemo da upišemo decu u srednju školu, zato što raspravljamo o nečemu o čemu se ne sme, ako hoćemo da poštujemo zakon i Poslovnik Narodne skupštine.
S obzirom da je narodni poslanik izneo primedbe koje se tiču same procedure na Skupštini, obaveza mi je da kažem da je u suštini u pravu. Problem Poslovnika je u tome što ni službe, ni sekretar, ni iko drugi u okviru Narodne skupštine Republike Srbije, ne može da odrekne pravo poslaniku da amandman podnese, osim u slučajevima jasno određenim Poslovnikom. U ovom slučaju, reč je o tumačenju. Inače, na član 75. u Predlogu zakona zaista ne postoji predlog izmena i dopuna i po toj logici niko od poslanika ne bi trebalo da stavlja amandmane na izmene i dopune koje ne postoje. Narodni poslanik Zeldžo Hurić je tražio repliku na izlaganje narodnog poslanika Tomislava Nikolića, a osnov za repliku je verovatno pogrešno tumačenje.
Zaista ne mogu da se složim sa ovim tumačenjem od strane predsedavajućeg. Mislim da mi kao narodni poslanici imamo pravo da intervenišemo i na zakon, jer je reč o izmenama i dopunama. Dakle, ne samo na predlog izmena i dopuna. Ovo nije prvi slučaj. Imali smo veliki broj takvih slučajeva i do sada nisam primetio da je neko intervenisao. Verovatno nije nešto posebno smetalo to što je došlo s moje strane. Neću to ni da pomislim. U svakom slučaju, mislim da sam imao pravo da podnesem ovakvu vrstu amandmana.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić, povreda Poslovnika.
Zamolio bih gospođu Čomić da prati sednicu, da ne bi dolazilo do rasprave između poslanika. Ovde je izrečena jedna gruba insinuacija, istina u blagom tonu, kako to pojedini poslanici umeju da zavijaju. Svoje istine ne krijem, iznosim ih onako kako ih narod govori. Veze to nema, gospodine Huriću, sa mojim odnosom prema vama. Vi ste za mene moj brat. Vi se smejte, koji mu nikada ne biste rekli da vam je brat, a ja mu kažem otvoreno pred svim građanima Srbije - brat je mio, koje vere bio, samo neka bude čestit i pošten čovek. Nema ovo veze, to sam prigovorio i kada je DSS menjala Poslovnik i amandmanommenjala član Poslovnika, koji uopšte nije bio predmet izmena i dopuna. Jednostavno, ništa loše ne mislim ni o kome u ovoj Narodnoj skupštini. Žao mi je što ste pobedili, mnogo mi je žao što ste pobedili, ne zbog mene lično, zbog građana Srbije. Pobedićete "malo morgen" idući put. To što ste uradili jednom, to vam je.
Kada narodni poslanik istakne povredu Poslovnika, koja se odnosi na međusobno obraćanje narodnim poslanicima, onda najmanje što može da učini to je da u samom svom obraćanju ne ponovi iste greške. Načelno, u toku današnjeg radnog dana, u svakoj od diskusija je bilo obraćanja, komentara i analiza, koji su bili na ivici onoga što se smatra debatom u Skupštini, pa tako kao predsedavajući tretiram i ovu primedbu narodnog poslanika, slažući se sa tim da je i narodni poslanik Zeldžo Hurić, kao i mnogi pre njega, bio na ivici komentara, a ne stava. Ima reč narodni poslanik Zeldžo Hurić. Replika na izrečeno u govoru narodnog poslanika Tomislava Nikolića, a po osnovu pogrešnog tumačenja.
Vrlo kratko, neću vas opterećivati sopstvenim izlascima, ali iz prostog razloga što nemam nameru da se ovde teram ili ćeram, kako kažu u Crnoj Gori , ni s Tomom Nikolićem, niti sa tvojom bratijom, koja ovako dobacuje meni kad izađem, ali na to tvoje - brate Zeldžo, da ti odgovorim da nisam ni tebi brat, niti bilo kome ovde, od svih vas prisutnih. Jesam vam veliki prijatelj, kao i svakom drugom čoveku na ovoj zemaljskoj kugli, ali kad kažeš - brate, nećeš da kažeš ono što mi govoriš kad pođem u menzu, kako recituješ "Grki su tamo zalogaji hljeba ..." itd. a čuli su te svi ovde. Treba to da kažeš, a ne samo ono što tebi odgovara. Zahvaljujem.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić. (Povreda Poslovnika.)
Pošto se ovde iznose neistine za ovom govornicom, četiri godine nisam sišao u menzu da doručkujem, ručam ili večeram, tako da se, gospodine Huriću, vi i ja nikada nismo sreli na putu prema menzi.
Ima reč narodni poslanik Pal Šandor. (Po Poslovniku.)
Ako pažljivo čitate Slobodana Jovanovića, govorio sam o tome, izmena i dopuna zakona, bez obzira na to koji su amandmani u pitanju, prilika je da se menja svaki član i svaki stav postojećeg zakona; tako kaže Slobodan Jovanović. Prema tome, mi bi to trebalo da prihvatimo kao stav, a da li ćemo konkretni amandman prihvatiti, to je drugo pitanje. Znači, amandmani se ne podnose samo na onaj tekst koji je Vlada podnela, nego na celokupni tekst zakona, jer je to predmet izmena i dopuna.
Narodni poslaniče, šta bi bio predlog, pošto imate prava da se obratite Skupštini samo ako bude predlog?
Sa gospodinom Veselinom Brkovićem, koji je nekada radio u ovoj skupštinskoj službi, još smo 1992. raspravljali o ovoj problematici. Prema tome, moj predlog je bio da Skupština zauzme stav da je to moguće, da je tako moguće podnositi amandmane, a sasvim je drugo pitanje da li će te amandmane Skupština prihvatiti. Hvala.
Narodni poslanik je izneo predlog o kome Skupština ne može da se izjasni, pošto zadire u izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine, što narodni poslanik vrlo dobro zna. (Pal Šandor, sa mesta: Rekao sam samo da je moguće podnositi amandmane na bilo koji član.) Zahvaljujem se na dodatnim objašnjenjima, koja predstavljaju dobacivanje od strane narodnog poslanika. Isto sam čitalac dela Slobodana Jovanovića i obavezna sam da u ovim slučajevima tumačim Poslovnik. Po Poslovniku o ovome Skupština ne može da se izjasni. Ima reč narodni poslanik Zeldžo Hurić. (Po Poslovniku ima predlog.)
Predlažem vam, gospođo predsedavajuća, da se striktno držite Poslovnika o radu Skupština, a po Poslovniku svaki narodni poslanik, pa prema tome i ja, ima pravo da predloži izmene i dopune pojedinih zakona. Kako to da sada nemam pravo?
Da se sasvim striktno držim Poslovnika, i vi, i još neki poslanici bi završili sa opomenom zbog kršenja Poslovnika, ali ono što čini atmosferu je tolerantna primena Poslovnika. Kada podnosite amandman, podnosite ga na Predlog izmena i dopuna zakona i o tome govori i Slobodan Jovanović, i tu nema spora što se tiče mene. Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić. (Predlog po Poslovniku.)
Ubeđen sam da predsedavajući, iz njemu poznatih razloga, vrši opstrukciju donošenja ovog predloga zakona. Član 142. koji se tiče amandmana je jasan i daje definiciju ...
Izvinjavam se narodnom poslaniku, istine radi...
Pa pročitajte samo definiciju amandmana i gotovo je, šta tu raspravljamo celoga dana. Amandman je predlog za izmenu i dopunu predloga zakona, ništa više. To je amandman, sve drugo je predlog za izmenu i dopunu zakona. Jedino što je amandman, to je predlog za izmenu i dopunu predloga zakona. Ovo je bio predlog zakona, koji je podnela Vlada; amandman je samo izmena i dopuna toga predloga zakona. Amandman nije izmena i dopuna zakona, to je zakon. Samo se zakonom menja postojeći zakon. Zato je Vlada ovo nazvala predlog zakona. Mislim da je ovo jasno svima.
Konstatujem da sada nemamo praktično predlog po Poslovniku. Stavljam na glasanje amandman, koji je po svom sadržaju predlog da se posle člana 12. doda novi član 12a i molim narodne poslanike da se izjasne. Za 9, protiv 90, uzdržanih nema, nije glasalo 46, od 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Određujem pauzu do 15,00 časova i sednicu popodne nastavljamo raspravom o članu 13. i amandmanu koji je na član 13. podneo narodni poslanik Predrag Čanović. Hvala vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, imamo kvorum, nastavljamo rad. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Čanović. Narodni poslanik nije prisutan. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za nije bilo, protiv 112, uzdržanih nema, nije glasalo 16, od ukupno 128 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 29, protiv 99, uzdržanih nema, nije glasalo 29, od ukupno 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Vlada i Odbor za prosvetu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Narodni poslanik Bojana Aleksić, u ime podnosilaca amandmana, povlači amandman na član 14. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Golub Rajić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo, ispred poslaničke grupe SPS-a na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi podneo sam amandman, da se u članu 14. stav 1. reč "odnosno" briše, a ostali deo teksta ostaje nepromenjen. Obrazloženje za predloženi amandman je sledeće - socijalisti su uvek podržavali ugled profesije nastavnika i zalagali se za poštovanje ličnosti, učenika i roditelja. Iskustvo iz prethodnog perioda govori - kada su stranke opozicije politički delovale u školama, preko svojih članova, bez ikakvih posledica po svoj radni status, izvodili učenike na ulice, razvijali mržnju i netoleranciju, a dolaskom nove vlasti ni jedan radnik se ne može zaposliti ukoliko ne pristupi određenoj partiji iz DOS-a, u zavisnosti od toga čiji je direktor određene ustanove. Razvijanjem partija pri zapošljavanju i stvaranjem partijskih škola, a pri tome vršeći progon i maltretiranje radnika koji drugačije misle, stvarajući u školama podelei narušavajući jedinstvo kolektiva, ugrožava se vaspitno-obrazovni proces u školama. Odbor za prosvetu a i Vlada Republike Srbije nisu prihvatili ovaj amandman, uz Vladino obrazloženje da se značenje reči "pripadnost" odnosi na rasnu, versku, nacionalnu i drugu, a opredeljenje je političko. Rečju "odnosno" izražava se stav da su obe kategorije zabrana iste važnosti. Moj predlog člana 14. ovog zakona, gde bi se brisala reč "odnosno", glasio bi "Nastavnika, saradnika koji svojim obrazovno-vaspitnim radom ne ostvaruje cilj i zadatke obrazovanja i vaspitanja, ne ostvaruje nastavni plani program, svojim ponašanjem ugrožava ili omalovažava grupe i pojedince, po osnovu rasne, nacionalne, jezičke, verske i polne pripadnosti, političkog opredeljenja ili podstiče na takvo ponašanje, fizički kažnjava ili vređa ličnost učenika, direktor škole udaljava iz nastave do donošenja odluke u disciplinskom postupku". Ministar prosvete i sporta u svom uvodnom izlaganju, obrazlažući izmene, reče da je to borba za tri "d": depolitizaciju, decentralizaciju i demokratizaciju; da se Ministarstvo opredelilo za izmene postojećeg zakona a ne nove i da će to raditi iz više koraka. Činjenica je da DOS ne radi ono što je obećao, da se priča o reformama a njih nema. Predložene izmene i ovog zakona su kozmetičke a ne suštinske, ali mogu da ostave dugoročne negativne posledice, pogotovo kod izbornih predmeta, gde Vlada sprovodi suptilan vid politizacije škole. To dokazuje i vrlo čest obilazak srednjih škola premijera i ministra, gde su budući potencijalni birači. Što znači da nema depolitizacije, a kada je reč o decentralizaciji i demokratizaciji i kod izbora direktora opet je ministrova zadnja. Bez njegove saglasnosti direktor ne može biti izabran, što znači da nekih krupnijih promena ovde nema.
Hvala. Da li neko drugi želi reč? Izvolite, narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Poštovana predsednice, poštovane kolege poslanici, poštovani ministre, hteo bih da srpskoj javnosti ukažem na nešto. Promena ovog člana je samo u stvari preciziranje prethodnog 80. člana zakona. Upozorio bih na sledeće, da su i u dosadašnjem zakonu o srednjoj školi bili regulisani ovi problemi. Taj član 80. je glasio: "Nastavnika, odnosno saradnika udaljava iz nastave direktor škole, do donošenja odluke u disciplinskom postupku: kada svojim radom ne ostvaruje cilj i zadatke škole; nastavni plan i program; svojim ponašanjem dovodi u pitanje naročito osnovne moralne vrednosti, ravnopravnost naroda i narodnosti; organizovanjem učenika u političke svrhe izaziva nacionalnu ili versku netrpeljivost. Ako direktor ne postupi saglasno sadržaju ovog člana, nastavnika,odnosno saradnika udaljava Ministarstvo prosvete". Isto tako ovde se dosta dugo pojavljivalo - držanje časova,nedržanje. Kaže se: "Protiv nastavnika koji van redovne nastave priprema učenike škole u kojoj radi za polaganje popravnog ispita pokreće se disciplinski postupak". Ovo što je sada u zakonu menjano je jedna kozmetika koja nije morala da zamara Skupštinu, niti je bilo potrebe za tim, jer su u ovom članu 80. postojale dovoljne zakonske pretpostavke za onoga koji se ogreši o pravila rada i života škole, da može biti udaljen, pa smatram,bez obzira što se neće prihvatiti naše obrazloženje, da to bude izjednačeno, da ako se pridržavamo zakona ima dosta elemenata u članu 80. starog zakona i mogle su da se ove promene u zakonu i ne izvrše.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 35, protiv 113, uzdržanih nema, nije glasalo 18, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Da bi bilo jasnije, do sada nije postojala funkcija prosvetnog savetnika i zaista po važećem zakonu, direktor je privremeno udaljavao nastavnika koji učini više povreda radnih obaveza ili ne ispuni neke od svojih obaveza, ali je predlagač ovih izmena i dopuna zakona predvideo i prosvetnog savetnika. U članu 108d predvideo je da prosvetni savetnik ostvaruje neposredan uvid u rad škole, odnosno doma učenika, nastavnika, saradnika, odnosno vaspitača i direktora, čak i da prisustvuje izvođenju nastave, ispita kao i drugih oblika obrazovno-vaspitnog rada. Zašto onda ostaviti ovo pravo direktoru, koji samo rukovodi radom škole, koji nije stručan da proceni da li nastavnik ili saradnik svojim obarazovnim radom ne ostvaruje cilj i zadatke obrazovanja. Uvažavajući predlog da se uvede prosvetni savetnik, poslanička grupa SRS je predvidela da prosvetni savetnik predloži direktoru škole da do okončanja disciplinskog postupka udalji iz nastave nastavnika koji ne ispunjava uslove, koji svojim radom ne doprinosi, odnosno ne ostvaruje cilj i zadatke obrazovanja i vaspitanja. Zašto Vlada, zašto predlagač zakona odbija ovakav amandman? Direktor ovako formulisanim predlogom zakona nema pravo ni da ulazi na časove. Zašto bi jedan direktor škole ulazio na časove koje drži predmetni nastavnik; on rukovodi školom, njemu nije propisano da ocenjuje vaspitni i obrazovni rad nastavnika i to da li oni ispunjavaju ciljeve. Ako to već ne može da radi, a postoji osoba iz Ministarstva prosvete koja je dovoljno stručna i kojoj je zadatak da procenjuje nastavnike i saradnike, onda je tom prosvetnom inspektoru i dužnost i obaveza i njegovo pravo da predloži udaljenje iz nastave nastavnika koji po njegovom mišljenju, a on je vlastan da da to mišljenje, ne ispunjava kriterijume koji su pred nastavnika postavljeni. Dakle, zašto prosvetni savetnik uopšte, ako i direktor dalje ostaje jedino lice koje je nadležno i merodavno da tako ocenjuje rad nastavnika, da je sposoban i da ga udalji sa nastave. Ja i Milka smo približno istih godina.
Vreme, upozoravam vas na prekoračenje vremena.
Ali, Milka skrasi se malo, popi neki bensedin baš ako je preteralo nešto.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 40, protiv 89, uzdržanih nema, nije glasao 41, od 170narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragiša Popović. Vlada,Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Što se tiče Vlade, Vlada je reformska, to je za one neobaveštene, neinformisane i neverne Tome; a što se tiče amandmana neću sebi dozvoliti luksuz da drugi put budem preglasan; a ko je u pravu, a ko je u krivu, pokazaće praksa, tako da odustajem od amandmana.
Konstatujem da je narodni poslanik Dragiša Popović povukao amandman na član 15. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada i nadležni odbori nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Narodna poslanica Bojana Aleksić u ime podnosilaca amandmana povlači amandman na član 15. Na član 15. je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, podnosilac amandmana na član 15. Predloga zakona.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom SRS pokušava da spreči povratak samoupravljanja. Ono što mi smatramo da treba promeniti u članu 15, koji se odnosi na član 86. dosadašnjeg zakona, jeste da - direktora škole čiji je osnivač Vlada imenuje ministar prosvete i sporta na osnovu javnog konkursa, po pribavljenom mišljenju skupštine lokalne samouprave na čijoj se teritoriji škola nalazi. Dakle, bez obzira što nam sigurno nije drago da je koalicija DOS na vlasti, da je ministar Gašo Knežević, da bismo želeli da se to stanje što pre promeni, ostajemo dosledni u zastupanju svog stranačkog programa i onoga što smo i pre izbora obećavali biračima. Mi smatramo da u javnim školama, da u državnim školama, u školama koje se finansiraju iz javnih izvora i javnih sredstava ministar mora preuzeti odgovornost da on bude taj koji će imenovati diretkora škole. Šta to znači da ministar prosvete daje saglasnost na odluku školskog odbora? To znači, drugim rečima, da ukoliko on ne da saglasnost, da direktor škole neće biti ni izabran, nego će biti ponovljen konkurs. Zašto bi onda pravili tih 15 dana, taj razmak između onoga kada on ne da saglasnost i raspisivanja novog konkursa. Mnogo je bolje, po mišljenju SRS, daministar uzme ta ovlašćenja ikoristi ih, bez obzira što, ponavljam, nije nam drago, kao čini mi se ni većini građana Srbije, da DOS u ovom trenutku vrši vlast. Pozivam vas da prihvatite ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SRS po ovoj tački dnevnog reda.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član 15. je čitav posvećen izboru direktora škole, što je veoma značajno. Predlagač nam ovde predlaže da direktore škole čiji je osnivač Vlada bira na osnovu konkursa školskih odbor po pribavljenom mišljenju nastavničkog veća škole. Znamo kako je sastavljen školski odbor, 3+3+3 odnosno tri lokalna samouprava, tri iz reda profesora, tj. nastavnog kadra i troje iz sastava roditelja. Na tu odluku ministar prosvete naknadno daje saglasnost i tek tada je odluka konačna, a drugi učesnici u konkursu, ukoliko su nezadovoljni, mogu da vode upravni spor sa neizvesnim ishodom, odnosno sa potpuno izvesnim ishodom da ne mogu da dobiju u upravnom sporu, da je ministarova ipak poslednja i u stvari dolazimo do onoga da je ministar taj koji na kraju krajeva i bira i postavlja direktora. Zašto onda pravimo celokupnu ovu farsu i predstavljamo u javnosti da se sada tu nešto pita neki školski odbor ili neko nastavničko veće, kada je ministar tu koji daje saglasnost, odnosno na kraju verifikuje izbor tog direktora. Ako on to ne učini, onda imamo situaciju da mora ponovo da se raspiše konkurs ili onu situaciju da šest meseci imamo vršioce dužnosti. Sve je ovo jedno nepotrebno zamešateljstvo, a ako pođemo od toga da imamo i privatne osnovne škole, gde je osnivač fizičko ili pravno lice, gde on jedini kao vlasnik škole ima pravo da postavlja direktora, zašto se onda ne primeni isti princip, a što je u stvari i jedini ispravni princip, onog čija je imovina odnosno ko polaže vlasnička i osnivačka prava, njegovo je i da postavlja direktora. Od toga ne treba da bežimo i tu odgovornost treba da preuzmemo. Druga je stvar što mi naravno, sumnjamo u to kakve ćete vi kadrove dovesti na mesta direktora, ali to će biti ogledalo vaše vlasti. Principijelno smo za to da ako je Vlada osnivač srednje škole, onda ministar prosvete treba da postavlja i direktora, a on naravno da odgovara za funkcionisanje škole, tako i da rukovodi, a što sve opet pokazuje celokupno lice vlasti koja je u tom momentu na sceni.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 31, protiv 105, uzdržan jedan, nije glasalo 35, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravnomoguć. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić, podnosilac amandmana na član 15. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjim školama. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovani ministre, u ime poslaničke grupe SPS podneo sam amandman na član 15. ovog zakona kojim se reguliše izbor direktora srednjih škola. Obrazloženje koje ću dati je istovetno koje sam dao za amandman, za izbor direktora osnovnih škola, jer je i predlog Vlade istovetan za izbor direktora osnovnih i srednjih škola. Naime, amandmanom se traži da se u zakon unese odredba da je ministar, u slučaju odbijanja davanja saglasnosti za izbor direktora, dužan da u roku od 15 dana od dana dostavljanja odluke da obrazloženje u pismenoj formi o tome zbog čega ne daje saglasnost. Logično je da se tek posle tog dobijanja obaveštenja raspisuje ponovni konkurs za popunjavanje mesta direktora srednjih škola. Polazeći od činjenice da je izbor kod javnog konkursa sproveo školski odbor, a koji je sastavljen zaista reprezentativno, i to od jedne trećine članova školskog odbora koje predlaže Vlada, jedne trećine koji se bira tajnim glasanjem od predstavnika kolektiva i jedne trećine školskog odbora koji biraju roditelji tajnim glasanjem, zaista je tada logično da ministar dostavi obaveštenje, odnosno obrazloženje zbog čega nije prihvatio taj predlog i odluku školskog odbora. Ovo još ima veću težinu ako se zna da se prethodno kolektiv izjašnjava i daje svoje mišljenje za tog direktora. Zašto Vlada ne prihvati ovaj amandman? Koji su to razlozi da ministar ne da obrazloženje zbog čega nije dao saglasnost, da kaže i navede koji su to razlozi.Ako ministar ne veruje kolektivu škole, školskom odboru, njihovom poznavanju ličnosti predloženog kandidata, ako je dobio informaciju od inspekcije ili školskih nadzornika, odnosno prosvetnih savetnika, neka bar navede koji su to razlozi zbog čega je direktor taj koji je predložen od strane školskog odbora, nepodoban. Pa da se ne desi da on ima neke informacije koje dolaze tajnim kanalima, pa da to liči na policijsku, a ne na pravnu državu. Ako se ne navedu razlozi zbog čega se ne daje saglasnost, to će veoma iskomplikovati situaciju po školama. Predloženi kandidat za direktora time se dovodi u nezgodan položaj. Sumnjaće se da je učinio neko delo koje ga čini nedostojnim za obavljanje funkcije direktora škole, ali eto oni u kolektivu za to ne znaju i u toj sredini. Na drugoj strani, vladaće uverenje da je politika u pitanju, odnosno da je u pitanju politička pripadnost nekoj stranci. Pre 15 dana u uvodnom izlaganju, vi ste gospodine ministre ovde kazali da je u prethodnom periodu izbor direktora škola bio politički obojen i da se ubuduće... (Predsednik: Vreme.) ... to neće više dešavati. Još nekoliko rečenica. Međutim, sa ovim se vidi da ta obojenost ne da ostaje, nego se još i pojačava. Zaista, ako Vlada želi da za direktore škola budu birani zaista najbolji stručni i moralno čisti ljudi, isključiće političku pripadnost kao uslov za postavljanje direktora jedne škole, bilo koje na području Srbije. Mislim da je potpuno logično da se ovaj amandman prihvati i to će ujedno predstavljati znak da se uvažava pravna država i vladavina prava. To će biti doprinos onome što ste vi ministre obećali.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 49, protiv 104, uzdržanih nema, nije glasalo 20, od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović u ime podnosilaca amandmana na član 15. Predloga zakona. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, poslanički klub SSJ podneo je amandman sledeće sadržine - u članu 15. posle stava 5. dodaje se novi stav 6. koji glasi: "Ako ministar prosvete u roku iz stava 4. ovog člana ne dostavi saglasnost na odluku školskog odbora o izboru direktora, smatra se da je data saglasnost i odluka o izboru postaje konačna." I dosadašnji stavovi 6. do 9. postaju stavovi 7. do 10. Predloženi amandman ima za cilj da obaveže ministra prosvete da u utvrđenom roku odluči o davanju saglasnosti na izbor direktora. Naime, u praksi se često dešava, kada su potrebne određene saglasnosti od nadležnog organa odluke nižih organa, a u ovom konkretnom slučaju školskog odbora, pa da dolazi do tzv.ćutanja administracije. Šta se dešava, ukoliko ministarstvo ne da saglasnost u roku od 15 dana. U stavu 4. ovog zakona je predviđen rok od 15 dana. Znači, mora da se obaveže ministarstvo da mora dati saglasnost ili negativno mišljenje o predlogu, o odluci školskog odbora. U slučaju da ne da, poslanički klub SSJ smatra da je tada ministarstvo saglasno sa izborom, odnosno sa odlukom školskog odbora i odluka postaje konačna. Jednostavno, cilj jeda se ministarstvo natera, ponavljam, da u roku od 15 dana od dana dostavljanja odluke školskog odbora odluči o tome. Znači,da ima hrabrosti da kaže da odluka školskog odbora nije dobra ili je jednostavno saglasan sa tom odlukom i dostaviće pozitivno mišljenje. Hvala.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS. Izvolite.
Onome ko pažljivije čita član 15. Predloga zakona mora da se nametne jedno pitanje. Postoji situacija kad ministar da saglasnost i onda učesnik konkursa, nezadovoljan odlukom o izboru, ostvaruje pravo na sudsku zaštitu u upravnom sporu. Postoji momenat kad ministar ne da saglasnost. On može na dva načina da ne da saglasnost - ili da napiše da nije saglasan ili da ćuti. Ćutanje je znak da on nije dao saglasnost. U tom slučaju, ako ministar ne da saglasnost, nema pravnog leka, poništava se konkurs. Šta ako je konkurisao jedan koji ispunjava sve uslove, a samo ministar nije dao saglasnost? On ne može da vodi upravni spor. Niste ni predvideli zakonom da može da vodi upravni spor. Ponovo se vraćamo na period koji je za nama ili je pred nama, da nam neko neće biti po volji i da neće moći da bude izabran za direktora škole i da je najjednostavniji put da školski odbor da predlog a da ministar ne da saglasnost. Mogu da budu tri kandidata i da se nijedan od te trojice politički ne svidi ministru, a ispunjavaju sve uslove. Ako bi jednog od njih trojice izabrao, ostala dvojica bi mogla da vode upravni spor. Ako ne izabere ni jednog, oni nemaju više nikakvu zaštitu, čekaju novi konkurs, ali im je ministrovo nedavanje saglasnosti znak da neće biti izabrani ponovo, iako ih školski odbor predlaže. Ovaj amandman je prilika da se o tome izjasni predstavnik Vlade, hoće li ovaj zakon omogućiti da se poništavaju konkursi samo zato što neko nije po volji, pa čak ne moraju ni da sarađuju školski odbori i ministar. Možda zaista školski odbor bude za nekoga, a ministar neće. To je ono ponižavanje osnivača, kada je osnivač Republika Srbija, tobož ima nekih samoupravnih stepenica koje će odlučivati o mestu direktora škole, a ne odlučuje onaj ko u ime osnivača rukovodi finansijama, obrazovnim programom i čitavim školstvom. Mislim da Vlada Republike Srbije treba da stane na beleg i da kaže - mi predlažemo da taj čovek bude direktor škole, pa ako ne valja direktor, ne valja Vlada, a ako ne valja Vlada, pašće Vlada, biće novih izbora, ko zna čega će sve biti. Ovako će ići od nemila do nedraga, ljude ćete šutirati. Sama mogućnost da je u Zakonu o osnovnoj školi predviđeno da i lica sa višom spremom mogu da budu direktori škole, znak je da nemate dovoljno kadrova i da sada verifikujete ulična postavljenja od 5. oktobra, kada je bilo samo u kojoj je stranci neko i postao je direktor škole; pa sada ako je dovoljno dobar da ne morate da ga menjate, onda da zakonom prilagodimo njegovu kvalifikaciju onome što od direktora tražimo.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima ministar prosvete, gospodin Gašo Knežević.
Prilikom donošenja ovog rešenja konsultovano je Upravno odeljenje Vrhovnog suda. Bilo je u praksi slučajeva upravnih sporova zbog imenovanja direktora i tu smo bili u situaciji pojave duple parnice, tzv. litispendencije, jer je raspravljanje prihvatao i opštinski sud i Vrhovni sud. U Vrhovnom sudu su jako zadovoljni ovim rešenjem, upravo jer se izbegava dupla litispendencija. Prema tome, mi smo pravnike konsultovali za ova rešenja.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 53, protiv 94, uzdržan jedan, nije glasalo 25, od 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanikZeldžo Hurić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Poštovani narodni poslanici, da ne gubimo vreme, potpuno isti amandman je prihvaćen na Zakon o osnovnoj školi i nema potrebe da se diskutuje.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ministar.
Vlada prihvata.
Pošto odbori nisu prihvatili, stavljam na glasanje amandman. Za 87, protiv 54, uzdržan jedan, nije glasao 31, od 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za prosvetu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanikMilorad Mirčić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Predlog je SRS da se u članu 16, odnosno u članu 87. Zakona izvrši izmena, da se izbace reči: "preduzima mere radi izvršavanja naloga prosvetnog inspektora i prosvetnog savetnika i u slučaju nedoličnog ponašanja nastavnika, odnosno saradnika i negativnog uticaja na učenike i druge nastavnike". Šta je predlogsrpskih radikala? To je da direktor škole, u sklopu svojih obaveza, izvršava naloge inspektora. Znači, da i terminološki i pravno bude preciznije. Šta znači vršiti pripreme, odnosno preduzimati mere? To znači da to preduzimanje mera može da traje neograničeno, a da nalog koji direktor u ovom slučaju dobija od inspektora, ne bude izvršen, da dođe do izbegavanja izvršenja ovog zakona, tako da samo radi preciziranja mi predlažemo da se ovo briše i da stoji da direktor i izvršava nalog. Na većini je da li će usvojiti ove izmene.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 70, protiv 71, uzdržan jedan, nije glasalo 25, od 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanikDragiša Popović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragiša Popović, podnosilac amandmana na član 17.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, amandmanom sam želeo da pojačam odgovornost direktora škole za primenu člana 1, odnosno za neprimenjivanje člana 1, koji je zaista tako lepo napisan i uređen i to treba pročitati, da svi oni koji rade u prosveti ovo dobro zapamte: "U školi su zabranjene aktivnosti kojima se ugrožavaju ili omalovažavaju grupe i pojedinci po osnovu rasne, nacionalne, jezičke, verske ili polne pripadnosti, odnosno političkog opredeljenja, kao i podsticanje takvih aktivnosti. U školi je zabranjeno fizičko kažnjavanje i vređanje ličnosti učenika." Vlada je dala svoje obrazloženje i u Predlogu zakona odmerena je odgovornost direktora, pa se kroz Predlog zakona uklapa i ova ideja koju sam imao, tako da je praktično ovo ugrađeno u Predlog zakona kroz amandmane, tako daodustajem od amandmana. Srbija je na dobrom putu, Vlada je reformska (informacija za neobaveštene), a najlaskavije ocene i priznanja stižu od nauticajnijih predstavnika međunarodne zajednice.
Konstatujem da je narodni poslanik Dragiša Popović povukao amandman na član 17. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović, podnosilac amandmana na član 17. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi.
Poštovane kolege narodni poslanici, ispred Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjoj školi - u članu 17. da se briše stav 2, odnosno u članu 88. da se briše stav 2. Obrazloženje je sam tekst ovog stava 2, koji ću pročitati: Školski odbor razrešiće direktora dužnosti ako je utvrđeno da škola ne ostvaruje propisani nastavni plan i program ili ga ostvaruje sa utvrđenim, odnosno neotklonjenim nedostacima i nepravilnostima; ako je škola, odnosno direktor odgovoran za prekršaj člana 109. ovog zakona; ako nadležni organ utvrdi da nesavesno ili nestručno obavlja poslove direktora(ovim članom se mešaju prava, tako da se uloga školskog odbora poistovećuje sa ulogom nekog inspekcijskog organa; znači, školski odbor je taj koji će prisustvovati časovima i utvrđivati kako radi nastavno osoblje i na osnovu toga kažnjavati direktora; ovde se mešaju odgovornosti jer imamo i funkciju prosvetnog savetnika, koji treba da obavlja ove delatnosti). Kaže se "ako utvrdi nadležni organ". Ko je taj nadležni organ, ako ne Ministarstvo? Znači, ministar može u svakom trenutku da naloži školskom odboru i školski odbor postaje instrument Ministarstva. Zbog toga je suvišno da postoji uopšte ovaj školski odbor. Zbog toga predlažem da se stav 2. briše i da ostane ostali deo teksta, da direktora škole razrešava osnivač. Što se tiče same Vlade, ona je antireformska i nema ni "r" od reformi; jedino ako pod reformama podrazumevate zatvaranje fabrika, otpuštanje radnika, zatvaranje banaka, otpuštanje bankarskih činovnika i uništavanje kompletne privrede Srbije. Toliko što se tiče Vlade i reformi. Pozivam poslanike da glasaju za ovaj amandman, kojim bi se izbeglo mešanje nadležnosti između prosvetnog inspektora, školskog odbora ili ministarstva, jer se ne zna ko će donositi odluke u slučaju razrešenja direktora.
Da li još neko želi reč? (Da.) Narodna poslanika Gordana Pop-Lazić, predstavnica poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Da pitamo, gospodo iz DOS-a, prosvetne radnike, roditelje i đake, da li je Srbija na dobrom putu i da li je Vlada reformska; da ostavimo ove preko granice, oni su verovatno jako zadovoljni, što je kod nas crnje, to je za njih bolje. Amandman na član 17. koncepcijski je vezan za član 15, na koji smo uložili amandman, a tiče se izbora direktora. Sledeći tu našu koncepciju, morali smo da intervenišemo i u članu 17, nadajući se, ukoliko se prihvati bilo koji od ovih amandmana koji tretiraju izbor direktora, da bi onda moralo da usledi intervencija Zakonodavnog odbora. Znači, ne odustajemo od toga da je jedino logično da Vlada bude ta, odnosno ministar prosvete da bude taj koji će imenovati direktore škola, a da ovaj relikt prošlosti vezan za školske odbore i raznorazne druge samoupravne organe, koji su samo privid odlučivanja, ostavimo za istoriju i da onda zaista budete reformski. Ovako, vi ste dekadentni i vrćate se na nešto što je prevaziđeno, što se u praksi pokazalo kao loše. Opet ću ponoviti, mislim da je to samo zbog toga što bežite od odgovornosti. Hoćete da stvorite jednu situaciju, videćete da će se to u praksi dešavati, imaćemo samo loše odnose u kolektivima, imaćemo dugo vršioce dužnosti direktora. Može da nam se taj ciklus ponovi nekoliko puta. Nećemo imati pravu volju kolektiva, kako vi to ovde hoćete da predstavite. Pitaće se opet ministar, ali neće imati nikakvu odgovornost za funkcionisanje škola.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 42, protiv 87, uzdržan jedan, nije glasalo 36, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za prosvetu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić.
Ovaj amandman ima dva dela. Ceo član zakona se odnosi na razrešenje direktora, odnosno na to koji su to prekršaji koje jedan direktor treba da uradi da bi bio razrešen dužnosti. Prva naša intervencija, koja je leksička, odnosi se na sledeće:umesto svog nabrajanja - ako ne udalji sa nastave nastavnika ili saradnika koji vređa ličnost učenika itd, - dovoljno je da stoji"nastavnika koji povredi odredbe iz člana 80. ovog zakona", o kome smo nešto ranije razgovarali. Drugi deo našeg amandmana odnosi se ponovo na izdavanje školskog prostora, na čemu smo mi, kao Demokratska stranka Srbije, insistirali i kod Zakona o osnovnoj školi, što tada nije prihvaćeno. Tokom ovih godina dolazilo je do zloupotreba prilikom izdavanja školskog prostora, pre svega od strane direktora škola, koji su direktno zloupotrebljavali svoj službeni položaj i koji su za keš, najčešće u devizama, izdavali uglavnom fiskulturne sale, ali i kabinete i školska dvorišta i još mnoge druge prostorije u školama, koje su mogle da se koriste za razne privatne delatnosti. Kada je reč o salama, svi znamo da su ih mnogi iznajmljivali na sat, i to po ceni od oko 50 maraka na sat. S obzirom da se radi o sredstvima koja nisu baš mala, a koja su završavala u domenu sive ekonomije, odnosno velika je verovatnoća da su završavala u nečijim privatnim džepovima, umesto da budu upotrebljena za dobro škole i učenika - moram reći da mi u Demokratskoj stranci Srbije nismo protiv izdavanja školskog prostora tamo gde ga ima više nego što je potrebno. Ali, smatramo da taj školski prostor treba izdavati uz odobrenje Republičke direkcije za imovinu, jer škole, odnosno imovina škole je u vlasništvu Republičke direkcije, i to je regulisano posebnim zakonom. Ali, s obzirom da se prenose republičke ingerencije novim Zakonom o lokalnoj samoupravi na opštine, onda i opštine imaju mogućnost da kontrolišu izdavanje školskog prostora upravo preko inspekcijskog nadzora, odnosno inspekcijskog nadzornika, koji je po pravilu pravnik koji kontroliše pravna akta škole i koji upravo može da ima uvid u tu vrstu materijala. Naš amandman bi tačno glasio: "Direktor se razrešava i ako zaključi ili otkaže ugovor o davanju na korišćenje ili zakupu školskog prostora, bez saglasnosti Republičke direkcije za imovinu Republike Srbije, ili ako nezakonito postupa u obavljanju proširenih delatnosti škole". To je upravo to. E sada, problem kod ovog našeg amandmana je što je naša koncepcija (o kojoj ću govoriti povodom sledećeg člana zakona, odnosno člana koji se odnosi na školske odbore), što je pomenuto u prvom delu, i zbog toga ne insistiram na ovom amandmanu, drugačija od koncepcije Vlade. Ali, jednostavno smatram da čak i ako u ovom momentu, zbog ovog prvog dela, ne može da se prihvati ovaj amandman, treba da se nađe način da se ovo pravno reguliše, treba mnogo više govoriti o ovom problemu i da Ministarstvo o tome mnogo više treba da vodi računa, nego što je to do sada činilo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Problem sa koncepcijom ovog amandmana je u tome što nema nikakve koncepcije, jer vi niste intervenisali amandmanom u članu 15. koji propisuje kako se bira direktor škole, a sada predviđate u članu 17. kako se razrešava, pa ispada da bezmalo svako živi, mešanjem grana vlasti, može da razreši direktora škole. Može skupština opštine, odnosno skupština grada, može ministar prosvete, a zašto onda niste napisali da ga bira skupština grada, ministar prosvete? Treba da imate neku koncepciju. Onaj ko ga bira, taj može i da ga razreši. U ovom slučaju uplitanje ministra prosvete, izuzev ako nije političko rešenje, u razrešavanju direktora uopšte se ne može prihvatiti zato što ga nema u biranju direktora.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Važno je srpskoj javnosti ovo da zamenjujemo teze i bolje bi bilo sadašnjoj vlasti da je za godinu i po dana rešila sva pitanja u obrazovanju, a oni koji se ne obaveste dovoljno, to je opet njihov problem. S druge strane, ako ne poznaje neko problematiku, svako izdavanje školske imovine bilo je uz obavezu traženja saglasnosti Ministarstva prosvete, a preko njega i Direkcije za imovinu. Da li je neko zloupotrebio i koliko je zloupotrebio - pa, tu su organi pa neka utvrde. Nemojmo zamenjivati teze, nego radimo. Dve godine ste na vlasti, radite svoj posao koji treba da uradite, izvršite analizu sadašnjeg stanja, tamo gde ste imenovali hiljadu i nešto direktora. Hajde, izvršite analizu ako smete. Izađite ovde pred Skupštinu i kažite šta vam rade direktori. Sigurno ima ljudi koji korektno rade, neću da govorim, jer profesija obrazovanja nije takva, bez obzira u kojoj su stranci. Ali, hajde da vidimo šta je u obrazovanju popravljeno, koliko ste to uznapredovali u obrazovanju, koliko ste ekonomski uznapredovali, koliko organizaciono, koliko kadrovski? Ako hoćemo da osnujemo jedan odbor, da utvrdimo stanje, mogli bismo da vidimo koliki je napredak u tome. Sigurno da je napredak, ali u obrnutom smeru; nije Srbija na dobrom putu u obrazovanju, sa sadašnjim kadrovskim rešenjima u obrazovanju.
Reč ima narodni poslanik Bojana Aleksić. (Replika na izlaganje narodnog poslanika Tomislava Nikolića, osnov za repliku pogrešno tumačenje.)
Replika se odnosi na izlaganje gospodina Nikolića, koji sada nije prisutan. Meni je žao, ali rečeno je da ovaj amandman nema koncepciju. Da me je gospodin Nikolić pažljivo slušao, ali sada nije tu da čuje, čuo bi da sam rekla da je DSS imala drugačiju koncepciju prilikom izbora direktora, što ću obrazložiti kada bude reč o amandmanu koji se odnosi na školske odbore. Kad je reč o ovome, ne mogu sada da obrazlažem. Što se tiče drugih primedaba, ne znam samo zašto gospodin Garčević, kada je govorio o svemu ovome, nije gledao u ministra, nego u mene? Ja nisam u tom ministarstvu već osam - devet meseci.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje i molim narodne poslanike da se izjasne. Za 26, protiv 63, uzdržanih nema, nije glasalo 73, od 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SSJ podneo je amandman sledeće sadržine - u članu 17. posle stava 2. dodaje se stav 3. koji glasi: "Direktor razrešen dužnosti u smislu stava 1. i 2. ovog člana raspoređuje se na druge odgovarajuće poslove, a ako takvih poslova nema, ostvaruje pravo zaposlenog za čijim je radom prestala potreba." I, da ne oduzimam vreme, pošto vreme teče, a đaci čekaju konkurs za upis u srednje škole, samo da pročitam obrazloženje Vlade zašto nije prihvatila amandman, a ono glasi (to zbog šire javnosti, koja verovatno gleda prenos ove Skupštine):"Amandman ne treba prihvatiti u predloženom tekstu, jer je njegova suština obuhvaćena amandmanom 3. Vlade Republike Srbije". Izgleda da se Ministarstvo više bavi formom, a poslanici suštinom. Povlačim amandman.
Konstatujem da je u ime podnosilaca narodni poslanik povukao amandman, te on prestaje da bude predmet rasprave u pojedinostima. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo, malo malo, gospodin ministar podigne nogu, verovatno ga boli, ali oseti se nekakav neprijatan miris, verovatno i miris ove DOS-ovske vlasti. [[Žagor.]] Ispred Srpske radikalne stranke podnosim amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona [[žagor, zvižduci]] o srednjoj školi, da se član 18. Predloga zakona briše. Obrazloženje... [[žagor]] gospođo Milka, moram ti odgovoriti. Molim! [[Žagor - ua, ua]] U Šapcu, na hipodromu, 85% pobeđuju kobile. [[Žagor.]] To morate pitati vašeg šefa poslaničke grupe.
Narodni poslaniče, podsećam vas na odredbe Poslovnika Narodne skupštine i vašu obavezu da se svima u ovoj sali obraćate sa uvažavanjem. Prekršili ste sve mere dobrog ukusa i kulturnog obraćanja....
Molim vas da mi ne dobacuju....
.... i ministru i ostalima. Insistirate da to predstavite kao veselo i duhovito. To je nekulturno. Ili ćete govoriti o amandmanu ili će vam biti oduzeta reč.
Danas je na dnevnom redu Predlog zakona o srednjem obrazovanju, koji treba da predstavlja stub intelekta, jer mlad čovek se odlučuje za nešto što je najvažnije a to je zanimanje koje treba da obavlja celog života. Zato se ovom predlogu zakona mora prići sa više takta i ozbiljnosti i pokazati veće interesovanje za mlade ljude, gde država preko Vlade i Ministarstva za prosvetu treba da sprovodi najvažniji zadatak - obrazovanje nacije. Zato se za ministra za prosvetu bira ličnost čije su ingerencije velike i to u izboru direktora svih škola, i on mora svojim ponašanjem predstavljati primer svim prosvetnim radnicima. To znači da ministar prosvete i sporta, neću reći da laže, jer ja sam lepo vaspitan, nego ne govori istinu u slučaju smene direktora škole koji politički nisu bili na liniji DOS-a. Navešću primer u Šapcu i u Krupnju gde je došlo do smene direktora koji su svojim radom i ponašanjem predstavljali primer mnogim direktorima koji su ostali u svojim službama jer pripadaju DOS-ovoj opciji. Oni nisu ostali stvarno bez posla, ali zato obavljaju poslove u školama popunjavajući nastavni program. Dame i gospodo, kada danas prođete kroz Srbiju ne mora niko da vam kaže gde su srednje škole jer one svojim tužnim i ruiniranim izgledom pokazuju svoj naziv. Hoćemo kompjuterizaciju a pojedine škole bi trebalo zatvoriti, jer ne ostvaruju minimum rada. Daću primer osmogodišnje škole u Šapcu u naselju "Letnjikovac" gde je prethodna vlada nacionalnog jedinstva započela i uradila 80% objekta sa svim pratećim infrastrukturnim elementima. Gradnja je prekinuta dolaskom DOS-a na vlast, jer, navodno, nema dovoljno sredstava za nastavak gradnje tj. nema dovoljno donacija. Sredstva su za nastavak gradnje obezbedili građani tj. roditelji. Ali lokalni oci nisu za to zainteresovani (Predsedavajuća -tri minuta i 30 sekundi) kao ni Ministarstvo prosvete, da bi se taj posao do jeseni završio. Posebno ističem problem nedostatka udžbenika jer mnogi profesori i nastavnici predaju po nekakvim skriptama koje verovatno Ministarstvo prosvete nije ni odobrilo tj. ni razmatralo. Zato sledeća školska godina ne sme početi svoj rad sve dok se za svaki predmet ne obezbedi dovoljno kvalitetnih udžbenika. Toliko i hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima ministar u Vladi, gospodin Gašo Knežević.
Verovatno da važim za tolerantnog čoveka, ali moram da primetim da niskosti koje je izgovorio moj prethodnik niko u ovoj zemlji nije dužan da sluša. Izdržaću to, mada sa dosta gorčine, a to će mi formirati stav za budućnost. Meni je žao što je do ovoga došlo. Prethodni govornik ni reč nije rekao o amandmanu u svom izlaganju i molim gospođu predsedavajuću da pokuša da vodi računa o toku ove sednice. Hvala i izvinite.
Da li još neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo, javnost Srbije može da vidi kako će izgledati naše škole možda najbolje na primeru našeg parlamenta. Bivši profesor Pravnog fakulteta ovde glumi učitelja, kao i predsedavajuća, drži pridike narodnim poslanicima. Gospodine ministre, vi ste gost u ovoj kući. Ovde smo mi domaćini. Ovde mi odlučujemo a vi ste samo poslati od strane Vlade da nam eventualno nešto objasnite i to ono što vas pitamo. Prema tome, [[žagor]] pazite kako se ubuduće ponašate prema narodnim poslanicima.
Podsećam narodnog poslanika da se obrati...
Podsetite gospodu koja mi dobacuju sada, gospođo predsedavajuća, da mi daju priliku da govorim.
.... poslanicima po temi za koju je izašla i da govori o amandmanu.
Mene ne možete tom vašom logomanijom uopšte da zaustavite. Verujte, ovde sam pokazala da znam šta radim, da umem da govorim i branim amandmane...
Gospođo Gordana Pop-Lazić, vi ste zaustavljeni.
Ha, ha, a kako mislite da me zaustavite?
23. decembra 2001. ste zaustavljeni.
Eto, eto, sada ste najbolje pokazali ko ste, šta ste i kakvi ste...
A sada imate priliku da se obratite Narodnoj skupštini.
Meni je drago samo što direktni prenosi još uvek idu i što stvarno Srbija može da vidi ko sedi iza mojih leđa i ko stoji, odnosno sedi ovde sa leve strane.
Ako možemo oko amandmana?
Pa mogu o amandmanu, ako mi dozvolite da progovorim nešto. Ako ste završili? Ako je gospođa predsedavajuća završila, evo ja ću pokušati da amandman na član 18. gospodina Srboljuba Živanovića dodatno obrazložim. Ovo je jedna novina. Član 88a - u koji je Vlada upala upravo zbog onoga što mi intervenišemo od člana 15. pa evo sve do 18. tvrdeći da je ministar prosvete taj (iako u njega nemamo nikakvog poverenja, ali on je tu još samo koji mesec pa ide, doći će neki drugi) koji mora da imenuje direktora škole, i onda uopšte ne bismo imali potrebu da imamo neko v.d. stanje koje može, iz ovog člana se vidi, da traje u nedogled. Jer, u prvom stavu se kaže da vršioca dužnosti direktora škole postavlja školski odbor do izbora direktora, a najduže na šest meseci. Ako vršiocu dužnosti direktora škole istekne mandat, a školski odbor ne izabere direktora škole po raspisanom konkursu, vršioca dužnosti direktora postavlja ministar prosvete. Znači, opet na kraju on odlučuje a stvara se ovde privid; imamo nekoga na koncu koga će ministar prosvete stalno da povlači, da kaže - ima da radiš ovako ili onako inače ode ti pre nego što treba da odeš, ili - doći će neko drugi. Uslovi za izbor, prava, obaveze i odgovornosti direktora škole odnose se i na vršioca dužnosti direktora. Molim vas, potpuno nepotrebno v.d. stanje, ZUR-ovska zaostavština, ponovo ulazite u neku terminologiju koja je prevaziđena (Predsednik - vreme) i to je ono zbog čega vas neprestano podsećam da niste reformisti. Vi ste dekadentni.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za šest, protiv 92, uzdržan jedan, nije glasalo 56, od ukupno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Narodni poslanik Bojana Aleksić u ime podnosilaca amandmana povlači amandman na član 18. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Petrović .
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub Stranke srpskog jedinstva je podneo amandman na član 18. kojim predlaže da se u članu 18, odnosno u novom članu 88a posle stava 1. doda novi stav 2. koji glasi: "Školski odbor dužan je da u roku od 30 dana od dana postavljanja vršioca dužnosti direktora škole raspiše konkurs za direktora škole". Stav 2. koji postaje stav 3. menja se i glasi: "Ako vršiocu dužnosti direktora škole istekne mandat, a školski odbor ne izabere direktora škole po raspisanom konkursu, vršilac dužnosti uz saglasnost ministra prosvete nastavlja da obavlja dužnost direktora, ali najduže još šest meseci". Jednostavno, poslanici iz SSJ smatraju da školski odbor po raspisanom konkursu, odnosno prvo po postavljanju vršioca dužnosti direktora škole, mora ozbiljno da priđe onom osnovnom zadatku, a to je da raspiše konkurs za direktora škole i da jednostavno nađe lice koje je sposobno i koje će odgovorno i stručno da obavlja funkciju direktora škole. Taj rok ne bi smeo da bude u nedogled, već bi morao da se oroči, recimo, kao što smo predložili, da taj rok bude 30 dana od dana postavljanja vršioca dužnosti direktora škole jer imamo u praksi slučaj da se postavi vršilac dužnosti, pa prođe par meseci, a ne raspisuje se konkurs i onda to stanje v.d. traje u nekim ustanovama i nekoliko godina. Istovremeno, mislimo da nije celishodno ukoliko se ne izabere direktor škole da novi vršilac dužnosti dođe da obavlja fukciju direktora škole, jer bi onda svakih 6 meseci moglo da se dešava da nova lica obavljaju funkciju direktora škole, a to opet nije dobro za škole. Iz tog razloga smo smatrali da bi trebalo isto lice koje je bilo vršilac dužnosti, ukoliko se ne izabere novi direktor da nastavi da obavlja dužnost, normalno uz saglasnost ministra prosvete. Jednostavno, rukovodili su nas praktični razlozi da škola ne bi trpela, odnosno đaci i nastavnici u toj školi. Nadam se da ćete prihvatiti ovaj amandman.
Zahvaljujem, da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 26, od 160 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila predloženi amandman. Na član 18. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za prosvetu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč, narodni poslanik Vitomir Plužarević, podnosilac amandmana na član 19. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o srednjim školama.
Dame i gospodo narodni poslanici, po oceni Srpske radikalne stranke predložene izmene i dopune Zakona o srednjoj školi predstavljaju pokušaj uvođenja samoupravljanja u školu preko školskih odbora. Vlada je osnivač škola i ona treba da se stara o školama a ne školski odbori. Taj ko finansira školu treba da vodi brigu o školi. Amandman na ovaj član 19. koji smo mi, srpski radikali, predložili glasi da se taj član briše. Odbor je odbio ovaj amandman na član 19. što smo mi srpski radikali i očekivali jer nema tog amandmana srpskih radikala koji će odbor i DOS-ovska većina prihvatiti, tako da i ovaj nije prihvaćen. Član 19. je naišao na podeljena mišljenja i u samom DOS-u, tako da je on sa stanovišta Srpske radikalne stranke nepotreban, jer je Vlada osnivač, i on je samo farsa demokratičnosti. Ne bi me iznenadilo da je u ovom članu 19. vezanom za školske odbore predlagač uspostavio takve odnose da u odborima bude delegirana i Evropska zajednica, pošto su na ovaj zakon i sve zakone koji treba po brzom postupku da se donesu uticali i utiču raznorazni evropski mislioci koji pokušavaju da naše školstvo i našu decu u budućnosti edukuju po njihovim pravilima i njihovim sistemima. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 20, protiv 100, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od ukupno 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Narodni poslanik Išpanovič Ištvan povlači amandman na član 19. Predloga zakona. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Narodni posalnik Zeldžo Hurić povlači amandman na član 19. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Pavlović. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandamn, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Vi ostajete pri svom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Slobodan Pavlović, podnosilac amandmana na član 19.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam zbog čega gospođa Mićić misli da bih i ja odustao od amandmana, verovatno zbog toga što pretpostavlja da će odluka biti kao i kod amandmana na Zakon o osnovnoj školi, dakle, neće biti prihvaćen, ali to mi naravno ne daje za pravo da odustanem i da ne izgovorim ono što sam naumio. Želim samo da podsetim sve vas, a to sam i gospodinu ministru govorio kada je bio Zakon o osnovnoj školi, sedeo je prekoputa, da je i član koji je regulisao izbor školskih odbora u osnovnim školama, a i ovaj član 19. u Zakonu o srednjim školama, izazvao dosta oprečnih mišljenja u stručnoj javnosti ili javnosti uopšte. Izazvao je i različite komentare, bilo je i različitih pristupa i obrazloženja. To potvrđujem time što ministar Gašo Knežević, odnosno Vlada Republike Srbije kao predlagač insistira na predlogu koji je ustanovljen, odnosno predlogu izmena i dopuna Zakona o srednjoj školi, pod proklamacijom D-D-D, odnosno 3+3+3, iako je očigledno da i u samom DOS-u nisu saglasni u vezi sa tim rešenjem, a potvrda toga je i amandman koji je podnela grupa narodnih poslanika DSS-a. Drugo, u mnogim školama (ne mogu da licitiram koliko je toga bilo, ministar Knežević je na prošloj sednici rekao da je to manji broj, 10 ili 20%, u to sada ne mogu da ulazim), očigledno je bilo dosta nesaglasja, i u osnovnim i srednjim školama, kada je u pitanju izbor članova školskog odbora; ako se sećate, bili su organizovani i štrajkovi upozorenja i obustave rada u školama upravo zbog ovog člana 19. Zakona. Treće, sindikati, bez obzira da li su većinski ili nisu većinski, kako ih vi tretirate itd. - imamo (sve poslaničke grupe) pismo i stavove sindikata - takođe osporavaju ovo rešenje, dakle nisu saglasni sa ovakvim predlogom. Upravo i poslanička grupa SPS-a, u čije ime sam i podneo amandman na član 19, takođe nije saglasna i predlaže da se u članu 19. stav 3. promeni i da glasi: "Školski odbor ima devet članova od kojih je pet članova iz sastava kolektiva škole, a biraju se tajnim izjašnjavanjem. Tri člana školskog odbora su predstavnici lokalne samouprave, a jedan član je predstavnik roditelja, koga bira Savet roditelja tajnim izjašnjavanjem." Po ovom modelu uveren sam da je više funkcionalan i da on funkcioniše u mnogim zemljama. Ovde ima jedna vrlo interesantna stvar. Vlada i ministar Knežević tvrde u obrazloženju, koje nemam vremena da čitam, izvinjavam se, da ovaj model funkcioniše u mnogim zemljama. Tvrdim i imam primere da ovaj model koji predlažemo funkcioniše u drugim zemljama, da bi ovaj naš model povećao efikasnost školskog odbora, da bi povećao odgovornost u rukovođenju školama, da bi povećao odgovornost u izboru direktora, a da roditelji preko Saveta roditelja mogu svoje pravo da ostvaruju. Prošli put sam čitao ....
Ja vam se zahvaljujem, prekoračili ste vreme, gospodine Pavloviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da prihvatite predlog amandmana koji sam podneo.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, po ovoj tački dnevnog reda.
Ako se dobro sećamo, DOS se 2000. godine zalagao na ulicama, zajedno sa prosvetnim radnicima koji su vodili učenike u demonstracijama, da će omogućiti potpunu demokratiju u obrazovanju. Od tog obećanja nema ništa. Sadašnja demokratija zasniva se na svemu drugom, sem na demokratiji. Kažemo, hoćemo evropsku instituciju obrazovanja. Ako imamo pogrešne izbore većine direktora, ako sada omogućavamo da u srednjem obrazovanju, a gde je investicija i sve to vodi Vlada Srbije, kada ne smemo prihvatiti izjašnjavanje kolektiva, bilo bi dobro da gospodin ministar...
Molim vas da ne dobacujete govorniku.
... Gašo Knežević omogući izjašnjavanje svim kolektivima tajnim glasanjem, pa da vidimo koliko će sadašnjih direktora koji su imenovani i v.d. proći na tom izjašnjavanju. Mislim vrlo malo, bar pola neće proći. Šta to znači? Kaže, mi se plašimo starog režima i oni imaju upliv u obrazovanje. Šta to znači? To znači da vi niste sposobni da vodite škole. Onda da damo onima koji jesu. Dajte onima koji jesu, pa neka dođu na mesta oni koji su najsposobniji i u koje radnici veruju. Verujem u 100.000 zaposlenih u obrazovanju. Potvrda toga jeste svakodnevno komuniciranje. To oko sindikata - nadam se da ćemo neke sindikalne vođe(pošto imam radni odnos u školi), menjati vrlo brzo, pa neće biti sa radnicima, nego će zastupati interese radnika. Onda neće biti u štrajku par škola ili ne znam koliko, nego će biti daleko više. Ministre, hoću još jedan odgovor koji meni dugujete. Da li se Otpor finansira iz obrazovanja i da li je Otpor upućen kao kontrolor prijavnih ispita. To mi dugujete i dugujete srpskoj javnosti. Nisam dobio taj odgovor tamo i želim da taj odgovor dobijem ovde u Skupštini.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 42, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 28, od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Živko Selaković. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima podnosilac amandmana, narodni poslanik Živko Selaković. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, amandman poslaničke grupe SSJ koji sam podneo na član 19. Zakona o srednjoj školi odnosi se na broj članova školskog odbora i sastav odbora što je predviđeno stavom 3. ovog člana. Evo teksta tog amandmana - u članu 19. stav 3. menja se i glasi: "Školski odbor ima 9 članova. Pet članova iz reda nastavnika i stručnih saradnika predlaže nastavničko veće tajnim izjašnjavanjem, jednog člana predlaže savet roditelja tajnim glasanjem, a tri člana su predstavnici Ministarstva prosvete." Evo i obrazloženja tog amandman. Predloženim amandmanom se menja sastav školskog odbora, povećava se broj članova koje predlaže nastavničko veće, čime se obezbeđuje značajniji uticaj zaposlenih na rad i upravljanje u školi, kao i na rukovođenje školom, a pogotovo pri odlučivanju o izboru direktora škola. Smanjenjem broja članova koje predlaže savet roditelja smanjuje se rizik neefikasnosti u odlučivanju, imajući u vidu interese roditelja u okviru nadležnosti saveta roditelja. Kako se radi o istom predlogu koji reguliše broj i sastav članova školskih odbora kao i u Zakonu o osnovnoj školi, tada sam dao detaljnije obrazloženje koje sada nema potrebe da ponovo izlažem. Stoga poslanička grupa SSJ predlaže da se ovaj amandman prihvati.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 25, protiv 105, uzdržanih nema, nije glasalo 32, od ukupno 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marinković. Vlada i Odbor za prosvetu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragiša Marinković, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tačno se vidi po osnovama amandmana na ovaj član kakve stavove zastupaju neki članovi opozicije. Očito su to malo dekadentni stavovi, zastareli u načinu razmišljanja, kontrole škole itd. Mislim da je Vlada dosta pogodila u ovom sastavu, ovakav kakav jeste, 3+3+3, ali hoću da predložim još jedan, po meni, progresivniji način da i ti mladi ljudi, koji su u trećem, četvrtom razredu srednje škole već punoletni, imaju svog predstavnika u školskom odboru. Prema tome, moj amandman glasi, da nastavničko veće predlaže troje ljudi, troje članova, a savet roditelja dvoje, Ministarstvo prosvete troje i organizacije učenika škole predlaže jednu osobu, a to je znači jedan đak. Dobro bi bilo da toj mladoj generaciji, koja po meni je intelektualno jača od nas, ali normalno, emotivno nezrela, damo šansu da učestvuju u životu svoje škole. Prema tome, budite ljubazni, pa podržite ovaj moj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS. Izvolite.
Mi smo amandmanom na član 19. predvideli brisanje tog člana, zato što ne treba ništa menjati i to nije naše dekadentno mišljenje i nismo mi prestari da ne znamo šta i kako u Srbiji treba da funkcioniše. Na dve stvari bih ovde ukazao, ako možete još malo pažnje da posvetite najpre amandmanu, a onda i samom članu 19. Predlagač traži, a to promiče i Vladi u članu 20, da jedan predstavnik organizacije učenika škole učestvuje u školskom odboru, a Vlada kaže da sednicama školskog odbora, bez prava odlučivanja, prisustvuje predstavnik organizacije učenika škole. Nigde dalje nije razrađeno kako će da se zove ta organizacija učenika škole, ko će da formira taj savez DOS-ovske omladine. Nekada je bio Savez socijalističke omladine, pa je bio Savez komunističke omladine Jugoslavije, Srbije. Ako je to savez DOS-ovske omladine, to i priznajem, možete vi to da izglasate, ali treba da se predvidi, hoće li to statutom škole, statutom školskog odbora, šta je to organizacija učenika škole? Što nam to predlagač uopšte ne obrazloži? Imali smo jedan amandman da to bude nekakav učenički parlament, pa je Vlada i sama videla da je ubacivanjem u član 20. organizacije učenika škole, u stvari, otvorila Pandorinu kutiju. Evo, sada bismo parlament i u srednjoj školi, pa što ne bismo i u osnovnoj. Mislim da ste ovde, tu se sada vraćam na član 19, u stvari išli na dodatno ponižavanje lokalne samouprave, koja je obespravljena nizom zakonskih projekata koje je DOS predložio ovoj Narodnoj skupštini, a evo i ovim. Moram da vas obavestim, članom 105. zakona, u delu koji nije menjan, predviđeno je da opština, odnosno grad Beograd, ne znam zašto ne i gradovi Kragujevac, Niš, Novi Sad i Priština, obezebeđuje sredstva za investicije, investiciono i tekuće održavanje, materijalne troškove i druge obaveze škola, pa čak i za stručno usavršavanje nastavnika itd. Pravo skupštine opštine, odnosno grada je da samo imenuje članove školskog odbora koje neko drugi predloži, pa čak i taj drugi joj predlaže tačan broj, zatvorenu listu članova školskog odbora, koje skupština opštine ili grada, dakle ljudi izabrani od strane naroda, mogu samo da imenuju, ne mogu na to da utiču uopšte. Postavlja se pitanje, najpre, zašto skupština lokalne samouprave, odnosno zašto opština ili grad nema predstavnika u školskom odboru srednje škole koju finansira u čitavom jednom segmentu njenog funkcionisanja, a drugo, ... (Predsednik: Gospodine Nikoliću, zahvaljujem vam se, prekoračili ste vreme.) Vidite kako lepo pričam, ovo je korisna edukacija.
Slušali smo vas ceo dan, lepo ste pričali, ali prekoračili ste vreme, gospodine Nikoliću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 38, protiv 90, uzdržana dva, nije glasalo 29, od 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 157 narodnih poslanika i konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum i možemo nastaviti rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Radomir Naumov, Leila Ruždić-Trifunović, Nataša Milojević, Miroslav Markićević, Vukosav Tomašević, Dragan Kovačević, Petar Mišić, Višnja Nežić,Zoran Bošković, Išpanovič Ištvan, Ratimir Svirčević, Sredoje Mihajlov i Jelena Milenković. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, shodno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, predstavnike Studentske unije Srbije, predstavnike Saveza studenata Beograda,studente Studijske grupe za ustavno pravo na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu, predstavnike Narodnog pokreta "Otpor", predstavnike Niške studentske asocijacije i predstavnike Studentske federacije. Pozdravljam prisutne goste. Pre nego što nastavimo rad po osmoj tački dnevnog reda, želim da vam dam dva obaveštenja. Pre početka sednice, zajedno sa predsednicom Odbora za inostrane poslove i predsednikom Odbora za kulturu i informisanje, primila sam norvešku parlamentarnu delegaciju, na čijem čelu je bio predsednik Norveškog parlamenta, gospodin Jergen Kosmo, koji je izrazio podršku našim naporima da reformišemo i demokratizujemo društvo, i sa zadovoljstvom vam tu podršku prenosim. Drugo obaveštenje je da će se sednica Odbora za pravosuđe i upravu Narodne skupštine Republike Srbije održati danas, sa početkom u 14,00 časova, u sali I u prizemlju. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SREDNjOJ ŠKOLI (pojedinosti) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Vladimir Andrić, Marina Stamenković, Milan Radulović i Nenad Lemajić. Vlada, Odbor za prosvetu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Milan Radulović, predstavnik podnosilaca amandmana na član 19. Predloga zakona.