Poštovano predsedništvo, uvaženi narodni poslanici, povreda Poslovnika član 100. - ja sam dr Ljubiša Đoković, narodni poslanik Demokratska stranka Srbije - dr Vojislav Koštunica iz Kraljeva. U današnjem listu "Kurir" objavljena je moja slika sa uvredljivim tekstom, ispod koje piše "prebeg Dragiše Đokovića", sa mojom slikom. Želim da se obratim javnosti i mojim glasačima, koji celo jutro zovu telefonom. Ne mogu da veruju da je to moguće i iz tih razloga se obraćam javnosti, a mom bivšem kolegi Dragiši Đokoviću - ako je promenio stranku, što nije promenio i prezime, da me ne bruka. Hvala.
Gospodine Đokoviću, nadam se da ne tražite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Istovremeno, opominjem da se i na vas odnosi član 100. Dakle, kada je reč o gospodinu Đokoviću, on je bio poslanik u ovoj Skupštini dok nije podneo ostavku i nema razloga da govorimo o prezimenima ljudi. Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a neka se pripremi narodni poslanik Milica Gavrilović.
Dame i gospodo narodni poslanici, sve nas u Srbiji sudbinski interesuje, a pretpostavljam i vas poslanike u Skupštini, šta će ovaj budžet nakon uvodnog izlaganja ministra Dinkića doneti u realnim ekonomskim, socijalnim i drugim tokovima, odnosno svim aspektima ostvarivanja predloženih ciljeva, šta su u njemu osmišljene nerealne ambicija a šta čista virtuelnost. U ovom kontekstu srpski radikali su za skupštinskom govornicom upozoravali i još će u narednim diskusijama mojih kolega, vezanim za budžet za narednu godinu, to biti činjeno. Upozoravaće se na obilje nejasnoća, nedoslednosti, protivurečnosti, anarhičnih i neekonomskih sadržaja. Imajući to u vidu, želim da upozorim na sledeće - predloženi budžet, kao i nedavni usvojeni rebalans budžeta, bespovratno po nama udaljava Srbiju od generalnih ekonomskih i socijalnih ciljeva, ubrzane tranzicije, a način punjenja budžeta ima za cilj uništavanje kvalitativnih faktora razvoja i progresa. Ministar Dinkić je prilikom usvajanja ovogodišnjeg budžeta i budžeta o kome danas raspravljamo, obećao i okarakterisao ih kao socijalne i razvojne. Po nama, nema tog ekonomskog pokazatelja ili ekonomsko-socijalne činjenice koji su potvrdili u ovoj godini održivost ovako javno izrečenih budžetskih očekivanja i obećanja ministra. Naprotiv, neumoljive su ekonomske činjenice koje govore da se radi o politikantstvu ili o ideološkoj floskuli. U mojoj diskusiji, vezanoj za rebalans budžeta pre otprilike mesec dana, ove stavove sam osporila. Rekla sam, a to tvrdim i danas za budžet za sledeću godinu, da se budžet transformisao u razorni. Pred nama je predlog budžeta koji predviđa masu sredstva od 396 milijardi dinara i 20,5 milijardi deficita. Podsetiću da je smanjenje deficita u budžetu za ovu godinu u suštini ispunjavanje zahteva MMF-a, a tako je i sa deficitom za iduću godinu. Mi smo se još od 2001. godine suprotstavili obiljem argumenata visokom, neprihvatljivom i ekonomski krajnjem neopravdanom i neargumentovanom deficitu. Istovremeno, podvrgavali smo kritici izvore deficita, a posebno da se on pokriva iz prihoda od privatizacije, zaduživanja ili domaćih kredita. Radikali smatraju i sada i pitaju ministra Dinkića, koliko ovi izvori deficita iznose od dolaska DOS-a na vlast, jer je svima jasno da su prihodi od privatizacije bespovratno kroz budžet potrošeni u neproizvodne svrhe. Budžet u iznosu od 404 milijardi dinara deluje kao elementarna nepogoda na ekonomske mogućnosti svih onih subjekata koji pune njegov sadržaj, a koji istovremeno treba da budu nosioci ekonomske i društvene tranzicije, socijalnog razvoja, realnosti tranzicije itd, mogućnosti izlaska iz dubokog ponora i krize u kojoj se Srbija nalazi. Realnost punjenja ovako i ovoliko projektovanog budžeta više je utopija nego stvarnost. Njegova novčana zasnovanost će zakazati. Predložena koncepcija punjenja budžeta je zasnovana na nizu novina, tj. relativnom reformskom pristupu. Na primer, nove forme beskrajnih poreskih reformi, a posebno uvođenje poreza na dodatu vrednost. Zatim, tu je i neekonomska tendencija pristupa poskupljenju proizvoda i usluga, i drugo. Naravno, radi se o povećanju izdvajanja privrede i građana, povećanju cena proizvoda i usluga, čime se, nasuprot obećanjima, neće suzbiti siva ekonomija, mito i korupcija. Ovde upozoravam na opšti haos u primeni zakonskih opredeljenja u oblasti javnih finansija, koje uvek obuhvataju i politiku i praksu javnog trošenja. Radi se o svim izdacima, politici konstituisanja i alimentiranja kao potrebe onih segmenata državnog aparata i delatnosti koji se finansiraju u obliku javne potrošnje tj. iz sredstava budžeta. To su npr. narodna odbrana, tužilaštvo, sudstvo, organi vlasti, javne uprave i drugi izdaci na svim nivoima teritorijalnog i funkcionalnog organizovanja državnih poslova, od opštine do savezne države, u obavljanju ustavnih i zakonskih državnih funkcija. Posebno bih htela da istaknem dve neodrživosti. Prvo, postojeći problemi budžetske politike vezane za predloge iz ekonomske klasifikacije 42 – sredstva iz budžeta namenjena lokalnoj samoupravi, koja se usmeravaju preko okruga. Predlagač budžeta, to je praksa od 2001. godine, vodi politiku tzv. budžetske kazne onih opština koje nisu u vladajućoj koaliciji. To je, u najmanju ruku, po nama nedopustivo, a i katastrofalno po regionalnu konstituciju i razvijanje potencijala na nivou opština. Niz opština je kažnjeno zbog toga što su građani ukazali poverenje na poslednjim izborima opozicionim strankama ili koalicijama. Videćemo kako će grad Beograd budžetski tretirati ove godine opštinu Zemun ili opštinu Surčin. Može se konstatovati da je realizacija zakonskih odredbi da opština "dobija" deo prihoda iz budžeta Republike i grada Beograda, kako bi zadovoljila svoje obaveze, u gotovo bespovratnoj krizi. Postavlja se kao snažno izražen problem, a koji je vezan za sektor finansija i privatizacije u Vladi Republike Srbije, kako i kada je realizovan segment zakonskih obaveza vezan za privatizaciju uplaćen opštinama. Radi se o sredstvima koja pripadaju opštinama i gradovima. U ovom sektoru ekonomske i budžetske politike vlada, po nama, nedozvoljen haos. Zašto se direktno ne uplaćuje pripadajući deo sredstava od privatizacije opštinama? Šta je sa firmama koje imaju filijale u mnogim opštinama u našoj Republici? Pitanja se nižu, a problemi uvećavaju. Drugo, sledeći problem na koji želim da ukažem, prilikom rasprave o rebalansu budžeta za ovu godinu, koji je inače nedozvoljeno kasnio, posebnu pažnju smo posvetili posledicama koje se odnose na Vojsku Srbije i Crne Gore, i to moram da učinim i danas, jer do septembra ove godine je utrošeno 100% novčanih sredstava koje je utvrdio rebalans budžeta za ovu godinu. Budžet namenjen Vojsci nije uvažio ovogodišnju inflaciju i upozoravamo da se budžetska novčana sredstva obračunavaju za 43 hiljade ljudi, a samo profesionalni sastav Vojske broji 45 hiljada ljudi, pa se postavlja opravdano pitanje, šta je sa onim vojnicima, kojih ima oko 30 hiljada, koji idu na redovno odsluženje vojnog roka, ko će njih finansirati. Ne vidimo iz budžeta da je to planirano. Dakle, iz kojih izvora i kako će se plaćati njihovi troškovi? Nisu obezbeđena budžetska sredstva za 2005. godinu za opremanje novim modernim sredstvima, niti novčana sredstva za modernizaciju postojećih sredstava naoružanja i vojne opreme, a teži se smanjenju broja vojnika, zasnovano na osavremenjavanju naoružanja. Dalje, stavka za socijalna davanja zaposlenih u Vojsci Srbije i Crne Gore je povećana za oko 10 puta i iz toga vidimo da će biti masovnih otpuštanja u vojsci. Predlog budžeta ne povećava sredstva za finansiranje vojnih penzija, a u 2005. godini se najavljuje masovno penzionisanje. SRS upozorava da je oko 40 hiljada lica tužilo ili se sprema da tuži državu za neisplaćene plate po Zakonu o vojsci, članovi koji se odnose na novčana primanja. Radi se o koeficijentima 1:3, najmanje pet, član 137. Zakona o Vojsci Srbije i Crne Gore. To je zakon iz 1994. godine, sa izmenama iz 2002. godine. Dakle, odakle obezbediti eventualnu naknadu ako sudske presude budu izvršne, a ako znamo da ona u celini iznosi oko dva godišnja budžeta Srbije projektovana za 2005. godinu. Napominjem da već postoje brojne presude čije se izvršenje čeka. Svima koji pažljivo analiziraju stavke namenjene vojnom budžetu nameće se neminovno pitanje, gde ova budžetska politika vodi i da li je ovo adekvatan odnos prema vojsci, da li su ovi finansijski eksperimenti koordinirani sa aktuelnim političkim akcijama da se gotovo potpuno uništi vojska, i da na primer na Kosovu i Metohiji ima više raznih albanskih formacija nego što ima voske u Srbiji i Crnoj Gori. Da li je budžetska strategija uništiti, a ne reformisati i modernizovati vojsku? Ovakva koncepcija budžeta po nama je neodrživa, destruktivna i antireformska. Naša ocena je da je ovakav koncept budžeta još jedna izgubljena godina za ekonomiju, za intenzitet razvoja i socijalno-ekonomski položaj građana. Upozoravamo na opasnost pogoršavanja položaja penzionera, nezaposlenih i korisnika socijalne pomoći. Po našem mišljenju, ovogodišnji budžet je nesumnjivo inflatoran. Inflacija koja je predviđena za ovu 2004. godinu bila je više nego netačna i računovodstveno pogrešno izračunata. Procena da je ona 11,8% ove godine, a to je daleko od nekog realnog inflatornog povećanja cena. Netačna je ocena da je povećanju inflatornih tendencija značajno doprineo rast cena nafte i baznih metala na svetskom tržištu za oko 3%. Istovremeno, procenjujemo da je predviđena inflacija za iduću godinu od 9,1% zaista van svake ekonomske procene i računice. Po nama, našu zemlju vreba daleko veća inflacija. Ono što je interesantno, to je da je punjenje budžeta od carine manje od 10%. Godine 2001. bilo je 20%, a sada je ukupno 39 milijardi i 200 miliona, i pitamo se zašto Vlada i ministar Dinkić dozvoljavaju ovako nedomaćinsko ponašanje na carini, odnosno zašto ne omoguće da većinu sredstava procentualno za punjenje budžeta obezbeđujemo naplatom carina u skladu sa zakonom. Znate da carina ima dve uloge. Jedna od tih je pre svega fiskalna. Naplatom dažbina se puni budžet Republike i po nama je neophodno, ministre, da inspekcija, finansijska ili već koja, budžetska, izvrši kontrolu rada u poslednje četiri godine, utvrdi koliko je budžet oštećen od strane carine i da se pokuša naknadno naplatiti taj dug koji je utajen, jer po carinskom zakonu koji važi svaki predmet je podložan kontroli, naknadnoj proveri u roku od pet godina. Stvoreni su, to svi znamo, razni uvoznički lobiji, u koje su direktno uključeni uvoznici, špediteri, carinici, a većina velikih špeditera su bivši carinici ili kumovi i prijatelji direktora. U poslednje dve godine bilo je niz afera oko uvoza pojedinih roba. Samo ću ih nabrojati. Da vas podsetim, oko carinjenja kineske robe široke potrošnje i samo za poslednje tri godine na Carinarnici Beograd je ocarinjeno preko 3.500 kontejnera te robe po vrlo niskim cenama. Imate te izveštaje, svojevremeno su stranice štampe bile punjene time, ali niko ništa ne preduzima. Kriminalno carinjenje tehničke robe; znate kako se tehnička roba carini, po pogrešnoj stopi od 1% umesto po stopi od 15% i porezom od 20%. Tu su vam pare i deficit vam uopšte nije potreban, naprotiv. Zatim, izvoz otpadnog materijala, aluminijuma, bakra, gvožđa. Stotine šlepera ovih metala je izvezeno po četiri do pet puta nižim vrednostima od realnih. Država je avgusta 2003. godine uvela izvozne stope od 15% na izvoz ovih metala, ali šta to vredi kada se fakture umanjuju četiri do pet puta. Afera izvoza ptica svima je takođe poznata. Jedan zaključak vezan za carinu i mogućnost da se budžet popuni ovim sredstvima jeste da se poveća udeo carine u budžetu Republike, kao što sam to na početku i rekla, ali želim da potenciram, bio je 29,2% u 2001. godini, u 2003. godini samo 10%, a u ovoj 2005. godini vi očekujete još manje. Dakle, ukoliko bi se sredile carinske službe i ukoliko bi se tamo radilo kako treba, naš budžet bi bio realniji, deficita ne bismo imali, ali nam nije jasno zašto ni Ministarstvo ni Vlada neće da se pozabave ovim krupnim problemom. Takođe, želim da vas podsetim na jedan slučaj koji se dogodio u Zemunu, a to je, ministre, da su vaši inspektori blokirali račun Javnog preduzeća poslovni prostor, zbog toga što nije naplaćen porez na izdavanje prostora u zakup, koji je po vama 20%. Čujem da ste u proteklih mesec dana ili unazad mesec dana izvršili kontrolu još u 100 opština. Da li ste ih obavezali na plaćanje tog poreza, ne znam. Trebalo bi da imate u vidu da je taj prihod od zakupa, odnosno da oni imaju tretman javnog prihoda, da je to osnovni prihod za finansiranje lokalne samouprave i da je neodrživo da taj prihod bude oporezovan. Jednostavno, uopšte ne znamo na osnovu čega se temelji to oporezivanje, sem ako niste bili toliko u krizi sa novcem da ste to morali da uradite u svim opštinama, pa ste nam na početku godine nešto dali, a onda ste nam na kraju godine to uzeli. Postoji jedan račun, a to je prihod od davanja u zakup;korišćenje nepokretnosti u državnoj svojini koje koriste državni organi i organizacije, ustanove i javne službe koje se finansiraju iz budžeta Republike nije oporezovan sa 20%, a ovaj koji se finansira iz budžeta opština jeste. Molila bih vas za konkretan odgovor, s obzirom da Zakon o porezu na promet i član 17. u tački 3) jasno predviđa poreska oslobađanja za usluge koje vrše državni organi, organi teritorijalne autonomije i organi lokalne samouprave u ostvarivanju javne funkcije, ako biste bili ljubazni. Nadam se da sam vam pomogla, ako ne za ovu godinu, onda svima ostalima koji budu donosili budžet za sledeću 2006. godinu. Postoji rezerva prihoda u ovoj državi, ali se ta rezerva ne koristi. Najlakše je udariti po džepu poreskih obveznika. SRS iz ovih razloga ne može podržati ovaj budžet.
Reč ima ministar Dinkić.
Dame i gospodo, dobar dan. Želeo bih da iskoristim priliku da odgovorim na neka od pitanja narodnog poslanika koji je malopre govorio. Što se tiče reforme vojske, tačno je, juče sam rekao da mi u 2005. godini planiramo početak ozbiljne reforme vojske. Naime, govorili ste da u vojsci ima 45.000 vojnika. Cifra je drugačija. Znači, 45.000 je ukupan broj trenutno zaposlenih u vojsci, od čega je 16.000 civila. Dakle, oko 40% u našoj vojsci jesu civili, što je procenat koji ne postoji ni u jednoj drugoj zemlji u svetu. Nema ni jedne zemlje koja ima čak ni 30, a kamoli 40% civila u vojsci. Mi imamo još dodatno 30.000 regruta i za njih su sredstva u budžetu obezbeđena. Što se tiče stavke - socijalni program za vojsku, mogu da kažem da nijedan vojnik neće biti otpušten, ali će za 1.300 vojnih lica biti obezbeđena sredstva za dokup penzionog staža, kako bi mogli da prevremeno odu u penziju. Znači, radi se o sredstvima za 1.300 lica koja imaju manje, do 5 godina, do penzije, da bi moglo to da se dokupi i da odu u penziju. Međutim, smanjiće se broj civilnih lica. To mogu otvoreno da najavim. Ta sredstva su planirana u ovom budžetu. Sa druge strane, ako pogledate veličinu Srbije i broj vojnika koji su potrebni da je brane, sasvim sigurno da je Srbiji potrebna profesionalna vojska koja ne bi trebalo da broji više od 25.000 do 30.000 ljudi. Drugim rečima, to je moje lično mišljenje, postoje svi uslovi da se u relativno kratkom periodu potpuno ukine služenje vojnog roka. To je moje lično mišljenje, i za to ću se zalagati i u okviru svoje stranke i u okviru Vlade, da se napravi plan da se u narednih godinu dana donese odluka o potpunom ukidanju vojnog roka, jer jednostavno, Srbiji je dovoljna profesionalna vojska, nema potrebe da regruti idu u vojsku. Naravno, ne može to preko noći da se uradi, mora da se napravi plan transformacije vojske. Sa 30.000 profesionalnih, dobro obučenih vojnika, to je sasvim dovoljno, po svim standardima, posebno imajući u vidu da je perspektiva Srbije ulazak u Partnerstvo za mir. Sa druge strane, što se tiče carine, slažem se sa vama u jednoj konstataciji, u drugoj se ne slažem. Slažem se da bi carina mogla daleko bolje da radi. Mi smo ove godine dali primat reformi poreske uprave, sledeće godine će primat biti reforma i obnova kadrovske strukture u carini. Što se tiče nekih propusta koji su napravljeni, primera radi, taj skandal sa izvozom ptica, ti ljudi su otpušteni. Sa druge strane, kada je jedna druga ekipa na carini, samo mesec dana kasnije pronašla isto to, pokušaj šverca ptica iz Srbije, štampa to jedva da je zabeležila sa jednom crticom. Dakle, ima i negativnih i pozitivnih slučajeva. Naravno da ćemo sankcionisati sve ono što je negativno. Što se tiče prihoda od carine, tačno je da su oni svega desetak procenata ukupnog budžeta. Ipak bih zapitao, zašto je Skupština u prethodnom sazivu usvojila Akcioni plan harmonizacije odnosa sa Crnom Gorom, kada su carine drastično snižene. Mi danas imamo 2.700 pozicija u našoj carinskoj tarifi koje su niže od važećih stopa u Evropskoj uniji. Dakle, Srbija ima neke carinske stope niže od Evropske unije. Međutim, prethodna Skupština je usvojila taj akcioni plan i ta carinska tarifa nije izmenjena voljom ove vlade. Ne možemo očekivati da sa niskim carinskim stopama ostvarujemo više prihoda u budžetu od 10%. Konačno, odgovor na poslednje pitanje, što se tiče poreza na zakupnine kod opština. Tačno je da više opština, da ne kažem najveći broj opština, krši taj propis. Kada opštine daju firmama pod zakup poslovni prostor, to se ne tretira na način na koji ste vi rekli da je oslobođeno od poreza. Naprotiv, postoji poreska obaveza. Iz nekog razloga prethodno Ministarstvo finansija je to gledalo kroz prste. Mi smo u budžetskoj kontroli utvrdili kod određenog broja opština da postoji ta nepravilnost. Mislili smo da se samo kod njih to dešava, a posle smo videli da je to masovno pravilo. Svesni smo toga da opštine ne mogu odjednom da isplate nagomilani poreski dug. Ali, donećemo u narednih mesec dana odluku na Vladi da se taj dug za sve opštine, generalno, nezavisno od toga ko je u tim opštinama na vlasti, reprogramira na određeni broj godina, ali da se od sada redovno uplaćuje, jer jednostavno, to jeste poreska obaveza. Pitao sam, pošto nisam pravnik, pravnike u Ministarstvu finansija i tumačenje je decidno - da se plaća porez na zakupninu kada opština izdaje firmama imovinu u zakup. Naravno, ne bih se složio sa konstatacijom prethodnog govornika da ovaj budžet znači veće oporezivanje. Naprotiv, činjenica je da će smanjivanje rashoda dovesti do smanjivanja poreza, jer neće biti potrebno da se toliko poreza prikuplja kako bi se finansirali smanjeni javni rashodi.
Po Poslovniku su se javili Rajko Baralić i Aleksandar Vučić. Gospodin Vučić je bliži, ako se slažete. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 100, koji, osim za narodne poslanike, sledstveno se odnosi i na ministre u Vladi Republike Srbije. Naime, tražim to od predstavnika državne vlasti, ima nekih od kojih to ne možete da tražite, oni su neodgovorni i svejedno vam je, šta god od njih da tražite, oni će uvek da teraju kontru i da rade sve što je moguće protiv države. Gospodine Dinkiću, kada vi kažete " insistiraću i mi ćemo uraditi sve da više ne bude služenja vojnog roka", vi time crtate svakome u ovoj zemlji - još godinu dana se izvlači na različite načine i u armiju nemoj da ideš. Vi radite sve što možete da uradite protiv odbrane ove zemlje i to na najdirektniji mogući način. Vaše političko zalaganje za profesionalnu vojsku, mislim da će svako da vam kaže, odlično, u redu je, ali kada se to napravi i kada se obezbede finansijska sredstva i kada se to sve uradi, kada se takva strategija ili doktrina i taktika odbrane usvoji, onda o tome možemo da govorimo, a ne tako, sačekajte za godinu dana, više neće biti služenja vojnog roka i ko će onda da ide u vojsku? Evo vam slučaj iz Grocke od pre neki dan, 16 vojnika se nije pojavilo, zahvaljujući takvom neodgovornom ponašanju političara u ovoj zemlji, zahvaljujući jednom koga ne goni tužilac i nećete imati podršku nizašta u pravosuđu, jer nema tužilac koga da goni u ovoj zemlji, i niko ne sme da ide pred sud i niko ne sme da bude optužen i osuđen za bilo šta. Dokle god imate državnog tužioca koji ne podiže krivičnu prijavu ex officio za najočiglednije krivično delo sa težim posledicama, sa većom društvenom opasnošću, izvršenu preko svih sredstava informisanja, i nikome ništa. Nemojte da se igrate državom. Ovo nisu stranačke stvari, ovo nije izborna kampanja. Nama država nestaje polako, ali sigurno, ne treba mi u tome da pomažemo svi i da je razaramo i dalje. Juče sam vam predložio, skinite sa razdela Ministarstva spoljnih poslova, skinite sa razdela predsednika Republike, ne zna ni koliko para ima u budžetu, sinoć sam ga gledao. Ne zna koliko para ima, kaže, odmah posle emisije ide u diplomatsku akciju, a diplomatska akcija je bila Partizan-Real u Pioniru. To je bila diplomatska akcija. Skinite te pare, dajte našoj vojsci, dajte da vojnici imaju da jedu. Dajte da možemo da imamo više vojnika, a manje civila da bi taj odnos bio uravnotežen. Tačno je da je nemoguće da bude 40% civilnih lica, a ne da kažete, izvinite, niko više od vas ne treba da ide u vojsku. Znam, doneo je neko odluku, niko živ ne zna ko je doneo odluku da se skloni naša vojska sa Dunava. A ko je doneo tu odluku? Kojem je to geniju palo na pamet? To je važno da bi se neko dodvorio Hrvatskoj. Koga su pitali ti ljudi, šta rade ti ljudi, ko je o tome odlučivao, zašto nisu upoznali građane Srbije sa tom odlukom, kako možete da kupujete 218 automobila, i za to ima, i za to mogu da se nađu pare, a za vojsku ne mogu da se nađu pare, i u tome je veliki problem. To je ono što mora da se promeni. Nemojte da govorite ništa, neka vojnici idu u vojsku, neka na najnormalniji način idu u vojsku. Kada država donese drugačiju odluku, država će upoznati sve svoje građane sa tom odlukom, tražiti od njih poverenje i podršku za sprovođenje takve odluke. Nemojte do tada, inače, hajde da ukinemo vojsku. A sada će da krene i ukidanje policije, primetili ste to u nekim novinama. Tri puta na naslovnoj strani ide tekst protiv policije, bez događaja, u principu... (Predsednik: Vreme molim vas.) Završavam, gospodine Markoviću, važno je. Posle toga će da krene, a pre toga ste imali ovde za Skupštinu, pa će posle toga da se ide dalje. Neće biti institucije u ovoj zemlji koja se neće urušiti. Naš cilj ne sme da bude urušavanje države. Mi smo u opoziciji, ali nećemo da se urušava država. Nećemo da se uništava država. O tome morate da vodite računa i skupštinska govornica ne sme da se koristi za sticanje sitnih političkih poena, za to što ću onima koji treba da idu u vojsku da kažem da neće da idu u vojsku, jer oni to tako vole, zato što morate da vodite računa o državi, o državnim interesima, o interesima odbrane ove zemlje. Kako će to da radi poslanik, ili bilo koji drugi građanin, kada ministar o tome ne vodi računa. Hvala vam najlepše.
Hvala vama. Molim vas, nije zloupotreba, nego upotreba, radi tačnog obaveštavanja. Upozoravam sve, to se odnosi na poslanike, na ministre, da se ne iznose, svejedno što se podvuče u izlaganju, da postoje lična mišljenja, da se, kada to nije na dnevnom redu, ne iznose lična mišljenja, kao što je jedno od ovih. A posebno vas molim, potpuno razumem, strašno važno, svi znamo, o tome smo prethodnih dana razgovarali, šefovi poslaničkih grupa, jeste, postoji pokušaj rušenja institucija, tačnijim redosledom kako je to pomenuto i danas, i juče, i prekjuče za ovom govornicom. Toga smo svesni, odgovornost poslanika je da to ne dozvole, pa čak vas molim, i po cenu da se nešto što bi mogla da bude dobra replika, ubuduće izbegne i zahvaljujem vam se na razumevanju. Ali, molim vas, samo jedna konstatacija, izvinite što to govorim sa ovog mesta, zahvaljujući odgovornosti svih, pošto sam zbog vas bio u jednom periodu u Vrhovnom savetu odbrane, dakle, pre svega u Srbiji, omogućeno je, da se ne uruši bezbednost, da se isplaćuju penzije, i vaše kolege, naše kolege su juče, donoseći jednu odluku na nivou državne zajednice, stvorile pretpostavku da se nikako ne ostvari scenario, na koji ste vi ukazali kao opasnost, gospođo Pop-Lazić, a to je da, zato što smo siromašni, ugrozimo svoju bezbednost. Stvorena je, ali nemojmo danas da govorimo, molim vas, više o tome, naročito kada neodgovorni ljudi razvlače uspomenu na dva mlada čoveka, na svaki način, pokušavajući da sruše vojsku. Znam da smo tu nepodeljeni, nećemo o tome govoriti. Hvala vam mnogo na razumevanju. Još jednom, izvinite. Da li ostajete i dalje po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić. Hvala vam svima.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 99. Poslovnika Narodne skupštine precizno reguliše da narodni poslanici i ostali učesnici u raspravi mogu da govore samo o onome što je na dnevnom redu. Dakle, vrlo kratko, s obzirom da ste vi, gospodine predsedniče, nekoliko stvari rekli koje sam imao nameru da kažem. Ukoliko je o ovom pitanju potrebna rasprava, a jeste potrebna rasprava i potreban je politički konsenzus, onda treba da se otvori na odgovarajući način, sa odgovarajućim i legitimnim učesnicima. Vojska Srbije i Crne Gore je oružana sila, monopol nad upotrebom sile ima država. Legitimno pravo da u ime države to čini ima politička vlast koja ima u tom trenutku legitimitet, dakle, da može da donosi odluke o upotrebi vojske. Takođe, želim da kažem sledeću stvar. Trideset hiljada vojnika je, gospodo, formacija korpusa, a toliko je pre samo godinu dana brojao Užički korpus. U poslednje tri godine, dogodilo se nekoliko stvari. Ukinuli smo Prvu, Drugu i Treću armiju. Ukinuli smo Drinsku diviziju i Kragujevački korpus. Napravili smo čitav niz stvari koje sa istorijskog, nacionalnog i odbrambenog i svakog drugog stanovišta imaju i mogu da imaju nesagledive posledice. Ako u ovom trenutku 50.000 NATO vojnika na Kosovu ne mogu da drže pod kontrolom teroriste, kako je moguće verovati da 30.000 vojnika u Srbiji, o kojima imam najbolje moguće mišljenje, mogu, ako ne daj bože dođe do takve pozicije, da to rade efikasno na ovom prostoru. Zato molim svakoga da sa krajnjom ozbiljnošću i odgovornošću, pre svega, mesta i pozicije na kojoj se nalazi, o ovome govori i učini sve da se jedan od najvažnijih elemenata bezbednosti jedne zemlje, a to je element odvraćanja, ne urušava na taj način što se broj vojnika snižava do nemoguće niske granice. Odvraćanje je 50% pretpostavke efikasne odbrane svake zemlje. Onaj ko proceni da ne može da udari na onog ko broji toliko vojnika ili raspolaže takvom oružanom silom, ne upušta se u takvu varijantu. Zahvaljujem se na razumevanju, vama gospodine predsedniče. Pozivam svakoga ko želi o ovoj temi da razgovara, da to čini na kvalifikovan način i na merodavnommestu, i kada se za to steknu odgovarajući uslovi. Hvala lepo.
Za repliku se javila narodni poslanik Gordana Pop - Lazić.
Gospodine ministre, zahvaljujem što ste mi potvrdili da smatrate da ste u pravu time što se taj zakup od izdavanja poslovnog prostora opština mora oporezovati, ali ne znam kako ga oporezujete četiri godine unazad, kako to utiče na naše budžete, kako to utiče na vaš budžet i kako je moguće da mi danas moramo da platimo 98 miliona dinara, i da na taj način onemogućimo normalno funkcionisanje opština, da biste vi popunili budžet. Dakle, kasno ste se setili ili se neki pre vas nisu setili, nisu redovno kontrolisali. Ako imate budžetsku inspekciju valjda ona mora bar jedanput godišnje da dođe u svaku opštinu. Oporezujte onda DS, nemojte nas, kaznite nekoga. Kako to kada vi kao Republika izdajete neki poslovni prostor u zakup, to vam služi kao javni prihod, vi ne plaćate porez, a mi kao lokalna samouprava moramo da platimo porez. Računi su nam potpuno isti. Ne mogu da verujem da ste doneli takvu odluku. Tražite pare tamo gde ih nema. Tražite pare na carini. Vi vrlo dobro kontrolišete sve finansijske tokove, sve je u vašim rukama. Budžetska inspekcija je u vašim rukama, carina je u vašim rukama. Zašto dozvoljavate da gubimo tolike pare sa carine i da budžet ostaje prazan od ocarinjene robe. Vi znate po kojoj se ceni carini određena tehnička roba. Ja ću da vam kažem: mašine za veš na 20 evra se carine, faks aparati na 4 evra, kompjuteri na 6,5 dolara, monitori na 5 dolara. Da li je moguće da vi to ne znate? Znate. Gde su vam budžetski inspektori, zašto ne uđu u carinu?. Ko to ne dozvoljava da se uđe na carinu i da se vidi šta se radi? Postoji čitav niz nepravilnosti. Svi podaci postoje u informacionom sistemu carine, ali oni vama nisu dostupni. Ko vam zabranjuje da uđete tamo i da to uradite? Izvestite Skupštinu da ste ušli u carinu, napravili ste kontrolu, našli ste da nedostaje toliko i toliko para, i da vidimo ko će zbog toga da odgovara. Nemojte da se prelomi sve na onim sitnim carinicima posle. Oni su samo u lancu te otimačine, a vi znate koji su ti uvezani svi u raznoraznim lobijima koji održavaju takvo stanje na carini. Nedopustivo je za ovu državu da ona sa 8% puni budžet od carine, a znamo koliko se uvozi, znamo koliki nam je spoljnotrgovinski deficit, znamo da smo uvezli 300.000 televizora. Normalno da smo uvezli, kada je ovako mala carina. Nemamo više domaću proizvodnju. Znam da ste sa svim ovim nepravilnostima vezanim za carinu upoznati i vi, dakle, Ministarstvo finansija, znamo da zna i MUP, i kriminalistička policija, i Tužilaštvo, i Opštinsko javno tužilaštvo, i Četvrto opštinsko javno tužilaštvo u Beogradu, i Generalni inspektor MUP-a, i do sada se ništa nije uradilo. Ko tu koči? Vi morate da nam date odgovor na to. Mi nemamo koga drugog da prozovemo zašto je stanje takvo kakvo jeste, a evo ovde kod mene gomila štampe samo u poslednjih nekoliko meseci koja se tim problemom bavi, a niko ne preduzima ništa, Dakle, tražite pare tamo gde ih zaista ima, oslobodite naše džepove. Najlakše je na opštine, navodno nam odredite neke okvire na početku godine, jedva se udenemo za troškove koje imamo i za plate, a onda nam na kraju godine uzmete, pa još retroaktivno za četiri godine unazad. To je nemoguće.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Gordani Pop-Lazić. Ako je Đelić protivzakonito oslobodio plaćanja poreza opštine, mislim da je najpoštenije da se i njemu fakturiše to lepo, fino, pa da plati. Reč ima narodni poslanik Milica Gavrilović, a sledeći da se pripremi Meho Omerović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, odmah na početku bih postavila jedno pitanje: šta je to sve postignuto u 2004. godini? Došlo je prvo do oporavka privrede, kasnije je došlo do redukcije inflacije, industrijska proizvodnja je porasla za 6,9% u odnosu na isti period prošle godine. Razlog za to postoji prvenstveno u efikasnosti u sektorima koji su privatizovani. Očekuje se rast bruto društvenog proizvoda od 8% u ovoj godini, odnosno 4,5% u sledećoj godini, što je duplo više od planirane stope rasta. Ove godine bruto društveni proizvod po glavi stanovnika je dostigao svoj najviši nivo do sada, odnosno on iznosi 2.900 dolara po glavi stanovnika. Ispred nas se nalaze samo Hrvatska i Slovenija od zemalja u okruženju. Postavlja se pitanje, šta je to cilj u 2005. godini? Naravno, očuvanje makroekonomske stabilnosti i sam rast privredne proizvodnje. Da bi se ovo postiglo, neophodno je da se nastavi vođenje čvrste fiskalne i monetarne politike, i da se stvori ambijent za same investicije. Da bi se ovo postiglo, neophodno je da dođe do samog ubrzanja privatizacije i do restruktuiranja preduzeća i banaka. Zbog toga je i najavljeno da će biti objavljeno 15 tendera za velika preduzeća do kraja ove godine i biće izvršena privatizacija 170 malih i srednjih preduzeća. U svom izlaganju koncentrisala bih se samo na jedan od ključnih elemenata na kojem se zasniva ekonomska politika, a to je ubrzanje restruktuiranja privrede. Ovaj budžet predviđa smanjenje subvencija za 1,5 milijardu u odnosu na budžet iz prethodne godine. Tačno je, znam kao što znate i svi vi, da ovo nije popularna mera, ali smatram da je ovu meru trebalo učiniti mnogo pre. Postoje dve vrste preduzeća u restruktuiranju. Prva su ona koja jako, možemo da kažemo, loše posluju, ali za koje postoji mogućnost da se pronađe strateški partner, koji bi mogao da podigne nivo proizvodnje, koji bi mogao da samim tim obnovi tehnologiju i da pronađe tržište za plasman proizvoda. Postoje ona druga preduzeća koja jako loše posluju, a nažalost koja su toliko propala da je svaki njihov oporavak uzaludan. Kada već imamo ovakvu situaciju, onda se postavlja pitanje kako pronaći strateške partnere. Jedan od osnovnih uslova jeste poboljšanje samog ambijenta za investiciona ulaganja. Da bi ovo postigli, ova vlada je već sada postigle svoj najveći uspeh, ona je obezbedila pravnu sigurnost. Više nismo u bojazni da li će neki investitor doći u ovu zemlju i ulagati. Sada oni to čine upravo zbog ovakvog napora ove vlade, koja je i postigla osnov za investiranje u našoj zemlji. Postoji nekoliko metoda kako poboljšati uopšte ili stvoriti investicionu klimu u procesu restruktuiranja. Jedan od osnovnih metoda jeste možda uvođenje vancarinskih mera zaštite. Šta to znači? To znači da se štiti domaća proizvodnja od stranih, odnosno da se na neki način zaštite domaća preduzeća od strane konkurencije. Jednostavno, time bi obezbedili preduzećima u restruktuiranju da prežive do trenutka dok im se nađe strateški partner. Takva je između ostalog i bila ona nepopularna mera ili Uredba o zabrani uvoza automobila starijih od tri godine. Njen osnovni cilj jeste bilo smanjenje spoljnotrgovinskog deficita, ali je ona postigla još jedan cilj. Naime, njome je zaštićena domaća auto-industrija, konkretno navodim primer Zastave, FAP-a i njima je data mogućnost da jednostavno na domaće tržište izađu pod povoljnijim uslovima, jer su više konkurentni. Drugi metod za poboljšanje investicione klime u procesu restruktuiranja jeste otpis dugova. Naša preduzeća u procesu restruktuiranja imaju ogromne dugove, ali ti dugovi su prvenstveno prema domaćim bankama koje su otišle pod stečaj i prema domaćim preduzećima. Jednostavno, mislim da je neophodno da država postigne dogovor o otpisu ovih dugova prema domaćim bankama i preduzećima, da bi naša preduzeća u restruktuiranju postala mnogo konkurentnija, odnosno i privlačnija samim tim za restruktuiranje i kasnije za privatizaciju. Treći model - kako poboljšati klimu za investiciona ulaganja u procesu restrukturiranja , jeste između ostalog i insistiranje na metodu uslovnog tendera. Ovaj princip je prvi put primenjen kod uspešne privatizacije Livnice iz Kikinde. Ovim metodom se daje velika mogućnost i proširuje prostor za direktne pregovore između kupaca i samih poverilaca, uz učešće Agencije za restrukturiranje. Znači, oni samim tim dolaze do mogućnosti da mnogo brže sklope ugovor nego pod situacijom kakvu sada imamo. Jednostavno, restrukturiranje i privatizacija preduzeća doprineće većim direktnim i stranim investicijama, što za posledicu ima smanjenje spoljnotrgovinskog deficita i povećanje samog izvoza. Na kraju bih samo pomenula da je projektovani budžetski deficit za 2004. godinu 2,5% bruto društvenog proizvoda, što je mnogo manje od kriterijuma koje Evropska unija postavlja za svoje članice. Pomenuću da je on 3%. Ovaj predlog budžeta za 2005. godinu predviđa takođe još veće smanjenje budžetskog deficita za oko 14 milijardi dinara. Upravo zbog svih ovih pozitivnih karakteristika ovog budžeta pozivam sve narodne poslanike da ovaj predlog budžeta i podrže. Ovom prilikom pozivam i poslanike koji nisu ovde, poslanike Demokratske stranke, koji su nažalost i u prethodnom periodu a i sada podržavali nešto drugo, da ovog puta dođu konačno na pravi put i da podrže ovaj dobar predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Izvolite, reč ima narodni poslanik Meho Omerović, a neka se pripremi narodni poslanik Jovan Todorović.
Druže Anđelkoviću, poštovane dame i gospodo poslanici, uvaženi gospodine ministre, svaka rasprava o Predlogu zakona o budžetu je ujedno i prilika da Vlada Republike Srbije položi neku vrstu računa pred ovim visokim domom, odnosno da i građane Srbije koji su nas izabrali u parlament Srbije informiše o tome kako se pre svega ubiru sredstva od tih građana i, što je još mnogo važnije, svakako mnogo interesantnije za građane, kako se ta sredstva troše iz budžeta Republike Srbije. Ono što sam danas, a pretpostavljam i vi, bio u prilici da vidim u većini novina,a gledam samo jedne dnevne novine, prvo mi se učinilo da je to prevod iz nekih nemačkih ili austrijskih novina, kaže - Vlada troši milione evra za limuzine, "bmw","audi", "mercedes", "folksvagen", ili - vlast naručila preko 100 automobila visoke kubikaže i još toliko vozila srednje klase, ukupno 218, u nekakvom iznosu koji je nešto preko tri miliona evra. Pre nego što počnem da govorim o budžetu, iskoristio bih svoje poslaničko pravo iz Poslovnika, gospodine predsedavajući, član 193. i 195, i postavio bih pitanje ovde prisutnom gospodinu ministru finansija, gospodinu Mlađanu Dinkiću, da li je ovo što današnje novine pišu tačno ili nije. Da li je ovo laž? Da li je ovo istina? Da li to ponovo neko, kao što maločas kaže predsedavajući i predsednik Skupštine Predrag Marković, urušava ugled jedne važne institucije, u ovom slučaju Vlade Republike Srbije, pa bih molio da, pre nego što nastavimo da razgovaramo o predlogu budžeta i onome šta SDP misli o tom budžetu, na koje pozicije želimo da stavimo primedbe, da čujemo, u skladu sa Poslovnikom, i odgovor ovde prisutnog ministra Mlađana Dinkića.
Gospodine Omeroviću, neću vam uračunati ovo vreme. Znači, počećemo iz početka. Izvolite, gospodin Dinkić, ministar.
Hvala. Evo, moram da kažem da sam, kao i vi, prvi put ovo video u novinama. Dakle, ministar finansija određuje budžete svim budžetskim korisnicima. Da li je ovaj tender u toku, koliko košta - pitaću danas na Vladi. Zamoliću da u 13,00 časova odem na Vladu, a sat vremena će moja zamenica biti ovde umesto mene. Dakle, jednostavno ne znam. Znam samo da smo smanjili sve budžete rebalansom, a vi ste to glasali, i da nikakva sredstva Ministarstvo finansija nije davalo. Očekujem i tražiću da danas informativna služba Vlade da odgovarajuću informaciju javnosti, jer javnost naravno zaslužuje da je dobije. Ja o tome, zapravo, ništa ne znam.
Zahvaljujem se. Izvolite, reč ima narodni poslanik Meho Omerović.
Zahvaljujem se gospodinu ministru, a tako ćemo imati priliku, dakle, u toku današnjeg dana, da dobijemo precizan odgovor. Pogotovo što smo svi bili svedoci, mi ovde prisutni narodni poslanici iz Skupštine Republike Srbije, prethodnih dana, kojim jezikom i na koji način su nas oslovljavali ti isti ili pojedini mediji, pa čak i obični građani. A citiraću vam i nešto što je živa istina, to je da Skupština Srbije, objasnili su nam ovde, piše u novinama, "nema svoj vozni park i vozače, već se za potrebe prevoza svojih službenika, dakle i poslanika Narodne skupštine Republike Srbije, obraća Upravi za zajedničke nabavke republičkih organa". Sada bih se vratio na temu, a to je Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu. Socijaldemokratska partija je imala nekoliko ključnih zamerki. Moja koleginica Ljiljana Nestorović je u prethodnom danu, u više navrata, govorila o primedbama koje se tiču pozicija namenjenih za Koordinacioni centar i Koordinaciono telo za jug Srbije. Neću se osvrtati na ta pitanja, jer pretpostavljam da će i kroz amandmane biti prilike da se i poslanici i resorni ministar još više udube u tu jako važnu tematiku. Ono što nas u SDP posebno interesuje, ono za šta smo posebno zainteresovani, zbog građana Srbije, zbog radnika, podsećam pre svega zbog radnika, jer zbog imena i prezimena naše partije i zbog našeg socijalno-ekonomskog programa mi posebnu pažnju posvećujemo jednom problemu koji je opšteprisutan u poslednjih deset-petnaest godina. Taj problem se zove povezivanje staža u prethodnom periodu za radnike kojima nije uplaćivan u tom periodu u kome su radili, a gde su, ne svojom krivicom, ostajali bez tih sredstava uplaćenih u fondove za to namenjene. Za nas iz SDP-a je zbog toga neprihvatljivo da ovakav predlog budžeta ne sadrži tu stavku. Dakle, neprihvatljivo je da Vlada Republike Srbije ne razmišlja, bar kroz pozicije iz ovog predloga budžeta za 2005. godinu, o tome da li ćemo, kako ćemo i na koji način rešiti ovaj zaista akutni problem. Pretpostavljam da će i odgovor, ovde prisutnog ministra, biti da nisu ostvarene zakonske pretpostavke da se ta pozicija, odnosno obaveza države u ovom budžetu i nađe. Upravo u toj činjenici i leži ne samo odgovornost ministra za finansije, nego bih rekao i cele republičke Vlade, zato što nije otvorila mogućnost da se stvore uslovi da bi se kroz zakonsku regulativu, zakonske i podzakonske akte, i sve ono što može i što zakon dozvoljava, otpočeo proces rešavanja ovako krupnog problema. Mi u SDP-u mislimo da je potrebno otvoriti hitno taj prostor za planiranje sredstava za ovu namenu. Šta je što mislimo da može vrlo brzo da se uradi, vrlo prosto i vrlo jednostavno. Potrebno je napraviti analizu koliki je to broj radnika. U javnosti se često spekuliše sa brojkama od 150 do 180 hiljada. Dakle, mi još uvek ne znamo koji broj radnika ima ovaj problem. Dalje, ne znamo koja su to preduzeća. Postoje neka preduzeća, dame i gospodo poslanici, čiji direktori i dan-danas direktoruju,a nisu u prethodnih sedam-osam godina uplaćivali ni dinar pojedinim svojim radnicima za ovu vrstu staža. Zatim, da li ta preduzeća postoje? Podsetiću vas da je u mnogim od tih preduzeća uveden stečaj. Neka su nestala. Neka su privatizovana. Da li uopšte imamo spisak u Ministarstvu za privredu i privatizaciju, Ministarstvu za finansije i Ministarstvu za rad i zapošljavanje, koji je broj tih preduzeća iz kojih mi treba da dobijemo te podatke o radnicima koji imaju ovu vrstu problema. Dakle, posle takve vrste analize, potrebno je utvrditi pravila i obaveze - koja to preduzeća u državi Srbiji mogu da izvrše tu obavezu, da je odmah urade, da je odmah izvrše, jer nema prečeg posla za ovu državu nego da namirimo obaveze ove države, odnosno preduzeća, prema ljudima koji su radili, savesno obavljali svoj posao, odlazili na posao, radili osam sati, dobro ili loše - ali u to neću da ulazim. Ali, pravo je poslodavca, direktora, menadžera bilo da im uplaćuju sredstva za njihov staž. Sada dajem konkretnu ideju i ministru i Vladi Republike Srbije - za ona preduzeća koja su prestala da postoje država Srbija treba da počne da preuzima ovu obavezu. Čujem da postoje nekakvi podaci, ministar me može demantovati, a možda je to i veća brojka, ali pominje se 200 miliona evra da bi se otpočeo proces rešavanja ovog krupnog problema. Čuli smo da 300 miliona dolara država izdvaja za plaćanje Dafininih i Jezdinih štediša. Dragi moji prijatelji, narodni poslanici Narodne skupštine Srbije, radnici koji su godinama radili, ne svojom krivicom su ostali bez plaćenog staža. Oni nisu imali hleba da jedu. Oni nisu imali pare koje će uložiti u Jezdinu i u Dafininu banku. Ova država je rešila problem vraćanja Jezdinim i Dafininim štedištama. Ako smo to mogli uraditi, mislim da je najlogičnije i, rekao bih, najpoštenije od nas i od ove vlada, koja jeste demokratska, to i građani Srbije od nje traže - da otpočne proces, makar da pokažemo dobru volju u 2005. godini, da ćemo voditi računa i o tim ljudima, i da ćemo naprosto početi da izmirujemo tu obavezu prema njima, jer mislim da su to u najmanju ruku i zaslužili. Zahvaljujem vam se na pažnji.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Mehu Omeroviću. Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, a neka se pripremi narodni poslanik Milovan Radovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, već ste čuli, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije glasaće za Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu. Ja bih u nekoliko rečenica, obzirom na ograničeno vreme, rekao šta mene kao narodnog poslanika vodi ka tome da glasam za ovaj predlog budžeta. Ovo mi je peti budžet, kao što znate, koji vrlo ozbiljno razmatram u ovoj Narodnoj skupštini. Mislim da je ovaj tekst koji smo danas dobili, odnosno o kome danas razgovaramo, najbolji i tu nemam nikakvih dilema - 416 milijardi dinara rashoda, 396 milijardi prihoda, pri čemu 20,5 milijardi dinara deficita. Sa stanovišta principa na kojima SPS zasniva ili kritikuje ili hvali budžet, ova vlada se primiče onome što mi zapravo priželjkujemo. Imali smo permanentno prisutan budžetski deficit u prethodne četiri godine. Ovog puta, u odnosu na 2003. godinu, imamo prepolovljen, i više od toga, budžetski deficit. To jeste jedan dobar trend, koji možda neki slučajno a neki namerno ne uočavaju. I neki drugi pokazatelji govore o tome da je ova vlada na dobrom putu i, ako ništa drugo, bar da ne kvari neke stvari koje su dostignute. Pošto dolazim iz privrede, znam da je za privrednika možda i najvažnija stvar da Vlada ne kvari ekonomski ambijent u kome privređuju privredni subjekti i u kojem treba da dođe do rasta privrednih aktivnosti. Jeste, činjenica je, privredna aktivnost je porasla u 2004. godini. Da li je baš svih 8%, to nisam siguran, a pogotovo imajući na umu i osnovicu koja je u 2003. godini bila vrlo niska. Projektovani rast bruto društvenog proizvoda od 4,5% u 2005. godini, od 5% u 2006. godini i od 5,5% u 2007. godini jeste jedan optimističan pristup u realizaciji zakona o budžetu i sprovođenju mera ekonomske politike, koja je sadržana u Memorandumu. Moram da kažem da mi prosto imponuje ovaj optimizam koji gospodin Dinkić, kao ministar za finansije, unosi u čitavu ovu priču, a naročito u onom delu koji se odnosi na realnu mogućnost da dođe i do većih prihoda nego što su projektovani budžetom za 2005. godinu. Nije reč o malim sredstvima. Reč je o desetak, možda i 15 milijardi dinara povećanih prihoda po osnovu, nadam se, uspešne privatizacije u 2005. godini, jednog većeg broja malih preduzeća i srednjih, i jednog broja velikih firmi u Srbiji, a ima ih 40 koje su prisutne u ovom programu, sa preko 30.000 zaposlenih. Ovde se i otvara jedna sumnja, možemo li taj optimizam pokriti sa pet milijardi dinara subvencija u privredi, koje su upravo namenjene za restrukturiranje, finansijsku i ekonomsku konsolidaciju tih velikih preduzeća koja treba da se privatizuju u2005. godini i razume se da najveći deo tog prihoda po osnovu privatizacije i ostvarimo u 2005. godini. Postoji jedan podatak koji promiče našoj pažnji, a to je podatak da je broj zaposlenih u 2004. godini, zaključno sa 30. septembrom,povećan za 26.000. Neko će možda pomisliti - pa šta, 26.000 u odnosu na 950.000 nezaposlenih i ne predstavlja nekakvu značajnu i ozbiljnu cifru. Ali, za mene kao čoveka koji dolazim iz privrede je vrlo značajno da mi se čini da smo došli do te faze da se zaustavlja rast broja nezaposlenih i da postepeno ulazimo u jednu kontrafazu, sa kontrasmerom da počinje da raste broj zaposlenih. Ako je to istina, mada je promenjena metodologija u izračunavanju odnosno utvrđivanju stanja broja nezaposlenih, mislim da ovaj optimizam o kome je ministar govorio, ima i pokriće. Šta bi za mene još mogao biti problem? Mi smo pomalo zemlja apsurda. Imamo stravičan spoljnotrgovinski deficit, pa i u 2005. godini je to oko pet milijardi dolara, a pri tome imamo stabilne devizne rezerve, sa tendencijom rasta. U ovom trenutku je 3.850.000.000 deviznih rezervi i kaže se da će one i dalje rasti. Šta je izvor za devizne rezerve - povećana devizna štednja građana, eventualno strani krediti koje smo dobijali ili dobijamo u ovom vremenu i treće, što je apsurd za zemlju Srbiju, a to je da su građani, po prilici, prinuđeni da prodaju svoje devizne ušteđevine da bi sastavili kraj sa krajem, da to čine preko poslovnih i komercijalnih banaka i da kao posledicu imamo jedan apsurdan rast deviznih rezervi, a da pri tome nemamo dovoljno organizovanu aktivnost na povećanju izvoza iz ove zemlje. Ovde upozoravam na činjenicu da je u budžetu za 2005. godinu planirano samo jedna milijarda dinara, podvlačim, jedna milijarda dinara koja odgovara protivvrednosti, otprilike, 13 miliona evra, za podsticaj izvoza. To je simbolična cifra. Ona samo predstavlja dobru nameru Vlade, ali ne predstavlja po meni dovoljno realan ekonomski faktor koji će zaista podstaći izvoz. Strane direktne investicije u našu privredu jedino mogu da povećaju izvoz do one mere u kojoj bi pokrivenost uvoza bila 70% ili 80%, za razliku od sadašnjih oko 30% ili 36%. Uočavam i sledeći podatak - 13 milijardi 800 miliona dinara planirano je za aktivnosti lokalnih samouprava, odnosno opština i gradova. Tih 13 milijardi 800 miliona biše raspoređeno po posebnom zakonu. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, upozoravam na to da su sadašnja određenja iz Zakona o učešću opština i gradovima u porezu na promet, a ovog puta u porezu na dodatu vrednost, kao i kriterijumi u tom zakonu, nedorečeni, da imate mnogo apsurdnih situacija. Dolazim iz Loznice i znam sledeći podatak, koji nikada nije mogao na taj način da se evidentira. U Loznici je 17.000 nezaposlenih, što je za sedam hiljada više nego što je zaposlenih. To nije bilo od kako je gavran pocrneo, a u tom zakonu nemamo taj kriterijum broj zaposlenih i broj nezaposlenih, pri čemu valja uzeti u obzir da mnoge sredine sa svojim zaposlenima primaju tek negde oko sedam hiljada dinara i da ne živimo svi u Beogradu, u kojem je prosečna zarada otprilike od 20.000 dinara. Ta Loznica ima recimo "Viskozu", fabriku koja je izvozno orijentisana i koja je nekada izvozila 100 miliona dolara godišnje, i ima i danas svetsko tržište i mogućnost da vlakno i neke druge proizvode proizvede. Nadam se da će ova vlada imati razumevanje i za takve fabrike kakva je "Viskoza". Imala je i do sada, ali upravo zbog te njene izvozne orijentisanosti mislim da u 2005. godini moramo da napravimo jedan rez koji bi omogućio da se "Viskoza" restruktuira, privatizuje, a time doprinese rastu izvoza i smanjenju spoljnotrgovinskog deficita. Razume se da se o budžetu može govoriti na različite načine, možemo da cepamo dlaku na dva i tri dela, ali ukoliko se ostvare ovi osnovni parametri, a dokaz je rebalans budžeta koji je definitivno realizovan u onoj meri kako je bio i planiran, verujem da i ovaj budžet u 2005. godini može biti onakav kakav je projektovan, uz ovu notu optimizma koju ministar ima u delu koji se odnosi na privatizaciju, a dodao bih da taj deo viška prihoda, koji eventualno ostvarimo, moramo da uložimo tamo gde najviše nedostaje, a to je recimo u fond za isplatu zemljoradničkih penzija, da još pomognemo penzionere i subvencije u privredi u smislu pripreme za privatizaciju.
Javio se ministar Mlađan Dinkić.
Samo jedna kratka informacija za poslanika Todorovića, a vezano za "Viskozu". Mi, kao što znate, planiramo da sledeće godine, od 60 firmi koje se nalaze u procesu restrukturiranja, pokrenemo proces privatizacije za 30. Jedna od njih je "Viskoza". Postoji zaista ozbiljna šansa da ovo preduzeće konačno reši svoj status. Ove godine "Viskoza" je povećala svoj izvoz na 20 miliona dolara, a mislim da je kapacitet za sledeću godinu 60 miliona. To mi je rečeno u poseti koju sam imao pre dve nedelje Loznici i preduzeću "Viskoza". Jedna informacija, danas će Vlada usvojiti, između ostalog, socijalni program za jedan deo "Viskoze", to je preduzeće "Svila", 20 miliona dinara na zahtev samog sindikata i rukovodstva fabrike. To će danas biti usvojeno, a sledeće nedelje isplaćeno. Isto važi i za "Rudnik" iz Gornjeg Milanovca. Oni su tražili 30 miliona, to će danas biti usvojeno, a isplaćeno sledeće nedelje.
Zahvaljujemo se ministru Dinkiću na ovako lepim informacijama. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović, a posle njega narodni poslanik Goran Jakšić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije podnela je Narodnoj skupštini Republike Srbije Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu. Znamo da je budžet jedan od najvažnijih akata koje usvaja ovaj zakonodavni organ. Na budžetu inače padaju i opstaju vlade država. Da li je sadašnji predlog budžeta od 396 milijardi i 99 miliona dinara realan i ostvarljiv? Da li su fizička lica, preduzetnici, odnosno privredna društva u ekonomskoj mogućnosti da izmire svoje poreske obaveze shodno iznosu predloženog budžeta za 2005. godinu? Smatram da privredna društva i preduzetnici teško to mogu da podnesu. Za pokriće planiranog budžetskog deficita, koji je predviđen u iznosu od 20 milijardi i 493 miliona dinara, računa se na obezbeđenje dela sredstava od privatizacije. Da li pri tome mislite na privatizaciju kako je sprovedena u nekim slučajevima ranije, recimo prodajom tri šećerane za po tri evra Miodragu Kostiću – Koletu iz Demokratske stranke ili kako su jeftino prodate tri cementare "Beočin", "Kosjerić" i "Novi Popovac", fabrike duvana u Nišu i Vranju, a i pojedine fabrike čiji su slučajevi meni poznati, recimo u Aleksincu. Prodaja "Sartida" je posebna priča. Prodat je za svega 23 miliona dolara, a vrednost "Sartida", sa četiri ili pet fabrika, procenjena je na preko 400 miliona dolara. To je posebna priča. U svim ovim zloupotrebama, mogu slobodno da kažem kriminalu, učestvovali su ljudi iz prethodnog DOS-ovog režima, ali ima i onih koji su sada na vlasti. Usput, gospodine ministre, verovatno vi niste krivi za ovo i smatram da niste, to je vaša služba, potkrala vam se greška na prvoj strani. Piše – neto domaće finansiranje iz stava 1, a treba iz stava 2. tačka 3) Predloga zakona i to tehnički treba da se uredi. Kada smo kod domaćeg finansiranja, za pokriće budžetskog deficita putem izdavanja hartija od vrednosti, gospodine Dinkiću, mi u SRS smatramo da hartije od vrednosti izdaje u ime Republike Srbije Trezor Narodne banke Srbije, a otkupljuju, posebno od vas, ne mislim lično, ali od vas pojedinaca odabrane banke i ne bi me čudilo da su to HVB banka, Rajfajzen banka i druge, sa 22% kamate, koliko im plaćate na godišnjem nivou na štetu države, što je enormno velika kamata. O čemu se radi, vi najbolje znate. Dugo smo kritikovali uzete kredite u nekadašnjem vremenskom periodu Josipa Broza Tita, koje nećemo moći još dugo vremena da otplatimo, a planirate već zaduživanje kod inostranih poverilaca za već potpisane kredite od 25.554.610.000 dinara, a što nas sve vodi u dužničko ropstvo, u kome se već nalazimo. Na dan 31. avgust tekuće godine dugujemo 720.454.931.204 dinara. Planirano zaduženje po osnovu kredita od Republike Poljske za obnovu Elektroprivrede Srbije od 3.061.610.000 dinara. Tu imamo, sa jedne strane, dugo godina energetsko-kumovski lobi EFT-Interfejs, preko ljudi u EPS-u i NIS-u, u Vladi Srbije, koji jeftino kupuju domaću struju, a skupo nam prodaju uvezenu struju, čime obezvređuju elektroenergetski sistem i državu, a sa druge strane uzimamo verovatno nepovoljne kredite, možda i povoljne, ali krediti su obaveza za državu i sve građane Srbije, a u ovom slučaju od Poljske za obnovu Elektroprivrede Srbije. Planirate zaduženje kod Evropske banke za obnovu i razvoj po osnovu šest kredita u iznosu od 18.172.083.750 dinara u sistemu evropskih banaka. Zašto niste obuhvatili to u jednom vremenskom periodu kada ste to mogli kao guverner Narodne banke Jugoslavije, da ne možete da ulažete devizne rezerve u EvroAksis banku u Moskvi, preko koje ste izvršili privatizaciju Nacionalne štedionice. Sa jedne strane pozivate se na standarde međunarodnih institucija i organizacija, a sa druge strane ne poštujete te standarde, njihovo uputstvo i upozorenje. U razdelu 2 – predsednik Republike, funkcija koja znači najvišu izvršnu vlast u Republici, a posle te funkcije sledi Vlada Republike Srbije, predviđena su sredstva u budžetu za Borisa Tadića, odnosno predsednika Republike, u iznosu od 184.654.000 dinara, odnosno šest puta više nego za 2004. godinu, i samo je predviđeno za trošak, usluge po ugovoru 33.800.000 dinara, skoro iznos celog budžeta za predsednika Republike u tekućoj godini. Sa druge strane je u vreme predizborne kampanje obećao nova radna mesta, veće plate, redovne penzije itd. Dalje, gospodo iz Vlade, budžet koji se planira za 2005. godinu ne samo da nije štedljivi, niti razvojni, niti socijalni, već rasipnički, nedomaćinski. Razlozi su to što planirate bezbroj naknada u naturi, razne neodređene naknade, ostala davanja, naročito specijalizovane usluge i ovo što je već pomenuto - 218 automobila za tri i po miliona evra itd. Sa ovim ću da završim, s obzirom da vreme prolazi. Posebna priča su dotacije nevladinim organizacijama, zamislite, u iznosu od 1.904.586.000 dinara. To je novac poreskih obveznika za one koji učestvuju i dalje u razbijanju zemlje, vojske, policije i institucija sistema. Novac dobijaju od američke države i Džordža Soroša, a sada vidimo i od vas. Pomažete im u samouništenju. Zar ovoj državi, napaćenoj, opljačkanoj i ojađenoj Srbiji nije već dovoljno naneta šteta od, recimo, Nataše Kandić, Sonje Liht, Sonje Biserko, Borke Pavićević, Biljane Kovačević-Vučo, Dejana Anastasijevića, Jovana Dulovića itd. Na kraju bih pomenuo razdeo 65 - Ministarstvo odbrane, predviđeno je 46.576.016.000 dinara. Nadam se da su to dovoljna sredstva za stabilizovanje vojske i profesionalizaciju, i da ne treba dozvoliti razbijanje kako vojske, tako i države i institucija sistema. Očigledno je da se slučaj smrti gardijskih vojnika, između ostalog, koristi i u cilju institucionalnog razbijanja naše vojske i države, u čemu učestvuju, nažalost, i pojedinci iz sadašnje vlasti.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Gospodine, samo vas ljubazno molim da kada obrazlažete vaše ideje, ipak detaljno prethodno pročitate budžet. Već više puta se ponavlja ta priča o dotacijama nevladinim organizacijama. To su: Vatrogasni savez, Crveni krst, Savez invalida, Savez slepih itd. Znam da od prethodnog ministra niste mogli da dobijete obrazloženje, ali na tri strane smo dali obrazloženje koje su to sve nevladine organizacije. To nisu te na koje ste vi mislili. Zaista, sklon sam objektivnoj kritici, ali ako smo se nešto potrudili da objasnimo na tri strane, da se ne bi ponavljalo iz sednice u sednicu, kada se priča o budžetu, šta su to nevladine organizacije u smislu Zakona o budžetskom sistemu, samo vas ljubazno molim da pročitate.
Zahvaljujem se ministru Dinkiću. Mislim da je veoma važno što je po prvi put dobijena specifikacija o tome koje su nevladine organizacije na spisku, jer većina u parlamentu ovde je alergična na neke nevladine organizacije koje su ranije bile na platnom spisku budžeta Republike Srbije. Zbog toga je važno da se to zna, zbog javnosti, a i zbog poslanika. Reč ima narodni poslanik Goran Jakšić, a neka se pripremi narodni poslanik Miljko Četrović.
Poštovani poslanici, poštovani predsedavajući, naravno, u potpunosti delim mišljenje svojih kolega da je predlog budžeta jedan od najvažnijih akata kojima se reguliše kako život i funkcionisanje države, tako i pozicija svakog građanina u jednoj državi. Naravno, to se odnosi i na Srbiju. G17 plus će glasati za predlog budžeta, ne samo iz razloga što se radi o jednom od najodgovornijih akata koje donosi Skupština svake godine, ne samo zato što je to predlog ove vlade, ne samo zato što je to predlog koji je u pisanom obliku došao od strane ministra finansija gospodina Mlađana Dinkića, već zato što se radi o jednom kompleksno dobrom predlogu, i to iz više aspekata. Pred nama je jedan, pre svega, odgovoran predlog budžeta, i to zato što ministar finansija Mlađan Dinkić očigledno predvodi jednu vrednu ekipu, koja je, u saradnji sa svim ostalim ministarstvima ove vlade, prvi put u novembru mesecu ove godine napravila predlog budžeta za narednu godinu. Oni koji prate zakonodavne aktivnosti, aktivnosti Skupštine Srbije u prethodnom periodu, znaju da je ovo bila obaveza i prethodne Vlade, koju prethodna Vlada nikada nije ostvarila. Predlog budžeta imamo sada potpuno na vreme. Predlog ovog budžeta, koji je mesec i po dana pred novu 2005. godinu, omogućiće svim budžetskim korisnicima, a pre svega lokalnim samoupravama, da na vreme naprave svoje lokalne budžete, pravovremeno, kvalitetno i prema svojim procenama i potrebama građana koji žive u tim opštinama. Dakle, imamo jedan odgovoran predlog i na vreme, od jedne vredne i stručne ekipe. Takođe, smatramo da je odgovoran predlog, jer se ovim budžetom preuzima obaveza regulisanja javnog duga, i to u jednom značajnom iznosu u odnosu na sve prethodne godine, spoljašnjeg i unutrašnjeg. Stoga nije zgore da se podsetimo da će penzioneri dobiti dvanaest i po penzija i to u redovnim isplatama. Osim redovnih isplata - dvanaest mesečnih rata, imaće i jednu polovinu isplaćene penzije iz tzv. velikog duga. Ukoliko se realizuje sporazum sa MMF, javni dug će pasti ispod 50% bruto društvenog proizvoda. Oni koji se bave makroekonomskom politikom znaju koliko je ovaj podatak značajan za jednu državu, za njenu ekonomsku stabilnost, čime će se izbeći tzv. državni bankrot, koji je, da vas podsetim, pretio Srbiji 2000. godine. Predlog budžeta je jedan odgovoran koncept, jer je koncept punjenja budžeta napravljen tako da je prihodna strana projektovana sa svega 14% uvećanja, odnosno projektovana inflacija plus rast bruto društvenog proizvoda od 4,5% za 2005. godinu. Uvođenjem PDV u naš poreski sistem, zbog proširenja poreske osnovice, realno je da se očekuje veći priliv u budžet u 2005. godini, što predlogom prihodne strane, sasvim odgovorno, nije stavljeno, jer je teško proceniti iznos i realnost ovakve vrste priliva, ali će ovaj veoma izvesni priliv omogućiti da predloženi budžet bude još stabilniji u 2005. godini. G17 plus će glasati za ovaj predlog budžeta, jer je pred nama jedan hrabar koncept. Srbiji je potrebno, osim odgovorne vlasti, da u Vladi postoje i hrabri ljudi, sa hrabrim ministrima koji su spremni da vuku smele poteze, jer jedino tako možemo obezbediti održivi razvoj društva i države i ubrzati procese pridruživanja Evropskoj uniji. Takođe, ovim budžetom je predviđeno smanjenje javne potrošnje, u principu, jedan nepopularan potez. Uvođenjem opšte discipline i štednje u ovom sektoru jedino možemo osigurati napredovanje društva. Ovo je neminovno, jer jedino tako se mogu obezbediti sredstva za razvojne programe, a da se pri tom smanji opterećenje građana i privrede, odnosno da se neki porezi smanje ili ukinu. Predviđeno je i smanjenje, u apsolutnom iznosu, subvencija društvenim preduzećima, što je ministar ovde jasno izneo, ali isključivo kao stimulativnu meru za podsticanje privatizacije. To će se na kraju odraziti tako što će preduzeća koja imaju realne probleme u privatizaciji, a ne zbog neodgovornog odnosa rukovodstva, odnosno poslovodstva, imati realno povećanje iz ovog dela koji se odnosi na subvencije, odnosno dobijaće više nego što su dobijali u prošloj godini. G17 plus će glasati za ovaj predlog budžeta, jer imamo jedan realno kvalitetan i razvojni budžet. Poljoprivredi nisu smanjena sredstva u okviru budžeta, ukinuće se porez na katastarski prihod. Ono što smo obećali prošloj godini, to se i ostvaruje. Sva ona sredstva koja su došla na osnovu subvencija, regresa, kredita, neće ulaziti u poresku osnovicu za oporezivanje prihoda poljoprivrednih proizvođača. Znači, priča o tome da će se registracijom poljoprivrednih proizvođača naneti nekome šteta ili opterećenje, apsolutno ne stoji. Subvencije, premije i regresi takođe su ostali, čak su negde i uvećani. Primetna inventivnost i osećaj Ministarstva za poljoprivredu i Ministarstva finansija da se uvedu neke nove subvencije, recimo za povrće, što će se pozitivno odraziti i interesantno je za poljoprivredne proizvođače na jugu i jugoistoku Srbije. Naravno, ostao je u potpunosti i Fond za razvoj, ostali su svi oni programi za podsticaj zapošljavanja. Prvi put ćemo imati ono što je odavno pričano i predviđeno, da se ukida porez na zarade od 14% za sve novozaposlene sa biroa, koji se zapošljavaju u privredi. Jedan interesantan socijalno-zaštitni koncept - za sve starije od 50 godina, koji su na birou, a koji se ponovo zapošljavaju u privredi, poslodavci će biti u potpunosti oslobođeni i poreza na zarade, i obaveze davanja doprinosa. Uz kombinaciju uvođenja kredita za nezaposlene, imamo, osim razvojnog, jedan socijalni koncept u ovom predlogu budžeta. Još samo jedan trenutak, da vas podsetim da će lokalne samouprave, iako je promenjen koncept finansiranja od strane države, imati povećanje za 30%, odnosno sa 30% na 40% učešća u porezu na prihod građana i plus transfer koji će dobijati od strane države. G17 plus je u razgovoru sa ministrom finansija predložio da ministar finansija, iako ima odgovornost da na vreme donese predlog budžeta, napravi jedan sastanak sa predstavnicima lokalne samouprave i da se na tom sastanku u jednom dijalogu sa ministrom finansija donese pravi koncept novog zakona o finansiranju lokalnih samouprava. I na naše zadovoljstvo, ali i na zadovoljstvo, pre svega, lokalnih samouprava, ministar finansija je prihvatio, napraviće jedan sastanak u narednih 15 dana. Imamo informaciju da će mnogi, da će i oni poslanici koji nisu u poziciji, nego u opoziciji, podržati lično ovaj budžet, jer smatraju da je zaista dobar, da je najbolji, u jednom prethodnom i to dužem prethodnom periodu. Možda neće glasati za ovaj budžet, ali ih pozivam da svi glasaju, jer oni koji ne glasaju, očigledno, ne razumeju ovaj koncept budžeta ili jednostavno iz striktno političkih razloga neće podržati ovo što je preduzeto.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Goranu Jakšiću. Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović, a da se pripremi narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovani narodni poslanici, ne znam koji su razlozi bili i čime se rukovodio predsednik Narodne skupštine kada je na ovakav način zakazao ovu sednicu sa dnevnim redom da se raspravlja o zakonu o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Reagovao sam i na Odboru za finansije, jer smo za sednicu Odbora pozvani telegramom. Ovako obiman materijal i važnost zakona smatram danije trebalo da poprimi ovakav postupak i ne znam kako je juče predsednik Narodne skupštine, gospodin Marković, obrazložio poslanicima ovakvo zakazivanje sednice i vođenje celog postupka. Nažalost, i na Odboru nisam dobio odgovor zašto je postupljeno na hitan način da se zakazuje sednica i da se raspravlja o ovom predlogu zakona. Isto me čudi za juče, zašto poslanička većina nije prihvatila predlog našeg zamenika šefa poslaničke grupe SRS, gospodina Vučića, da se o predlogu budžeta raspravlja, odnosno da vreme bude za raspravu duplo duže nego što je to po Poslovniku? Očigledno da i predlagač, Vlada Srbije, a pogotovu skupštinska većina, ne želi da se razložno, temeljito raspravlja o svim odredbama budžeta, da se u jednom normalnom postupku sagledaju sve predložene odredbe budžeta, bez razloga što će imati većinu, što će taj predlog biti i prihvaćen. Nemam mnogo vremena, zahvaljujući poslaničkoj većini koja nije želela da glasa za produženje vremena za raspravu, ali bih samo nekoliko pitanja iz samog predloga budžeta, mnoga su pokrenuta i raspravljano je o njima, postavio ministru finansija. Dakle, za program restrukturiranja velikih preduzeća u Srbiji, da li uopšte tog programa ima? Ovde je ministar rekao juče da je u pitanju oko 60 preduzeća,a da li je to 50 ili 63 ili 67, da li ta preduzeća od strane Vlade su praćena nekim programom? Vlada, izgleda, zavarava radnike tih preduzeća, da u suštini tu nema nikakvog programa i da je to jednostavno taj program za uništenje tih preduzeća, a i danas smo čuli u odgovoru ministra da za neka pomenuta preduzeća nalaze se rešenja, odnosno naći će se u narednom periodu. Znači, nema programa za Kraljevo, koga neko naziva devastirano područje, ane znam šta znači to devastirano, nisam do sada čuo u srpskom jeziku šta to znači. "Magnohrom" grca i na kolenima. Moram ponovo reći, krivicom Vlade Republike Srbije i resornog ministarstva za privredu, jer ono je najodgovornije za takvo stanje i propadanje "Magnohroma". Fabrika vagona, da ne govorim o njoj. Znao je u predizbornoj kampanji za lokalne izbore ministar za kapitalne investicije Velja Ilić da ode u Fabriku vagona i da obeća silne poslove, ali to je samo bilo u predizbornoj kampanji. Isto tako, ponovo govorim i moram to ponovo istaći, Direkcija za puteve u okviru Ministarstva za kapitalne investicije, da li ona ima neki program i prioritete gde se ulažu sredstva. Vidimo i u budžetu za 2004. godinu, pa čak se predviđa i u budžetu za 2005. godinu, ogromna zaduženja preko Direkcije u inostranstvu. Gde se ta sredstva ulažu, koji se to putni pravci popravljaju, gde će se graditi. A Kraljeva, izgleda, nema u programu Direkcije, neće ponovo imati drugi most na Ibru, a da ne govorim o zaobilaznici. Pitanje poljoprivrede, premije za mleko, te premije faktički ostaju kao u ovoj godini i neshvatljivo je da takozvano sirovo mleko bude 14 dinara i sa eventualnom premijom 17 ili 18 dinara. Nije našla Vlada i ministar finansija bolje rešenje za proizvođače mleka, ali nažalost, uništavanje stočnog fonda će se nastaviti i mi ćemo ostati bez stoke, kao i drugih osnovnih poljoprivrednih proizvoda. Završiću sa ovim, koliko je sve ovde jasno, odnosno nejasno u ovom predlogu budžeta, a na Odboru je bilo, to je i ministar potvrdio, da ne zna kako su se sredstva trošila u određenim ministarstvima, a na Odboru je raspravljan izveštaj Uprave za javne nabavke, pa mnoge javne nabavke koje iznose u Srbiji negde oko 1.400.000.000 evra, jedna od ostalih je bila i uređenje svečane sale za ceremoniju proglašenja, odnosno posle proglašenja ili polaganja zakletve predsednika Borisa Tadića. Nema podataka u izveštaju Uprave za javne nabavke koliko je tu sredstava utrošeno, a ni za šta su utrošena. To je realnost u kojoj se mi nalazimo kao država i kao narod.
Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić, a pre njega ministar finansija Mlađan Dinkić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u međuvremenu je stigla informacija od Uprave za zajedničke poslove republičkih organa u vezi sa pitanjima narodnih poslanika, a u vezi sa tenderom za nabavku automobila za potrebe republičkih organa i organizacija. Želeo bih da taj odgovor u najvećem delu pročitam. Dakle, Uprava za zajedničke poslove republičkih organa je 18. oktobra ove godine raspisala tender za nabavku 218 putničkih vozila za potrebe republičkih organa i organizacija. Međutim, ova javna nabavka automobila ne podrazumeva nabavku automobila za službene potrebe prevoza ministara, već je nabavka namenjena za potrebe inspekcijskih službi, koje operativno obavljaju poslove na terenu i to na teritoriji Republike Srbije. Dakle, to je i razlog, ne znam, mi imamo puno službi inspekcija koje jednostavno moraju da obavljaju svoje poslove na terenu. Inače, trenutni vozni park Uprave za zajedničke poslove republičkih organa je 181 vozilo, od čega je 160 tehnički ispravno. Od navedenog broja, 85 vozila je više klase, a od tog broja preko 80% vozila je nabavljeno 1994. i 1995. godine, sa pređenom kilometražom većom od 500.000 kilometara. Ova vozila su nerentabilna za dalje korišćenje i vrlo skupa za održavanje. Više od milion dinara na mesečnom nivou i nisu u dovoljnoj meri bezbedna za učešće u saobraćaju, tako da je u toku postupak za rashodovanje 40 vozila. Dakle, od 218 putničkih vozila, koja su predmet javne nabavke, 175 vozila ili više od 80% od ukupne nabavke pripada vozilima niže i srednje klase, koja su namenjena za potrebe inspekcijskih službi, ministarstava, pravosudnih organa i organa za izvršenje zavodskih sankcija. Dakle, tu ima i onih marica, policijskih kola za prevoz zatvorenika, uhapšenih itd. Od navedenog broja vozila, ja ću vam dati strukturu po određenim organima. Dakle, od navedenog broja vozila za potrebe Ministarstva pravde nabavlja se za pravosudne organe 35 vozila, to je za potrebe Veća za prekršaje, okružne i opštinske sudove, okružna i opštinska tužilaštva, koja se nalaze na teritoriji cele Republike. Zatim, za zavode za izvršenje zavodskih sankcija 15 vozila, za potrebe Ministarstva pravde jedno vozilo. Što se tiče sredstava za nabavku navedenih vozila, sva sredstva u ovom razdelu su obezbeđena isključivo od sudskih taksi. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede i šumarstva, nabavlja se 40 vozila za inspekcijske službe. To su vozila niže i srednje kategorije za poljoprivrednu, veterinarsku, šumarsku inspekciju, za zaštitu bilja i vodoprivredu. Ove inspekcijske službe imaju ukupno 847 inspektora, koji obavljaju poslove na celoj teritoriji Republike Srbije. Dodatno za potrebe Ministarstva nauke i životne sredine 15 putničkih vozila, za potrebe inspekcijskih organa zaštite životne sredine koja obavljaju poslove na celoj teritoriji Republike Srbije. Za potrebe Ministarstva za kapitalne investicije 31 vozilo za inspekcijske službe, saobraćajnih inspekcija, inspekcija za telekomunikacije i građevinskih inspekcija, koje takođe obavljaju poslove na celoj teritoriji Republike Srbije. Takođe, želim da ovde pročitam informaciju koja mi je dostavljena. Sredstva za nabavku ovih vozila obezbeđena su iz sopstvenih prihoda, koji su ostvareni radom inspekcijskih službi, dakle, nisu to prihodi koji idu direktno iz budžeta, već su to sopstveni prihodi inspekcijskih službi. Zatim, za potrebe Ministarstva zdravlja jedno putničko vozilo za Odeljenje za lekove. Za potrebe Ministarstva privrede jedno putničko vozilo. Za potrebe Ministarstva rudarstva i energetike jedno vozilo za samo ministarstvo. Za potrebe Republičkog zavoda zastatistiku dva putnička automobila. Za potrebu Agencije za reciklažu jedno vozilo. Za potrebe Republičkog zavoda za internet jedno vozilo i za potrebe Uprave za zajedničke poslove republičkih organa 31 vozilo. Želimo na kraju da napomenemo, kaže se u ovoj informaciji, da je veliki broj inspekcijskih službi sa saveznog nivoa prešao na republički nivo i potrebna vozila se nabavljaju da bi navedene inspekcijske službe operativno obavljale poslove na terenu. Dakle, ponavljam ono što sam rekao već u prvom odgovoru na pitanje. Nije nikakvih dodatnih sredstava bilo u odnosu na rebalans budžeta, a ovo su namene tih vozila. Očito da se radi o vozilima za inspekcijske službe različitih organa u različitim gradovima Republike Srbije. Naravno, i naVladi ću pokušati i dodatne informacije da prikupim, ali ovo je nešto što sam dobio kao izveštaj u vezi tendera od Uprave za zajedničke poslove, na osnovu pitanja koje je narodni poslanik Meho Omerović postavio.
Zahvaljujem se ministru Dinkiću. Za repliku se javio narodni poslanik Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni sam poslanik, a vi što volite da menjate ambasadorska mesta, države, i to vam je jedini posao, a ne zato što nešto možete da uradite za naš narod i našu zemlju tamo, nego samo kako ćete i koliku platu da imate i koliko da uštedite, i sa koliko da se vratite, više o vama govori nego o meni. Nego da samo kažem, pošto sam jutros prvi pokrenuo ovu temu i postavio pitanje gospodinu Dinkiću. Upravo u predloženom budžetu za 2005. očigledno da takav slučaj postoji. To je problem tzv. sopstvenih prihoda, koji takođe spadaju u budžetska sredstva. Zato sam rekao da naš budžet nije 416,5 milijardi, već 473.419 milijardi dinara. O čemu je naime reč? Dakle, vi kažete – pa to nisu posebna finansijska sredstva iz budžeta, zaradile inspekcije, zaradila Vlada. Znači, naplaćeno je 20,40 ili bilo koliko dinara za participaciju u zdravstvu, pa uzeo doktor, potrošio, otišao na sok, svratio do kantine malo, svidelo mu se na takav način, nije ništa strašno, nije potrošio budžetska sredstva, nego ono što je sam dom zdravlja zaradio. To je vaša logika. To je ono što jeste neprihvatljiva logika. I da vidimo kako i na koji način će to samo da dobiju inspekcije, jer mi već znamo da to nije samo za inspekcije, već i za službenike Vlade, ali mislim da ovo pokazuje da nećemo imati ni štednju, ni racionalno trošenje budžetskih sredstava, da to posebno neće biti restriktivno. I u ovom trenutku u kojem ministar hoće da predstavi budžet kao restriktivan, kao razvojni pre svega, ako smo ga dobro razumeli, teško da ćete moći da naiđete na razumevanje kod bilo kojeg stručnjaka ili kod bilo kojeg običnog čoveka iz naroda kojem biste hteli ovakvu priču da ispričate. Odjednom su inspekcije zaradile za 218 vozila. Nisu to inspekcije zaradile zato što je to njihovo privatno preduzeće, pa inspektori mnogo pametni stekli novac, pa sada imaju pravo da ga troše, to je državni novac, država tim novcem raspolaže. Vlada Republike Srbije i ministar finansija određuju kako i na koji način i gde taj novac ide. Tačno je, on određuje pozicije, ne može da se meša svakome u poziciju. Ima računovodstvo koje na ovaj ili onaj način to pogleda.Ali on u svojim pozicijama mora da zna koliko će para uprava da potroši, zašta će to uprava da potroši novac. To nije privatna institucija, palo nekome napamet, mi smo zaradili, pa sada ćemo to da potrošimo ovako. Baš nas briga. Hajde onda da se tako ponašaju sva javna preduzeća, hajde da se svi državni organi na taj način ponašaju. To je ono što je potpuno neprihvatljivo i nisam izašao da vas napadam na demagoški način, jer neću da vam kažem ni jednog trenutka, gospodine Dinkiću, vozite se u audiju, u BMV-u ili ne znam čemu. Nije ni važno, ministar ste u ovoj zemlji i ne treba da se vozite ni u fići, ni u peglici, jer oni koji vam to kažu jesu demagozi. Ministar jedne ozbiljne zemlje treba da se vozi u pristojnom vozilu, ali kada narod gladuje i kada nam trebaju nova radna mesta i kada nam treba pokretanje proizvodnje i kada govorite o restriktivnoj i štedljivoj politici, onda nam ne trebaju nova vozila, jer neće vaš audi, to su dugotrajna vozila, to je ozbiljan Nemac napravio, neće da se pokvari tako lako i vi vrlo brzo i lako možete da ga servisirate. Ali, ovo je nešto što bode oči svim narodnim poslanicima, nama narodnim poslanicima opozicije iz SRS-a, ali sam siguran da to bode oči svim građanima. Nije objašnjenje to su inspekcije same zaradile, jer to znači onda i svaki doktor ima pravo da ode da potroši na šta god hoće i kako god mu padne napamet i ne treba da pita ni ministra zdravlja, niti direktora firme, doma zdravlja, bolnice ili bilo čega drugog. Molio bih vas da na takav način ne potcenjujete ni narodne poslanike ni građane Republike Srbije.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Ako ste pažljivo slušali šta sam rekao, mogli ste videti da ni jedno jedino vozilo se ne nabavlja za potrebe Ministarstva finansija, niti je jedno nabavljeno tokom mog mandata. Vozilo u kome se vozim je nabavljeno u prethodnom mandatu prethodne Vlade i nemam nameru nova vozila da kupujem, radi javnosti samo ovo govorim. Ponavljam još jednom, informacija koju smo dobili od Uprave za zajedničke poslove republičkih organa kaže da su 80% od ukupnog broja vozila niže i srednje kategorije. Tu ima i vozila marke "jugo" domaće proizvodnje za poljoprivredne inspektore. Ako hoćemo da ne budemo demagozi, onda moramo da kažemo da ne može inspekcija da ide na teren, da se zahteva da ide u neko seloda obiđe, da vidi da li se zakon sprovodi, ukoliko nema čime da se preveze. Zaista nijedno vozilo, ovde se tvrdi i imaćete priliku to da prekontrolišete kao narodni poslanici, neće biti korišćeno za prevoz ministara. Videli ste i sami da je 80% vozila nabavljeno 1994 - 1995. od sadašnjeg voznog parka, sa kilometražom većom od 500.000 kilometara. Samo iznosim prave podatke. Tridest pet vozila - "marice" za zatvore, za pravosudne organe. Dakle, ovo nisu vozila koja će Vlada koristiti. Ovo je za sve gradove, za okruge. Neko je malopre rekao zašto se ovom okrugu daje po političkoj liniji, ovome, onome, pa sad i okruzi traže neka vozila da bi mogli da obavljaju funkcije, da putuju. Jednostavno, radi se o tome da ništa iz budžeta nije traženo od Ministarstva finansija, zbog čega nismo ni mogli da znamo, niti se mešamo u korišćenje stavki, posebno imajući u vidu da je ova skupština potvrdila naš predlog rebalansa, kada smo smanjili za 30% deficit. Dakle, zaista mislim da nema razloga da se ide sa demagogijom. Naravno da kada bi bilo nekog luksuziranja, trošenja nekih koja su takva, ja bih vam se pridružio u tim napadima, međutim iz ovog izveštaja, ovo me uverava da se zaista radi o potrebama nužnog obavljanja delokruga inspekcije i službe pre svega. Mada, ovde, kao što vidim, predviđa se i nabavka službenih automobila za Narodnu skupštinu, za predsednika, potpredsednika i poslaničke grupe. Zaista, verovatno, služba, Uprava za zajedničke poslove republičkih organa, nije samovoljno donela taj tender nego na bazi potreba koje su sakupljane tokom godine od različitih državnih organa i mislim da treba da se pogleda kako će taj tender da se obavi. Da li će biti transparentan? Ko će tu da pobedi? I, tu treba javnost da se uključi, ali nemojmo da idemo na demagogiju. Ovde se radi o vozilima srednje i niže kategorije. A, niti sam tražio, niti je Ministarstvo finansija nijedno vozilo nabavilo, niti će nabaviti.
Zahvaljujem. Po kom osnovu? Ne, ne, vi ste... gospodine Vučiću, vi ste izašli i izazvali ste repliku (poslanik Vučić daje usmeno objašnjenje). Dobro, ali molim vas da poštujete Poslovnik. Malopre ste govorili pet minuta, a ne tri, koliko ste imali pravo.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što ministar napušta salu, nisam hteo ništa strašno da mu kažem, sem da ga obavestim... [[Komentari iz sale se ne čuju.]] Da li to nešto menja?
Znači, sa ministrom smo malopre dogovorili kao Skupština...
Gospodine Anđelkoviću, samo nemojte da me prekidate, molim vas....
Ne, ne, to je obaveštenje, izvolite.
Obaveštavam javnost da je meni žao što je gospodin Dinkić napustio i ne želim da ulazim u razloge zbog kojih to radi, mora ili verovatno ima neke obaveze. Ali, demagogijom se nikada nisam služio. Nisam lično ni zavidan ni pakostan i neću da zameram bilo kome ko ima više, ko ima bolje, ko je zaradio i zaslužio. Neću da zameram nijednom ministru na tome čime se vozi i da ga pitam koliko je goriva potrošio. Jer, to rade demagozi i to su neki od vas radili u prethodnom mandatu. To su neki od vas na najgori način ovde radili, ulazeći u spavaću sobu pojedinih ljudi, koji su im bili politički protivnici, što su svi časni ljudi ne samo u Narodnoj skupštini, već u celoj zemlji osudili. E, mi se time nikada nismo bavili. Ali, ono čime se bavimo - kako to gospodin Dinkić iznenada dobi papir, a jutros ga nije imao i ništa o tome nije znao. Ako je dobio papir, u redu je. Kako onda zna da je sve ispravno u roku od 15 minuta. Koja su to vozila srednje klase? Da vidimo koja su to vozila srednje klase? Da li je to vozilo srednje klase.... [[Komentari iz sale se ne čuju.]] Nemojte da vičete i nemojte da kukate. Ako imate, ako ste nervozni i ako ste nepristojni, izađite za govornicu pa to kažite. Mene nečim da uplašite ili da mi dobacivanjem naškodite nećete.
Molim vas da saslušamo gospodina Vučića, bez dobacivanja, izvolite gospodine Vučiću.
Kažite nam koja su to vozila srednje klase? Koliko kubika? Kom je to inspektoru potreban "pežo 307" ili ne znam koji automobil, i ko je doneo odluku o tome? Sa kim se to neko konsultovao, da se vidi da je toliki broj vozila potreban. I, nije bila u pitanju lična stvar, sretnem gospodina ministra često u Beogradu, u njegovom vozilu, pozdravimo se kroz prozor, ne zameram mu nikada što je u "audiju", nikakvu vrstu problema sa tim nemam. Ali, građani Srbije imaju tu vrstu problema, što to nije restriktivno, što to nije štedljivo i racionalno ponašanje. Zato što sam siguran da je taj novac mogao da bude mnogo bolje raspoređen, kao što sam siguran da je diplomatska aktivnost predsednika Republike mogla bolje da krene od posete jednoj košarkaškoj utakmici. A, najavio je sinoć da će odmah posle TV emisije da krene u žestoku diplomatsku aktivnost. I, osim što tamo, gde god se pojavi, maleriše našima, pa odmah moraju da izgube utakmicu, dobro bi bilo da nešto ozbiljno po tom pitanju i uradi. Ali, pozivam Vladu Republike Srbije da nam kaže koja su to vozila i koliko je od 218 vozila marke "jugo", i koliko od njih se proizvodi u Kragujevcu. Da li deset? Ili stotinu? Ako je stotinu, onda je to druga stvar. Meni liči da je to ....
Gospodine Vučiću, ...
Molim, gospodine Anđelkoviću.
Moj zadatak je da vas upozorim da ste prekoračili pola minuta.
Dobro, gospodine Anđelkoviću. Dakle, mislim da je to stvar koja interesuje sve građane Srbije i ne radimo to zato što želimo da a priori napadamo Vladu ili bilo koji deo izvršne vlasti ili neko pojedino ministarstvo. To radimo zato što je to tema koja interesuje ne samo narodne poslanike, već sve građane Srbije. Zato to uradite, i kažite - biće toliko automobila marke "jugo", toliko automobila marke "pežo", toliko automobila ove ili one marke, pa će nam onda biti jasnije i ko je plaćao one reklame protiv naših vozila u pojedinim novinama koje su vođene. Da li da bi neko drugi dobio na tenderu. A ono što jeste ključno pitanje, o čemu je govorio i gospodin Dinkić, u svakom slučaju nemojte da smetnete sa uma da smo mi samo ovde neko ko prenosi interesovanja...
Gospodine Vučiću, minut i po ste prekoračili.
Hvala, gospodine Anđelkoviću, kao predmet interesovanja i volju građana Srbije, a nadam se i siguran sam da od građana Srbije ne želite da pobegnete. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Vučiću, samo da podsetim sve poslanike da nas je u prethodnoj raspravi Mlađan Dinkić, ministar finansija, obavestio da će u 13,00 sati biti na Vladi Srbije, gde će tražiti i dodatne informacije oko ovog tendera i prema tome se nadam da će i javnost i Skupština biti obaveštena i treba da bude obaveštena o tome koja su vozila. Ali isto tako, naravno, mislim da i Skupština smatra da državni organi moraju da sprovode zakon, a to znači i da moraju biti i tehnički osposobljeni, pre svega kada je reč o inspekciji, koja treba i ima obavezu da zakonska rešenja sprovodi. (Aleksandar Vučić, sa mesta - u čije ime ti to govoriš?) Po Poslovniku, Meho Omerović, pa onda za repliku Miloljub Albijanić. (Aleksandar Vučić, sa mesta - u čije ime ti to govoriš?) Videćemo, kad se javi, gospodine Vučiću, nemojte da dobacujete sa mesta. Gospodine Vučiću, nemojte sa mesta da dobacujete, molim vas, nastavite dalje, izvolite gospodine Omeroviću. Svako ima pravo da se ponaša u sali kako misli da treba.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Pošto sam tražio odgovor od ministra u skladu sa članom 196. Poslovnika imam pravo da se izjasnim o odgovoru gospodina ministra. Žao mi je što je gospodin ministar izašao, a prethodno nam je rekao da u 13,00 sati ide na Vladu, pa će posle sednice Vlade doći sa kompletnim izveštajem i kompletnom informacijom. Očekujem, pošto je tu i koleginica iz Ministarstva finansija, da ćemo zaista u ovoj pauzi koja će uslediti za ručak, i dobiti kompletnu informaciju o tome odakle su sve sredstva namenjena za ovih 218 automobila, odnosno o kojih 218 automobila je reč. Moram da vam priznam da posle onoga što sam čuo maločas, a što je izgovorio gospodin ministar, Mlađan Dinkić, vidim da je zavladao ogroman strah među kriminalcima. Naime, kupljeno je pet ili šest "marica", tako da je opasan strah među njima, ko će sve od njih biti uhapšen i smešten u te "marice". Upravo zbog toga voleo bih da do kraja današnjeg dana, a svakako pre prelaska na raspravu o amandmanima na Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu, od Ministarstva finansija dobijemo jasne i precizne podatke o vrsti automobila i o tome koliko košta taj pojedini automobil u slučaju svih 218. Mislim da to nije nikakav problem i da osim usmenog odgovora koji smo dobili, nešto pre nego što je ministar obećao, u svakom slučaju to je za pohvalu, dakle on je imao te informacije, samo mi je žao što ih nije saopštio u istom trenutku kada sam mu postavio pitanje. Ali, očekujem da ćemo do kraja rasprave u načelu dobiti precizne i jasne podatke o svih 218 automobila - da li se radi o automobilima domaće proizvodnje, da li se radi o automobila visokih kubikaža ili ne, i da vidimo jasno i precizno zašto Ministarstvo zdravlja ima jedan automobil, zašto Ministarstvo privrede, koje radi kako radi, takođe ima samo jedan automobila, a neka druga ministarstva više desetina. Naprosto da jasno i precizno znamo kojim se aršinima Vlada Republike Srbijerukovodila i ljudi u resornoj upravi prilikom raspodele sredstava za ova vozila, da bismo stekli uvid da li su i ta sredstva, a posebno ti automobili, raspoređeni tamo gde i treba da budu, kako bi se unapredio proces rada, kako u tim ministarstvima, tako i privrede. Nadam se da ćemo dobiti pisani odgovor.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Mehu Omeroviću. Reč ima šef poslaničkog kluba G17 plus, Miloljub Albijanić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, moramo poštovati Poslovnik kada govorimo o temama koje su na dnevnom redu, a i dostojanstvo Narodne skupštine. Dakle, i ja sam pitao ministra za navedene automobile. Inače, i ja sam dao izjavu da Vlada Republike Srbijetreba da štedi i pre svega da krene od državne uprave i administracije i da se ta stvar ispita, ali nije korektno dovoditi ministra finansija u vezi sa tim slučajem. Dakle, i kada sam ga pitao, rekao je da nema informaciju o tome, da će pribaviti informaciju, a u međuvremenu su verovatno informaciju poslali faksom i ne vidim u čemu je tu naročiti problem. Druga je stvar ako neko nije zadovoljan tom pisanom informacijom i to je pravo svakoga. Znači, treba da se ponašamo normalno, civilizovano i da nastavimo u skladu sa dnevnim redom ovu sednicu i nije potrebno neko naročito izjašnjavanje.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Miloljubu Albijaniću. Replika, gospodin Vučić, mada vas poslanik nije spomenuo ni u kakvom kontekstu.
Vi ste poznati po toleranciji, gospodine Anđelkoviću, a biću vrlo kratak. Najpre vama da kažem, kada siđem sa govornice, ako imate nešto da kažete, izađite za govornicu, nemojte da koristite mesto predsedavajućeg da biste objašnjavali šta se u sali događa. (Predsedavajući: Zahvaljujem se.) Gospodine Albijaniću, slažem se sa vama, ali nije to lična stvar. Mi imamo danas Predlog zakona o budžetu. Čuju se najave da ćemo možda da radimo i posle radnog vremena i do kasno u noć. Da vas pitam, gde su ministri iz Vlade Srbije? To je ključno pitanje. Ne pitam samo za jednog ministra. Ministar finansija jeste ovlašćeni predstavnik Vlade. Gde su ostali ministri kada se raspravlja o budžetu? Gde su predstavnici Vlade? Kome drugom da uputimo pitanje nego ministru koji predstavlja Vladu u tom trenutku? Da li hoćete da nam kažete da je to neka naša lična mržnja ili lični hir prema nekome? Nije uopšte, čak uopšte nije bilo upereno ad personam. Nismo nikoga optužili pojedinačno, nismo ni pitali, samo smo tražili informaciju. Nije stvar prebacivanja gospodinu Dinkiću, gospodinu Koštunici ili nekom drugom, stvar je pitanja za celu Vladu da nam to kaže. To je nelogično isto onoliko koliko je nelogično da za 600% se poveća budžet predsednika Republike, a za 50% padne budžet Narodne skupštine. Da li možete to da mi objasnite? Da li ima tog genija koji može to da mi objasni? Nema. Mi smo štedljivi i dobro je što smo pare uštedeli, 50% manje para. Po budžetu za 2004. godinu bilo je predviđeno milijardu i 500 miliona, a sada je 750 miliona. U redu, uštedeli smo, biće više para za narod, nešto novca za poljoprivredu, nešto novca za mala i srednja preduzeća, odlično. Izgleda da te pare odoše na predsednika Republike i na njegove protivustavne i protivzakonite kancelarije, sa 33 miliona ode na 184 miliona, gospodo poslanici skupštinske većine. To je skoro 600% uvećanje. To je pitanje koje postavljamo Vladi, ministru finansija, kao i pitanje za ova vozila. Zašto se troše te pare? Za dresove? Za diplomatsku aktivnost koja znači - dajte mi dres "Reala". Ali, o tome odlučuje ova vlast, ova skupštinska većina, a mi smo protiv toga. Kao što smo protiv trošenja narodnih para i pravljenja paralelne vlade u Kabinetu predsednika Republike, tako smo i protiv rasipanja para od strane Vlade Republike Srbije, i tu se naš stav nije menjao i neće se menjati. Mi samo hoćemo da građani znaju gde je taj novac, čiji je taj novac i na šta će biti potrošen, i ništa više. Što se nas tiče, možete da nastavite i da razgovaramo o budžetu, ali mi još niste objasnili Komisiju za lustraciju i gde ide 200.000 troškova za putovanja. Sem Komisije za lustraciju, na šta će tih 24 miliona da potroši Boris Tadić na usluge po ugovoru? Vuk Drašković ima 56 miliona usluge po ugovoru. Na šta to ide. (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, zloupotrebili ste repliku. To što vi govorite nema veze sa prethodnom diskusijom i to nije replika, a upozoravam vas da je tri minuta i 47 sekundi.) Dobro, gospodine Anđelkoviću, žao mi je što sam u vašem prisustvu iskoristio priliku da kažem još nešto o budžetu i stavkama i narodnim parama koje zloupotrebljavaju gospodin Tadić i gospodin Drašković. Izvinite još jednom, trudiću se da drugi put ne učinim nešto što bi moglo da vas povredi.
Gospodine Vučiću, ako tražite moje mišljenje, zadovoljan sam onim što ste rekli povodom Tadića, samo sam vas upozorio povodom Poslovnika da ga ne kršite, da ne bi bili u istom košu sa gospodinom Tadićem. Za repliku se javio narodni poslanik Meho Omerović.
Drago mi je što ovde predsedavajući i neki govornici izražavaju svoja zadovoljstva, biće nešto od nas jednog lepog dana. Kolega Albijaniću, reklamiram povredu Poslovnika, očigledno da sam pogrešno protumačen. Nisam govorio o tome da li vi imate dobru komunikaciju sa gospodinom Dinkićem ili ne. Dobro je što vi komunicirate sa gospodinom Dinkićem i dobro je što mu u okviru vašeg poslaničkog kluba kažete i nešto što ja javno govorim sa ove govornice. Međutim, to nije bila tema. To su vaše privatne stvari i to vi radite kad god hoćete i gde god hoćete. Postavio sam pitanje, a odgovor sa jasnim i preciznim podacima trebalo bi mi ovde da dobijemo. To što je neki papir stigao faksom, pa ga je gospodin Dinkić video, to mene ne interesuje. Građane Srbije, poslanike Skupštine Srbije interesuje taksativno, pojedinačno za svako ministarstvo, za svaku upravu gde je otišlo ovih 218 automobila i koliko oni koštaju. Ja sam to tražio, pre svega zbog ugleda ovog visokog doma, zbog građana koje to i te kako interesuje. Podsetiću vas, raspravljamo o budžetu, raspravljamo i o parama tih istih građana. Još nešto, ne dobih odgovor ni ja, niti bilo ko ovde, ni usmeni, a nadam se da ćemo u pismenoj formi to dobiti od ministra finansija ili od nekoga iz Vlade - zašto ovaj visoki dom, zašto Skupština Republike Srbije, koja je birala tu Vladu Republike Srbije, čije su poslanike u prethodnih desetak dana raznorazni mediji nazivali svakakvim pogrdnim imenima, nema nove automobile? Zašto Skupština Srbije ima najmlađi automobil koji bi skoro mogao da krene i u školu, sedam, osam ili devet godina? Zašto resorna ministarstva, zašto Vlada Srbije ne povede računa i o automobilima za poslanike, za parlament Srbije, dakle za ovaj dom koji ju je i izabrao? Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Mehu Omeroviću. Nadam se da smo se svi poslanici, i pozicije i opozicije, složili sa činjenicom da popodne dobijemo kompletnu informaciju oko ovog pitanja od ministra Dinkića sa Vlade Republike Srbije i da ovu temu tako privedemo kraju, a da nastavimo dalje po redosledu. Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu i želim da naglasim da će DSS podržati ovaj predlog zakona. Vlada Republike Srbije je usvojila Memorandum o budžetu i ekonomskoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu. Osnovni ciljevi ekonomske politike, na kojima je zasnovan budžet za 2005. godinu, jesu očuvanje makroekonomske stabilnosti, uz zadržavanje visoke stope privrednog rasta i planiran je rast bruto društvenog proizvoda od 4, 5%. U 2004. godini rast društvenog bruto proizvoda je 8%, što je duplo više nego planirana stopa rasta, a ujedno to je i najveća stopa privrednog rasta u Srbiji u poslednjih 25 godina. Nastaviće se restriktivna monetarna politika, koja će dovesti do daljeg povećanja deviznih rezervi i do očuvanja stabilnosti dinara, uz nastavak reformi sistema javnih finansija poreskim rasterećenjem privrede i povećanjem njene konkurentnosti. Takođe se planira ozbiljno restrukturiranje javnih preduzeća kako bi se povećala njihova profitabilnost, ali na bazi smanjenja troškova, a ne na osnovu povećanja cena, tako da će doći do njihovog efikasnijeg rada i do pružanja kvalitetnijih usluga. U 2005. godini planira se ubrzana privatizacija preduzeća u društvenoj svojini i privatizacija banaka sa većinskim državnim vlasništvom. Restrukturiranje i privatizacija će dovesti do povećanja stranih investicija i do povećanja konkurentnosti domaće privrede, što je bitan uslov za povećanje izvoza i smanjenje spoljnotrgovinskog deficita na jednu realnu i održivu meru. Fiskalna politika u 2005. godini će biti usmerena na obezbeđivanje stabilnih prihoda, na smanjenje javne potrošnje i smanjenje ukupnog javnog duga.
Izvinite, gospodine Đuriću, zamolio bih neke poslanike da muzičke želje sa mobilnih telefona koriste van sale Skupštine Srbije.
Znači, fiskalna politika u 2005. godini biće usmerena na uspostavljanje stabilnih prihoda, na smanjenje javne potrošnje i smanjenje ukupnog javnog duga na ispod 50% bruto društvenog proizvoda. Prihodi budžeta za 2005. godinu planirani su za 20% više nego u 2004. godini i planirani su u iznosu od oko 396 milijardi. Rashodi su povećani za 15% i planirani su u iznosu od oko 416 milijardi i jasno se vidi da je deficit budžeta znatno manji, odnosno za više od 37% manji nego u 2004. godini i planiran je u iznosu od oko 20 milijardi dinara. Sredstva za pokrivanje budžetskog deficita biće obezbeđena od prihoda od privatizacije, od donacija i kredita međunarodnih finansijskih institucija. Kao što se vidi u budžetu, u četvrtom kvartalu 2005. godine planirano je da deo sredstava od privatizacije bude u iznosu od sedam milijardi dinara i da bude opredeljen za isplatu jedne polovine penzije, tako da se u 2005. godini planira isplata 12,5 penzija. Očekuje se da će prihodi od poreza na dodatu vrednost biti veći za 14% od prihoda od poreza na promet, koji se ukida od 1. januara, a s obzirom da je učešće u porezu na promet predstavljalo značajan izvor finansiranja jedinica lokalne samouprave, a da se ukida od 1. januara i da se uvodi porez na dodatu vrednost, u budžetu su planirana transferna sredstva u iznosu od 13 milijardi i 800 miliona, koja će se po posebnom zakonu transferisati ka jedinicama lokalne samouprave. Osim toga, planirano je povećanje učešća u porezu na plate sa dosadašnjih 30% na 40% u korist jedinica lokalne samouprave, tako da će to sa transfernim sredstvima predstavljati veće prihode opština iz Republičkog budžeta nego do sada. Iako je ovo jedan restriktivan antiinflatorni budžet, treba naglasiti njegovu investicionu i razvojnu komponentu. Najveće povećanje svakako je u Republičkoj direkciji za puteve i iznosi preko 50%. Budžet Republičke direkcije za puteve planiran je u iznosu od oko 27 milijardi dinara. Ukupan Agrarni budžet je planiran na oko 20 milijardi i on je otprilike na nivou budžeta za 2004. godinu. Takođe, planirano je pet milijardi za subvencije u privredi u okviru Ministarstva privrede, milijardu dinara za podsticaj izvoza u okviru Ministarstva za ekonomske odnose sa inostranstvom, milijardu dinara za Garancijski fond, a za Fond za razvoj planirano je 800 miliona, i za mikro kredite 600 miliona sa otplatom od tri godine i grejs periodom od godinu dana, uz godišnju kamatnu stopu od samo 1%. Treba istaći da su sredstva za Tranzicioni fond dva i po puta veća nego u 2004. godini. Planirana su u iznosu od pet milijardi dinara. Ono zbog čega želim da izrazim posebno zadovoljstvo, s obzirom da dolazim iz turističke privrede, jeste da su sredstva za podsticaj razvoja turizma četiri puta veća nego u 2004. godini i planirana su u iznosu od 280 miliona dinara. Zbog svega ovoga ponavljam da će DSS podržati ovaj predlog zakona i pozivam sve poslanike da glasaju za ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Milan Nikolić, a za reč da se pripremi narodni poslanik Vjerica Radeta.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas raspravljamo o budžetu za 2005. godinu i mislim da je to jedan od najvažnijih dokumenata koje ova skupština treba da usvoji. Makroekonomska politika koja se odredi ovim budžetom opredeljuje sve aktivnosti tokom 2005. godine, odnosno život ove zemlje. Mislim da je dobro da dubinski o svemu porazgovaramo pre nego što se opredelimo za usvajanje ovakvog budžeta. Mislim da su ciljevi makroekonomske politike, koji su postavljeni, a to je povećanje privrednog rasta i makroekonomska stabilnost, dva osnovna cilja veoma važna, koja ne treba da budu realizovana samo u narednoj nego i u mnogo sledećih godina. Takođe, pet mera, a to je restriktivna monetarna politika, čvrsta budžetska ograničenja, kontrolisana politika plata u javnom sektoru, restrukturiranje privrede i stvaranje ambijenta za povećanje izvoza, kao i reorganizacija javnih preduzeća, dobra su osnova za stvaranje stabilnije klime, koja može privredu da napravi atraktivnom, da bi mogli da budemo i strateški partneri novim potencijalnim investitorima ili onima koji žele da u ovu zemlju ulažu. Mislim, takođe, da je realno planiran rast društvenog bruto proizvoda od 4, 5% i da inflacija od 9% može biti dobar parametar za dobru ekonomsku poziciju i realizaciju ovakvog jednog budžeta. Međutim, iako se naglašava komponenta restriktivnosti u mnogim pozicijama budžeta, bez namere da se ulazi u detalje, pa da se cifre kritikuju ovako ili onako, imamo elemente da kažemo da nije baš tako. Više puta je ovde pomenuta priča da je izdvajanje za plate u državnom sektoru, zapravo na svim nivoima, od opštine preko svih nivoa vlasti i u mnogim javnim funkcijama, preveliko i da su podaci neumitni, koji pokazuju da se u zadnjih nekoliko godina rapidno povećava birokratija, koja preti da jedan ogroman deo budžeta zahvati. Pri tom ne mislim da su to visoke plate, ali mislim da je broj učesnika u raspodeli takvih sredstava veliki i, ako je budžet restriktivan, ako želimo da budemo efikasni, onda je vrlo važno da se mere u pogledu smanjenja broja zaposlenih u javnim funkcijama striktno sprovode i da dele sudbinu onih koji su u privredi, jer sada imamo jednu kontradiktornu situaciju, da nam je veliki broj radnika iz proizvodnih firmi kao tehnološki višak na ulici, a zapošljavamo ljude u neproizvodnim delatnostima. Takođe, mislim da merama ekonomske politike moramo da zaštitimo domaćeg proizvođača na i ovako malom privrednom prostoru, tržišnom prostoru. I u ovom trenutku se u ovoj zemlji Srbiji uvozi sve i svašta, a pri tom mere koje su preduzete da se bar delimično zaustavi takav jedan izvoz ne daju rezultate. Mislim da su ozbiljno bili na udaru proizvođači obuće, iza toga proizvođači tekstila. Mi sada imamo situaciju da su veoma ugledne firme propale upravo zbog nevođenja pravilne politike zaštite domaće proizvodnje. Sada su na udaru sve proizvodnje robe široke potrošnje. Razumem da, ako želimo u Evropu, ako želimo da imamo uslove i ambijent kakav evropske zemlje imaju, ne možemo da računamo na zaštitnu politiku putem visokih carina, ali mere vancarinske zaštite, svedene samo na inspekcijsku kontrolu i kontrolu kvaliteta, nisu dovoljne. Neophodno je da se pogledaju iskustva zemalja u okruženju, da se pogleda sirovinski sastav proizvoda koji uvozimo, da se detaljnije vrši atestiranje tih proizvoda. Zašto da, poučeni iskustvima koja smo imali od ranije, ta negativna iskustva ne izbegnemo i ne uvedemo zaštitne mere putem kvota, posebnih dozvola za uvoz određenih proizvoda, pre svega mislim na proizvode robe široke potrošnje i da ideju koju je Ministarstvo trgovine, odnosno ministar trgovine pokrenuo – "kupujmo domaće" – afirmišemo pravilno i svuda. Mislim da bi na taj način mogli da zaposlimo veći broj radnika, više zaposlimo kapacitete koje imamo, koji sede bez posla i da na taj način damo veći doprinos punjenju budžeta, nego što je situacija sada. Veoma često se kaže da mi nemamo kvalitet za izvoz. Mislim da ta tvrdnja nije tačna. Mislim da i ovoga puta nedostaje jedna sinhronizovana strategija i politika da se veći izvoz ostvari. Skoro da se ne primećuje aktivnost komora na tom planu. Skoro da ne vidimo da nam pri ambasadama postoje privredna predstavništva koja mogu da daju doprinos raznoraznim poznatim aktivnostima, da se naši proizvodi, posle embarga, nađu tamo gde su nekada bili i tamo gde im je mesto. Takođe, mislim da je simbolično ovo stimulisanje izvoza, kako je nazvano u bilansu. Mogućnosti su takve, ali u uslovima kada naš proizvođač ima situaciju da se sretne sa konkurencijom u svetu, koji radi finansiranja proizvodnje ima 4% kamate, a mi znamo da nam je ovde iznad 1,5% na mesečnom nivou kamata, onda bi bilo neophodno da se u tom pravcu preduzimaju mere povoljnijeg kreditiranja proizvodnje za izvoz, kako bismo mogli da budemo konkurentniji na tim tržištima, jer nam ove kamate našu prednost u jeftinoj radnoj snazi pojedu i onda postajemo nekonkurentni na tim tržištima i sa kvalitetnijim robama. Na kraju, mi ćemo, kao SPS, budžet prihvatiti, jer u principu, u globalnoj politici je dobar. Malo imam primedbu na ovaj transfer sredstava iz budžeta u različite oblike za podsticaj razvoja, a pre svega, mislim da i politički nije mudro da se povežu izdvajanja za jug Srbije i Kosovo i Metohiju. Mislim da bi trebalo te dve stvari odvojiti. Na taj način će verovatno moći i bolje da se prati šta se radi u jednom, šta u drugom regionu. Te dve regije imaju iste probleme, ali nisu baš isti. Mislim da na tom planu treba da se razmisli pre nego što se konačno donese odluka. Videćemo sprovođenje budžeta. Dobro je da je on realan. U datim ekonomskim uslovima mislim da drugačije i ne može biti. Nadam se da ćemo u narednoj godini biti u prilici da razgovaramo o takvom budžetu koji će imati elemente za razvoj veće nego što ih sada ima, koji će imati investicionu politiku jaču nego što je sada, ako realizujemo ovo što sada ovim budžetom dogovaramo.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Milajić, a neka se pripremi narodni poslanik Išpanović Ištvan.
Dame i gospodo, ovim predlogom zakona o budžetu predviđene su i određene vrste prihoda koji treba da obezbede normalno funkcionisanje javne potrošnje. Postoje tri vrste izvora prihoda koji ukupno predstavljaju budžet. Po ovom zakonu su predviđeni poreski i neporeski prihodi u ukupnom iznosu od 396 milijardi dinara, deficit od 20,5 milijardi dinara i dodatni prihodi organa od 56,8 milijardi dinara. Preračunato u dolare, to je negde oko 7,9 milijardi dolara. U obrazloženju ovog zakona je rečeno da ova visina budžeta predstavlja 45,5% bruto nacionalnog dohotka. Po tome bi ispalo da je bruto društveni proizvod 17,5 milijardi dolara. Malo je čudan taj iznos i način obračuna bruto društvenog proizvoda, jer znamo da je do pre četiri godina bruto društveni proizvod bio svega 11 milijardi dolara. Prosto je nemoguće da je za četiri godine uvećan za 6,5 milijardi dolara. Osvrnuo bih se na način pokrivanja budžetskog deficita, koji iznosi 20,5 milijardi dinara ili 341 milion dolara. Zakonom je predviđeno da će se budžetski deficit pokrivati na tri načina, i to od privatizacije u iznosu od 8 milijardi dinara, od donacija i kredita međunarodnih i finansijskih institucija 5.700.000.000 i neto domaćeg finansiranja. Neto domaće finansiranje obuhvata primanja od privatizacije ostvarenih u 2004. godini, izdavanje hartije od vrednosti i kredite od poslovnih banaka. Ovde je malo sumnjivo kako će se pokriti ovaj deficit. Najverovatnije će se pokriti zaduživanjem kod poslovnih banaka i uopšte uvećanjem javnog duga Republike Srbije. Što se tiče pokrivanja deficita od već ostvarenih privatizacija, neko od mojih prethodnika je pomenuo način privatizacije "Sartida". Tu je napravljena jedna velika šteta prema poveriocima "Sartida". Protiv "Sartida" AD je pokrenut stečajni postupak 2003. godine. Imovina koja je procenjena od strane matičnog i 5 zavisnih preduzeća procenjena je na preko 450 miliona dolara, a u stečajnom postupku, umesto javnog nadmetanja, "Sartid" je prodat slobodnom pogodbom, slobodnim ugovaranjem između stečajnog upravnika i kupca "Sartida" AD i 5 zavisnih preduzeća. Stečajni upravnik je bio Branislav Ignjatović, inače, kum Nemanje Kolesara, a ceo postupak je sprovodio Trgovinski sud u Beogradu. Interesantno je da je mesno nadležan sud za sprovođenje stečajnog postupka trebalo da bude Trgovinski sud u Požarevcu. Međutim, izuzet je Trgovinski sud u Požarevcu i iz nekih nepoznatih razloga je određen Trgovinski sud u Beogradu. Tu su oštećeni država Srbija, poverioci i radnici i "Sartida", i ovih 5 zavisnih preduzeća. Država Srbija zato što je bila većinski vlasnik i akcionar. Društvena svojina je bila 52%, a oko 48% su bili akcionari, s tim što je većinski akcionar bila država Srbija. Procenu vrednosti kapitala i Sartida AD i pet zavisnih preduzeća vršila je revizorska kuća "Deloitte and Touche", čiji je izvršni direktor bio bivši ministar za privredu i privatizaciju Aleksandar Vlahović do kraja 2000. godine i on je jednu procenu kapitala izvršio dok je bio izvršni direktor "Deloitte and Touche", a sasvim po drugoj ceni je prodato dok je bio ministar za privredu i privatizaciju. Procena je Sartida AD i pet nezavisnih preduzeća preko 450 miliona, a Vlada Srbije i Ministarstvo za privredu i privatizaciju su dozvolili da se Sartid i svih pet zavisnih preduzeća proda za 23,6 miliona dolara. Time je US Steel iz Pitsburga ostvario dobit od preko 430 miliona dolara, što je objavljeno u listu "Waal Street", izdanje iz januara 2004. godine, a i naša domaća štampa je to prenela. Međutim, niko ništa nije preduzeo po tom pitanju. Poverioci su oštećeni, radnicima nisu plaćeni doprinosi ni za 2001, 2002. i 2003. godinu, i načinjena je velika šteta, tako da treba biti oprezan prilikom ocena toga da li može putem privatizacije da se namakne budžetski deficit. Ako se bude vršila privatizacija kao kod Sartida, teško će se to izvršiti.
Reč ima narodni poslanik Išpanović Ištvan, a za reč neka se pripremi narodni poslanik Mika Vlaović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da kažem nekoliko rečenica o jednom delu budžeta, a radi se o sredstvima za rad saveta nacionalnih manjina Gospodin ministar je to jednom rečenicom spomenuo, a želeo bih da vas podsetim na neke činjenice. Naime, kada je usvajan budžet za ovu godinu, podneo sam amandman da se obezbede sredstva za rad saveta nacionalnih manjina. Međutim, tada nije bilo to moguće, pa su kasnije tokom godine ipak, zahvaljujući ministru za finansije, obezbeđena sredstva za rad nacionalnih saveta, tako da su u ovoj godini predviđena kao posebna stavka, i to 45 miliona za rad saveta nacionalnih manjina. Da vas podsetim, taj organ je uveden prilikom donošenja zakona o zaštiti prava nacionalnih manjina i to je još donela Savezna skupština, a kasnije je ovaj organ utvrđen Poveljom o ljudskim i manjinskim pravima, koja je praktično sastavni deo Ustavne povelje državne zajednice. Zahvaljujući tim aktima funkcionišu saveti manjinskih zajednica, i to obezbeđenjem sredstava u budžetu. Naime, postoji od 11 nacionalnih saveta, koliko je do danas osnovano, neki saveti manjinskih zajednica uopšte ne bi mogli raditi, ukoliko ne bi bila bar obezbeđena ova minimalna sredstva u budžetu i to je veoma važno za rad ovih saveta. Koliko sam upoznat, pored ovih saveta koji su do sada osnovani, a to je 11 saveta, ovih dana je, ili je već, osnovan i 12. savet nacionalnih manjina. Želeo bih ovom prilikom da se zahvalim što je ova stavka konačno ušla u budžet. Predlažem da glasate svi za budžet za sledeću godinu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Mika Vlaović, a za reč neka se pripremi narodni poslanik Bojan Kekić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pošto je sa ove govornice govoreno o mnogim stavkama u budžetu, malo je spominjana poljoprivreda. Pošto sam jedan od retkih zemljoradnika u Skupštini Srbije ispred DSS-a - Vojislav Koštunica, zadržaću se na delu budžeta koji se odnosi na poljoprivredu. Znam da nije dovoljno ono što je potreba poljoprivrede. Dugogodišnje nasleđe, ne bih sada o tome, dovelo je do velikog haosa u poljoprivredi. U kampanji 2003. godine mi smo imali slogan - Reč je reč, nismo dali slatkorečiva obećanja, ali obećanja ispunjavamo. Poljoprivredni budžet je povećan tri puta u odnosu na 2003. godinu. Pošto se radi o stavkama, nešto ću i pročitati. Ukupan iznos je 20 milijardi, od toga subvencije 10 milijardi i 982 miliona, i koristiće se za sledeće namene: premije za mleko, koje su najmanje 3,2% mlečne masti, premije za industrijsko bilje, za proizvodnju suncokreta, soju, uljane tikve i duvan. Za suncokret, jedan kilogram – dinar i po premije. Za soju je dva dinara, za duvan je od 35 do 65 dinara po jednom kilogramu, zavisno od sorte. Premija za šećernu repu je ukinuta ove godine i to je dobro. Još neke će sigurno biti ukinute sledeće godine. Imalo je to svrhe negde u ranijem vremenu kada su fabrike bile društvene. Fabrike za preradu poljoprivrednih proizvoda su privatizovane i dobro je što je ukinuta premija, iskoristiće se u budžetu za neke druge namene, ne bi bilo normalno probiti na jednoj strani poreske obveznike, a na drugoj strani privatniku koji ima fabriku obezbeđivati sirovine. Ovo kao zemljoradnik, i mnogi zemljoradnici, pozdravljam. Regres za dizel gorivo biće 15 dinara po litru za 30 litara po hektaru. Nije dovoljno koliko je potrebno poljoprivredi, ali ipak jedna pomoć, pošto je gorivo skupo i poljoprivreda je u teškom stanju. Premija za pšenicu, izdvojena je jedna milijarda i to će biti kao ove godine. Regres za priplodnu stoku je 402 miliona. Regres za podizanje novih zasada šljiva, 200 hektara se planira da se podigne, 50.000 po hektaru daje Vlada. Za podizanje 100 hektara novih vinograda zasada. Za kratkoročno i dugoročno kreditiranje poljoprivrednih mašina i opreme registrovanim poljoprivrednim gazdinstvima 3,5 milijarde, koje mogu koristiti zemljoradnici mlađi od 40 godina, ako plaćaju penziono osiguranje najmanje jednu godinu. Mere za unapređenje sela predviđaju da se daju bespovratna sredstva od 30 do 50% za investiranje u postrojenja za proizvodnju voća, povrća, pečuraka i cveća, plastenici, sistemi za navodnjavanje kap po kap, investiranje u nabavku postrojenja i uređenja sanitarnih uslova za gajenje stoke, unapređenje plasmana kvaliteta proizvoda, širenje organske proizvodnje i postrojenja za sortiranje i pakovanje voća i povrća. Kao što sam već rekao, da li je dovoljno, nije, da li je najviše što se moglo, jeste. I kada je sve ovo dala Vlada Srbija, ima nešto bogom dano, dobru zemlju, dosta zemlje, vredne ljude i dobru klimu. Još na Vladi ostaje da utvrdi pravila igre. Kao domaćin ne mogu da se složim da Srbija sa poljoprivrednom proizvodnjom ne može u Evropu. Moraju se u pravilima igre odrediti i dovesti da dele sudbinu uvoznici i proizvođači repromaterijala, banke koje posluju sa poljoprivredom, prerađivači poljoprivrednih proizvoda i zemljoradnici. Ako bi te sve četiri strukture delile sudbinu, poljoprivreda bi mogla u Evropu. Evo jedan klasičan primer da vratimo nazad. Za šećernu repu je prošle godinu davano 12.000 po hektaru. Šećerane su zemljoradnicima davale veštačko đubrivo, u zamenu za jedan kilogram veštačkog đubriva 9 kilograma repe, negde oko 21 dinar prevedeno na jezik naroda. Veštačko đubrivo je koštalo 14. Praktično je ispalo da država nije pomagala zemljoradnika, već je pomagala šećeranu. Ako treba jedna tona veštačkog đubriva na hektar, šećerana je zemljoradniku od premije uzela 7.000 na veštačkom đubrivu, a više od 5 mu je uzela... Zato kažem, treba utvrditi pravila igre. Kada sam već oko toga, još moram nešto da kažem, možda se baš Vladi neće dopasti, o penzionom osiguranju zemljoradnika. Ono sada kasni 20 meseci. Znam u kakvoj je situaciji zemlja, znam koje su potrebe iz budžeta, a kao domaćin vidim neko rasipništvo koje nije na određen način adekvatno oporezovano. Luksuzna roba i automobili preko 100.000 evra, koje kupuju estradne zvezde i novokomponovani tzv. biznismeni. Imam siromašan rečnik kao zemljoradnik, rekao bih lopovi, jer stvari krstim pravim imenom, mogu biti oporezovani i više od 50%. Iz tih sredstava bi se za godinu isplatilo za ostale penzije, a u sledećoj godini bi se mogle i povećati.
Reč ima narodni poslanik Bojan Kekić, a neka se pripremi; Bojan Kekić nije tu, reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, danas je jedan kolega poslanik ovde rekao da za budžet za 2005. godinu neće glasati narodni poslanici koji ne razumeju ovaj predloženi tekst ili, kako reče, iz stranačkih ideoloških razloga. Da vam kažem da mi srpski radikali nećemo glasati za ovaj budžet, upravo zato što odlično razumemo ovaj tekst i zato što znamo kakav je značaj budžeta za državu. Ovaj budžet, dame i gospodo, nije ni antiinflatorni, ni razvojni, kako je rekao gospodin ministar Dinkić, a bogami nije ni socijalni. Nećemo glasati za ovaj budžet zato i zbog toga što je gospodin Dinkić rekao da Srbiji treba visoki privredni rast, naravno s tim se slažemo, znamo da to treba, ali ne znamo kako je to gospodin Dinkić mislio sa ovim i ovakvim budžetom. Sa ovakvim visokim deficitom to svakako nije moguće i ubeđena sam da to gospodinDinkić zna, ali pokušava na drugi način da predstavi tekst budžeta koji je predložio narodnim poslanicima, kao što je i rekao kolegi Milovanu Radovanoviću, da je njegova primedba koja se odnosi na nevladine organizacije u obrazloženju budžetu objašnjena, međutim, toga na strani 82, gde je ministar rekao da je to napisano, nema. Naravno, reći ću mu to u pojedinostima kada bude ovde prisutan. Srbiji, dame i gospodo, trebaju javni investicioni radovi. To je perspektiva za razvoj Srbije, to u ovom budžetu nije predviđeno. Mi srpski radikali smo u ovom budžetu uočili zaista niz nelogičnosti i ono što se mi principijelno zalažemo za ukidanje agencija, kancelarija, komisija i ostalih paradržavnih i para-organa, zalažemo se i u ovom budžetu za brisanje određenih troškova za ove organe, i to smo svakako predvideli kroz naše amandmane. Ono što je karakteristično za ovaj budžet, i što su govorile i moje kolege, jeste da se budžetom značajno degradira Vojska Srbije i Crne Gore i da to svakako ide na ruku ovoj hajci protiv vojske, i inače protiv državnih organa i institucija. Slažem se da to treba da se zaustavi, ali onda to ne sme da se podstiče kroz budžet. Mi smo u svojim amandmanima skrenuli pažnju i pokušali da predložimo Vladi i skupštinskoj većini na koji način bi trebalo eventualno da se interveniše u ovom tekstu, da bi ovaj budžet bio prihvatljiv i za nas iz SRS-a. S obzirom na kratkoću vremena, vrlo kratko ću da se osvrnem samo na pojedine stavke koje su ovako zaista karakteristične i da pitam VladuSrbije i skupštinsku većinu, koji je to osnov da se predsedniku Tadiću troškovi povećaju za 600%, čime je on to zaslužio. Da li sva ta sredstva ima nameru da potroši u, kako reče, diplomatske aktivnosti, a koje se sastoje u odlascima na koškarkaške ili fudbalske utakmice. Naravno, nemam ništa protiv ni košarke, ni fudbala, ali imam protiv toga da predsednik Republike troši vreme i novac odlazeći na fudbalske utakmice. Kada je u pitanju Ministarstvo pravde i sudovi, samo želim da pitam ministra u odsustvu zašto ovde nisu posebno označena sredstva za specijalni sud, ako su označena sredstva za tužilaštvo za ratne zločine. Da li je to zbog toga što znamo da je specijalni sud već napravio troškove mimo prošlogodišnjeg budžeta, i čak je tamo učinjeno više krivičnih dela i velika cifra je u pitanju, da li se zbog toga ovde to izostavilo da narodni poslanici i javnost Srbije ne saznaju pravu istinu o tome ili je u pitanju nešto drugo? Ima ovde mnogo nelogičnosti, ali malo vremena, ali moram samo da spomenem Agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza, za koju je predviđeno 18.112.000 dinara i ovo je, dame i gospodo, crni humor. Koja su to strana ulaganja i koja je to promocija izvoza, kada mi znamo da Srbija samo uvozi, a ništa ne izvozi. Naravno, uvozi ono što ne mora da uvozi, a ne izvozi ono što bi ipak moglo iz Srbije da se izveze. Nelogičnosti su i kod troškova predsednika Srbije i Crne Gore i njegovog kabineta i ministra spoljnih poslova, ali o tome u pojedinostima.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Vjerici Radeta. Pauza do 15 sati.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo popodnevni rad. Obaveštavamo vas da, po službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 160 narodnih poslanika. Na redu je Predlog zakona o budžetu. Molim da utvrdimo kvorum, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Konstatujem da postoji kvorum za rad. Nastavljamo po prvoj tački dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić, a neka se pripremi Dušan Proroković, pa potom Petar Jojić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine predsedniče, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani članovi Vlade, građani Srbije, dozvolite mi da na samom početku odstupim na trenutak od dnevnog reda i da vas obavestim da je danas Svetski dan borbe protiv zlostavljanja dece. Mislim da je važno da mi u parlamentu, a pozivam i sve druge institucije naše države, kao i sve odgovorne građane, da se u ovu borbu najozbiljnije uključe, jer je to najveći problem i najveća sramota čovečanstva. A sada, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite da se vratimo na temu. Tema je Predlog zakona o budžetu Republike Srbije. Poslanička grupa G17 plus podržaće ovaj budžet. Podržaće ga zato što se G17 plus uvek zalagala da u rešavanju problema moramo biti sistematični, ozbiljni, odgovorni, da moramo imati viziju, da moramo imati jasne predloge, konkretna rešenja i ciljeve za koje se borimo. Ovaj budžet predstavlja sve to, ima takav pristup, i zato će ga poslanička grupa G17 plus podržati. Dozvolite da kažem šta je ono što poslanička grupa G17 plus posebno želi da podrži u ovom budžetu. Pre svega, molila bih za malo tišine, ako je moguće. U startu želim da kažem da je ovaj budžet za 15% veći od budžeta za prošlu godinu. To konkretno znači da ćemo ove godine imati, svi zajedno, više para. To - više para, neće biti na račun poreza, koje će plaćati građani i privreda, jer su poreska rasterećenja već predložena. Dakle, privreda i građani biće značajno rasterećeni poreza u sledećoj godini. Jednostavno, veći broj ljudi će plaćati porez. Poreska disciplina će biti čvršća. To smo u ovoj godini već pokazali da možemo i da daje značajne rezultate. Dalje, ovaj budžet je projektovan i na bazi toga da se vodilo računa o nezaposlenosti. Mi smo sigurni da ćemo se u ovoj godini sa nezaposlenošću uspešno boriti. Zašto? Zato što ćemo obezbediti privredni rast. Ove godine on je bio najviši u proteklih desetak godina. Sledeće godine projektovan je privredni rast koji je, kao što smo ove godine videli, ostvariv. On će, naravno, dovesti do smanjenja nezaposlenosti. Vlada je ove godine prvi put projektovala i jednu posebnu kreditnu liniju za mikrokredite, koji će pomoći da ljudi koji budu eventualno ostali bez posla u procesu restrukturiranja preduzeća počnu da se bave novim poslom i preuzmu inicijativu za samozapošljavanje. Postoji još jedna značajna mera u ovom budžetu koja se tiče nezaposlenosti, a to je u poreskoj politici za sledeću godinu, to je oslobađanje od poreza za poslodavca koji budu zaposlili novozaposlene, ljude koji se zapošljavaju. Šta je u ovom budžetu za G17 plus još jako značajno i šta je ono što ćemo mi podržati u punoj meri. To je pravedne politika plata. Konačno ćemo imati situaciju u kojoj će ljudi koji više i bolje rade moći da više zarađuju, dakle podstaći ćemo ih da rade više, da rade bolje, da više zarađuju i da konačno počnemo da se takmičimo u radu a ne u neradu, i da zaboravimo jednom zauvek onu maksimu iz 90-tih, "ne mogu toliko malo da plate, koliko malo mogu da radim". Penzije će biti redovne, biće usklađene sa rastom životnih troškova i zarada. Socijalna davanja povećana su za 9 milijardi, dakle, u raznim oblastima i po raznim osnovama. Za bolesne i invalidnost povećano je davanje u iznosu od 19%. Za zaštitu porodice i dece, zarade porodilja, roditeljski dodatak, dečiji dodatak, boravak dece u predškolskim ustanovama, za majke, za izbeglice 16% je više novca. Što se tiče ostale zdravstvene zaštite, znači nega i pomoć drugog lica, pomoć za osposobljavanje za rad, materijalno obezbeđenje, porodični smeštaj, imamo takođe povećanje od 50%. Sve u svemu, to je 9 milijardi više za socijalna davanja, za zaštitu onih koji ne mogu sami da brinu o sebi. Što se tiče preduzeća, ovo je razvojni budžet, odnosno privrede uopšte. Želim jasno da kažem da je to ovim budžetom planirano. U prethodnom budžetu i prilikom glasanja za rebalans bilo je različitih mišljenja ekonomista oko toga da li postoji ili ne postoji razvojna komponenta budžeta. Ovde i u javnom mnjenju, i u mišljenjima analitičara, i u mišljenjima ekonomista, nismo imali prilike da čujemo mnogo disonantnih tonova. Utoliko je i nama građanima laicima u ovoj oblasti lakše da verujemo i da znamo da ovo jeste razvojni budžet. Zašto? Zato što je predviđeno restrukturiranje preduzeća koja imaju probleme i restrukturiranje javnih preduzeća. Zato što će privatizacija biti dosledno i pravedno sprovedena. Zato što će ostati deo subvencija za ona preduzeća koja ne budu u ovoj godini rešila svoje probleme. Dakle, imaćemo sigurno jedan privredni rast i razvoj. Što se tiče društvenih delatnosti, u prošloj godini imali smo značajan porast zarada u zdravstvu. Ove godine pobrinućemo se za prosvetu. Znači, prosveta će dobiti značajno povećanje plata. Što se tiče poljoprivrede, budžet ostaje isti. Dakle, biće subvencija za poljoprivredu, biće kredita u poljoprivredi i dalje. Probleme koje smo imali sa kreditima prevazići ćemo tako što će banke na neki način menjati svoju politiku ili će iz ovog procesa jednostavno biti eliminisane. Ono što je takođe važno za nas u G17 plus to je da naša država ovim budžetom predviđa da plaća svoje dugove. Ona će plaćati dugove prema inostranstvu, kao svaka država koja je dobar partner međunarodnoj zajednici i kao svaki dobar srpski domaćin. A, ona će takođe plaćati i unutrašnje dugove, koji su dva i po puta veći. Ovo nije Vlada koja pravi dugove. Ovo nije Vlada koja uzima iz vašeg džepa ili koja vas tera da sami iz svog džepa uzimate. Znači, nema primarne emisije. Niko vam neće uzeti novac koji odnesete u banku na štednju. Niko vas neće terati da štedite ili primamiti da štedite u bankama koje suštinski ne postoje, ali će vam zato sve te dugove koji su napravljeni vratiti, jer je ovo Vlada koja je odgovorna prema građanima. To je, takođe, veoma važno. Dakle, koja je osnovna logika ovog budžeta. Osnovna logika ovog budžeta je sledeća - da radimo i da zaradimo. Da nateramo, da podstaknemo zdrave i sposobne da više i bolje rade, i više i boljezarađuju. Da zaštitimo slabe i nemoćne. I, na kraju krajeva, da stvorimo jaku privredu, jake institucije, jaku državu, kako bismo svi zajedno sa našim građanima ostvarili viziju moderne, stabilne, evropske Srbije. To je ono što G17 plus podržava. To je vizija koju G17 plus ima i ovo je budžet koji će G17 plus podržati. Zahvaljujem.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Dušan Proroković, a neka se pripremi Petar Jojić, pa posle njega Živorad Smiljanić.
Poštovani narodni poslanici, prilikom rasprave o budžetu za 2004. godinu, koji je donet nešto kasnije nego uobičajeno, i prilikom rebalansa budžeta na poslaničkom klubu DSS-a imao sam velike polemike sa ministrom Dinkićem i sa predstavnicima Ministarstva. Nisam bio sasvim zadovoljan tim budžetskim projekcijama. Oni su me uveravali da će to sve za 2005. godinu izgledati drugačije. Drago mi je što su ljudi ostali od reči, što su ispoštovali dogovoreno. Ovaj budžet za nas iz DSS-a izgleda mnogo bolje nego što smo očekivali, s obzirom na stanje u privredi i na realizaciju ubiranja poreza, stepen sive ekonomije u odnosu na ukupnu ekonomiju i sve ostalo. Danas je 19. novembar, ne sećam se da je u poslednjih šest godina ovako rano došao zakon o budžetu na razmatranje Republičke skupštine. Dakle, neki rokovi koji se poštuju u svim normalnim državama počeli su da se poštuju i u Srbiji, i na ovaj način se ostavlja i dovoljno vremena poslaničkim grupama da ulože amandmane na određene budžetske stavke, ali se ostavlja i dovoljno vremena javnim preduzećima i lokalnim samoupravama da projekcije iz nacionalnog odnosno republičkog budžeta usklade sa svojim lokalnim projekcijama, odnosno poslovnom politikom. Ono što je jako bitno za ovaj budžet, to je da je on delimično razvojan. Nažalost, nije u potpunosti razvojan. Svi znamo u kakvim okolnostima živimo, ali je antiinflatoran. Dakle, projektovana stopa inflacije za narednu godinu je mnogo manja nego projektovana stopa inflacije u zemljama u okruženju. Srbija je zbog vođenja dosadašnje ekonomske politike u 2004. godini, ali i zbog najavljenog za 2005. godinu, dobila međunarodni kreditni rejting B plus, prvi put u svojoj istoriji. Naravno, mi bismo voleli da je taj međunarodni kreditni rejting malo viši, ali ukoliko se jedan kontinuitet vođenja ovakve ekonomske i budžetske politike nastavi verujem da će on u narednim godinama biti nešto drugačiji. Takođe, Srbija je stabilizovala svoj bruto društveni proizvod po glavi stanovnika na 2.900 dolara per kapita, naravno, sa tendencijom rasta. Ovo je i te kako bitno, jer je Srbija među državama zapadnog Balkana treća po ovom statističkom podatku. Izvor ovog podatka su analize MMF i Svetske banke. Podsetiću vas da su Bugarska i Rumunija već ušle u završni proces pregovaranja sa Evropskom unijom, dakle one su države kandidati za punopravno članstvo. Verovatno će to, po nekim najavama, postati između 2007. i 2009. godine. Srbija je dva potencijalna člana Evropske unije, koji se opet primaju zbog nekih drugih političkih razloga, prestigla u ovom segmentu. Sa daljom tendencijom rasta mislim da Srbija polako počinje da stiže Republiku Hrvatsku, koja je na oko 6.000 dolara po glavi stanovnika. U budžetu je projektovano i vođenje jedne odgovorne fiskalne politike, što će 2.900 dolara po glavi stanovnika povećati i zato sam veliki optimista, jer se govori o smanjenju javne potrošnje i o smanjenju fiskalnih opterećenja privrede, između ostalog i odgovornim vođenjem politike plata. Dakle, ova vlada preduzima možda nešto što će biti nepopularno u široj javnosti, ali nešto što će unaprediti i rad javnih preduzeća i što će unaprediti pre svega rad državne uprave. Moramo ukinuti uravnilovku i zbog razloga što kvalifikovani kadrovi, operativni, visokostručni, oni koji su dugo u administraciji, nisu adekvatno plaćeni, ali i zbog toga što na tržištu rada najkvalitetnije kadrove u ovom trenutku uzimaju strane banke, domaće banke, kompanije koje ulažu u našu privredu. Nama se dešavaju paradoksalne situacije da, recimo, budžetski inspektor ili inspektor za tržište rada ima nižu stručnu spremu od nekoga koga treba da kontroliše u nekoj stranoj banci, što nije primer nigde u svetu. Naravno, mi ne možemo nikoga da prisilimo da radi u javnoj upravi, moramo da ga motivišemo i zato pozdravljam ovakvu politiku plata u državnoj upravi, koju je predložio ministar Dinkić. Takođe, ovim budžetom se predviđa i restrukturiranje javnih preduzeća. Neko je pre podne spomenuo primer Livnice u Kikindi, koja je sklopila jedan arnažman sa ćerkom firmom francuskog "Sitroena". Dakle, ukoliko se tako nastavi i u ostalim segmentima, ukoliko se tako budu restrukturirala ostala preduzeća, ukoliko zaista strateški partneri budu dolazili u Srbiju, mislim da možemo da budemo optimisti i možemo se nadati nečemu ne samo u 2005. nego i u narednim godinama. Mislim da je najbliže tome "Zastava" iz Kragujevca, kojoj je otpisano oko 40 miliona evra duga i koja upravo na međunarodnom tržištu traži strateškog partnera. Takođe, izdvajanja u budžetu mnogo su viša u segmentu za plate, za školstvo, zdravstvo, koje će rebalansom budžeta imati još jedno povećanje, ali predviđa se i te kako povećanje u segmentu školstva i u segmentu diplomatije. Složio bih se sa nekim poslanicima ovde koji su govorili nešto o Ministarstvu spoljnih poslova. Podsetiću vas, Ministarstvo spoljnih poslova nije samo ministar. Ministarstvo spoljnih poslova podrazumeva veliki broj zaposlenih ljudi koji rade odgovorne poslove. Nažalost, danas imamo situaciju da atašei u našoj diplomatiji imaju 14.000 do 15.000 dinara. Za posao takve odgovornosti i za posao za koji mi imamo tako velika očekivanja, i povodom promocije države u inostranstvu i povodom vođenja naše diplomatske ofanzive vezano za Kosovo i Metohiju - mislim da nisu adekvatno nagrađeni. Zato bih podržao ovo izdvajanje, ali bih podsetio da Narodna skupština mora više brige da vodi o kontroli troškova, odnosno kontroli ispunjenja budžeta. Takođe, neki poslanici su jutros nešto pričali o vojnom budžetu. Voleo bih da možemo da projektujemo vojni budžet na 100 milijardi. Vojni budžet je u ovom trenutku projektovan na 43,2 milijarde dinara. Juče smo mnogo o tome pričali na Odboru za odbranu i bezbednost. Ako vojni budžet, odnosno budžet Ministarstva odbrane uporedite sa budžetom Ministarstva unutrašnjih poslova, a Ministarstvo unutrašnjih poslova obuhvata i Žandarmeriju i još neke jedinice posebne namene, Ministarstvo unutrašnjih poslova preuzima većinu poslova vezanih za kontrolu granice, odnosno prekopograničnih jedinica policije, onda je ovaj vojni budžet i te kako veliki. Rekao sam da nam treba jača kontrola Skupštine prilikom izvršenja budžeta. U svetlu vojnog budžeta, rekao bih da je odluka Odbora za odbranu i bezbednost Skupštine Srbije jednoglasno doneta, tiče se kontrole, recimo, prodaje vojne imovine koju sada vrši neki fond za reforme Vojske Srbije i Crne Gore, dakle, šta će se desiti sa tim sredstvima, kako će biti utrošena, realizovana. Ukoliko se radi o vojnom stambenom fondu, pa u taj stambeni fond Republika Srbija odobri da se uplati milion evra, da li to podrazumeva 30 stanova za majore i poručnike ili jednu vilu na Dedinju za nekog generala. Dakle, u tom smislu Skupština i te kako treba da preduzme sve aktivnosti, kako bi jače kontrolisala izvršenje budžeta, kako bikontrolisala kako se troše javne finansije i kako bi preventivno delovali da ne dođe do zloupotrebe budžeta. Mislim da smo juče dobili podršku svih poslaničkih grupa za tako nešto. Mislim da konstituisanjem i postojećih organa i nekih budućih organa koji se tiču sprečavanja zloupotreba u javnim finansijama, Srbija može mnogo lakše i mnogo brže do Brisela.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a neka se pripremi narodni poslanik Živorad Smiljanić.
Dame i gospodo narodni poslanici, budžet je danas najvažnija finansijska institucija za finansiranje države i njenih organa. Međutim, kod izrade i predloga ovog budžeta, mišljenja sam da predlagač nije poštovao osnovne principe i načela kada je u pitanju utvrđivanje i predlaganje ovog budžeta. Za izradu jednog budžeta mora se poći od sledećih principa - od principa budžetske ravnoteže, pokrića i budžetskog jedinstva. Prema tome, po mom mišljenju, ovaj budžet po tim principima i načelima nije pravljen. Po mojoj oceni i po oceni narodnih poslanika SRS ovaj budžet je rasipnički, moramo priznati, hteli to ili ne. Ako imate u vidu samo jednu činjenicu i jedan podatak iza koga se može kriti svašta tj. korišćenje usluga i roba, koje su to usluge i robe, specijalne usluge i robe, mislim da Vlada nije robna kuća, niti trgovačko preduzeće. Ako se ima u vidu da je 41.384.000.000 dinara predviđeno za korišćenje usluga i roba i ako bi podelili taj iznos, onda bismo došli do sledećeg podatka, da bi mogli da isplatimo 4.598.222 penzije po devet hiljada. Dakle, smatram da se kod brojnih ministarstava, mada se prave razlike i uočavaju da su neka ministarstva bila i te kako realnija kada su tražili određena sredstva za nabavku mašina i opreme i kada je u pitanju ovaj iznos koji se provlači kroz budžet kao specijalne usluge ili usluge i robe. Nešto što su posebno danas istakli narodni poslanici SRS, a to su troškovi predsednika Republike gospodina Borisa Tadića. U predizbornoj kampanji gospodin Boris Tadić je obećao da će jedan deo biti narodna kancelarija, da će biti uvedena restrikcija, da će biti štednja i da će se u tom pogledu ponašati sasvim domaćinski. Međutim, kako može da se kaže da je to domaćinski i da je u pitanju štednja, a ne rasipništvo? Osamdeset ljudi je zaposleno u delu Predsedništva gde je predsednik Republike. U protekloj godini za troškove predsednika Republike bilo je izdvojeno 33 miliona, a ove godine 133 miliona. Mislim da je to neprimereno i da ne može biti odobreno ni prihvaćeno, jer za to ne postoje nikakve promenjene okolnosti, niti opravdani razlozi. Po ovom broju što sam istakao, a odnosi se na predsednika Republike Borisa Tadića, i još koliko treba vozača koji su pridodati iz zajedničkih službi Vlade, i koliko telohranitelja, i koliko sve to državu košta, mislim da je to neprimereno i jako mnogo. Imate stavku – kancelarija za saradnju sa medijima. Planirano je 30.664.000, izdaci po ugovoru 5.200.000. Šta to znači? To znači da će starešina resora zaključivati ugovore sa kim god hoće i plaćati mimo kontrole ono što on hoće, ili zapošljavati stranačke kolege i koleginice i na taj način obezbeđivati u administraciji radna mesta. To građani Srbije ne mogu da prihvate i ne bi moglo da se toleriše. Savet za borbu protiv korupcije 14.600.000, opet usluge po ugovoru pet miliona. Ministarstvo finansija je posebna priča. U budžetu je planirano 73.781.000.000, a specijalne usluge u ovom ministarstvu su predviđene i utvrđene od strane Vlade na 342 miliona. Čemu ovo? Kakve su to specijalizovane usluge? Zašto one nisu iskazane? Zanimljiva je stavka koja se odnosi na poresku upravu 5.554.000.000, a ima zaposlenih 8.668 izvršilaca. Što se tiče vojske i policije, Vlada je ovim budžetom kaznila i policiju i vojsku. Reći ću vam samo jedan podatak, prema izveštaju ministra unutrašnjih poslova, pregled osnovice za plate pojedinih ministarstava; za Ministarstvo policije osnovica jeste 883,14 dinara, a za sva ostala ministarstva osnovica je 1.306 dinara. Prema tome, policija i vojska su kažnjeni, stubovi odbrane ove zemlje ne mogu se tako ponižavati, ne može se bezbednost države urušavati, a pogotovo nevladine organizacije koje vršljaju po Dedinju, po Topčideru i gardijskim jedinicama, što bi moralo krivično da se goni, mislim na onog ko piše o njima u negativnom kontekstu, a i onog koji tamo ulazi iz nevladinih organizacija neovlašćeno.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Petru Jojiću, ali što se tiče nas iz predsedništva imali ste još 45 minuta. Prema tome, to je zahtev vaše stranke da prekinete, a ne naše. Zbog Poslovnika, dozvolite mi ipak, bez obzira što su napustili skupštinsko zasedanje, da ne bi ispalo sutra da smo prekršili Poslovnik, pa ih nismo prozvali, prinuđen sam da prozovem Gorana Kneževića za reč. Nije tu. Slobodan Mihajlović ima reč. Nije tu. Aleksandar Vlahović ima reč. Nije tu. Milan Stanimirović ima reč. Nije tu. Milan Marković ima reč. Nije tu. Gordana Čomić ima reč. Nije tu. Ima reč narodni poslanik Živorad Smiljanić, pa zatim narodni poslanik Veroljub Arsić, a onda da se pripremi Sava Urošević.
Poštovani poslanici, gledajući ovaj budžet koji danas treba da usvojimo predviđeno je da deficit budžeta od 20,5 milijardi nadoknadimo ubrzanom privatizacijom. Objektivno očekujem da se toliki novac od ubrzane privatizacije neće moći ostvariti, a ono što je veliki problem danas u Vojvodini jeste da se mnogi poljoprivredni kombinati u bescenje hoće da prodaju. Molim ministra i potpredsednika Vlade da ne dozvole da nam ubrzanom privatizacijom obradivu zemlju kupe stranci. Naime, u Vojvodini se sada pokušava da velike kombinate mnogi tzv. biznismeni i stranci kupe, a pogotovo iz Mađarske, pretpostavljam da je to Sorošev kapital, Mađari hoće ono što su izgubili u svojoj zemlji da nadoknade kod nas. Naime, oni su privatizacijom 70% obradivog zemljišta prodali i to prodali pre svega Austrijancima. Kada su shvatili Mađari da će biti biroši ponovo kod Austrijanaca, doneli su zakon o zabrani dalje prodaje obradivog zemljišta. Srbiji je najveće nacionalno blago obradiva zemlja i to nacionalno blago ne smemo prodavati strancima. Molim ministra i Vladu da donesu zakon i predlažem da se sva društvena zemlja pretvori u državnu zemlju, i da se kao takva ne može prodavati strancima, a ne može ni domaćim tajkunima, koji nažalost sve što su do sada kupili u 90% tzv. transparentnih privatizacija kupili su za 20% knjigovodstvene vrednosti. Nedavno je jedna grupa Italijana bila u Apatinu da vidi da kupi fabriku "Dunav" i kada su im rekli kolika je početna cena, 20% knjigovodstvene vrednosti, shvatili su da je to neumesna šala, jer ne mogu da veruju da se toliko preduzeće za tako male pare može prodati. Sve što je prodato do sada prodato je uglavnom za 20% knjigovodstvene vrednosti. Zato vas molim i predlažem Vladi da po hitnom postupku donese zakon o zabrani prodaje zemlje strancima, i da po kratkom postupku donesemo zakon o pretvaranju društvene zemlje u državnu, jer državna se po zakonu ne može prodati, a društvena može. Zato je sada velika navala na Vojvodinu i zato iz celog sveta misionari, a pogotovo iz Mađarske, dolaze da što pre otkupe kombinate koji su u velikim dugovima, a u dugovima su zbog kamata koje su im banke nametnule, kamate na kamate, i bolje da likvidiramo banke nego poljoprivredne kombinate, a najstrašnije bi bilo da obradivu zemlju prodamo strancima. Prema tome, još jednom pozivam da ubrzanom privatizacijom ne prodamo obradivu zemlju, ne samo u Vojvodini, nego u celoj Srbiji. Poljoprivredni kombinat u Beogradu je svu društvenu zemlju pretvorio u državnu. To isto tražim za opštinu Apatin, da se naša društvena zemlja u kombinatu pretvori u državnu.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a neka se pripremi narodni poslanik Sava Urošević, pa potom narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo poslanici, ne mogu da se složim s ministrom da je ovaj budžet, kako to on voli da kaže, "konzervativan". Pre bih rekao da je budžet za ovu vladu previše optimistički, zato što se uzimaju dva parametra prilikom prihodne strane ovog budžeta, a to je inflacija od 9,1% i rast bruto proizvoda od 4,5%. Smatram da je to nerealno, jer i ove godine, bez uvođenja poreza na dodatu vrednost, mi već imamo inflaciju koja je veća od 9,1%, samo zato što je ministar tvrdoglavo i upravo hteo da poveća akcize za naftu i naftne derivate, pa se to nekako poklopilo sa porastom cena sirove nafte na svetskom tržištu, pa su prilične muke bile i da se ta inflacija, koja je već dvocifrena, obuzda i ne krene ka onoj mnogo goroj od tri cifre. Nemam poverenja ni u to da će rast bruto proizvoda da bude 4,5% u toku iduće godine, zato što je za ovu godinu, kako je ministar rekao, 8,5% bio samo iz jednog razloga: jedino pravo povećanje proizvodnje jeste bilo u poljoprivredi. Ova vlada je imala sreće da ova godina bude rodna, a ne znači da će i iduća da bude. Dalje, kako gospodin ministar misli da tih 4,5% rasta proizvodnje bude u poljoprivredi, jer samo na nju može da se osloni, ako 1. januara stupa Zakon o porezu na dodatnu vrednost i ako je dosadašnji repromaterijal u poljoprivredi bio potpuno oslobođen poreza, a sada se na njega uvodi stopa od 5%, a za neke proizvode i repromaterijal u poljoprivredi 18%. Kako on misli da poljoprivrednici, koji su iovako iznureni i rade na ivici rentabilnosti, mogu da ulažu u porez na dodatnu vrednost? Da bude još veći licemer, kaže - mogu da traže povraćaj više uplaćenog poreza, odnosno više obračunatog i plaćenog poreza, ali pod jednim uslovom - da se poljoprivredni proizvođači registruju kao preduzetnici, pa će morati da vode i poslovne knjige, a 75% ili 80% individualnih poljoprivrednih proizvođača u Srbiji ima 5-7 hektara obradive zemlje. Baš bih voleo da vidim to poljoprivredno domaćinstvo koje sa tako malo zemlje može da plaća i knjigovođu koji će da vodi knjige i da traži povraćaj više uplaćenog i obračunatog poreza. Kada je u pitanju inflacija od 9,1%, nije mi jasno kako to može da izvede ministar i ova vlada, bazirajući samo to da je sadašnja opšta poreska stopa 20%, a u porezu na dodatu vrednost će biti 18%. Gospodine ministre, ona razlika od 2% biće pojedena prilikom obračuna trgovačkih i drugih marži, tako da sigurno deflacije neće biti zbog poreza na dodatu vrednost, ali ćete zato sa 8% početi da oporezujete proizvode koji nikada do sada nisu bili oporezivani: meso, hleb, mleko, jaja i još neke druge životne namirnice koje, u suštini, sačinjavaju ukupan promet gotovih proizvoda reda veličine oko 75%. Jedino što će možda da pojeftini biće automobili, ali će to pojeftinjenje biti toliko beznačajno, računajući kakva je finansijska i kupovna moć građanina. Ima još nelogičnosti u ovom predlogu budžeta. Budžet Republike Srbije za 2005. godinu je u deficitu, a gospodin ministar izdvaja preko dve milijarde kao budžetsku rezervu. Svaki budžet koji je u deficitu ne bi trebalo da ima budžetsku rezervu. Povećanje izvoza, ne znam kako to gospodin ministar misli da izvede, jer nigde nisam našao, možda sam i pogrešio, ali nigde nisam pronašao da li uopšte postoje subvencije za preduzeća koja se bave izvozom i koja domaću robu plasiraju na strano tržište. Samo tako možete da povećate izvoz, gospodine ministre, a ne samo nekim pričama. Kada je rashodna strana budžeta u pitanju, popričaćemo malo više pri raspraviu pojedinostima.
Reč ima narodni poslanik Sava Urošević, a neka se pripremi za reč dr Paja Momčilov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, aktuelna Vlada, koju u ekonomskom delu predvodi G17 plus, nastavlja da donosi teške reformske odluke. Posle fiskalizacije koja se privodi kraju i definitivne odluke o uvođenju poreza na dodatnu vrednost, a takvu odluku je nekoliko prethodnih vlada propustilo da donese, namerno ili iz nekih objektivnih razloga, ova vlada je imala hrabrosti da takvu odluku donese i pripremila sve instrumente za uvođenje ovog važnog fiskalnog instrumenta. Pred nama je budžet za 2005. godinu i Memorandum o budžetu, ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2005. godinu, sa projekcijom za 2006. i 2007. godinu. Ono što je karakteristično, to je pojava memoranduma, koji se ne odnosi samo na prvu sledeću godinu, već i na nekoliko sledećih godina, što dokazuje da ova vlada ozbiljno razmišlja i o budućnosti, a ne o jednom kratkom jednogodišnjem periodu. Na prvi pogled se vidi da je budžet za 2005. godinu nastavak ekonomske politike koja je započeta polovinom ove godine, a koja je u ovoj skupštini verifikovana rebalansom budžeta za 2004. godinu. Nameće se jedno logično pitanje - zašto se datumi nove ekonomske politike i datum donošenja budžeta ne poklapaju, odnosno to može da se protumači i na drugi način i da se kaže da li je G17 plus odustao od jedne "populističke" politike, kako su to znali da kažu ekonomski analitičari i politički protivnici. Logičan odgovor je ne, jer kod projekcije budžeta za 2004. godinu Ministarstvo finansija je imalo kratak period za projekciju, a istovremeno nije bilo dovoljno vremena da se upoznaju sa pravim nivoom javne potrošnje, jer su u prethodnim godinama budžeti budžetskih korisnika bili naduvani. U predlogu budžeta za 2005. godinu uviđa se brži rast prihoda nego rashoda, što dovodi do posledice da se smanji budžetski deficit. Budžetski deficit je projektovan na 20,5 milijardi, što čini 1,4% bruto društvenog proizvoda. Ako se osvrnemo na kriterijume iz Mastrihta, koji se odnose na zemlje članice Evropske unije, u kojima se kaže da je dozvoljeni budžetski deficit do 3% društvenog proizvoda, onda ovaj nivo budžetskog deficita najbolje pokazuje koliko je dobro izbalansiran odnos između rashoda i prihoda u budžetu za 2005. godinu. Analizom prihodne strane uočavamo da je najveća stavka u prihodima u budžetu za 2005. godinu porez na potrošnju. Taj porez na potrošnju, u odnosu na budžet za 2004. godinu, ima trend rasta, a porez na dohodak, dobit i kapitalne dobiti, ima trend pada. Ovo ukazuje na situaciju u kojoj će biti rasterećena privreda, a samim tim i povećana njena konkurentska sposobnost. Još nešto bih rekao o porezu na dodatu vrednost, a ovo vam govorim iz razloga što on predstavlja 45% prihoda u ukupnim prihodima u budžetu. Prihod od poreza na dodatu vrednost u 2005. godini je projektovan da bude veći za 14% nego što je bio prihod od poreza na promet. Ako uđemo u suštinu tih 14% i shvatimo da je sastavljeno od 9% predviđene inflacije i oko 5% predviđenog rasta bruto društvenog proizvoda, dolazimo do zaključka da je ovo jedna krajnje konzervativna projekcija. Imajući u vidu iskustva iz zemalja u okruženju, gde je ovaj rast, recimo, u Hrvatskoj bio 20%, u Makedoniji 60%, ubeđen sam da će ova pozicija biti najmanje za 10 milijardi veća i očekujem da ćemo se sredinom iduće godine naći ponovo u Skupštini na jednom zasedanju koje će biti posvećeno rebalansu budžeta, pa da vidimo kako ćemo taj povećani prihod da rasporedimo i na koje ćemo rashode da ga rasporedimo. Na kraju, G17 plus, bez obzira na cenu, ne odustaje od svojih programskih načela, koja su u prvom redu reformska i koja se zalažu za to da se oporavi srpska privreda, a za to je najbolji pokazatelj budžet i Memorandum za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu.
Reč ima narodni poslanik dr Paja Momčilov, a neka se pripremi narodni poslanik Velimir Simonović.
Poštovane koleginice i kolege, kao što ste već čuli od mojih prethodnika iz SRS, mi nećemo glasati za ovaj budžet, a naš uvodničar gospodin Aleksandar Vučić je i detaljno obrazložio zbog čega. Pridružiću se ostalim kolegama iz SRS koji hoće da progovore par reči o ovom budžetu, ne da bi ga kritikovali kritike radi, nego sa namerom da ukažemo na nešto što bi trebalo u svakom slučaju popraviti. Bio sam slobodan da pri prethodnoj raspravi, kod donošenja rebalansa budžeta koji je nedavno ovde obavljen pred ovim domom, ukažem i na neke manjkavosti koje ne bi trebalo da nose dokumenti koje nam vlada podastire. Ovaj budžet nosi takođe te manjkavosti, on ima izvesne greške koje su nedozvoljene da sadrži jedan ovako ozbiljan dokument. Na strani 34, gde imate rashodnu i dohodnu stranu Ministarstva zdravlja, vi ćete videti da opet se prihodna strana razlikuje od rashodne za dva miliona. Postoji napredak, u rebalansu je bila ta razlika tri miliona, a sada su stigli do dva miliona. Dalje, prateći jedan dokumentkoji je nazvan Memorandumom, govori o zdravstvenoj zaštiti, i u tom dokumentu imate materijalne neistine koje ne smeju da stoje u jednom ovako ozbiljnom dokumentu. Citiram – "reformisanje sistema zdravstvene zaštite na bazi donetih Zakona o zdravstvenoj zaštiti, Zakona o zdravstvenom osiguranju, Zakona o lekovima"; molim vas, zakoni o zdravstvenoj zaštiti i osiguranju nisu doneti i ne možemo to da govorimo. Onda u istoj rečenici nastavlja, da bi bilo još tragikomičnije, pa kaže – a očekuje se da se donesu zakoni, kao što je zakon o zaraznim bolestima. Mi smo taj zakon doneli, molim vas. Ne može ovako stajati u vašem Memorandumu. Vi morate da uredite ovaj tekst kada nam ga dajete i mi ga čitamo, verujte. Sada ono što je suština zamerki SRS na predlog koji dotiče zdravstvenu službu, to je ono što je sadržano u obrazloženju predloga finansijskog plana Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2005. godinu. Molim vas, na 267. strani vi imate obrazloženje finansijskog plana i šta vidite? Vidite ovo, mi znamo šta se dogodilo rebalansom budžeta, njime su drakonski smanjena sredstva primarnoj i zdravstvenoj zaštiti. Dakle, kako je to izgledalo, sa planiranih 28,8 milijardi sada će rebalansom biti doznačena sredstva u vrednosti od 19 milijardi, za više od 35% je oduzeto novca primarnoj zdravstvenoj zaštiti. A šta se uradilo? U isto vreme se sekundarnoj sa 21,9 milijardi doznačilo više sredstava i dobiće na kraju 32 milijarde, takozvana bolnička zaštita. Molim vas, ovaj predlog novog budžeta sledi tu liniju. Ovim je predlogom predviđeno da primarna dobije 23 milijarde, znači, neće doći do planiranih 28 od prošle godine, a onda je rečeno da se primarnoj zdravstvenoj zaštiti, kada smo donosili u martu budžet, daje glavni prioritet. Znači, odustaje se od toga. Mi ne znamo zbog čega, a šta se nastavlja. Nastavlja se opet rast i primarnoj i sekundarnoj zaštiti. Znači, sredstva se drakonski krešu primarnoj zdravstvenoj zaštiti, a u svim sistemima zdravstvene zaštite u svetu najbolji je sistem zaštite primarna zaštita i noseći je sistem. Svih 80% zdravstvenih potreba građani treba da ostvare na primarnom nivou. Šta mi to sada dobijamo, kada ovako drakonski dekapitiramo primarnu zdravstvenu zaštitu, a trebalo bi da dobijemo odgovor zašto je ovako urađeno. Samo još jednu rečenicu, moji prethodnici su ukazivali da je vrlo mali prihod od carina na granicama, negde će se oko 8% puniti budžet. Molim vas, naša granica jeporozna. Hajde da vidimo šta je to sa lekovima, šta se dogodilo. Danas je u našoj zemlji, u odnosu na prošlu godinu, 60% više uvezenih lekova, ali nije ni to problem, nego je 20% ilegalnih lekova. Dakle, uvezeni su preko Republike Srpske i Makedonije, i to velike svetske firme. Nedavno je jedva zaustavljena raspodela 300.000 ampula longacefa, a kao donacija našim domovima zdravlja i bolnicama, koje su bile bez atesta, iz Pakistana, i na jedvite jade je to nedavno uspelo da se spreči. Molim vas, ovim i ovakvim rešenjima mi možemo da kažemo da reforma zdravstvene službe i zdravstvena služba je dovedena u jako tešku situaciju, a razloge ne znamo.
Reč ima narodni poslanik Velimir Simonović, a za diskusiju neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Đorđević. Podsećam vas da smo se dogovorili da zamenimo, tako da je Zoran Antić sada dole, kako smo se dogovorili sa poslaničkom grupom SRS. Primam izvinjenje, gospodine Vučiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto su neke moje kolege iz vladajuće koalicije iznele ono što je u budžetu pozitivno i prihvatljivo, neću se na te stvari osvrtati, nego želim da kažem nekoliko reči o nekim pitanjima koja sam zapazio. Prvo mi je palo u oči da ni ove godine nismo mogli da izdvojimo više za nauku, negde samo oko 0,3% od nacionalnog dohotka. Shvatam da smo mi još uvek siromašna zemlja, ali isto tako mislim da moramo sve da učinimo da ne smemo da zaostajemo u naučnim istraživanjima. Mi moramo da omogućimo našim naučnim radnicima barem da prate, ako ne mogu da daju sopstvene prinose, barem da prate razvoj najvažnijih naučnih oblasti u svetu, a razume se, da ponešto učinimo i sami u tom razvoju. Ostalo je tako i ove godine, nažalost, nije se moglo više, verovatno. Neću sada opširnije da govorim o tome šta bi značilo zaostajanje u naučnom radu i uopšte u nauci, jer biće možda neka druga prilika kada bude zakon o univerzitetu i zakon o naučnoistraživačkom radu, kada ću imati prilike da nešto više govorim o tome. Druga stvar koju sam primetio, a to je da je i ove godine jedna naša važna naučna institucija, Astronomska opservatorija, izostala iz budžeta kao posebna pozicija u budžetu. Nju je nekada, kada je bio ministar prof. Branislav Ivković, zajedno sa Akademijom nauka i još nekima, izbacio iz budžeta i prebacio da se finansira preko Ministarstva za nauku i tehnološki razvoj, sada je to Ministarstvo za nauku i ekologiju, i nikako da se vrati nazad. Smatran da Astronomsku opservatoriju treba vratiti u budžet kao posebnu poziciju, odakle bi se finansirale njene osnovne delatnosti.To je institucija koja treba da bude ravnopravna sa Akademijom nauka, sa Maticom srpskom , sa Seizmološkim zavodom, sa Zavodom za hidrometeorološka istraživanja i ona mora da ima posebnu poziciju. Ona se ne može finansirati iz Ministarstva za nauku preko tzv. projekata, jer ta opservatorija ima određene službe koje mora da obavlja i za našu državu, kao što je recimo tačno vreme, mora da se bavi raznim posmatranjima i određivanjem nekih parametara koje razmenjuje sa inostranim opservatorijima. To je njena obaveza, tako da je trebalo da se ona vrati nazad. Nažalost, nisam podnosio amandman, jer nemam detaljne podatke koliki je taj deo koji je za osnovnu delatnost potreban da uđe u poziciju, a da onda kao druge naučne ustanove prijavljuju svoje projekte u Ministarstvo, ako još mogu nešto da zarade. Neću da govorim o značaju toga i dalje, da ne oduzimam mnogo vremena, da vam navodim kada je osnovana, koji su naši naučnici bili upravnici, da ne navodim šta je sve otkriveno sa Beogradske opservatorije, koliko mnogih nebeskih tela, i to su vrlo značajni rezultati, i ta ustanova mora da se vrati gde joj je mesto. Nažalost, ovoga puta ni Vlada sigurno nema vremena da svojim amandmanom to promeni. Mislim da se štošta ipak u ovom budžetu može uštedeti. Neko je ovde spomenuo Savet za borbu protiv korupcije. U odnosu na 400 milijardi, 14 milionaje neka zanemarljiva suma, ali zašto niste i to dali. Taj savet je osnovala bivša vlada ne znam zašto. Znam da su mnogi članovi tog saveta podnosili ostavke, više i ne znam kakav je uopšte sastav toga saveta, ko je tamo, ko nije, a vidim da gospođa daje neke izjave suprotne Vladinoj politici itd., i mislim da taj savet jednostavno treba ukinuti, pored razvijenog sudstva, policije i tužilaštva, jer nikakav savet za to nije potreban. Da ne navodim gde bi još moglo da se ponešto malo uštedi, ali to ministar neka vodi računa, pa ako uspe da uštedi nešto u toku godine, lakše će da pokrije deficit. Osvrnuo bih se na jedno drugo izlaganje ministra. Spomenuo je da država ne namerava više da daje subvencije suviše velikim javnim preduzećima i da ne mogu da rešavaju sve svoje probleme putem povećanja cena, nego da moraju da vode računa malo o racionalizaciji svoje proizvodnje itd. To bih proširio ne samo na javna preduzeća, nego na sve proizvodne organizacije. Navešću vam dva primera. Jedan je ovako, da ne kažem baš, banalan, ali zgodan za ilustraciju, a drugi je baš ozbiljan. Prvi primer je, to sam saznao pre dva-tri dana, jedna naša građanka je kupila jedan sud, jednu šerpu italijanske proizvodnje. Ista takva šerpa, koju proizvodi "Metalac" iz Milanovca, od istog materijala, istog oblika, lepo izgleda, 500 dinara je skuplja od one italijanske. Da li možemo da tražimo od naših građana da budu baš toliki patrioti, pa da kupuju našu robu, ako je strana istog ili boljeg kvaliteta i jeftinija. Dakle moraju se ozbiljno zamisliti kako da učine nižim cene svojih proizvoda. Recimo, u domenu energije, poznato je da mi trošimo, mi smo pravi rasipnici energije, nekoliko puta više energije po jedinici proizvoda nego što je to u razvijenim zemljama. Mogu da se naprave velike uštede, ali se neko mora u firmama pozabaviti racionalnim korišćenjem energije. Isto tako danas sam saznao na mom fakultetu, Mašinskom, za jedan primer, gde je naša firma ponudila na jednom međunarodnom konkursu da ponudi mesto za jednu firmu iz Zapadne Evrope. Kada su se ponude skupile tamo, ispalo je i rekli su – gospodo, pa vi ste skuplji od Nemačke ponude. Nije valjda nemački radnik plaćen manje od našeg radnika. O čemu se radi. Razumem da Nemačka, možda boljom tehnologijom, možda modernijom tehnologijom radi, ali ako mi ne uradimo to da skinemo naše cene, da budu na nivou svetske, ako ne mogu da budu niže, mi nemamo šanse da se bavimo ozbiljnijim izvozom.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević, a potom bi trebalo narodni poslanik Aleksandar Lazarević iz poslaničke grupe G17 plus, međutim G17 plus nema više vremena na raspolaganju, zato neka se pripremi Zoran Antić iz SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu. Vlada Republike Srbije je predložila da rashod budžeta za 2005. godinu bude 416,5 milijardi dinara, a prihod 396 milijardi dinara, što znači da se predviđa budžetski deficit za 20,5 milijardi dinara. Gospodin Dinkić, ministar finansija Vlade Republike Srbije, u svom uvodnom izlaganju juče je rekao i istakao da će deficit u budžetu biti pokriven iz sledećih izvora: kreditna zaduženja, zaduživanje na domaćem finansijskom tržištu i delom iz prihoda privatizacije. U daljem izlaganju osvrnuo se na restruktuiranje javnih preduzeća, poput železnice, NIS-a, EPS-a, Telekoma, a posebno je naglasio oštru reformu u sektoru državne uprave. Vi ste doneli niz zakona u ovoj Narodnoj skupštini, gde ste osnovali agencije pri Vladi Republike Srbije. Vi ne možete nikada da napravite reforme ako mislite da povećavanjem administrativnog aparata u državnoj upravi, formiranjem agencija pri Vladi i državnoj upravi, da napravite restrikcije u samoj državnoj upravi. To se može videti na osnovu ovoga kako predviđa budžet. Na primer, Agencija za duvan, strana 40, razdeo 38, šifra 420 kaže – ukupno 17 miliona i 708 hiljada dinara, pa recimo razdeo 39, Agencija za energetsku efikasnost, šifra 430, predviđa se 132 miliona 766 hiljada, razdeo 30, na primer, Agencija za razvoj infrastrukture lokalne samouprave, 324 miliona i 203 hiljade, razdeo 31, Agencija za strana ulaganja i promociju, 37 miliona 254 hiljade. A ako se ima u vidu, da uzmemo da pogledamo ovaj deo, gde se predviđa izdvajanje za Kosovskomitrovački okrug, 6 miliona i 350 hiljada dinara. Pokazuje se kakav je predlog budžeta. Vi ste priznali Narodnoj skupštini, ministre, da niste imali program kada ste formirali Vladu. Da li to znači da ćete za nekoliko meseci, ako vam ovaj budžet u Republičkoj skupštini prođe, priznati da niste imali jasan plan i program za donošenje budžeta i predloga Narodnoj skupštini za 2005. godinu i ko može sada posle svega ovoga što ste vi izjavili za ovom govornicom da vam u Srbiji veruje? Uostalom, govorili ste u današnjem obraćanju narodnim poslanicima šta vi privatno mislite o vojsci i mislim da to vaše privatno mišljenje možete da zadržite za sebe, a sve projekcije koje su važne za državu, o tome će raspravljati nadležni državni organi, Narodna skupština i ostale ustanove. Budžet koji predlažete Narodnoj skupštini, pre svega, nije razvojni i to je budžet koji neće doneti sigurnost u državi, kako vi to kažete, na ekonomskom planu, i posebno ću naglasiti da SRS neće glasati za ovaj vaš predlog budžeta za 2005. godinu, jer smatramo da nije ni razvojni, ni socijalni. To je jasan znak građanima Srbije kako treba da se ponašaju na sledećim izborima, koji se nadam da će biti uskoro i da će tada SRS pobediti sve vas koji ste predstavljali DOS u poslednje četiri godine.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić, a neka se pripremi Ostoja Stojanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na kraju smo rasprave o budžetu. Čini mi se da se od poslanika koji podržavaju Vladu čini dosta optimizma prema ovom budžetu i ne bih mogao da delim taj optimizam, jer mi se čini da ono što najviše smeta ovom planu budžetu to je inflacija, a inflacija od 9% je prevelika, ona je blizu dvocifrene inflacije i u svakom slučaju u toku naredne godine očekuju se teški trenuci u našoj privredi, za naše građane, jer je neminovno da na opasnost od inflacije reagujete restriktivnom monetarnom politikom. To sigurno znači pad privrednih aktivnosti, to sasvim sigurno znači pad kupovne moći i mislim da je jedan od razloga zbog koga ste prilive u budžet u odnosu na PDV dosta skromno projektovali baš to što se očekuje velika nelikvidnost u privredi i što će priliv u budžet biti manji od onoga što bi trebalo očekivati, s obzirom da PDV treba da znači znatno bolji, sigurniji i veći priliv u budžet. Od onoga što bih, uz inflaciju, izdvojio kao loše rešenje u predlogu ovog budžeta, to je u svakom slučaju smanjenje subvencija. To nije trebalo da dođe u ovom trenutku, jer za subvencije u privredi pre svega mislim da je kriva Vlada, Ministarstvo za privredu, eventualno Agencija za privatizaciju, a razlog za to je usporeno restrukturiranje velikih društvenih preduzeća. Vi ste u svom ekspozeu obećali da ćete znatno da ubrzate restrukturiranje tih preduzeća, ali imali smo i do sada ta obećanja. Nisu se ostvarila i ta velika preduzeća, pre svega greškom Vlade a ne menadžmenta, jer on i nema interes, izgubio je interes za ta preduzeća onog trenutka kada smo ušli u proces privatizacije, dakle ta preduzeća neminovno propadaju i u situaciji smo da, ukoliko imamo manje subvencije iz budžeta, možemo da očekujemo da dosta njih ode u stečaj, što bi bila velika šteta za te velike kolektive, jer pojedini gradovi takoreći žive, zavise od tih preduzeća. Kada je u pitanju poljoprivreda, mislim da ste i tu poprilično oštetili ovim planom budžeta poljoprivredu. Sredstva koja izdvajate su uvećana samo za onoliko kolika je inflacija predviđena ovim planom budžeta. Podsetiću vas da ste rebalansom budžeta već smanjili izdatke za poljoprivredu za nekih milijardu i 500 miliona dinara, a poljoprivreda je i u prethodnoj godini poprilično potpomogla da imamo ovoliki rast proizvodnje. Imali smo dobru godinu iza nas i trebalo je sredstvima iz budžeta podstaći prerađivačku industriju i omogućiti veći profit u poljoprivredi. Smatram da je to veliki propust u predlogu ovog budžeta. Javna preduzeća ste pomenuli i obećali da ćemo imati ozbiljniji odnos Vlade prema broju zaposlenih, prema troškovima, znači da ćemo imati ozbiljniju uštedu po tom pitanju, odnosno kada su u pitanju javna preduzeća, ali jako malo ste govorili o javnim opštinskim preduzećima, a mislim da i ona moraju da uđu u taj proces smanjenja troškova. Za zapošljavanje je izdvojeno malo novca, premalo je to, s obzirom da će privredna situacija u narednoj godini biti dosta teška i da je to možda bila prilika da se eventualno reaguje i sačuva broj zaposlenih koje imamo u ovom trenutku. Sve u svemu, ovaj budžete nastavlja sa starom praksom, gde se ipak lična potrošnja stavlja u prvi plan, gde nema dovoljno investicija. Koliko sam video i na mašinama, i na ulaganju u institucije poprilično ste uštedeli. Ovaj budžet u suštini i nije razvojni, što se od nas očekuje, i smatram da SRS s razlogom neće glasati za ovaj budžet.
Hvala vam. Po Poslovniku? Izvolite, reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, po Poslovniku tražim da se izjasnimo o produženju rada do završetka i glasanja 1. tačke dnevnog reda. Hvala.
Hvala vama. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 107, protiv 35, nije glasalo osam, od 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je prihvaćen ovaj predlog. Molim vas, gospodine Albijaniću, prihvatam da je izglasan predlog o produženju do kraja ove tačke, ali o tome kada će se glasati odlučuje predsednik. Hvala. Izvolite, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo sam želeo da ukažem na to da raspravljamo o najvažnijem zakonu u jednoj godini. Na vreme ste krenuli u predlaganje budžeta. Pretpostavljam da ste obezbedili većinu, ako jeste. Ne razumem čemu tolika žurba i hoću samo da izrazim svoj protest zbog činjenice da ćemo iz nepoznatih razloga morati da radimo do kasno u noć i pitanje je koliko će ko od nas moći da bude koncentrisan. Pretpostavljam da ćete odmah odrediti i dan za glasanje, ali hoću da vam kažem – ako je u pitanju ono što se šuška po hodnicima, ono što se priča, te ovi su krenuli da kupuju ove, te oni su krenuli da kupuju one, hoću da vam kažem – lopovluka u Skupštini ne sme i ne treba da bude. Znam da su se neki uplašili, da nekima odgovara, da neki hoće da ćute na nečije napade. Ljudi, ne sme da bude krađe mandata. Zato ste vi krivi, jer vaš predsednik Ustavnog suda je donosio kriminalne odluke. Ali, nemojte da vas to motiviše da se mi iznurujemo, da se mi iscrpljujemo, da se mi mučimo, za razliku od nekih kojima je svejedno šta će da bude i došli su samo da pritisnu zeleno, žuto ili crveno dugme. Ima mnogo poslanika koji su radili, koji su pisali amandmane, koji se trude da prate diskusiju i koji hoće da učestvuju u diskusiji. I, pošto znam da ste ovu odluku već doneli, te da ne može da bude promenjena, ni ne mislim da mi imamo u ovom trenutku sami, kao srpski radikali, u ovoj Narodnoj skupštini mogućnost da to učinimo, ali hoću ovim putem da vam na to ukažem i hoću da vam kažem da teško zemlji ako vi razmišljate može li neko, pa makar to bio jedan od najmoćnijih biznismena, i makar to bila još jedna politička stranka, na čijem čelu je predsednik Republike, da vam preko noći kupuje poslanike; onda nam je jadna i zemlja i Skupština, ali sam siguran da takve ne smeju da budu ni jedna ni druga. Uveren sam da to možemo da promenimo, da možemo da radimo potpuno normalno i da jednom zauvek zaustavimo lopovluk. Kao jedan od najiskusnijih poslanika u Narodnoj skupštini toga sam se nagledao. Kada sam vam juče naveo primer gospodina Vojvodića, koji je hteo iz Narodne stranke da pređe u SRS, a gospodin Šešelj mu rekao – vrati mandat, u sledećem mandatu bićeš nas poslanik, prošlo je 10 godina, pošto nije hteo tada da vrati mandat, gospodin Vojvodić je tada postao član SRS. Znači, ako su u pitanju ideje, uvek to može časno da se izvrši, ali nemojte nam zbog toga što ima nečasnih ljudi, zato što ima nekih lopova, zato što ima nekih koji su naučili da otimačinom i krađom, da li vladaju, da li negde nešto ruše ili ne znam šta, da zbog toga budu šikanirani svi poslanici u Narodnoj skupštini. I, bez obzira na to, mi ćemo, naravno, da radimo, zato što hoćemo i amandmanima, a i naši ostali poslanici u načelnoj raspravi da ukažu na loše stvari, da ukažemo na loše strane ovog budžeta, da pokažemo zašto će pre svega ekonomska politika da bude lošija od one koju bismo mi sačinili u predstojećem periodu, dakle u narednoj godini, ali od vas tražimo da nikada više ne potcenjujete narodne poslanike, ne ocenjujete ih na onakav način na koji bi želeli da ih vide neki drugi, da strepite od nečije kupovine, od nečije pljačke i krađe. Jer ako Narodna skupština nije u stanju da spreči pljačku, da spreči krađu i otimačinu, onda ovim poslom ne treba da se bavimo. Još jednom – ponosan sam na to što ni u prethodnom mandatu, ni u ovom mandatu, ni jedan poslanik srpskih radikala, a 82 nas je, nije kupljen, ali sam još srećniji i ponosniji zbog činjenice, a mislim i svako od građana koji je glasao za nas, što ni jednog trenutka nismo pokušali ni jednog poslanika da kupimo, jer nam ništa nije draže ni preče od poštovanja volje građana Srbije.
Zbog korektnosti atmosfere, važno je da pričamo o onome što je ključno na dnevnom redu. Naravno da Skupština kao najviši organ vlasti odgovorno neće dozvoliti nikakvu krađu, pa se to u ovom sazivu nije ni dešavalo. Ali, isto tako, imam puno razumevanje za činjenicu da je do kraja rasprave ostalo nešto manje od 45 minuta, da je veliki broj amandmana prihvaćen i imam puno razumevanje za spremnost da se radi na onome što je daleko najvažnije u ovoj zemlji, od čega će zavisiti i način života svih naših građana. Naravno da poslanicima nije teško. Zahvaljujem se na razumevanju i nadam se da ćemo svi zajedno da radimo večeras. Hvala. Reč ima narodni poslanik Ostoja Stojanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj budžet neću kritikovati, ali pošto sam član Odbora za privatizaciju, moram citirati gospodina Vlahovića, bivšeg ministra za privredu i privatizaciju. Na drugoj ili trećoj sednici Odbora za privatizaciju, Vlahović je doslovce rekao da će se od polovine 2004. godine videti svi rezultati privatizacije, odnosno da će nastupiti boljitak. To je privatizacija iz 2003. godine. Znači, ono što je privatizovano u 2003. godini, od polovine 2004. godine krenuće nabolje. U 2005. godini, rekao je gospodin Vlahović, uvozićemo radnu snagu iz inostranstva, druže ministre. Gospodin Boris Tadić u svojoj predizbornoj kampanji u nekoliko navrata je rekao - 500.000 radnih mesta se otvara i to odmah. Nema ni tih radnih mesta. Obratiću sada malo pažnju na Agenciju za privatizaciju. Gospodine ministre, za to sam da stežemo svi kaiše, a ne neki da stežu a neki ne. Ovde imam za 10 meseci troškove Agencije za privatizaciju: konsultantske kuće 197 miliona, bruto lični dohodak 131 milion, oglasi 22 miliona, PTT usluge 12 miliona, bonovi za gorivo dva miliona 700 hiljada, reprezentacija tri miliona 700 hiljada, reklame četiri miliona 580 hiljada - 504 miliona ukupno. To je da potroše sto malih preduzeća dok prodaju. Ovih 250 zaposlenih troši 504 miliona dinara. Ministre, imam za vas jedno pitanje - da li imate nekoga ko kontroliše u vašem ministarstvu revizore i procenitelje kapitala? Nemate. Mislim na ovlašćene revizore i procenitelje kapitala. Bio sam u Udruženju revizora i knjigovođa Srbije kod gospodina Škobić Petra. On prihvata da iskontroliše revizore koji su članovi Udruženja revizora i knjigovođa Srbije. Još jedno pitanje za vas ministre - ima li negde na svetu da jedna agencija prodaje kapital i kontroliše prodaju kapitala? Verovatno da nema nigde na svetu. Što se tiče carine, bageri i teške mašine koje su uvožene, nisu smele da budu starije od šest godina. Uvezene su stare mašine po 10 i 15 godina. Video sam četiri mašine gde je napravljena deklaracija da su stare ispod šest godina. Tu je neko uzeo pare normalno. Od privatizovanih preduzeća u najgoroj situaciji su "Uzor" Valjevo, Trgovinsko preduzeće "Gorica" Beograd, "Elektron" Kraljevo, "Poljooprema" Kraljevo, "Autoprevoz" Vrnjačka banja, "7. juli" Kuršumlija. Država Srbija je dala socijalni program za Valjevsku industriju kože, za 95 radnika. Taj novopečeni kupac, odnosno lopov, dao je jednu svotu, nisu svi radnici isplaćeni. Hteo sam nešto da vam kažem i u vezi "Krušika". "Krušik"je veliko vojno preduzeće. Da li ste nešto predvideli za ljude koji su imali beneficirani radni staž? Radili su, imaju 40 godina radnog staža, a nemaju starost, pa moraju da rade i dalje dok ne namire godine starosti, a radili su po beneficijama. Ne mogu da odu u penziju jer nemaju godine starosti, a imaju 42 ili 43 godine radnog staža.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Ostoji Stojanoviću. Reč ima narodni poslanik Bojan Kekić, a neka se pripremi narodni poslanik Stevica Deđanski.
Kolege poslanici, poštovani ministri, kada se govori o budžetu onda je to prilika da se kaže o svemu onome što se u toku jedne godine desi u Vladi, a pre svega ono kako rade korisnici budžeta. S obzirom na činjenicu da je vreme za raspravu poslaničke grupe SPS pri kraju, pričao bih samo o dva korisnika, i te kako važna korisnika budžeta, a to su, Republička direkcija za puteve i Fond za razvoj Republike Srbije. Republička direkcija za puteve osnovana je Zakonom o putnoj privredi, i te kako važan ali i veliki korisnik budžetskih sredstava, ali i činjenica da mi u Odboru za saobraćaj i veze, kolega Stamenković je predsednik Odbora, nismo dobili ni izveštaj za 2003, ni plan za 2004. A na konkretnom primeru gde je Republička direkcija za puteve i nadležna i odgovorna za održavanje magistralnih i regionalnih puteva, koristim priliku da vas informišem da most na reci Mlavi, u okolini Požarevca, pet meseci se radi samo njegova sanacija. To znači da onaj pošteni seljak, koji nikad u životu ne bi dozvolio da njegova letina ne bude ubrana, obilazi 25 i 30 kilometara trošeći naftu da ubere svoju letinu. I pored raznih urgencija, pre svega prema Republičkoj direkciji, i zato mi je žao što je potpredsednik Vlade Miroljub Labus izašao pre nekoliko trenutaka iz sale, nismo uspeli da dođemo do onog pravog rešenja, odnosno da se to ubrza. Uradili smo neka privremena rešenja, ali ako se izračuna kolika je šteta, da li je izvođač dobar ili ne, kako su oni pričali, sami su ga izabrali, došli smo u situaciju da pet meseci ne funkcioniše magistralni put ili kako ga mi zovemo "đerdapska magistrala". Kad se govori i priča o Fondu za razvoj, pre nekoliko dana smo usvojili Zakon o privrednim društvima, poništili smo Zakon o preduzećima, a mnoga preduzeća su u vreme i sankcija, a i tranzicije, uspela da preko Fonda za razvoj sačuvaju svoju supstancu, a mi smo došli u situacijukao poslanici da Fond za razvoj ne podnosi izveštaj Narodnoj skupštini već Vladi Republike Srbije. Ono što je sistemska greška po meni, to je da se sredstva u Fond za razvoj opredeljuju u malom iznosu, kao što je predvideo budžet za 2005. godinu, ali je suština da bi sva sredstva od privatizacije trebalo da idu u Fond za razvoj i sa tim sredstvima da se uzdigne kako privreda, tako i pojedina privredna društva, i u regionalnom i u strukturnom smislu. Ako neko privredno društvo, odnosno ranije preduzeće, i dođe u situaciju da, pored raznih elaborata, opravdanosti i svega ostalog, konkuriše kod fonda, ako mu fond odobri određena sredstva, tehnika sprovođenja tih sredstava izuzetno je teška. Očekujemo da će garancijski fond, i imamo obećanje od ministra finansija, vrlo brzo krenuti, ali ima određenih teškoća s obzirom da smo u bankarskom sistemu došli u situaciju da je u mnogim gradovima veoma mali broj poslovnih banaka, u onom smislu da su to razvojne poslovne banke za pojedine regione, da su to banke koje su vezane za Vladu Republike Srbije, gde bi određeni depoziti mogli na određeni način da se prikupljaju i da se plasiraju u privredu. Konkretno u Požarevcu zadnjih nekoliko godina otvorilo se 19 banaka i od tih 19 samo je jedna na nivou filijale, odnosno samo je jedna u neku ruku samostalna, i to je JU banka, dok sve ostale, koje verovatno dođu do jeftinih izvora sredstava, nude bankarske usluge u svojoj širokoj lepezi, ali koje se pre svega odnose na kreditiranje fizičkih lica ili na mali deo privrednih lica. Prema tome, u tom bankarskom sistemu sigurno je nedostatak tih razvojnih banaka i dovodi nas u situaciju da pojedina privredna društva nisu ni mogla da uđu u privatizaciju. Ministar za privredu i privatizaciju je sa tim upoznat, Mesna industrija "Požarevac", koja je godinama bila jedna od najjačih klaničnih industrija u staroj Jugoslaviji, a i sada je, koja je godinama u vreme ratnih sukoba snabdevala vojsku, koja je baš zbog toga pojela svoju supstancu, dolazi u situaciju da ne može da sprovede ni stečaj, jer nisu u prilici da uplate 250 hiljada dinara. Kao što primećujete, u svojoj diskusiji ne govorim o budžetu, ali govorim o korisnicima budžeta i bilo bi dobro da Vlada, ako misli da sprovede program, u okviru svoje kontrolne, nadzorne i bilo koje druge funkcije prema ovim preduzećima, dođe, iskontroliše budžet, iskontroliše način na koji se troše ta sredstva i da li su u interesu građana. Iskoristiću priliku, a zamolili su me iz Saveza udruženja penzionera, s obzirom da im je kao kategorija i kroz budžet ukinuta stavka za društveni standard, a postoji obećanje da će 50 miliona dinara da se uplati Savezu penzionera, kako bi na pravi način obezbedio društveni standard svojih penzionera, svojih članova, da se to učini kako bi uspeo da određene hitne i interventne mere uradi.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski, a za diskusiju da se pripremi narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS, kao najmoćnija grupa u parlamentu, neće glasati za ovaj i ovakav budžet. Ima više razloga zašto je to tako, ali jedan od najvećih je zato što nije ni razvojni, ni socijalni. Nekoliko anomalija ću vam sada nabrojati, a ima ih jako mnogo. Postoji ogroman broj agencija, komisija i kancelarija na koje je SRS upozoravala sve ovo vreme kao nepotrebne i štetne, kao posebne centre moći. To se u ovom budžetu jasno vidi, jer za funkcionisanje tih svakojakih agencija, kancelarija i komisija izdvaja se 760 miliona dinara. Imamo Komisiju za lustraciju koja dobija milione. Koordinaciono telo na čelu sa Nebojšom Čovićem koje troši i arči naše pare. To je suma koja se broji čak milijardama dinara. Po predloženom budžetu penzioni fond je isti, ali uz inflaciju koja se računa da će biti oko 10% sledeće godine i rast cena na malo, penzije će biti realno manje. Zašto taj novac nije preusmeren u penzije ili dečije dodatke, u stanove ili u milion drugih bitnih stvari. Umalo da zaboravim srpsku barbiku, Borisa Tadića, koji ima svoj budžet od 184 miliona, a on sam raspolaže sa 23 miliona, a njegov šiptarski lobista, tako bih ga nazvao, Vuk Drašković, čovek koji je provereno lak na novcu, raspolaže lično sa 57 miliona dinara. I još je dozvoljeno Borisu Tadiću da prima neke donacije od 40 hiljada evra. Te pare su mogle biti preusmerene i date vojsci. Narod je očekivao od te tzv. srpske barbike da ispuni obećanje koje je dao u predsedničkoj kampanji, da pokrene proizvodnju, da poveća plate i penzije, a ne da arči pare na sebe i da samo on i njegova klapa imaju veće plate. Takođe bih morao da spomenem to da je narod očekivao da neće više biti viza, kao što je obećavano, a ne još da se našim košarkašima zabranjuje odlazak u Hrvatsku. Sada se vidi kolika je to štetočina i lažov. Gospodine Dinkiću, rekli ste da su devizne rezerve 3,8 milijardi dolara, a Srbija vapi za svežim novcem. Svi znamo da je srpska privreda u kolapsu. Takođe se hvalite privrednim rastom od 8%, a svi znamo da je to zahvaljujući dobrim uslovima za poljoprivredu, neuspesima Vlade u pokretanju privrede. Takođe ste rekli da hoćemo dugoročni i održiv privredni rast, a mi imamo ogroman spoljnotrgovinski deficit. Ove godine će iznositi preko osam milijardi dolara, a ukupno od 2001. godine je preko 34 milijarde dolara. Toliko koštate narod do sada zvanično, a ako dodamo lopovluke Tadića i njegove interesne grupacije, tzv. žutog preduzeća, vidimo da ste više štete naneli nego NATO bombardovanje. Ja sam inače poslanik iz Vršca i samo u Vršcu su naneli više štete, to mogu da vam garantujem. Takođe, vi ste rekli da ćemo nastaviti sa tvrdom fiskalnom politikom, gde kao glavni primer kažete da plate rastu brže od produktivnosti. Kada neko ne bi živeo u Srbiji mislio bi da narod živi u izobilju i da su plate ogromne. Gospodine ministre, sve je otišlo, sve cene su otišle u nebo, benzin, struja, hrana i koliko smo čuli treba i gas da ide. Vi sada indirektno govorite da bi plate možda trebalo i da se smanjuju. Osvrnuo bih se na kraju na vaš govor o fondu za zapošljavanje, gde kažete da bi lokalne samouprave trebalo da pomognu novcem iz budžeta. Jedan od prihoda lokalnih budžeta je privatizacija, ali imamo primer kolege iz Kule, koji nam je doneo podatak da nije ništa uplaćeno. Ja ću nastaviti dalje govoreći o amandmanima, a nastaviće sledeći govornik.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a za diskusiju da se pripremi narodni poslanik Slavoljub Matić.
Kada je tema budžet, onda verovatno u prvom delu mora da se priča o ekonomskoj politici Vlade, a u drugom delu o tome koliko ovaj narod košta državna administracija. U ovom prvom delu gotovo da nema šta da se kaže, jer od 5. oktobra 2000. godine sprovodi se ekonomska politika u kontinuitetu. To je ekonomska politika DOS-a, jedna probna varijanta ekonomske politike u režiji MMF-a, politika gde je naše tržište otvoreno kao konzerva, ne štiti se ničim, politika u kojoj je privatizacija moguća, privatizuje se sve i svašta, a po pravilu nizašta. Posledica te ekonomske politike, koja se u kontinuitetu sprovodi, to je DOS-ova ekonomska politika, jeste da je prosečna penzija devet hiljada dinara, a prosečna zarada zaposlenih 14 hiljada dinara. Sami podaci govore za sebe sve, a to znači da taj trošak tranzicije i taj bol osetili su samo građani i onda pričamo o drugom delu današnje teme, a to je koliko košta građane ova država. Po nekim podacima koje nam je dostavio ministar, a koji se bitno razlikuju od načelnih stavova njegovog potpredsednika, gospodina Labusa, naravno Labusa od pre 10 godina, mi praktično imamo budžet ove godine koji iznosi 473 milijarde. Na ovih 416 milijardi priliva, treba uključiti i ove unutrašnje izvore, a to su samostalni prihodi državnih organa od 57 milijardi. Ovaj narod ne može to da plati. Ne postoje mogućnosti da se te pare prikupe, odnosno država raspolaže sa svojim monopolima i ona će prikupiti značajan deo tih sredstava, ali će to opet biti bolno za građane Srbije. O svim nerealnostima i promašajima koji se nalaze u ovom budžetu mi ćemo pričati kada budemo govorili o amandmanima, ali ovaj budžet govori da nam je državna administracija skupa. Ukoliko se Vlada zalaže za efikasnost, onda čudi jedan suprotan proces atomiziranja državne strukture na agencije, na nezavisna regulatorna tela i na druge paradržavne organe. To su dva potpuno različita procesa. Ako neko računa da će putem carina i poreza da obezbedi značajnija sredstva, onda moram da vam kažem da dobar deo roba koje se nalazi kod nas na tržištu, to su robe koje dolaze iz inostranstva, koje se uvoze, koje direktno konkurišu našim robama, a prihod ostvari država, onaj koji je njoj neophodan, koji je ona zacrtala, ali nema nikakvog drugog povratnog efekta što se tiče privrede i građana Republike Srbije. Posledica toga jeste da se svakodnevno u novinama samo pročita da je još jedna fabrika zatvorena, da ne radi i da čeka tzv. strateškog partnera. U toj opštoj degradaciji, znate i sami, vojska je na prvom udaru, ona je odavno na udaru, sada je i policija, a ne bi me iznenadilo da za mesec dana krene napad i na Srpsku pravoslavnu crkvu. Društvo nam je razoreno, državna struktura gotovo da ne postoji, a sve zbog demokratije i ljudskih prava. Znači, imamo skupu državu i mi ovaj koncept skupe države ne prihvatamo. Zbog toga ćemo glasati protiv ovog i ovakvog budžeta. Ko je pisao budžet, njemu je svejedno kako će da knjiži sredstva od privatizacije, da li će da ih knjiži kao redovan prihod ili će da ih predstavi kao izvor sredstava za deficitarno finansiranje. Treba da se prekine sa ovim igrama i radnjama, jer nominalno može sve da se predstavi na drugačiji način, a da realno bude i te kako bolno. Ovaj budžet biće budžet bola.
Reč ima zamenik poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Aleksandar Vučić, drugo javljanje.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS, već su to naši poslanici ponovili više puta, neće glasati za Predlog zakona o budžetu. Kao najveća, ne samo opoziciona, već i uopšte politička stranka u Srbiji, izneli smo brojne razloge za to. Pre svega, ne prihvatamo način popunjavanja deficita budžeta, kako je predviđeno Predlogom zakona o budžetu Republike Srbije. Smatramo da specijalizovane usluge treba da se regulišu, odnosno finansiraju iz sredstava organa, a ne dodatno iz budžeta Republike Srbije. Time bismo uštedeli 6,8 milijardi dinara. Takođe smatramo da možemo da postignemo uštedu od najmanje 700 miliona dinara samo uklanjajući ili ne dajući pare, ogroman novac, za razne agencije, kancelarije i komisije koje ničemu ne služe. Izašao sam da, pre svega, govorim o onome što predstavlja vrlo skupu administraciju i neverovatni trošak za građane Srbije. Od jutros smo pričali o automobilima koje kupuje Vlada Republike Srbije, o 218 automobila. Gospodine ministre, pričaću i o energetskoj mafiji, o Vuku Hamoviću i ostalima. Dakle, pričali smo jutros o 218 automobila koja kupuje Vlada Republike Srbije. Još nismo dobili izveštaj, očekujemo da vidimo koliko je. Ali, mi iz SRS smo dobili informacije da se ti automobili kupuju i za predsednika Republike, odnosno za njegove savetnike. Nije istina ono što nam je rekao gospodin Dinkić, koji je rekao da to ide za inspekcije, za stručne službe. Kupuju se najluksuzniji automobili za kabinet predsednika Republike. Od građana Srbije se uzima novac da bi on i njegovi savetnici imali nove automobile, da bi Vuk Jeremić, koji nije u stanju, iako smo svi bili u stanju da predvidimo ko će da pobedi na američkim izborima, da nanese takvu štetu ovoj zemlji, da izađe i da, po okončanju izbora, kaže da očekuje pobedu gospodina Kerija. Taj treba da dobije novi automobili? Teško mu je da se vozi u starom i taksijem, nego treba građani Srbije da mu plaćaju, a da može da ga koristi on i još neki drugi. Da li je to inspekcija? Kakva je to inspekcija, da li oni treba da idu negde na njivu? Jeste, obećali su nova radna mesta i veće plate i penzije, ali nisam još čuo da su negde otišli. Ko zna kome još u Vladi treba da ide, ali tu informaciju nismo uspeli da dobijemo, iako smo je očekivali. Čekam da vidim i da dobijem objašnjenje ko dobija najluksuznije automobile i koliko ih ide kom državnom organu, i u Predsedništvo Republike, i u Vladu Republike Srbije i u stručne službe. Hoću sada da vam temeljno pročitam, da vidite za kakve nelogičnosti vi – poslanici skupštinske većine – hoćete da glasate. Kaže se ovako: Narodna skupština Republike Srbije, nema ugovora po usluzi, sem u stručnim službama, ugovori za usluge u Narodnoj skupštini Republike Srbije iznose 15 miliona dinara, predviđeno budžetom, a takvi isti ugovori u Predsedništvu Republike iznose 23.200.000. O čemu govorimo? Za ovoliku Narodnu skupštinu, socijalna davanja zaposlenima su 700.000, a za zgradu Predsedništva 600.000. Da li vi ovde zavitlavate naciju i sve građane Srbije? Da li vi Cezara hoćete da gajite, da li je to vaš cilj? Šta je sa Ministarstvom spoljnih poslova? Jedan od govornika vladajuće većine danas je rekao da se to ne odnosi na ministra, da se to odnosi na naša diplomatsko-konzularna predstavništva itd. Ne, ovo što govorim se odnosi na kabinet ministra i MIP. Pitao sam ministra Dinkića i nisam dobio odgovor - šta je to 20 miliona za specijalizovane usluge? Prevodi ne idu u to, nego idu usluge po ugovoru. Šta su specijalizovane usluge od 20 miliona, neka mi kaže bilo ko od vas u sali. To su pare građana Srbije. Očekujem da mi neko odgovori. Znamo odakle se uzima novac - od naših ljudi, od naših građana, ali za šta ide, to niko ne zna u ovoj sali. Tražim da nam ministar objasni za šta ide taj novac, za šta idu usluge po ugovoru 54.931.000. Kompletan DKP, ceo razdeo, sva naša DKP, ne znam da li ste to primetili, imaju značajno manju svotu novca određenu ovim budžetom, od onoga što je određeno samo za Ministarstvo spoljnih poslova, a pri tome najviše za nešto što niko živ ne razume. Mašine i oprema - 30 miliona. Kakve mašine se to kupuju? Vidim i kod predsednika Republike mašine i oprema - 10 miliona. Kaže, 3 miliona će neko valjda da mu pokloni, pošto ide - izdaci iz dodatnih prihoda organa. Kakve to prihode ima predsednik Republike? Nisam znao da ima. Da li vi znate da mi objasnite? Da li to neko poklanja avionske karte u visini od 2.600.000 i to piše - izdaci iz dodatnih prihoda organa. Umem da čitam, znam šta vas pitam, ali nema tog koji će da mi objasni. Trideset pet miliona troškovi putovanja. Sada da vam kažem, danas sam pravio računicu, to je svaki dan kao da neko putuje na liniji Beograd-Peking. Ništa drugo ne radi u životu, nego leti Beograd-Peking svaki dan. Pošto će nekada morati da bude ovde da ode na neku košarkašku i fudbalsku utakmicu, to znači da će dnevno da ide Beograd-Peking i nazad. Još je gora situacija sa Ministarstvom spoljnih poslova Srbije i Crne Gore. Taj ko zna koliko ima, samo on putuje. Evo ga, 98 miliona. Devedeset osam miliona, može da kupi veliku aviokompaniju, ozbiljnu aviokompaniju može da kupi. Nije mi smešno nimalo. Naši amandmani su usmereni pre svega na to da se taj rasipnički deo budžeta svede na racionalniji nivo. Nismo mi ovde da se bilo kome svetimo. Nećemo mi bilo kome da se svetimo, pa ni našim političkim protivnicima. Mi hoćemo da njihovu raskalašnost, da njihovu pohlepu svedemo na razuman nivo. Ne može budžet Narodne skupštine Republike Srbije da u odnosu na prošlu godinu bude spušten na 50%, treba da bude, neka bude i za 70%, ali će za isto toliko da bude umanjen budžet drugih državnih organa, a ne da kancelarija, kabinet predsednika Republike dobije 600% više i to je po ovom budžetu, dame i gospodo, sa 33 miliona na 184 miliona, a odavde Skupština ide sa 1.500.000.000 na 740.000.000. To je ono o čemu mi danas govorimo. To mora da se promeni. Hoćete da mi pričate kako to sve mora, a evo vam primer. Dobio sam iz Jagodine, kako su, kaže, po nalogu Ivice Stevanića, predsednika opštinskog odbora DS-a u Jagodini i Gorana Petrovića, predsednika Izvršnog odbora SO Jagodine, to je bilo dok nisu smenjeni, platili su 1.147.000 za dresove, ništa strašno, a tih 1.147.000, to jest te dresove, poklanjali su kao donacije DS-a. Oko vozila, samo u jednom mesecu, 200.000 dinara za pežo, koji je koristio predsednik opštinskog odbora te stranke, koji nikakve veze nije imao sa Skupštinom opštine. Da li to finansiramo, da li za to građani Srbije daju pare, za 218 automobila za Vladu Republike Srbije i predsednika Srbije, za koje gospodin Dinkić nije u stanju da nam kaže za koga su; kaže, nije za Ministarstvo finansija. Nije, ali za nekoga u Vladi jeste, za predsednika Republike jeste, da čujemo za koga. Još taj izveštaj nismo dobili, čekamo da vidimo, čekaju građani da vide, zato što samo za te automobile mogli smo da zaposlimo više od 500 ljudi. Petsto mladih školovanih i obrazovanih ljudi koji traže posao, samo za to da se ne vozi nečiji savetnik u luksuznoj limuzini, jer mu je sinulo da on mora da ima automobil, on mora da ima automobil, mnogo je, mnogo je važan. Dakle, zato što će da sluša nečije naloge o tome kako Srbe da tera na izbore na Kosovu i Metohiji, pa mora da se vozi u luksuznoj limuzini. Ne mora, mora narod da ne gladuje, mora narod da živi normalno, mora narod da ima nova radna mesta, a ne na ovakav način da se odnose prema građanima Srbije. Poslanička grupa SRS predvidela je upravo zbog toga i da se povećaju subvencije za poljoprivredu sa 11 na 13,5 milijardi i to je ono u šta mi treba da ulažemo. U našu proizvodnju, u ono gde novac možemo da vratimo, gde višak vrednosti možemo da ostvarimo, a ne da zadovoljavamo pojedince, koji ne znaju šta će od obesti. Ne znaju šta će od silne vlasti, ne znaju šta će od svoje pohlepe i gramzivosti, evo završavam, to je ono čemu moramo da se suprotstavimo. I dalje tražim odgovor, kažite mi da li je naš budžet 416,5 ili 473 milijarde, jer ako ovo računamo, onda je 473 milijarde. Kažite mi šta su specijalizovane usluge u Ministarstvu spoljnih poslova, kakvi su to ugovori po usluzi od 23 miliona u Predsedništvu Republike. O čemu je tu reč, neka bilo ko iz vlasti izađe, gospodine ministre, možete i vi da izađete, čak i da govorite o demonopolizaciji do koje nije došlo, do privatnih interesa u sferi energetike. Neka neko izađe i neka objasni šta to znači, napisano je bezveze, nekome je sinulo i palo na pamet, hajde, upiši mi još negde da imam da trošim toliko. Mašine ću tolike, jer moram da napravim promociju jednom sponzoru, pa ću za 30 ili 40.000 evra da mu napravim promociju, kako je on taj koji pomaže sve državne organe i kako daje svoju opremu najvišim državnim organima, da bi svima posle toga bilo jasno da od njega moraju da kupuju. Šta smo mi, glupi, vi mislite da smo svi mi idioti ovde, da niko ništa ne razume, da li se tako pravi promocija jednoj firmi? Tako se pravi, to su ti dodatni prihodi od tri miliona, a sedam miliona će posle država da izdvaja za novu opremu, između ostalog da bi se ta oprema naknadno platila. Taj kriminal, tu korupciju, mi nećemo da dozvolimo. Zato očekujemo promene, zato očekujemo odgovore i to u ime građana Srbije. Hvala vam najlepše.
Dušan Proroković, replika, pa potom narodni poslanik Slavoljub Matić.
Nisam tražio repliku u ime poslaničkog kluba. Mislim da na deo ovih pitanja je odgovorio ministar, a na deo ću odgovoriti. Izašao sam lično, pošto sam pogrešno citiran. Dakle, rekao sam nešto za Ministarstvo spoljnih poslova, ostajem pri svemu što sam rekao. Ministarstvo spoljnih poslova ima jedan deo zaposlenih u svojoj zgradi, to je ugao ulice Nemanjine i Kneza Miloša i, naravno, ima DKP. Ovo što se tiče troškova putovanja i u sluga po ugovoru, što je gospođa Radeta svojim amandmanom tražila da se briše, ne odnosi se na ministra spoljnih poslova. Odnosi se na sve zaposlene, par stotina zaposlenih ljudi tu radi i bio bih najsrećniji da ovih 98 miliona može da se poveća. Troškovi putovanja, naravno, mi imamo ovde šefa Direkcije za Aziju. Hajde da pitamo tog čoveka da li jednom ili nijednom godišnje odlazi u Indiju, Kinu, Japan, Južnu Koreju, sve bitne države sa kojima treba da negujemo diplomatske odnose, koje predstavljaju potencijalna tržišta za naše robe i usluge. Imamo Direkciju za Afriku, imamo različite vrste direkcija, tako da ovih 98 miliona, mislim da je najskromnija suma koja se mogla izdvojiti, kako bi našu diplomatiju, odnosno profesionalne diplomate iz Ministarstva spoljnih poslova, podstakli i obezbedili određena sredstva da rade posao za koji su se školovali i kvalifikovali. Takođe, što se DKP tiče, mislim da je ovo premala suma. Dakle, mi imamo atašee koji u Francuskoj ili Nemačkoj rade za 1.200 ili 1.300 evra. Tamo sa tim novcem ne može normalno da se živi i onda se pitamo svi zajedno, zašto nam država tako loše stoji u Evropi, što je loš rejting, što je loš imidž. Normalno, kada diplomate plaćamo 15.000 dinara u Beogradu, a 1.200 evra u Strazburu ili bilo gde drugde. Najviše bih voleo da ove sume možemo da uvećamo što je moguće više, jer mislim da naša diplomatija ima tradiciju, ima dovoljno obrazovanih i stručnih kadrova i mislim da može da uradi puno. Što se tiče troškova ministra, predložio sam da se onako kako je gospodin Jočić, ministar unutrašnjih poslova, predložio za svoj sektor, za svoj segment, formiraju parlamentarni odbori za kontrolu svakog ministarstva pojedinačno, pa da vidimo koliko koštaju profesionalci u javnoj upravi, koliko košta svaki ministar pojedinačno sa svojim kabinetom, bio to ministar iz DSS-a ili bilo je druge partije.
Gospodine Vučiću, vi povredu Poslovnika ili šta? Replika je bila na vaše izlaganje, gospodin Proroković je smatrao da je pogrešno protumačen, ali on se prepoznao, tako sam razumeo. Po Poslovniku, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sada sam napravio kratku računicu. Država, naravno, može da postigne mnogo bolji ugovor, posebno na godišnjem ili višegodišnjem nivou, ali recimo povratna karta do Pekinga, ako govorite o Aziji, ona je 600 evra. Recimo, da kažemo da je 50.000 dinara, može? Dobro, 10 povratnih karata do Pekinga je 500.000 dinara, znači, imamo takvih 196 puta 10.000, a to vam je 1.960 karata. Dakle, 1.960 karata samo do Pekinga i nazad, i to po punoj ceni, a znate da ide i niže. Samo sam vam to rekao, gospodine Prorokoviću, a mogu da se složim s vama i neću da budem demagog da kažem da treba naši DKP-i da ostanu bez novca, da ne treba ništa da rade. Naprotiv, mislim da treba mnogo toga da urade u inostranstvu, ali ne ono što su do sada radili. Mislim da pre svega treba da se bore za Kosovo i Metohiju, da se bore za našu zemlju, a ne da se bore protiv svojih političkih protivnika. S druge strane, koliko zaposlenih imate u Hrvatskoj. Po 50 ih imate u konzulatu i ambasadi, i šta rade? Sklanjaju našu vojsku sa naših granica. Šta je to urađeno za naš narod? Koga šaljete? Neke koje ste poslali, znam kako to ide u koalicionim vladama. Teško. Jedni traže jedno, drugi traže drugo i ne odnosi se ovo lično na vas. Vi dobro znate da neke koje ste negde poslali, da su oni već u 11 sati u alkoholisanom stanju, u 11 ujutru. Znamo ih svi. Hoćete zemlje da vam nabrajam u kojima su? U jednoj od najvažnijih zemalja su šefovi naših DKP-a, ali je problem u tome, suštinski je problem u tome, što sene zna na koga se odnosi. Vi ispod toga imate i DKP, ali neće troškove putovanja, ono što je suština, što vi znate, gospodine Prorokoviću. To mnogo manje ide. I na naše ljude koji se bave arapskim svetom, i na naše ljude koji se bave Rusijom, koji će da se bave severnoameričkim kontinentom. Ne, to najviše ide direktno. Ministar, savetnici, isti kao i ovde u zgradi preko puta, zato što ti misle da su bogom dani da rade šta hoće, zato što misle da mogu da uzimaju pare od naroda koliko hoće i zato što nikome ne odgovaraju, jer su oni najmoćniji i najmudriji, zato što su savetnici. Tu je suština stvari, znam da se tu slažete i znam da se tu slažu svi, svi u Srbiji to dobro znaju. To ćemo jednom da sprečimo, postoje ljudi koji hoće da im kažu – dosta je bilo, dosta je bilo. Čuj, došli oni, sinulo im, pa će sada novi luksuzni automobili za savetnike. Teško im da kupe svoj automobil, jer su mnogo uspešni, radili su u inostranstvu i mnogo su cenjeni, ali nemaju para i neće da troše te pare za to, nego hoće da im ova država i građani ove zemlje, koje u crno zavijaju, plaćaju njihove automobile, a oni će da čekaju kada siđu sa vlasti da troše svoje pare, a do tada hajde da pljačkamo ovu Srbiju koliko možemo i kako možemo. To je ono što moramo da zaustavimo, to je ono što mora da se spreči. Ima tu još nelogičnosti oko socijalnih davanja zaposlenima, apsolutno su neverovatne. Dakle, imamo socijalna davanja zaposlenima, izgleda što je proporcionalno manji broj lica, utoliko su veća socijalna davanja, zato što će starešina tog organa da se pohvali kako je mnogo dobar, a o čijem trošku. O trošku naroda Srbije, o narodnoj grbači. To moramo da sprečimo i ove pare ne može da ima, 1960 povratnih karata do Pekinga, jer bi to on da iskoristi. Nije važno da li će to da ide nešto do Njujorka, nešto do Južnoafričke Republike, nešto do Helsinkija, nije bitno na koju stranu sveta. Bitno je da ne može da ukida našu vojsku i to će da ide za naše vojnike, da oni imaju šta da jedu, da budu pristojno naoružani, da mogu da brane ovu zemlju, a ne da im se dozvoli da dalje urušavaju našu zemlju, našu poziciju na Kosovu i Metohiji, našu armiju, naš odbrambeno bezbednosni sistem. Zato to mora da im se ukine, narodu manje para da se uzima, a da se daje na bolje mesto, takođe narodu da se vraća.
Replika.
Vrlo kratko ću. Već sam objasnio, suština mog javljanja u raspravi u načelu i javljanja radi replika jeste da kažem da ovaj amandman uopšte nije izvodljiv, jer se ovde ne radi o ministru spoljnih poslova, niti njegovom kabinetu, nego se radi o putovanjima svih zaposlenih. Druga stvar, pogledajte koliko godišnje ima sastanaka Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju, čiji je Srbija član. Koliko godišnje sastanaka ima Savet Evrope? Dakle, neki naš personal, profesionalne diplomate, moraju da putuju. Takođe, ukoliko želite da vršimo kontrolu sprovođenja budžeta, rekao sam vam već, najvećeg saveznika imaćete upravo u DSS. Evo, hajde prvo da krenemo od naših ministarstava, od ministarstava u kojoj je ministra imenovala sama DSS, da vidimo koliko sekretarica, koliko vozila, kako troše ministri, koga su sve zaposlili u kabinetu. Uopšte ne bežimo od toga, pa onda da krenemo dalje; da postoji parlamentarna kontrola rada svih ministarstava. Naravno, složiću se za ove troškove putovanja predsednika, rekao sam već u načelnoj raspravi da ima određenih nelogičnosti. Troškovi putovanja predsednika Republike, tu moram da se složim sa vama,projektovani su na 35 miliona dinara, a cele vlade na 21 milion dinara. Kako troškovi putovanja kabineta predsednika Republike mogu da iznose za 50% više od troškova putovanja cele Vlade, sa svim zamenicima i pomoćnicima koje ima.
Po poslovniku.
Dozvolićete mi nešto, dobio sam papir koji će zanimati sve građane Srbije, a siguran sam i sve narodne poslanike. Dobio sam izveštaj, upravo mi je stigao u koverti u vezi tendera za nabavku automobila za potrebe republičkih organa i organizacija po određenim korisnicima. Ovde je tačno, rekao je gospodin Dinkić, imamo automobile niže klase, a to su ovi od 1.200 do 1.400 kubika, automobile srednje klase od 1.400, tako su klasifikovani, od 1.400 do 1.900 kubika. Dakle, najvišeje onih niže klase – 117, 18 komada ove srednje klase, a onda dolaze ovi više srednje klase, a to su putnička vozila za Ministarstvo poljoprivrede, to je viša srednja od 1900 do 2000 kubika dizel, ona su obično u vrednosti od 20.000 do 30.000 evra. A pogledajte sada šta dolazi. Partija 4, putnička vozila od 2-3000 kubika, benzin i dizel 43 automobila, 5 vozila za potrebe službe predsednika Republike. Do sada je bilo malo izgleda, treba sada 5 novih vozila najviše klase, a onda još 2 vozila, dame i gospodo, za potrebe Narodne kancelarije predsednika Republike. To je ono za koje smo čuli da će sam da finansira i da će u interesu građana da je otvori, a sada građani treba kola da im plate i to luksuzna kola. Neće jugom da se voze po Beogradu, nego treba da im kupe od 3000 kubika automobil. Da li je tako, gospodine ministre? Da li to kupuje vaša Vlada? Sedam vozila, a traži još 5, prema informacijama koje sam upravo dobio. Ima 7 automobila sada novih, mimo onog najskupljeg blindiranog BMV-a, a traži još 5, tender gotov. Sa njim ide danas u stranku, a zanimljivo, o narodnom trošku. Da li plaćate i te usluge po ugovoru, gospodineDinkiću, tako rasipnički. Ne štiti ga policija, nego vojska. Da li znate vi to, gospodine Dinkiću, ili se pravite da ne znate? Ko to plaća, gospodine Dinkiću? Da li preko grbače naroda Srbije, građana Srbije? Pogledajte, kancelarija predsednika Republike dobija isti broj vozila koliko cela Narodna Skupština Republike Srbije. On jedan naspram ovde 250 ljudi. Ima još. Nije baš da nema za ministarstva. Ima za 5, za ministarstvo za kapitalne investicije, trebalo je da znate gospodine ministre,jedan za potrebe Ministarstva privrede. Da li je to za gospodina Bubala? Znao sam da vam treba jedan dobar automobil, ali narod nema toliko para, gospodine Bubalo. Dame i gospodo, dragi građani, za to mi moramo da štedimo, ali neću da dozvolim i to sam rekao na sednici šefova poslaničkih grupa, pošto je gospodin Nikolić odsutan, te sam ga zamenjivao. Rekao sam - neću da dozvolim da nam moralne pridike drže oni koji do morala ne drže, koji kada misle o moralu kažu nekome da treba da ide u crkvu. Hoću da vam kažem nešto- smanjujte ovo, gospodine ministre, smanjujte, krešite ovo, jer da ste narodu ovo rekli, jer narodu i građanima ovo da ste rekli, da se na ovo troše pare, narod bi s motkama došao ispred Narodne skupštine. I nikome od građana Srbije ovo neće smetati kada kažete - nema kola. Neka se voze kako su se vozili do sada. Nije ovo prvi predsednik u Srbiji. Nisu ni ovo prvi narodni poslanici. Nije ni ovo prva Vlada u Srbiji, ali tamo gde je ta halapljivost i gramzivost najizraženija, e tamo to sprečavajte i zaustavljajte. A, javno i jasno ćemo im govoriti šta su nameravali i šta su hteli, i dolazićemo do dokumentacije. Dolazićemo do dokumentacije jer je dosta bilo - mi smo sveci, mi smo dobri, a neki drugi tamo ne valjaju. E, sada ćemo da pravimo belu knjigu o lopovluku.
Gospodine Vučiću, molim vas, skoro dva minuta ste prekoračili.
Hvala vam, gospodine Mihajloviću, veoma ste tolerantni, ali sam siguran da su građani Srbije želeli da čuju ovu informaciju, želeli su da čuju ko su ti koji tobož rade u njihovom interesu, ko su ti koji govore stalno kako mnogo brinu o građanima Srbije, a ono što ih najviše brine jeste njihov luksuz, jeste kako će samo oni da žive neuporedivo bolje, jeste kako će oni da imaju više. E, red je da se stvari okrenu. Naš cilj mora da bude da narod ima više, pa neka ti imaju i manje ako treba. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slavoljub Matić. Neka se pripremi narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo, poštovani ministre, molio bih malo tišu atmosferu za ovaj najznačajniji dokument koji će svakako obeležiti rad Republičke vlade tokom 2005. godine, a obeležiti bogami i naše živote u najvećem delu, posebno živote naših građana. Naravno da je potrebno da se štedi, ali pošto sam slušao replike i ovu polemiku između poslanika, nije mi teško da izreknem jednu istinu, a to je - najskuplji su političari kada ih vozaju po svetu biznismeni i bizmismeni. Setite se kako su se političari, čak i nakon 5. oktobra, hvalili kako ovu državu nimalo ne koštaju zbog toga što ih vozaju po svetu nekakvi poslovni ljudi. I, kako su uspeli pri tom da uštede silan budžetski novac, a ne odajući tajnu koliko upravo takvi poslovni ljudi koštaju državu, jer su iz te bliskosti svakako koristili određene privilegije, koje su još kako nas sve koštale. Dakle, nije nama cilj da ovim budžetom dovedemo naše čelne ljude i ovu državu, ministre, premijera i predsednika Republike, da se vozaju tuđim kolima ili tuđim avionima, ne treba predsednik države, niti premijer, da do Kine putuju u taljigama, već treba da imaju jedan status primeren i ovoj državi i ovom narodu. Možemo svi da izdvojimo za to. Ali, naravno, treba štedeti. Treba štedeti i naravno ne sme se rasipnički ponašati. U tom smislu ovaj budžet je dobar, predlog je vrlo dobar i čini mi se da je jedan od razloga apstiniranja od strane poslanika DS-a upravo manjak argumenata da se ovakav predlog budžeta napada. Čak i ovu kritiku koju čujemo od strane opozicione SRS, čini mi se da nismo čuli pravu argumentaciju kada je u pitanju suština ekonomske politike za narednu godinu i kada je u pitanju suština budžeta. Jer, predloženi budžet, po svom konceptu i filozofiji, u velikoj meri se razlikuje od budžeta koji je predložen prošle godine u martu, a donekle je sličan rebalansu budžeta za 2004. godinu. Uvaženi su svi zahtevi MMF-a izneti tokom četvrte revizije trogodišnjeg aranžmana, što će, pored ostalog, omogućiti odobravanje četvrte tranše kredita,koja će omogućiti da prebrodimo nedostatak novca u ovom budžetu. Takođe, učešće rashoda budžeta, koji se meri sa čitavih 416 milijardi, i fiskalnog deficita, koji je negde oko 12,5 milijardi, kada ga poredimosa bruto društvenim proizvodom, u značajnoj meri je smanjen. To omogućava, uzimajući u obzir i ostale činioce, uzimajući u obzir i naše dugovanje prema inostranstvu, da ove godine, a nadam se da ćemo imati još bolji status tokom narednih godina, da naša zemlja dobije kreditnu sposobnost merenu međunarodnim finansijskim ocenama, npr. b1, što omogućava, kako državi tako i stanovništvu, da se zadužuje po mnogo povoljnijim kamatnim stopama nego što smo imali prilike u prethodnom periodu. Realna budžetska potrošnja u narednoj godini, po ovom budžetu, biće veća oko 4,5% u odnosu na budžetsku potrošnju predviđenu rebalansiranim budžetom iz ove godine. Fiskalni deficit niži od rebalansiranog deficita za oko čitavih 40%. U strukturi prihodabudžeta planira se promena strukture prihoda, tako što se očekuje porast prihoda od poreza na dodatu vrednost za 14%, u poređenju sa prihodima odporeza na promet to je svakako veći iznos za nekih 14%. Molio bih nadležnog ministra da se potrudi da svima onima koji su pod režimom PDV omogući na pravi način da se koriste ne samo onim obavezama tj. da budu pod udarom obaveza, onako kako nalaže zakon i država, već i da koriste blagodeti tog višefaznog poreza, koji nam je od 1. januara važeći. Planirani su takođe i veći prihodi od socijalnih doprinosa, imajući u vidu sve one zakonske promene koje smo izvršili tokom septembra ove godine. Prihodi od privatizacije mere se redom veličine 25 milijardi. Naravno da je tu potrebna aktivnost ne samo Republičke vlade, već i Agencije za privatizaciju, a dodao bih i regionalnih agenata za privatizaciju, načelnika okruga. Znam, u mom okrugu, gospodo ministri, loše se po tom pitanju radi. Nemamo kadrova, nisu dobri, valja ih menjati. Za servisiranje javnog duga, što unutrašnjeg što spoljnjeg, planirana su sredstva od 46 milijardi, što je za oko 13 milijardi više nego ove godine. Nema dužničke krize. Treba i to reći. To treba da kaže i Republička vlada. Nemojte biti pasivni, gospodo ministri, ne dopuštajte da ovakvi napisi u novinama na krivi način predstavljaju vaš rad. Kažite šta nam se sprema. Evo, naslovne stranice današnjih novina pokazuju veliku zloupotrebu Republičke vlade i posebno ministra Dinkića, koji dopušta da se Londonski klub isplaćuje po mnogo višim cenama nego što je navodno obećano, jer to jednostavno nije tačno.Gospodine ministre, izađite, demantujte, kažite šta je istina. Ova država se zaduživala 70-ih godina, 80-ih godina, ova država je zapala u docnju. Nismo plaćali deset godina. Došlo je vreme, ako želimo da budemo deo sveta, da moramo plaćati. I, gospodo iz Republičke vlade, kažite to jasno svom narodu. Ne dopuštajte da se lažima kleveta vaš rad. Mi stojimo iza vas kad god dobro radite. Imate poslaničku većinu za dobar rad, molim vas to opovrgnite, kako svojim delom, tako i svojim rečima. Neki put su potrebne i reči, ne samo delo. Dalje, za rešavanje problema nezaposlenosti, do koje će doći kao posledica restrukturiranja u privredi, planirana su ukupna sredstva od sedam milijardi dinara, i to kao sredstva za naknade za nezaposlene, za aktivne mere zapošljavanja, za mini kreditne linije preko Fonda za razvoj, za otpremnine preko Ministarstva za rad. Naravno, tranzicija je teška, potrebno je da se iz budžeta interveniše i ovo je dobra stavka u budžetu. Čini mi se da će ona pomoći da ljudi lakše prebrode tranzicionu krizu. Naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta su planirane u visini od 42 milijarde dinara. U odnosu na ovu godinu, to je porast za preko devet milijardi dinara. Posebno treba naglasiti tranzicioni fond, koji će pomoći ljudima koji imaju muka u tranziciji. On je 2,5 puta veći u odnosu na ovu godinu. Subvencije nefinansijskim korporacijama su smanjene u odnosu na budžet iz 2004. godine sa 35 na 32 milijarde, pri čemu su subvencije za poljoprivredu i železnicu ostale iste. Moram da kažem da je u tom sektoru potrebna promena menadžmenta, ne samo u kadrovskom smislu, već u načinu razmišljanja. Dobar deo tog sektora deo novca može na jedan poseban, tj. na odgovarajući način, koji podrazumeva inicijativu, kvalitetne menadžere, da nadomesti. Mislim da u tome bitnu ulogu ima i Republička vlada i država, i mislim da na tome moramo raditi. Za podsticaj izvoza planirana je jedna milijarda, s tim što tu treba dodati i činjenicu koja je vezana za PDV, sam sistem oporezivanja po PDV-u omogućava izvoznicima kudikamo veće olakšice nego što su do sada bile. Za Garancijski fond i Nacionalnu korporaciju za osiguranje stambenih kredita planirana su sredstva od oko milijardu dinara. Da se podsetimo zakona, koji je formirao Nacionalnu korporaciju za stanovanje, to će omogućiti tokom naredne godine da se čak 60.000 porodica udome u nove stanove. Pozivam građane Srbije da se kod svojih poslovnih banaka raspitaju na koji način mogu da ostvare ovo svoje pravo. Naravno da to nosi veliki rizik, ali po prvi put ova država domaćinski razmišlja, posebno o svojim mladim ljudima. Mislim da po prvi put imaju pravu šansu, ne učlanjenjem u JUL ili neku drugu profitersku stranku da omoguće sebi nekakvu blagodet ili sigurnost, nego da svojim radom u narednih 20 ili 30 godina stignu da otplate ono što će baštiniti ne samo oni tokom svog života nego i njihovi naslednici. Dakle, stanovi moraju da budu prioritet ove vlade. Dobro je što smo doneli takav zakon. Dobro je što ovaj budžet predviđa način da udomimo pre svega mlade ljude. Transferi za državnu zajednicu planirani su sa 49,6 milijardi dinara, što je u odnosu na 2004. godinu porast za 4,86%. Svi mi imamo naše zalaganje da opstane nešto što mora da opstane. To je jedan od uslova da uđemo u Evropu. Mislim da je dobro što Srbija i dalje pokušava da održi nešto što smatra prirodnim savezom. Ako to ne bude uspelo, naravno, greh će biti na onoj suprotnoj strani, ali mislim da će tom prilikom mnogo više ispaštati ta druga strana, mislim na crnogorsku stranu, nego mi ovde u Srbiji. Ali, pošto je to jedan od uslova da uđemo u Evropu, mislim da moramo odgovorno prema tome da se ophodimo. Za poljoprivredu i vodoprivredu predviđena su sredstva od oko 20 milijardi dinara, od čega su 11 milijardi dinara subvencije, 3,5 milijarde krediti za poljoprivredu, dok je Direkciji za vode predviđeno oko tri milijarde dinara. Za puteve ove godine smo imali sumu koja nije bila dovoljna da sanira sve putne pravce. Iduće godine mislim da je dobro opredeljenje u ovom budžetu, omogućićemo mnogo više radova na putnoj mreži. Samo za puteve se planiraju sredstva iz budžeta i prihoda od putarina, ukupno 27,5 milijardi dinara. Mislim da je ovo najveća investicija i mislim da će ona pokretati ne samo one koji prave puteve, već i okolne industrije, i to je dobar čin ove vlade. Dobar deo prihoda očekujemo od poreza na dodatu vrednost. Mislimo da Vlada sa svoje strane mora da učini sve kako bi uputila privredne subjekte. Već su izašle brošure. Mislim da ministarstvo treba još na tome da poradi, kako bi svi bili od 1. januara upućeni u PDV. Sa druge strane, postoji jedan problem, a to su transferi koji su namenjeni lokalnim samoupravama. Očekujem od ministarstva da prema svim lokalnim samoupravama budu ravnomerni, u skladu sa potrebama i zahtevima. Nadam se da nas vrlo brzo očekuju uputstva kako će se transferi upućivati lokalnim samoupravama. Želim da naglasim da se radi o jednom značajnom dokumentu. Još jedanput da izrazim žaljenje zbog toga što ovaj parlament radi u nekompletnom sastavu. Nema poslanike Demokratske stranke, nema njihove argumentacije. Mislim da su se uplašili zbog toga što nisu ni imali pravu kritiku, niti pravu argumentaciju, ali neka narod Srbije zna, Demokratska strankaignoriše najbitniji zakon koji se donosi u ovoj skupštini. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić, a neka se pripremi narodni poslanik Darko Glišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma konkretno ću govoriti o budžetu. Radi se o razdelu 42. Gospodine ministre, voleo bih, ako imate pred sobom Predlog zakona, da to pogledate. To je glava 14 i 15 u ovom razdelu. Radi se o sredstvima koja treba iz budžeta da se prenesu na Borski i Zaječarski okrug. Naime, u Srbiji ne postoje dva sličnija okruga od Borskog i Zaječarskog. Oba okruga su otprilike iste površine; imaju isti broj stanovnika; sličnu privrednu strukturu; komšijski su okruzi. Oba okruga su pogranična, a razlika u budžetu je duplo veća, odnosno duplo više sredstava iz budžeta dobija Zaječarski okrug od Borskog, Predlogom ovog zakona. Mislim da je to nelogično. Začuđen sam da najmanje tri poslanika ima iz Borskog okruga koji pripadaju poslaničkoj većini a nisu na ovo reagovali. Reagujem u ime opozicionih poslanika, kojih je dva iz Borskog okruga. Razmišljajući ovih dana, smatram da postoje samo dva razloga zbog čega je ovo ovako. Prvi razlog je, neću da verujem u njega, da ste vi ovaj budžet pravili tako što su vam korisnici budžeta slali svoje projekcije koliko im novca treba. Nekada se bar tako radilo. Vi onda kažete mnogo im je to, evo pola. Zaječarski okrug je tražio 12 miliona, a vi ste mu dali šest miliona i on je time zadovoljan, a Borskom okrugu je trebalo stvarno šest, a vi ste mu dali tri, i to će biti nedovoljno. Pošto ste juče rekli da više niko nema pravo da kritikuje Vladu, da nema koncepciju i da nema viziju, od juče ona to ima, znači, ovaj razlog otpada. Drugi razlog, gospodine ministre, jeste taj što cela javnost u Republici Srbiji zna da vi niste baš u dobrim odnosima sa ministrom za kapitalne investicije, gospodinom Velimirom Ilićem. Naime, načelnik Borskog okruga pripada stranci gospodina Velimira Ilića i onda postoji vaša namera da uskratite sredstva Borskom okrugu, dok je u Zaječarskom okrugu načelnik iz DSS-a. Imam još zamerki na ovaj budžet, pre svega kada se radi o subvencijama u oblasti energetike, a odnosi se na sektor rudarstva. Ovde sam svojevremeno, kada je bio Zakon o energetici, predstavio jedan dokument koji se zove "Bilans srpskog energetskog termidora". Vi ukidate subvencije za eksploataciju, misli se na podzemnu eksploataciju uglja, i videćete da ćete dovesti Srbiju u situaciju da sve šume budu uskoro posečene. Naime, država mora voditi računa o tome da subvencioniše taj deo proizvodnje, jer to je naš jedini energent. Imam zamerke na to što je veoma malo sredstava u odnosu na druge ovde određeno Ministarstvu za nauku i zaštitu životne sredine. Voleo bih, gospodine ministre, da mi odgovorite na ovo, zašto Borski okrug, a potpuno sličan Zaječarskom okrugu, ima duplo manje sredstava iz budžeta. Voleo bih da odgovorite kakve efekte je dala uredba Vlade da se smanji, kada je uvoz vozila u pitanju, starosna granica na tri godine, i ako nije dalo efekta, kada će biti ta uredba ukinuta. Ima razloga da bude ukinuta. Voleo bih takođe, pošto me veliki broj ljudi pita, rekli ste pre tri meseca da će početi dugoročni krediti za poljoprivrednu proizvodnju, oni nisu počeli ni posle tri meseca, a rekli ste da će početi za 15 dana, da kažete da li hoće i kada će.
Reč ima narodni poslanik Darko Glišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, jako malo vremena mi je ostalo, obzirom da smo vreme predviđeno za poslaničku grupu SRS uglavnom utrošili na diskusije koje su zaista jasno i nedvosmisleno stavile do znanja da ovaj budžet nije ni razvojni, ni socijalni. ž Doduše, u nekim stavkama on jeste razvojni, rekao bih čak izuzetno razvojni, a pogotovo u onim stavkama koje predviđaju troškove predsednika Republike i, obzirom da su njegove aktivnosti u prethodnih šest meseci uglavnom svedene na to da ide sa utakmice na utakmicu, trebalo je da mu kažete da je sledeće godine prvenstvo Evrope u košarci u Beogradu, da ne treba toliko novca za putovanja, da sve što je obećao u predizbornoj kampanji, a što je debelo slagao već u prvih šest meseci svog delovanja kao predsednik Republike, ne mora sada da troši ni na olimpijadama, ni na svetskim prvenstvima. Imamo prvenstvo kod nas i ne mora toliko mnogo da se troši. Moguće je da su tolika sredstva za predsednika Republike kao navijača na mnogim utakmicama, otprilike njegova funkcija tako izgleda. Partizan je sinoć vodio dok on nije ušao u halu i čim je ušao pobedi RealMadrid. Tako isto i naše fudbalere, košarkaše, vaterpoliste na Olimpijadi je posrećio. Možda mu ovolika sredstva trebaju da kupuje poslanike, ne može više pojedinačno, hteo bi možda grupno da kupuje. Krenuo je jednog po jednog, a možda bi hteo pet po pet, kao što je nekada radio, da ponovo pribavi veštačku većinu. Imamo Poslovnik iz njegovog vremena, koji mi upravo za minut onemogućava da dalje govorim, koji nas poslanike dovodi u neravnopravan položaj. Dakle, Poslovnik je isti, još samo da se demokrate na stari način vrate na vlast u ovaj parlament. Vi mu dajete novac, dajete mu sredstva da tako nešto i ostvari. Možda bi bilo najpametnije da ova sredstva usmerimo na to da mu zabranimo više da ide na te sportske priredbe, pošto je on zaista svoju funkciju sveo na tako nešto. Sigurnost mu dajete sredstvima koja ste odvojili. Ne znam kako će novinari sada da krste njegove savetnike i one ljude koji rade kod njega, a ako savetnici imaju 60 hiljada dinara platu, a mi poslanici 30 do 40 hiljada, i ako smo mi bezrepa stoka i svakakvi, ne znam kakvi su onda njegovi savetnici koji imaju duplo veću platu. A pride, ministre, kupujete im neka besna auta, ne znam kako se zovu i ne znam kada je to smišljeno. Više mi liči na neki svemirski brod nego na neke automobile. Vi ste, ministre, svojevremeno svoj politički rejting izgradili na tome kritikujući Demokratsku stranku da je krala i otimala u ovom parlamentu. Dobili ste toliko poslanika isključivo na toj kritici. Vi sada svojim postupcima, svojim podilaženjem Demokratskoj stranci, brišete sebe sa političke karte i to nije toliko strašno koliko je strašno što povećavate Demokratsku stranku i njihov rejting. Bilo je ovde više reči o Ministarstvu inostranih poslova, Koordinacionom centru itd. Tačno je da su to vrlo odgovorna mesta, tačno je da su to vrlo odgovorne funkcije, ali ih vode neodgovorni ljudi i treba sredstva da se ulažu u diplomatiju, treba sredstva za diplomatsko-konzularna predstavništva, za ministarstvo, potrebno je tu uložiti, ali zaista ljudi koji ih vode ne zaslužuju ni jedan jedini dinar. Ubeđen sam da će nakon sledećih izbora dobiti ono od naroda, a to je nijednog predstavnika u ovom parlamentu, i samim tim manje štete po budžet i po građane Republike Srbije, i sasvim sigurno bolju budućnost za sve građane.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? Reč ima ministar finansija, Mlađan Dinkić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem na rečima podrške budžetu onim poslanicima koji su ga podržali. Moram da kažem da sam razočaran nivoom diskusije poslanike opozicije, jer jednostavno nije kritikovan budžet. Koristile ste populizam, na šta imate pravo, naravno vi ste političari. Međutim, ja sam ovde očekivao raspravu o budžetu, ekonomsku raspravu, da vidim da li predlažete nešto što bi moglo poboljšati ekonomsku politiku Srbije, da li predlažete neke mere koje bi mogle ostvariti dodatno i veći rast zaposlenosti od onog koji mi predviđamo, da li imate neki predlog kako da se poboljša efikasnost u dodeli poljoprivrednih kredita koje mi delimo, da li predlažete da se još više povećaju i na koji način, iz kojih izvora, kako biste vi to uradili, socijalna davanja koja smo povećali 10 milijardi dinara. Ovako zaista vidim da, i to me čini ponosnim, nema zapravo ozbiljnih primedbi na budžet, čak ni od opozicije, jer ova pitanja koja ste postavljali zaista su minorna i veoma je lako na njih odgovoriti. Strpljivo sam slušao, nisam želeo da se javljam za reč kada ste vi govorili. Reći ću samo neke odgovore na pitanja koja ste postavljali. Ovo poslednje pitanje je zaista banalno, veza između Borskog i Zaječarsko okruga. Jednostavno, i ove godine u budžetu je Zaječarski okrug, pre nego što je formirana vlada, imao više sredstava, jer ima više inspekcijskih službi, nego Borski okrug. Potpuno ista proporcija je zadržana u budžetu za 2005. godinu, s tim što ste vi pročitali cifru koja se odnosi na sopstvena sredstva koja se ostvaruju. Jednostavno, Zaječarski okrug ostvaruje od sopstvenih prihoda 1.025.000, a Borski okrug oko 500.000, i tu je napravljena ta razlika. Inače je odnos između Zaječarskog i Borskog okruga 4,8 miliona prema 3,2 miliona, a ne šest prema tri. Jednostavno, više imaju inspekcijskih službi i moguće je da se radi o nešto razvijenijem kraju. U svakom slučaju, ovakva proporcija važi godinama unazad. Mi ništa nismo menjali, niti bismo menjali bilo šta, jer kada pravimo budžet ne rukovodimo se nekakvim političkim stavom. Budžet se pravi radi građana Srbije i isključivo objektivni ekonomski kriterijumi se koriste. Isto tako, mislim da je bilo puno neodmerenih reči ovde za govornicom na račun predsednika Srbije. Vi znate da on nije iz naše stranke, međutim kao ministar finansija moram da kažem da je predsednik naše države biran neposredno, direktno na izborima, 1.700.000 građana je dalo njemu glas i zaista jeste demagogija sada napadati zašto se izdvajaju sredstva za predsednika Republike. Da li je bolje da ova zemlja nema predsednika kao što ga nije imala? To jeste demagogija i to ću reći bez obzira na to što smatram da nije u redu da se kupuju poslanici u Skupštini, ali morate gledati realno. Ako se zalažete za realnost, realnost je da mi nismo imali u prvih sedam meseci izdatke na ime finansiranja Predsedništva Srbije, iz prostog razloga što predsednika nismo imali i te službe nisu radile punim kapacitetom. Sada, kada je predsednik izabran krajem juna i početkom jula, naravno da su narasli troškovi. Ekonomski nije u redu porediti bazu 2005. u odnosu na 2004. godinu, pošto 2004. sadrži svega pet meseci punog rada Predsedništva Republike. Takođe, kada govorite o ovom tenderu za automobile, prvo, radi se o javnom konkursu. Ovo o čemu vi pričate je objavljeno u "Službenom glasniku". Dakle, Vlada Republike Srbije nema šta da krije. Ovaj izveštaj je dostavljen svim poslanicima, tako da ste i vi, gospodine Vučiću, mogli da dobijete i vi ste izašli da ga pročitate. Da se bilo šta krije, jednostavno, ne bi bilo dostupno ni vama, niti javnosti. Naravno da nemamo nameru bilo šta da krijemo. Mislimo da, ukoliko već Skupština Srbije dobija sedam automobila, uključujući i vaš poslanički klub, gospodine Vučiću, ne vidim razliku zašto ne bi predsednik države obnovio vozni park. Znači, sedam vozila za potrebe Narodne skupštine, uključujući i za šefove poslaničkih grupa. Dobro, vi niste šef, onda je to za gospodina Nikolića, pretpostavljam. U svakom slučaju, nemojmo tom demagogijom da se koristimo. Dakle, znate koliko troškova postoji u ovoj zemlji koji mogu da se smanje? Ovo su minorne stvari. Ako dođemo na to da li predsednik poslaničkog kluba, da li ministar, da li predsednik države, imaju odgovarajući službeni auto ili ne, to nije njihov auto, to je automobil u kojem će se voziti neki naredni ministar, neki naredni šef poslaničkog kluba i neki naredni predsednik države. Dobili ste informaciju da je ovaj vozni park, koji Vlada poseduje, iz 1994-1995. godine. Taj isti vozni park sada koristi i ova vlada. Dobili ste informaciju da ministri neće koristiti ova vozila. Vidite i sami, kada ste dobili detaljan izveštaj, da je najveći broj automobila niže i srednje kategorije. To nije kupljeno za nekoga, kupljeno je za funkciju koja se obavlja, a sutra će to da koristi neka druga ličnost, sasvim sigurno, jer građani uvek biraju druge i to je normalno. Dobro je što se politička scena pročišćava i dobro je što politička scena ide u tom pravcu da se uvek novi biraju i dobijaju šansu da nešto urade, a onda se jednog dana podvlači crta, i tačno se zna i šta ste vi uradili devedesetih godina, šta je prethodna Vlada uradila od 2000-2003. godine, a šta će ova vlada uraditi 2004. godine i do kraja svog mandata. Biće prilike i za nove vlade, ove automobile će koristiti oni koje narod bude birao, a kaže, nemojmo sada zbog sedam vozila u Predsedništvu, za stručne službe predsednika Republike, da od toga pravimo pitanje, jer sedam vozila dobija i Narodna skupština. Ne bih pravio pitanje oko toga. Naravno, vi imate na to političko pravo, ali to sasvim sigurno nije ključno pitanje budžeta, jer nikakva dodatna sredstva nisu korišćena za ove namene. Što se tiče drugih stvari, niko nije postavio pitanje vezano za ključne tačke ekonomske politike. Moram da kažem da sam veoma srećan zbog toga. Niko nije osporio nužnost da mi idemo dalje u poresko rasterećenje, da ubrzamo restruktuiranje privrede i preduzeća i da smanjimo troškove u javnim preduzećima. Tu treba, gospodine Vučiću, smanjivati troškove, u javnim preduzećima, tamo gde prirodni monopol omogućava da ta preduzeća imaju visoke profite. Treba i u Vladi smanjivati broj ljudi. Neki poslanici su to primetili, da je za tri hiljade i nešto povećan broj ljudi zaposlenih u Vladi. Neću da se bavim demagogijom i da kažem da državna uprava može da ostane sa istim brojem ljudi kao što ga danas ima. Otvoreno sam rekao i ponavljam da ćemo mi sledeće godine da skrešemo broj ljudi u državnoj upravi, jer hoćemo da samo oni koji dobro rade posao mogu da imaju još veće plate. Neće biti demagogija. Za ovom govornicom mogu da najavim svim građanima Srbije da ću lično predložiti da premijer Srbije ima platu od 95.000, da ministri imaju 90.000, da zamenici imaju 80.000, pomoćnici 70.000 dinara, načelnici 60.000 i da se napravi jedna piramida ljudi koja može da služi državi i da efikasno obavlja svoje poslove. Nadam se da će i ova skupština omogućiti i da poslanici imaju odgovarajuće plate. Ne treba se stideti odgovarajuće plate. Ne treba preterati, to je činjenica, treba se stideti samo ako se loše radi. Kao ministar finansija nemam čega da se stidim i uvek ću otvoreno o svemu da pričam. Ono što je demagogija nazvaću demagogijom, a ono što je opravdana kritika prihvatiću, ali ono što mora da se uradi, ma koliko se to sviđalo nekome ili ne, uvek ću reći građanima da je to nužno da se uradi. Nužno je i da se uvede red u Vojsci Jugoslavije. Znam da neki političari žele da se udvaraju vojsci, znaju da je to veliko biračko telo, ali mogu da kažem da nije normalno da postoji 40% civila u vojsci. To nema nigde u svetu. Moram da najavim da ćemo ići na smanjivanje broja civila u vojsci. To sada ovde otvoreno kažem. Ako drugi neće da kažu, ja ću da kažem - moramo da smanjimo broj civila u vojsci, da bi vojska bila efikasnija i da bi više ostalo novca da se kupi naoružanje i oprema, jer se opremom brani naša zemlja, ne brani se onim civilima koji, inače, dobrim delom imaju i poslove na drugim mestima. Naravno, oni nezamenjivi inžinjeri, tehničari i drugi treba da ostanu. Naravno, ima i na drugim mestima mogućnosti da se budžet smanjuje. Danas sam kritikovao neke ljude na sednici Vlade, zašto ovo o automobilima nisu unapred objavili, zašto, kada je konkurs objavljen, odmah nisu rekli što se to čini, sa kojom namerom, koliko sredstava će se utrošiti, jer se to troši iz Uprave za zajedničke poslove, koja ne opslužuje Vladu. Nije Vlada ona koja će dobiti ove automobile, dobijaju okruzi, dobijaju sudovi, dobija Narodna skupština, dobija predsednik Republike, dobijaju inspekcije, najviše dobijaju inspekcije. Zaista nije sramota to javno objaviti, posebno što je 80% vozila u nižoj kategoriji. Zamerio sam službama što ovo nisu objavile same, nego čekaju da novine objave i da se od toga pravi fama, kao što je jedan od poslanika DSS primetio, a danas su jedne novine objavile kako će 62% da se plati Londonskom klubu, a mogli smo da dobijemo veći otpis. Zaista, ako nismo sto puta pričali o tome da je država dobila otpis od 62% i da je to jedan od najvećih otpisa u istoriji Londonskog kluba, naravno, mediji mogu da greše, a mi ćemo morati uporno i dosadno neke stvari da ponavljamo. Mnogi su potcenili ovu vladu, mnogi su potcenili našu upornost. Videćete naredne godine, mnogi potcenjuju i našu hrabrost. Mi ćemo ovu ekonomsku politiku realizovati, mada verujem da niko od vas iz opozicije ne bi smeo ni pola od ovog programa da realizuje, zato što se plaši da bi možda izgubio 1% biračkog tela i nije vas briga šta će biti sa narednim generacijama. Mi ćemo ovo uraditi zato što je ovo dobro za zemlju. Ovaj budžet će ostati upamćen u analima kao jedan od najrealnijih budžeta koji je usvojen i, siguran sam, jedan od najhrabrijih budžeta koji ćemo ostvariti. Hvala vam puno na pažnji i nadam se da ćete dati podršku budžetu.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, razočaran sam diskusijom ministra Dinkića. Očekivao sam da će da govori stručno, a ne demagoški i politikantski, kako je naučio da govori. Vikao je na nas, valjda u nedostatku argumenata. Ne morate da vičete, čujemo vas dobro gospodine Dinkiću. Nismo vas se plašili ni ranije, ne plašimo vas se ni danas. Ono što je vaš problem, gospodine Dinkiću, to je činjenica da niste hteli da odgovorite ni na jedno pitanje. Postavljali smo vam pitanja: zašto nema javnih investicionih radova; šta vam znači trošenje novca na Komisiju za ilustraciju; šta vam čine specijalizovane usluge u Ministarstvu spoljnih poslova; da li je naš budžet 416,5 milijardi ili 473 milijarde, kako vi prikazujete ovde u budžetu; zašto se deficit ovog budžeta reguliše novim kreditima i novim zaduživanjima, a ne pokriva iz realnih izvora? Zašto se ne izbegne finansiranje pojedinih pozicija, posebno specijalizovanih usluga, dakle, da se ide iz sredstava sopstvenih organa, nego mora da se ide dodatno iz budžeta. Zašto se daje na tolike besmislene agencije, komisije i kancelarije? Gospodine Dinkiću, sada da pređem na ono što ste vi govorili. Počeli ste ovde da vičete na nas, kažete milion i sedamsto hiljada ljudi je glasalo za predsednika, pa je li bolje da ga nemamo. Ko vam je to govorio? O čemu vi pričate? Milion i sedamsto hiljada ljudi, koji su glasali za gospodina Tadića, kao i milion i četristo pedeset hiljada koji su glasali za gospodina Nikolića, hteli su poštenu državu, hteli su nova radna mesta, hteli su veće plate, hteli su veće penzije, i to im je govorio Boris Tadić. Gde je nešto od toga? Nigde ništa od toga nema. Kažete, ništa, sedam vozila. Izvinite, poštovani poslanici, pogrešio sam u čitanju informacije koju vi niste dobili i to je izmislio gospodin Dinkić, samo sam ja dobio, nije sedam, već je osam vozila u Predsedništvu Republike, i to nijedno nije niže klase, nijedno nije srednje klase, svi su visoke klase, najviše klase. Mislim na automobile. Odakle pare, od građana Srbije, gospodine Dinkiću, to nije nikakva demagogija, to je lopovluk, gospodine Dinkiću, u tome se vi i ja razlikujemo, zato što je to lopovluk. Kažete, govorili ste o razvojnim projektima, o svemu tome što nam budžet dobro donosi, a na kraju iz svega od budžeta obećaste nam samo kako će otkaze da dobijaju radnici Vlade, pa će otkaze da dobijaju radnici javnih preduzeća, pa će otkaze da dobijaju neki treći i hrabro ćete da krenete u otkaze. Kada ćete hrabro da krenete u nova radna mesta, a jedino što neće da bude skresano, nego podizano, biće plate predsednika Vlade, predsednika Republike, ministara, zamenika, pomoćnika ministara. Gospodine ministre, povećajte plate radnicima, povećajte primanja seljacima, obezbedite nova radna mesta i onda govorite kako i koliko plata treba da se poveća vama i bilo kome, i neću imati ništa protiv. Nisam zavidan, neka ima svako ko je na vlasti, treba da živi pristojno, treba da se vozi u boljem automobilu. Šta će osam automobila najviše klase u Predsedništvu, novih, neće da se bace ova koja do sada postoje, neće ni ovaj najskuplji blindirani BMV, koji vredi više od pola miliona evra, gospodine Dinkiću. Kažite mi, šta će novih osam automobila visoke klase, kada već o tome pričate. Kažete, nije za ministre, jeste i za ministre i to ste izmislili. Nije za sve, ali za neke ministre jeste i po pet vozila, i nije 80% niže klase, nego 52,4% su automobili niže klase, gospodine Dinkiću. Toliko kada govorimo o brojkama i činjenicama. Možete da govorite šta želite. Hteo sam da vam kažem da vam je budžet tehnički bolje uravnotežen nego raniji budžeti, ali ste me razočarali vašom diskusijom. Zaboravili ste, osećate se izgleda mnogo moćnim, a ja vam na samo jednu stvar ukazujem. Mnogo velike planove pravite, plašim se da ćete iz opozicije te planove da pravite za naredne godine, a to će narod pozdraviti sa velikim oduševljenjem. Hvala vam najlepše.
Reč ima ministar finansija Mlađan Dinkić.
Kažete da vam nisam dao odgovore na pitanja, tačno, nisam vam rekao koliki je stvarni budžet, ali prosto ne mogu da verujem da vi ne možete iz ovoga da pročitate koliki je budžet. Potpuno je jasno da je budžet 416 milijardi za sledeću godinu. Sopstveni prihodi ne ulaze u budžet, vi imate naknade za puteve koje su sopstveni prihod Direkcije za puteve. Imate razne sudske takse koje su sopstveni prihod Ministarstva u razdelu sudova i Ministarstva pravde. Oni ne ulaze u budžet po Zakonu o budžetskom sistemu, međutim, tačno je da možemo posmatrati i konsolidovani bilans javnih finansija, ali onda osim sopstvenih prihoda i sopstvenih rashoda treba dodati i prihode i rashode lokalnih samouprava, i onda je ceo budžet države konsolidovan i negde oko 650 milijardi. Dakle, sve zavisi od klasifikacije koju posmatramo. Što se tiče Komisije za lustraciju, ne određuje Ministarstvo finansija, niti Vlada da li će se ona finansirati ili ne, sve dok postoji taj zakon i dok nije stavljen van snage, za bilo šta, ne samo za ovu komisiju, za bilo koju komisiju, ona mora da ima neki budžetski razdeo po Zakonu o budžetskom sistemu. Onoga časa kada se donese ovde u Skupštini odluka da se ona zatvori, prestaće finansiranje. Što se tiče specijalizovanih usluga u Ministarstvu inostranih poslova, radi se o iznosu od 20 miliona dinara za tri stavke. Prvo, zaštita kulturnih dobara na Hilandaru, drugo, transfer za kulturno-informativni centar i treće, finansiranje Komisije državne zajednice za saradnju sa UNESKO-om u Parizu. Dakle, to su te tri stavke koje su vas interesovale, to je odgovor. Zašto ne finansiramo deficit iz realnih izvora nego iz kredita. Želim samo da vas obavestim, uzimam u obzir da ste pravnik, niste ekonomista, da finansiranje iz kredita jeste finansiranje iz realnih izvora. Finansiranje iz kredita zaduživanjem na tržištu kapitala i finansiranje iz prihoda od privatizacije predstavlja finansiranje iz realnih izvora. Finansiranje štampanjem para, ono što je rađeno u vaše doba, to nije finansiranje iz realnih izvora, kada se zadužujete na tržištu kapitala iz međunarodnih kredita, iz donacija, izdavanjem hartija od vrednosti, to predstavlja realno finansiranje deficita budžeta i to nije inflatorno finansiranje. Međutim, ako se zadužujete od Narodne banke Srbije, ako ona štampa pare da bi pokrila rupu u budžetu, kao što je to činjeno u vaše vreme, to jeste finansiranje iz nerealnih izvora i to proizvodi inflaciju. Isto tako, govorite besmislene agencije i kancelarije. Znate šta, ova vlada je stavila van snage jedan veliki broj agencija, a od ovih kancelarija i agencija možda ima još koja, ali moram da kažem da nijedna nije vezana za moju struku da bih mogao o tome da sudim, kao što je centar za razminiranje. Zaista ne znam da li treba da postoji, ali sve ostale zaista imaju svrhu. Tu je i Kancelarija za pridruživanje Evropskoj uniji, neke zemlje su imale i ministarstva, neko mora da koordinira da bismo pristupali Evropskoj uniji. Agencija za duvan takođe ima smisla. Ima smisla najveći broj ovih agencija, a naravno da je Vlada učinila napor da racionalizuje agencije i kancelarije i naravno da ćemo to činiti i ubuduće. Pomenuli ste izraz koji samo ponavljam, lopovluk. Kažete, kupovina automobila, lopovluk. Da vam kažem, ova vlada je objavila javni konkurs, javno je objavljeno u "Službenom glasniku" da se raspisuje tender, a neke vlade u kojima ste i vi učestvovali zaista su se bavile lopovlukom, jer je Kertes sa granice uzimao automobile i onda davao funkcionerima, a nije objavljivao nikakve tendere. Zaboravili ste vi na ta vremena. Vi kažete, veliki je deficit, a znate i sami da je duplo manji. Neko je rekao da smo rasipnici. Kako možemo biti rasipnici ako smo za trećinu smanjili rashode ove godine i sada idemo za 38% niže. Naravno, reći ću vam, krajnje smirenim tonom, onako kao što vi to gospodine Vučiću znate, moram da vam kažem, vi nikada iste imali deficit. A da li znate zašto? Zato što nikada niste transparentno prikazivali vaše rashode. Nikada, nijedna vlada do ove nije objavila bilten javnih finansija. Uvek smo znali koliki su prihodi i to samo za one koje ste hteli da nam kažete. Niste prijavljivali prihode od carine, koji su se naplaćivali u kešu, niste prijavljivali džakove novca koji su se u kešu naplaćivali i onda se iz toga nešto finansiralo, niti su građani znali koliko se naplaćuje, niti šta se finansira. Naravno, promenilo se vreme. Ovo su moderne javne finansije, još jednom ističem, ponosan sam na ovaj budžet. Vlada je ponosna na ovaj budžet i vreme će pokazati kvalitet ovog budžeta, ma šta vi danas o tome govorili.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uzgred da kažem da sam u svom prvom izlaganju to zaboravio da pomenem. Gospodin Dinkić je lažno optuživao našu poslaničku grupu, tobože da koristimo službena vozila. Nikada Tomislav Nikolić ni u ovom ni u prethodnom mandatu, gospodin Šešelj i Tomislav Nikolić, nisu koristili službena vozila. Nisu ga ni tražili, a nije nam ni bilo potrebno i ne znam zašto ste ih nabavljali. U ovo vreme, od 1998. godine, toga nije bilo, gospodine Dinkiću. Govorite o džakovima para, pominjete gospodina Kertesa. Da li to kritikujete svoje koalicione partnere, gospodine Dinkiću? Ne treba da vam daju podršku. Razmišljajte o tome, nikada u životu nisam video nikakav džak para, ali gospodine Dinkiću jedan sam od ljudi koji odlično poznaje geografiju. Spreman sam da to proverimo na svakom mestu, nikada u životu nisam baš znao tačno koordinate Maršalskih ostrva, dok se nismo upoznali sa vama i vašom partijom. Tada smo ustanovili da neki znaju i kako će račune da osnivaju i na Sejšelskim i Maršalskim ostrvima, jer mnogo su pametniji, za to im nisu potrebni džakovi para, a te sa džakovima para niste u stanju ni da uhapsite, ni u zatvoru da držite. Imate našu podršku. Sve te koji su nosili džakove para strpajte u zatvor, ali gospodine Dinkiću i za Maršalska i za Sejšelska ostrva doći će vreme da odgovorni izađupred lice pravde. To je ono što morate da imate u vidu. U tome je razlika između vas i nas. Zaista ste me razočarali vašom diskusijom, nepoštovanjem poslanika opozicije. Možda vam je bio cilj da nas naterate da iz protesta izađemo iz ove sale. Nećemo to da učinimo, nipošto zadovoljstvo da raspravljamo o amandmanima nećemo propustiti, a imaćemo da vas pitamo a ko će da vozi 8 novih luksuznih automobila u Predsedništvu Srbije. Ko, gospodine Dinkiću? To su pare građana Srbije i to nije demagogija. Navedite nam, ne znam ni tih 8 savetnika da li ih ima. Baš svaki mora da vozi luksuzni automobil, sa sve blindiranim BMV-om. To je, gospodine Dinkiću, mnogo gore od demagogije. Na kraju da vam kažem, zadovoljan sam što svaki put kada izađete hoćete nešto da kažete protiv SRS. Nemam ništa protiv, zato što svaki put se sve više uverim da apsolutno ništa nemate da nam kažete. Em nama upućujete primedbe koje se nas ne tiču, neke strele odašiljete, koje sa nama nemaju nikakve veze, zato što znam da nemate šta drugo da nam kažete. Da imate odavno biste se drugačije ponašali. Ovako, gospodine Dinkiću, vama želim, ne vama zbog vas i zbog vaše političke partije, ali zbog građana Srbije, da bude mnogo bolje nego što ste predvideli ovim budžetom, ono što je dobro da to ispunite, jer to želim narodu i građanima Srbije. Ali, gospodine Dinkiću, budite sigurni, dogodi li se ovo što mi predviđamo, da će Srbija živeti sve teže, da će građani Srbije imati sve manje novca, manje posla, da će jedva krpiti kraj sa krajem. Onda ćemo razgovarati ponovo u Narodnoj skupštini, nadam se, na isti način demokratski, mirno, ali budite sigurni da onda nećete predstavljati većinu, već ubedljivu manjinu, a nadam se, gospodine Dinkiću, da nećete parlament gledati na razglednici, a kako je krenulo nije ni to nemoguće.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Dobro, u raznim prepucavanjima uglavnom mi se nađemo tu negde na meti usput kao kolateralna šteta. Radi istine podsećam na nekoliko stvari. Prvo, kada je reč o inflaciji, mi kao socijalisti nosimo sve vreme u kome smo živeli i dobrog i lošeg, i zato su bili izbori, i građani Srbije su rekli šta misle, i posle svih izbora. Nije inflacija bila 100 godina. Inflacija je bila godinu dana 1993. godine, kada su uveli sankcije. Podsećam vas samo na sankcije 1993. godine, i to takođe vi kao ekonomista znate, da je to jedan vid finansiranja budžeta i socijale, rešavanja socijale u takvimuslovima. Prvog januara 1994. godine uveden je novi dinar, prvog januara 1994. godine, i od tada je bio konsolidovani budžet Vlade Republike Srbije do promena oktobarskih 2000. godine. Prvog januara je bio dinar marka, ostavili smo faktički 22 dinara za marku. Za tri godine ova tzv. DOS-ovska vlada je faktički od 60 dovela na 80 dinara evro. Prema tome, to je veća inflacija nego što je za 7 godine vlade SPS i SRS bila inflacija u vreme sankcija, kada smo imali celu međunarodnu zajednicu protiv nas, a vi imate i imali ste celu međunarodnu zajednicu i otvorena vrata širom sveta. To je ta politika o kojoj mi pričamo i zašto pričamo o agencijama i direkcijama. Nismo mi protiv direkcija i agencija i nismo protiv troška u Predsedništvu Srbije. Mi smo protiv da partijski funkcioneri DS sebiuhlebljenje nađu u agencijama i u narodnoj kancelariji, pored komisije za žalbe Skupštine Srbije, jer ta kancelarija samo služi da se partijski funkcioneri DS finansiraju, a ne da radi predsednik Republike Srbije. Mi će mu pomoći da predsednik Republike Srbije radi, ali nećemo dozvoliti da se DS finansira na teret budžeta Republike Srbije. To je suština.
Zaključujem načelni pretres. Oprostite, narodni poslanik Ivica Dačić, kao šef poslaničke grupe, onaj deo koji niste iskoristili.
Nisam imao nameru da iskoristim svojih drugih 10 minuta, ali pošto je ministar Dinkić tako lepo obrazložio budžet, sada smo u dilemi da li treba da glasamo. Ako ministar Dinkić ili bilo ko iz ove vlade želi da se obračunava sa svojim političkim protivnicima, neka se obračunava ne mešajući u to SPS. Kao što dobro znate, SPS je ta koja podržava ovu manjinsku vladu. Takođe, i ministar Dinkić je izabran uz podršku SPS. Mislim da je minimum korektnosti da imamo bar jedan politički korektan odnos ili da se korektno raziđemo. U svemu ovome, što se nas tiče, već sam više puta rekao, nemojte vi da mislite da će bilo ko od socijalista da brani nešto što je neodbranljivo, da će bilo ko od socijalista da govori, barem ovi koji su sada ostali u SPS, da govori o nečemu što objektivno je moglo da bude bolje, niti ćemo mi ikada da branimo one koji su radili suprotno zakonu. Uostalom, vi ste bili na vlasti od 5. oktobra. pa do danas, neki sa prekidom, neki u kontinuitetu. Mogli ste da pohapsite sve te o kojima govorite da su radili nezakonito. Ako je vrhunac tih krivičnih prijava čuveni šporet Hranislava Perića, onda mogu da zamislim koliko je adekvatno, efikasno radio pravosudni sistem i koliko su te krivične prijave bile osnovane. Što se toga tiče, vi dobro znate da je u tom periodu bilo veoma teško za naš narod i za našu državu. Vi dobro znate da je u tom periodu možda bilo grešaka, ali takođe dobro znate da je u tom periodu, tako teškom, bilo i uspešnijih parametara ekonomske politike od onih koji su danas, kao što je pitanje spoljnotrgovinskog deficita. Vi znate da je od 1994. godine stopa inflacije bila svedena u granice koje nisu mnogo različite od onih koje su danas. Vi takođe znate da je u tom periodu, od 1994. i 1995. godine pa sve do 2000. godine, bila stalna stopa rasta društvenog proizvoda. Da ne ulazim sada u objašnjenja svega ovoga, nije cilj ove današnje rasprave. Ako želite da i o tome raspravljamo možemo, ali želim vas da pitam dokle ćete se vi baviti tim periodom. Vi hvalite Tadića, a govorite o nečemu što se dešavalo 1993, 1994. i 1995. godine. Pa, hoćete li uhapsiti nekog lopova iz 2001, 2002, 2003. i 2004. godine? Ili ćete da kažete da lopova nema. Vi ste govorili da ih ima. Govorite o Tadiću u superlativima. Nemam ništa protiv. Vi ste za njega glasali. Ja sigurno nisam. Inače, da nije bilo SRS i DS-a Tadić ne bi ni bio izabran, jer nije prešao izborni cenzus, a promenom tog zakona za izbor predsednika Republike mu je omogućeno da postane predsednik Srbije, iako na izbore nije izašla većina građana Srbije. Sa druge strane, govorite da je bolje imati bilo kakvog predsednika nego da Srbija nema predsednika. Srbija danas ima predsednika kome veruje 800 Srba sa Kosova i Metohije. Gospodine Đoković je 801. Srbija danas ima predsednika koga ne obezbeđuje MUP nego vojska Srbije i Crne Gore. Srbija danas ima predsednika koji smatra da je on iznad države i naroda i koji smatra da ima istorijsku ulogu, i koji smatra da narodi i država treba njega da slušaju umesto obrnuto. Srbija danas ima predsednika koji sve čini da se dodvori onima u Berlinu ili u Prištini. I ako hoćete da budem potpuno iskren, nisam mnogo siguran da li je bolje što Srbija ima ili da nema predsednika. Ovakvog predsednika kakvog ima, od njega Srbija ima samo štete, ali to je već vaše političko pitanje, jer vi ste podržali njegov izbor. Ali, nemojte braniti privilegije koje ima predsednik Republike. On je formirao Narodnu kancelariju, u kojoj ima 30 zaposlenih. Po kom zakonu je formirana, u kom zakonu ona postoji? Gde je to definisano? Nema je ni u Ustavu. Podsetio bih ministra Dinkića - nije njegova uloga da brani predsednika Republike. Ovaj predsednik Republike želi da se sruši ova vlada. Ovaj predsednik Republike vam otima poslanike, a vi ga hvalite. Nešto sa vama nije u redu. Što se toga tiče, radite vi na vašu štetu, ja sigurno neću raditi na našu štetu ili na štetu SPS-a, ili na štetu naših nacionalnih i državnih interesa. U svakom pogledu pitanje predsednika Srbije nije pitanje da li mi ovde nekoga podržavamo ili ne. Nije uloga parlamenta da podržava Vladu ili da podržava predsednika Republike. Uloga tih organa vlasti je po sistemu podele vlasti uloga međusobne kontrole. Ja ću da učinim sve da padne predsednik Republike. Isto kao što će opozicija da učini sve obori Republičku vladu. Ali, to ne znači da mi treba međusobno da vodimo ratove i da, naravno, međusobno radimo protiv nacionalnih i državnih interesa. Predsednik Srbije je kao predsednik narušio politički dogovor između stranaka i pozvao Srbe sa Kosova da izađu na izbore. Niko ga sa Kosova nije poslušao. Radovali su se samo oni u Prištini, Rugova i Haradinaj, a sada izražavamo protest što će taj ratni zločinac, Haradinaj, biti predsednik tzv. Vlade Kosova, u kojoj Srbi, odnosno u čijem parlamentu Srbi treba da učestvuju i da mu daju legitimitet. Znači, ne želim da polemišem sa ministrom Dinkićem oko toga da li je i kada je bilo bolje. Ne želim da se takmičim u tome kada su bili veći ili manji lopovi. Lopovi nisu partijski obeleženi. Zadatak policije je da hapsi sve lopove. Ali, oni lopovi koji su bili obojeni u žuto nisu uhapšeni. Nemojte ih vi braniti. Vi pričate o nekim računima. Što ne objavite te završne račune. Revizija, u redu. Šta je sa budžetom za 2001. godinu, sa završnim računom? Vi ste, ministre Dinkiću, govorili da je Đelić potrošio pare od privatizacije za kupovinu socijalnog mira pred izbore u decembru 2003. godine. Vi govorite o Dušanu Mihajloviću, da je budžetskainspekcija utvrdila da je nenamenski koristio sredstva. Govorilo se o Batiću, a Batić vama sada podnosi krivične prijave protiv Vojislava Koštunice. Pa, kakva ste vi to vlast? Nije vaša uloga da štitite prethodnu Vladu, bez obzira što ste zajedno sa njima sarađivali i što ste zajedno sa njima srušili SPS. Vaša uloga je da štitite ovaj narod i državu, a to znači da SPS nema razloga da se plaši bilo kakve istine, i zato upravo i insistiramo da se svi ovi procesi dovedu do kraja. Ono za šta su optuživani naši ministri, pomoćnici, zamenici jeste tzv. nenamensko korišćenje sredstava, trošenje sredstava, što je Đelić posle, naravno, novim zakonom pretvorio u prekršaj. Nisu potrošili oni koji su radnicima podelili bonove "C marketa", oni koji su uplatili u fond porodica poginulih vojnika i policajaca kažu da su nenamenski potrošili sredstva. Koji je to lopov iz bivšeg režima, i onog tadašnjeg i onog prošlog i ovog sadašnjeg, uhapšen zato što je lopov. Nijedan, jer se lopovi među sobom najbolje sporazumeju i ne nalaze se u zatvoru. Zato vas molim, mi ćemo tražiti da se sve ove stvari vide i rad javnih preduzeća, jer zašto ovde ne izaberemo direktora Naftne industrije Srbije, u parlamentu. Dokle će da ga bira Vlada? Zašto od 2000. godine nijedan direktor NIS-a nije izabran u parlamentu? Zašto? Zato što ne smete da ga iznesete pred parlament, jer hoćete da se izabere na Vladi Srbije. Hajde da govorimo o radu javnih preduzeća, o tenderima koji se raspisuju... (Predsedavajući: Gospodine Dačiću, vreme.) Hajde da govorimo o svim tim drugim pitanjima. Zato, ako želite da o ovome raspravljamo, mislim da smo imali dovoljno vremena da sve to raspravimo. Što se tiče nas, mi podržavamo Vladu koju predvodi Vojislav Koštunica, ali ovakve diskusije naravno ne doprinose našim međusobno dobrim odnosima i molim ministra Dinkića i Vladu Republike Srbije da govore o konkretnim problemima u kojima se Srbija nalazi i šta treba da preduzimamo da u Srbiji ljudi žive bolje. Nemojmo se vraćati u prošlost. O nama se glasalo u septembru i decembru 2000. godine. O Đinđiću, Zoranu Živkoviću i Tadiću se glasalo u decembru prošle godine. I o ovoj vladi će se glasati kada za to dođe vreme. Zato učinimo sve da od toga oni koji zavise od rada ove vlade imaju neke koristi, a međusobna prepucavanja možete činiti, ali vas molim da u tome ne dirate SPS. Jer mi ne možemo ostati nemi kada neko spominje SPS u onome što vi dobro znate da nema nikakve veze sa temom o kojoj se danas govori. Hvala.
Hvala. Izvolite. Gospodine Albijaniću, po kom osnovu tražite reč? Drugi deo niste iskoristili? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine potpredsedniče, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, G17 plus zaista smatra da je potrebno da smirimo emotivne naboje i da racionalno pričamo o budžetu za 2005. godinu. Ono što smo imali prilike da čujemo u raspravi to je da nismo suštinske primedbe imali na Predlog budžeta za 2005. godinu. Želim samo da ukažem, u smislu stava G17 plus i suštinskog zaključka, a to je da ovaj budžet garantuje, prvo, čvrst dinar, sa inflacijom od 9%. Drugo, pošto su smanjeni međunarodni dugovi, znači ukupna masa je manja, država će uredno servisirati dugove i neće praviti nove. Treće, plate će biti povećane za nivo inflacije, a za prosvetu će biti veće 30%. Svake godine Vlada razmišlja o prioritetima u budžetu, ove godine zdravstvo, dogodine prosveta, sledeće godine sledeći u budžetu. Četvrto, naravno da se mora voditi računa o štednji i kontroli budžetskih sredstava i u tom smislu reforma državne administracije. Administracija mora biti jeftinija, efikasnija, na usluzi svim građanima Srbije. Peto, javna preduzeća moraju u restrukturiranje. Jasno je da ona koja prave gubitke ili delovi koji prave gubitke moraju da izvrše promene kod sebe. Jasno je da svi želimo da i ta preduzeća, koja pružaju usluge ili prodaju usluge građanima Srbije, moraju da rade u korist samih građana. Šesto, što se tiče poljoprivrede, ove godine je poslata jasna poruka poljoprivrednim proizvođačima, registrujte se i od registracije imaćete samo koristi. Ta korist ove godine je bila u vidu kratkoročnih i dugoročnih kredita, a dogodine će biti veća štednja na dugoročnim kreditima, jer ih je ovih godina bilo manje. Porez na naftu se ukida i cena za poljoprivrednike je za 17,00 dinara manja. Sedmo, putevi - jasno je svima da u ovoj državi želimo da obnovimo ovakve puteve kakvi jesu i da pokušamo da izgradimo neke nove. Osmo, jasno je da sredstva za Koordinacioni centar i Kosovo i Metohiju nisu dovoljna, ali je ovo apel za sva ministarstva u Vladi Republike Srbije - svi moramo da vodimo računa o ljudima dole, znači za elementarni život koji treba da prežive, a kamoli za šta drugo. Konačno, ono što je važno i što često ističe G17 plus jeste crta i put ka Evropi. Jasno je da mi Evropu pravimo ovde, da mi zakone uređujemo u Skupštini, ovde. Jasno je da ono što mi zajedničko uredimo ovde i oko osnovnih državnih načela se jedinstveno dogovorimo, razlike su normalne, ali put koji trasiramo je put u Evropsku uniju. I prošli put sam u raspravi istakao - naši koreni su oduvek bili u Evropi. Ne treba mi nigde da se mrdamo. Treba našu državu i društvo da uredimo. Poreske sisteme ionako moramo uskladiti sa svojim okruženjem ako mislimo sa njima da sarađujemo, da investicije ovde dođu, jer oni traže sigurnost kakvu imaju u svojim državama. G17 plus poziva i druge političke stranke da mirno i hladne glave glasamo o budžetu, jer budžet je u interesu svih građana Srbije. Budžet je takav da na njega suštinskih primedbi nema. Ako je tako, znači on je najbolji moguć u ovom trenutku. Hvala.
Hvala. Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pre nego što pređemo na raspravu o amandmanu na član 1, dajem pauzu od 20 minuta. [[Posle pauze – 20,05]] Dame i gospodo poslanici, pre nego što nastavimo rad, molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum, nastavljamo rad. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Anđelković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Dame i gospodo, imam tri amandmana, ali je suština u stvari amandman koji se odnosi na Fond za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednih proizvođača ili zemljoradnika, kako god hoćete. Poznato je da se tu kasni sa 22 penzije, mada ovde piše 20,5 penzija. Naravno, pošto moja namera nije bila da tražim izvore prihoda, onda sam predložio povećanje budžeta, iako se u principu ne bih slagao sa time da nisam zadužen da tražim odakle će izvori prihoda. Kada sam bio prinuđen, da ne bih drugom skidao, onda sam predložio povećanje i kada već predlažem povećanje onda moram da kažem odakle mislim da treba da bude povećanje. Današnja sednica Upravnog odbora ŽTP-a me je ponukala da u stvari objasnim zbog čega tražim povećanje, ili povukla, kako god hoćete, naterala da tražim izvor u povećanju prihoda i to iz dividende javnih preduzeća, pošto ćete me pitati odakle povećanje budžeta. Naravno, ako ste vlasnik kapitala, onda valjda treba da upravljate tim preduzećima gde ste vlasnik kapitala, da li kao privatnik ili kao država, svejedno, onda treba da upravljate i da vidite gde ćete dobit da uložite i koliko će od toga država da ima. Logično je valjda da i država ima neku dobit od toga. Čuo sam u razgovoru sa ministrom, da ne bi bilo da nisam sa time informisan, jer sam tražio na to pitanje odgovor, da je jednom broju preduzeća ove godine uzeta dividenda, ali ne mislim da uopšte može realna dividenda da se uzima i da se upravlja javnim preduzećima ako se to čini na način kako se sada upravlja. Na današnjoj sednici Upravnog odbora ŽTP-a dogovoreno je da Vlada ne bira članove Upravnog odbora u 14 nezavisnih preduzeća, nego da Upravni odbor bira od predstavnika sindikata i predstavnika poslovnog rukovodstva. Sada pitam kako će i kada ŽTP da funkcioniše uspešno i da Vlada upravlja ako u tih 14 upravnih odbora članove bira sindikat, i to je samoupravljanje. Ja sam, naravno, bio komunista i volim da se vrati to vreme, samo ne može dva sistema. Ne može samoupravljanje i ne može tržišna privreda. Ovaj način na koji birate upravne odbore u javnim preduzećima u ŽTP-u, u PTT-u, to je čisto samoupravljanje i molim vas da se opredelite da li hoćete samoupravljanje i dajte onda javna preduzeća sindikatima, ili hoćete tržišnu privredu, gde će Vlada da upravlja svojim javnim preduzećima i da obezbedi dividendu. Ako vi upravljate javnim preduzećima kao Vlada, kao vlasnik kapitala, ubeđen sam da ove tri milijarde, koliko tražim povećanje zbog one sledeće stavke, o čemu ćemo kasnije objašnjavati, nije problem, i da se mogu obezbediti te tri milijarde iz toga. Ako je to malo i ako to nije dovoljno, mislim da deo sredstava može od ove narodne kancelarije, to sam malopre objasnio, da ukinemo tu narodnu kancelariju, ona nije ni postojala, da ukinemo funkcionere Demokratske stranke koji primaju pare na teret budžeta u agencijama, jer su se tamo takođe zaposlili, i da obezbedimo pare za seljake. Oni su nas hranili i realno je da smanjimo zaostatak primanja za seljačke penzije. Sada je 22 meseca i ne mislim da to može da se ukine, zaostatak sa 22 na nulu, ali može da bude na godinu i po dana krajem 2005. godine, tačnije rečeno da 2005. godine zaostatak bude 18 meseci. Odmah da kažem, priča o završnim računima, da treba da se izvrši revizija, ne odnosi se na 2001. godinu, zato što je taj zakon usvojen 2002. godine, u februaru, a on nema retroaktivno dejstvo i molim da ova skupština dobije konačno završni račun za 2001. godinu, da vidimo gde je nestalo 4,7 milijardi para iz budžeta, jer koliko sam informisan znam da ni vi ne znate gde je tih 4,7 milijardi, a kamoli mi u Skupštini. To je važna činjenica. Ako to posmatramo onda neće biti problem da od tih sredstava obezbedimo povećanje ovog budžeta, a da ne opteretimo građane, i da rešimo seljake i smanjimo zaostatak za isplatu seljačkih penzija.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Dame i gospodo narodni poslanici, hoću samo da pomognem kolegi Zoranu Anđelkoviću da pronađe izvore za sredstva koja su neophodna da ovaj amandman bude prihvaćen. Predlažem da Vlada Republike Srbije pronađe formulu da se vrate nezakonito isplaćena sredstva potpredsedniku Demokratske stranke, gospodinu Draganu Šutanovcu, koji je kao savetnik u Saveznom ministarstvu unutrašnjih poslova dobio kada je to prestalo da postoji 36 plata jednog dana u bruto iznosu, a narednog jutra čekala ga je radna knjižica u SDPR-u, takođe saveznoj instituciji, na mestu savetnika za bezbednost. U tih 36 bruto plata ima otprilike nekoliko procenata da se ovo o čemu je ovde govorio gospodin Zoran Anđelković usmeri ka ovoj strani, pri čemu želim da kažem da još najmanje 80 funkcionera Demokratske stranke na isti način i suprotno Zakonu o sukobu javnih interesa i suprotno mnogim drugim stvarima potpuno nezakonito sede u brojnim upravnim odborima danas po Srbiji, a pri tome su narodni poslanici, pri tome su visoki funkcioneri u Skupštini grada, pri tome su na raznim drugim pozicijama, pa koristim priliku da javnost obavestim da postoji nekoliko zakona koji to treba da sankcionišu, naravno ako postoji država i ako postoji neko ko to treba da učini. Dakle, za početak molim da se nađe način da se ova sredstva vrate u budžet savezni, a onda iz saveznog u republički, i da se naravno pomogne seljacima da im se isplate penzije kako priliči.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda nije najvažnija činjenica da li će ovaj amandman SPS-a biti prihvaćen ili ne, ali je važno da od večeras počnemo da razmišljamo o tome kako izmiriti zaostale penzije poljoprivrednicima, kojih je, kao što znate, 20,5. Nažalost, mi nismo kao narodni poslanici bili u prilici da podnosimo amandmane na predloge prihoda i rashoda fondova, pa ni ovog fonda za penziono osiguranje poljoprivrednika, jer da jesmo verovatno bismo drugačije uredili prihode i izdatke iz tog fonda. Podsećanja radi da vam kažem da je 11 milijardi dinara prihod Fonda za penziono osiguranje zemljoradnika planiran za 2005. godinu. Za 2006. godinu 13 milijardi, a za 2007. godinu 14 milijardi. To su te tzv. srednjoročne projekcije i ovde se polazi od nekoliko pretpostavki, za koje ne znam hoće li se uopšte moći ostvariti. Prva je da će stepen naplate, podvlačim to, doprinosa za penziono osiguranje zemljoradnika biti povećan sa sadašnjih 30% na 50%, da će u 2005. godini ovaj fond ostvariti sopstvenih prihoda oko četiri milijarde dinara, a da će iz budžeta kao transferna sredstva, pre svega iz onog dela koji se odnosi na prihode od privatizacije, dobiti još sedam milijardi, za pokriće ovih izdataka koji su planirani u 2005. godini. Sve to treba da se poveća u 2006. godini na 50% naplate, da se prihod poveća na 12 milijardi dinara, a da se i apsolutno i relativno smanji učešće republičkog budžeta u ukupnim prihodima tog fonda zemljoradnika, pri čemu valja znati da u ovom trenutku samo 340.000 zemljoradnika figurira kao obveznik doprinosa za penziono i invalidsko osiguranje zemljoradnika. Razume se da pri tako malom broju obveznika, odnosno osiguranika, mi ne možemo, prvo, da očekujemo veće penzije za zemljoradnike, a drugo, da očekujemo da ćemo moći iz prihoda Fonda za penziono osiguranje zemljoradnika da izmirimo zaostalih 20,5 penzija, niti ćemo moći da očekujemo povećani stepen naplate. Dakle, ovde je predloženo da se povećaju prihodi za tri milijarde dinara, i to u onoj kategoriji mešovitih i nedefinisanih prihoda, sa 5.300.000.000 na 8.300.000.000, da se za taj iznos uvećaju sredstva penzionog fonda zemljoradnika u 2005. godini, ne bi li se time pokrilo šest neisplaćenih zemljoradničkih penzija. Na samom kraju, moguće je da mi iz nekih razloga ne možemo, kao skupštinska većina ili ministarstvo, da prihvatimo ovaj amandman, ali mora postojati jedna obaveza i ministarstva i Vlade da po osnovu više ostvarenih prihoda od privatizacije, što se očekuje prvim rebalansom budžeta, bude predviđena tako uvećana stavka za izmirenje obaveza prema zemljoradnicima po osnovu neisplaćenih penzija. To bi bio konstruktivan pristup socijalista ovoj temi, a mislim i svih narodnih poslanika, koji moraju uočiti tu činjenicu da koliko god mi brzo idemo u nekim stvarima, toliko ne možemo brzo da stignemo te zaostale isplate, niti da motivišemo buduće osiguranike da uopšte uplaćuju doprinose i da budu penzioneri po osnovu poljoprivrede, pogotovo što je do sada bio osnov za obračun doprinosa katastarski dohodak. Predlaže se od strane Vlade, kao mera olakšanja statusa poljoprivrednika, da se u sledećih dve godine ne plaća porez na katastarski dohodak, ali se objektivno uvećava osnovica koja je negde oko osam hiljada dinara, pa puta 22%, koliko su doprinosi za penziono osiguranje, što realno stvara obavezu zemljoradnika da unosi više sredstava u taj fond. Ako je tako, ako razmišljamo o budućnosti, onda višak sredstava po osnovu privatizacije, u iznosu od tri milijarde, moramo prvim rebalansom ubaciti u taj fond zemljoradnika.
Da li još neko želi reč? Da, ministar finansija, gospodin Mlađan Dinkić.
Moram da kažem da je ova računica precizno izvedena. Zaista, ukoliko bi se za tri milijarde povećali neporeski prihodi, to bi bilo dovoljno da se izmiri šest penzija, zapravo, da se smanji dug za zemljoradničke penzije. Međutim, nije realno očekivati da se neporeski prihodi povećaju za taj iznos, jer smo mi već uračunali prenos dela dividende od nekih javnih preduzeća u neporeske prihode koje smo kalkulisali. Ono što je poslednji govornik rekao, kao što znate, da očekujemo veće prihode od privatizacije naredne godine od onih koje smo uneli za pokriće deficita, mi očekujemo 25 milijardi, a za pokriće deficita smo planirali osam, plus sedam za isplatu pola penzije. Ukoliko zaista ostvarimo te prihode ili ukoliko prihodi od poreza na dodatu vrednost budu veći, kao što smo planirali, onda je zaista realno da smanjimo sledeće godine dug prema penzionom fondu zemljoradnika za određeni iznos, ali bih molio Skupštinu da se ipak o tome izjasnimo sredinom godine. Mislim da bi sada bilo prilično neoprezno da povećamo prihode i da kažemo da ćemo ih ostvariti, a da ih ne ostvarimo. Bolje da sačekamo šest meseci, pa da onda donesemo takvu odluku. To je u smislu govora poslednjeg diskutanta.
Narodni poslanik Aleksandar Lazarević.
Poštovani predsedavajući, predsedništvo, poštovani potpredsedniče Vlade i gospodine Dinkiću, poštovani narodni poslanici, javio sam se povodom ovog prvog amandmana, a donekle je gospodin ministar odgovorio. Dakle, potpuno se slažem da se, ako bude mogućnosti u nekom rebalansu budžeta, smanji dug prema penzionerima, naravno, znajući da je ova vlada već prilično toga i uradila za seljake, i povećala budžet tri puta, ali nasleđeno je prilično loše stanje i treba ga popraviti. Kada se već govori o nekom eventualnom rebalansu budžeti i o onome šta bi moglo da se učini, samo ukratko da na neki način poistovetim položaj seljaka sa položajem radnika ili ljudi koji se bave kulturom. Dakle, ni jednima ni drugima položaj nije lak. Čini mi se da prilično nepravedno Narodna skupština često zaboravlja šta je sve ono što rade radnici u kulturi za ovu zemlju, za njen duhovni napredak, za njen duhovni oporavak. Naravno da, kao što svi segmenti društva prolaze kroz tranziciju, tako i kultura prolazi kroz tranziciju. Svakako je dobro što je ministarstvo i što je gospodin ministar sagledao kulturu na jedan bolji način i povećao budžet za 400 miliona. Nadam se da će Ministarstvo kulture te pare znati da raspodeli. Takođe se plašim da to nije sasvim dovoljno za ono što je potrebno da se uradi kada je kultura u pitanju i da to nije dovoljno za ono što bi trebalo da Ministarstvo uradi u narednom periodu, da bi napravilo pravu kulturnu politiku, da bi saniralo sve one probleme koji postoje u zgradama, u institucijama kulture. Imam jedan predlog za ministra finansija, a to je da neka namenjena sredstva mogu tim eventualnim rebalansom budžeta da budu usmerena samo na kulturu. Pojasniću o čemu se radi. Dakle, u predlogu budžeta je predviđeno 35 miliona dinara za sledeću godinu za Radiodifuznu agenciju. Podsetiću da će se Radiodifuzna agencija finansirati tako što će naplaćivati takse za izdavanje dozvola, tj. svi oni koji budu emitovali program plaćaće to. Tih 35 miliona dinara može direktno da bude uplaćeno na račun Ministarstva za kulturu, da bi Ministarstvo za kulturu raspolagalo tim novcem. Želim da podsetim na samo jednu stvar, da je Evropska komisija za rekonstrukciju predvidela 300.000 evra za rad Radiodifuznog saveta, te će Radiodifuzni savet moći da funkcioniše i bez toga. Dakle, ta sredstva mogu da idu direktno u budžet Ministarstva za kulturu. Samo još jedna stvar, iako je u ovom predlogu budžeta smanjen za 700 miliona dinara budžet za RTS, koji treba da postane javni servis, u ovom trenutku je 2.500.000.000, pa pošto javni servis treba da postane čim se Radiodifuzni savet izabere, a to će uraditi ova skupština, pa predlažem da novac, kada javni servis počne da funkcioniše, kada više Vlada ne bude uplaćivala pare za RTS, taj novac koji preostane ide direktno za Ministarstvo kulture i na taj način pomognemo da se kultura na bolji način sagleda, da se omoguće novci za razvoj kulture, a da Ministarstvo uradi u onom delu što se tiče zakonodavstva, te u skladu sa tim predlažem da se nekim eventualnim rebalansom budžeta sve ove pare prebace na račun, ako je moguće, Ministarstva kulture.
Da li još neko želi reč? Da, narodni poslanik Svetislav Krstić.
Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, gospodine ministre, više puta smo čuli od gospodina ministra kako će se deo budžetskog deficita pokriti prihodima od privatizacije. Prosto ne mogu da verujem svojim ušima kada čujem da takva izjava dolazi od čoveka koji je zadužen da vodi finansije u našoj Vladi. Gospodine ministre, šta će biti kada izvršimo privatizaciju, kada sve prodamo i kada sve te pare koje smo dobili od privatizacije, umesto da ih uložimo u razvoj privrede, iskoristimo za saniranje budžetskog deficita koji je napravljen onako kako smo videli. Kada je bilo reči o privatizaciji, bilo je reči da će se sredstva koja se uberu od privatizacije namenski iskoristiti za privredni razvoj. Pitam sad ove prisutne, pitam potpredsednika Vlade i prisutnog ministra, da li je subvencioniranje budžetskog deficita od para dobijenih privatizacijom privredni razvoj. Da li vi gledate privredni razvoj samo kroz budžet? Da ovo nije žalosno moglo bi da bude smešno. To je jedna stvar. Druga stvar, javio sam se povodom amandmana i želim da kažem da smo čuli danas, a pisalo je i u štampi o nabavci automobila voznog parka itd. Mislim da bi trebalo uvaženi gospodin predsednik Republike Srbije i uvažena narodna kancelarija, koju je on osnovao mimo Ustava i mimo zakona, i već uspeo da zaposli 30, verovatno, uglavnom funkcionera DS-a, izgleda da ta narodna kancelarija polako postaje uhlebljenje za funkcionere DS-a, da bi se te pare mogle usmeriti ne za nabavku voznog parka, nego za ono o čemu je bilo reči, gde je predloženo ovim amandmanom. SPS ako predloži amandman, onda će da predloži način kako da se taj amandman u praksi realizuje. Predlažem da se, prvo, ne koriste sredstva iz privatizacije za budžetski deficit. Molim vas, neka neko ovde izađe od prisutnih stručnjaka i dokaže da sredstva iz privatizacije treba da se troše za budžetski deficit. Molim vas, nisam ekonomista, ali svako ko se toliko razume u ekonomiju, svaki domaćin zna da, ako bude prodavao deo po deo imovine u svojoj kući, da bi plaćao ono što bi neko drugi iz njegove kuće kupovao, da bi to subvencionirao, pa šta će onda da ostane na kraju. A to svaki srpski seljak, svaki domaćin zna. Hvala.
Reč ima ministar finansija Mlađan Dinkić.
Evo pojašnjenja, ne vrši se privatizacija da bi se finansirao budžetski deficit. Privatizacija se vrši da se pospeši struktura privrede i da se, jednostavno, skinu društvena preduzeća sa subvencija. Dakle, privatizacija nema primarni cilj punjenja budžeta. Primarni cilj privatizacije jeste povećanje efikasnosti upravljanja resursima. Ništa više od toga.
Gospodin Krstić, imate repliku, izvolite.
Koleginice i kolege poslanici, uvaženi gospodine ministre, objasnite vi meni kakva je to logika, šta znači da bismo skinuli društvena preduzeća sa državnog budžeta, mi ćemo da ih prodamo. Kakva je to politika? To svako može. Imamo one koji to mogu. Kakva je to logika? Vi ste malopre rekli nešto što smatram da nema logike. Izvinite, ali rekli ste, nećemo finansirati iz privatizacije, odnosno finansiraćemo da bismo skinuli sa budžeta. Znači, prodaćemo da bi skinuli, da ne bi subvencionirali. Molim vas lepo, da li vi mislite da neko ozbiljan može da poveruje da je to u redu? To se kosi sa elementarnim principima ekonomije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Jovan Todorović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman sa ispravkom pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović.
Velika je muka poslanička kada treba da podnese amandman, da poveća ili da smanji rashode u budžetu, jer pri tome mora da ispuni elementarni zahtev, ako negde povećava, na nekoj drugoj poziciji mora da smanji. To jeste problem, ali da bi predlog bio logičan i da bi se o njemu moglo razgovarati, vi morate naći načina da te dve stvari uravnotežite. Ovde je reč o jednom amandmanu koji finansijski ne znači puno. Reč je o 45 miliona i 725.000 dinara, a odnose se na Upravu za zaštitu sredine u okviru Ministarstva za nauku i zaštitu životne sredine. Vi tamo imate zavod za zaštitu životne sredine, i on u ovom budžetu dobija 112 miliona dinara za obavljanje svoje delatnosti. Istovremeno, u okviru tog ministarstva postoje tzv. staraoci zaštićenih prirodnih dobara koji nisu obuhvaćeni ovom aproprijacijom, a ima ih oko 35 na području Republike Srbije. Njihova osnovna uloga je da zaštite prirodna dobra, poput nacionalnih parkova i prirodnih dobara tipa Stare planine, Golije, manastira Tronoša i Tršić. U 2002. godini bila je planirana stavka i za te staraoce zaštićenih dobara u iznosu od 27 miliona dinara, a u 2003. godini je, ne znam iz kojih razloga, pripojena sredstvima zavoda za zaštitu. Sada imate problem. Čak i da je dovoljna stavka od 112 miliona dinara, ljudi iz tog ministarstva, odnosno uprave za zaštitu životne sredine, ne mogu raspolagati tim sredstvima za namene staralaca. To onda ne bi bilo u skladu sa ovim zakonom o budžetu i moglo bi biti tretirano kao nenamensko korišćenje sredstava za ove namene. Ljudi su u toj upravi za zaštitu životne sredine projektovali da im je potrebno otprilike 45 miliona 725 hiljada da pokriju 120 nadzornika i da obezbede elementarnu zaštitu tih prirodnih dobara kojima ova zemlja raspolaže, ali nažalost ne štiti ih dovoljno i ne čuva. Loznica i manastir Tronoša su poznati u istoriji i tamo je česma Devet Jugovića, jedan izvor veoma zdrave vode, i sada se tu naleze neki ljudi koji hoće da grade fabriku vode, ometaju pristup manastiru, a ne postoji deo sredstava u budžetu za obavljanje određene aktivnosti nadzora i zaštite tih staralaca, odnosno te prirode. Dakle, ne postoji deo sredstava i onda ne mogu da se obave, a na stranu tošto muzej u Aranđelovcu, molim vas, ovo je svojevrstan paradoks, dakle, on je ovlašćen ili zadužen da štiti ta prirodna dobra koja se zovu manastiri Tronoša i Tršić na području opštine Loznica, i to 250 kilometara udaljeno. U Loznici postoji muzej, ali ne znam zašto nije zadužen on da štiti, ali pošto nema sredstava, onda bolje za taj muzej da on ne štiti, i zato sam predložio amandmanom da se povećaju sredstva na toj stavci u okviru člana 1, mešoviti i nedefinisani prihodi, samo za 45 miliona, a da se u članu 7, u tom razdelu koji se odnosi na staraoce, utvrdi posebna stavka od 45 miliona i 725.000 i time obezbedi funkcionisanje zaštite tih prirodnih dobara, u skladu sa uredbama Vlade, i ove i one prethodne, koja je o tome odlučivala da bi tu oblast regulisala. Hvala lepo. Ovde ima još jedan momenat, moguće je, čak i da se ne prihvati amandman, hoću da budem konstruktivan u tome, jedino je dobra volja ministarstva i važna je saradnja na nivou Ministarstva za nauku i Ministarstva finansija da se u toku godine, razumevajući potrebu da se ovaj posao isfinansira, obavi dogovor između dva ministarstva, pa iz tekućih rezervi budžetskih da se eventualno ti ljudi koji te poslove obavljaju isfinansiraju, pa da to nekim rebalansom pokrijemo kao stavku koja se desila u životu. Hvala lepo.
Izvolite, narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo, gospodin Jovan Todorović je podneo amandman i takođe hoću da pomognem da Vlada Republike Srbije lakše pronađe izvor i da uravnoteži prihodnu i rashodnu stranu. U 2001. i 2002. Uprava za sport vodila je marketinšku kampanju "Igraj za život" i "Igraj za život, droga ne". Ta kampanja je koštala 27 miliona i 800 hiljada dinara. Načelnik Uprave za sport bio je gospodin Vuksanović, ondašnji načelnik Uprave za sport, sestrić gospodina Dragoljuba Mićunovića i predsednik Gradske organizacije Demokratskog centra u Beogradu, a sada visoki funkcioner DS. Obe marketinške kampanje, građani Srbije će se setiti o čemu se radi, radila je Agencija supruge gospodina Vuksanovića i javno pitam, koliko puta treba za ovom govornicom, a ovo je 4 put za 4 godine, da kažem da se to dogodilo, da neko nekoga uhapsi, da mu vrati novac nazad ubudžet i da oni više ne mogu da se bave javnim poslom. Zbog toga sada molim sve one koji imaju moć u ovoj zemlji, koji imaju vlast u ovoj zemlji, pozivam javnog tužioca, sadašnjeg ministra za prosvetu, kome pripada Uprava za sport, da ispitaju ovu stvar i da kažu kako je moguće da jedan čovek na tako visokoj funkciji bez tendera, tako, svojoj porodici, svojoj supruzi prebaci 28 miliona i 700 hiljada dinara, a da to plate građani Srbije. Te pare da se vrate u budžet, da se daju za ovu namenu o kojoj govori Joca Todorović, a lopovi da se uhapse.
Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što gospodin Dinkić, ministar finansija, nije u ovom trenutku u sali, zato što je malopre izrekao ovu stvar, sebe smatra finansijskim ekspertom, koji u zdravoj logici o ekonomiji nema nikakvo utemeljenje, ali to je potpredsednik Vlade, gospodin Labus. U jednom delu ću se i njemu direktno obratiti, jer se ovde radi o kreditima, gospodine Labus se time bavio, a to tražim amandmanom koji sam podnela u ime SRS da se briše. Kada je pre nešto više od mesec dana na dnevnom redu Skupštine bio predloženi rebalans i jedva izglasan u Skupštini, uz sva ona natezanja od strane gospodina Dinkića, upozorila sam ga na istu stvar. Naime, ovde je očigledna jedna stvar. Da ste od rebalansa za 2004. godinu, pa sada predlogom za 2005. godinu, doduše nemate u tom smislu ograničenje uZakonu o budžetskom sistemu, počeli da spajate kredite i donacije. Malopre je, pre nešto više od sat vremena, gospodin Dinkić rekao da je kredit realan izvor finansiranja. Znate, davljenik se za slamku hvata, ali prosto je neverovatno da vi bilo koga, evo nekom poljoprivredniku kome Vlada Srbije duguje za dve godine poljoprivrednu penziju, da mu kažete da u neki novi agrarni projekat može da uđe tako što će da se zaduži, što će da uzme neki kredit. On to treba da objasni kao domaćin članovima svoje porodice i vi njega ubeđujete da je to realni izvor finansiranja. Ne samo da krediti, a taj manir ste vi uveli pre toga u DOS-ovsku vladu kao potpredsednik Savezne vlade i obnovili na izvestan način dužničko ropstvo u našoj zemlji, a zatim i gospodinDinkić u ovakvim promovisanjem kredita, koji su veoma nepovoljni u situaciji kada smo kao država 9,7 milijardi evra zaduženi, kada nam se za kraj godine predviđa spoljnotrgovinski deficit od 7 milijardi, ne samo da su nepovoljni, već ekonomisti, vaše kolege koje nemaju ružičaste prognoze što se Srbije tiče, zbog ovakve projekcije i zbog toga što želite kroz kredite i donacije da finansirate četvrtinu deficita od 20 milijardi, već će to skupo da nas košta svake naredne godine. Kada sam vam rekla da je trenutna zaduženost 9,7 milijardi evra i toliko spoljnotrgovinski deficit, onda je svim građanima Srbije jasno koliki je taj dug po glavi stanovnika, a on nije mali. Kada se uzme u obzir da mi gotovo da nemamo proizvodnju, da je ona uništena, da ne stvaramo nikakvu novu vrednost, da nema otvaranja novih radih mesta, kao što je to promovišući sebe za ambasadora privrede obećao Boris Tadić u predsedničkoj kampanji, i kada imamo u vidu da je ovako nerealan budžet, sa ovolikim deficitom, projektovan za 2005. godinu za raskalašne stavke, pre svega predsednika Republike, a zatim i mnogih drugih koji su veliki potrošači budžetskih stavki, onda kako možete da opravdate činjenicu da se zalažete i dalje za takve kredite pred građanima Srbije. Ako sam tražila da se u amandmanu reč "krediti" briše, onda morate da shvatite to kao moju dobru nameru u ime SRS, ne prema vama, jer je ograničen i oročen rok trajanja vašoj vladi, već prema građanima Srbije. Ako se izbriše reč "krediti", a počeli ste da spajate kredite i donacije u ovom iznosu od 5 milijardi 700 miliona od prošlog rebalansa, onda ostaju samo donacije, a ako obećavate građanima Srbije da će biti donacija, onda ih i donesite, a nemojte dalje da nas zadužujete kroz takve kredite i kroz takve kamate, i kroz takve dugove koji će da ostanu mnogim budućim generacijama. Da tih donacija neće biti i da je u pravu bio pre mnogo godina gospodin Tomislav Nikolić, kada vam je rekao i poručio da je besplatni sir samo u mišolovci, to znate i vi. Svaki od ovih kredita, koji će skupo da košta građane, a neće dapospeši proizvodnju, neće biti otvaranja novih radnih mesta, već nam je ministar sam rekao da će biti otpuštanja, samo će Tadiću i njegovima da bude dobro, uz 8 automobila i uz sve ono raskalašno što on ima kao predsednik Republike, kako ćete to onda da opravdate. Kada ste bili u kampanji i vi, zajedno sa prethodnom DOS-ovskom garniturom, gospodine Labus, vi ste obećali, i sadašnji premijer koji je bio nosilac te liste, da će u Srbiju doći dolaskom DOS-a na vlast 6 milijardi dolara bespovratne pomoći. Gde je tapomoć, gde su te donacije, gde su radnici; na ulici, preko milion nezaposlenih, sve veća beda i veće siromaštvo. Dakle, ako izbrišemo amandmanom kojim sam predložila "krediti" ostaće donacije, borite se za njih ili nemojte na ovakav način da pokrivate budžetski deficit, jer će to mnogo da nas košta. I pored toga što se takav luksuzni vozni park predsednika Republike iz ovog deficita i kroz ovakav budžet finansira, finansiraju se njegovi troškovi putovanja, i zbog moje reakcije na njegovo sinoćno izlaganje, htela sam da preporučim ministru Dinkiću, ali reći ću mu svejedno kasnije, da budžetsku inspekciju pošalje na Andrićev venac, preko puta, i da vidi o čijem trošku je aktuelni predsednik Republike pre 7 dana putovao u Rusku federaciju, jer ste u budžetu predsednika za 2005. godinu predvideli 35 miliona dinara za troškove putovanja, a on je sinoć pred čitavom nacijom izjavio da je u Rusku federaciju išao kao privatno lice. Ponavljam, kao privatno lice, i onda bi on morao da objasni, odnosno ministar Dinkić, koji je poslušao Borisa Tadića, ali ga srećom nisu poslušali Srbi sa Kosova i Metohije, poslao je budžetsku inspekciju da istražuje kako su ti jadni i napaćeni ljudi došli u Beograd, a Tadić ih sačekao žandarmerijom, da traže svoja prava i da mu poruče da neće da žive u okupaciji i u onakvim uslovima. Ja vam se zahvaljujem.
Narodni poslanik Vjerica Radeta, a nakon toga gospodin Krasić.
Dame i gospodo, amandman poslaničke grupe SRS, da se krediti brišu kao način pokrića deficita ovog budžeta, svakako je veoma umesan i smislen, i sigurno ni ovaj ni ostali amandmani poslaničke grupe SRS nisu bili i ne bi trebalo da budu povod da se predstavnik predlagača ovde svađa sa narodnim poslanicima, odnosno da pokušava da se svađa. Naša namera nije bila ta. Naša namera je bila da amandmanima uredimo ovaj budžet za 2005. godinu, naravno potpuno svesni značaja zakona o budžetu. Zašto mislimo da kreditima ne može da se pokriva deficit? Mi iz SRS mislimo da je to potpuno besmisleno, osim, naravno ako Vlada nije mislila da će ovi automobili koji se kupuju za Borisa Tadića ostati sakriveni kroz ovaj deficit, ali eto danas smo ipak došlo do podataka i obavestili javnost o tome da se za Borisa Tadića kupuje osam luksuznih automobila. Mi mislimo da na ovaj način ne može da se pokriva deficit u budžetu, a vi ste znate poznati, vi iz DOS-a, još iz onog vremena kada ste 2000. godine osvojili vlast. Došli ste na vlast "na krilima" obećanja o raznim kreditima, o raznim donacijama i nisu vam građani Srbije zaboravili ni onih šest milijardi dolara nepovratnih, koje je Zoran Đinđić svojevremeno obećavao, i nisu vam građani Srbije zaboravili sve one kredite koje ste obećavali i koje ste uzimali uglavnom za popunjavanje budžeta. Naravno, građani Srbije a i SRS ne bi imali ništa protiv povoljnih kredita, kojima bi se popravilo stanje u privredi, kojim bi se oživljavala privreda, i naravno za takve kredite bismo uvek i mi glasali, ali za kredite kojima se pokriva budžetski deficit svakako srpski radikali nikada neće i ne mogu da glasaju. Znate, priče o kreditima dobro se sećaju građani Srbije u toku 2001. godine, kada je sve bilo transparentno, sve nešto u tranziciji, i onda su bili krediti sa grejs periodom. Naravno, mnogi građani nisu znali šta to znači - kredit sa grejs periodom. A, evo, taj period čekanja za vraćanje kredita već stiže i sada to građani Srbije osećaju na svojoj koži. Umesto onoga što je obećavala Vlada Srbije, umesto onoga što je obećavao predsednik Srbije, a to su nova radna mesta, to su veće plate, veće penzije, vi gospodo iz Vlade, i vi iz vladajuće većine, građanima Srbije nudite nove kredite. A, svako u zemlji Srbiji zna na koji način Vlada, i ova i ona prethodna, dobija kredite. Svaki kredit je ispunjavanje nekog novog uslova. Svaki kredit je neko novi u Hagu. Svaki kredit je neka nova želja ili zahtev MMF-a. To građani Srbije, mi smo potpuno sigurni, ne žele. Zbog toga članovi poslaničke grupe SRS neće glasati za ovaj budžet. Između ostalog i ovo je jedan od razloga zbog koga nećemo glasati za budžet koji je Vlada ponudila, jer mi iz SRS smo u ovom parlamentu u ime građana koji su nas birali i mi potpuno sigurno znamo da građani Srbije ne žele nove kredite za budžetska trošenja, da građani Srbije od Vlade Srbije, od predsednika Srbije, od onih koji su vlast u Srbiji, očekuju da počnu konačno bolje da žive, da počnu konačno te veće plate, veće penzije, radna mesta i verujte neće se građani Srbije zadovoljiti samo sa osam novih radnih mesta za osam vozača za kancelariju Borisa Tadića.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Evo, pokušaću da ubedim poslanike zašto je potrebno da se prihvati ovaj amandman. Da pređemo preko toga što nije data precizna struktura prihoda koji se očekuju u 2005. godini, ali ono što mora da se konstatuje to je da će predlog budžeta imati ukupan obim rashoda od 473 milijarde. To što vam Đelićev zakon daje neku mogućnost da ga tumačite i ovako i onako, i da u Predlog zakona o budžetu ne uključite ove, kako vi zovete u koloni 4, izdatke iz dodatnih prihoda organa, to je nešto drugo. Ali, to je u stvari iznos sredstava koji će da se potroši, koji će država da potroši. Tako, ako je 473 milijarde ukupan obim rashoda, onda to nije učešće u bruto društvenom proizvodu od 45,5%, nego nešto malo više. Zašto ovo pričam? Pričam zbog toga što onda ni deficit nije 20 milijardi. Verovatno deficita i nema. Ali, dobro, sa deficitom uvek treba biti oprezan, jer je on poneki put dobar, dobro je da se iskaže, a neki put i nije. U zavisnosti od njega stiče se neki rejting i prema inostranstvu, a ujedno i država dobija neku mogućnost da se zaduži. E, ovim amandmanom mi praktično omogućavamo vama da se izborite za donacije. Za donacije koje u suštini ne predstavljaju trošak za državu, već samo prihod. Ali, ukoliko bi ostalo ovo - i kredit, onda bi to značilo da na osnovu opet ovoga što je napisao Đelić u ovom zakonu, inače taj zakon je lošiji od zakona SRJ, znate gospodine Labus, kako se finansira SRJ, nema konsolidovanog bilansa javne potrošnje, ili ga ima u nekoj formi, ne kao ranije na jednoj strani, gde je sve bilo pregledno. E, vidite, ovde su data kompletna primanja, šta bi mogla da budu primanja. Ali, članom 13. je rečeno i kako se pokriva deficit, pa je rečeno da kada je u pitanju zaduživanje da tu važe odredbe člana 52. do 60. Ti članovi i kada govore o kreditima, govore o kratkoročnim kreditima, koji praktično moraju da se ugase 31. decembra. U ovom drugom stavu, alineja 2. tačka 2), vi praktično tražite od Narodne skupštine da vas ovlasti da se zadužite u inostranstvu do 5.700.000.000 dinara da biste navodno pokrili deficit. Deficit ne postoji, to je prava istina. On ne postoji, jer ovaj Đelićev zakon i ne dozvoljava da se pojavi deficit, jer u izvršenju budžeta ima nekoliko odredbi koje kažu, po onom sistemu - troši se samo ono što ima i troši se samo ono što postoji. E, tako dolazimo do centralnog pitanja tačke dnevnog reda - budžet, a to je koliko košta državna administracija i državne funkcije, ili da to sada prevedem na jezik ovih drčnih ekonomista iz grupe Pitić i ovo novo što je došlo od 2001. godine, dolazimo do situacije da vidimo, da odlučimo o tome ko će da ima primat na sigurnim sredstvima u državi. Sredstva banaka, sredstva privrede itd. su neizvesna sredstva. Ovo su najizvesnija sredstva. Sredstva budžeta, sredstva koja se koriste tj. obezbeđuju kao javni prihodi i koja se troše, odnosno koja predstavljaju javne rashode, to su najsigurnija sredstva. Sada je centralno pitanje - ko će imati primat, ko će imati dominaciju nad tim sredstvima. Kod sledećih amandmana ću vam objasniti ovu formulu kako ste to lepo zamislili. Znači, ako poslanici prihvate amandman Nataše Jovanović, odnosno amandman SRS,zabranjuju Vladi da se zadužuje u inostranstvu za iznos do 5.700.000.000 dinara. Zašto? Zato što je deficit fiktivna kategorija, formirana nominalno da bi Vlada imala neki prostor u kome bi mogla da navodno sprovodi svoju ekonomsku politiku, a u stvari da omogući prioritet nekima koji će imati pristup ovim sigurnim sredstvima. Nema ravnopravnosti kada su u pitanju ova sredstva. Sada vas podsećam na ono sa početka načelne rasprave - najbolje je bilo što smo prekinuli bilo kakvu diskusiju o ekonomskoj politici, jer ekonomska politika je ona ista od 5. oktobra 2000. godine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Nedeljković.
Povodom ovog amandmana, ministar Dinkić, koji trenutno nije tu, održao je zameniku predsednika poslaničke grupe Aleksandru Vučiću jednu kratku lekciju iz svoje struke, kada je gospodin Vučić rekao da krediti ne mogu biti realni izvor pokrića budžetskog deficita. Dakle, ministar Dinkić je stručno objasnio poslaniku Vučiću da ekonomska nauka kaže, naprotiv, da su krediti realan izvor prihoda za budžet. Možda to jeste tako i verujem da je tako, jer kao i gospodin Vučić nisam iz ekonomske struke, ali zdrav razum kaže nešto drugo. Ne može biti zdravo zaduživati se za potrošnju. Nemamo ništa protiv da se privreda i preduzeća zadužuju ako za to imaju ekonomskog interesa. Međutim, da se država zadužuje da bi pokrivala budžetski deficit, svakako je neracionalno. Ovde postoji već u dužem periodu, ono što bi Kundera rekao, "nepodnošljiva lakoća zaduživanja". Rekao je ministar Dinkić da uzimanje stranih kredita ne podiže inflaciju, ne deluje inflatorno. To jeste tako, ali nas zaduživanje uvodi u dužničko ropstvo. Ono što se često koristi kao argument da zaduživanje i nije tako strašno, jeste činjenica da su mnogi krediti sa tzv. grejs periodom. Šta to znači grejs period? Rečeno običnim jezikom to znači - mi ćemo danas trošiti, a naša deca i naši unuci će to vraćati sutra. Dakle, apsolutno je i sa moralnog i sa ekonomskog stanovišta potpuno neprihvatljivo da se podižu krediti, da se puni budžet i da mi to trošimo kroz plate, kroz razna druga trošenja na osnovu budžeta. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman Nataše Jovanović, poslanika SRS-a, izuzetno je smislen zato što pokušavamo mi u SRS-u kroz amandmansko doterivanje Predloga zakona o budžetu da eliminišemo stavku za pokriće deficita, koja se odnosi na uzimanje kredita međunarodnih finansijskih institucija, piše, u iznosu od pet milijardi 700 miliona dinara. Međutim, dalje u obrazloženju ovog predloga zakona stoji da će se u 2005. godini izdati garancije i kontragarancije Republike Srbije do iznosa od 93 milijarde 126 miliona 770 hiljada 857 dinara, i to se navodi, za zaduživanje kod inostranih poverioca za već potpisane kredite do iznosa od 25 milijardi, Evropske investicione banke, a ima još pozicija koje dalje preciznije objašnjavaju razloge već uzetih kredita koje treba sada da vraćamo. Između ostalog, navedeno je da na dan 31. avgusta 2004. Srbija duguje međunarodnim institucijama na ime uzetih kredita 720 milijardi 454 miliona 931 hiljadu i 204 dinara. Taj iznos, sa još novim zaduženjima, dovodi Srbiju neminovno do dužničkog ropstva. Ne samo mi, nego i mnoge generacije iza nas neće moći da vrate ono što se neko pre nas, mi i neko iza nas bude zadužio. Evropskoj banci za obnovu i razvoj po osnovu šest kredita u ukupnom iznosu od 18 milijardi treba da vrati Republika Srbija preko budžetskog zaduženja, i to, između ostalog, novac je uzet na ime kredita za opštine, u iznosu od milijardu 240 miliona dinara za razvoj infrastrukture jedinica lokalne samouprave. Mi u SRS dobro znamo da je deo tog zaduženja išao u nečiju kasu, stranaka na vlasti, konkretno jedne stranke, da celo to zaduženje, da li na ime donacija, da li na ime kredita, nije išlo namenski za razvoj infrastrukture jedinica lokalne samouprave. Dalje, za unapređenje energetske efikasnosti, kaže ovde, u iznosu od dve milijarde 409 miliona. Dokle taj razvoj i obnova elektroenergetskog sistema? Znamo mi dobro da je potrebno da se izvrši obnova i rekonstrukcija elektroenergetskog sistema, ali isto tako dobro znamo, pogotovo mi u SRS, da je uvozom struje koja se redovno plaća preko određenih firmi IFT, Interfejs, uz učešće ljudi iz EPS-a i NIS-a, sa ljudima iz Vlade Republike Srbije sa jedne strane, a s druge strane kupovinom jeftine domaće struje koja se izvozi, obezvređuje upravo taj elektroenergetski sistem, a sa druge strane uzimamo kredite za pokriće svih tih dugova, razvoja i obnove elektroenergetskog sistema. O tom pitanju je formiran Anketni odbor, da proveri sve činjenice i okolnosti koje su dovele do uvoza i izvoza struje na ovakav način. Anketni odbor je dostavio Narodnoj skupštini Republike Srbije 10. maja tekuće godine svoj izveštaj, koji još nije uvršten u dnevni red da se raspravlja o njemu. Predsednik tog anketnog odbora bio je Aleksandar Vučić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS. Dalje, za obnovu elektroenergetskog sistema uzima se kredit od Poljske u iznosu od tri milijarde 61 milion i 690 hiljada, za unapređenje uređaja za energetski sistem. Za razvoj infrastrukture, a ne kaže kakve i koje, uzima se kredit u iznosu od preko dve milijarde dinara. Verovatno se isto misli za elektroenergetski sistem, ali se ne navodi u Predlogu zakona. Zatim, treba da se vrati kredit francuskoj Vladi, i to po osnovu tri kredita. Mi u SRS dobro znamo da je svojevremeno od francuske Vlade uzeta donacija ili kredit u iznosu od 399.000 evra i dobro znamo da taj novac nije išao namenski za razvoj infrastrukture određenih oblasti, već je završio u kasi jedne političke stranke. Sada hoćemo sa jedne strane da se zadužujemo na ime kredita, a sa druge strane planirate da kupite osam automobila za vozni park predsednika Republike Borisa Tadića. Da li je to vaša cena, zbog toga što su oni napustili danas sednicu Skupštine Republike Srbije da bi izbegli da ne glasaju za Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, budžet se sastoji od prihoda i deficita, koji po Zakonu o budžetu i budžetskom sistemu ne bi smeo da postoji, a taj deficit popunjavaće se iz dela sredstava od privatizacije u iznosu od osam milijardi, pet milijardi i 700 miliona od donacija i kredita i neto domaće finansiranje šest milijardi 800 miliona. Pri tome, to neto domaće finansiranje ponovo se sastoji delimično od privatizacije, uzimanja kredita od poslovnih banaka i emitovanja hartija od vrednosti Republike Srbije. Šta je naš predlog? Sem ove činjenice da deficit po našem zakonu, svideo nam se ili ne Đelićev zakon, ne može da postoji, moram da kažem da ova priča o kreditima ima i te kako značaja i pokazuje strateško opredeljenje Vlade Republike Srbije, sa kojim se mi ne slažemo. Naime, svaki čovek, svaki domaćin pre nego što uzme kredit za automobil "jugo" razmisli kako i na koji način će to opteretiti njegov budžet, kako i na koji način će moći da servisira dugove i samo ako je u stanju da u narednom periodu stvori novu vrednost, profit, neki novi kapital, iz kojeg će moći da vraća taj novac, ući će u taj posao, razume se ukoliko je dovoljno odgovoran. Moram da kažem da se naša država zaduživala i kada je bilo potrebe i kada nije bilo potrebe. Krediti su dobra stvar, odlična, a posebno kada možete da oplodite taj novac, da stvorite veću vrednost od one koju ste uzeli, ali nažalost mi ovde pokrivamo deficit, suštinski nema nove vrednosti, nema oplodnje tog novca, nema onoga što bismo mogli posle izvesnog vremena da vraćamo, već ćemo samo morati veću sumu novca u narednom periodu da vraćamo. Ako smo izračunali da nam to predstavlja oko 5% otplate, otplate kamata nam predstavljaju gotovo 5% budžeta i taj procenat će rasti iz godine u godinu i predstavljati sve veći teret baš našoj deci, onima o kojima bi trebalo da vodimo računa, a čini mi se da o tome nedovoljno razmišljamo. Pošto su predstavnici SRS o tome zaista dovoljno i iscrpno govorili, a nije nam namera da budemo destruktivni ili da vas maltretiramo, još dva dana i dve noći da ne napuštamo ovu salu, i mi smo jutros od osam u Skupštini, mi koji smo radili prilično smo umorni, ali svejedno ovde smo zbog građana, a ne zbog sebe, pa sam vam doneo jednu stvar da pročitam, da vam pokažem kako i na koji način smo ovaj deficit mogli da popunimo. Ovo govorim zbog građana, zato što je u pitanju velika afera, veoma značajna, mnogo državnog novca se otima na taj način i da čujete o čemu se radi. Naime, uredbom, dakle podzakonskim pravnim aktom, Saveta ministara od 1. juna 2004. godine formiran je izvesni fond za reformu vojske. Ta banditska organizacija, a sada ću vam reći zašto, donela je odluku kada se krene tobož u izgradnju stanova za vojna lica, obezbeđivanje otpremnine za viškove zaposlenih, opremu, ne za oružje naravno i za mirovne misije, ali zato će Savet ministara fondu dodeliti aktivu od pet milijardi evra. Ta suma će se dobiti prodajom objekata i opreme vojske, za koju se procenjuje da danas iznosi oko 20 milijardi evra. Šta ta družina radi? Inače, tu se događaju veoma čudne stvari. Direktor se menja za jednu noć, nikada Skupština državne zajednice nije upoznata sa tim, nije do kraja upoznat ni Savet ministara. To neka čudna grupa mafijaška drži na najvišem nivou. Šta oni to rade? Oni imaju tobož upravni odbor i direktora, a onda kažu sledeću stvar – mi ćemo sada bez javnog tendera, bez obezbeđivanja konkurencije, što je u suprotnosti sa Zakonom o javnim nabavkama iz 2002. godine, da damo firmi "Meridian homes", koja se njima sviđa, da gradi 394 stana na Bežanijskoj kosi, posao vredan 20 miliona evra, upravo na nivou ovog dela deficita o kojem danas govorimo. Ko su ti ljudi? Šta se to u ovoj zemlji dešava? Kome to pada na takav način na pamet da može da pljačka ovu zemlju i da nam ti isti sede negde i sole pamet, ubeđuju nas kako su oni mnogo pametni, oni su reformatori, reformatori tako što hoće da opljačkaju sve, tako što se žale što nisu dobili zemlju u Valdanosu na obali mora, zato što nisu dobili u centru Beograda lokacije za prodaju, nego su dobili negde gde ne mogu baš toliko milijardi i miliona da zarade, ono što normalnim ljudima ne može na pamet da padne. Skupila se ta banda i oni misle da to nikome neće da padne na pamet, ni da ih opomene. Ovo nisam izmislio, pročitao sam vam tekst. Da li treba neki da pišu tekstove o takvom banditizmu, da bi se neko od nas setio da građane, javnost i nadležne državne organe o tome upozna? Oni su se skupili da sada rasture sve ono što su građani ove zemlje decenijama gradili, ono u šta su svoj novac ulagali, a mi brinemo o tome koliko ćemo ponovo da se zadužimo da bi se pokrio budžetski deficit od 20 milijardi dinara, a oni razmišljaju kako će da otmu 20 milijardi evra, što je 80 puta više. Šta smo mi preduzeli? Nismo preduzeli ništa. Zato vas pozivam da kasnije, pošto pretpostavljam da će predsednik Skupštine odmah odrediti dan za glasanje, da prihvatite ovaj amandman narodnog poslanika Nataše Jovanović i SRS.
Reč ima narodni poslanik Dušan Proroković, povodom amandmana.
Samo da pojasnim jednu situaciju, obzirom da gospodin Mirčić nije tu kao predsednik Odbora za odbranu i bezbednost, a vidim da nije ni gospodin Šutanovac, kao zamenik predsednika Odbora za bezbednost. Mi smo juče imali sednicu Odbora vezano za budžet i upravo smo dobili informaciju iz Ministarstva finansija od gospodina Đorđevića, koji je savetnik za vojni budžet, i mislim da je Odbor za odbranu i bezbednost reagovao odmah, pravilno i iz SPO-a je čak došao predlog da se Vlada Republike Srbije izjasni jednom odlukom i da zabrani prodaju vojne imovine na teritoriji Republike Srbije do daljnjeg, dok se sve ovo sa fondom za reformu vojske ne reši. Ta sredstva, kako smo dobili informacije, niko još zvanično nije procenio. Nezvanično ona se procenjuju između 900 miliona i četiri milijarde evra. U javnosti je bilo različitih vrsta pitanja, ali problem je i to što nezavisna revizorska kuća nije ušla i nije utvrdila kolika su to zapravo sredstva. O tome će verovatno biti naredne nedelje reči i moram da kažem da su se sve parlamentarne stranke, na predlog predsednika Odbora za odbranu i bezbednost, sa tim saglasile. Naravno, radi se o velikim sredstvima, radi se o velikim mogućnostima za budžet i za ostalo, ali neka procedura se ipak zna. Strategija odbrane mora da predvidi koje kasarne mogu da se zatvore, koje ne mogu, gde je od opšteg nacionalnog i vitalnog interesa da zemljište vojske ostane, gde da ne ostane, a tek posle toga da usledi eventualna prodaja imovine ili različite vrste kompenzacija za vojsku i za namensku industriju.
Reč ima gospodin Labus, potpredsednik Vlade.
Bilo je nekoliko ličnih pitanja i suštinski budžetskih. Ne bih želeo da otvaram raspravu o meni i o donacijama. Prosto samo da kažem, dok sam bio u Vladi učestvovao sam u pribavljanju tri milijarde dolara. Ni to baš nije malo, ali o tome nije momenat. Postavili ste nekoliko drugih ključnih pitanja i o njima bih želeo da razgovaramo. Naravno da se niko ne veseli kada ima deficit u budžetu. To znači da država troši više nego što ima para, ali u tom smislu mora da postoji određeni pozitivan pomak, što znači da postoji jasan signal da će jednog dana, i to u veoma bliskoj budućnosti, država da troši onoliko koliko ima. Pogledajte cifre. Za prošlu godinu budžet je bio 45 milijardi i to je ono što je bilo zvanično. Bio je i onaj sakriveni deo deficita, bila je jedna penzija od devet milijardi, četiri milijarde menice Direkcije za puteve i dve milijarde duga u Fondu zdravstva. To je 15 milijardi. Znači, sve kada saberete jeste 60 milijardi. Ove godine smo smanjili na 32 milijarde i to je pola od toga. Za iduću godinu kažemo 20 milijardi. Nadam se da ćemo biti u takvoj situaciji 2005. godine, kada usvojimo budžet za 2006. godinu, da ćemo reći da je došao trenutak da se uravnoteži budžet. Ne možemo ovog momenta da kažemo sa sigurnošću, zavisi kako će privreda da posluje iduće godine, ali ta tendencija smanjenja budžetskog deficita postoji ove godine i za iduću godinu, i naravno da bismo voleli da ne koristimo ni privatizaciona sredstva, ni zaduživanje da pokrivamo ovaj deficit. Trenutno jesmo u toj situaciji da moramo. Ovo što ste vi rekli 5,7 milijardi, to je tačno jedna mesečna dotacija za penzije ili ukupni iznosi za subvencije preduzećima koja imaju teškoće. Znači, ako se ne bi zadužili za tih 5,7 milijardi, morali bi da kažemo penzionerima da nismo sposobni da isplatimo penziju ili ovim radnicima u preduzećima da ne možemo da im damo subvencije ili nekom trećem. Vi ćete o tim rashodima kancelarije predsednika govoriti kad dođe taj amandman. Ovlašćenje Skupštine je da donese odluku kakva će da bude, da li ćete to da prihvatite ili ne. Samo hoću da kažem da je tu negde stotinak miliona. Ako bismo mi odlučili da nema više kredita, mi moramo još negde da nađemo smanjenje za preko pet milijardi. Molim vas da ipak prihvatite da ovo budu krediti, ne zato što mi volimo da se zadužujemo, nego zato što ovog momenta nemamo drugo bolje rešenje. Što se tiče duga, dug po glavi stanovnika je 1.300 evra. Nešto manje od 10 milijardi dolara podelite sa 7,5 miliona stanovnika. Dug nije mali, ali nije takav da ćemo ići u dužničko ropstvo. Ako idemo, ići ćemo zajedno, pa ćemo bar imati zadovoljstvo da pričamo kakva su bila stara vremena, dobra stara vremena. Znate šta je važno kod duga? Mi sada plaćamo dug, a neko se ranije za to zadužio - naši roditelji ili njihovi roditelji, jer to je dug koji smo mi nasledili sedamdesetih i osamdesetih godina. Ono što mi moramo našoj deci da obezbedimo, da nema porasta duga, da se ne povećava dug, a ovaj dug ćemo morati iz godine u godinu nekako da održavamo. Ako ga održavamo na ovom nivou, to nije problem. On je sada ispod 60% društvenog proizvoda. Kaže se da je crvena linija 60%. Ako uspemo ispod 60% da ga zadržimo, u redu je, nećemo našoj deci taj teret da povećavamo. Sve zemlje žive na kreditu i mi neko vreme moramo. To je naša realnost. Na kraju, hoću samo jedan nesporazum da otklonim, pitanje terminologije - šta znači realno? Obično, kada kažemo za deficit realno, to je drugi izraz za neinflatorno, da nema štampanja novca. Znači, to je zaduživanje, a da nije štampanje novca. Tačno je, na kredit, iz privatizacije i iz donacija. To je termin koji je uobičajen, tako da ga svi mi na isti način koristimo.
Gospodin Šormaz, po amandmanu.
Samo bih dopunio i gospodina Prorokovića i gospodina Vučića nečim što je zaista bilo juče na Odboru za odbranu i bezbednost, pošto držimo iste papire. To su danas dobili poslanici koji su u Odboru za odbranu i bezbednost. Tačno je sve što ste rekli, ali je i tačno da je Odbor za bezbednost jednoglasno, pre svega na inicijativu poslanika DSS, i mogu da vam odam priznanje što izađete i takve stvari kažete, na taj način vršite reklamu, svoju ličnu i poslaničke grupe. Imate apsolutno pravo na to. Žao mi je što se ova vlada malo više takvim stvarima ne reklamira. Da se više pitam, više bi se reklamirala i bila bi u boljoj situaciji, jer mnogo više je uradila nego što se to u Srbiji predviđa. Ono što sam još hteo da kažem, a što niste rekli ni jedan ni drugi, da je fond nezakonito otvorio i račun u "Delta banci" i mi smo, kao Odbor za odbranu i bezbednost, tražili da saznamo po kom pravnom osnovu, tražimo da nam se hitno da odgovor po kom pravnom osnovu je račun u "Delta banci". Nadamo se da ćemo taj odgovor dobiti veoma brzo.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne želim da posebno odgovaram gospodinu Šormazu. Siguran sam da on želi da se ova afera rasvetli do kraja. Hoću da iskoristim ovu priliku da vam ukažem na još nekoliko činjenica. Naime, nije ovo prvi put da se pominje ovaj fond, neki čudni saveti, ni razna druga bulumenta koja, potpuno nezvana, bez ičije kontrole radi šta joj padne na pamet. Ne radimo mi ovo ni zbog reklame, ni zbog samoreklame, ne ni između ostalog. Reći ću vam i zašto. Mnogi od nas imamo tužbe i krivične prijave najgorih kriminalaca u ovoj zemlji. Vjerica zna koliko ih ima protiv nas, ima ih ukupno negde oko stotinu. Svi mafijaši za koje ste čuli u ovoj zemlji, svake nedelje ili svakog meseca podnesu ili privatnu tužbu ili krivičnu prijavu protiv nekoga od nas, nemaju pametnija posla. Mi zbog toga, osim privatnih neprijatnosti, nemamo nikakvu drugu vrstu problema. Naravno da se oni neće umiriti. Naravno, kada govorite o ovolikom novcu, da nikome nije lako da o tome govori na ozbiljan način, a da ne budu ni ozbiljne optužbe iza toga. Ako neko razmišlja o milijardama evra i samo misli kako i na koji način zemlju da opljačka, tome mora da se stane na put i to moraju da znaju svi građani Srbije. To od građana Srbije ne sme da se krije. Mislim da je došlo vreme u Srbiji, u kojoj svako sme da kaže i da pita - izvinite, a za šta toliki novac. Da je neko rekao milion dinara, pa da kažete - nešto ne znam na šta se to odnosi, možda nešto ima, ali kad neko kaže milion evra ili milijardu evra, izvinite, onda je to pitanje za celu zemlju i za sve građane. Zato su ovi ljudi, koji su izlazili danas, bili revoltirani. Možda je to naljutilo gospodina ministra, ne znam šta je, ali nije to bila politika, niti smo to znali, čitali smo u novinama, kao i svi drugi. Onda smo došli do onog izveštaja i mogli da vidimo, koji ste vi verovatno dobili na Vladi. Niko ne može nama da objasni koja je to potreba da, pored svih vozila koja ostaju, jer razumem da ni jedno vozilo niste uzeli iz Predsedništva Srbije, ni iz pojedinih ministarstava, da dođe novih osam vozila od tri hiljade kubika. Malo mu je golf, astra, vektra, nego mu treba audi i BMW, i to osam. Za koga - za savetnike, za dadilju, kućnu pomoćnicu? To tražimo da čujemo, to traže ovi ljudi da čuju, kao što traže da čuju obrazloženje za ove milijarde. To nije reklamerstvo. Reklamiraju se oni koji su u stanju to sebi da obezbede, zato što će neki da kažu - ako je on sebi i svojima uspeo da obezbedi odmah, a nije tri meseca na tom mestu, nova vozila od tri hiljade kubika, ako sam uspeo to i to da uradim, ako mogu milijardama evra da raspolažem, što da idem uz onu sirotinju koja ne može ništa da mi da, idem uz ove, baš me briga da li su lopovi ili nisu. To je reklamerstvo. U tome se razlikujemo. Posao ove skupštine jeste da razobličava najgore pojave i najgore stvari u društvu. Nisam imao informaciju za sednicu Odbora za bezbednost. Dobro je da ste to uradili. Očekujem da uskoro svi građani Srbije budu upoznati sa rezultatima. Naročito sam bio najeđen, izvinjavam se i završavam, da iskoristim jedan narodni vojvođanski izraz, kada sam slušao jednog od tih oficira, a ne znam više šta taj radi, neki je general, nešto mulja po tim organizacijama. Bio je na jednoj TV emisiji i onda, valjda sebe da pohvali, kaže - znate, kada ste neuspešan slikar, onda odete u generale. On se još sprda sa našom armijom, on pravi šale na račun vojske, koja mu je dala čin generala i u kojoj diriguje milionima i milijardama. Takvima moramo da stanemo na put. Nadam se i siguran sam da će to želeti i da to hoće sve poslaničke grupe u ovom visokom domu.
Izvolite, narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je gospodin Aleksandar Vučić pokrenuo jedno veoma značajno pitanje za odbranu zemlje i za ogroman kapital naše države. Radi se, pre svega, o modelu za korupciju. Rečeno je da je Odbor za bezbednost, čiji sam član, juče imao sednicu i da je Odbor za bezbednost zatražio informaciju od Ministarstva odbrane državne zajednice Srbije i Crne Gore i da je pismo upućeno gospodinu ministru Prvoslavu Daviniću. Odbor je zatražio podatke o tom fantomskom fondu, koji je formiran nezakonito, neustavno, nelegalno, gde parlamentarna kontrola iz Republike Srbije uopšte nije uspostavljena. Naime, na Odboru za bezbednost je postavljeno pitanje da li je moguće da je u zakup dato Karađorđevo na 120 godina i za koje pare, a radi se o objektu od nacionalnog interesa i od velike vrednosti, da je navodno postojala ponuda ili su pregovori u toku. Ako su i pregovori u toku, ne može to da ide ovim metodom i ovim načinom, kako je taj fantomski fond uzeo sebi za pravo sa Savetom ministara državne zajednice Srbija i Crna Gora. Radilo se isto tako, postavljeno je pitanje, šta je sa kasarnom Morača, da li je ponuđena prodaja tog vojnog objekta, po kojoj ceni i kome. Postavili smo pitanje da li je tačno da je u pitanju prodaja plovnog objekta, jedne podmornice Vojske Srbije i Crne Gore. Tražili smo povodom ovog budžeta da nam se u toku današnjeg dana, čak i juče, dostavi izveštaj i da odgovor da li je taj fond kod Delta banke otvorio račun. Međutim, od vojnog ministra dobili smo odgovor da nije u mogućnosti da nam pruži te podatke i da traži rok, ali valjda je Ministarstvo odbrane moglo da kaže broj računa kod Delta banke, i da li ima priliva sredstava i po kom pravnom osnovu. Prema tome, dame i gospodo, SRS u odnosu na predloženi amandman našeg poslanika zalaže se za to da se ne zadužuje država u inostranstvu da bi plaćala socijalna davanja, nego da državna sredstva koja prodaje, objekte i preduzeća, putem privatizacije, i na drugi način, prvo skreše budžet za 50%, da otvori više preduzeća sa tim sredstvima, da zaposli radnike, da isplaćuje socijalna davanja iz procesa proizvodnje, a ne da kukumavčimo u inostranstvu i da molimo za dotacije, donacije i poklone. E, ne daj bože više da od te Evropske zajednice zavisimo i da na taj način prosimo; i kada nam darove nose, nemojte više verovati.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam u ime SRS amandman da se u članu 2. stav 3. tačka 3) briše. Tačka 3) se odnosi na kredite od poslovnih banaka. Od Vlade, što će reći od ministra Dinkića, dobio sam odgovor zašto se moj amandman odbija. U drugom stavu ovog obrazloženja, kaže se, takođe, amandman se odbija iz razloga što se ne bi mogao finansirati deficit budžeta bez kategorije koja je predložena da se briše, a smatramo da je ovaj amandman nepotpun, jer ne sadrži elemente koji bi se odnosili na promene prihodne ili rashodne strane budžeta, kao uslova za smanjenje predložene kategorije. Da pokušam da usmeno sa ovog mesta dopunim svoj amandman, da bi ga ministar usvojio. Dakle, da pokušamo da nađemo ministru sredstva, da ne bi podizao kredite od poslovnih banaka. Jedan od načina da se sredstva pribave, dakle, da ministar povuče depozit, srpske novce koje je uložio u EvroAksis banku, banku sumnjive kreditne sposobnosti, banku sumnjive sposobnosti i banku sumnjivih akcionara. Doduše, još uvek ne znamo da li je to međunarodna ili domaća banka, bez obzira što se nalazi u Rusiji. Glavni akcionari su Vuk Hamović, Vojin Lazarević, a pretpostavljam pod nekim drugim imenom i neko iz Vlade, pri tom ne mislim na ministra Dinkića, ali mislim na neke druge; doduše, možda je i on. Međutim, znam da je on akcionar u drugoj banci. Predlažem, gospodine ministre, da naplatite kiriju za poslovni prostor i za infrastrukturu koju je posedovala Služba platnog prometa, a koju ste dali Nacionalnoj štedionici, jer svi smo mislili da je Nacionalna štedionica državna banka. Kad, gle čuda, i tamo akcionari, i to većinski akcionari, Hamović, Lazarević, a pretpostavljam i ministar. Smanjite ovih 280 ili 250, koliko je već automobila, kasno je, pa ne možemo više ni da pamtimo brojke, bar prepolovite to. U svakom slučaju, od ovih osam luksuznih automobila, koje ste pripremili za Borisa Tadića, i zato njegovi poslanici nisu danas ovde, da ne glasaju za budžet, pa onda da budžet prođe, i nakrpićete ovo para što mislite da dobijete preko kredita poslovnih banaka, jer su to najskuplji novci koje možete dobiti. Ima još nešto što je simptomatično, a primetio sam prateći poslovni put ministra od 2000. godine do danas. Ministar je došao u Narodnu banku, adaptirao je Narodnu banku. Došao je u Ministarstvo, Ministarstvo sada treba da se preseli, adaptira se zgrada na uglu Miloša Velikog i Gepratove, gledajući ovaj budžet, video sam da je ministar velika sredstva odvojio i za adaptaciju zatvorskih zgrada.
Da li još neko želi reč? Po Poslovniku, predsednik Skupštine, gospodin Predrag Marković.
Dame i gospodo, pozivam se krajnje okvirno na član 100. Ne sme se vređati dostojanstvo Narodne skupštine. Ova skupština, znam da to nikome nije bila namera, ali ova skupština kao najviši zakonodavni organ vlasti u Republici Srbiji ima svoj, krajnje odgovoran, Odbor za bezbednost. Juče smo čuli, zasedao je, tražio je informacije. Kada dobije informacije, proceniće koje se iznose u javnosti a koje ne. To govori o tome da smo mi razumni ljudi i da nećemo, kao što smo jutros rekli, dok neprijatelji ove zemlje ne libe se da upotrebljavaju tela mrtvih mladih ljudi da bi rušili jednu instituciju, mi ni posredno nećemo da im pomažemo, ni neposredno, jer smo mi preduzeli mere na nivou Skupštine da se ono što je sumnjivo i što može da se označi kao mafija, podržavam što je rečeno, da se tome stane na put ako ima razloga, ali da se sačuva bezbednost ove zemlje. Nemojte se ljutiti, moram da vas podsetim, jer to svako od vas dobro zna, povodom kritika u Skupštini, na pitanje zašto tolika apanaža, govorim samo o vojsci, a ne o apanažama koje se ovde predviđaju, kralj Petar rekao kada je pozvao gospodina Pašića na stranu – hoćete da napišem da nam treba za rat? Neke stvari se nikada, kada je u pitanju bezbednost, ne tiče se budžeta, tiče se polemika koje su se vodile, dok se sve ne proveri, ne iznose u javnosti. Zahvaljujem svima, jer svi dobro znamo da imamo poverenje u naš Odbor za bezbednost i da ćemo sačekati tačne podatke, i da će onda Skupština, jer građani moraju sve da znaju, svakako odlučiti šta će, kada i kako izneti u javnost, u skladu sa zakonom i u skladu sa tačnim podacima.
Gospodin Vučić, narodni poslanik.
Dame i gospodo narodni poslanici, po onoj "da je čovek gospodar svake neizgovorene reči, a rob svake izgovorene" pokušaću da ne dodajem ništa na ono o čemu je govorio gospodin Marković, iako smo u međuvremenu čuli da je reč o vrlo opasnim mafijašima, te su me neki upozorili na bezbednost, ali šta da im radim, i opasni mafijaši moraju jednom iza rešetaka da se nađu. Dakle, kada je reč o ovom amandmanu narodnog poslanika gospodina Markovića, on ima sličan smisao u ovom trećem delu popunjavanja budžetskog deficita, tzv. neto domaćeg finansiranja, uz deo privatizacionih prihoda i emitovanja hartija od vrednosti, dakle, pominje se i zaduživanje, odnosno uzimanje kredita od poslovnih banaka. Naša je namera i ovim amandmanom bila da pokušamo da taj deficit popunjavamo na drugačiji način ili da ga izbegnemo u svakom smislu, ali ne na taj način što će neko reći – imaćemo manjak u svakom slučaju, što znači imaćete penziju manje ili pola penzije manje, pa se vi tobož zalažete za to da penzioneri ne dobiju svoja primanja. Naprotiv, mi smo za to da penzioneri imaju redovne penzije, da one budu neuporedivo više, a zbog gotovog transfera nominalnog novca iz prošle u ovu godinu, videćete da će te penzije biti realno niže, nažalost. Mi mislimo da treba da se obezbedi drugačija i bolja budućnost za građane Srbije, time što ćemo im garantovati da ne moraju da se zadužuju svake godine u tolikom iznosu i da nam se procenat otplate kamata u budžetu iz godine u godinu povećava. Da nam 2006. godine u budžetu to ne bude još veće. Još nešto, ono o čemu je govorio gospodin ministar danas, želeo bih samo da pokažem da nije bio u pravu za jedan detalj. Naime, govoreći, obraćajući se poslanicima SRS danas, a rekao bih u ovoj skupštini jedinoj opozicionoj poslaničkoj grupi, rekao je – nemojte, 4 meseca nismo imali u 2004. godini predsednika. Imala je Srbija formalno u svakom trenutku predsednika, ali vi to niste mogli da znate, ni da pravite obračun u trenutku kada ste predlagali budžet za 2004. godinu. Vi ste predlagali budžet za 2004. godinu kada ste računali da Srbija ima predsednika. Niste vi pravili a posteriori račun, već je to išlo pre toga. To je bio vaš proračun da toliko predsednik Republike ili ko obavlja dužnost predsednika Republike može da potroši para. Vaša računica je bila 33 miliona za 2004. godinu, a zatim je danas vaša računica, vi ne znate da li možda za 2 meseca u 2005. ćemo zbog vanrednih izbora ili zbog donošenja Ustava ostati bez predsednika, ali predvideli ste 185 miliona. Šest puta više. Dakle, to je suština onoga o čemu smo mi govorili. Nema opravdanja nije ga bilo 4 meseca. Nije ga bilo, ali ste vi pre toga polagali račun pred Narodnom skupštinom i rekli – evo, ovo je moj predlog budžeta, vrlo restriktivan, nema mnogo trošenja u državnoj administraciji, a danas nam objašnjavate – to je zato što nije bilo. Ne možete nikada da znate da li će ga biti ili ne, jer vi predviđate za instituciju, a ne da li je u pitanju gospodin Tadić ili ćete možda biti vi, ili možda gospodin Proroković. Ne verujem, ne veruju ni građani, ali ništa nije nemoguće. Dakle, prosto, to je jedna od stvari na koju sam želeo da vam ukažem i bilo bi dobro, jer kada obični ljudi razmišljaju kako se to bankama i na koji način isplati, a kako to i na koji način mi ulazimo, polako ali sigurno, u dužničko ropstvo, kamata na međubankarskom tržištu od 1,6 do 1,8%, oni ovde svoja sredstva plasiraju sa 8, 9, 10, 11, 12% na godišnjem nivou; ide prvo usklađivanje sa evropskom valutom, pa zatim kreditiranje ili se ulazi u drugu vrstu bankarskih poslova. Razmislite da li smo mi u stanju da napravimo takav višak vrednosti, takav profit, iz koga ćemo sve to moći nekada da vraćamo, jer to ostavljamo našoj deci.
Još neko o ovom amandmanu? Ministar Dinkić, pa narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo, neto domaće finansiranje budžeta nije izum srpskog Ministarstva finansija. Sve razvijene zemlje u svetu imaju ovu kategoriju u svojim budžetima. Trezori svih zemalja u svetu emituju i obveznice i zadužuju se na tržištu kapitala. Pogledajte koliki je javni dug Nemačke,Amerike. Hiljadu milijardi maraka je svojevremeno Nemačka emitovala obveznica u periodu 90. do 2000. godine da bi obnovila Istočnu Nemačku. To je jedan potpuno normalan vid finansiranja deficita budžeta. Dakle, nema bojazni, nije naš izum, standardna je budžetska praksa u pitanju. Što se tiče drugih izvora neto domaćeg finansiranja, to su pozajmice od banaka, ne samo od poslovnih banaka, nego mogućnost pozajmice kratkoročne i od centralne banke. Tu mogućnost nudi i zakon o centralnim bankama svih zemalja. Naravno, ne valja da se pozajmica uzima i da se ne vraća, jer je to onda inflatorno. Mi nismo ove godine ni jedan dinar kredita od centralne banke uzeli, mi nismo ni jedan dinar kredita od poslovnih banaka uzeli. Normalno je da tu mogućnost treba predvideti u budžetu, kao što smo je predvideli u budžetu za ovu godinu, pa nismo koristili, predvidećemo u budžetu za 2005. i uopšte nećemo koristiti. Sutra neka Vlada će predvideti ovo isto. Bićete vi, neki od vas su rekli da su poslanici jako dugo, pa 2010. godine kada budete pravili budžet imaćete ovu stavku neto domaće finansiranje, ma koja partija bude bila na vlasti. Želeo bih da kažem poslaniku koji nije siguran da li samakcionar u nekoj banci. Želim da budete sigurni. Niti sam ikada bio, niti jesam u ovom trenutku akcionar ni u jednoj banci, niti u zemlji, niti u inostranstvu, niti sam akcionar, niti u jednom preduzeću, niti u zemlji, niti u inostranstvu. Ja sam radio 10 godina na Ekonomskom fakultetu. Jednostavno, svako ima svoj put, nego se bavi preduzetništvom, naučnim radom. Mene nije zanimalo preduzetništvo. Dakle, mene makroekonomija zanima i ono što sam imao ambiciju, ostvario sam jedan deo radeći u Narodnoj banci, da napravimo stabilan dinar. Drugi deo moje ambicije jeste da sredimo javne finansije, da ljudi srazmerno svojoj snazi plaćaju poreze, da oni budu što nižii da se siva ekonomija svede u najmanje moguće okvire. Mene zanima, a ne verujem ni kada ne budem jednoga dana bio ministar finansija da ću imati uloge u nekim bankama, jer jednostavno nije to moj motiv i cilj u životu, što nije ništa loše. Mislim da oni ljudi koji imaju preduzetnički duh treba da se poštuju i nagrađuju u ovoj zemlji. Želim da kažem, neko je rekao biće penzije realno manje. Neće biti penzije realno manje, penzije će rasti, redovno se isplaćivati prema ovom predlogu budžeta, štaviše biće isplaćeno 12,5 penzija. Niti će biti dužničkog ropstva. Pominju kamate koje sada jesu visoke, to priznajem i nisam srećan zbog toga, 1,6 do 1,8, što su sada pomenute kamate, bile su 5% 2000. godine, pa su spale na 1,6, pa će sledeće godine da budu niže. Naravno, ukidanjem poreza na finansijske transakcije, ukidanjem poreza na promet, na bankarske naknade biće kamate niže i kao ministar finansija radiću na tome da ih snizimo. Srbiju nećemo uvesti u dužničko ropstvo, jer smo projektovali veoma štedljiv budžet, tri puta manji nivo garancija za zaduživanje u inostranstvu. Inače, iznos stranog finansiranja deficita iz kredita manji je nego što je ove godine predviđeno čak i rebalansom. Dakle, ovo je jedan veoma oprezan, realan budžet, koji garantuje i stabilnost, i da zemlja može da se nesmetano razvija. Hvala.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, zatim gospodin Radovanović, pa gospodin Baralić, pa vi, gospodine Arsiću.
Pa, na početku moramo da razjasnimo neke stvari. Prvo i osnovno, samo ukoliko se radi o nekim nužnim funkcijama, koje moraju da se finansiraju, jer ukoliko se one ne bi finansirale, ne bi postojala vlast niti bi država mogla da ispunjava svoje funkcije. Za te stvari ukoliko ne mogu da se obezbede sredstva iz redovnog priliva, po osnovu poreza i drugih davanja, moguće je da se to predvidi kao trošak, a da se deficit pokriva na drugi način. Mi iz SRS sumnjamo da su sve funkcije koje su navedene u budžetu baš nužne. A, ukoliko je ekonomska situacija u zemlji toliko teška, onda nema tog racionalnog opravdanja da se formira toliki broj agencija, kancelarija i drugih kapilarnih organa paradržavne vlasti, koji se finansiraju, što ukazuje da koncept od 2001. godine nije štedljivi nego rasipnički koncept, po sistemu "videla žaba gde se konji potkivaju pa i ona digla nogu". Ali, znate kako je u toj priči žaba prošla, pregazili su je konji, nisu mogli da je vide, toliko je bila mala. Što znači - ako u Nemačkoj za neku oblast postoji agencija, to ne znači da u Srbiji mora da bude agencija. Jer, sama činjenica da postoji agencija ne znači da ste se harmonizovali sa Evropom. U tom smislu mi vama prigovaramo, da su tu mnoge neracionalnosti. Ali, sada da se vratimo na pitanje deficita. On je fiktivna kategorija. To je kategorija koja je izmišljena zbog toga što Vlada nije sigurna u ono što je napisala u članu 1. Znači, svi ovi poreski prihodi kod vas su enigma. I, zato ste predvideli ovako visok iznos neporeskih prihoda. E sad, vezano za ovaj amandman, vi ovde kažete - neto domaće finansiranje. Opet moram da vam kažem - u Đelićevom zakonu nema te kategorije. Nema je. Evo, pročitajte, od člana 52. do člana 60, gde je materija zaduživanja, nema kategorije neto. Nema uopšte - neto domaćeg finansiranja. Pa, onda, čini logičnu vezu sa ovim, vi ste naveli da ćete deficit pokrivati prihodima od privatizacije, onim delom koji pripada državi. Ali, to je redovni prihod. Njega ste morali da smestite u neporeske prihode. I, kada je u pitanju ovo što ste naveli u članu 2. stav 2, ovih osam milijardi, i ovo što ste naveli u stavu 3. tačka 1) i ono što ste naveli u članu 21. Vi u članu 21. kažete da ćete da častite penzionere prihodima od privatizacije. I te prihode niste uključili u član 1. Znači, cela je priča o fiktivnom deficitu, koji je napravljen kao luft, kao prostor koji omogućava Vladi da se ponaša, ali ukoliko taj prostor koristi naša Vlada onda će da bude "baba se češlja, selo gori". Vlada, državna administracija, moraju da dele sudbinu građana. Ako građani svoje potrebe ne mogu da zadovolje sa 100%, pa ne može ni državna administracija sa 100%. Moram da vas podsetim - drugog dana pošto je Čaušesku obavestio naciju da Rumunija ne duguje, CIA mu je pripremila državni udar. Znači, neka stopa zaduženosti mora da postoji, pošto vi bankari volite to uzimala - davala itd. E, ovim amandmanom mi želimo da vas suzbijemo u tome da se vi zadužujete kod poslovnih banaka. Zašto? Zato što je nepotrebno. Zato što hoćemo da vas nateramo, jer mi ne možemo da vas ograničimo u ukupnom obimu rashoda zbog toga što niko za to neće da glasa, ali želimo da se prihvati makar ovaj amandman, da ograničimo Vladu da ne može da radi ove stvari - da se zadužuje kod banaka. Ne može da se zadužuje kod banaka. Drugo, već sam napomenuo, prihode od privatizacije vi ste prostrli na tri-četiri pozicije. To znači da vi ne poštujete član 12. vašeg Zakona o budžetskom sistemu. Ne poštujete. Znači, deficit je izmišljen, fiktivna je kategorija, koja treba da omogući Vladi da se relaksira, da se slobodno ponaša, da pokriva neke stvari i tako ste izmestili temu da mi ne pričamo o neracionalnostima i nečemu što je preterana stavka, poput ugovora, službenih putovanja, mašina, opreme. Pa, naravno da vam treba više mašina kada imate toliko organa. Naravno, koliko ste više organa napravili, toliko voznih parkova, kabineta itd. Znači, niste štedljivi. E, mi želimo Vladu da nateramo da bude štedljiva i opet moram da vam ponovim - ovaj Đelićev zakon ništa ne valja. Hitnoga menjajte. I, ovaj njegov plan ekonomskih klasifikacija je pogrešan. On je možda harmonizovan sa Evropskom unijom, ali u našem jeziku ništa ne znači. Jer, iza ovih pozicija malo ko može da se snađe - šta se sve krije.
Izvolite, gospodine Radovanoviću, pa rekli smo Rajko Baralić, pa Veroljub Arsić, pa Veselinović
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman gospodina Momira Markovića, narodnog poslanika SRS, logičan je i opravdan iz više razloga. Ovim amandmanom je predviđeno da se za pokriće deficita iz stava 1. ovog predloga zakona deo koji se odnosi na domaće finansiranje u iznosu od 6 milijardi i 793 miliona briše. Dalje, u Predlogu zakona je predviđeno da domaće finansiranje treba da se sastoji od primanja od privatizacije ostvarenih u određenom periodu, zatim od izdavanja hartija od vrednosti, koje emituje Republika Srbija, i kredita od poslovnih banaka. Ako vi mislite da iz domaćeg finansiranja, na ime iznosakoji dobijate od privatizacije ostvarene u određenom periodu, pokrijete deficit u budžetu Republike Srbije za 2005. godinu, smatram da ste tu promašili svoja nadanja i svoje planove. Džabe se nadate zato što dobro znamo da je u prethodnom periodu privatizacija izvršena kod najprofitabilnijih preduzeća u Srbiji. Znamo da su rasprodate šećerane za po tri evra, ukupno devet evra, Miodragu Kostiću - Koletu iz DS-a, da su prodate tri cementare Novi Popovac, Beočin i Kosjerić za male pare. I tu privatizaciju su sproveli ljudi iz DS-a. Znamo da su za male pare prodate fabrike duvana u Nišu i Vranju. To je posebna priča, o čemu ću detaljnije govoriti kada bude neki od narednih amandmana. Gospodine Dinkiću, kako je i na koji način izvršena privatizacije Nacionalne štedionice, za koju ste vi lično odgovorili da je državna i odjednom postala privatna. Mi znamo u SRS da je izbegnut način privatizacije Nacionalne štedionice i da ste vi odabrali način dokapitalizacije Nacionalne štedionice, koja je postala privatno vlasništvo određenih firmi u postupku privatizacije, preko firmi sa egzotičnih ostrva, "Findejl" i "Koprom. " Ta druga i treća dokapitalizacija prošle 2003. godine, koja je trajala od februara do septembra 2003. godine, bila je katastrofalna, na štetu državnog novca i državne imovine. I, tu je izbegla država, zahvaljujući vama, da dođe do određenog novca od te privatizacije. Dalje, predvideli stejednu od pozicija, stavki za pokrivanje deficita u budžetu, izdavanje hartija od vrednosti koje emituje Republika Srbija, a izdaje hartije od vrednosti Trezor NBS. Mi u SRS znamo da te hartije od vrednosti izdaje Trezor Narodne banke Srbije određenim poslovnim bankama, dajući pri tome 22% kamate koje daje država tim bankama. To je veoma nepovoljni kreditni odnos koji ide na štetu države Srbije. Tu država Srbija gubi, a gubi i time što na taj način pokriva i deficite na ime budžeta za 2005. godinu. Ono što je izuzetno važno, treći vid pokrivanja domaćeg finansiranja, pokrivanje deficita budžeta kreditima poslovnih banaka. Mi u SRS smatramo da se na ovaj način neće moći ostvariti ona zamisao koju ste planirali u ovom predlogu zakona budžeta za 2005. godinu. O detaljima deficita u budžetu i privatizaciji i nevladinim organizacijama, za koje ste i danas rekli da je detaljnije navedeno u obrazloženju Predloga zakona, govorićemo u vezi jednog drugog amandmana jer ste naveli nešto malo tačno, a uglavnom ono što nije istinito i ono što ne stoji u Predlogu zakona o budžetu.
Evo prilike da vam i na ovo pitanje odgovorim. Kada je izvršena dokapitalizacija Nacionalne štedionice, koju pominjete danima i mesecima, nisam bio niti guverner Narodne banke, niti ministar finansija. Sami ste pomenuli septembar 2003. godine. Ova skupština je donela odluku da postavi Kori Udovički u julu 2003. godine. U tom trenutku, kada je vršena dokapitalizacija, koju vi osuđujete, nisam bio ni na jednoj funkciji. Bio sam građanin, nisam bio ni guverner, niti sam bilo gde drugde bio. S druge strane, sada kao ministar finansija dao sam nalog da se državna imovina, odnosno imovina ZOP-a koju koristi 12poslovnih banaka, banke mogu da otkupe ili da se ta imovina konvertuje u vlasništvo države u tim bankama. Država će u veoma kratkom roku, mislim da se radi o nekoliko narednih meseci, povećati svoje učešće u nekim bankama, uključujući Nacionalnu štedionicu. Samo radi istine i onih ljudi koje ovo gledaju želim ovo da kažem.
Gospodine ministre, u vezi imovine ZOP-a ranije, koji koristi Nacionalna štedionica, vezano za poslovni prostor, sistem računara itd., za koji kažete da će se izdati u zakup ili će preći u otkup tim poslovnim bankama, ili će se vratiti u državnu svojinu, to je u redu. Međutim, u vezi dokapitalizacije Nacionalne štedionice, a sporna je ta druga i treća dokapitalizacija, koja je počela februara 2003. godine, završila se 10. septembra te iste godine, kada je počela dokapitalizacija, vi ste tada bili guverner NBJ, to je bilo februara 2003. godine. Vi ste prestali da budete guverner NBJ, razrešeni ste dužnosti 22. jula 2003. godine, kada je druga i treća dokapitalizacija Nacionalne štedionice bila već u poodmakloj fazi realizacije. Nacionalna štedionica u tom periodu je privatizovana zahvaljujući određenim firmama koje su registrovane, of šor firmama "mašna i tašna", na egzotičnim ostrvima, koje se zovu "Findejl" i "Koprom", preko kojih je izvršena papirološka konstrukcija, preko Evroaksis banke u Moskvi, da bi šest novih firmi postale vlasnici Nacionalne štedionice, koja je sada privatizovana. Te nove firme su "Elim","Pima", "Principal", "Dajners klub" i još dve firme čijih naziva ne mogu da se setim.
Reč ima ministar Dinkić.
Želite da me čujete, još jednom vam ponavljam - to o čemu vi govorite desilo se u septembru i oktobru 2003. godine. Sami ste rekli da sam razrešen u julu mesecu. Dok sam bio guverner, Nacionalna štedionica je bila u državnom vlasništvu. Privatizacija je izvršena u oktobru i nikakve veze sa privatizacijom nemam. Sada, međutim, želimo da povećamo, da vratimo nazad jedan deo državnog učešća i taj proces smo započeli na Vladi Republike Srbije još u maju mesecu. Ako želite da znate na koji način su ti vlasnici, suvlasnici štedionice, kupili akcije - prodali su jednu banku koju su imali u privatnom vlasništvuaustrijskoj "Folks banci", koja danas radi ovde, i tim novcem kupili akcije Nacionalne štedionice. Zašto oni? Zato što prethodna Vlada nije dozvoljavala da se dokapitalizacija Nacionalne štedionice, koja je bila nužna jer se bližio rok da se cenzus od 10 miliona evra dostigne, izvrši putem dokapitalizacije iz Evropske banke za obnovu i razvoj. Jednostavno, nisu bili zainteresovani da se iz Evropske banke za obnovu i razvoj i jedne nemačke razvojne banke izvrši ta dokapitalizacija i onda u nuždi, da ne bi izgubila licencu, u oktobru mesecu 2003. godine izvršena je ta dokapitalizacija. Faktički, novi vlasnici su iskoristili sredstva koja su već posedovali. Onisu već imali jednu banku koja je imala dozvolu Narodne banke još iz devedesetih godina. Prodali su je austrijskoj "Folks banci" i tim novcem, preko računa koji vi pominjete, dokapitalizovali Nacionalnu štedionicu. Tu ne postoji nikakva tajna, samo vam govorim da sve to vreme nisam bio niti ministar finansija, niti guverner Narodne banke Srbije.
Molim poslanike, ministra i sve učesnike u diskusiji da se vratimo temi. Gospodine Baraliću, imate reč, a neka se pripremi gospodin Veselinović.
Gospodine predsedniče, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, takođe hoću da pomognem da se uravnoteži budžet iz realnih izvora, a to je u duhu amandmana koje je podneo narodni poslanik SRS. Podsećam da je privatizacijom cementara "Popovac", "Kosjerić" i "Beočin", novi vlasnik bez poštovanja ugovora o koncesijama dobio pravo na korišćenje nalazišta laporca, iako postoje precizna pravila da se neobnovljiv prirodni faktor ne može koristiti na taj način. Da nesreća bude veća, Fabrika cementa u Beočinu nalazi se na prostoru Nacionalnog parka Fruška Gora, tako da je prekršeni Zakon o nacionalnim parkovima. Da se poništi privatizacija ovih cementara, da se poništi privatizacija Jelen Dola, najvećeg nalazišta krečnjaka na Balkanu, jer se radi o potpuno istoj stvari, da se novim vlasnicima ponude uslovi na osnovu novog Zakona o koncesijama, koji po osnovu koncesionog ugovora mogu da koriste ovo na način kao što se to koristi svuda u svetu i da budžet Republike Srbije dobije realne izvore, da ne mora da se zadužuje kod poslovnih banaka. Takođe vas podsećam da je neposredno pred privatizaciju duvanskih industrija Niš i Vranje ondašnja Vlada, čiji je ministar za finansije bio gospodin Božidar Đelić, brzopotezno donela odluku da se ukinu akcize na domaće cigarete. Nakon toga su strani državljani i strane kompanije postale vlasnici naših fabrika duvana i za samo nekoliko meseci, praktično, na poklon dobili duvansku industriju uSrbiji. Podsećam da je u tom trenutku fiskalni kapacitet duvanske industrije u Srbiji, govorim o 2002. godini, bio jedna milijarda dinara. Sledeća stvar, samo nekoliko dana pre usvajanja Zakona o javnim nabavkama, gospodin Goran Novaković, ministar za energetiku i rudarstvo, bez tendera kupio je za čitavu jednu godinu sirovu naftu za potrebe države Srbije. Takođe vas podsećam, samo nekoliko dana pre nego što je usvojen Zakon o javnim nabavkama, Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srbije kupilo je 35.000 zaštitnih maski za policiju od holandskog proizvođača, koje su sedam i po puta skuplje od "Trajalovih", iako "Trajal" izvozi zaštitne maske Izraelu, SAD-u, Kanadi i elemente za ove maske u još 50 država u svetu. Mogli bismo da nabrajamo koliko god hoćete. Pominjano je već da je gospođa Marija Rašeta-Vukosavljević praktično odštampala četiri milijarde dinara na taj način što je izdala menicu bez pokrića i mogli bismo da govorimo o još mnogo toga drugog. Zato molimo, gospodine potpredsedniče i gospodine ministre, da se na dnevni red ovog parlamenta uvrsti usvajanje završnih računa za 2001, 2002, 2003. i 2004. godinu. Takođe još molim da neko konačno da odgovor kako je bilo moguće da u poznatoj akciji – nafta za demokratiju u Srbiji, znate precizno o čemu govorim, radi se o stotinama hiljada lož ulja i mazuta, a na te energente plaćena je samo carina i transportni troškovi, kako je moguće da preduzeća koja se bave, pre svega toplane, lokalne samouprave i gradovi, a radi se o asocijaciji tzv. slobodnih i nezavisnih gradova Srbije, da u elementu kalkulacije cena jedne kalorije nema toga da je energent poklonjen građanima Srbije. Sve je naplaćeno kao da je plaćeno 100%, a država Srbija iz razloga koje razumem je ovo dobila kao poklon od norveške vlade. O tome ovde ima 15 veoma komepetentnih sagovornika. Nije mi večeras to tema. Tema je ovo drugo. Neću se večeras više javljati. Realni izvori su tu oko nas, a mi samo treba da imamo snage da začeprkamo i da kažemo zapravo šta se dogodilo. Dogodile su se strašne stvari i takođe tražim odgovor o donacijama, o mnogim drugim pitanjima. To ovaj parlament i građani Srbije zaslužuju, kao što zaslužuju i odgovor na mnoga druga pitanja. Ko je kriv da odgovara, ko je prav da mu se izvinimo i radimo posao dalje.
Ponavljam molbu, dakle još jednom upravo ova skupština, upravo na zahtev Ministarstva finansija, dala je nalog, raspisan je tender, javiće se revizori i ova skupština će izabrati revizora i konačno ćemo imati završne račune, jer smo odgovorna država. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas se usvaja budžet, jedan od bitnih akata koje treba da donesemo. A, eto, ostali smo noćas da o tome raspravljamo, umesto da se to radi narednih dana, polako, sistematski, kako bi svim građanima bilo jasno ono što je ovde predloženo, ono što valja i ne valja. Na jednoj strani predlagači budžeta govore kako je ovaj budžet restriktivan, reprezentativan, precizan, jasan, racionalan, a na drugoj strani mi srpski radikali, kao jedina i prava opoziciona partija, kažemo da ovaj budžet nije dobar, da nije razvojni, da ovaj budžet ne rešava mnoge socijalne probleme koji su nagomilani u našem društvu i koji svakodnevno pritiskaju građane Srbije. Naime, ovaj amandman koji je podnela SRS, gospodin Momir Marković, ima za cilj da pokaže da smo mi u pravu kada kažemo da nećemo glasati za ovaj budžet, zato što se mi borimo da na svaki mogući način ukažemo vama da se jednostavno okanete pokrivanja deficita na ovaj način, nego da se prihodi nađu iz realnih izvora, odnosno da se uzme samo u vašem okruženju, ne mnogo daleko, u Vladi Srbije, zatim u mnogim vašim partijskim ekspoziturama koje ste formirali, mislim pre svega na agencije, neka povereništva, nekakve savete, gde se troše mnoga budžetska sredstva, a da ne govorim o predsedniku Republike i kancelariji predsednika Republike, i njegovim luksuznim limuzinama. Ako bi se sa budžeta skinuli ovi nerentabilni potrošači i ovaj birokratski aparat, ne bi nam bilo potrebno da imamo deficit u ovom budžetu. Normalno da se pod članom 2. predviđa pokrivanje deficita iz više izvora. Ovde se govori o pokrivanju iz sredstava od privatizacije, zatim nekih poslovnih banaka i normalno pozajmicama, odnosno kreditima od MMF-a ili nekih drugih organizacija. Neko je ovde pomenuo revizora. Sreća će biti ako ova skupština stvarno taj institut revizora izabere, pravog revizora koji bi od 2000. godine pa do današnjeg dana ispitao kako su se trošila budžetska sredstva u 2001, 2002, 2003. i 2004. godini, da tačno građani Srbije vide gde je ta transparentna vlast DOS-a bila, šta su oni radili, šta je sa mnogim donacijama, šta je sa privatizacijama. Oni su privatizovali najvitalnije objekte u našoj državi, cementare, pivare, uljare, šećerane. To je ono što je moglo da funkcioniše, to je ono što je moglo da podstiče proizvodnju, odnosno da stabilizuje našu zemlju. Nažalost, to je sve privatizovano. Imamo informacija da je mnogo toga rasprodato, a imamo i informacija da je jedan deo tih fabrika, poput cementara, prodat po mnogo većoj vrednosti nego što je prikazano prilikom prodaje tih firmi. Neko reče kako ova vlada ne radi dobro, ne funkcioniše, i to neko iz DSS-a, kolega koji je član Odbora za bezbednost. Potpuno je čovek u pravu. Da se on pita ne znam da li bi bilo bolje, ali sam siguran da ova vlada ovakva kakva jeste ne funkcioniše dobro, a posebno ne funkcioniše na celoj svojoj teritoriji. Jednostavno događaju se nekakve anomalije, apsurdi koji direktno podrivaju integritet ove države i suverenitet. Primera radi, ne mogu a da ne pomenem moju Rašku oblast, i evo danas me zovu iz mnogih preduzeća iz Novog Pazara, kako im je naloženo da sutra 20. novembra proslavljaju nekakav praznik koji je usvojilo bošnjačko nacionalno veće. Tamo su im podelili zastave bošnjačkog nacionalno veća, koje moraju da istaknu na vidnim mestima u svim državnim i javnim institucijama u Novom Pazaru, Tutinu i Sjenici. Niko na to ne reaguje, niko o tome ovde ne zna ništa, a posebno govorim da je Skupština opštine Novi Pazar oformljena sa većinom, a do današnjeg dana odbornici ne mogu da uđu u Skupštinu opštine Novi Pazar, jer se ministarstvo oglušilo o prava i zakon u vezi odbornika. Zato koristim priliku da kažem da bi Vlada morala biti efikasnija i posebno ministarstva koja su nadležna za svoju oblast, da zakon sprovode i ispunjavaju.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, i ovaj amandman je dobar, kao i prethodni, koje su podneli moje kolege poslanici u ime poslaničke grupe SRS. Cilj ovih amandmana je da se taj deficit, koji je sporan u ovom budžetu, tačno definiše šta taj deficit čini i iz kojih će izvora da se taj finansira. Sam predlagač ovde nije dovoljno jasan, osim u delu koji kaže da će jedan deo sredstava, u iznosu od osam miliona dinara, biti od privatizacije. Međutim, već u tački 3) tog istog stava se kaže – "neto domaćeg finansiranja od 6.793.000.000", pa će i tih 6.793.000.000 da se popunjava iz neke nove privatizacije. Ono što ne uspe da se popuni iz neke nove privatizacije, računajući i onih osam milijardi dinara, pokriće se izdavanjem hartija od vrednosti koje emituje Republika Srbija i kreditom od poslovnih banaka. Ovde se postavlja pitanje, kao i u onom prethodnom amandmanu - koliko će biti ti krediti? Prethodni amandman se odnosio na donacije i kredite. Gospodin potpredsednik Vlade Miroljub Labus i gospodin Dinkić su u predizbornoj kampanji, u drugom krugu predsedničkih izbora, pričali da, ukoliko pobedi gospodin Tadić, da će biti donacija na sve strane. Ne vidim više donacija, vidim samo jedan izvor sredstava koji se zove kredit, verovatno da bi se popunjavao neki vozni park i zapošljavali vozači koji će da rade tu, a najverovatnije su iz DS. Dalje, ono što je sporno, to je i taj iznos donacija koji se ovde ne prikazuje. Izgleda da su presušile. Od ovih tri milijarde i trista miliona dolara, koliko je bilo reči, čini mi se da je pola završilo sa DS na Maršalskim ostrvima, a neka druga polovina je završila na Sejšelskim ostrvima. Postavlja se pitanje ko je upleten u sve te mahinacije. Znamo da su to bili Janjušević, Kolesar itd. Kada su u pitanju naše, domaće čuvene poslovne banke, moram da kažem da i ako pokušate da ostvarite neki prihod koji vama država duguje po osnovu nekog zakona, kao što je npr. roditeljski dodatak za drugo, treće i četvrto dete, onda u onom obrascu, gde piše šta sve treba na nabavite od dokumentacije, pa poslednja stavka, gospodine ministre, da znate kako to izgleda, piše da mora da ponese fotokopiju štedne knjižice ili čekovne kartice izdate od Nacionalne štedionice, to vaši državni organi rade, Komercijalne banke, Delta banke i Poštanske štedionice, doduše, jedine državne banke koja je još ostala, a i nju ste hteli da zatvorite, pa vam je neko rekao da malo spustite loptu, jer je tu vlasnik i Vlada Republike Srbije. Gospodine ministre, kada budete konačno definisali ko će da daje te kredite poslovnih banaka, može i neko poverenje da se stekne u vas. Nije sporno to što ste vi rekli da hartije od vrednosti emituje svaka zemlja. To znamo, samo tamo postoje određeni zakonski propisi koji, ako se prekrše, neko mora da ide na robiju. Čini mi se da se ovde previše zakoni krše, a niko za to ne odgovara i stalno se na neki način taj koji krši zakon na ovaj ili ona način nađe ponovo na vlasti.
Reč ima ministar Dinkić.
Evo, da dam pojašnjenje. Nikada mi nije bila namera, ne daj bože, da zatvorim Poštansku štedionicu, niti to mogu kao ministar finansija. To je nadležnost guvernera Narodne banke. Međutim, činjenica je da Poštanska štedionica nije efikasno isplaćivala penzije koje smo mi redovno uplaćivali na račun penzionog fonda. I penzioni fond i mi smo, naš trezor, tačno na vreme isplaćivali penzije, ali su se te penzije delile po sedam dana u Srbiji. Normalno je da sam se morao upitati zašto je to tako. Ako mi obezbedimo nekoliko milijardi za isplatu polovine penzije i tako radimo dva puta mesečno, pitanje je zašto po sedam dana novac ne dolazi do penzionera. Onda smo shvatili da nešto nije u redu sa onim ko isplaćuje. Ispostavilo se da nije u pitanju penzioni fond, da je penzioni fond bio veoma ažuran. Jednostavno, ispostavilo se da Poštanska štedionica odugovlači iz nekog razloga sa tim isplatama. Onda je krenula naša kontrola, onda se umešala i sama Pošta. Evo, danas, dva meseca nakon te intervencije, isplaćuju se za tri dana penzije. Tačno je da sam tražio smenu generalnog direktora. To nije u mojoj nadležnosti, ali sam kao ministar finansija tražio, jer jednostavno, žena nije sposobna da organizuje brže isplatu. Tražiti smenu direktora nije isto kao i ono što ste vi rekli - tražiti zatvaranje banke. Promena direktora može da poboljša tu isplatu. Sigurno da Poštanska štedionica mora da se dovede u daleko bolje stanje, jer je njena likvidnost veoma slaba. Naravno, to je bio jedini razlog naše intervencije. Nismo ni danas zadovoljni, po tri dana se isplaćuju penzije. To mora da se isplaćuje za maksimalno dva dana.
Replika, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Gospodine Dinkiću, nisam ni mislio da ste vi to radili od kada ste ministar finansija. Međutim, vi ste na ovaj ili onaj način bili na vlasti, doduše, imali ste mali prekid od 22. juna 2003. do marta 2004. godine. Pokušali ste da zatvorite Poštansku štedionicu dok ste bili guverner Narodne banke, tada Jugoslavije, kada ste zatvarali i ostale velike banke. Međutim, niste mi odgovorili na pitanje zašto novac iz budžeta, koji se usmerava građanima Republike Srbije po osnovu roditeljskog dodatka za drugo, treće i četvrto dete, mora da ide preko tekućih računa Poštanske štedionice, Nacionalne štedionice, Komercijalne banke ili Delta banke? Znači, i ove ostale banke imaju pravo da žive. Što određujete građanima gde će da imaju tekuće računa? To vaš državni organ izdaje. Još nešto, kad smo već kod tih poslovnih banaka. Zatvaranje velikih društvenih banaka nekako se poklapa sa pokušajima prelaska platnog prometa iz Zavoda za obračun i plaćanje u poslovne banke. Vi možete da tvrdite šta hoćete i da sada kažete ovde - ukidamo porez na finansijske transakcije tako da neće biti bankarske provizije. Gospodine ministre, bankarska provizija postoji i to nije porez na finansijske transakcije. U vreme ZOP-a bankarska provizija je bila 0,22-0,25%. Sada se kreće, u najboljim slučajevima, kada su velike isplate, po jednom nalogu od 0,7-1,2%. To je samo zato što su ostale na tržištu ili stranke banke ili domaće privatne banke koje imaju monopol na platni promet u Republici Srbiji, a u svakom slučaju vi za to snosite odgovornost.
Izvolite, odgovor ministra Dinkića.
Naravno da ću vam odgovoriti na ovo pitanje. Niste valjda stvarno mislili da Ministarstvo finansija određuje preko kojih banaka se isplaćuju naknade za prvo, drugo i treće dete. Nije Ministarstvo finansija jedino ministarstvo u Vladi. Postoji Ministarstvo rada i socijalne zaštite. Ono određuje ko će isplaćivati ove naknade. Naš trezor prebacuje taj iznos bankama koje je odredilo Ministarstvo rada i zapošljavanja. Pretpostavljam da je to učinjeno na bazi nekog tendera. Zaista, mi nismo odredili banke koje isplaćuju. Meni je sasvim svejedno ko će šta isplaćivati, bitno je samo da efikasno novac, koji mi iz Trezora prebacimo, što pre stigne do korisnika. Takođe, niste u pravu kada kažete da ima veze zatvaranje velikih državnih banaka sa prebacivanjem platnog prometa, jer se jedna stvar desila 3. januara 2002. godine, a druga 1. januara 2003. Godinu dana iza toga, velike stare državne banke su zatvorene isključivo zbog toga što su imale osam milijardi maraka gubitaka. Nema ni jedan drugi razlog. Ono o čemu sam govorio jeste da se od 1. januara 2004. godine ukida porez na promet na bankarske naknade, odnosno provizije. Dakle, neće biti oporezivanja bankarskih naknada, a samim tim će banke imati za četiri milijarde rasterećenje, pa će moći da snize kamatne stope. To je ono precizno što sam govorio.
Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Neću da branim amandman DS, posebno što se sa njim ne slažemo, jer ne bismo da se mešamo u uređivanje sopstvenih prihoda Pokrajine Vojvodine, posebno ne na ovakav način, gde bi se povećavao deo koji se obezbeđuje iz republičkog budžeta. Dakle, izašao sam da vam kažem sledeću stvar. Malopre je, mislim da se tako zove to telo, generalni sekretarijat predsednika Republike Srbije, pošto se predsednik Republike Srbije bavi značajnim diplomatskim aktivnostima, a večeras je otišao na neku drugu utakmicu, posle sinoćne Real-Partizan, a pošto se on bavi značajnim diplomatskim aktivnostima, generalni sekretarijat – ovo govorim, gospodine predsedniče, zato što je time jedan poslanik ugrožen, na mene je nasrnula jedna moćna institucija predsednika Republike, moćnog čoveka, još moćnije službe, navalili su svim silama –kaže da sam obmanuo javnost, tako što sam rekao da je predviđeno pet vozila za potrebe službe predsednika Republike i dva vozila za potrebe narodne kancelarije. Tako su oni silni i hrabri navalili na mene i kažu da sam obmanuo javnost. Meni je drago što sam ad personam tako proglašen za velikog protivnika ovog Cezara preko puta i što je Cezar našao za shodno, usred svojih silnih diplomatskih aktivnosti, jer je sada nova situacija. Znate, on sada ima ogromne diplomatske aktivnosti. Navalio je da radi mnogo za državu. Nadam se da neki naši neće večeras da izgube neku utakmicu. Pošto je tako navalio na posao, setio se da kaže da sam obmanuo javnost. Dame i gospodo, ovde držim izveštaj Vlade Republike Srbije. Možda je sada Vlada obmanula javnost, a očekujem da Vlada obavesti nekoga da li su obmanuli javnost ili ne, ali ja sigurno nikoga nisam obmanuo. Predsednik Republike i to moćno telo, generalni sekretarijat, ne znam ni šta je, u Predsedništvu Republike, dobro je da se bave Narodnom skupštinom, narodnim poslanicima, ali nije lepo kada te izraze koriste. Dakle, da ja još jedanput pročitam. Putnička vozila, ovde piše, partija četiri, putnička vozila od 2000 kubičnih centimetara, što bismo mi narodnim jezikom rekli, 2000 kubika do 3000 kubika. Znači, to su ona moćna vozila visoke klase. Dakle, to su vozila audi, BMV, mercedes, ona najmoćnija koja obični građani ne mogu sebi da priušte. Za potrebe uprave 37, dakle, za zajedničke poslove republičkih organa, sedam vozila za potrebe cele Narodne skupštine, pet vozila za potrebe službe predsednika Republike. Dva vozila za potrebe Narodne kancelarije predsednika Republike, 11 vozila za potrebe okruga na teritoriji Republike Srbije, 12 vozila za ostale državne organe i posebne organizacije radi zamene vozila, ajde sada što se ne zna koji su to ostali državni organi, ali 12 vozila, nije mnogo ni važno, jedno vozilo za potrebe Ministarstva privrede, nažuljao se Bubalo u onom, mora da promeni auto, pet za potrebe Ministarstva za kapitalne investicije. Ovo sam pročitao, dame i gospodo, još jedanput, a sada molim da mi neko iz Vlade u ime vladajuće većine kaže da li sam obmanuo javnost. Kao što su svi novinari dobili izveštaj, dobio sam ga i ja. Voleo bih da neko izađe i da kaže ko je obmanuo javnost, da li to moćno Cezarovo telo - generalni sekretarijat ili ja. Ako sam ja obmanuo javnost, ja ću da kažem, obmanula me Vlada Republike Srbije. Šalim se, ne bih ja obmanuo javnost, prvo sam proverio da li je Vlada Republike Srbije u pravu ili nije, ne bih njima mnogo verovao, nego sam gledao da vidim gde će zaista ti automobili da odu. Zaista molim ministra da izađe da kaže da li je istina ovo što sam pročitao ili nije, da bi drug Cezar znao da nismo ovo uradili sa nekom namerom da ugledu Cezarevom naškodimo, već da zaista javnost obavestimo i da pitamo zašto je i kome je potrebno sedam vozila visoke kubikaže, najskupljih vozila, a da niko ne zna kakvu to službu ima i zašto se to sve koristi. Moram da kažem da sam ovo shvatio kao pokušaj zastrašivanja iz Cezarevog kabineta, kao pokušaj da me uplaši zbog onoga što govorim sa govornice Narodne skupštine Republike Srbije, ali neka gospodin Cezar i njegov generalni sekretarijat ne brinu, nastaviću sa tim, nastaviću da ga podsećam za obećanje, i za nova radna mesta i za veće plate, za veće penzije, on je takva obećanja davao građanima Srbije, i nekako se ne brinem i ne plašim mnogo ni zbog onih mnogo jakih i moćnih koji ga mimo zakona i mimo Ustava prate, ni zbog svega drugog. Neka on vodi računa o građanima Srbije koje je prevario, izneverio i kojima je lažno obećavao da će živeti bolje, a na kraju samo on živi bolje. Uzgred, samo je jedno obećanje, a ni to nije ispunio. Rekao je građanima da neće da živi na Dedinju, da neće da se seli na Dedinje i to je pogrešio. Možda nije pogrešio, ali je obmanuo građane, preselio se na Dedinje, dame i gospodo, to je najznačajniji rezultat u radu predsednika, pardon, gospodina Cezara. Hvala vam najlepše.
Molim vas, upozoravam vas, naravno da ovo što ste pročitali i ono što je stiglo Skupštini danas iz Vlade, to su podaci koji su stigli i to nije sporno, sa tendera, naravno da je to tačno, ali upozoravam vas da amandman na član 4. uopšte nije glasio u skladu sa ovim što ste vi govorili, tako da vas molim da ne koristimo to. Da li još neko želi o amandmanu? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Kada neko pogleda ovaj član 4. prvo mora da se zapita odakle ovo u budžetu Republike Srbije. Sve je počelo da se dešava negde od januara meseca 2002. godine i u onom periodu neposredno pre toga, kada je gospodin Kasa tražio da se u ovoj skupštini donese omnibus zakon o AP Vojvodine, kada je Nenad Čanak cvileo, gde su naši novci, pa su ucenama uspeli da donesu taj zakon o AP Vojvodine, da bi sada zajedno sa DS-om i Borisom Tadićem ti isti separatisti napravili koaliciju u Pokrajinskoj skupštini. Da pogledamo koji su to prihodi koji treba iz budžeta da se daju AP Vojvodini. Kaže se, deo prihoda poreza na dohodak građana, poreza na zarade u visini od 18%, deo prihoda od poreza na dobit preduzeća u visini od 42%, transfernih sredstava prenetih iz budžeta u iznosu od 13 milijardi i 484 miliona i ostalih prihoda ostvarenih na teritoriji AP Vojvodine. Sada se postavlja pitanje koji su to ostali prihodi, u kom su oni iznosu, da li su predmet budžeta Republike Srbije, na šta će taj novac da se troši. Izvorni prihodi ili fiskalni prihodi koji postoje u skladu sa zakonima su prihodi od carine. AP Vojvodine nema pravo na te prihode, osim ako mi to budžetom ne dozvolimo. Akcize, to je republički vid prihoda i na to AP nema pravo. Porezi, to je isto fiskalni republički prihod i na to AP nema pravo. Postoje još takse republičke ili lokalne, ali mi nije jasno odakle će ta separatistička grupa, na čelu sa Borisom Tadićem, u AP Vojvodine, a iza njega su Kasa i Nenad Čanak, da ubire ostale prihode AP Vojvodine. Samo bih hteo da kažem da se ovde stalno priča oko toga šta su to realni izvori budžeta, pa se kaže da su to oni prihodi koji ne stvaraju inflaciju. Mislim da u tome grešite, pogotovo potpredsednik Vlade, jer i porez ne može da napravi inflaciju. Dokazali ste to izmenama akciza na nafte i naftne derivate, a to koliko će inflacija da bude zbog poreza, videćete od 1. januara.
Da li još neko želi o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, nisam iznenađena da Vlada Srbije nije prihvatila amandman koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS. Vlada to inače ne čini. Naše amandmane uglavnom ne prihvata, ali zato u nekim izmenama i dopunama Zakona, ono što smo mi amandmanima predlagali, to ugrade vrlo brzo u izmene i dopune. Zato i naši amandmani na ovaj zakon o budžetu svakako biće i tema Vlade kada se bude radio rebalans budžeta, jer nažalost ovo jeste budžet, koji će kao i ovaj za tekuću godinu, pretrpeti rebalans. Nešto drugo meni je ovde vrlo interesantno, a odnosi se na Zakonodavni odbor. U članu 142. Poslovnika Narodne skupštine kaže – podnete amandmane predsednik Narodne skupštine upućuje predlagaču zakona, narodnim poslanicima, nadležnim odborima i Vladi. Zakonodavni odbor će neblagovremene, nepotpune amandmane sa uvredljivim sadržajem odbaciti, o čemu će Narodnoj skupštini podneti izveštaj. Moj amandman, podnet u ime poslaničke grupe SRS, glasi da se član 5. Predloga zakona o budžetu briše. Obrazloženje je da garancije koje treba da izda Republika Srbija u 2005. godini, a treba da ih odbori Skupština Srbije, ne mogu biti rešene zakonom o budžetu za 2005. godinu. Šta ako Skupština Srbije ne izglasa garancije? Poštovane kolege, prvo, amandman nije neblagovremen, nego je bio blagovremen, potpun je očigledno i očigledno je da nije uvredljivog sadržaja. Nije mi jasno na osnovu čega je Zakonodavni odbor predložio Vladi da ne usvoji ovaj amandman. Što se tiče amandmana na član 5, reći ću da se član 5. odnosi na to da će se u 2005. godini izdati garancije i kontragarancije Republike Srbije do iznosa od 93.126.770.857 dinara, pa onda nabrojano za šta sve. Kao što je navedeno u obrazloženju amandmana koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS, mi mislimo da ovaj član 5. svakako treba da se briše, jer se zna da kontragarancije i garancije treba da odobri Skupština Srbije i zaista se postavlja jedno logično pitanje, šta ako ovo što je u budžetu predviđeno Skupština Srbije ne bude prihvatila. Znam kakvo je obrazloženje, kakvo bi obrazloženje Vlada dala. Uostalom, evo, ima ga i u pisanoj formi, kaže Vlada da se amandman odbija iz razloga što je u članu 10. Zakona o budžetskom sistemu utvrđeno da se budžet sastoji iz opšteg i posebnog dela, a da opšti deo budžeta između ostalog obuhvata i procenu ukupnog iznosa novih garancija Republike tokom budžetske godine. Verovatno će i gospodin ministar da kaže – ovo je moralo da se ugradi u budžet, zato što je to u skladu sa članom 10.Zakona o budžetskom sistemu, a unapred kažem da je SRS, i naglašavam to, jedina stranka u ovom parlamentu koja je opoziciona i to što mi načelno predlažemo amandmanska rešenja za određene vladine predloge, nije naša briga na osnovu čega je Vlada morala da predloži ovo što je predložila, jer mi na ovaj način želimo da ubedimo Vladu da treba da menja i te zakone na koje se oslanja zakon o budžetu. To su kolege koje su govorile ovde po ovim prethodnim amandmanima i naglašavale. I ovde kada sam gledala u ovom članu 5. koja su sve sredstva ovde predviđena, ovo je prosto neverovatno, da se čoveku naježi koža koje su to pare za koje Vlada namerava dodatno da nas zaduži, iako gospodin Labus reče večeras – država će trošiti koliko ima u skoroj budućnosti. Ne znam šta je sa ovim što se predviđa skora budućnost, valjda ta 2005. godina, a stanje duga Republike Srbije na dan 31. avgust 2004. godine je 720 milijardi 454 miliona 931 hiljada 204 dinara ili 9,7 milijardi evra. Ovo je dug koji zaista, nažalost, vodi u dužničko ropstvo, ma koliko nam predstavnici Vlade govorili da to nije tako, ali i svakom laiku je to jasno. I ovde u ovoj nomenklaturi i ovde sve što je nabrojano, stanje duga u stranoj valuti koliko iznosi, između ostalog ovde se govori i o dugu prema Londonskom klubu u iznosu od 66 milijardi 132 miliona 504 hiljade dinara, pa se onda prisetih onoga što su današnje novine objavile pod jednim strašnim naslovom, kome se žrtvuje Srbija, a govori se o vraćanju duga Londonskom klubu sa 62 centa za svaki pozajmljeni dolar i to, prema onome što su danas pisale novine, ide na dušu gospodinu Dinkiću. Možda novinama i da ne verujemo sve što pišu, ali su novine pisale i o nabavci automobila za predsednika Republike, pa se u toku dana ispostavi da dobismo i definitivan podatak da se zaista za kabinet, odnosno za narodnu tzv. narodnu kancelariju Borisa Tadića kupuje osam luksuznih limuzina i da će na taj način gospodin Tadić da ispuni taj delić svojih obećanja, da će zaposliti osam vozača.
Reč ima ministar Dinkić.
Slažem se da novinama ne treba baš sve verovati, ali mislim da sami sebi morate da verujete, jer vi ste upravo ti koji ste ratifikovali zakon o otpisu duga prema Londonskom klubu. Pretpostavljam da ste bili na toj sednici gde je izglasano da se 62% duga otpiše, što znači da se plaća 38% duga, a ne 62. Makar poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije mora da bude jasno da to novine nisu dobro prenele, odnosno potpuno su obrnule iznose. Ne plaća se 62% duga, nego je 62% duga otpis. Sami ste to ratifikovali i verujem da sasvim sigurno dobro znate.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 6. Predloga zakona o budžetu za 2005. godinu, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman, da vam ne bih čitao, uglavnom se radi o brisanju određenih pozicija i zameni određenih cifara. Suština amandmana je da izdaci iz budžeta po osnovnim namenama za specijalizovane usluge koje iznose 15 milijardi 636 miliona i 706 hiljada predstavljaju izuzetno mnogo novca za ove namene koje su uglavnom nedefinisane i sumnjive. Zato mi u SRSi pitamo jednostavno - šta to hoćete da sakrijete. Da li taj novac želite da usmerite u neke druge namene, daleko od javnosti i kontrole Narodne skupštine. Zapravo, o čemu se tu radi? U amandmanu koji sam podneo na član 6. predviđeno je da se deo sredstava od 8 milijardi 829 miliona i 39 hiljada usmeri na povećanje penzija, jer znamo da penzioneri iz radnog odnosa treba da imaju veće penzije. To nije demagoški. Uostalom, i predsednik Republike, Boris Tadić, u predizbornoj kampanji je obećao veće penzije, veće plate, bolji standard života, a istina je da ovim predlogom zakona hoće za sebe, odnosno za svoje savetnike u tzv. narodnoj kancelariji da kupi osam luksuznih automobila. Uostalom, kasni se sa isplatom poljoprivrednih penzija. Ovih dana bi trebalo da isplatite poljoprivredne penzije za decembar 2002. godine, što znači kašnjenje od 22 meseca u isplati. Kroz ovaj amandman mi u SRS hoćemo da usmerimo sredstva iz budžeta za specijalizovane usluge na poboljšanje materijalnog stanja penzionera. Pošto ima još vremena, hteo bih gospodine Dinkiću, u vezi moje današnje diskusije o ovom predlogu zakona u načelu, kada sam kritikovao veliki iznos sredstava od milijardu 904 miliona 586 hiljada dinara za nevladine organizacije, a vi ste repliciralii hteli da pojasnite taj moj kritički stav, naveli ste da je uglavnom to deo sredstava koji se izdvaja za nevladine organizacije i Crveni krst, kao i za još neke namene. Uglavnom je to taj novac. Proverio sam u međuvremenu to detaljno. Za Crveni krst se izdvaja tj. predviđeno je 85 miliona dinara, za Maticu Srba 250.000.000 dinara i za Ministarstvo vera, za versku nastavu, kao i druge namene 250.000.000 dinara, što je ukupno 555.000.000 dinara, a za nevladine organizacije je predviđena milijarda i 904 miliona i 586 hiljada dinara. Razlika je oko milijardu i 350 miliona dinara, tačnije milijardu 349 miliona 586 hiljada dinara. To je ono sporno. U većem delu za nevladine organizacije, što je meni sporno, ili poslanicima SRS, iako sam tražio u predlogu budžeta nisammogao da nađem za šta je sve namenjeno kada su u pitanju nevladine organizacije i zbog toga sam izrazio sumnju u iznosovih sredstava koji se odvaja za nevladine organizacije. Naravno da mi u SRS nemamo ništa protiv i što se nas tiče nije sporno da se izdvoji za Crveni krst Srbije, kao jednu humanitarnu organizaciju, za Maticu Srba i dijasporu, odnose sa Srbima u dijaspori, to uopšte nije sporno. Naravno, ni kada je u pitanju Ministarstvo vera, ali ni namene koje se odnose za poboljšanje uslova života sveštenika, za versku nastavu, uopšte to nije sporno. Sporno je ono što nije u ovom predlogu zakona, ili ako hoćete preciznije i iskrenije od mene ono što nisam mogao da nađem u Predlogu zakona o budžetu za 2005. godinu.
Hvala. Izvolite, reč ima gospodin Dinkić.
Pa, evo, gospodine, pretpostavljam da ćete vi sami odustati od ovog amandmana kada vam objasnim šta ste zapravo predložili. Naime, ne krivim poslanike, stavka 424, specijalizovane usluge, možda nije jasna. To je prema statistici javnih finansija - isplata sa različitih razdela za različite namene. Primera radi, nauka kada isplaćuje naučno-istraživačke radnike, to je na razdelu Ministarstva nauke, to su specijalizovane usluge. Kada isplaćuje kultura, recimo za Narodno pozorište, za filmove, za razne priredbe, to su takođe specijalizovane usluge u kulturi. Zatim, sport, sve isplate vezane za razne manifestacije koje finansira Ministarstvo sporta, prema statistici javnih finansija takođe imaju tretman specijalnih usluga, tzv. JLF klasifikaciji. Ako bi se izbrisala ta stavka 424, to znači da bi kultura, nauka, sport ostali potpuno bez novca. Tačno je da bi se povećao novac penzionerima, ali mislim da ni oni to ne bi učinili po cenu da sve ove naše društvene delatnosti izgube novac. Što se tiče nevladinih organizacija, zaista u budžetu, u obrazloženju, mi smo se potrudili, kako je u rebalansu tako je i sada, da na tri strane navedemo sve institucije koje imaju tretman nevladinih organizacija. Između ostalog, možda niste znali, to su i parlamentarne političke stranke. U ovom budžetu za političke stranke, nevladine organizacije, takva je jednostavna klasifikacija, izdvaja se 330 miliona. Vi ste pronašli neke od stavki, plus 330 miliona je za parlamentarne političke stranke, od kojih, zbog rezultata na izborima, vaša stranka ima najveći udeo, što Zakon o političkim strankama i propisuje. Tu su, naravno, i razni razdeli, sportski savezi, rukometni, stonoteniserski, džudo, biciklistički, hokej na ledu, teniski, planinarski i sl. Zatim, tu su udruženja ratnih dobrovoljaca, ratnih, mirnodopskih i vojnih invalida itd. Ne bih vam sve ovo čitao. Ipak je kasno, ali zaistasmo se potrudili da na tri strane detaljno navedemo sve ono što se zove u statistici javnih finansija - nevladine organizacije. Zaista tu nema nikakve misterije. Na svakom razdelu Ministarstva postoje neke nevladine organizacije. Konkretno i političke stranke su po Zakonu o budžetskom sistemu nevladine organizacije.
Zahvaljujem. Samo trenutak, gospodine Jojiću, i moje je izvinjenje, mi smo se sada konsultovali; da - nije dovoljno pregledno, odmah vidljivo, pošto se koristi termin u narodu ili među svima nama - u druge svrhe. Tu je izborna kampanja i stvarno nije tako lako vidljivo na šta se sve odnosi, tako da postoji puno razumevanje za ovo. Izvolite, gospodine Krasiću, pa gospodin Jojić. Izvinite za ovu intervenciju, nego svi zajedno pokušavamo da razjasnimo šta je.
Podzakonskim aktom ne može da se menja zakonski akt. Zakonski akt je Zakon o budžetskom sistemu. U Zakonu o budžetskom sistemu postoji član 12. koji kaže - izdaci se sastoje od, i tu je tačno navedeno po imenu i nazivu šta je rashod, šta se finansira. Tu nema - specijalizovanih usluga. Prva stvar koja treba da bude jasna. Ponovo moram da vas upozorim da mi trpimo posledice Đelićeve politike "videla žaba gde se konji potkivaju pa i ona digla nogu". E, pošto vi mene ne slušate, valjda će javnost da čuje o čemu se radi. U okviru specijalizovanih usluga vi možete da vidite i kod vašeg Saveta za borbu protiv korupcije, mislim da se tako zove, u toj ekonomskoj klasifikaciji nalazi se, takođe sa brojem 424, i tu ste predvideli iz budžeta 5 miliona dinara. E, to su sredstva koja treba da pomognu Savetu za borbu protiv korupcije da verovatno naruči i plati neko veštačenje, mada ne znam zašto bi njima bilo potrebno veštačenje. I, verovatno da omogući štampanje neke knjige. Kada smo već kod knjiga i kod pripreme nacrta i predloga zakona, to pretežno radi Centar za liberalno-demokratske studije. To je jedan uhodani kanal preko koga se dobro peru pare. Nema ga Hiber, on je stalni pretplatnik tamo, Gašo Knežević povremeno, izbegavaju ga, ne baš uvek uzimaju, Boris Begović, Vodinelići u svim varijantama itd. Pa, možda vam je smešno, ali da vam kažem samo da po svakom projektu, pa to bilo 10 ili 100 strana, oni uzmu od 200 do 300 hiljada za svaki projekat. To su te specijalizovane usluge. E, ministre, kada se već priča o specijalizovanim uslugama, i to u okviru člana 6, onda moram da vas podsetim da tu postoji, u okviru ekonomske klasifikacije 424 kolona 3 - sredstva iz budžeta, pa je tu kod ove klasifikacije navedeno 6 milijardi i nešto; i postoji kolona 4 - izdaci iz dodatnih prihoda organa. Pod ovom formulacijom vi vodite samostalne prihode organa, ali takođe vodite i donacije i pomoć iz inostranstva i bilo šta što dođe na račun tog organa. Naravno da amandman gospodina Radovanovića treba da vam ukaže i skrene pažnju da nešto sa tim ugovorima o delu i sa naručivanjem tih specijalnih usluga nešto nije u redu, jer nije valjda moguće da je tolika erozija zadesila naša ministarstva da sve treba da pravi neko drugi sa strane. I sami znate da imamo troškove prevodioca preko milion dinara. Da se sada ne bi remetila ta vaša struktura, gospodin Radovanović je predložio da se ta sredstva usmere u fondove obaveznog osiguranja. Da ne bi bilo baš tolike zabune i da bude sve tačno što je rekao ministar, mada ima nekih stvari koje su tačne što je rekao kada su u pitanju sportski savezi, Savez invalida itd, zamolio bih kolege poslanike da uzmu poseban deo budžeta, a to je od 5. do 49. strane, neka pogledaju ekonomsku poziciju 424 i neka se zamisle šta bi sve moglo da se finansira kroz specijalizovane usluge. One postoje i kod republičkih zavoda i to u dve kolone - kolona kao sredstva koja se prikupljaju i izdvajaju iz budžeta i sredstva koja organi sami ostvare po osnovu specijalizovanih usluga. Ako smatrate da kompletno usvajanje amandmana može da poremeti neke stvari koje su verovatno i potrebne ovom budžetu, protumačite ovaj amandman upravo na način kako sam pokušao da vam ovo objasnim, pa sve ono što je nepotrebno, neracionalno, izbacite sa ove pozicije i, napokon, skinite tu famu sa deficita koga uopšte nema. Skinite tu famu, biće svima bolje.
Hvala najlepše. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a neka se pripremi narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je podneo narodni poslanik ispred poslaničke grupe SRS je amandman koji ukazuje na ozbiljnu grešku naše vlade, koja predlaže da se na ovakav način raspoređuju sredstva iz budžeta. Ukazao bih, a imate ispred sebe materijal, ali neka se samo zna da je Vlada u ovom predlogu zakona o budžetu predvidela korišćenje usluga i roba u iznosu od 41 milijardu 384 miliona. Dame i gospodo narodni poslanici, da je bila pametna Vlada i da je vodila računa o poreskim obveznicima i građanima Srbije, ona bi se odrekla ovih sredstava i ova sredstva usmerila na jednokratnu pomoć penzionerima i invalidima koji imaju mala primanja po ovom osnovu i po tom osnovu od 41 milijarde 384 miliona moglo je da se isplati četiri miliona, 598 penzija. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju ova stavka i pozicija - nabavka mašina i opreme - pitam Vladu šta je sa onim mašinama i opremom koju je kupovala prethodnih godina? Šta je bilo sa onim mašinama koje su prošle godine kupljene? Šta je sa tom opremom? Dame i gospodo, moramo da znamo koja je to oprema i koji resor hoće opremu, koje su to mašine. Molim vas, neka Vlada bude jednom pametna, neka kupuje poljoprivredne mašine i neka deli seljacima, jer 18.000 manjih traktora "fergusona" moglo je da se kupi za ovaj iznos koji se odnosi na ove mašine i usluge. Dame i gospodo, ima li mudrosti i pameti, hoćemo li da zaboravimo da ispred sebe imamo naše građane i da nema kuće u koju ministar finansija ne da je stavio prste, niti ruku do lakata, zavukao je ruku do ramena. Zato mi srpski radikali poručujemo, kad dođemo na vlast, nećemo kupovati svake godine mašine i video-igrice, kupovaćemo traktore poljoprivrednim proizvođačima i omogućiti da oru ovu dobru srpsku zemlju.
Mnogo vam hvala. Izvolite gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman koji je podneo Milovan Radovanović, narodni poslanik iz SRS, dobar je zato što će da obezbedi onu drugu polovinu 13. penzije, koju je ministar obećao ako uspe u privatizaciji. Sredstva koja treba da se iskoriste za tu drugu polovinu 13. penzije jesu sredstva koja su prema Predlogu zakona o budžetu bila na stavkama - specijalizovane usluge. Gospodin ministar je pokušao da odgovori šta su to specijalizovane usluge, ali se čini da je u tom svom pokušaju uveo i da su političke stranke podvedene pod stavkom - specijalizovane usluge. Ekonomska klasifikacija za specijalizovane usluge je 424 i ona je bila za prihod iz budžeta šest milijardi 807 miliona, a klasifikacija za političke stranke, znači ili vaš ministar ne zna budžet ili ne govori istinu za ovom govornicom, jeste klasifikacija 481, u razdelu 7, i kaže se - dotacije nevladinim organizacijama - ova aproprijacija predviđena je za finansiranje redovnog rada političkih stranaka čiji su kandidati izabrani za poslanike u Narodnu skupštinu. Nema nekakve veze sa ekonomskom klasifikacijom 424. Dalje, sredstva u iznosu od 82 miliona namenjena su za finansiranje izborne kampanje za poslanike u Skupštinu Srbije i Crne Gore, sredstva za rad Saveza rezervnih vojnih starešina u iznosu od tri miliona dinara i sredstva od 45 miliona dinara na ime finansiranja nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Znači, specijalizovane usluge, kako je to gospodin ministar hteo da kaže, ne pripadaju pod finansiranje političkih stranaka. Jedini cilj specijalizovanih usluga jeste specijalizovano pranje novca. Takav način pranja novca počeo je Božidar Đelić, kasnije Boris Tadić, sada nastavlja Mlađan Dinkić, jer se postavlja pitanje zašto se i te naknade za naučne radnike isplaćuje pod stavkom - specijalizovane usluge, kada pod ekonomskom klasifikacijom 423 stoji - usluge po ugovoru. Znači, neki novac koji mora da se potroši, a da za to postoji dobar razlog, kao što je ugovor. Specijalizovane usluge su jednostavno projekti nekih imaginarnih potreba, koje možda nikada neće da se ostvare, ali zato oni koji pružaju tu specijalizovanu uslugu to i te kako debelo naplate, a da ne pričam da su to ljudi koji su bili bliski DOS-ovoj prethodnoj vladi i ovoj novoj DOS-ovoj vladi.
Hvala vam. Da li još neko želi reč o amandmanu na član 6? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Rankić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić.
Nema nikog iz Vlade, verovatno ih ovo ne zanima. Naime, mojim amandmanom se predviđa da se otplata stranih kamata briše, jer se radi o enormnoj cifri. To je tačno 15.365.857.000 dinara. Računato na ono što ministar smatra ukupnim budžetom to je oko 3,7% celokupnog budžeta. Ništa tu ne bi bilo sporno i ovaj amandman ima veze sa amandmanom Nataše Jovanović na član 2. kada tražimo da se bar dalje ne zadužuje zemlja tako što ćemo podizati strane kredite da bismo pokrivali deficit u budžetu. Zašto? Iz razloga što nećemo biti u stanju da otplaćujemo glavnicu i videćete ovde u istom članu 6 – ekonomska klasifikacija 612, mi naime za otplatu glavnice stranim kreditorima možemo da izdvojimo svega 1.894.000.000, što znači ako se ovim tempom nastavi otplata naše glavnice, prema sadašnjem stanju duga prema inostranstvu, nama će trebati više od 350 godina. To što gospodin potpredsednik Vlade kaže da je naš cilj da sadašnji dug prenesemo našoj deci, ne nego ćemo preneti na narednih sedam, osam kolena nekim našim potomcima, a cilj SRS je da se više novca iz budžeta odvoji za vraćanje glavnice, da bismo vremenom morali da vraćamo sve manje kamata i voleo bih da mi neko kaže da li smo mi već ušli u dužničko ropstvo ili nismo, kada se po ovome vidi da 3,7% celokupnog budžeta odvajamo samo na servisiranje kamata stranim kreditorima. Ove specijalizovane usluge su uglavnom vezane za ministarstva. Treba podsetiti Vladu, čiji predstavnici nisu ovde, da je najveći broj agencija osnovan kao nešto što bi trebalo da pomaže stručno ministarstvima, pošto je budžetom predviđeno njihovo finansiranje na poseban način i šta su onda ove specijalizovane usluge, a one su isto ukupno oko 15 milijardi. Zajedno sa ovim kamatama koje se predviđaju za vraćanje za inostrane kredite, mi praktično imamo više od 7,5% celokupnog budžeta Republike Srbije koji ćemo i u narednim godinama, ako ne daj bože ostane ova vlada, na ovakav način vraćati.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbo smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Nestorović.
Poštovane kolege narodni poslanici, juče sam govorila o amandmanima koje sam podnela na članove 6. i 7. predloženog zakona o budžetu. Podnela sam amandman u ime Socijaldemokratske partije i tim amandmanom u suštini tražim udvostručavanje sredstava koje je budžet za 2005. godinu predložio za budžet Koordinacionog tela i Koordinacionog centra, odnosno povećavanje sredstava za korisnike na prostoru Kosova i Metohije i na jugu Srbije. Smatram da sam prilično jakim činjenicama i detaljima uspela da vama otprilike predstavim zbog čega je to bitno i zbog čega su sredstva koja su predložena apsolutno nedovoljna za elementarne potrebe koje naši stanovnici, Srbi na Kosovu i Metohiji i jugu Srbije, imaju, a za šta je država u suštini dužna da im ta sredstva obezbedi. Međutim, juče se nažalost ministar i ja nismo složili u meri u kojoj bi bilo neophodno, međutim moram da kažem da u dodatnim razgovorima koji su danas obavljeni, pre svega između predsednika Koordinacionog centra, premijera Srbije i ministra finansija, uspeli smo da pronađemo kompromis, odnosno premijer i ministar finansija obavezali su se da će ta preko potrebna sredstva nekako nadomestiti iz posebnog fonda koji će biti obrazovan, kao i iz budžetskih rezervi za 2004. i 2005. godinu. Želeći da verujem u te garancije i to obećanje, povlačim amandmane na čl. 6. i 7. vezano za dupliranje sredstava za Koordinaciono telo i Koordinacioni centar. Još jednom pozivam premijera i ministra da ispune to obećanje i takođe pozivam ministre, na čijim se razdelima nalaze sredstva za Kosovo i Metohiju i jug Srbije, da zaista učine maksimum da ta sredstva stignu do krajnjih korisnika, jer neophodna su im i da stavite džak para u svako mesto na Kosovu i Metohiji mislim da ne biste pogrešili i da ne biste previše dali. S druge strane, gospodin Labus je večeras rekao govoreći o dugovima da možda nismo u mogućnosti da ovim budžetom vratimo veliki deo dugova, ali da makar možemo da učinimo sve da te dugove ne učinimo većim. Rukovodeći se istom logikom, pozivam ministra finansija da ako već ne može da obezbedi sva neophodna sredstva za korisnike na Kosovu i Metohiji i jugu Srbije, neka makar učini napor da ta sredstva ne budu manja nego što su bila prethodnih godina.
Pošto je povučen amandman, prelazimo na sledeći. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Anđelković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Dame i gospodo, podsećam da smo o ovom amandmanu na neki način razgovarali na početku rasprave o amandmanima. Znači, ovaj amandman koji Vlada ne prihvata, u smislu prihvatanja da se glasa ili da bude sastavni deo ovog zakona, odnosi se na onaj predlog SPS-a, kao i amandman, da se nadoknadi ogroman zaostatak za penzije zemljoradnika koje sada, kao što je poznato, bez obzira što piše u zakonu 20,5, tačnije 22 meseca kasne. Ovaj predlog sa tri milijarde faktički obezbeđuje da se smanji zaostatak decembra 2000. godine na 18 meseci, tačnije rečeno da zemljoradnici u 2005. godini prime 18 penzija. One su minimalne, male, 2.000, ali seljaci su zadovoljni kada prime te 2.000. Da prime 18 meseci, time bi onda zaostatak 31. decembra 2005. godine bio još 18 meseci. Ne tražim se da se anulira zaostatak nego jednostavno da se taj zaostatak smanji. Naravno, ovde smo čuli objašnjenje ministra da je on u stvari za tu ideju, da prihvata ideju, da se na neki način obavezao da će učiniti sve ukoliko bude prihoda iz privatizacije da se obezbedi tih šest dodatnih penzija, pored 12 redovnih, za zemljoradnike. Svima nama ostaje da verujemo ministru, a naravno imamo mogućnost sledeće godine da pratimo realizaciju, a ministru treba da bude verifikovano kod građana. Ako slaže mene nije problem, nadam se da neće slagati seljake i da će ispuniti svoje obećanje i da će taj zaostatak rešiti. Neka bude iz privatizacionog fonda. Ako je tako, ja ću povući amandman jer ne želim da se glasa protiv seljaka. Ukoliko ostane amandman i onda glasate protiv zato što ministar traži, ja ću shvatiti da glasate protiv seljaka. Pošto to ne želim, povući ću amandman, uz obećanje ministra da će obezbediti dodatnih šest penzija za seljake u 2005. godini. To je tri milijarde dodatnih na ovih 11 milijardi koliko je predviđeno i time se zahvaljujem ministru. Zahvaljujem se na još jednoj informaciji koju smo dobili, a to je da sam povodom rebalansa budžeta tražio, kao jedan od uslova SPS je tražila da dobijemo tačan broj zaposlenih u državnoj administraciji 31.12.2000. godine u odnosu na 31.12.2003. godine. Tražio sam da to dobijemo za svaku opštinu, za svaku lokalnu samoupravu, da vidimo koliko je to povećano poresko opterećenje građana Srbije na osnovu povećanog broja zaposlenih, a tvrdio sam da je reč o nekoliko desetina hiljada ljudi. Dobili smo i za taj deo se zahvaljujem, a ovaj ministar duguje i dalje za lokalnu samoupravu, a znamo da je u nekim opštinama DOS ili DS zapošljavala po dva ili tri puta više nego što je bilo pre toga. Iz ovog podatka se vidi da je u vladinim resorima zaposleno preko tri hiljade ljudi za te tri godine, od osam hiljada na jedanaest hiljada i nešto, uz onih hiljadu socijalista koji su isterani u 2001. godini. Znači, govorim o ministarstvima i vladinim institucijama. Primljeno je četiri hiljade. Znači, jedan socijalista je vredeo za četiri DOS-ovih, tj. DS, jer ova administracija nije ništa bolja tj. nije efikasnija nego ona prethodna. To znači da je svaki socijalista vredeo za četiri. Ja sam zadovoljan, ali nisam zadovoljan što je povećan broj zaposlenih, pa se nadam da će ministar i to obećanje ispuniti, i te koji su na taj način, preko DS, političke partije, primljeni, a ne za to što su stručnjaci, da će smanjiti broj zaposlenih u administraciji za taj broj, pa bi bilo dobro da ta ušteda pripadne Fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje zemljoradnika, jer oni su u najvećem broju zaslužni, u krajnjem slučaju, što smo mnoge krize u vreme sankcija prošli. Prema tome, u nadi da će ministar da ispuni svoje obećanje, povlačim i onaj prvi amandman, i ovaj drugi i ovaj treći, jer su oni vezani. Svi su vezani za 18 penzija zemljoradnika u narednoj godini.
Pošto je ovaj amandman povučen, prelazimo na sledeći. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Đorđević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 141. Poslovnika Narodne skupštine, podneo sam amandman na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Naime, poslanička grupa SRS podnela je niz amandmana na Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu. U članu 6, EK 49 - rezerve, i EK 499, brišu se, a u EK 621, u koloni 3, iznos od 2.785.700.000 dinara zamenjuje se iznosom od 4.854.703.000 dinara i iznos od 3.012.199.000 dinara zamenjuje se iznosom 5.081.202.000 dinara. Obrazloženje: budžet koji je u deficitu ne bi trebalo da ima rezervu, pa je potrebno ta sredstva koja su predviđena za budžetsku rezervu, upotrebiti u Fond za razvoj Republike Srbije i kreditiranje izvoza. Dakle, SRS smatra da je ovo rešenje najbolje. Mi predlažemo amandmane i pokušavamo da popravimo ovaj predlog budžeta, da to bude u interesu građana Srbije. Očigledno da je Vlada Republike Srbije projektovala budžet za 2005. godinu, koji ne samo da nije razvojni, upravo je suprotan od toga, od onoga što ste pričali u izbornoj kampanji. Vi predviđate povećanje birokratskog aparata, restrikciju i stotine hiljade otkaza u javnim preduzećima, tzv. restruktuiranje javnih preduzeća, poput železnice, EPS-a, Naftne industrije. Dakle, ovim budžetom građani Srbije treba da znaju da sledi još nezaposlenih radnika, još više sirotinje i siromaštva u Srbiji. Verovatno će biti privilegovani predsednik Republike Boris Tadić i DS, podržana od ove vaše vlade da može da radi u ovoj zemlji šta god hoće, šta joj god padne na pamet. SRS će se boriti svim sredstvima, demokratskim putem i za ovom govornicom, da građanima Srbije objasni koja je situacija na ekonomskom planu u zemlji. Ukoliko se nastavi ovako, ostaće mnogo ljudi bez posla. To je ono što je suština ovog budžeta. Vi ste obećali u izbornoj kampanji da ćete zaposliti 500 hiljada ljudi, a ovim predlogom budžeta za 2005. godinu predlažete ovoj skupštini da usvoji jedan budžet koji će sledeće godine Srbiju zaviti u crno. Gde su te veće plate za građane Srbije, gde su ta nova radna mesta? Mi iz SRS ćemo glasati protiv budžeta koji ste predložili, jer smatramo da taj budžet nije u interesu građana Srbije. Nadam se, posle dolaska na vlast SRS, da će SRS u kratkom vremenskom roku uspeti da ispravi sve ovo što vi radite sopstvenoj državi.
Da li se još neko javlja za reč? Da, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, ovaj amandman je dobar i trebalo bi ova skupština da ga prihvati. Prvo, nije logično da budžet koji je u deficitu ima budžetsku rezervu, pa još da se deficit nadoknađuje kreditima domaćih i stranih banaka, da bi neko na nekom kontu u budžetu Republike Srbije čuvao novac. Ovim amandmanom je predviđeno da taj deficit u iznosu od dve milijarde dinara bude prebačen pod EK 621, a to je u Fond za razvoj malih i srednjih preduzeća i kreditiranje izvoza. Naime, pored ovakve ekonomske situacije i tehnološke, u kakvoj je naša privreda, postoji određen broj preduzeća koja mogu svojim proizvodima i svojim uslugama da steknu mesto na stranom tržištu, ali imaju jedan hroničan problem, a to je nedostatak novca da bilo koji projekat ili bilo koji posao otpočnu. Čak i Vlada Republike Srbije i nadležno ministarstvo ne pomažu određena preduzeća, gde je potrebno da Vlada Republike Srbije da garanciju da će neko naše preduzeće, renomirano, dokazano u svom ranijem radu i postojanju, da izvrši neki posao. U budžetu Republike Srbije imamo sredstva koja možemo za to da iskoristimo, a ne kao što su to neki ovde tražili da Nebojši Čoviću, i pored 2.250.000.000 koje će da dobije njegov Koordinacioni centar, damo još 2.000.000.000 iz budžetskih rezervi, da čovek plaća, pod izgovorom da plaća hotelski smeštaj poslanicima Koalicije "Povratak", koji imaju plate po 10 hiljada evra, jer rade u parlamentu koji je pod okupatorskom vlašću na Kosovu i Metohiji. Njima građani Srbije da plaćaju hotelski i drugi smeštaj ili da plaćaju igračima FMP na njihovim proputovanjima, a ne da taj novac bude namenjen, kao što je i trebalo da se troši, da se Srbi koji su raseljeni sa Kosova i Metohije vrate. Da taj novac nije namenski trošen, govori i činjenica da je Nebojša Čović na Kosovu i Metohiji potrošio oko 10.000.000.000 dinara, a da nije uspeo da vrati ni 10 Srba.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, amandman o kome je reč, podnet je potpuno legitimno, u skladu sa Poslovnikom. Ipak bih polemisao sa jednim delom njegovog obrazloženja i ponudio drugačije izvore u odnosu na ovo što su podnosioci amandmana rekli. Ne postoji ni jedna ozbiljna vlast, ni na nivou lokalne samouprave, ni u gradovima, a naročito ne na nivou države, koja bi pristala da komponuje budžet tako da ne postoji rezerva, bez obzira da li je budžet uravnotežen ili nije i bez obzira da li je ovaj deficit iskazan na način kao što je kod ovog budžeta ili na neki drugi način. Dakle, prosto postoje situacije, kao što su elementarne nepogode, kao što su velike epidemije, kao što je bezbednost zemlje, kao što su mnoge druge stvari koje ne trpe komociju da se pravi rebalans budžeta za određenu situaciju, već je potrebno da postoji stalna ili tekuća budžetska rezerva. Sada, po novom zakonu, to više ne može tako, ali svejedno, da postoji rezerva odakle se crpu sredstva za stroge namene, o kojima sam ovde govorio. Predlažem da Vlada Republike Srbije prihvati ovaj amandman SRS, ali da nađe izvor na drugoj strani. Godine 2002. Javno preduzeće PTT saobraćaja Srbije po ugovoru o lizingu je kupilo 550 automobila firme Fijat marke "punto", škoda "oktavija" i "felicija" i opel astra. Te automobile potpuno protiv zakona je podelilo svojim miljenicima, zaposlenim u ovoj radnoj organizaciji, po jednom ugovoru o sporazumu između PTT i zaposlenih u ovim firmama, fiktivno im povećala platu za visinu rate lizinga i na taj način su ovih 550 zaposlenih u PTT-u i Telekomu, ni krivi ni dužni, postali praktično vlasnici ovih automobila, pri čemu im Pošta plaća registraciju, kupuje benzin i sve drugo što je neophodno, dok ne istekne ugovor o lizingu. Dakle, predlažem da Vlada Republike Srbije zaduži Upravni odbor Javnog preduzeća PTT-a Srbija da se precizno ispita o čemu se radi, da se ovi automobili prodaju na licitaciji, da se ta sredstva upotrebe da se uravnoteži ovaj deo budžeta koji je predmet amandmana SRS. A da se od ovih 550 radnika naplati taksa za raubovanje ovih automobila, koje nezakonito koriste već dve i po godine.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Đidić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne, nije tu.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne, nije tu.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Petković. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u sali nije prisutan ministar, a u svom izlaganju je malo bio oštar, pa se vratio malo unazad u stara vremena, pa sam i ja imao pitanje za njega, ali stvarno mi je žao što ga nema da mi objasni kako je ušao u Narodnu banku 6. oktobra, od koga je primio Narodnu banku, šta je zatekao tamo itd. Ali, imaće i biće prilike da o tome razgovaramo sa ministrom kada bude prisutan. U članu 6. ekonomska klasifikacija 49 - rezerve i 499 - sredstva budžetske rezerve 2.069.003.000zamenjuju se iznosom 1.069.003.000. Imajući u vidu da je budžet planiran sa većom potrošnjom od prihoda, da ne treba mnogo para planirati za budžetsku rezervu, jer ionako neće biti dovoljno para za sve koji su planirani da se finansiraju iz budžeta. Predložio sam da se budžetske rezerve smanje za jednu milijardu i taj novac upotrebi za sledeće namene: osamsto miliona dinare preneti Republičkoj direkciji za izgradnju puteva u nerazvijenim opštinama, gde pripadaju i opštine Merošina, Svrljig, Gadžin Han, Doljevac, Žitorađa i Kuršumlija, mislim da ih ima 29 u Srbiji. Zašto ovo predlažem? Zato što su putevi u nerazvijenim opštinama u katastrofalnom stanju, a nerazvijene opštine iz svog budžeta, koji je mali, ne mogu da obezbede pare da prežive, nađe se po koji dinar da se zakrpi po koja rupa na istrošenim asfaltiranim putevima, koji su se radili pre dvadesetak ili pre trideset godina, u ona dobra stara vremena. Već su pohabani, tako da mora da se počne sa popravkom, a ne zna se šta pre treba da popravljaš. U ovim opštinama ima dosta sela koja nemaju asfaltni put do sela, niti autobuski prevoz. Zbog toga nam se stanovništvo seli iz sela u gradove, ostaju samo staračka domaćinstva i neobrađene oranice. Takođe, predlažem da se sredstva u visini od 200 miliona iz budžetske rezerve prenesu Direkciji za vode Srbije, a Direkcija za vode da usmeri ta sredstva od 200 miliona za izgradnju započete fabrike vode na Krajkovačkoj brani u opštini Merošina. Brana na Krajkovačkoj reci je urađena i završena pre 25 godina i u vlasništvu je Srbijavode. Direkcija za vode je pre pet godina izdvojila neka sredstva i izgrađena je prva faza građevinskog dela objekta i to tako stoji. Četiri hiljade domaćinstava na području opštine su bez vode za piće. Građani piju neispravnu vodu zahvatajući je sa raznih zapuštenih poljskih bunara koji služe za navodnjavanje bašti, dok na drugoj strani stoji puna brana sa vodom, jer država, tj. određena ministarstva neće da pomognu, a opština je u nemogućnosti da to sama uradi. Svake godine podnosimo uredno zahteve Direkciji za vode sa potrebnom dokumentacijom, od projekata do svih potrebnih saglasnosti, i zbog toga sam predložio da ovo pitanje od životnog značaja za građane opštine rešimo na ovaj način. Zbog toga molim i sve poslanike, bez obzira iz koje su stranke, da glasaju za ovaj amandman, jer voda za piće je od životnog značaja i ona ne poznaje stranke. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Hranislavu Periću. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Arsen Đurić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik srpskih radikala Milorad Mirčić tražio je da se razdeo 2 - funkcija 110 - u članu 7, ekonomska klasifikacija 422, "troškovi putovanja", u iznosu od 35.000.000 zameni iznosom od 10.000.000. Naime, naša je namera da uštedimo nešto novca za građane Srbije, a reč je o predviđenim troškovima putovanja za predsednika Republike. Nemamo ništa protiv, neka čovek putuje što je moguće više, voleli bismo da zastupa politiku drugačiju, da zastupa interese građana Srbije, da uradi ono što je obećao narodu i građanima Srbije u izbornoj kampanji, ali ono što je za nas mnogo važnije, jeste činjenica da građani Srbije hoće da imaju više novca za sebe, da taj novac mogu da troše na drugačiji način, da od toga vide neku korist, neku dobrobit, bilo kakav benefit, a ne kao danas da se pojedini državni organi i državna administracija rasipa, da putuju svuda gde stignu, gde su rezultati nikakvi ili mnogo lošiji da uopšte nisu išli na ta putovanja. Zato mislimo da nikome ne treba da se ostavlja novac za ličnu promociju, već da mora da se vodi računa isključivo o interesima građana Srbije. Tih 25 miliona nije bog zna kakav novac imajući u vidu celinu državnog budžeta, ali je i te kako veliki novac kada možete nekoliko desetina ljudi da zaposlite, da time može nekoliko desetina porodica da se prehrani. To je ono što je za Srbiju veoma značajno i to je novac koji možemo na neuporedivo pametniji način da potrošimo. Šta je bio smisao pojedinih poseta? Šta će biti smisao pojedinih poseta? Otišao sam, bili su izvanredni rezultati ove moje posete, svi nas podržavaju, nego vi građani Srbije i vi moji politički protivnici ne valjate, jer jedni su ekstremisti, drugi su ne znam ni sam kakvi, i šta smo na kraju dobili kao rezultat: ništa, sem činjenice da je mnogo više para, mnogo više novca građana Srbije potrošeno. To je ono što ovim pokušavamo da sprečimo i uveren sam da će ovaj amandman naići na razumevanje većine narodnih poslanika, zato što smo čuli od ministra da je neophodna štednja, ovo treba da bude restriktivan budžet, budžet koji će da omogući racionalno trošenje finansijskih sredstava, onih finansijskih sredstava koja neće biti uludo bacana. Hoću da vas zamolim da na ovom primeru pokažemo kako i na koji način možemo da doprinesemo daljoj štednji, daljoj racionalizaciji i kako možemo da na to nateramo one koji misle da su nedodirljivi. Sinoć je sebi predsednik Republike dozvolio u jednoj TV emisiji da kaže – ne znam koliko ima tamo u budžetu, to je svejedno. Ko će da zna ako on neće da zna koliko ima u njegovom razdelu budžeta. Ko to treba da zna, ko je o tome vodio računa. Nisu znali ni oko ovih automobila, pošto me večeras lažno optužuje Cezarov generalni sekretarijat, koji saopštava naciji da sam nekoga obmanuo, a nisam nikoga. Da li je tako gospodine Anđelkoviću.
Vi ste narodni poslanik, imate pravo da iznesete šta god hoćete.
Hvala vam na zaštiti, gospodine Anđelkoviću. Imam pravo da iznesem šta hoću, ali iznosim istinu i to je ono što je zabolelo Cezara i njegov kabinet. Sada, samo bih molio narodne poslanike u Narodnoj skupštini da zapamte amandmane o kojima govorimo, da negde pribeleže koji su amandmani koje hoće da podrže, jer se nadam da to neće ići po onom automatizmu, kako to uobičajeno biva. Ako je amandman opozicije, nećemo da glasamo, ako je amandman vlasti, onda hoćemo, jer mislim da je ovo nešto što je u interesu svih građana Srbije. Takav amandman ne bismo predložili da to nije slučaj i u krajnjoj liniji imaćemo mnogo više koristi. Počeće čovek da se bavi i nekim drugim stvarima, počeće da razmišlja o tome kako građani žive, pa će da shvati kako nije moguće za 100 posto povećati svoj vozni park novim vozilima, kako nije jedini problem građana Srbije koji će rezultat utakmice da bude Real-Partizan ili Zvezda-Barselona, potpuno svejedno, već da u Srbiji ima mnogo većih problema. Da one gladne, gole, bose, one kojima se obraćaju u izbornoj kampanji, obećavajući nova radna mesta, veće plate i veće penzije, konačno obezbede. Ovo je amandman kojim ćete pokazati, pozivam vas ministre Dinkiću da ga prihvatite, da zaista želite štednju u budžetu, da zaista želite restrikcije i da želite pošten odnos.
Gospodine Vučiću, imate i obavezu po Poslovniku da govorite pet minuta, a sada je šest.
Baš sam hteo da vas pohvalim za toleranciju.
Ja sam i dalje tolerantan, ali samo da vas podsetim na Poslovnik. Izvolite. Zoran Krasić, narodni poslanik.
Ipak moram da održim taj kontinuitet. Znači, DOS je DOS, da li sa plusom ili sa minusom, ali to je činjenica. Razdeo 2 sadrži ekonomsku klasifikaciju 422, troškovi putovanja predsednika Republike, 35 miliona dinara iz budžeta. Sada da vidimo kako to u vremenu i prostoru izgleda. Mora sa nečim da se uporedi. Stručna služba Narodne skupštine za 2005. milion dinara troškovi putovanja. Ako uporedimo, hajde da vidimo šta je sa Vladom. Vlada, koja ima predsednika, potpredsednika, ministre itd. ista ekonomska klasifikacija 422, 21 milion. Sada kada se uporede novčani iznosi dolazi do izražaja neka razlika u vrednosti u nekom kvalitetu. Da li je tamo veća svita koja putuje, pa su potrebne veće pare, ili je neka specijalna vrsta prevoza, ili će možda zlatne kočije da budu, mi nemamo obrazloženje. Međutim, imamo obrazloženje zašto se ne prihvata amandman. Ova DOS-ovska vlada plus-minus je napisala – amandman se odbija iz razloga predviđenih u nekom članu Poslovnika kojim je utvrđeno da se amandman sa uvredljivom sadržinom odbacuje. U amandmanu stoji, koji je gospodin Mirčić napisao, da se predsedniku Republike ostavlja 10 miliona za putovanja, a da se ovih 25 preostalih raspoređuje Ministarstvu finansija, 10 da bi mogao dati neku donaciju i neki transfer i Ministarstvu privrede da se pojača fond za razvoj. Šta je tu uvredljivo? Ako je uvredljivo ovo što piše u obrazloženju, neprimereno je ovolika sredstva predvideti za ličnu promociju Borisa Tadića. Šta tu nije istina? Sve je istina. I njegove DS, on je tamo napravio novu vladu, ne vladu u senci, nego vladu u predsedništvu. Savetnik mu je predsednik Privredne komore, drugi savetnik neki bivši idol, teći savetnik onaj Leon Kojen, on je nekada bio vaš i njihov, ko zna čiji je više. Moj nije, to sam siguran. Tu su još i drugi savetnici. Doći ćemo na drugi amandman gde ste predvideli po ugovoru da im se isplaćuje. Možda bih imao neka razumevanja za Vladu da je ne optužim. Recimo, predsednik Republike zavrteo film, trebaju mu tolike pare, Vlada da poštuje predsednika Republike, njegov finansijski plan prihvati onako kako je napisano, pa onda računam, hajde ovi iz Vlade su podržali da se baš on izabere za predsednika. Neka moralna obaveza postoji za to, ali onda mi nije jasno, on ruši ovu vladu. U ovoj operaciji zajedničkog postojanja i jednih i drugih. Onda dolazim do zaključka da je to u stvari jedna trajna koalicija. Tresla se gora, rodio se miš. Vi ćete malo da pokunjite glavu, proći će ovo, on će i dalje po nekoj svojoj zakonomernosti da se promoviše. Malo će da se zabavljaju građani, a bogami sam apsolutno siguran da njemu treba zabraniti da službeno putuje, jer gde god se pojavi tu su ugroženi nacionalni interesi. U Rusiji ni Putin nije hteo da ga primi, jer njegova četvrta sekretarica kaže – a šta bismo mi od njega čuli, kada to možemo da čujemo od Bušove pete sekretarice. Vodite malo računa, treba da se poštuje institucija. Niko nije protiv toga da se poštuje institucija, ali taj čovek pojedinac koji predstavlja tu instituciju mora da poštuje građane Srbije, njihovu izbornu volju, odluke ovog parlamenta. Ne može da preporučuje nešto što je suprotno onome što je Narodna skupština odlučila. Uostalom, imali ste priliku da vidite kada je trebalo da se uvrsti u dnevni red postupak opoziva, za vas mi nije ni čudo, ali zamislite ni njegova Demokratska stranka ga nije poslušala. On je rekao da glasate da se razreši, da se pokrene taj postupak, a oni svi glasali protiv. E pa, građani Srbije moraju da znaju, znači, nema razlike. Kada se kaže DOS, to je i Vlada, i predsednik Republike, i Centar za liberalno-demokratske studije, sve je to DOS. Sve je to DOS. Ovde nas svi zamajavate sa ekonomskim i budžetskim klasifikacijama. To neće da prođe. I veće sile su padale pred radikalima. Vi ćete biti vlast do onog momenta dok se radikali ne naljute i odluče da vas skidaju. Tadić ne može da vas skine. Mi možemo da vas oborimo. O tome vodite računa. Ali, nemamo ni mi baš mnogo velikog strpljenja da učestvujemo u tim vašim kadrovskim kombinatorikama. Nemamo, bogami, strpljenja. Vodite računa šta radite. Ako niste u mogućnosti da se odbranite od Tadića, stavite onaj predlog da ga opozovemo.
Izvolite, reč ima narodni poslanik Ostoja Stojanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvi put sam upoznao Borisa Tadića i video uživo ovde u ovom parlamentu. On je meni delovao - skroman čovek. Delovao mi je - skroman čovek. Odakle sada odjednom tolika vozila, tolika čuda. Šta bi sa tim čovekom ne znam. Evo, sa ovog mesta poručujem našem predsedniku države Srbije da se prošeta jedno jutro u sedam sati ispod zelene pijace, ovde na Zelenom vencu, da vidi da je na svakom kontejneru po 15 ljudi. Petnaest ljudi je na kontejneru svakom. Pa, kako ga nije sramota? Evo, mene bi bilo sramotada sam na njegovom mestu, da kupujem osam vozila. Pa, to je bruka za Srbiju. To je sramota jedna. Sram ga bilo, evo ja mu kažem sa ovog mesta odavde - sram ga bilo.
Amandman se odnosi na putovanja, a ne na vozila. Izvolite, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo, amandman bi trebalo prihvatiti, jer ovim amandmanom možemo... (Predsedavajući: Molim vas da utišate oduševljenje.) ... delimično da ispunimo obećanja predsednika Republike Srbije, Borisa Tadića, koji je dao građanima Srbije u toku izborne kampanje. Naime, ovim amandmanom je predviđeno da sredstva od 35 miliona dinara namenjena za putovanja, a to znači nešto malo manje od 100 hiljada dnevno, gospodin predsednik Republike Srbije treba da troši na svoja putovanja, smanjimo za 25 miliona,i to 15 miliona da se prebaci u Fond za poljoprivredne penzije, jer je u izbornoj kampanji i obećao da će poljoprivredne penzije da budu redovnije i veće, a 10 miliona dinara da prebacimo...
Molim samo narodne poslanike SRS da utišaju oduševljenje prethodnom diskusijom, da saslušaju svog poslanika Veroljuba Arsića.
A 10 miliona da se prebaci u Fond za razvoj Republike Srbije, jer će tamo taj novac da bude upotrebljen za otvaranje novih radnih mesta, jer je jedno od predizbornih obećanja gospodina predsednika Republike Srbije, Borisa Tadića, i bilo - smanjenje broja nezaposlenih. Sada se postavlja pitanje - i šta će njemu 35 miliona dinara, jer predsednik Republike Srbije treba da deli sudbinu građana Republike Srbije. Šta će građanima Republike Srbije bele šengen vize kada nemaju pare, a onda ni predsednik Republike Srbije, koji im je obećao bele šengen vize, pa su nam i Bugari i Rumuni uveli vize, ne treba da putuje toliko. Šta će i narodu novac, po toj njegovoj logici, kada ne može da dobije bele šengen vize, i tako se vrtimo ukrug, a nema ni belih šengen viza, a gospodin Boris Tadić diplomatski pasoš, pa u beli svet. Pa da tamo u belom svetu bar nešto pametno uradi za Republiku Srbiju i njene građane, nego brlja li brlja. Ode čovek za SAD, vidi se sa predsednikom Bušom, tamo dobije od neke pete sekretarice šta treba da radi, naljuti se gospodin predsednik Boris Tadić i da podršku Džonu Keriju u predizbornoj kampanji. A, onda pobedi Džordž Buš mlađi. Šta mislite vi sada kada je ta toliko otvorena podrška bila od strane gospodina predsednikaBorisa Tadića Džonu Keriju, kakvu će sada politiku da vodi američka administracija prema Republici Srbiji. To je možda gospodin predsednik Republike uradio zato što od SAD nije dobio tako otvorenu podršku od Džordža Buša, kada je išao u drugi krug sa Tomislavom Nikolićem, i od američke administracije, pa je iz osvete da Džordž Buš izgubi izbore podržao Džona Kerija. Ponižavao je i građane Republike Srbije u Španiji, kada sportistima Republike Srbije nisu dozvoljavali da, zato što neki igračima istetoviranog Dražu Mihajlovića na ruci, igra u Hrvatskoj, a od Real Madrida prima počasni dres sa brojem 12. A, nije čak ni ono osnovno, najmanje što predsednik Republike Srbije može da uradi, a jeste da u ime Republike Srbije, jer po Ustavu Republiku Srbiju predstavlja njen predsednik, Hrvatskoj uputi protest. E, prema tome, gospodin Tadić bi trebalo da sedi kući, da troši ovih deset miliona dinara tako što će sa radnicima koji su ostali bez posla da ih uposli obarajući ruke sa njima. Hvala lepo.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč? (Ne). Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, izvolite.
Hvala. Ministre, meni uopšte nije jasno zašto niste prihvatili ovaj amandman. Ovo je amandman kojim se štiti suverenost Republike Srbije. Ovo je amandman kojim se štiti dostojanstvo građana Republike Srbije. Ovo je amandman koji bi bio prihvaćen u svakoj državi na planeti zemlji. A evo, sada ću da vam objasnim zašto je to tako. Ovim amandmanom se predlaže da se preusmere sredstva iz razdela 2. pozicija 423, to su usluge po ugovoru i sa ekonomske klasifikacije 512 - to su mašine i oprema. Razdeo 2. odnosi se na onu grupu 110, funkciju 110, nepotrebno vezano za predsednika Republike. Da li je moguće da se predsednik Amerike finansira sredstvima iz inostranstva? Da li je moguće? Šta bi bilo, recimo, u Rusiji, razdeo - predsednik Putin, ekonomska klasifikacija oprema, i onda kažu - donacija iz inostranstva za predsednika Putina. On bi rekao - molim vas, nemojte ovo nikome da kažete da je čak i ponuđeno. To je sramota za ruski narod. Molim vas, to je druga stvar što je iznos sredstava koje on prima iz inostranstva tri miliona dinara. Toliko nam je jeftin predsednik. Za manje od 40 hiljada evra sve ima da proda ako treba. Da bi dobio samo tih tri miliona iz inostranstva. Znam da je Vlada imala muku. Dobila je njegov finansijski plan, pa gde da ljute lava. Ne mogu da ljute lava. Hajde, stavili to, to je bruka i sramota. Meni uopšte nije jasno zašto predsednik Republike u svojoj kancelariji mora da ima opremu, kada se sabere ovo, deset miliona, ali isto tako i njegova služba koja ga opslužuje takođe treba da ima opremu. Ta oprema treba da izađe 10 miliona. Usluge po ugovoru u prvoj funkciji 110, znači samo za njega - 23 miliona i 200 hiljada iz budžeta i dva miliona i 600 hiljada od međunarodnih organizacija. Znači, on svaki savet plaća, pro forme. To je za Demokratsku stranku, svi to znate. Vidite, i njegova služba, ovih 30 radnika, i oni imaju ugovore i tu je opet 10 miliona. On sam je skuplji nego sve moguće vlade koje smo imali. Šta smo mi uradili? Predložili smo da se to pomeri odatle, jer je bruka za državu da ima predsednika koga finansira inostranstvo. Ako predsednika finansira inostranstvo, to nije naš predsednik. Za suverenost jedne države je najvažnija ekonomska suverenost u pogledu organa. Jedan od kriterijuma za nezavisnost sudstva je da država obezbeđuje sredstva za svoje sudstvo. Znači, država treba da obezbedi sredstva i za svog predsednika. Doduše, ovo je reprezentativni predsednik, on se reprezentativno i ponaša, a šta priča, to nema veze, to odavno više niko ne sluša. Mi smo ova sredstva usmerili. Gde? Usmerili smo u Republički zavod za statistiku, njima treba ta oprema. Kod drugog amandmana videćete, usmerili smo ta sredstva prema Ministarstvu obrazovanja za srednje škole, da srednje škole za te pare obezbede neke kompjutere. Dakle, ako Vlada ne sme da prihvati ovaj amandman, pozivam sve poslanike da malo razmisle, da li bi voleli da njihovog predsednika finansira inostranstvo? Ako tog predsednika finansira inostranstvo, onda ga ne finansira radi interesa ovih građana, nego radi svojih interesa. Koji su njihovi interesi, moraćemo neki anketni odbor da napravimo, da vidimo šta će da kaže predsednik. Zbog toga bi bilo dobro da se usvoji ovaj amandman, a mislim da je Vlada morala da pogleda Ustav i zakon i da sama podnese amandman i ovo sredi, jer je ovo nedopustivo.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Zoranu Krasiću. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li Dušan Petrovićželi reč? Ne želi, pošto nije tu. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Živadin Lekić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Vi iz Vlade nemate pravo po Ustavu i zakonu da finansirate Demokratsku stranku. Nemate pravo, i pošteno da vam kažem, razmišljam se da podnesem i krivičnu prijavu, ako prođe ovakav budžet. U okviru razdela 2, na funkciji 133 nalazi se Demokratska stranka. Tu se nalaze svi savetnici i eksperti, Đelićev kalibar. Za tri godine ne može da se ispravi ono što su oni napravili. Zato imate mali popust. Teško da može neko da ispravi Đelića, on je pao sa Marsa i počeo da izmišlja nešto ovde. Vi ste ovde predvideli nešto što niste predvideli ni za jedan organ. Šta da uzmemo kao kriterijum - broj zaposlenih, važnost posla, funkcije koje obavljaju, nadležnost? Bilo koji kriterijum da uzmemo, doći ćemo do zaključka da ste ovde primenili nešto u odnosu 1:1000. Kada se pogleda šta to tamo preko puta stoji, koje poruke odatle dolaze, to je centar za mentalne manipulacije, centar za razvoj i održavanje mržnje u Srbiji i srpskom narodu. To je ova kancelarija preko puta. Tu se nalazi jedan žuti, ne znam kako se zove, u njihovim krugovima treba da bude budući predsednik vlade, neki Đilas, znam da je žut. Nemate prava to da finansirate. Nemate prava da nam podmećete ovo da narod misli da finansira svog predsednika. Ne finansira svog predsednika. On finansira predsednika Demokratske stranke zahvaljujući ovoj i ovakvoj vladi koja nije imala hrabrosti da kaže ne. Niste imali hrabrosti da mu kažete ne, ne može ovo da se finansira. Da biste to malo bolje razumeli, ja ću da vam kažem da je ovo što ste napisali u budžetu, u razdelu 2, što se tiče predsednika Republike, gore nego što su te iste demokrate napisale u Zakonu o finansiranju političkih stranaka. Kada ste došli za ministra uhvatili ste se za glavu šta je napisano u onom zakonu, a uhvatili su se za glavu i svi predstavnici stranaka kad je trebalo da protumače šta je neko smislio i napisao. Taj koji je napisao taj zakon, koji nikada nije učestvovao na izborima, sada je savetnik preko puta. To je ista grupa ljudi koja je samo prešla preko puta i odatle izigrava paralelnu vladu, i to je faktor nestabilnosti u Srbiji. To ne sme da se finansira, to ne može da se finansira. To što je neko predsednik Republike ne znači da je nedodirljiv. Mi smo Republika, to znači da su svi dodirljivi. To znači da svi moraju da poštuju zakon. To znači da svi moraju da poštuju birače, moraju da poštuju građane i moraju da vode računa o pravima svih građana. Što gospodin Tadić ima problema, a ima velikih problema, rekao je, kada on bude izabran za predsednika Republike, neće niko biti isporučen Hagu, sudiće se ovde. Naravno, od toga ništa nije ostalo. Sinoć je izmislio i rekao - oni koji su pozivali da se ne ide na glasanje na Kosovu i Metohiji omogućili su da Haradinaj bude predsednik, kao da Šiptare baš briga da li će Srbi da glasaju ili ne glasaju, oni će da izguraju svoga koga hoće, ali on mora mentalnu manipulaciju da napravi, on mora da bude zrno razdora. Kada se ovde postigne politička stabilnost oko nekog pitanja, kada se svede politički život u parlament Republike Srbije, onda medijski i mentalni manipulatori krenu, onda je čitava kamarila potplaćenih novinara, agencija i taj tamo centar koji kreće, ne protiv vas na vlasti, ne protiv nas iz opozicije, nego protiv građana Republike Srbije. Zato su oni juče napustili sednicu. Ako ste primetili, amandmanom Dušana Petrovića, oni kažu da je njima malo i ovo. Niko se sa demokratama nikada i ni oko čega nije dogovorio. I da im ovo sve usvojite, opet će da vas prevare. Ja vas upozoravam, prihvatite amandman, pisaću vam krivične prijave.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Zoranu Krasiću. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, narodna kancelarija je paradržavni organ. Narodna kancelarija je ovih dana osmislila, isfinansirala i medijski plasirala sve ono što se odnosi na poniženje narodnih poslanika Narodne skupštine. Tamo su smišljeni svi oni naslovi koji poistovećuju narodne poslanike sa stokom. Tamo je napisan i pušten u časopis "Skandal" tekst, moje vaspitanje ne dozvoljava da citiram naslov tog teksta, znate o čemu se radi. Ta kancelarija, sa gospodinom Đilasom i drugima, treba da obezbedi sve ono što je neophodno da se i dalje urušavaju institucije u Srbiji. Oni imaju legitimno pravo da to žele i da to zahtevaju, a mi imamo obavezu da kažemo da razumemo šta oni rade i da građanima Srbije kažemo za šta to služi. U toku izborne kampanje gospodina Borisa Tadića, možemo doneti videograme, njegov izborni štab i on lično više puta su saopštili da neće biti neophodna nova sredstva za finansiranje rada narodne kancelarije i da će narodna kancelarija imati samo obavezu da bude rame za plakanje onim građanima kojima državni organi iz bilo kojih razloga ne mogu da pomognu, neće da ih shvate, razumeju itd. To je bila jedna priča. Mi danas imamo sasvim konkretno delovanje koje je, usuđujem se reći, nacionalno subverzivno i zbog toga je važno da svaki dan sa ove govornice objašnjavamo ljudima o čemu se ovde radi. Demokratska stranka je imala priliku da sa nama ovde suočava argumentaciju. Očigledno se ili nečeg uplašila ili ima neku drugu kalkulaciju, to je njihova stvar, ali svako od nas treba da bude u stanju da objasni šta je namera ove firme, šta ovi ljudi rade, koga predstavljaju, ali to ne treba da rade sa parama poreskih obveznika.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Božidar Koprivica.
Poštovani narodni poslanici, budžet na makroekonomskom planu, ovako kako je predložen, neće dovesti do stabilnosti, niti do privrednog rasta, jer isti nije razvojni. On nije ni socijalni, neće smanjiti javnu potrošnju, a time neće osigurati ni privredni rast, ni stabilnost javnih finansija. Ovako predloženi budžet neće uticati u pravcu smanjenja deficita platnog bilansa, pa samim tim neće omogućiti makroekonomsku stabilnost zemlje. Ja sam u ime SRS podneo amandman na član 7, razdeo 5, kojim predlažem da se glava 5.1 funkcija 110 briše. Dakle, glavom 5.1 funkcija 110 predviđeni su troškovi kancelarije za saradnju sa medijima i to u ukupnom iznosu od 30.666.000 dinara. Mišljenja sam da ovu glavu treba brisati jer ove poslove mora i treba da radi generalni sekretarijat Republike Srbije, a nikako poseban organ pri Vladi Srbije, jer se tako direktno uvećavaju troškovi, a samim tim i budžetski deficit, koji neminovno na makroekonomskom planu stvara ekonomsku nestabilnost. Zato predlažem da ovaj moj amandman usvojite, jer je isti osnovan i dobar i usvajanjem istog smanjuju se troškovi i budžetski deficit.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, podneo sam amandman na član 7. koji ima više razdela. Pošto moj amandman obuhvata više razdela za razne namene, pokušaću da kroz jedan amandman obrazložim razdeo 7 i razdeo 10. U razdelu 5.1 u članu 7. predviđena su sredstva za finansiranje vladine kancelarije za saradnju sa medijima. Predviđeno je 30 miliona dinara. Finansiranje kancelarije za saradnju sa medijima je bespotrebno i bez osnova. Vlada ima sekretara, a mnoga ministarstva imaju svoje portparole koji sarađuju sa medijima, što praktično znači da na ovaj način neko ne radi svoj posao: kancelarija ili portparoli ministarstva. Dosadašnja praksa kako je sarađivala kancelarija i mediji nije dobra saradnja, pa izdvajanje para za ove namene je bacanje bez veze para. Predviđena sredstva za kancelariju za saradnju sa medijima u visini od 30 miliona treba da se prenesu fondu za isplatu poljoprivrednih penzija. Znam da ova sredstva nisu dovoljna, ali ako se u više razdela oduzmu sredstva koja su bespotrebno planirana, mogu se bez problema obezbediti sredstva za isplatu zaostalih poljoprivrednih penzija. Nijedan ozbiljan domaćin u Srbiji, ako ima dugovanja prema drugima, ne planira ništa dok se ne oduži, a ministar za finansije ima za sve pare, samo ostavlja da i dalje duguje samo poljoprivrednicima za penzije. Ako je od ministra, mnogo je. U članu 7. razdeo 7 predviđena su sredstva za specijalizovane usluge i u Ministarstvu za finansije planirano je 342 miliona. Mojim predlogom bi za te namene ostalo 42 miliona. Predlažem da se sredstva od 300 miliona prebace za privredni razvoj nedovoljno razvijenim opštinama. Zašto baš za razvoj privrede? Zato što u ovim područjima ne radi privreda, zato što na preduzećima i dalje stoje lanci i katanci. Moraju da se obezbede sredstva za skidanje lanaca i katanaca, jer ako to neće da uradi ova vlada, onda će doći Karić, jer on to zna da skida samo kada je kampanja. Moram da kažem i to, jer imam obavezu od građana koji su me zamolili, nisu oni oduševljeni kada pojedini govornici, odnosno poslanici izađu za ovu govornicu iz šale i plaču nad sudbinom seljaka i radnika, a praktično ništa ne urade. Dobili su stanove od države, lepo žive u Beogradu, šetkaju se po Knez Mihailovoj i kada se domognu govornice onda počnu da žale seljake i radnike. To mi liči na ono kada sam gladan, a ti uzmeš pa mi crtaš hlebove, a od crtanih hlebova se ne živi, dovoljno je da mi daš jedno parče. Moj utisak je da mnogi ovde za ovom govornicom samo crtaju hlebove. Nadam se da smo se razumeli.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Mi ćemo podržati i prethodni amandman predstavnika SPS-a i očekujemo da glasaju za obaranje budžeta. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman kojim bi se, ukoliko bi se prihvatio, uštedela finansijska sredstva u iznosu od 32.495.000. Reč je o onim sredstvima koja su opredeljena za kancelariju za pridruživanje Evropskoj uniji, i da ne bude zabune i optužbi, to je pre svega zbog činjenice što mi imamo Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom. Sada da pitate nekog u Srbiji da li zna ime i prezime tog ministra, niko živi to neće znati da vam izgovori. Reč je o gospodinu Parivodiću, koga smo nedavno izabrali. Ne znamo šta čovek radi, kako radi, šta mu je posao, ali vidimo da treba da izdvojimo još 33 miliona za posebnu kancelariju. Ako je već strateško, suštinsko opredeljenje Vlade Republike Srbije Evropska unija, zašto onda to ministarstvo svoj posao ne radi? Ako je to tačno, valjda bi bilo normalno, logično, razumno da ministarstvo sve svoje napore, sve svoje aktivnosti usmeri na pridruživanje Evropskoj uniji, na prihvatanje njihovih zakonskih standarda, principa i načina delovanja, pa nam nije potrebna nikakva kancelarija. Ovako imamo jedno ministarstvo, a imamo isto takvo ministarstvo na konfederalnom ili unionističkom nivou, kako god hoćete. Sada imamo i posebnu kancelariju. To me uvek podseća na nešto što treba da služi za pranje para, da budem potpuno iskren, jer niko živi ne može da shvati kome je to potrebno i zašto je potrebno. Sa druge strane, imamo javno saopštenje Evropske komisije, koja je rekla da će 2012. razmišljati o Srbiji. Ne razumem o čemu je ovde reč. Da li to mi sada, kao, bržim koracima hitamo zahvaljujući toj kancelariji? Smeju se svi. Niti ko u to veruje, niti ko misli da je to potrebno, već je potrebno da bi se zaštitili nečiji sitni politički i materijalni interesi. Samo je o tome reč. Zato država mora da potroši 33 miliona. Ako to nije tačno, neka to radi Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom. Neće sa Antartikom i Arktikom da razvijaju ekonomske odnose. Naravno da će njima prvi partner da bude, kako već to kao papagaji svi ponavljaju, Evropska unija. Šta će onda ova kancelarija? Samo da bi se negde nekome uzele pare. Vidite, reč Evropa je u poslednje vreme, kad kažem poslednje vreme, mislim na nekoliko godina, postala paradigma i metafora za nešto što treba da predstavlja sjaj, veličinu, lepotu za naš narod. Odlično. Jesmo li to dobili, hoćemo li to dobiti? Nismo i očigledno je da nećemo. Zato bi bilo dobro da se prekine da se koristi nešto kao lažna šargarepa za građane Srbije, kojima se stalno kaže - sačekajte još malo, do 2005. ćemo biti u Evropi, do 2007. ćemo biti, tako su nam govorili ovi iz prethodne Vlade. Sada nam već kažu da nećemo ni 2012. jer ni do tada neće da razmišljaju o nama. Ima nekih koji kažu - hoće ljudi preko noći. To govore ljudi koji su danas u vlasti i na konfederalnom nivou državne zajednice i u Republici Srbiji. Tako neozbiljno ponašanje ne može i ne sme da se prihvati, zato što govore o tim ljudima koji bi samo da vide još nekog građanina Srbije u Hagu, a da nikakvo obećanje nisu dobili, da ništa nemaju crno na belo da će drugim građanima Srbije biti bolje. Niko ne razmišlja zašto nismo iskoristili sve mogućnosti saradnje sa svim drugim zemljama. Niko ne razmišlja zašto i na koji način mi nismo u stanju da izvezemo nešto u zemlje Evropske unije, a ne samo da uvozimo. Uvozimo svinjsko meso iz Brazila. Nije Evropska unija, ali je mnogo dalje od Evropske unije. Uvozimo jabuke iz Evropske unije, a naše jabuke po dinar za kilogram propadaju svuda po Srbiji. To je prosta računica i svaki seljak u Srbiji je to u stanju da izračuna. Zato je bilo dosta te velike demagogije - čekaju nas veliki, samo što nismo stigli, zato ćemo mi da napravimo još jednu kancelariju. Očekujemo uskoro i neku agenciju, malo je kancelarija. Tu mora, kao i za zaštitu životne sredine, da postoji komisija, ministarstvo, agencija, kancelarija i sve da se uzme po nekoliko desetina miliona građanima Srbije. Da li može neko da mi objasni zašta se ovde uzimaju pare građanima Srbije? Niko živi ne zna. Zašto to ne radi Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom? Ako to već ne radi ono na konfederalnom nivou, zašto to ne radi na republičkom nivou, šta mu je drugi posao? Nema na to racionalnog odgovora. To nema veze ni sa opredeljenjem građana, ni sa opredeljenjem političara, ni sa čim, već ima samo sa štednjom i racionalnim trošenjem para. Plašim se da na ovaj način samo pokazujemo kako i koliko nas ne interesuje da građanima Srbije suštinski kažemo da želimo štednju i da želimo da brinemo o njihovom novcu. Pošto je danas gospodin ministar govorio o Komisiji za lustraciju, da oni, dok postoji, po zakonu, moraju da je finansiraju, nigde ne piše da moraju da je finansiraju sa 200 hiljada za troškove putovanja i 200 hiljada usluge za ugovore. Za šta bi to 200 hiljada otišlo, radi čega, niko živi ne zna. Ko to putuje? Koje je to lice koje putuje? Gde putuje? Šta radi to lice? Kopa nešto po zemlji i čeka, kao u priči "U cara Trojana kozje uši", da nešto izađe. Troši se narodni novac, troši se novac građana. Ako još neko kaže da ovo služi da se koordiniše ono na konfederalnom nivou i ovo na republičkom, ljudi, to bi zaista bio vrhunac cinizma i vrhunac licemerja. Voleo bih da to niko ne pomisli da izgovori. Onda, hajde da ukidamo sve te organe, pa da imamo jedno ministarstvo na republičkom nivou, koje će da reguliše sve po pitanju privrede i ekonomije, i da više ne brinemo o tome ko će i koliko para građanima Srbije da uzme. Građani Srbije i njihov novac su najvažniji i ništa drugo nije preče od toga.
Zahvaljujem se gospodinu Vučiću na razumevanju za ovih tri minuta prekoračenja. Izvolite, narodni poslanik Ivica Dačić.
Naravno da iz ovog amandmana zlonamerni mogu da protumače kako se neko zalaže protiv pridruživanja Evropskoj uniji. Siguran sam da tako i ne misli i predlagač ovog amandmana, znači ni SRS, a naravno ni SPS. Više puta sam govorio o tome da pitanje pridruživanja Evropskoj uniji i evropskim integracijama nije stvar političke odluke, nego je stvar harmonizacije našeg zakonodavstva, našeg daljeg ekonomskog razvoja. Naravno, u tom smislu, SPS će učiniti sve i glasaće za svaki predlog koji ide u cilju harmonizacije našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Evropske unije, zato što je zakonodavstvo koje je postojalo i u protekle tri godine suprotno zakonodavstvu Evropske unije, pa je tako bilo moguće da se bivši ministar pravde Vladan Batić zalaže za uvođenje smrtne kazne, u isto vreme kada se u celoj Evropi ukida smrtna kazna, sa teorijom da se uvede nakratko smrtna kazna, da se pobiju ovi politički protivnici na brzinu, pa ćemo onda da se pridržavamo evropskih standarda. Nisam se javio samo zbog ovoga. Meni je žao što nisam bio u sali malopre, ali sam morao da izađem jer su me obavestili da su pod oznakom "hitno" sve domaće agencije javile jednu veoma hitnu i veoma važnu vest, a ta vest glasi, molim vas da je pažljivo saslušate, da je kabinet predsednika Tadića posle 72 sata uspostavio komunikaciju sa kabinetom Vojislava Koštunice. Tragedija je da je u našoj zemlji to centralna vest. Nadam se da su sekretarice Vojislava Koštunice i Borisa Tadića uspostavile komunikaciju. Kakva je to komunikacija između predsednika Vlade i predsednika Republike od koje treba da zavisi sudbina jedne države i jednog naroda? Boris Tadić je rekao da je zbog prekida komunikacije ugrožena bezbednost zemlje, državni i nacionalni interes. A nisu bili ugroženi nacionalni i državni interesi kada je Boris Tadić, bez komunikacije sa kabinetom Vojislava Koštunice i kabinetom Predraga Markovića, i kabinetima poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, doneo odluku da pozove Srbe da izađu na kosovske izbore. Tragikomično je, nažalost, da je to centralna vest u našim medijima. Tragikomično je da to saopštava kabinet predsednika Republike Srbije - da je konačno uspostavljena komunikacija između kabineta Borisa Tadića i Vojislava Koštunice. Sada nam je zaista lakše zbog toga. Nadam se da nisu ugroženi nacionalni državni interesi, više nego što su bili jutros. Možda neko od ovih 78 ljudi koji rade u kabinetu predsednika, odnosno u kancelariji predsednika Tadića, i u stručnoj službi i u narodnoj kancelariji, ima ih 48 plus 30, pa nadam se da će neko uspostaviti komunikaciju sa 100 i nešto ljudi koji rade pri Vladi Republike Srbije. Želim da vam kažem i ovo, Narodna skupština Republike Srbije, zajedno sa poslanicima i zajedno sa stručnim službama, ima četiri puta više zaposlenih nego Kabinet Borisa Tadića. Narodna skupština Republike Srbije ima 250 poslanika, ima stručne službe, glasali su milioni ljudi za 250 narodnih poslanika, Boris Tadić je sam. Zato, mi apsolutno podržavamo one amandmane koji idu ka restrikciji onih privilegija koje ima Boris Tadić, predsednik Srbije, koji kritikuje druge zbog navodnih privilegija, sebi daje privilegije i svojoj stranci daje privilegije kroz ono što ide u budžet. Zato i ovog puta želim na kraju da kažem, što se tiče komunikacije između Borisa Tadića i predsednika Vlade Republike Srbije, mi smo zaista veoma zadovoljni zbog tog čina, ponovnog uspostavljanja komunikacije. Ne znam da li su veze bile u prekidu i ne znam šta su to važno imali da saopšte jedan drugome, osim da Boris Tadić saopšti Koštunici da mu je ukrao jednog poslanika, ovaj da saopšti njemu da mu to nije uspelo i da je džabe platio.
Zahvaljujem se gospodinu Dačiću. Nadam se da posle ove vesti da je uspostavljena komunikacija građani mogu da mirno spavaju, ali mi moramo da nastavimo da radimo. Zato, narodni poslanik gospodin Vučić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam za druge, ali u Narodnoj skupštini sam više od 16,5 sati, pa pretpostavljam da neki od vas neće zameriti ako negde nešto preteramo, a nadam se i građani Srbije. Naime, nemam nikakvu potrebu da se bilo kome pravdam i da nekome objašnjavam šta će neko da kaže, i tu je gospodin Dačić u pravu, i kako bi mogao da tumači bilo koji amandman. Naši amandmani su zasnovani u skladu sa onim što mi mislimo da su interesi građana Srbije. Mi mislimo da je interes građana Srbije da 35 miliona potroši na to što će da se otvore neka nova radna mesta, što će neko da dobije veće plate ili veće penzije, a ne tako što će da se formiraju fiktivne agencije, kancelarije, komisije i razna druga čuda koja će da služe za pranje para pojedinim političkim moćnicima, jer tu nema ni gladnih, ni golih, ni bosih. To je ono što građani Srbije znaju i to je ono što smo mi tražili od ove Vlade Republike Srbije. Moram da priznam da nisam bio naročito zainteresovan za tu vest oko uspostavljanja ili prekida komunikacije na relaciji kabinet predsednika Republike - kabinet predsednika Vlade, jer kada to slušam, pravo da vam kažem, nekada mi dođe da primetim da mi se čini da u našim državnim organima malo ko mu dođe potpuno čist, ali šta da radimo. To je naša sudbina izgleda i mislim da ono što mora da bude interes svih građana Srbije, tim treba jedino da se rukovodimo. Moja pitanja oko komisija, agencija i kancelarija, koje troše 738 miliona ukupno; nije temeljno i detaljno obrazloženo od strane ministra, rečeno je, postoje u mnogim zemljama slične kancelarije, slične agencije koje troše i više novca, postoje. Postoje negde i postoje u mnogo bogatijim društvima. Ono što mi moramo da znamo, to je da mi imamo siromašno društvo, da naši ljudi traže da žive neuporedivo bolje, da žive mnogo drugačije nego što je to danas i ljudi traže promene, a ovo što sve mi imamo,to multiplikovanje agencija, kancelarija, svega drugoga, jeste ustvari suštinski izvor korupcije. Svi hoće preko hleba pogaču, svi hoće da budu negde gde će da imaju sigurne prihode, gde ništa ne rizikuju, gde malo šta rade, gde malo za šta odgovaraju ili gotovo ni za šta ne odgovaraju, a para uvek koliko hoćete. Zato oni koji rade, koji ujutru ili u ponedeljak ustaju u četiri ujutru, pet ili šest, idu na posao, idu u fabrike, idu na privatni posao, idu na njivu, ti ljudi moraju da zarade i za te da bi ovi konačno mogli da dobijaju svoje plate, svoja primanja i svoje penzije. Samo hoću da kažem poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije, ne tražimo ni od koje poslaničke grupe da podrži naše amandmane koji se tiču jedne institucije. Mi tražimo od vas da glasate protiv budžeta i to očekujem od većine poslanika. Čini mi se da će SRS biti jedina u opozicionom redu koja će se suprotstavljati vlastima, ali šta da radimo. Naše je da kažemo ljudima šta mislimo o budžetu, šta mislimo o onome što Vlada radi, šta mislimo o onome šta radi predsednik Republike i uveren sam da će građani Srbije to razumeti. Uveren sam zato što govorimo o ovome, ljudi znaju da to jesu izvori korupcije, a građani Srbije gladni su promena, ljudi hoće da se nešto menja, a ne da svakoga dana novinski naslovi budu isti. Ovde se uzimaju pare ili se tamo uzimaju pare. Neka ljudi jedan dan dočekaju u ovoj godini da ne bude, uzimaju se pare ovde i otimaju se pare onde. Jedan dan neka bude, evo malo para i za građane Srbije, da i oni dobiju ono što su svojim poštenim radom zaslužili. Dakle, ono što su zaradili u krajnjoj liniji, jer ništa nikome nisu ukrali i oteli. Hvala najlepše.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Anđelković. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković. Malopre ministar nije bio tu, povukao sam ona prethodna dva, povući ću i ovaj amandman, uz obećanje ministra da će učiniti sve da se dodatna sredstva obezbede za penzije zemljoradnika, da umesto 12 prime 18. Ali, izašao sam, znači, povlačim taj amandman, ali izašao sam zato što predlažem ministru još jedan dodatni izvor prihoda. Pošto ćemo prihvatiti amandman SRS o tome da se ukine dotacija za narodnu kancelariju, koja je u stvari narodna kancelarija za vođenje kampanje protiv narodnih poslanika, da se i ta sredstva usmere u fond penzija zemljoradnika, i mislim da bi to bila značajna sredstva i da bi bilo pošteno da se te pare upotrebe u tom pravcu. Prema tome, i ta sredstva mislim da treba usmeriti u ovaj fond, bar ćemo nešto da rešimo oko penzija i oko drugih pitanja. Naravno, budžet će biti usvojen, zahvaljujući poslanicima SPS-a, jer u suprotnom, ne bi bilo ni ovih 12 penzija za seljake, a to što se zalažemo za 18, nadam se da ćemo usvajanjem budžeta i to obezbediti, jer neusvajanjem ne bi bilo toga.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Toma Bušetić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS podneo sam amandman u kome treba smanjiti dotaciju Javnom preduzeću RTS. Smatram da ova sredstva pre svega treba nameniti korisnicima novčanih naknada. Danas u Srbiji korisnika novčanih naknada je negde oko 50 do 60 hiljada. Oni su veoma ugroženi i ostali su bez posla, uglavnom posle 5. oktobra. Predložio sam da se ova sredstva namene i za najugroženije stanovništvo, isto preko Ministarstva za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku. Ministre Dinkiću, smatram da su 2,5 milijarde velike pare za RTS. Mi želimo da znamo kako se te pare troše ne samo u RTS-u kao u javnom preduzeću, nego u svim drugim javnim preduzećima. Znamo da su plate direktora javnih preduzeća enormno velike, 150 do 200 hiljada dinara, možda i više. To se najčešće i krije. Ne znamo ni koji je broj zaposlenih na RTS-u, a znamo da je RTS danas pod upravom DS i svuda u svim institucijama gde je vlast DS znamo da je veliki broj zaposlenih, tako je u svim opštinama, takoreći u Srbiji u svim opštinama je broj zaposlenih dupliran gde je bila DS na vlasti, tako je i sa državnim činovnicima. Kada govorimo o platama na RTS, pre svega mislimo i na plate na BK Televiziji, na B92. Znamo da su te plate velike, a znamo i da su bili veliki transferi novinara s jedne na drugu televiziju. Transferi, primera radi Bojana Lekić i Olja Kovačević, to su na srpski način bili transferi kao Ronalda i Zidana u Real. Prema tome kao i na RTS su transferi bili, znamo da su brojni novinar sa B92 i BK Televizije sada na RTS. S druge strane, naše je mišljenje da se RTS zloupotrebljava pre svega od predsednika Republike Borisa Tadića, i kako se BK Televizija zloupotrebljava od Bogoljuba Karića, tako je ista situacija i sa RTS-om. Primera radi znamo na BK Televiziji kako to Bogoljub Karić čini. Karić na svojoj televiziji, ali na drugim televizijama brine za sirotinju, za siromašne, a istovremeno njegovi fakulteti su najskuplji. Ukoliko stvarno brine za siromašne ljude, zašto nisu ti fakulteti besplatni. Veoma često Bogoljub Karić brine za Kosovo i Metohiju, a njegovi najbolji prijatelji su finansijeri Oslobodilačke vojske Kosova i Metohije. S druge strane, Karić brine i za narod. Njegovi izlivi su veliki, a državi ništa nije uplatio od "Mobtela". Čini mi se čak i da ministar Dinkić posustaje. Ako smo zbog nečega podržavali Dinkića, podržavali smo ga da tu stvar do kraja dotera. Čini mi se da svuda može da se nađe i neko naknadno prijateljstvo. Slična situacija je i sa RTS-om, sada sam malopre govorio da predsednik Republike zloupotrebljava RTS, on je stalno na RTS. Doduše, nije samo on, tamo je i Batić, i Korać, ne znam koga predstavlja Vladan Batić, stalno je na RTS. Kada je reč o predsedniku Republike Tadiću, pre nekoliko dana, juče, prekjuče, ne znam na kojoj televiziji, da li je bio na RTS-u, svejedno sada, BK, B92, RTS, to je sve isto. Kaže da je trebalo Srbi da izađu na izbore, jer ne bi bio izabran za predsednika Vlade Ramuš Haradinaj. Kao da neka razlika postoji između Ramuša Haradinaja i Tačija. Ovaj Bajram Redžepi je bio Tačijev, oni su svi isti. Pet para mi ne dajemo ko će biti predsednik vlade Kosova i Metohije. Tu se vidi da on nema državničke mudrosti. Ili, zašto ako već ima takav uticaj u međunarodnoj zajednici, zašto ne spreči da Ramuš Haradinaj bude predsednik Vlade Kosova. Nema nikakav uticaj. Ili kada govori o statusu Kosmeta. Tu je i potpredsednik Vlade, nešto slično misli kao Tadić, ali nažalost, vidite, potpredsedniče Vlade, i Amerikanci, Zavales ili se tako nekako zove, mislim da je naučni saradnik američkog centra nekog, ne znam kog, kaže da je sve rešeno o statusu Kosova i Metohije u Rezoluciji 1244. Kaže – Kosovo i Metohija pripadaju Srbiji, da bi došlo do promene statusa mora da se promeni Rezolucija. Rezolucija se svakako neće promeniti, ako ni zbog čega drugog, zbog Kine i Rusije. Tako da je ta državnička mudrost daovog pitanja nigde nema. Na kraju, nemojte mnogo da brinete za Tadića i nije neki predsednik. Tadić je na poslednjim izborima dobio negde oko 800.000. Prvi krug je uvek važan. Da nismo promenili taj zakon ne bi imali predsednika. A primera radi, pošto često znaju ljudi iz svih političkih partija govore o Slobodanu Miloševiću, on kada je gubio izbore dobio je dva miliona, a na svim drugim izborima uvek je dobijao u prvom krugu najmanje 2,5 miliona ili 3,5 miliona. To je bila prava podrška naroda. Ovo kod Tadića, jednostavno neka Tadić dotira RTS, a ova sredstva da pratimo za korisnike novčanih naknada.
Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Igor Bečić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Igor Bečić.
Baš mi je drago kada čujem da je vizuelni kontakt između Vlade i predsednika Republike uspostavljen. Narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman za promenu u članu 7, Ministarstvo finansija, funkcija 090, socijalna zaštita je klasifikovana na drugom mestu, ekonomska klasifikacija 464, donacije i transferi u organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja. Amandmanom bi se povećala sredstva Republičkom fondu za PIO zaposlenih sa 63.132.500.000 na 69.132.500.000, Republičkom fondu za PIO zemljoradnika sa 4.034.000.000 na 4.841.667.000, a istovremeno bi se ukupni transferi iskazani u kolonama 6 i 8povećali sa 73.781.500.000 na 80.589.266.000. Ovim amandmanom, a u smislu već iznetih stavova narodnih poslanika poslaničke grupe SRS, tražim da se sredstva koja su namenjena za specijalizovane usluge, kao sumnjivi i beskoristan način trošenja budžetskih sredstava u iznosu od 6.807.667.000, a učešće organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, i to šet milijardi, prenesu u Republički fond za PIO zaposlenih, a iznos od 807 miliona 667 Republičkom fondu osiguranja poljopriverdnika, a sve u cilju poboljšanja materijalnog stanja poljoprivrednika. To je mnogo potrebnije od predsednika i njegovog voznog parka, a i vozila iz njegove kancelarije. Ovim tenderom Vlada je pokazala neverovatnu drskost prema građanima Srbije, koji jedva preživljavaju. To predstavlja čisto rasipništvo i razbacivanje državnih para, zarad privilegija državnih funkcionera. Pitam vas, ministre Dinkiću, moglo bi sa ovim parama koje planirate da potrošite za vozni park da se otvori mnogo radnih mesta. Još nešto bih vam predložio, vama i drugu predsedniku Republike, da odigrate basket i da tamo vidite ko je bolji, a ne da trošite na zgrade ministarstva, a predsednik na vozni park. To je mnogo, to nije u redu, što moj kolega gospodin Perić malopre pominjao upad 6. oktobra u Narodnu banku, jer to smo taman zaboravili. Nemoj da nas ponovo podseća.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, i ovaj amandman je u skladu sa onim prethodnim, koji se odnosio na član 6. Sada se ovde definitivno, kroz amandman Igora Bečića, sredstva koja su bila namenjena za specijalizovane usluge prebacuju kao subvencija penzijskom fondu, sa 63 milijarde 132 miliona i 500 hiljada dinara da porastu na 69 milijardi 132 miliona 500 hiljada dinara, i to bi bila ta druga polovina trinaeste penzije, koju možemo u budžetu za 2005. godinu da isplatimo građanima Republike Srbije. Isto tako, ovim amandmanom je traženo da se povećaju penzije za zemljoradnike sa iznosa 4 milijarde 34 miliona na 4 milijarde 841 milion 766 hiljada. Znači isto iz dela budžeta Republike Srbije koji je bio namenjen za specijalizovane usluge. Već je rečeno da su specijalizovane usluge izuzetnosumnjiv način trošenja budžetskog novca. Gospodin ministar je rekao da je novac za te usluge planiran za nevladine organizacije, za finansiranje političkih stranaka. U svakom slučaju to je - specijalizovane usluge, ekonomska klasifikacija 424, a ekonomska klasifikacija koja se odnosi na političke stranke, na finansiranje izbora je 481 u razdelu 7, ekonomska klasifikacija 481, funkcija 160, gde se kaže, dotacije nevladinim organizacijama, ova aproprijacija predviđena je za finansiranje redovnog rada političkih stranaka čiji su kandidati izabrani za poslanike u Narodnu skupštinu. Znači, nije 424, kako vi tvrdite - specijalizovane usluge. Za to je predviđeno 330 miliona dinara. Dalje, 82 miliona za sprovođenje nekih saveznih izbora za parlament državne zajednice. Zatim, predviđeno je 3 miliona za rad Saveza rezervnih vojnih starešina i još 45 miliona dinara za finansiranje nacionalnog saveta nacionalnih manjina. Gospodine ministre, ako hoćete da branite vaš budžet, stavke vašeg budžeta, onda ga bar naučite.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Goran Knežević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima Ljiljana Nestorović, iako vidim da je amandman povučen.
Poštovane kolege, amandman koji sam podnela na član 7. odnosi se na moju intenciju da se sredstva za rad Koordinacionog centra i tela dvostruko uvećaju. Čuli ste već nekoliko puta objašnjenje. Ipak, i pored svih nesporazuma koje smo juče imali, uz konsultacije sa predsednikom Vlade i ministrom finansija, pronađen je kompromis da se ta sredstva obezbede iz dodatnih fondova, koji će naknadno biti formirani, kao i iz budžetske rezerve za 2004. i 2005. godinu. Mi se nadamo da će ministar održati reč i da će uspeti da pronađe ova sredstva, jer su ona zaista neophodna. Svaki dinar je neophodan za ovu namenu. Još jednom bih pozvala ministre da se potrude da sve ono što se nalazi po njihovim razdelima zaista stigne do krajnjih korisnika na Kosovu i Metohiji i jugu Srbije, jer ih na to obavezuje i zaključak Vlade donet u aprilu ove godine. To je najmanje što može da se učini pod ovim uslovima, uvažavajući sve teškoće da se sastavi budžet, koji bi imao sve karakteristike za koje se ministar založio i koje je objasnio. Hvala još jednom.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi iz SRS smatramo da predloženi zakon nije razvojni, nije socijalni. Znači, od toga neće imati koristi radnici i seljaci, ali će koristi imati prijatelji predsednika Republike Borisa Tadića preko ugovora za pružanje usluga. U ime poslaničke grupe SRS, a na osnovu člana 141. Poslovnika Narodne skupštine, podneo sam amandman na član 7. razdeo 7, funkcija 180, da se u ekonomskoj klasifikaciji 463 reči "Koordinaciono telo Savezne Vlade i Vlade Republike Srbije za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa i Koordinacioni centar Srbije i Crne Gore i Republike Srbije za Kosovo i Metohiju" zamene rečima "subvencije u poljoprivredi". Moj amandman je odbijen, a Vlada je dale sledeće obrazloženje: amandman se odbija zbog toga što Koordinaciono telo i Koordinacioni centar imaju za cilj da sredstva budžeta koriste za otklanjanje svih oblika ugrožavanja ustavno-pravnog poretka i narušavanja državnog suvereniteta i teritorijalnog integriteta Republike Srbije i državne zajednice Srbije i Crne Gore na teritoriji AP Kosovo i Metohija, kao i u opštinama Preševo, Bujanovac i Medveđa. Ne verujem da će sa dve milijarde i 250 miliona Vlada ostvariti ovo obrazloženje koje je dala. Ne verujem zbog toga što je ustavno-pravni poredak ugrožen, državni suverenitet i teritorijalni integritet je takođe narušen. Razlog svemu ovome je spomen obeležje u opštini Bujanovac, u mestu Veliki Trnovac, koje je podignuto šiptarskom teroristi Ridvanu Ćazimiju, zvanom kapetan Leši, iznad koga se vijori albanska zastava. Napominjem da je ustavno-pravni poredak ugrožen, kao i državni suverenitet i teritorijalni integritet Republike Srbije. Dosadašnji rad ovih organa, osim velikih finansijskih troškova, nije imao nikakav drugi rezultat. U tri opštine na jugu Srbije, Preševo, Bujanovac i Medveđa, sva namenjena novčana sredstva od strane Koordinacionog centra su trošena nenamenski. Navešću nekoliko primera. Kancelariji "Otpor" plaćen je telefonski račun u iznosu od oko 300.000 dinara. Plaćen je hotelski smeštaj nekoj Jeleni Urošević u Bujanovačkoj Banji "Vrelo", u iznosu od oko milion i po dinara. Ista Jelena Urošević vozi službeno vozilo MUP-a Srbije, a nije radnik MUP-a. Ona je svojim ponašanjem i činjenjem dodatni faktor nestabilnosti prilika u Bujanovcu. Ali, izgleda da je dobra prilika da se finansira iz novčanih sredstava Koordinacionog tela. Navešću i primer da su novčana sredstva od dva miliona 235 hiljada sa računa Koordinacionog tela prebačena na račun opštine Bujanovac za izgradnju asfaltnog puta od železničke stanice Bujanovac do Fabrike "Felcvat". Taj projekat još uvek nije započet, što znači da su i ta novčana sredstva koja su prebačena verovatno potrošena u neke druge svrhe. Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije očekuju nova radna mesta, očekuju povećanja plata i penzija, a vi povećavate novčana sredstva za Koordinacioni centar od milijardu 650 miliona na dve milijarde 250 miliona, novčana sredstva poreskih obveznika koja će se u narednom periodu nenamenski trošiti. Dobro je da se kaže da su novčana sredstva namenjena za razvoj tri opštine na jugu Srbije. Ali, nažalost, i ova sredstva će završti kao i ona prethodna. Zato mi iz SRS predlažemo da ta novčana sredstva usmerimo u poljoprivredu, od koje će korist imati seljaci i radnici, građani i država u celini. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije SRS protiv toga da se građanima na jugu Srbije i Srbima koji žive na Kosovu i Metohiji pomaže finansijski i na svaki drugi način. Problem je u tome što taj novac troši Nebojša Čović. Problem je u tome što se taj novac nenamenski troši. Problem je u tome što je to čist izvor prihoda da se neki privatni poslovi završe. Zato je SRS podnela jedan ovakav amandman, da sredstva u iznosu od dve milijarde 250 miliona budu subvencije u poljoprivredi, pogotovo što su predlogom budžeta za 2005. godinu subvencije za otkup pšenice sa milijardu 650 miliona smanjene na milijardu. Da se ne vraćamo sada na onu priču o porezu na dodatu vrednost od 5% tog poreza na repromaterijal u poljoprivredi itd. Međutim, imajući u vidu kakva je ekonomska situacija među građanima Srbije i da se ovaj novac u protekle četiri godine nenamenski trošio, nemamo ništa protiv čak i da otvorite ministarstvo za Kosovo i Metohiju i jug Srbije, koje bi sprovodilo određene radnje na tom delu teritorije u ime Vlade Republike Srbije. Nemamo ništa protiv da to rade nadležna ministarstva, ali je problem u tome što dve milijarde i 250 miliona treba da potroši Nebojša Čović, koji je do sada, prema izveštaju koji nije usvojen od Vlade za 2003. godinu, taj novac trošio nenamenski. Trošio ga je na nekakve telefonske račune, na hotelski smeštaj poslanika Srba u kosovskom parlamentu, koji imaju platu po pet ili šest hiljada evra, a jedino što su uradili za srpski narod u toku svog mandata je bilo da oklopnim transporterima UNMIK-a dolaze na sahrane ubijenim Srbima. Nije lepo da se novac građana Srbije troši na takve stvari. Rezultati trošenja su katastrofalni. Za četiri godine i sa desetak milijardi dinara Nebojša Čović nije uspeo da vrati na Kosovo i Metohiju desetoro Srba.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Amandman na član 7. Predloga zakona, razdeo 10, funkcija 420, ekonomska klasifikacija 451 bi se menjala, ali da počnemo polako redom. Gospodine ministre, izgleda da niste puno upoznati sa problemima poljoprivrede, zemljoradnika i seljaka. U vašem predlogu rebalansa budžeta ovako nešto slično sam vam ukazivao i govorio da će biti pogubno i za zemljoradnike i za seljake Srbije, treba da znate da su od sankcija koje su uvedene ovoj Srbiji nosili na plećima ovu jadnu i napaćenu Srbiju. U vašem tabelarnom prikazu rekli ste za budžet poljoprivrede 10 milijardi 982 miliona 875 hiljada, to su sredstva iz budžeta, idu izdaci iz dodatnih prihoda organa 300 miliona dinara, što ukupno čini 11 milijardi 282 miliona i 875 hiljada dinara. Ali, vi ste ovde stavili samo pet stavki, dok u mom amandmanu ima 11 stavki. Vaše stavke čini ovih 11 milijardi - subvencija proizvodnje, izvoza i inputa sedam milijardi 286 miliona 145 hiljada, premija na pšenicu milijarda, za čitavih milijardu i 900 miliona manje od onoga što sam ja predložio, mere unapređenja produktivnosti milijarda 430 miliona i 800 hiljada, mere unapređenja sela 911 miliona 400 hiljada, i mere i akcije u poljoprivredi 354 miliona i 530 hiljada dinara. Ovo što smo podneli ispred poslaničke grupe SRS, mislim da bi svakom zemljoradniku bilo jasno zašto je ovaj budžet restriktivan prema poljoprivredi. Mi tražimo da bude 13 milijardi 389 miliona 586 hiljada dinara, sa dodatnim izdacima i prihodom organa na 300 miliona, a to je ukupno 13 milijardi 689 miliona i 586 hiljada dinara. Ali, najbitnije su stavke. Subvencija za mleko i industrijsko bilje je pet milijardi 912 miliona. Mere za unapređenje produktivnosti gazdinstva su 660 miliona i 800 hiljada, mere za unapređenje poljoprivrednog zemljišta su 374 miliona 256 hiljada dinara, mere podsticanja izvoza 608 miliona, kupovna premija pšenice dve milijarde i 900 miliona dinara. Regresirano đubrivo i gorivo, koje niste regresirali nego ste ga još povećali, jeste milijardu i 200 miliona, stručne poljoprivredne službe 240 miliona, registar poljoprivrednih gazdinstava 70 miliona, mere i akcije u poljoprivredi 74 miliona 530 hiljada, subvencije za unapređenje sela 450 miliona i mere za povećanje kvaliteta mleka je 900 miliona. Vaš odgovor na moj amandman je - amandman se odbija iz razloga što je članom 26. stav 2. Zakona o budžetskom sistemu utvrđeno da predlog za povećanje izdataka u budžetu mora sadržati i mere za uvećanje prihoda ili umanjenje drugih izdataka za isti iznos. Gospodine ministre, dosta smo čuli ovde o predsedniku Srbije, o njegovoj administraciji, njegovom voznom parku i mislim da, kada biste smanjili ono što su ovde već toliko puta poslanici SRS iznosili, mislim da bi ovaj budžet za poljoprivredu bio uvažen. U to sam siguran.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, želim da podržim amandman kolege Krstina i da vas pokušam ubediti da i vi to isto učinite, i želim ovom prilikom malo da prokomentarišem razdeo 10, koji se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. U obrazloženju sredstava koja se troše u ovom razdelu, na strani 99. ovog predloga zakona, objašnjeno je na šta se sve troše sredstva u ovom razdelu, odnosno koje se sve mere predviđaju i podsticaji za razvoj poljoprivredne proizvodnje. Nekoliko stvari je meni ovde diskutabilno, nekoliko stvari je sporno i želim da na njih ukažem. U razdelu 10 stoji da obim potrebnih i podsticajnih sredstava u oblasti poljoprivrede projektovan je na bazi sledećih programskih ciljeva u 2005. godini, pa pod tačkom 1. stoji – podrška registrovanim proizvođačima za industrijsko bilje i sve ostale podsticaje počevši od 2005. godine, a za mleko od 2006. godine. Takođe se navodi i mera subvencije za proizvodnju povrća, gde stoji da se obezbeđuje 500 miliona dinara za subvencioniranje proizvodnje povrća. Takođe, regresiranje goriva za registrovane poljoprivredne proizvođače. Pitam se zašto ova vlada i zašto ova ministarstva poljoprivrede i finansija vrše selekciju poljoprivrednih proizvođača, zašto vrše diskriminaciju poljoprivrednih proizvođača, zašto ih teraju da se registruju ako oni to ne žele i zašto oni koji se registruju imaju neke privilegije, a oni ostali nemaju. Ove jeseni regresirana je nafta samo za proizvođače koji su se registrovali, a za one druge nije. Predviđa se ovde subvencija za mleko, od 2006. godine, ali samo za one proizvođače koji su registrovani, a takođe i za proizvođače povrća koji su registrovani. Šta ovo znači? Proizvođači mleka u brdsko-planinskom području su uglavnom staračka domaćinstva, koja preživljavaju od 10 ili 20 litara mleka koliko prodaju dnevno mlekarama. Neće, ne žele da se registruju, nemaju nikakav motiv za to, ali hoće da se bave ovom proizvodnjom, od toga žive i preživljavaju. Zašto ih terate da se registruju ako to ne žele i zašto ih diskriminišete ako se ne registruju, da ne mogu taj posao dalje da rade i da od toga žive. Nije mi jasno, ako se već govori o podsticajima proizvodnje, zašto se ograničava proizvodnja mleka, zašto se regresira proizvodnja samo određene količine mleka i šta preko toga? Ako već želimo da podstičemo proizvodnju, ako želimo i pričamo o izvozu, zašto ograničavamo tu proizvodnju? Na kraju stoji – mere podsticanja izvoza davaće se kako bi se pružila podrška izvozu strateških proizvoda. Ja vas pitam, ministre, koji su to strateški poljoprivredni proizvodi? Pre mesec dana bio sam na Odboru za poljoprivredu sa namerom da postavim pitanje gospodi iz Ministarstva da li će malina biti strateški proizvod, jer sam čuo da se radi strategija poljoprivredne proizvodnje. Dobio sam odgovor od zamenika ministra poljoprivrede, koji je verovatno iz vaše stranke, ministar je sigurno, ali za njega ne znam, i odgovor je bio da malina neće biti strateški proizvod. I ne samo malina, da neće biti nijedan proizvod koji srpski seljak proizvodi, neće biti strateški. Šta to znači i čemu sve to vodi? Zašto pišete ovde nešto što uopšte ne stoji i, što i sami verovatno znate, neće stajati jer u toj strategiji neće biti nijednog strateškog proizvoda. Zašto obmanjujete nas kao poslanike i srpsku javnost i unosite te termine u ovaj predlog zakona? Još jednom, bilo bi lepo da se amandman gospodina Krstina prihvati, da se malo više sredstava uloži u poljoprivrednu proizvodnju, jer nas je održala prethodnih 15 godina i verovatno će u narednom periodu, ali treba tim ljudima na bilo koji način omogućiti da lakše i jeftinije proizvode i da imaju više koristi od toga što proizvode.
Reč ima ministar finansija, gospodin Mlađan Dinkić.
Kada možete vi u ovaj kasni čas mogu i ja. Znači, zašto registrovani poljoprivredni proizvođači imaju, kako vi kažete, privilegiju i imaće. Tačno, 2006. godine više niko neće dobiti ni dinar subvencije ukoliko ne bude registrovan. To mogu da vam potvrdim. Zašto? Zato što je to u svim normalnim zemljama gde se tačno zna šta ko, koliko proizvodi i ukoliko želimo da uvedemo kvalitetnu hranu, ukoliko želimo da podstičemo i da tačno znamo šta hoćemo da proizvodimo, ukoliko želimo da sprovedemo strategiju poljoprivrede, moramo da imamo registrovane poljoprivredne proizvođače. Vi kažete da ne mogu staračka domaćinstva da se registruju. Nisu zainteresovani i niko ih neće terati, ali neće ni dinar premije dobiti. Dakle, niko ih neće terati, biće dobrovoljno, kao i sada, ali neće biti premije. To je stimulans da bi se neko registrovao. Ako mogu da budu uvedeni svi građani ove zemlje u evidenciju MUP-a, ukoliko mogu u druge evidencije da budu uvedeni, zašto ne bi poljoprivredni proizvođači bili uvedeni u jedan registar da tačno znamo šta ko proizvodi i da bi mogli da planiramo subvencije, a ne kao ranije, odokativno se odredi da nam treba toliko premija za pšenicu, pa onda niko živi nije proveravao spiskove prethodnih godina koliko se premija isplaćivalo, najmanje do seljaka stizalo i ostajalo u raznim mlinovima. Hoćemo da znamo tačno koliko treba da damo para, baš zato što vi tražite da štedimo, mi hoćemo i štedimo i više nego što vi tražite, ali onda seljaci moraju da budu registrovani. Naravno da će biti tri milijarde i 100 miliona za premije za mleko, biće 850 miliona za podsticanje izvoza. Strateške proizvode možete pročitati u agrarnoj strategiji. Zaista ne mogu sve strategije koje su urađene da imam u glavi. Ja sam običan čovek kao i vi, ali zaista što se tiče premija za pšenicu dovoljno je milijardu dinara. Puni su nam silosi. Danas je Vlada donela odluku o potpunoj liberalizaciji izvoza pšenice, brašna i svako može gde god hoće da izvozi, s obzirom da imamo viška, dobro je rodilo. Sledeće godine nema potrebe više od milijardu dinara da kupimo za robne rezerve. Ove godine smo isplatili na ime premija za pšenicu preko tri milijarde dinara. Milijardu i 200 je bilo isplaćeno pre žetve, milijardu i 800 je dinar premije i donećemo sledeće nedelje da isplatimo i pola dinara koje smo obećali. Dakle, mislim da se zaista možemo razlikovati u koncepcijama, ali koncepcija ove vlade jeste da podstiče registraciju poljoprivrednih proizvođača, kako bi ta proizvodnja bila kvalitetnija, kako bi bila produktivnija i kako bi ti proizvođači mogli da dobiju kredite za opremu i poboljšaju kvalitet proizvodnje. U tome je razlika u koncepcijama.
Replika, narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Ovom registracijom vrši se diskriminacija seljaka. Znači, postoje ljudi koji ne žele da se registruju, staračka domaćinstva koja preživljavaju od toga što dnevno prodaju 10 do 20 litara mleka. Ne žele i nemaju motiv da se registruju. Vi im od 2006. godine jednostavno nećete tu premiju isplaćivati. Druga stvar, ta premija i danas kasni tri meseca. Zašto kasni? Treća stvar, penzije za seljake kasne 24 meseca, pune dve godine, i pre sedam dana ste krenuli u neku kampanju da se isplate tri penzije za nekih 15 do 20 dana. Kada ste došli na vlast pre četiri godine te penzije su kasnile 17 meseci. Znači, još sedam dodatno ste napravili zakašnjenje. Četvrta stvar, strateški proizvodi. Vaš zamenik ministra je jasno i glasno rekao da ne postoje strateški proizvodi što se tiče agrara. Nijedan proizvod neće biti strateški, pravi se strategija, ali bez strateških proizvoda.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS sam podneo amandman da se u članu 7. razdeo 11, funkcija 410, u EK 621, iznos od 800 miliona zameni iznosom 3.605.184.000, a iznos u kolonama 6 i 8 "830 miliona" zameni iznosima 3.635.184.000. U obrazloženju koje je ponudila SRS kažemo da budžet koji je u deficitu ne bi trebalo da ima rezervu, pa je potrebno ta sredstva koja su predviđena za budžetsku rezervu i sredstva za rad agencije upotrebiti u Fond za razvoj Republike Srbije, kreditiranje izvoza itd. U svom odgovoru Vlada kaže da se amandman odbija iz razloga što je Zakonom o budžetskom sistemu utvrđeno, u članu 48, da se u okviru budžeta deo planiranih primanja ne raspoređuje unapred, već se zadržava na ime tekuće budžetske rezerve, a članom 49. je utvrđeno da se u budžetu obezbeđuju sredstva za stalnu budžetsku rezervu, i to najviše 1,5% ukupnih prihoda za budžetsku godinu, tako da se iz ovih razloga ukupno planirana sredstva rezerve za 2005. godinu ne mogu usmeriti Fondu za razvoj Republike Srbije i kreditiranju izvoza. Možda je ovo i tačno, možda je ovo, kako vi kažete, potpuno tačno i da, u skladu sa zakonom, ta rezerva mora da postoji. Gospodine ministre, preganjamo se čitave večeri i u ovim ranim jutarnjim časovima. Ne možete poreći da predsedniku Republike Srbije nisu potrebni osam novih luksuznih automobila i onoliki budžet. Danas sam negde oko pauze bio u blizini Palate Albanija, gde se nalazi jedna od kancelarija DS. Tamo sam video gospodina Mićunovića, gospodina Petrovića i u tom trenutku su došla dva blindirana automobila tipa BMV, uz potrebnu policijsku pratnju i istrčali su da sačekaju predsednika, odgurali fotoreportere koji su pokušali da to snime. Znači, na jedan stranački sastanak, potpuno van državnih potreba, naš predsednik Republike je nekih 250 metara od zgrade predsedništva da Palate Albanije iskoristio te skupocene automobile. Svuda okolo je bila policija, dubinsko obezbeđenje itd. Ovaj budžet i ova država ne mogu da finansiraju takav luksuz na koji se navikava naš predsednik Republike. Ako je to cena kohabitacije, da mu kupimo 8 automobila, hajde da smanjimo na 2, pa da budete i vi zadovoljni i da bude kohabitacija, a i da bude nama malo jeftinije. Istovremeno, gospodine ministre, odbijen je zahtev da se zaposlenima u Skupštini Srbije, ljudima koji imaju veoma niska primanja, službenicima, sekretarima i sekretaricama, odvoji u budžetu jedan iznos da se kupe ona radna odela. To smo uvek kupovali, to je bio jedan vid pomoći, da oni, zbog toga što imaju mala primanja, mogu sebi da kupe da pristojno izgledaju i da pristojno dolaze na posao. Ukoliko ta sredstva moraju da se dodele kabinetu predsednika Republike, predlažem da se usavrše uređaji za audiokomunikaciju, jer cela nacija nije spavala 72 sata, jer predsednik države i predsednik Vlade nisu komunicirali. Dakle, i oni koji su bili zabrinuti za sudbinu pregovora oko formiranja vlasti u Beogradu mogu da odahnu, jer tih 72 časa prekida komunikacije značilo je da je dovedeno u opasnost formiranje gradske vlade grada Beograda.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Jovan Todorović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo, gospodine ministre, potpuno sam ubeđen da je ovaj amandman opravdan i da bi ga u nekoj varijanti trebalo prihvatiti. Razumeo sam šta je tehnički problem kod povećanja prihoda, da bi se povećali rashodi po osnovu staralaca zaštićenih prirodnih dobara. Verujem da će ministar da nađe načina da pomogne toj Upravi za zaštitu životne sredine u delu obavljanja tih aktivnosti. Ako je to tako, spreman sam da povučem amandman, da bi omogućio da efikasnije radimo. Dakle, povlačim amandman.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov.
Poštovani narodni poslanici, već su kasni sati, jutarnji, neko bi rekao i sitni sati, i sama atmosfera u Skupštini odgovara onome što donosi zamor dugočasovnog rada. Evo i moj govor svedoči kako čovek posle 14 sati izgleda dok sedi u ovoj skupštini. Ranije sam govorio da nije u redu da mi raspravljamo o ovako važnim zakonima ovako dugo i u noćnim satima, no hajde, budžet je u pitanju, jedan od najvažnijih zakona, pa ćemo mi srpski radikali sigurno učestvovati u ovoj raspravi do kraja. Ono što sam želeo da ovim amandmanom ispravim je ono što mi srpski radikali već poodavno pričamo. Naime, mi smo kazali da treba brisati glavu 17.2 i funkciju 650 na strani 28. Na strani 28. vi prvo imate prikazanu Upravu za zaštitu životne sredine, a ispod toga imate Agenciju za zaštitu životne sredine. Ako bi čovek hteo da vidi kakva je razlika između Uprave za zaštitu životne sredine, koja se nalazi u okviru Ministarstva za nauku, i Agencije, onda može da pogleda ono što nam je dato na 116. strani, gde se objašnjavaju funkcije Uprave za zaštitu životne sredine, a odmah ispod toga je Agencija za zaštitu životne sredine. Lepo kaže: "Uprava za zaštitu životne sredine, kao organ uprave u sastavu Ministarstva nauke i zaštite, obavlja stručne poslove koji se odnose na sistem zaštite i održivog korišćenja prirodnih bogatstava – resursa (vazduh, voda, zemljište" itd.) Malo niže, za Agenciju, kaže ovako: "Agencija za zaštitu životne sredine osnovana je Zakonom o ministarstvima, kao organ u sastavu Ministarstva nauke i zaštite životne sredine (do sada sve isto) sa svojstvom pravnog lica. Ova agencija obavlja stručne poslove koji se odnose na razvoj, usklađivanje i vođenje nacionalnog informacionog sistema zaštite životne sredine". Jedna jedina funkcija koja se daje Agenciji, a mi živimo u 21. veku i pitam se da li Uprava nema informacioni sistem, i da li će oni tamo možda da pišu olovkama ili će se vratiti na stare pisaće mašine. Doduše, mi smo i ovaj budžet dobili pisan rukom, paginacija je i danas ovde ručna, mada mi živimo u 21. veku. Šta je naša osnovna intencija? Ministar je dozvolio da kaže da nismo dali ni jednu ozbiljnu primedbu. Nije uopšte shvatio ono što smo pričali o zdravlju naroda i o sredstvima koja se izdvajaju za to zdravlje. MMF je nama rekao - kresanje javne potrošnje. Šta mi radimo? Mi krešemo stopu od nacionalnog bruto proizvoda za zdravlje. Mi smo došli na najnižu stopu koju Svetska zdravstvena organizacija dozvoljava, a to je 5,1. Imali smo čak i nižu 4,9, što nigde u svetu nije dozvoljeno za normalnu zemlju. Smanjivanje budžetskog deficita je takođe naloženo, pa smo uradili rebalans, ali smo uradili nakaradan rebalans, jer smo primarnu zdravstvenu zaštitu dekapitirali. Sada to, gospodinu ministru, nije ozbiljna stvar, a srpski narod je u ovom trenutku jako bolestan. Juče je održano na političkim naukama savetovanje, neka nevladina organizacija i političke nauke, zdravstveno stanje i zdravstvene potrebe stanovništva Srbije. Katastrofalna je situacija, u zadnje četiri godine sve bolesti su u usponu, a mi nemamo vojsku, uništavamo, a stopu najnižu koju Svetska zdravstvena organizacija dozvoljava uvodimo ovde i onda opravdano ćemo mi srpski radikali da se bunimo kada vidimo osam automobila jednom predsedniku. Podsećam na čoveka, neko je rekao Cezar, ma ne, to je iz Zmaj Jovine pesme - Dočepo se mali bata očevoga sata, a sat je od zlata, i tu je problem. Isto tako, ne možemo mi da se mirimo kada dekapitirate primarnu zdravstvenu zaštitu, koja je najznačajniji segment zdravstvene zaštite jednog naroda i koja ove negativne trendove oboljevanja može da manjim sredstvima spusti, zaustavi, i vi to ne uvažavate, kažete, mi ne pričamo ozbiljne stvari. Mislim da tu niste u pravu. Mi isto tako ne možemo da se pomirimo kada vi iz ovih planova dozvolite da direktor Galenike, koji je državni službenik, to je javna služba, ima 3,5 hiljada evra platu, a čovek ima srednju školu. Ovaj budžet i ovakva raspodela sredstava to dozvoljava. Molim vas, uzmite se u pamet. Vi ćete reći, to je zakonom, tako ste nam odgovorili, predviđeno, da mora da stoji ta stavka, pa dajte im jedan dinar, jer sve što ste dali, dali ste na nove ljude. Rekao je i kolega Anđelković da ste četiri hiljade novih administrativnih službenika primili u Vladu od 2000. godine, pa je to onda kresanje javne potrošnje. O čemu mi pričamo?
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Đidić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Petković. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman da se u članu 7. razdeo 30 i funkcija 470 brišu, a motivacija podnošenja mog amandmana je zasnovana na dobro poznatom stavu SRS po pitanju agencija i mi iz poslaničke grupe SRS smo veoma često o tome govorili. Koncept SRS ne sadrži agencije, zato što je to skup malo efikasnog dela državnog aparata. Nijedna do sada osnovana agencija nije u svom radu dala očekivane rezultate, pa je nepotrebno izdvajati budžetska sredstva za rad agencije i time povećavati budžetski deficit. Agencije nisu ništa drugo do paralelni organi koji nisu racionalni i nisu od nikakve koristi građanima Srbije. Diskutabilne su privilegije predsednika Republike o kojima je već bilo dosta reči. Prosto neshvatljivo, izdaci za luksuz u situaciji kada narod gladuje. Da li je predsednik Republike u predizbornoj kampanji obećao građanima Srbije da će ih zapošljavati ili to samo važi za članove DS-a koji se na taj način zapošljavaju, a radeći u narodnoj kancelariji. Za koga su kupljeni automobili ili bolje reći limuzine od 3000 kubika. Zašto mu ministar finansija pomaže ovakvim predlogom budžeta, kakvu to politiku vodi Vlada Republike Srbije, da li to predstavlja obećanu borbu protiv kriminala i korupcije. Otkud tolika bahatost, drskost i pohlepa? Poslanička grupa SRS jasno se distancirala od ovakvog ponašanja i nikada mi SRS nećemo imati razumevanja za takve privilegije na štetu građana Srbije. U uslovima velike ekonomske krize i socijalne bede, novi automobili od 3000 kubika, valjda zbog uštede. Bilo bi možda bolje da se za predsednika Republike angažuje plavi voz, možda bi to bilo jeftinije, a za svaku pohvalu je ministar finansija, gospodin Dinkić, koji Predlog zakona o budžetu uopšte nije ni čitao, a brani ga pred poslanicima Narodne skupštine.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, imate ispred sebe amandman koji sam uložio ispred poslaničke grupe SRS na član 7, razdeo 31 i funkcija 410. Odnosi se na agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza. Dame i gospodo, naša država ima Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom. Postavlja se pitanje kome je trebala ova agencija. Drugo, nema ministra da nam bar neko iz Vlade kaže da bi mi narodni poslanici, evo kolege, sutra mogli da prenesemo biračima koji su nas birali i da im kažemo šta je ta agencija uradila od njenog osnivanja do danas. Prvo da pitamo šta je učinila na planu izvoza, na planu uvoza i koji su rezultati? Mogu reći da nema rezultata nikakvih i da su rezultati ravni nuli. Molim vas, da je Vlada bila pametna, vešta i mudra, mogla je ovaj iznos od 37 miliona 254.000 usmeriti u neke pametnije svrhe. Mogla je da isplati 12,5 penzija poljoprivrednim proizvođačima. Zar to, dame i gospodo, ne bi bilo korisnije, a bilo bi korisnije. Uporedite sada, Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom i ovu agenciju za promociju izvoza i uvoza. Videćete da jedni i drugi imaju specijalne usluge, i jedni i drugi imaju nabavku roba i mašina. I jedni i drugi imaju troškove koji se podudaraju, i jedni i drugi imaju enormno visoke troškove koji se odnose na putovanja, a molim vas, da li je moguće da jedina vlada u Evropi postoji koja ima toliko turističkih putovanja koliko ima ova vlada. Uzmite sve agencije i sva ministarstva. Videćete da je najviše tih primedbi i trošenja para poreskih obveznika upravo na putovanjima, a rekao bih, mi srpski radikali ne umemo drugo da kažemo za ta putovanja koja ne daju rezultate, samo možemo reći da su to turistička putovanja i to je turistička vlada. Možete misliti koliko je zaposleno sekretarica u tim agencijama, koliko je zaposleno vozača i koliko se para daje na kabinete, koliko se daje para na reprezentacije, koliko se para daje na klima uređaje. Molim vas, to bi sve trebalo demontirati i u zdravstvene ustanove u Srbiji montirati. Automobile oduzeti, prodati, seljacima kupovati traktore i da oru ovu bogatu srpsku zemlju. Dame i gospodo, Vlada se mora dozvati pameti, ali to od ove vlade ne možemo da očekujemo. Očekujemo pobedu srpskih radikala, ova desna strana biće sledeća vlada, ali uskoro.
Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo poslanici, u ime poslaničke grupe podnela sam amandman da se u članu 7. razdeo 34 funkcija 360 briše. To se odnosi na Komisiju za ispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava, ovako šire poznatu kao Komisija za lustraciju. Za tu Komisiju za lustraciju predloženo je u budžetu na ime nagrada, bonusa i ostalih posebnih rashoda milion dinara. Stalni troškovi 100.000, troškovi putovanja 100.000 dinara, usluge po ugovoru 200.000 dinara, milion i 400.000 dinara ukupno. Šta je suština? Vlada je u obrazloženju zašto nije prihvatila ovaj amandmanrekla – amandman se odbija iz razloga što je Zakonom o odgovornosti za kršenje ljudski prava, članom 22, obrazovana Komisija za ispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava, za čiji rad se sredstva obezbeđuju u budžetu Republike. Dame i gospodo, u vreme kada je ovaj zakon donet mi srpski radikali smo naglašavali da je ovo neprimenljiv zakon, da taj zakon faktički nikada neće stupiti na snagu. To jeste istina i ubeđena sam da niko sada u ovoj sali ne zna da li i formalno postoji ta komisija za lustraciju. Poslanici koji su bili narodni poslanici u vreme kada se raspravljalo o tom zakonu i kada se izglasavao u ovom parlamentu dobro se sećaju bruke, kada je tadašnji predsednik Skupštine, Nataša Mićić, predložila određena lica za ovu komisiju za lustraciju, i onda je neposredno pred glasanje stiglo pismeno obaveštenje, telegram i šta sve nije bilo, obaveštenje tih ljudi da su u javnom prenosu saznali da su oni predloženi za tu komisiju, da ih niko nikada nije pitao i da oni ne žele tu da rade. Ta komisija najverovatnije ni formalno ne postoji, a suštinski ta komisija zaista ne postoji, zaista ne radi i sada se pitam ko će i na šta će da se potroše ovih jedan milion i 400.000 dinara koji su predviđeni za tu komisiju. Pa čak i kad bi ta komisija postojala, onda se zaista postavlja pitanje gde bi ta komisija trebalo da putuje za 100.000 dinara ili koje bi to ugovore, usluge po ugovoru, ta komisija trebalo da zaključuje u vrednosti od 200.000 dinara. Građani Srbije dobro pamte lustarciju bez zakona o lustraciji, bez komisije o lustraciji i bez dodatnih troškova. To je ona lustracija koju ste vi, uglavnom ste svi prisutni, 2001. sprovodili u organima uprave, sudovima, preduzećima, to su one lustracije koje su krizni štabovi dosad sprovodili u državi Srbiji, i mi srpski radikali bi prihvatili da se izdvoje ova sredstva za lustraciju, ako biste vi prihvatili da lustrirate te lustratore iz 2001. godine.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Meho Omerović.
Dame i gospodo, zamolio bih vas za malo pažnje, hteo bih da vam pročitam jedno saopštenje. "Zakonom o sprečavanju sukoba interesa pri vršenju javnih funkcija predviđeno je formiranje Republičkog odbora za sprečavanje sukoba interesa. Zakonom je predviđeno da taj republički odbor ima stručnu službu i sekretara, na koje se primenjuju propisi kojima se reguliše rad zaposlenih u državnoj upravi, kao i da plate zaposlenima u stručnoj službi i sekretaru određuje nadležni skupštinski odbor". U obrazloženju tog zakona navedeno je da je za rad ovog organa potrebno planirati posebna sredstva. Pošto u Predlogu zakona o budžetu nisu planirana sredstva, SDP ovim obrazloženjem i ovim predloženim amandmanom želi da se izvrši neophodno dopunjavanje, a u skladu sa ovim zakonom. Pročitao sam obrazloženje SDP, odnosno obrazloženje mog amandmana na član 7. Mi insistiramo da se nađu sredstva za Republički odbor za sprečavanje sukoba interesa. Ja se nadam da je došlo do omaške i da u Predlogu zakona budžeta za 2005. godinu ne postoje sredstva, pogotovo ne mogu da prihvatim obrazloženje koje je Vlada Republike Srbije dostavila, gde kaže – sredstva namenjena za finansiranje Republičkog odbora za sprečavanje sukoba interes, predviđena su u okviru razdela Narodne skupštine Republike Srbije. Pa se kaže – glava 1, Narodna skupština Republike Srbije, stručne službe, u okviru sledećih aproprijacija, plate i dodaci za zaposlene u iznosu od dva miliona dinara, socijalni doprinosi na teret poslodavca u iznosu od 360.000 dinara, stalni troškovi u iznosu od 200.000 dinara, usluge po ugovoru u iznosu od 200.000 dinara, ukupno tri miliona i 160.000 dinara. Smatramo i našli smo prostor i pozicije, posle razdela 34 da se doda razdeo 34a, funkcija 360, a u koloni pet da se unese tekst koji glasi – Republički odbor za sprečavanje sukoba interesa, a u koloni šest da se unese iznos od 15 miliona dinara. U koloni osam unosi se iznos od 15 miliona dinara. Složićete se sa mnom svi da ako smo već usvojili Zakon o sprečavanju sukoba interesa, ako je taj zakon predvideo funkcionisanje republičkog odbora, da svakako iz sredstava namenjenih za rad Skupštine Republike Srbije ne treba tražiti ta sredstva, nego je neophodno odrediti posebnu poziciju, a to je pozicija koju predlažem ovim amandmanom, da se posle razdela 34 doda novi razdeo 34a.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđo Komazec. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Srđo Komazec.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na član 7. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu, tako što sam predložio da se razdeo 37 i funkcija 510 ovog člana brišu. U ovom članu je predviđeno da plate i dohoci zaposlenih u Agenciji za reciklažu budu sedam miliona i 8.000 dinara, a specijalizovane usluge sedam miliona dinara. Ovde se postavlja pitanje, koje su to specijalizovane usluge koje su ravne platama zaposlenih u Agenciji za reciklažu. Ako se tome doda da je predviđeno ovim predlogom zakona pet miliona dinara za usluge po ugovoru, što sa troškovima za specijalizovane usluge iznosi 12 miliona dinara, a plate radnika sedam miliona, što je krajnje nelogično, postavlja se pitanje šta će onda radnici u Agenciji raditi. Podrazumeva se da agencija mora da ima opremu kako bi svoje obaveze mogla racionalno da izvršava, a ne da sve plaćanovcem građana koji je predviđen u budžetu. Kada bi agencija radila na bazi dohotka, onda bi ona bila u prilici drukčije da organizuje agenciju koja bi bila bazirana na racionalizaciji. Lica koja prouzrokuju stvaranje otpada treba da i plaćaju rešavanje problema koje njihovom proizvodnjomprouzrokuju. Ako država finansira tu vrstu troškova iz džepa građana, oni neće biti zainteresovani da rešavaju taj problem, iakotaj problem stvaraju. SRS je protiv osnivanja agencija za sve i svašta, zato što je to skup a malo efikasan deo državnog aparata. Nijedna do sada osnovana agencija nije u svom radu dala očekivane rezultate, pa je nepotrebno izdvajati budžetska sredstva za rad agencije i time obećavati budžetski deficit. Samo da naglasim da je Agencija za reciklažu u prvih deset meseci 2004. godine u strukturi svojih troškova, koji su ogromni, samo za jednu pojedinačnu stavku, a to su platezaposlenima i naknade na teret poslodavca, isplatila 191 milion dinara a da još nije završena poslovna godina, pa se može očekivati da će ovaj iznos biti čak 250 miliona dinara. Zašto se, ako se zna da je u svetu posao upravljanja otpadom visoko profitabilan i posao i delatnost, ne ostavi tržištu da to reguliše u skladu sa propisima. Da li to znači da treba da preispitamo naš privredni sistem, formiramo još tridesetak agencija i okačimo ih o budžet na način na koji vi to radite ovde danas sa Agencijom za reciklažu. Nadam se da će moj amandman narodni poslanici u danu određenom za glasanje prihvatiti. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Stevica Deđanski. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski.
Amandmanom predlažem da se u članu 7. razdeo 38 i funkcija 420 brišu. SRS je programski protiv osnivanja svih agencija, za sve i svašta, o čemu smo već govorili. Ustanovili smo da postoji ogroman broj agencija, komisija, kancelarija, na koje je SRS upozoravala sve ovo vreme otkad postoji ova vlada kao na nepotrebne i štetne, a to se sada posebno vidi u ovom budžetu, s obzirom da se za njih odvaja 763 miliona dinara. Pozvao bih sve da ne podrže ovaj budžet, ali znam da bez obzira na to što se ovde iznose činjenice u prilog tome jedino SRS neće podržati ovaj budžet. Nekome je bitnije da članovi i funkcioneri DS-a budu zaposleni i da imaju automobile, nove, crne, blindirane, i da sa zadnjeg sedišta odmahuju rukom. To nas podseća na nešto. Pa, narod nije izašao zbog toga na izbore da bi se zaposlili Tadićevo obezbeđenje, vozači i njegovi lični posilni. Jesam poslanik iz Vršca, ali ovakvim kriminalnim ponašanjem su ugroženi svi u Srbiji. Ova gospoda iz žute kriminalne organizacije su kao pijavice, samo se prikače i zakače za nešto u budžetu i odatle crpe novac. Daću primer- u Vršcu je oterana najnesposobnija i najcrnja vlast u istoriji Vršca. Svi su bili oličeni kao nesposobni kadrovi i kao nagradu su dobilipremeštanje s jednog fonda na drugi. Znači, oni su kao klasični paraziti, pijavice iz DS-a, samo se prelivaju iz fonda u fond i nastavljaju sa otimanjem para. Ovaj primer sam naveo samo da bih pitao vas ovde, a da građani čuju: prvo, ko to pravi fondove iz kojih se DS finansira, a ti fondovi se pune od radnika i seljaka; drugo, ko to finansira Borisa Tadića i njegovu kancelariju, i da li je to ono što je on obećavao, i on i ova vlast,da rešavaju probleme DS-a ili da zapošljavaju narod. Konačno, ko to ovde glumi da kritikuje vlast, Tadića i njegovu bahatost, a glasaće za budžet. SRS sigurno neće, jer su nam građani Srbije važni i ne želimo da ih gazimo, i da im se podsmevamo, kao trenutno vladajuća koalicija, i Tadić i njegova prohaška družina.Hvala.
Da li još neko želi reč? Izvolite, narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, kad god smo ovde donosili zakone koji su predviđali formiranje agencija mi smo, kao poslanici SRS, kritikovali te zakone upravo zbog tih agencija i govorili smo da će to mnogo koštati državu, da će građani Srbije morati žestoko da plate te vaše poslovne promašaje, jer sve što rade agencije mogla su da rade ministarstva. Međutim, trebalo je formirati kancelarije – tako je –u kojima ćete zaposliti vaše. Danas nikakve razlike nema između kancelarije ove od prekoputa, jer je on zaposlio žute iz vaših agencija. Agencija za duvan - 17 miliona dinara. Pitam se šta će da radi ta Agencija za duvan kada ste obe fabrike duvana prodali. Hoće li da krade duvan? I, još nešto, bojim se da su kola krenula nizbrdo, jer danas kad sam video Borisa Tadića da izlazi, da ide na ovaj sastanak mesnog odbora, tamo kod Palate Albanija, auto policije ispred njega, njegov auto, auto policije iza njega, i verujte mi da sam pomislio - odvedoše ga u 29. novembar.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč. (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Todorović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima Nikola Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, amandman na član 7. je u stvari objašnjenje da ne treba trošiti sredstva budžeta na finansiranje rada agencija. Brojne agencije su osnovane. Sve su samostalne, nezavisne, troše mnogo para, a efikasnost nije velika. Takav im je status u zakonu. Meni liče ove agencije, primera radi, ako se sećate velikih građevinskih preduzeća koje uzmu poslove i ne mogu da izvrše sve, pa onda angažuju veliki broj podizvođača. U ovom slučaju Vlada je izvođač radova, a agencije su podizvođači. Ohrabruje namera Vlade da smanji državnu administraciju,ali je to izuzetno težak posao. Podsetio bih narodne poslanike na period ranih osamdesetih godina, doduše prošlog veka, da je država Srbija imala zakon o obaveznoj kadrovskoj evidenciji, imala zavod o kadrovskoj evidenciji, gde su popisali sve kadrove koji se nalaze na rukovodećim mestima, sve one koji imaju fakultete, više škole. Popis je rađen po dva osnova. Po osnovu radnog angažovanja i po osnovu političkog angažovanja. Posle nekoliko izveštaja republičkog zavoda, polazeći od godina starosti, škole, stečenih znanja i iskustava, poslova koje obavljaju, određeni ljudi od ugleda i autoriteta ukinuli su zakon i zavod. Ta administracija nije smanjena. Isti je problem sa administracijom koja je sada ovako brojna i to će veoma teško da se uradi. Pre nego što zaključim, dozvolite mi da pročitam jedan kratak tekst iz jedne lepe knjige - Otvaranje novih perspektiva - paragraf 159; Zakon ovaj stupa u život od 1. jula 1866. godine. Preporučujemo našem ministru finansija da ovaj zakon obnaroduje i o izvršenju se njegovom stara. Vlastima pak zapovedamo da po njemu postupaju,a svima i svakome da mu se pokorava. To je od 15. aprila 1866. godine u Beogradu, Mihajlo M. Obrenović, Knjaz srpski, vidio, i stavio pečat državni čuvar državnog pečata, ministar pravde. Ovoj vladi akcenat je na rečima "vlastima pak zapovedamo da po njemu postupaju, a svima i svakome da mu se pokorava", a to u Srbiji danas malo ima. Opšta je nedisciplina. Ne poštujemo sopstvene zakone koje smo doneli. Ima puno kriminala u najvišim organima vlasti, odnosno u organima koji treba da štite ovu državu i zakon. Mi nemamo Knjaza srpskog, ali imamo predsednika, ali bi trebalo da imamo predsednika koji bi, pored ovih stranačkih obaveza, mogao da se malo ozbiljnije bavi i državnim poslovima, i na taj način da pomogne da ovi građani bolje žive.
Zahvaljujem se gospodinu Todoroviću. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, skoro je dva sata, niste morali vi iz poslaničke većine da nas maltretirate da radimo noću. Ovo je već i 18 sati, koliko su neki u Narodnoj skupštini Republike Srbije. U svakom slučaju mi ćemo, ne svojom krivicom, već zahvaljujući, čini mi se, vašoj želji da što pre neke stvari završite, možda iz nama nekih nepoznatih razloga, biti primorani da završavamo u toku večeri. Vidim da je atmosfera prilično teška za rad. Neki poslanici odmaraju ili spavaju ispred, neki su u restoranu. Niko živi ne sluša više nikoga, jednog ministra nema, a drugi ministar čita sutrašnje novine. Mogu sve to da razumem, ali za to snosite vi krivicu, jer teško je da budete potpuno ozbiljni i koncentrisani u dva po ponoći. U svakom slučaju, ovaj amandman se tiče troškova putovanja Svetozara Marovića, predsednika Srbije i Crne Gore. To je čovek koji je poznat po svojim fantastičnim izjavama koje su "podigle rejting naše zemlje u inostranstvu", čovek koji se izvinjavao svuda i svakome, a da ne zna zašto se izvinjavao. Nikada nije umeo da objasni to zašto se izvinjava. Nikada nije znao koji je razlog za to. Nikada nije naveo nijedan razlog za to. Ovi ljudi ga gledaju, nismo te ni pitali, nismo to ni tražili od tebe, i u Sarajevu, u Zagrebu i mnogim drugim mestima. Eto, on je pokazao da je evropski političar, pošto se opet nekome izvinio. Ne vidim kakvu smo mi korist imali od toga, osim što će ponovo da traži odvajanje Crne Gore od Srbije, ponovo će da traže svoje pare od građana Srbije. Mislim da bi na ovome mnogo uštedeli. Dakle, nije odnos ad presonam, već je odnos pre svega prema instituciji, može da potroši mnogo manje a da nam korist bude neporedivo veća i da građane Srbije od toga zaštitimo. U svakom slučaju, ostaje mi samo da zamolim, pošto su poslanici većinom nezainteresovani, sem da se prebroje na kraju, da zamolim poslanike SRS da ovo kratko vreme, koliko još možemo da budemo koncentrisani, jer sam video one koji su pisali amandmane izlaze i ovako će trajati do sutra, a pitanje je ko će onda moći da potrefi pravo dugme. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vučiću. Zahvaljujem se i na ovom doprinosu, a nadam se da se slažete da ste vrlo pažljivo bili slušani dok ste govorili povodom ovog amandmana. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, amandman koji sam podnela na član 8, razdeo 64, funkcija 110, sličan je sa onim amandmanom koji je malopre obrazlagao moj kolega Aleksandar Vučić, a bilo je i takvih amandmana vezano za Borisa Tadića. Naime, i ovaj amandman se odnosi na smanjenje troškova putovanja i usluga po ugovoru, ovaj put ministra spoljnih poslova Vuka Draškovića i, rekla bih, njegovih pulena Ognjena Pribićevića i Radomira Stojanovića. U prethodnim članovima smo tražili da se smanje troškovi putovanja i ove usluge po ugovoru i za Borisa Tadića i za Svetozara Marovića, iz prostog razloga što mi srpski radikali mislimo da su njihova putovanja u inostranstvo jako štetna po državu Srbiju. Kada sam pročitala obrazloženje Vlade na ovaj prethodni član "amandman se odbija iz razloga što bi predloženo preusmeravanje sredstava ugrozilo funkcionisanje predsednika državne zajednice Srbija i Crna Gora", baš sam se potresla, zamislite da ugrozi ovog što se izvinjava i gde treba i gde ne treba. Što se tiče amandmana na smanjenje troškova putovanja i troškova usluga po ugovoru za gospodina Vuka Draškovića, ministra spoljnih poslova, mi u SRS smatramo da je ovaj amandman zaista umesan i da treba Vlada ili skupštinska većina da ga prihvati. Jer zamislite, troškovi putovanja za njega su 98 miliona, a što je još interesantnije - usluge po ugovoru 54 miliona 931 hiljada dinara. Definitivno smo ubeđeni da ove usluge po ugovoru kriju nešto što bi trebalo da se čita između redova. Koji su to ugovori, koje su to usluge u jednom ministarstvu, gde ima zaposlenih koliko treba, moguće je i više ako treba, da je potrebno ovolika sredstva izdvajati i za te usluge. Zašto sam rekla da mi srpski radikali smatramo i mislimo da su putovanja ovih naših funkcionera, koji vrlo često putuju van Srbije, štetna za Srbiju? Reći ću i primer Vuka Draškovića. Taj čovek kad god ode van Srbije vrati se sa nečim čime šokira javnost Srbije. Ode u inostranstvo i vrati se sa predlogom za povlačenje tužbe protiv NATO. Ode u inostranstvo i vrati sa pozivom Srbima sa Kosova i Metohije da glasaju. Ode u inostranstvo i vrati sa pozivom regrutima da ne idu u vojsku. Čini mi se da je on u ličnoj kohabitaciji sa Borisom Tadićem, jer im se zaista stavovi u svim onim stvarima, koje su jako štetne po Srbiju, slažu i identični su. Volela bih da mi predstavnik predlagača kaže da li su u ove troškove ovih usluga po ugovoru možda predviđeni još neki ručkovi, poput onog ždranja sa Karlom del Ponte u Palati Federacije, gde su bili i Vuk Drašković, i Boris Tadić i Svetozar Marović, gde su tamanili fazane, srnetinu i ne znam šta sve. Novine su pisale o tome. Naravno, ta Karla del Ponte, koja je omražena u srpskom narodu, došla je kod svojih prijatelja, jer je rekla da je konačno srećna i zadovoljna jer je u Srbiji našla svog prijatelja. Dame i gospodo, a onaj ko je prijatelj Karle del Ponte, neprijatelj je Srbiji, srpskom narodu i srpskom nacionalnom interesu. Mi srpski radikali mislimo da taj gospodin ne bi ni mogao biti ministar spoljnih poslova, a ako već jeste vašom voljom, predlažemo da mu smanjite troškove, da ga što više držimo u zemlji, možda manje štete načini Srbiji.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Vjerici Radeti. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dušan Proroković, pisanim putem, 19. novembra 2004. godine, povukao je amandman, sa ispravkom, na član 8. Predloga zakona. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman,Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milena Milošević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li se Milena Milošević javlja za reč? (Ne, nije tu.) Na član 15. amandman, u istovetnom tekstu,podneli su narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović i narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Članom 15. Predloga zakona je uređeno kako će da se koriste sredstva iz razdela 4. koji se odnosi na pravosudne organe. U tom razdelu se nalazi Ustavni sud, Vrhovni sud, svi sudovi, tužilaštva itd. Članom 15. vi ste predvideli da je ministar nadležan za poslove pravde naredbodavac za izvršenje ukupnih izdataka iz razdela 4, da je odgovoran za preuzimanje obaveza, izdavanje naloga za plaćanje, izvršavanje zadataka itd. Ova odredba zakona o budžetu je u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije, jer na ovaj način se dovodi u pitanje nezavisnost pravosudnih organa u Republici Srbiji. Takođe, u ovom Đelićevom Zakonu o budžetskom sistemu postoje neke odredbe kojima se kamuflira to stanje, tako da je interesantna odredba člana 2. tačka 7), gde se navode indirektni korisnici budžetskih sredstava, pa se nabraja da su to pravosudni organi, ustanove osnovane od strane Republike, odnosno lokalne vlasti. Znači, naši sudovi su ustanove, u rangu ustanova. Nisu samostalni organi koji vrše sudsku vlast, jer se nalaze u zavisnosti od izvršne vlasti koja odlučuje, jer je naredbodavac kada će da se plati i koliko će da se plati. Samo da vas podsetim, sve stranke koje su zastupljene u Narodnoj skupštini Republike Srbije, barem deklaratorno se zalažu za punu samostalnost i nezavisnost sudstva u Republici Srbiji i odavno se vodi akcija, pokrenuta inicijativa da se napravi poseban pravosudni budžet, na koji izvršna vlast ne bi mogla da ima nikakvog uticaja. Jer znate i sami ko je koliko samostalan sa parama, toliko samostalno može da vrši svoju funkciju. Vlada je našla neki izgovor da ne može da prihvati ovaj amandman upravo zbog ovog člana 2. tačka 7), ali moram da kažem da u članu 10. ovog Đelićevog lošeg Zakona o budžetskom sistemu stoji – poseban deo budžeta obuhvata finansijske planove direktnih korisnika budžetskih sredstava prema principu podele vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Ukoliko većina smatra da prilikom donošenja ovog budžeta treba da se prekrši Ustav i osnovni principi samostalnosti i nezavisnosti sudstva, odnosno smatra i dalje da pravosudni deo budžeta treba da bude u ovom budžetu i u rukama ministra kada je u pitanju isplata, vi ćete to da izglasate, ali vas upozoravam da je to u suprotnosti sa Ustavom, pa pošto smatrate i vi da je nešto potrebno da se uradi, predložite promenu Zakona o budžetskom sistemu. Ovaj Đelićev ništa ne vredi. Ovaj Đelićev Zakon o budžetskom sistemu je neupotrebljiv. Možda ne znate kako su se donosili zakoni ovde. Kada je donošen Zakon o finansiranju političkih stranaka dva puta je u formi ispravke, koju je potpisao sekretar, pretrpeo falsifikate. Sličan falsifikat se desio sa zakonom o lustraciji. Ona izmena zakona, to je bio falsifikat. Da ne bismo dolazili u situaciju da budemo suočeni sa falsifikatom i da ne bismo došli u situaciju da zakon i tajne uredbe Božidara Đelića budu razlog za svađu između ministra i Vrhovnog suda, dajte pravosudni budžet kao samostalan budžet koji pripada pravosuđu. Kako će sutra taj sudija Vrhovnog suda da sprovodi pravdu ako mu okrivljeni u žalbi napiše – kako može da mi sudi sudija za koga je budžetska inspekcija utvrdila da je nezakonito potrošio sredstva. Nezakonito je potrošio zato što je omogućio Đelić jednom anonimnom i ilegalnom uredbom. Znači, ovo nije stvar oko koje ljudi treba da se smeju, nego treba malo da razmisle i da prihvate ovo. Ako ne možete da prihvatite amandman, onda dajte hitno da se promene propisi kako bi se obezbedila finansijska samostalnost sudova, a moram da vam kažem i Narodne skupštine. Ne može Narodna skupština pod punom snagom da vrši zakonodavnu vlast ako zavisi od ministra finansija kada će i koliko da isplati. To je princip. Da li se to nekome sviđa ili ne sviđa, to je druga stvar, ali u svim poveljama o ljudskim pravima i u svim međunarodnim dokumentima to su standardi. Primenite to.
Gospodine Krasiću, nadam se da se ne ljutite ako vas ispravim ili dopunim da se radi o bivšem sekretaru Skupštine, a ne sadašnjem. Samo zbog javnosti. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Da li se neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, ovim amandmanom se regulišu subvencije, odnosno isplate premija za otkup pšenice. U članu 16. data je mogućnost da ministar nadležan za poslove poljoprivrede može, uz saglasnost Vlade, preneti ministru nadležnom za poslove trgovine ovlašćenje za raspolaganje delom sredstava itd, subvencijama javnim, nefinansijskim preduzećima i organizacijama namenjenim za kupovinu i premiju pšenice u iznosu od milijardu dinara. To je onaj iznos koji se tiče tih dinar i po ili dva, koliko je bilo sporenje između Vlade Republike Srbije i poljoprivrednih proizvođača. SRS je podnela amandman da se taj iznos sa milijardu poveća na dve milijarde i 900 miliona, imajući u vidu da će poljoprivredni proizvođači od 1. januara iduće godine imati i veće troškove u proizvodnji. Iovako su poljoprivredni proizvođači, sa ovim sadašnjim cenama repromaterijala, semenske robe, sredstava za prehranjivanje i zaštitu bilja, cenama goriva, mehanizacije i rezervnih delova, na ivici rentabilnosti, pa čak i kada su u pitanju neke kulture. Uzgoj tih kultura je negativan. Da se više u njih ulaže nego što može sa nekim tržišnim cenama, da se to nadoknadi. Moramo biti svesni činjenice da većina naših poljoprivrednih proizvođača nema velika imanja i radi se o tome da je to red veličina od pet do sedam hektara obradive površine, da je samim tim i skuplja proizvodnja i rad na takvim imanjima, i da država mora da uzme tu specifičnost naših poljoprivrednih proizvođača i da im raznim subvencijama pomogne da stanu na noge, dok se taj program ukrupnjavanja poljoprivrednih gazdinstava prvo otpočne, a kasnije i završi. Cene, odnosno sredstva koja će morati da se ulažu od 1. januara su i veća. Prvo su veća za 5% kada je u pitanju osnovni repromaterijal, znači semenska roba i sredstva za prehranjivanje, jer po prvi put sada od kada postoji Srbija i parlamentarizam u Srbiji zaračunava se porez na repromaterijal za poljoprivredu. To će, svakako, dosta da optereti poljoprivredne proizvođače, prvo, kada je u pitanju ulaganje sredstava. Znači, manje će moći da ulažu i, samim tim, kroz ta sredstva i prinosi će biti slabiji, i njihova zarada i nada za opstanak manja. Ovim amandmanom je predviđeno da se sredstva za otkup pšenice sa milijardu dinara povećaju na 2.900.000.000. Mislim da bi Skupština trebalo ovaj amandman da prihvati.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Milan Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatuje da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničkog kluba SRS podneo sam amandman na član 20. stav 1. Predloga zakona, kojim predlažem da se alineja 1. menja i da glasi: "Razdeo 7 - Ministarstvo finansija, funkcija 180, transakcije opšteg karaktera između različitih nivoa vlasti, EK 463, donacije i transferi ostalim nivoima vlasti za deo aproprijacije u iznosu od 2.250.000.000 dinara za subvencije u poljoprivredi." Ovaj amandman sam podneo iz razloga što su ova sredstva namenjena za rad Koordinacionog centra Kosova i Metohije, a znamo da Koordinacioni centar, od dolaska ove vlade, ne funkcioniše na Kosovu i Metohiji. Gospodin ministar je u svom izlaganju rekao, "mnogi su potcenili našu upornost i našu hrabrost". Moram da priznam da je potrebna izuzetno velika upornost i velika hrabrost ponovo dati ovolika sredstva gospodinu Čoviću. Čak se to graniči sa nečim što je mnogo više nego što čovek treba da bude uporan i hrabar, pogotovo ako znamo kako je prošla Vlada u kojoj je gospodin Čović bio potpredsednik. Sa druge strane, želeo bih da podsetim na završni račun koji je Koordinacioni centar Kosova i Metohije podneo i koji nije usvojen na Odboru za Kosovu i Metohiju. Ova sredstva, koja su ovde planirana, došli bi u situaciju da imamo izgradnju nekog navodnog gerontološkog centra, da se ponovo prave neki navodni stambeni blokovi sa četiri lamele, da se ponovo svakodnevno deli 24 hiljade paketa humanitarne pomoći, da se pravi srpsko naselje u Novom Selu Manđuskom, gde tu lepo stoji projekat, građevinska dozvola, početak izgradnje, završetak izgradnje, čak i svečano uručenje ključeva, ali što je najbitnije, od toga Koordinacioni centar nije uložio ni jedan jedini dinar, a prikazuje kao svoje troškove. Da ne govorim o troškovima održavanja voznog parka, telefona, benzina i slično. Stoga predlažem da se ova sredstva prebace na poljoprivredu, jer je poljoprivreda jedini izvor i jedina sigurna investicija, tako da će ove pare da se oplode i da se vrate građanima Republike Srbije, a računam da će za šest meseci najverovatnije doći do rebalansa budžeta, i tada mogu da se planiraju ova sredstva koja su potrebna za rad Koordinacionog centra, ali u nekom novom personalnom sastavu. Inače, sve obaveze koje su neophodne da bi se život Srba učinio koliko-toliko podnošljivim na Kosovu i Metohiji, predlažem da realizuju nadležna ministarstva preko svojih službi. Ovde sam želeo da podsetim gospodina Labusa da su vreće sa novcem bile aktuelne ne samo u vreme gospodina Kertesa, nego i u vreme gospodina Labusa. Da vas podsetim, 2001. godine na graničnim prelazima Kosova i Metohije ubirala se neka navodna taksa od strane države Srbije, i to od 5 hiljada maraka, 7 hiljada maraka i 10 hiljada maraka po jednoj cisterni ili šleperu, a sav taj novac je išao u džakovima na ruke gospodinu Labusu, tadašnjem potpredsedniku Savezne vlade. Želeo bih da ga pitam da li on misli da je na taj način omogućio Srbiji tri milijarde dolara donacije, za koje se on ovde večeras pohvalio. Na kraju, ono što bi želeo da kažem, da uvećanje za 600% za poslove predsednika Republike Srbije, jeste jedna megalomanska potreba koju će narod Srbije umeti da oceni i kazni na sledećim izborima, tako da će se "žuti" provesti kao "žuti po trnju".
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Da li se neko javlja za reč? Narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog Zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu podneo sam amandman. Naime, u članu 20. stav 1. u alineji 2. iznos od 10.982.875.000 dinara zamenjuje se iznosom 13.389.586.000 dinara. Ovaj član 20. bi trebalo da bude identičan i članu 7, kada sam obrazložio tabelu zašto je trebalo da se poveća poljoprivredni budžet. Obrazloženje je da se amandmanom predviđaju veće subvencije poljoprivrede, koja je ionako u teškom materijalnom položaju, pogotovo od 1. januara 2005. godine, kada stupa na snagu porez na dodatu vrednost za repromaterijal poljoprivrede od 5%. Zamolio bih ministra da obrati pažnju, posebno kod nekih njegovih izlaganja, kada se tiče registracije poljoprivrednih gazdinstava. Naime, rečeno je da postoje, bar po njegovom shvatanju, poslušni i neposlušni poljoprivrednici, tj. oni koji su registrovali svoja poljoprivredna gazdinstva i oni koji nisu. Oni koji jesu, ti će imati beneficije oko kupovine dizela za 17 dinara, a neće oni koji do sada nisu radili to iz puno razloga, znajući da bar 70% domaćinstava katastarski nije sredilo to u pravnom pogledu. Što se tiče premije za šećernu repu, prvi put ove godine nemamo premiju za šećernu repu, uz obrazloženje ministra da su šećerane prešle u privatne ruke i da su kupovane za tri evra. Gospodine ministre, nije zemljoradnik kriv što su šećerane kupovane za tri evra i zbog toga sada nemaju premiju za šećernu repu. Moram da vam kažem, kao član Odbora za poljoprivredu, kada bi se samo malo potrudili, gospodine ministre, pa da pokrenete javno tužilaštvo, da pomirite javno tužilaštvo i robne rezerve da okončaju one silne sporove, jer robnim rezervama su privatnici, društvena preduzeća i poljoprivredna dobra dužni 17 milijardi dinara. Što se tiče kratkoročnih i dugoročnih kredita, u pravu ste, registrovana poljoprivredna gazdinstva su dobijala, ali i od onih koji su registrovani i podneli zahtev 50% nije dobilo. Što se tiče dugoročnih kredita, tu je bilo još manje onih koji su putem registracije poljoprivrednih gazdinstava ostvarili onaj dugoročni kredit. Prema tome, morate povesti računa o poljoprivredi. Poljoprivreda je nosilac ove države Srbije. Trebalo bi amandmane SRS da prihvatite. U protivnom, mislim da ovo što se tiče poljoprivrede stvarno morate uvažiti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Nema potrebe da se ljutite na mene, nisam ja predložio da se radi, nego Mića. Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 20. stav 1. u alineji 2. Razdeo 10i iznos od 10.982.875.000 zamenjuje se iznosom od 12.982.875.000 dinara. Moj predlog se odnosi na povećanje sredstava za razvoj poljoprivrede, i to poljoprivrednicima bespovratna sredstva za otkup zapuštenog i neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. U zadnje vreme u poljoprivrednim opštinama sve je više neobradivih površina. Jedan od razloga je da su posedi usitnjeni, da su poljoprivredni posedi mali, da je neisplativa njihova obrada ukoliko se to ne ukrupne. Mnogo su nam sela ostarela, mladi sve više napuštaju sela, tako da će ovaj problem u budućnosti biti još više izražen. Zbog toga predlažem da se obezbede sredstva onima koji imaju sve uslove i mašine za obradu poljoprivrede, da mogu da otkupe te neobradive površine i stvore veće obradive površine koje bi bile pogodne za veće plantaže, na ovaj način kroz organizovanje robnih proizvođača, tako bi dobili mnogo veću poljoprivrednu proizvodnju i tako bi se uložene pare od strane države najbrže vratile kroz izvoz poljoprivrednih proizvoda. Sa druge strane, neobradivo zemljište stavili bismo u funkciju. Ako Vlada u idućoj godini učini za poljoprivredu kao u ovoj godini, onda od poljoprivrede nema ništa. Glavna promocija gospodina ministra Dinkića za prethodni budžet je bila da je izdvojeno mnogo para za poljoprivredu. Novine su pisale, TV je objavljivala, ali nije bila teža godina u zadnjih 15 godina za poljoprivrednike. U zadnjih 15 godina cene poljoprivrednih proizvoda nikada nisu bile niže, iako je bila rodna godina, nikada poljoprivrednici nisu manje zaradili, jer nisu mogli da pokriju troškove proizvodnje. Proizvođači višanja iz Merošine se zahvaljuju potpredsedniku vlade, koji je organizovao sastanak sa proizvođačima i izvoznicima. Pre sastanka sa poljoprivrednicima, cena je bila 22 dinara, a posle sastanka sa potpredsednikom Vlade, cena je pala na 15 dinara. Hvala.
Potpredsednik Vlade, gospodin Labus, izvolite.
Tako je, a na sastanku sam predložio 23 dinara, bilo vam je malo 23 dinara, pa ste dobili 15 posle, a sledeći put kada dođete na sastanak sa mnom, onda prihvatite ono što vam predlažem.
Za repliku se javio gospodin Perić.
Mislim da me je potpredsednik Vlade pogrešno protumačio. Seljaci više nisu imali kome da se žale, pa imaju malo poverenja u ovu vladu i nekako su se izborili da dođu do potpredsednika Vlade. Svi izvoznici su plaćali višnju 22 dinara, a kada su došli kod potpredsednika Vlade, došao je izvoznički lobi, nagađali su se, a na kraju nikakav dogovor nije postignut i seljaci su morali da daju višnju za 10 do 15 dinara.
Gospodin Labus, izvolite.
Vidite kako to izgleda kada se oduži, lepo. Postigli smo dogovor na 23 dinara, ali proizvođači višanja nisu hteli da potpišu i to je cela istina.
Zahvaljujem se potpredsedniku Labusu. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Branče Stojanović. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, u ime SPS-a predložio sam ovaj amandman iz razloga i sa željom da se Ministarstvu poljoprivrede, Upravi za zaštitu bilja, da tako kažem, poveća iznos za 60 miliona dinara, iz razloga što su naše šume, a uz šume i voćnjaci, izuzetno ugroženi od gubara. Samo da vas podsetim, to je po zvaničnim informacijama, jer i u štampi je bilo, negde oko 360.000 hektara šuma u Srbiji je ugroženo od ove napasti. To je negde oko 10% od ukupnih površina. Ono što stručne službe prate na terenu, činjenice govore da za iduću godinu postoji opasnost još veća. Svestan sam manjkavosti mog amandmana iz razloga što nisam predložio koje stavke da se smanje, ali očekujem da Vlada zajedno sa Ministarstvom za poljoprivredu prati razvoj ove opasne štetočine i možda baš iz tekuće budžetske rezerve se izdvoje sredstva, ukoliko poprimi obeležje katastrofe. Ukoliko postoji spremnost u Vladi, spreman sam da povučem ovaj amandman. Povlačim ovaj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Marković. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, mr Mlađan Dinkić, želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Podsećam vas da, prema članu 148. stav 3. Poslovnika, predsednik Narodne skupštine može da odredi odmah dan za glasanje o predlogu budžeta u toku sednice, ne čekajući da se završi rasprava u načelu i u pojedinostima po ostalim tačkama dnevnog reda. Određujem da je dan za glasanje o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu i predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2005 godinu 20. novembar 2004. godine, sa početkom u 02,40 časova. (Pauza pet minuta.)
Dame i gospodo narodni poslanici, prelazimo na glasanje o 1. tački dnevnog reda. Pre nego što pređemo na glasanje, molim da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Utvrđeno da imamo dovoljno prisutnih poslanika za glasanje. Prelazimo na odlučivanje o 1. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2005. GODINU Takođe, glasamo o Memorandumu o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu, i predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2005. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, g) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, d) Nacionalne službe za zapošljavanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Za 131, protiv 56, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da su pisani putem amandmane povukli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović, koje su podneli 15. novembra 2004. godine, kao i ispravku koju su dostavili 17. novembra 2004. godine, Goran Knežević na članove 1. i 2. Predloga zakona, Vojkan Tomić na član 7. Predloga zakona i Dušan Proroković na član 8. Predloga zakona, sa ispravkom. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima amandmane su povukli narodni poslanik Zoran Anđelković na članove 1. 6. i 7, narodni poslanik Ljiljana Nestorović na članove 6. i 7, narodni poslanik Jovan Todorović 1. i 7. sa ispravkom i narodni poslanik Branče Stojanović na član 20. Takođe, podsećam vas da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika na član 7. Arsena Đurića i Predraga Markovića i na član 18. Milana Markovića. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, , nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, nije glasalo 57, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Rankić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Đorđević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 131, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Đidić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 131, nije glasalo 56, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, uzdržan jedan, nije glasalo 57, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, nije glasalo 57, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Petković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasalo 58, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 24, protiv 105, nije glasalo 58, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 77, protiv 106, uzdržana dva, nisu glasala dva, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 78, protiv 105, uzdržana dva, nisu glasala dva, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 129, nije glasalo 57, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Živadin Lekić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 77, protiv 105, uzdržana dva, nije glasalo tri, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 78, protiv 108, nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 127, nisu glasala tri, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Toma Bušetić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 24, protiv 106, nije glasalo 57, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Igor Bečić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 128, nisu glasala tri, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Goran Knežević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 130, nisu glasala dva, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 129, nisu glasala dva, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 130, nisu glasala dva, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 107, nije glasalo 58, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Đidić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasalo 58, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Petković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasalo 58, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 127, nisu glasala četiri, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 130, nije glasao jedan, od 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 131, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 26, protiv 103, uzdržan jedan, nije glasalo 58, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđo Komazec. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Stevica Deđanski. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Todorović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 129, nisu glasala dva, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 128, protiv 58, nisu glasala dva, od 188 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 131, nije glasalo 57, od 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Milena Milošević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 128, uzdržanih 58, nije glasao jedan, od 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović i narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 129, nisu glasala dva, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 129, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 130, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 80, protiv 107, nije glasao jedan, od 188 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasalo 59, od 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu, u celini. Za 131, protiv 57, ukupno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Pošto smo usvojili Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu, prelazimo na odlučivanje o predlozima odluka kojima Narodna skupština Republike Srbije daje saglasnost na finansijske planove organizacija obaveznog socijalnog osiguranja za 2005. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih za 2005. godinu. Za 130, nisu glasala dva, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih za 2005. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika za 2005. godinu. Za 131, nije glasao jedan, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika za 2005. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti za 2005. godinu. Za 131, nije glasao jedan , od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti za 2005. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2005. godinu. Za 131, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2005. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2005. godinu. Za 131, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2005. godinu. Poštovane dame i gospodo, zahvaljujem se, jer smo ovim glasanjem završili prvu tačku dnevnog reda - Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. O nastavku sednice ću vas naknadno obavestiti. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 190 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno više od 84 narodna poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Staniša Stevanović, Veroljub Stevanović, Nataša Mićić, Dejan Rajčić i Leila Ruždić-Trifunović (pre podne). Primili ste obaveštenje narodnog poslanika Tomislava Nikolića, predstavnika podnosilaca Predloga zakona o Narodnoj skupštini Republike Srbije, o povlačenju ovog predloga zakona iz procedure Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje prve tačke dnevnog reda i odlučivanje o njoj, a s obzirom da je druga tačka dnevnog reda - Predlog zakona o Narodnoj skupštini Republike Srbije, povučena, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Za danas je zakazana i Šesta sednica Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije. Zbog velikog broja amandmana koji je pristigao za ovu Šestu sednicu, njen početak odlažem za 13,30 časova. (Sednica je završena u 12,53 minuta.)