Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2016. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 84 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 93 narodna poslanika i da možemo da nastavimo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Borisav Kovačević, Dejan Radenković, Đorđe Čabarkapa i Vladimir Marinković. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuje Ivica Dačić, prvi potpredsednik Vlade i ministar spoljnih poslova, kao i ambasador Branimir Filipović, vršilac dužnosti pomoćnika ministra spoljnih poslova i ambasador Branka Latinović, šef odseka u Ministarstvu spoljnih poslova. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli poslanici, kao i Odbor za spoljne poslove. Primili ste izveštaje nadležnih odbora, kao mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Poštovana gospođo Gojković, uvaženi ministre Dačiću sa svojim bliskim saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, ja bih zamolio predsedavajućeg gospodina Bečića, da u okviru ovog prvog amandmana koristim i vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe pošto bih dao jedno uvodno izlaganje. Stvari ovako stoje, potreba za donošenjem ovog zakona je nesporna, jer u Republici Srbiji ne postoji zakonska osnova koja omogućava direktnu primenu međunarodnih mera ograničavanja. Znači, to je kristalno jasno. Dalje, dosadašnja praksa da se ove obaveze sprovode na osnovu odgovarajućeg zaključka Vlade ima nedostatke. Znači, to su athok rešenja od slučaja, do slučaja, usporavaju se realizacije, ali to takođe nije ni u skladu sa savremenim standardima u većini evropskih zemalja čija smo mi rešenja proučavali. I najzad, ali ne po značaju donošenjem ovog zakona naša zemlja će ispuniti jednu od veoma važnih obaveza, odnosi se na pregovaračko Poglavlje 31. - spoljna bezbednosna i odbrambena politika i tu možemo da uđemo u one direktne mere EU uklapamo se, a jednog dana kada postanemo članica EU primenjivaćemo, naravno i autonomne mere koje Savet EU donosi. Ali, otom-potom nije moglo sve sada da se ugradi u zakon. S obzirom na ovo što sam rekao vidi se koliki je značaj ovog značaja i to razlog što je poslanička grupa Boris Tadić-SDS-ZZS-ZS, veoma pažljivo, detaljno analizirala Predlog zakona, bukvalno od naslova kojim se bavi naš prvi amandman do poslednjeg člana prelazne završne odredbe i to je rezultovalo predlaganjem 14 amandmana, a sve u cilju ne da kritikujemo zakon nego da ga zajedničkim snagama dodatno popravimo. Koristim priliku da izrazim svoje posebno zadovoljstvo zbog toga što je predlagač imao sluha za ovaj naš napor. Usvojili su pet amandmana, znači direktno su usvojeni u celini. Što se tiče jednog amandmana to je sada malo složena procedura, imali smo korekcije dva stava. Korekcija jednog stava je usvojena, tako da je praktično tu i šesti amandman. Ono što je veoma važno, o tome smo pre dva dana dosta pričali, raščistili smo jednu dilemu, ne može direktno da se uključi EU, ali može implicitno kroz međunarodne organizacije, čiji nismo član, ali su njihove odluke mere u skladu sa našim spoljnopolitičkim prioritetima. Predlagač je to u članu jedan uradio, dodao je iza međunarodnih organizacija, čiji smo član i ovo, tako da je suštinski i ovaj naš amandman usvojen, mada ne kako smo ga u tom trenutku predložili. S obzirom na sve što sam rekao, naša poslanička grupa Boris Tadić – SDS – ZZS – ZS će podržati ovaj zakon i u načelu i u pojedinostima. Sada prelazim na ovaj amandman. Kada smo analizirali ovaj zakon, nismo mi to sami krenuli da čitamo, da analiziramo, pogledali slična rešenja u nekim evropskim zemljama. U tom trenutku nam se učinilo da je ovo naša formulacija, znači nismo mi izmislili. Mi smo ovu formulaciju prepisali, tačnije preveli iz rešenja u nekim zemljama i zato smo predložili da se zakon zove o primeni restriktivnih mera u međunarodnim odnosima. I dalje smatramo da je bolji ovaj naslov, ali istine radi, dodatno smo u međuvremenu proučili rešenja u svim članicama EU i još nekim evropskim zemljama, kažem istine radi, ovaj naslov zakona koji predlagač daje se pojavljuje. Tako da, voleli bi da je naše rešenje, ali ne možemo da budemo protiv nečega što se u EU koristi. Prema tome, podržaćemo, kažem u celini, bez obzira što ovaj amandman nije usvojen. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima prvi potpredsednik Vlade, ministar Ivica Dačić.
Poštovani predsedavajući, potpredsedniče Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, na ovaj predlog zakona je podneto 26 poslaničkih amandmana i dva amandmana Odbora za spoljne poslove u kojima su iznete sugestije kako da se poboljša predloženi tekst. Ministarstvo spoljnih poslova, kao nosilac posla na izradi ovog zakona i Vlada Republike Srbije, su sa dužnom pažnjom i ozbiljnošću pristupili razmatranju svakog od predloženih amandmana. Naša namera je bila da se prihvate svi oni amandmani kojima se daje dodatni kvalitet ovog teksta i dodatno pojašnjavaju određena pitanja koja su bitna za njegovu primenu. Videli ste da je Vlada više od polovine amandmana prihvatila želeći da na pravi način valorizuje vaš angažman i da ovaj zakonski projekat bude praktično zajednički doprinos kako Vlade tako i narodnih poslanika, bez obzira da li su oni u vladajućoj koaliciji ili u opoziciji. Pojedine amandmane, zbog procedure ili zbog ovoga kako je i sada rečeno, zbog nekih već uobičajenih formulacija koje se koriste u drugim zakonodavstvima, nismo prihvatili, ali sigurno da suština tih amandmana, trudili smo se da bude obuhvaćena, čak su zato i podneta dva amandmana odbora, koja su na neki način obuhvatila ono o čemu smo prošli put govorili, barem kada je reč o pominjanju EU. Nije bilo amandmana koji bi suštinski menjali koncepciju ovog zakona, što je veoma značajno, što je potvrda zajedničkog imenitelja koji smo imali kada je u pitanju ovaj zakonski predlog. Takođe bih samo rekao i podsetio da ovaj zakon ima samo 29 članova. Još jednom kažem, mi smo prihvatili više od polovine amandmana i mislim da smo time pokazali jedan odgovoran odnos Vlade prema ovom pitanju. Ovo nije tema koja bi trebala da bude predmet nekih političkih rasprava, već je ovo veoma važno za ispunjavanje obaveza naše zemlje. Prema tome, mislim da nema velike potrebe da obrazlažemo svaki amandman, ali reći ću povodom ovog amandmana koji je poslanik Stojadinović predložio, odnosno ne samo on, nego čitava grupa poslanika iz poslaničke grupacije koju predvodi Boris Tadić, sam taj naslov, mi smo mišljenja da termin - međunarodne mere ograničavanja, da je to ipak jedan više prihvaćeni, opšte prihvaćeni na neki način termin za ovu oblast i da se on upotrebljava u zakonodavstvima drugih država. U suštini to ima slično značenje, restriktivne mere ili mere ograničavanja, tako da ovaj amandman nije prihvaćen iz tog razloga. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojimirović. Izvolite gospodine Stojimiroviću.
Poštovane koleginice i kolege, ja ću samo kratko. Meni je isto drago da je predlagač imao sluha i da je prihvatio dosta, odnosno više od polovine ovih amandmana, a što se tiče konkretnog amandmana na naziv ovog zakona, mislim da predlagači treba da shvate da je ipak ovaj naslov, odnosno naziv zakona kako je dao predlagač mnogo jednostavniji, mnogo lepše zvuči za uho, s jedne strane, a sa druge strane, ta naša stalna želja da nečije tuđe prihvatimo, nekako prevedemo i stavimo ovde kod nas je postala u neku ruku moderna. Mislim da treba što više da se trudimo da budemo originalni i da koristimo naše reče, a manje strane reči. Verujem da podnosioci amandmana neće imati ništa protiv kao što je i rekao kolega koji je obrazlagao ovaj amandman i mislim da je potpuno u redu što nije prihvaćen njihov predlog.
Zahvaljujem gospodine Stojimiroviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite gospodine Rističeviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, prethodni govornik, gospodin Ljubiša, je već objasnio ono što sam ja hteo da kažem. Restrikcija je čini mi se reč latinskog porekla. Dakle, ja ne branim poslaničkim grupama da koriste strane reči, ali mislim da je Vlada u pravu kada se držala našeg lepog rečnika, našeg lepog jezika, koje pozajmljuju i okolne države i okolni narodi i verujem da je reč – ograničenje, bolja nego reč – restrikcija, koja je latinskog porekla i ima dvojako značenje. Znači i - ograničenje i sužavanje itd. i zato podržavam Vladu u nameri da se naše pismo, naš jezik, očuva i da se to dešava i u pisanju predloga zakona, odnosno u pisanju ispravki prilikom usvajanja tih amandmana. Smatram, kao i profesor Ljubiša, da ovaj amandman ne treba prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić. Izvolite, gospodine Antiću.
Dame i gospodo, ne samo kod ovog Predloga amandmana, kada je u pitanju naslov zakona, mislim da se tu još par puta pojavilo kao problem, postoji jedan, čini mi se, ozbiljniji problem. Problem je u nedoslednosti. Ako predložite da se promeni naslov zakona, vi tu terminologiju trebate ipak da pratite kroz ceo zakon, to bi bilo onako ozbiljnije. Ne možete samo u naslovu zakona da mere ograničenja prevedete u restriktivne mere, a već u prvom, drugom, trećem, četvrtom članu da govorite o međunarodnim merama ograničenja. Znači, ceo zakon je tako koncipiran da ono što je u naslovu, to prati i tekst zakona i u skoro svim članovima se pominju mere ograničenja, pa je predlagač amandmana na neki način nedosledan i nepotpun, jer je trebao i u ostalim članovima zakona da predvidi i predloži da se ti termini menjaju. To bi bilo, rekao bih, usaglašenije, malo ozbiljnije, jer na ovaj način, kada bi se prihvatio ovaj amandman, mislim da sam tekst zakona ne bi odgovarao naslovu zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Vesna Martinovi, Goran Ćirić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Vesna Marjanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i magistar dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Poštovani gospodine Bečiću, uvaženi ministre Dačiću, sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, ja bih voleo kada bi se malo više i pažljivije slušalo, odnosno pokušavali da shvatimo šta je ideja predloga. Čuo sam ovde dosta kritike u vezi ovog našeg prvog amandmana, a kristalno jasno je bilo da je i rešenje koje nudi predlagač i ono što smo mi ponudili prisutno u rešenjima nekih zemalja manje ili više, nije bitno, kao i u stručnoj literaturi iz međunarodnih odnosa i međunarodne politike. Da ponovim još jednom, i jedno i drugo rešenje je okej. U nekim zemljama je ovo koje je predlagač daje, u drugim zemljama naše, ali su oba rešenja u redu. Ako idemo i na jezik, zbog reči – restrikcija, priznajem da je bolje rešenje predlagača, mada direktoru javnog preduzeća ne smeta ništa da kaže da neće biti restrikcije struje, ne električne energije. Prema tome, zalagao sam se i uvek se zalažem za korišćenje srpskog jezika, ali ponegde se provuče neka reč u prevodu, tako da mislim ne treba širiti diskusiju oko ovoga. Naslov je dobar i ima ga u puno zemalja EU. Što se tiče amandmana na ovaj član, ponovo koristim priliku da se zahvalim što su predlagači imali sluha da malo koriguju član 1. i da dodaju implicitno EU kroz organizacije čiji članovi nismo, ali su mere, odluke koje oni donose, u skladu sa našim spoljnopolitičkim prioritetima. Mi smo zadovoljni ovom formulacijom. Jedini način je bio da to bude amandman odbora. Još jednom zahvaljujem i mislim da je ovo jedan od amandmana koji suštinski popravljaju ovaj zakon, što je i bila težnja predlagača, jer ako se pogleda obrazloženje zakona, ovo je sasvim eksplicitno lepo dato u obrazloženju, taksativno, od Saveta bezbednosti UN preko OEBS-a do organizacije čiji članovi nismo, ali pratimo njihove odluke, mere ili su mere, naravno i one koje pratimo, i ostale u skladu sa našim prioritetima. Znači, ponavljam još jednom, glasaćemo i za ovaj amandman i za zakon u celini. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade, ministar Ivica Dačić. Izvolite.
Kao što sam malo pre rekao, za pisca ovog Predloga zakona uopšte nije bilo sporno da treba primenjivati i da se ovaj tekst odnosi i na mere EU. Međutim, postoji nešto što ni jedan zakonodavac neće prihvatiti, a to je da mi preuzimamo obaveze organizacija koje nismo članovi. U tom smislu je i formalno pravno nemoguće da piše da će biti isti odnos prema EU u odnosu na UN, Organizaciju za evropsku bezbednost i saradnju i druge organizacije čiji smo članovi. Trudeći se da nađemo odgovarajuće rešenje, pošto je o tome bilo reči i u raspravi, o tome se raspravljalo i u pripremi ovog zakona, bila su dva amandmana koja su slične sadržine i od poslanika SDS i DS. Mi smo se odlučili da je najbolje rešenje da Odbor za spoljne poslove, a to je sledeći amandman praktično, koji će ovde biti, da se ovo pitanje reši kroz amandman Odbora za spoljne poslove, kojim se praktično na postojeći tekst dodaje ovo o čemu sam sada govorio, tako da praktično smo prihvatili suštinski ono što se predlaže. Znači, sadašnji tekst amandmana, da se ne bih ponovo javljao posle povodom amandmana Odbora …
Morate gospodine ministre, tako da, morate da se izjasnite.
Dobro. Znači, mi nismo prihvatili ovaj amandman, kao i ovaj prošli amandman poslanika DS, ali je to pitanje rešeno amandmanom Odbora. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Dačiću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, meni je veoma dirljivo kada ponekad čitam amandmane, odnosno kad čitam amandmane i kada naiđem na poneka rešenja koja me podsećaju na neka rešenja koje je stranka bivšeg režima primenjivala dok je bila na vlasti. Ovim amandmanom oni su doslovce tražili da se mi bezuslovno povinujemo odlukama EU, pa, recimo, pet, šest, sedam godina pre ulaska u EU. Oni su mozgom već davno ušli u EU. Sećam se dirljivih govora 2002, 2003. godine da ćemo u EU ući 2007. godine. Najverovatnije da neke moje kolege iz stranaka bivšeg režima još uvek pamte te reči i smatraju da smo već u EU, pa treba primenjivati njihove akte po pitanju ograničenja, odnosno ukidanja i uvođenja mera ograničenja u međunarodnoj politici. To bi za Srbiju u ovom trenutku bilo veoma pogubno, a možda oni to i žele. Nisam siguran da naši politički istomišljenici žele ono što žele svi građani, što želimo mi sami. Možda je njihova deviza – što gore, to bolje. To ne mogu znati, ali iz iskustva znam da kada su ugovarali sadržaj SSP-a, odmah da kažem da SSP kao SSP, kao potpis nije sporan, ali unutrašnji sadržaj je veoma sporan, što oni sami priznaju, jer su, recimo, pad carina u sporazumu predvideli 2013, apsolutni pad carina, koji sad ugrožava poljoprivrednu proizvodnju i prehrambenu industriju. Takav sadržaj u SSP-u nije uradila ni jedna pristupajuća članica, odnosno, takva rešenja od prilike se poklapaju sa godinom ulaska u EU, a nikako sedam, osam ili devet godina ranije, što ti u problem dovodi poljoprivrednu i prehrambenu industriju, pa se onda postavlja opravdano pitanje – a sa čime ćemo mi to ući u EU, ukoliko bi razmišljali na način na koji oni razmišljaju. Još dodatne sankcije između EU i Rusije su iskomplikovale naš slučaj, pa sada višak te prehrambene robe i poljoprivrednih proizvoda traži pukotine i traži tržište i onda ulazi na naše tržište, to su visoko subvencionisani poljoprivredni proizvodi i prehrambeni proizvodi koji imaju sedam ili osam puta veće subvencije i podsticaje nego što to ima naša zemlja. Onda isti predstavnici stranke bivšeg režima i činovnici, koji su još uvek u Vladi RS, kada uvedemo prelevmane, sa pokušajem da zaštitimo domaću poljoprivredu i prehrambenu industriju, onda trče kod Devenporta, Janmata i kod koga već, da se žale kako smo eto mi uveli prelevmane u pokušaju da zaštitimo ostatak poljoprivredne proizvodnje, a prelevmane možemo da uvedemo tek kad nam se na tržištu naruši naša poljoprivredna proizvodnja. Zato je za mene dirljivo to, posebno kada imamo u vidu da oni sad traže i skupljaju potpise da se ruši SSP, tj. Sporazum koji je potpisan sa 27 članica EU, sad čini mi se već sa 28, dakle, gotovo ga je nemoguće promeniti, a naš Ustav brani da se sprovodi referendum po pitanju međunarodnih sporazuma. Dakle, oni sad traže da ono što su ugovorili više ne važi, pa čak laž je i to da je to u smislu zaštite od tajkuna, upravo od onih ljudi koji su bili sastavni delovi stranke bivšeg režima, odnosno njihovi kumovi, prijatelji, koji su od prilike govorilo ono – stanite, galije carske, da prođu naše jahte. Zato je za mene dirljivo i tražim da …
Molim vas gospodine Rističeviću, da li možete da se vratite na ovaj amandman?
… ovakva rešenja koja oni predlažu, da primenjujemo mere i akte organizacije u kojoj nismo pristupili, dakle, to mi liči na ono što se desilo 2008. godine, kada je ugovoren sadržaj SSP-a koji nanosi nepovratnu i veliku štetu našoj poljoprivredi i prehrambenoj industriji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik akademik Ninoslav Stojadinović.
Gospodine predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, pa, ne znam, da ponovim ponovo, kao da nam treba prevodilac sa srpskog na srpski. Da li je prioritet, spoljno politički prioritet aktuelne Vlade evrointegracija Srbije, pregovori, pa sinoć je, preksinoć, premijer rekao da mi 2019, 2020. godine praktično sve završavamo i onda ostaje na drugima da odluče da li ćemo biti članica. Znači, nije ništa sporno i ideja nije bila da se mi udvaramo EU, da ubacujemo nešto što ne treba. Kolega Senić je juče eksplicitno rekao, ja ponavljam stav naše stranke i koalicije. Mi smo protiv uvođenja sankcija Ruskoj Federaciji. Mislim da to ne treba ponavljati. Uostalom, nisu ni sve članice EU uvele sankcije. Bilo je još slučajeva kada Srbija nije uvodila ove mere ograničavanja, a to je bila preporuka, odnosno odluka EU. Znači, stvari su kristalno jasne, zadovoljni smo kako je ovo pitanje rešeno amandmanom Odbora, nema šta tu dalje da se komentariše, ali neke druge stvari zahtevaju. Sigurno, SSP je loš, tu nema dileme, ali informisaću vas da je jedna zemlja članica, to je Poljska, kolege ambasadori iz Poljske, iz ministarstva te zemlje su mi rekle, potpisala mnogo gori od nas SSP i gde je sada Poljska? Poljska nije osetila krizu, takoreći, Poljska ima rast BDP-a konstantno, veliki rast. Šta je problem ovde? Problem je, i u teoriji se to zna, ko je čitao nešto o EU, bilo kakav SSP i najgori SSP je dobar ako je period ulaska relativno kratak. Nažalost, nas su opteretili drugi problemi, Priština, region, itd.
Molim vas, gospodine Stojadinoviću, morate se vratiti na amandman. Ne možete da replicirate gospodinu Rističeviću, jer sam i njega opomenuo da mora da govori o amandmanu.
Ne, govorim o Evropskoj uniji, molim vas. Govorim o Evropskoj uniji…
Ne možete, gospodine Stojadinoviću. U ovom trenutku možete da govorite samo o amandmanu koji je predmet rasprave. Ja vas razumem i dopustio sam dovoljno, ali nemojte molim vas da odete daleko.
Ponoviću još jednom. Ako dozvolite, samo još jednom zaključak da ponovim.
Izvolite.
Uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, ideja je bila da se na neki način ovde EU uključi. To je predlagač uradio i mi smo zadovoljni. Znači, nema svrhe sada širiti diskusiju ko je šta potpisivao i kada. Pričamo o aktuelnom predlogu zakona. Zadovoljni smo i zakonom u celini i kako je predlagač reagovao na naše amandmane. Još jednom hvala, mi smo sa ovim članom zadovoljni.
Zahvaljujem se, gospodine Stojadinoviću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, meni ne treba prevod srpskog na srpski. Posebno ako to kaže neko ko u naziv zakona stavi latinsku reč. Što se tiče amandmana, on bi za mene bio prihvatljiv da smo mi članica EU. Ja govorim o amandmanu koji smo dobili, a ne govorim o amandmanu Odbora. Ja govorim o amandmanu predlagača. Predlagač, to je izborna lista, odnosno deo izborne liste čiji koalicioni partneri u ovom trenutku traže rušenje SSP-a. Ovde je pomenuta Poljska. Poljska još nije dozvolila prodaju nekretnina, do dana današnjeg, a ušla je možda pre 10 godina u EU, ne mogu tačno da se setim da li je bila 2003. godina, a mi smo to predvideli pre šest, sedam godina. Odnosno, ne mi, već oni. Dakle, nije Poljska mogla potpisati lošiji SSP nego mi. Nedvosmisleno je da su stranke bivšeg režima po pitanju poljoprivrede i prodaje nekretnina ugovorile veoma loš SSP i sada još tu grešku hoće da pripišu nama. Tobože se oni sada bore protiv onoga što su sami proizveli. Na kraju da kažem, ja nisam rekao da sam protiv EU. Velika je razlika između mene i njih. Oni bi da uđu u EU bez proizvodnje, a ja sa proizvodnjom. Ja bih da uđem u EU, a neki bi izgleda da upuzimo u EU. Hvala.
Zahvaljujem. Da li po amandmanu želite, gospodine Đurišiću? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani potpredsedniče Vlade, tekst amandmana koji smo mi predložili je deo politike za koju se Socijaldemokratska stranka zalaže, a to je što brže priključenje EU. Naša politika je dosledna od samog početka bavljenja politikom, poslednjih 25 godina je ista. Oni koji danas osporavaju naše ideje i tvrde da se deklarativno zalažu za EU, sve rade da se to danas i ne desi, kao što su radili svih prethodnih godina. Da smo 2002. godine svi koji danas ovde pričamo o EU bili za EU, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008. godine, da nisu bile najave hapšenja kada su se vraćali predstavnici Vlade sa potpisivanjem ovog SSP-a 2008. godine, da nisu bili protesti kada je država završavala svoju međunarodnu obavezu saradnje sa Haškim tribunalom, što je bio preduslov da se otkoči proces evrointegracija, možda bi danas i mi bili deo EU. Oni koji su bili protiv svih ovih godina, mislim da imaju najmanje prava da govore o tome što danas nismo deo EU.
Gospodine Đurišiću, dajte da se vratimo na amandman.
Mi smo se za to borili 25 godina i borićemo se i dalje. Drago nam je da sada imamo podršku i drugih kolega poslanika. Ovaj naš amandman je bio namera da se jasnije ono što jeste ideja ovog zakona, a to je da Republika Srbija u međunarodnim odnosima prati i međunarodne mere i preporuke EU, jasnije naznači ovim zakonom. Svesni smo da u ovom trenutku ovo rešenje nije moglo da prođe u parlamentu Srbije. Pozdravljamo rešenje koje će biti, nadam se, usvojeno kroz usvajanje amandmana Odbora i primenu ovog zakona u budućnosti, ali smo spremni i nećemo da oćutimo na demagoške priče ko je zaslužan za to što je Srbija danas u ovoj fazi pregovora sa EU. Jer, četiri godine ova Vlada nije uspela da otvori nijedno poglavlje praktično i da nas pomeri sa tog puta…. (Zoran Babić, s mesta: Kako nije?) Praktično, govorim praktično zato što su otvorena dva poglavlja… [[Isključen mikrofon]]
Molim vas, gospodine Đurišiću, nemojte to da radite. Prvo, jasno je koja je Vlada, koji premijer je otvorio poglavlja. Tako da, nemojte da pričamo šta je rađeno 20 godina, a šta je rađeno 10 godina unazad. Dajte da se zaustavimo na ovome i da se vratimo amandmanima, gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Molim vas da meru isključivanja mikrofona koristite i prema drugim poslanicima, a ne samo prema meni.) Kada ste preterali, gospodine Đurišiću. Ja sam tolerisao da pričate nešto što nema veze sa ovim amandmanom, kao što sam tolerisao i kod gospodina Stojadinovića i kod gospodina Rističevića, jer sam smatrao… (Marko Đurišić, s mesta: Njega ste pustili šest minuta.) Opominjao sam i gospodina Rističevića, ali vi ste, gospodine Đurišiću, preterali. (Marko Đurišić, s mesta: Da, posle šest minuta.) Ja vas molim sada, i gospodine Stojadinoviću, da se zaustavimo na ovome i da dalje ne raspravljamo na ovaj način. Zahvaljujem se. Na član 1. amandman je, na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, podneo Odbor za spoljne poslove. Molim ministra da se izjasni o ovom amandmanu. Izvolite, gospodine Dačiću.
Ja sam malopre već o tome govorio, ali pošto je tako, tako bi trebalo da i zvanično kažem da je ovaj amandman predložen u skladu sa dogovorima koje smo postigli. Tražimo najbolje rešenje za moguće uvođenje, primenu ili ukidanje mera ograničavanja međunarodnih organizacija u kojima Srbija nije član, u slučaju kada je to u spoljnopolitičkom interesu Srbije. E sada, da uzgred spomenem u čemu je razlika između ove formulacije i ovih predloga amandmana koje nismo prihvatili, amandmana SDS i DS. Srbija za one organizacije u kojima je član podrazumeva se da ima obavezu da sprovodi sve odluke tih organizacija. Međutim, u EU Srbija nije član. Ova formulacija koju je Odbor predložio omogućava Srbiji da primenjuje ove mere samo ukoliko se ona sa tim saglasi. Znači, ne sve mere i odluke koje EU donosi. To praktično znači sledeće. Srbija je, kao što znate, u godinama pre rusko-ukrajinskog problema u više od 90% imala, a mislim da smo čak imali i 94-95% usaglašenost sa merama spoljne, odbrambene i bezbednosne politike EU. Međutim, kada je Rusija došla na dnevni red i Ukrajina, Srbija se nije pridružila restriktivnim merama koje je EU uvela protiv Rusije. Zbog toga je taj procenat pa na 60% ili 70%. Naravno, kao što sam govorio u načelnoj raspravi, naš spoljnopolitički položaj je takav da moramo da vodimo računa o našim strateškim ciljevima. Jedno je članstvo u EU, a drugi naš cilj jeste svakako i zaštita naših nacionalnih i državnih interesa. Shodno tome, ovaj amandman Odbora podrazumeva da će Srbija primenjivati one mere sa kojima se saglasi. Pošto se nismo saglasili sa restriktivnim merama EU prema Rusiji ili nekim drugim zemljama koje su nama prijateljske, mi te mere nemamo obavezu da primenjujemo. Odnosno, da budem precizan, u skladu sa evropskim standardima, pošto se nalazimo u fazi pridruživanja, odnosno pregovora, to je regulisano poglavljem 31. koje se odnosi na spoljno, bezbednosnu i odbrambenu politiku, mi imamo obavezu da se postepeno usaglašavamo sa EU do trenutka ulaska u EU. To znači da će u narednim godinama to biti proces koji će trajati, a to poglavlje nije još ni otvoreno. Tako da mislim da je ovaj predlog amandmana mnogo bolji nego ova dva amandmana koja su podneta, jer ona podrazumevaju prethodne amandmane koje smo mi odbili, podrazumevaju da bi mi morali da prihvatamo sve ono što Evropska unija donese, a mi nemamo pravo, mi nismo članica, da iznesemo svoje mišljenje. Pošto nismo imali drugo rešenje kako da to izvedemo, onda je to Odbor za spoljne poslove predložio. Što se tiče Vlade Srbije, kao predlagača, mi prihvatamo ovaj amandman Odbora za spoljne poslove. Hvala vam.
Zahvaljujem se prvom potpredsedniku Vlade. Pošto Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman i konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Vesna Martinović, Goran Ćirić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Vesna Marjanović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Dejan Nikolić, Vesna Martinović, Goran Ćirić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Vesna Marjanović i Jovan Marković. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podnela narodni poslani Dubravka Filipovski. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Stanojević i Zlata Đerić. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Velimir Stanojević i Zlata Đerić. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr. dr Blagoje Bradić. Reč ima akademik Ninoslav Stojadinović. Izvolite, gospodine Stojadinoviću.
Poštovani gospodine Bečiću, uvaženi ministre Dačiću sa saradnicima, vidite, ceneći ulogu i značaj Narodne skupštine Republike Srbije, kao nosioca zakonodavne i ustavotvorne vlasti u našoj zemlji, smatrali smo da bi bilo dobro, ne kažem da je neophodno, da se doda jedan dodatni stav u ovaj član, da se odlukama iz stavova 1. i 3. informiše nadležni odbor Narodne skupštine Republike Srbije, a to je Odbor za spoljne poslove. Mislim da bi to bilo dobro, ali nije tragedija ako se ovo ne uključi, te u tom smislu ovo bitno ne narušava kvalitet zakonskog rešenja i s tim u vezi, bez obzira na to, glasaćemo za ovaj predlog. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Stojadinoviću. Reč ima prvi potpredsednik Vlade gospodin Ivica Dačić. Izvolite, gospodine Dačiću.
Samo da dodam, zbog poslanika koji možda nisu do detalja upoznati sa tekstom zakona i zbog javnosti, da ne ispadne da su ove odluke neka tajna. Ne, upravo obrnuto. Ovde u ovom članu 6. stoji da se odluke o primeni uvedenih mera objavljuju u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema tome, ako se one objavljuju u „Službenom glasniku Republike Srbije“, smatramo da je potpuno suvišno da sada Vlada o tome posebno obaveštava nadležni odbor, zato što taj odbor inače treba da raspravlja izveštaje o radu Ministarstva spoljnih poslova, čiji će deo svakako biti i ovaj deo naše aktivnosti. Druga stvar bi bila da se te mere nigde ne objavljuju u javnosti, pa da sada treba da vas obavestimo. One će biti javno objavljene. Mi nemamo drugi način objavljivanja, kao parlament i kao Vlada, nego u „Službenom glasniku“. Mislim da je to nešto najtransparentnije što možemo da imamo kao Vlada Republike Srbije. Zato ovaj vaš amandman nije prihvaćen, jer smatramo da je celishodnije ovo rešenje koje stoji u zakonu.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr. dr Blagoje Bradić. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr. dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima akademik Ninoslav Stojadinović. Izvolite, gospodine Stojadinoviću.
Bez želje da produbljujem razlike i da dovedem do eventualnog repliciranja, samo da kažem kratko - normalno je što je Vlada odbila ovaj amandman jer nije usvojila ni amandman na 1. član, ali s obzirom da je Vlada proširila spisak u Savet bezbednosti Ujedinjenih nacija i OEBS, međunarodnih organizacija na koje se odnosi ovo, tehničko usaglašavanje sa tim članom je Vlada odradila, tako da je deplasiran bio ovaj naš amandman, s obzirom da nije usvojen amandman na 1. član. Hvala.
Zahvaljujem. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr. dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima akademik Ninoslav Stojadinović. Izvolite, gospodine Stojadinoviću.
Veliko hvala, gospodine Bečiću. Uvaženi ministre sa saradnicima, shvatili smo ideju predlagača, ali očigledno nije bilo dovoljno vremena ili ideja dodatnih kako da se definiše preciznije šta znači radna grupa, ko je obrazuje, koja je struktura njena itd. To je razlog što smo mi predložili da se ovaj član briše. Inače, našoj poslaničkoj grupi, kao što znate, amandmani „briše se“ nisu svojstveni. Jedini razlog za to je što nije dovoljno bilo definisano, ali u većini zemalja Evropske unije apsolutno i nedvosmisleno ministarstva spoljnih poslova, ili kako se to zove, za evropske poslove, negde spoljnih poslova i Evropsku uniju, se bave ovim stvarima. Odgovarajući direktorati ovo po automatizmu rade, kvalifikovani su. Ja mislim da je i naše Ministarstvo, koje ima izvanrednu infrastrukturu, kadrove, a i organizacije, takvo da pokriva ovu multilateralu, to može uspešno da odradi i da to bude nosilac ovih aktivnosti, a radna grupa pro forme da se formira od predstavnika, s obzirom na to na šta se mere odnose, da budu uključena druga ministarstva, predstavnici drugih agencija i slično. Mislim da će Ministarstvo spoljnih poslova biti u stanju, bez obzira na neke nedefinisanosti, da hendluje ovo, kako mladi vole da kažu, na najbolji mogući način. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Velimir Stanojević i Zlata Đerić. Vlada i Odbor za spoljne poslove su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Ivan Karić i mr dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima akademik Ninoslav Stojadinović. Izvolite, gospodine Stojadinoviću.
Nisam specijalista opšte prakse da o svemu mogu da diskutujem i da sve znam, ali smo obavili konsultacije, znači naše stručne službe, moj savetnik, koji je inače vrstan pravnik, je obavio konsultacije i eksperti su rekli da je korektnije da budu svojinska prava, nego svojinska ovlašćenja. Eto, to je jedini razlog zašto smo ovaj amandman podneli, a mislim da primenu zakona neće bitno narušiti ova definicija. Znači, ja znam šta je najveći problem bio za predlagača u ovom našem amandmanu, svojinska prava, originerna i derivativna. To je malo nedefinisano tako da verovatno i to je bio jedan od problema i razloga što nije prihvaćen amandman, ali kažem, iako ostane ovo kako je bilo mislim da neće biti problem, mada moglo je da se prihvati, čak je mogao i Odbor bez ovog originernih i derivativnih da prihvati, ali šta je tu je, mislim da ovo nije veliki problem. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, gospodine Jovanoviću.
Zahvaljujem se predsedavajući. Samo bih sa stanovišta struke, imajući u vidu da se predlagač amandmana pozvao na struku, ukazao na nešto što u principu predstavlja u pravnom smislu reči sinonime. Svojinska ovlašćenja potpadaju pod svojinska prava. Svojinska ovlašćenja kao atribut prava svojine, koji je apsolutno pravo, podrazumeva ovlašćenje i svakog tog dela svojinskog prava, tako da se svojinska ovlašćenja i svojinska prava apsolutno podudaraju. U ovom pravcu apsolutno ne postoji ni jedan jedini razlog da nam barem sa pravne strane da se vrši korekcija, odnosno izmena imajući u vidu da se svojinsko pravo podrazumeva kao pravo koje apsolutne kategorije, ne postoji veće pravo od toga. Shodno tome, i ovlašćenje iz svojinskog prava podrazumevaju to isto. Dakle, apsolutno nikakve razlike da se ove dve pravne kategorije, ova dva pravna instituta eliminišu, odnosno jedan drugi da eliminišu, oni u stvari proizvode jedno te isto zato nema potrebe da se menja bilo šta. Hvala.
Zahvaljujem se. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, uvaženi ministre Dačiću, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, uvaženi potpredsedniče Bečiću, molim vas da uključite taj skriveni elektronski uređaj za matematičke operacije i da mi uz ova dva minuta na koja imam pravo za obrazlaganje ovog amandmana meri i onih pet minuta na koje imam pravo po ukupnoj amandmanskoj raspravi.
Vrlo rado gospodine Pavićeviću.
E, to, tako da ministru Dačiću mogu u sedam minuta da saopštim jedno viđenje o sadržini ovog amandmana i naravno, budući da je gospodin Dačić ministar spoljnih poslova izvesne upute i oko naše spoljne politike, a pre svega, gospodine Bečiću, da uputim druge narodne poslanike u to šta je Vlada prihvatila kada govorimo o našim amandmanima. Narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 13. kako ste vi to veoma precizno ovde i saopštili i taj amandman je, poštovana gospodo jedan od tri amandmana koje smo podneli na ovaj predlog zakona. Poštovana gospodo, prihvaćena su sva tri amandmana. Ministre Dačiću, to se nije događalo, ovo je prvi put da mi narodni poslanici Nove stranke imamo sto procentni učinak u prihvatanju amandmana. Dakle, to do sada nije bilo, bravo, naravno, opšta podrška za to, nema nikakve dileme. Mislim, poštovana gospodo, evo da čuje i gospodin Girić, i gospodin Stojmirović i sva gospoda koja su zainteresovana za ovu raspravu, da je to posledica odluke ministra Dačića, a ja sam ga slušao ovde pažljivo u načelnoj raspravi, da će finalnu reč o amandmanima da prepusti struci. Budući da je gospodin Dačić finalnu reč i ovom amandmanu i o svim amandmanima prepustio struci, šta je posledica poštovana gospodo, da su prihvaćeni svi amandmani nas narodnih poslanika Nove Stranke. To znači, poštovana gospodo, da bi bilo veoma dobro za sve naše građane ovde da uvek struka daje finalnu reč. Nažalost, to nije bila praksa u ovom sazivu Narodne skupštine, a očigledno povodom ovoga Predloga zakona i naše amandmanske rasprave danas to jeste. Naravno, ukupno smo, da obavestim ministra Dačića koji nije čest gost bio u ovom sazivu Narodne skupštine i sigurno nema tu informaciju, ukupno smo ministre Dačiću za godinu i devet meseci, mi, narodni poslanici Nove stranke podneli, a da čuju i narodni poslanici, 1.950 amandmana, od kojih je sa ova tri prihvaćena amandmana ukupno prihvaćeno 187 amandmana nas narodnih poslanika Nove stranke. Ministre Dačiću, da čujete sada ovu informaciju, kada se ove brojke prenesu u procente, to znači da mi narodni poslanici Nove stranke imamo 9,6% prihvaćenih amandmana, što po izvesnim analogijama koji neki od nas sa Fakulteta političkih nauka na primer, ovde primenjuju, iznosi, ministre Dačiću 9,6% podrške građana Novoj stranci. Još jedan aplauz, poštovana gospodo, opšta podrška za to. Ministre Dačiću, to za mene znači da je Nova stranka maksimalno iskoristila ovo vreme jednog posvećenog, marljivog rada u ovih godinu i devet meseci u ovoj Narodnoj skupštini kako bismo pokazali građanima naše Republike kako treba zagovarati jedan sistem ideja, verovanja, vrednosti i mišljenja u našoj Narodnoj skupštini. Naša startna pozicija, ministre Dačiću, na ovima vanrednim parlamentarnim izborima koji će izgleda biti krajem aprila, iznosi 9,6% i to nas samostalno. Ministre Dačiću, samo Nova stranka, a ako sada na primer zamislimo evo jednu situaciju, evo tu je i gospodin Jovan Marković iz DS, ako sada zamislimo da sa DS napravimo savez, ministre Dačiću, pa 30% mi osvajamo. Još jednu stvar da kažem ministru Dačiću, 9,6% meni to deluje taman toliko koliko i SPS ima kao startnu poziciju ili da kažem imao, što sugeriše sada gospodin Živković, 9,6% do kraja ovog saziva 10%. Naravno, poštovana gospodo, veoma je važno da ovaj povod amandmanske rasprave povodom amandmana koji je prihvaćen na član 13. podsetim još jednom ministra Dačića na važnost formalizovanja spoljno-političke orjentacije naše države. Slušao sam vaš odgovor na ovo moje pitanje i u načelnoj raspravi, vi ste tu saopštili – pa, dobro možda nije strategija vrsta dokumenta koja treba ovde da dođe, ali je veoma važno da se u Skupštini otvori i to kao jedna tema, jedne sednice kroz raspravu da razgovaramo o aktuelnim stvarima. Pa, poštovana gospodo ako ovde imamo stalne govore da nema predstavnika ni jedne stranke koji nije za to da Srbija postane punopravna članica EU zašto to, poštovana gospodo, da neformalizujemo i sledeću stvar da uradimo gospodine Dačiću, da u susretu sa građanima jednih sa drugima ovde stalno potenciramo to da je vrhunski nacionalni interes građana naše Republike i naše države da Srbija postane punopravna članica EU, a ne, ministre Dačiću, kao što se često dešava da se kaže ovako sa strane, mi hoćemo tamo, a onda da se doda – ali istovremeno treba da štitimo naše nacionalne interese. Pa, poštovana gospodo, dajte jednom da se to precizno zavede, evo u stenogramu naših sednica, da je vrhunski nacionalni interes za nas punopravno članstvo u EU, da se obavežemo ovde da ćemo svi do jednoga da delamo u skladu sa tako definisanim nacionalnim interesom, a ne da ostavljamo prostor za razne kombinacije, za razna promišljanja o tome kako će se promeniti geopolitička situacija, kako smo mi, kao neka međa sveta, kako ovde udaraju vetrovi sa istoka, zapada, severa, juga. Pa, nije to tako, poštovana gospodo. Daj da se dogovorimo da kada se tiče spoljne politike, definišemo naš vrhovni nacionalni interes sa znanjem da će to da obezbedi bolji život našim građanima u našoj državi. Ja mislim ministre Dačiću, da bi to bilo primereno delanje. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Po toj vašoj logici onda SNS ne treba uopšte na izbore, ona već u startu ima 90 i nešto procenata prihvaćenih amandmana, ali ipak čestitam što vi na kraju ovog saziva ste shvatili da ne vredi podnositi stotine amandmana, nego nekoliko smislenih i to bude prihvaćeno. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, izvolite gospodine Babiću.
Gospodine Dačiću, gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam jedan od narodnih poslanika ovde sa malo dužim stažom u Narodnoj skupštini. (Zoran Živković, s mesta: Predugo.) Verujem, da za one koji dobacuju i kažu – predugo; smatram da su oni predugo na političkoj sceni Srbije i da su im to građani Republike Srbije više puta rekli i jedan sam od ljudi koji zbog posla koji obavljam izuzetno dobro poznajem i Poslovnik o radu Narodne skupštine. Znam da su utorak i četvrtak dani kada narodni poslanici postavljaju poslanička pitanja. Međutim, gospodine Bečiću. Gospodine Bečiću?
Izvolite gospodine Babiću.
Nisam znao, a evo tu imate zamenika sekretara, pa me obavestite, nisam znao da je sreda dan za viceve u Narodnoj skupštini. Nisam znao da je sreda dan za šalu i šegu u Narodnoj skupštini, ali ću prihvati…
Ali, morate da priznate da ste se lepo nasmejali ovom vicu, gospodine Babiću.
Pa, zante dok se neko smeje i dok je nekome zabavno, građanima Republike Srbije kada slušaju prethodnog govornika, verovatno da se plače. Ali, ću prihvatiti taj šaljivi, komični duh, koji je prethodni govornik uneo, pa pošto su izbori, Parlamentarni izbori veoma izvesni u narednom periodu, nisu raspisani, ali verujem da će biti u narednim nedeljama i raspisani, onda ovo prihvatanje amandmana smatram kao svojevrsno oproštajno prihvatanje amandmana, oproštajno u smislu da će neki narodni poslanici, među njima verujem i predlagači amandmana, ovu Narodnu skupštinu verovatno gledati samo sa spoljne strane, kada prođu ovde ulicom ispred Doma Narodne skupštine, kada dođu na Trg Nikole Pašića, ili kada pogledaju zasedanja sledećeg, 11. saziva Narodne skupštine, kada ga budu posmatrali preko prenosa RTS-a. Tako da, ovo prihvatanje amandmana shvatam kao jedno oproštajno od strane Vlade Republike Srbije, najkvalitetnije, najsposobnije Vlade koja je uspela da napravi bitne iskorake i na našem evropskom putu, ali i bitnu reformu našeg društva i to oproštaj sa onima koji su čuvenim, sada već čuvenim, ali ne po dobru, nego po lošem, čuvenim amandmanima „briše se“, probali takav reformski proces i da zaustave. Međutim, o tome neću govoriti ni ja, o tome neće govoriti ni predlagači amandmana, o tome će govoriti građani Republike Srbije na fer i demokratskim izborima, na izborima koji su organizovani po izbornom zakonodavstvu, koje je usvojio bivši režim, a ono što neki tvrde, vidim u štampanim i elektronskim medijima da će biti ne znam ti kakva krađa na izborima, pa zar je moguće da je bivši režim pravio takve zakone i pripremao se ili vršio krađu. To je svojevrsno priznanje, veoma loših stvari koje ste u prošlosti radili. Međutim, ono što neko ovde, u ovoj sali govori, posmatrajući svoju projekciju u ogledalu, ne mora da znači i ne znači da su takvi i svi ostali politički akteri na političkoj sceni Srbije…
Molim vas gospodine Babiću, samo da se vratite na amandman.
A amandman je prihvaćen. Naravno da će ga skupštinska većina podržati, naravno da će postati sastavni deo Predloga zakona, ali ga smatram kao svojevrstan oproštajni od predlagača koji će, siguran sam, ovu Narodnu skupštinu i buduća zasedanja pratiti preko TV ekrana.
Zahvaljujem se. Reč ima prvi potpredsednik Vlade, gospodin Ivica Dačić. Izvolite gospodine ministre.
Naravno da u pripremi zakona se uvek dese i neke greške i želim samo da bi ste znali o čemu je ovde reč, gospodin Pavićević je zajedno sa poslanikom, gospodinom Živkovićem, oni su podneli tri amandmana. Sva tri amandmana se odnose na ispravljanje štamparskih grešaka ili grešaka u formulisanju. Reći ću o čemu se radi. Kada je reč o ovom članu, prvom amandmanu, u tekstu stoji „međunarodna mera ograničavanja sprovode se“. Njihov amandman je „sprovodi se“. Drugi amandman se odnosi na to da podaci o fizičkim licima u evidenciji čuvaju se u skladu sa propisima kojima se uređuje, u tekstu zakona stoji „uređuje zaštitu“, a amandman je „uređuje zaštita“. Treći amandman se tiče, samo da vidim, da „fizičko i pravno lice koje se nalazi na konsolidovanoj listi može preko Ministarstva, podneti zahtev“. Tu je bio zarez iza Ministarstva, a amandman je da se izbaci zarez. Mi smo prihvatili te amandmane posle dugog razmišljanja, ali ja želim da se zahvalim što ste to predložili, jer krivi smo svi mi što smo ovo napisali, jer nismo obratili pažnju. Prema tome, ako ne budete u parlamentu sledeći put, angažovaću svakako gospodina Pavićevića da čita sve ove zakone, jer je veoma korisno to. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Dačiću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite gospodine Milićeviću. (Zoran Živković, s mesta: Javljam se za reč. Ja sam predlagač.) Predlagač je gospodin Pavićević i vi ste predlagač, da, možda imate prednost da iskoristite vaših pet minuta. Izvinjavam se gospodine Milićeviću, gospodin Živković traži pravo da kao predlagač amandmana ima prednost. Izvolite gospodine Živkoviću.
Hvala vam, koristim pet minuta. Trudiću se da pomenem i neku reč vezanu za amandman pošto to niko nije posle gospodina Pavićevića pomenuo…
Morate biti pošteni da kažete da nije ni gospodin Pavićević.
Jeste, rekao je i broj i dao je i statistiku i procenu…
Broj prihvaćenih amandmana, u pravu ste.
I procenu i sve to i hajde prvo potpredsedniku Vlade o tome ko je kad bio u parlamentu, ko je izlazio i ko je ulazio u parlament. Hajde da bar mi koji smo tu dvadeset i nešto godina se dignemo ispred ove bizarnosti koju čujemo ponekad.
Molim vas gospodine Živkoviću, ja vas molim samo da birate reči.
Ja ne znam gde ste se vi prepoznali, ja pričam o gospodinu Dačiću.
Ja sam se prepoznao, neka bude da sam se ja prepoznao, jer ne želim da tako nešto govorite drugim narodnim poslanicima. Sve što želite u vašem izlaganju do uvreda da kažete, ja bih vas zamolio da uputite samo predsedavajućem, nemojte narodnim poslanicima.
Ne, ja pričam sa potpredsednikom Vlade. Znači, njemu se obraćam. A reč „bizarnost“ nije uvredljiva.
To je tek sramota, gospodine Živkoviću.
Ma to što vi mislite, to je vaš problem. Reč „bizarnost“ nije nikakva ružna reč, to je jedna definicija nečega što se dešava. Prema tome, bilo je u ovom zdanju puno poslanika, menjale su se vlasti, menjala se i opozicija i ovo zdanje bi trebalo da bude vrh neke parlamentarne državne vlasti u ovoj državi, tako što će ga ljudi koji sede u njemu činiti takvim, te bih ja zamolio bar poslanike koji imaju to, da kažem, dvomilenijumsko iskustvo, a to znači da su počeli svoju karijeru u devedesetim godinama prošlog veka, još uvek su ovde, da bar u svojim raspravama drže taj neki, što bi rekli moderni analitičari, nivo. Što se tiče samog zakona, zakon je dobar. Mene čudi kako to na kraju mandata tek da dođemo do jednog zakona koji će da jasno i javno definiše naše obaveze prema nečemu što se zovu, kolokvijalno, međunarodne sankcije. No, kad god, dobro je i da se desilo i sada. Primedba na naše amandmane, gospodina Pavićevića i moje, koji popravljaju tekst, su neutemeljene. Mi popravljamo tekst na razne načine. Najbolji amandmani su nam „briše se“, jer time ukazujemo da je deo nekog zakona ili ceo zakon katastrofalan i da mu pomoći nema i da je najbolje da bude povučen iz procedure ili da ga ne potpiše predsednik države, kao što smo imali bar u jednom slučaju. To je predsednik države, izbor parlamentarne većine, na to mesto, je bar jednom uvažio naše amandmane i odbio da potpiše zakon koji je trebalo da omogući krađu nečeg malo što je preostalo na Dedinju od javnih zgrada. Bilo je i nekih drugih mesta, gde su amandmani „briše se“ bili prihvaćeni, recimo od NBS. (Aleksandar Martinović, s mesta: Da li je ovo tema?) Tema je, i samo onaj ko zna da shvati temu će da pronikne u ovu moju hermetičnu priču. Što se tiče izbora i pošto sam čuo strah nekih poslanika da će biti uhvaćeni u izbornoj građi, ja vam garantujem da ako se to slučajno desi, ponavljam, ako se to slučajno desi, da ćete biti uhvaćeni. Ja sam ekspert za to. Ja sam to radio 1996. godine i 1997. godine, i 1999. godine.
Gospodine Živkoviću, ja vas molim da se vratite na temu i da govorite o predloženom amandmanu, koji je prihvaćen.
Ja ću da se vratim na temu, naravno. Međunarodna mera ograničenja sprovodi se na sredstvima u svojini, državini ili na neki drugi način koristi subjekt prema kojem se mera primenjuje. To je jasno kao dan, član 13. Ali, te međunarodne sankcije ne isključuju domaće sankcije, koje mogu da budu i političke i krivične. Dobro je što su se neki javili. Dobro je što se potresao ceo jedan establišment od prekjuče mojom izjavom od juče o tome kada su …
Gospodine Živkoviću, molim vas, možda vi mislite da je vaša izjava važna, ali imamo i puno ljudi koje ovde vidimo, da smatraju da je vaša izjava koju ste izneli potpuno besmislena.
A otkud vama pravo da sa mnom …
Tako da vas molim da se vratite na temu. Zahvaljujem se, isteklo je vreme. (Zoran Živković, s mesta: Isteklo vam je vreme, to je tačno.) Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, po Poslovniku.
Poštovani gospodine potpredsedniče, povređen je član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine, jer je prethodnik uvredio narodnog poslanika Zorana Babića, rekavši da sablast ne znači nešto loše. (Zoran Živković, s mesta: Dođi da vidiš!)
Molim vas, gospodine Živkoviću …
Ja podsećam njega, a pošto je izašao van iz sale, i akademsku čestitost, da sablast znači nakaza i rugoba, „Srpski rečnik“ knjiga četiri 597 strana, 1973. godina. Tražim da se saglasno članu 107. i 108. i 109. najoštrije kazni prethodni govornik, jer je jako uvredio našeg predsednika poslaničke grupe narodnog poslanika Zorana Babića, i bez ikakvog razloga. Hvala.
Gospodine Atlagiću, domaće vaspitanje se donosi od kuće i nema kazne koja to može da promeni. Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština izjasni? (Marko Atlagić, s mesta: Ne.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine Bečiću i vama i mom uvaženom kolegu profesoru Marku Atlagiću. Dodao bih da je bizaran, čudan, nastran, ali dobro, to ću dodati u jednu nisku uvreda koju ću istrpeti i nositi zajedno sa mojim ostalim koleginicama i kolegama iz poslaničke grupe SNS, jer kada ne mogu da vam kažu – krali ste na vinogradima, krali ste, 500.000 evra ste uzeli i oteli od ovih građana Republike Srbije, kao što je to radio gospodin Živković, onda vam je jedino ostalo da vređate one ljude sa druge strane. Nije prvi put, a verujem da je među poslednjim, kada nas je gospodin Živković ovde nazivao i stokom i ološem i đubretom i raznoraznim pogrdnim imenima. Strpljivo i trpeljivo ćemo sve to istrpeti. Ukoliko će neko u Srbiji živeti bolje od takvog vređanja, u redu je, prihvatam, nosićemo takve stvari. Ali, ukoliko vam je jedini program – mrzimo Vučića, mrzimo SNS, lagaćemo i vređaćemo, ponižavaćemo, radićemo sve i svašta samo da zaustavimo Srbiju na reformskom kursu, na reformskom putu, zaustavićemo Srbiju na putu da postane pristojna, normalna, uređena država, sa takvom platformom i da izađete pred građane Republike Srbije. Morate da im kažete šta želite, da im kažete da želite da se zaustavi normalan život u Srbiji, da želite nestabilnost, za razliku od ove Vlade Republike Srbije, koja je radila samo i isključivo na stabilnosti, da im kažete da hoćete da vratite sve ono što ste koristili, sve one benefite vlasti koje ste koristili. Ma kako oni koji se i u ovom trenutku onako čudno ponašaju i kažu – pa zar ja, da, zato što podržavate takvu politiku, zato što ste malopre aplaudirali kada je vaš kolega i vaš šef stranke vređao druge poslanike. Da li je to politika, da li su to reči za svetilište srpske demokratije? Da li su to reči za Narodnu skupštinu Republike Srbije? Da li su to reči od kojih će neko u Srbiji živeti bolje? Ne, nisu. Šta je sa svim onim stvarima koje ste plasirali u proteklim mesecima? Šta je sa onim pretnjama koje su navodno upućene Bojanu Pajtiću i onim nesretnim grafitima u Novom Sadu, koje je SNS prva osudila? Ko ih je pisao? Član DS. Šta je sa aferom prisluškivanja? Ispostavilo se netačno. Šta je sa aferom da je neko od Lidije Udovički tražio bilo kakvu korist, bilo kakav novac? I Nikola Petrović i svi ostali su bili spremni da odu na poligraf, svi osim Bojana Pajtića i vas, koji ste tako zdušno govorili o svemu tome. Da li imamo svedočanstvo Lidije Udovički da joj niko nije niti tražio, niti bilo šta očekivao od nje, niti je razgovarala sa tim ljudima? Da li imate obraza i časti da jednom kažete – izvinite za sve laži, za sva vređanja koja smo vam uputili? Šta je sa tim nesretnim prikazivanjem loga SNS u jedan i nešto noću u „Areni“? Šta ste radili, kakvu ste kampanju vodili preko društveni mreža i kako ste obmanjivali ljude u Srbiji? Kome će više od vaših laži biti bolje i šta je cilj tih laži? Da li je cilj pobediti SNS? Pa, izađite na fer demokratske izbore, na izbore po izbornim zakonima koje ste vi doneli. Pogledajte jednom istini u oči. Dajte da suočimo stavove, da suprotstavimo politike, učinak, šta ste vi uradili, a šta smo mi uradili za ove dve godine. Dokle više vređanje? Da li je neko iz SNS u protekle dve godine bilo šta ružno rekao, dobacio, a kamoli za skupštinskom govornicom rekao i vređao? Ne, nije, a i da jeste, bio bi sankcionisan, jer smo spremni na tako nešto. Bićemo spremni i u petak jednu tešku sednicu da obavimo ovde u Narodnoj skupštini, zato što je odgovornost iznad svega. I to nas odvaja od vas, odgovornost u suprotnosti sa političkom bahatošću, političkom bahatošću koja je samo vama donela milione, koja je samo vama donela subvencionisane fruškogorske vinograde i sada subvencionisani fruškogorski vinogradi su spremni ovde da nekome kažu i upute najoštriju i najnižu uvredu. I vi tome aplaudirate, vi sa akademskom čestitošću, sram vas bilo. Sram vas bilo.
Molim vas da zaključimo sada ovaj amandman.
I neko ko je zavukao ruku u džep građana Republike Srbije, sada će biti taj, valjda zbog tog iskustva u krađama, koji će sprečiti neke druge krađe. Kada je medved čuvao med? Nikad. Uvek smo spremni da suočimo stavove, uvek smo spremni da prihvatimo bolje rešenje, uvek smo spremni na dijalog, ali tog dijaloga nema. Kada sa jedne strane postoji pružena ruka zarad dogovora, zarad boljitka našeg društva, a sa druge strane vam dođe šamar, ko je onda tu bolji? Onaj ko je spreman na dijalog ili onaj ko je spreman na laž, na šamar, na udaranje? Ja ću ponosno sada, pored ovakvih uvreda koje su mi malopre upućene, i meni i mojim koleginicama i kolegama, i dalje držati ruku u vazduhu zato što sam ovde da bih, na kraju krajeva, bio i džak za udaranje Zorana Živkovića, da bih bio meta i cilj vaše političke mržnje. Da, i to radite, ali zato nemojte da prizivate procente, već izađite sami na izbore, pa ćete proći kao u Somboru pre nekoliko dana. I šta polako? Ne može život u Srbiji da se posmatra polako. Izađite na izbore pa ćete proći kao u Somboru pre nekoliko dana. Od 11 kandidata, poslednji kandidat SNS ima za 200 i nešto glasova više nego vaš najbolji kandidat. To je ono što građani Republike Srbije hoće. To je ono što se jedino ceni. Mišljenje ljudi u Srbiji, a ljudi u Srbiji će znati da prave razliku između onih koji žive za politiku, između ljudi koji otvaraju radna mesta, između ljudi koji se bore za svaku investiciju, između ljudi koji otvaraju pregovaračka poglavlja sa EU, ljudi koji su dobili svaku podršku na svakom mestu na svetu za naše ponašanje u migrantskoj krizi, ljudi koji su smanjili deficit budžeta, ljudi koji su napravili rast BDP. Ti ljudi sede u Vladi Republike Srbije i napraviće razliku između te politike i politike laži, politike uvreda i politike mržnje. Reći ću još jednom, nadam se i poslednji put u ovom parlamentu, mržnja je, dame i gospodo narodni poslanici, kao bumerang. Zamahnućete jako i bacićete još snažnije taj isti bumerang, okrenuće se on oko moje glave, oko glave mojih koleginica i kolega iz SNS i vratiće se vama u danu izbora i vratiće vam ga građani Republike Srbije. Neću to uraditi ja, niti bilo ko drugi. Zbog toga je mnogo bolje da ne zagađujemo više ovu salu, ovaj Dom, ovo svetilište srpske demokratije i parlamentarizma, da ne zagađujemo više ovakvim rečima koje smo malo pre čuli i da ova vrata, koja je tako jako zalupio za sobom, zalupi ih za sva vremena. Ali ne zato što tako želim ja, ili neko bilo ko drugi, već zato što su tako rekli građani Republike Srbije.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Potpuno je jasno u Srbiji svakome da premijer Vučić i SNS želi da vrši javne funkcije samo uz volju građana. Izvinjavam se narodnim poslanicima, prethodnom govorniku, gospodinu Živkoviću, mnogo puta sam govorio da ako ne može da se uzdrži od uvreda, to uputi samo predsedavajućem, da ne vređa narodne poslanike i zato se izvinjavam što kao predsedavajući nisam mogao da sprečim da uvrede budu upućene narodnim poslanicima. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Gospodine prvi potpredsedniče Vlade Republike Srbije, uz obrazloženje koje ste dali, mi prihvatamo ovo i podržaćemo amandman koji su predložile kolege Pavićević i Živković. Gospodine Bečiću, prihvatamo vaše izvinjenje i smatramo da tema jeste veoma ozbiljna, odgovorna i da nema mesta, vremena, niti je trenutak za ovako teatralne nastupe. Govori se o izborima a izbori još uvek nisu raspisani. Izborna kampanja je uveliko počela i to, čini mi se, nažalost, jedan vid negativne izborne kampanje. Ja predlažem gospodinu Babiću da poslanici SNS, kao i poslanici SPS, kao i do sada, ozbiljno, odgovorno, posvećeno, radimo svoj posao u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a kada dođe trenutak, neka građani odluče kome će ukazati poverenje. Gospodine Babiću, vi ste u potpunosti u pravu. Slažemo se u potpunosti kada kažete da je prošlo vreme kada su se izbori i poverenje građana u Srbiji dobijali na osnovu praznih političkih priča, izmišljenih afera, političkog marketinga. Ipak nešto drugo opredeljuje poverenje i to koga će građani izabrati, a to su rezultati. Rezultati rada ove Vlade Republike Srbije su vidljivi i prepoznatljivi i mi smo ubeđeni da će ih građani na pravi način sagledati i da će, uprkos kampanji koja je već počela i u kojoj se kaže da Srbija treba da glasa protiv, mi smo ubeđeni da će Srbija glasati za. Kada je reč povodom nekakve brige o nekakvim indicijama za krađu na narednim vanrednim parlamentarnim izborima, nama se čini da je to samo pokušaj nekakvog alibija, ili da se nađe razlog za evidentan izborni neuspeh. Ali, rekao sam, tema je krajnje ozbiljna i odgovorna, da bi imali ovakve teatralne nastupe. Vratiću se na zakonski predlog. Dakle, mi hoćemo prihvatiti ovaj amandman, uz obrazloženje prvog potpredsednika Vlade, prihvatamo obrazloženje prvog potpredsednika Vlade gospodina Dačića. Jasan je cilj koji se želi postići ovim zakonskim predlogom, a to je – jačanje međunarodnog ugleda Srbije. Ovde imamo najpre potrebu usklađivanja našeg zakonodavstva sa međunarodnim pravom, na jednoj strani, a na drugoj strani usvajanje ovog zakonskog predloga proističe iz obaveze, kada je reč o Srbiji i članstvu Srbije u međunarodnim organizacijama. Imamo 26 predloženih amandmana i, čini mi se, ispravite me ako grešim, dva odborska amandmana. Nije bilo suštinskih amandmana. Vi ste to, gospodine Dačiću, u uvodnom izlaganju potpuno jasno i precizno rekli, što znači da imamo zajednički cilj i zajednički imenitelj. Mi smatramo da je to jako važno. Vlada Republike Srbije i danas, po ko zna koji put, pokazuje jedan odgovoran i ozbiljan odnos, kada govorimo o radu Narodne skupštine, da kroz razgovor, kroz dijalog, bez obzira da li su amandmani podneti od strane pozicije i opozicije, prihvatanjem amandmana, dođe do što kvalitetnijeg zakonskog okvira. Odgovoran, naravno, i ozbiljan odnos danas pokazuje i Narodna skupština Republike Srbije. Amandmani koji nisu prihvaćeni, nisu prihvaćeni, i to ste jasno i precizno rekli, zbog procedura, zbog formulacija koje nisu prihvatljive, ali jesu ispravljene kroz dva amandmana koje je podneo resorni odbor. Bilo je danas reči o spoljnoj politici koju vodi Vlada Republike Srbije. Poslanički klub SPS u tom kontekstu pruža punu podršku Vladi Republike Srbije. (Ninoslav Stojadinović, s mesta: Tema.) Vlada Republike Srbije vodi jednu izbalansiranu i uravnoteženu spoljnu politiku, gde je naš interes neprikosnoveni prioritet. Članstvo u EU je ključno i strateško opredeljenje, strateški interes, ali Srbija želi, hoće i Srbija će nastaviti da gradi odnose i sa SAD, i sa Rusijom, i sa Kinom i sa brojnim drugim zemljama. Vratiću se, naravno, na zakonski predlog. Usvajanje ovog zakona je predviđeno Nacionalnim planom za usvajanje pravnih tekovina EU, što je veoma važno. Usvajanjem ovog zakona ispunjava se još jedna u nizu obaveza na evropskom putu Srbije, a tiče se Poglavlja 31 – spoljna bezbednosna i odbrambena politika. Usvajanjem ovog zakonskog predloga stvara se kvalitetan pravni okvir za primenu međunarodnih mera ograničavanja u Srbiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, meni je baš žao što je diskusija o jednom amandmanu počela ovako veselo, došla u ovako lošu situaciju. Ja sam samo hteo da kažem da mi je drago da su kolegama usvojeni amandmani i da im je drago što se zalažu za to što je stručnost dominantna, odnosno da je stručnost na prvom mestu. Na osnovu toga poručio bih samo kolegama koji su predlagali amandman, kada govore o izbornim rezultatima i o procentima koji će biti na izboru, odnosno sa kojima počinju ove izbore, bolje da puste da dođe taj trenutak kada budu izbori, da vide rezultate pa onda da pričaju o izbornim rezultatima, i neka i to prepuste struci. Neka struka daje analizu. Ne može da bude analiza 9,60% zbog toga što je usvojeno nekoliko amandmana. S druge strane, od tih 1900 amandmana najverovatnije da je nekih 1700, ako ne i više bilo briše se. Ima jedna narodna poslovica koja kaže – bolje je govoriti malo a pametno, nego mnogo a nepametno. Još jednu stvar kolegama da kažem, vezano za EU, nemojte da budete kao mala deca - nama je jedini i najvažniji strateški cilj ulazak u EU itd. Ne, svi smo se zalagali i svi smo to u svojim programima pisali, nama je prvi, jedini, najvažniji cilj blagostanje svih građana Srbije. Mi ne možemo da uđemo u EU siromašni, mali, nikakvi, nego moramo da uđemo bogati, veliki i jaki. Tada će nas EU onda mnogo draže i bolje primiti. Hvala.
Poslaniče Rističeviću, po amandmanu?
Naravno. Dame i gospodo narodni poslanici, ja zahvaljujem Vladi Republike Srbije što je usvajajući ovaj amandman usvojila zakonsko rešenje koje su predložili, između ostalog, i poljoprivrednici, jeste da su sa Vračara, jel da su seljaci iz grada, ali seljak je seljak, a amandman je amandman. Dakle, 50% zasluga za ovo imaju seljaci. Analogno tome, dakle moja Narodna seljačka stranka ima 4,8% ako to podelimo onih 9,6% pa podelimo ne zasluge, jer ovo nije mogao smisliti jedan, ovo su trebala dva pametna da smisle ovako komplikovan amandman, i zato, s obzirom da je moj kolega poljoprivrednik učestvovao u pisanju ovog amandmana, ja verujem i zahvaljujem Vladi Republike Srbije, da moja Narodna seljačka stranka je na ivici cenzusa, tj. da imamo 4,8% glasova. Dakle, ja govorim, da me ne bi prekinuli, govorim na način na koji je predlagač obrazlagao svoj amandmane iznoseći procente, a ja govorim da ispravljanje ovih gramatičkih i slovnih grešaka je dragoceno, posebno kada u tome doprinos dajemo mi poljoprivrednici. Mi smo se nekada udruživali 2000. godine, jesmo se politički udruživali da bi pobedili. Sada moj kolega poljoprivrednik hoće da plagira taj period, hoće da plagira 5. oktobar, ali se oni udružuju da pređu cenzus. Dakle, svi zajedno se onako udružuju da pređu cenzus i to je njihovo pravo, i to je njihovo pravo da dokazuju kao i kroz predloge amandmana, kroz procente, kroz analogije. Sada kada uzmemo za koliko su amandmana glasali, od 1919 amandmana, da li verujete da su za samo osam glasali? Dakle, izvukli smo statistiku, predlagači amandmana su od 1919 svojih predloga podržali samo osam. Osam puta su glasali, pa kada to prevedemo u procente, analogno tome, ja verujem da je to negde 0,45% glasanje za sopstvene amandmane. Kada oni nisu verovali u te svoje ideje, u svoje amandmane, u svoje ispravke zakona, kako će građani da im veruju za nešto što oni ni sami ne veruju? Kako će građani da veruju u neki novi 5.oktobar, kada su 5. oktobar potrošili šestog oktobra? Energiju građana od 5. oktobra su zamenili za tašne od 6. oktobra i moj kolega poljoprivrednik bi mogao to najbolje potvrditi. Što se tiče amandmana i tih njihovih ulazaka u EU, oni su meni obećali 2002, 2003. godine, da ćemo mi ući u EU 2007. godine. I umesto da moj kolega poljoprivrednik i jedini poljoprivrednik koji je bio premijer, umesto da nas uvede 2007. godine u EU, on nas je uveo u Frušku goru u vinograde. Dakle EU obećana 2007. godine se pretvorila u ulazak u vinograd na Fruškoj gori u Krčedinu 2007. godine. Analogno tome, da li vi želite da uđemo u EU ili da uđemo u vinograde u Krčedinu na Fruškoj gori? Voleo bih da je moj kolega poljoprivrednik tu i da čujem takvu vrstu odgovora. Amandman jeste bio komplikovan, jeste bilo potrebno da lektori međusobno njih dvojica sarađuju, ali čak verujem da ga oni nisu pisali, već da to radi neka služba koja pregleda gramatičke greške itd. ispravlja ih, piše im amandmane, verujem da su ponekad toliko lenji da ne mogu da pročitaju ono što su navodno oni pisali, ali cenim tu njihovu borbenost u ispravljanju gramatičkih grešaka. Cenim i to što je Vlada to prihvatila što znači da je to sastavni deo predloga Vlade, da se za njega nije glasalo, da se o tome nisu izjašnjavali građani. Naravno, svemu tome smo mi poljoprivrednici dali svoj nedvosmisleni doprinos da takav komplikovan amandman sa ispravljanjem gramatičkih grešaka bude usvojen. Na kraju da kažem, s obzirom da su ovde spominjane neke aveti, sablasti, da sam često nazivan ovde renesansnim likom, moj kolega poljoprivrednik nije tu, da je tu, objasnio bi mu da je renesansa bila jedan dobar plod, dobar period, tako da se mi iz Narodne seljačke stranke ponosimo time što učestvujemo zajedno sa drugim strankama, sa svojim malim doprinosom što učestvujemo u obnovi zemlje koju su oni doveli na rub provalije, da treba 100 da je podignemo, oni koji su obećali da će 2007. godine da nas uvedu u EU, ne bi nas uveli ni 2070. godine. Uveli bi nas u stotine vinograda, ali u EU nas ne bi uveli. Ako se ne složite i ne pomirite, niko vas ne može poniziti, niko vam ne može stvoriti osećaj manje vrednosti, ako se vi sa time gospodine Babiću ne složite, ja se nikad sa tim uvredama ne slažem, zato što morate zapamtiti, moj kolega poljoprivrednik je retko pametan čovek. Ali stvarno retko, stvarno retko, stvarno retko. Hvala.
Na član 14. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić-SDS-ZZS-ZS. Reč ima narodni poslanik Ninoslav Stojadinović.
Hvala poštovana gospođo Gojković. Uvaženi ministre Dačiću sa saradnicima, ja sam već u uvodnom izlaganju nešto govorio o ovom amandmanu. Mi smo ovde hteli da malo popravimo dva stav. Stav 1. i 3. i očigledno da je predlagač imao sluha da ovu korekciju trećeg stava sprovede i sproveo je kako to odgovara međunarodnom pravu, propisima i pozitivnoj praksi u diplomatiji. Tako da smo zadovoljni kako je to na odboru jutros usvojeno. Suština je bila u tome da se notifikuje, mi smo napisali, ovde stoji obaveštava međunarodna organizacija čije se mere primenjuju, odnosno preuzimaju, tako da smo zadovoljni ovom korekcijom. Suštinski na osnovu našeg amandmana, našeg predloga, predlagač je na odboru korigovao originalni predlog i sada je to jedan odličan član zakona. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika podneo Odbor za spoljne poslove. Ministre, molim vas da se izjasnite.
Hvala gospođo predsednice. Amandman je predložen kako bi se jasno preciziralo da se o odobrenom oslobađanju dela sredstava zbog plaćanja vanrednih troškova u situacijama koje se nisu mogle predvideti obaveštava međunarodna organizacija koja je uvela mere ograničavanja. Znate kako, teško je jednim aktom predvideti svaku životnu situaciju u kojoj svako može da se nađe i uopšte bilo da je reč o državi, nekom pravnom subjektu ili pojedincu. Zato smo se trudili da se pronađe rešenje kojim bi se obuhvatila suština onoga što smo svi zajedno želeli, a to je da se to pojasni i da ne bude oko toga problema u sprovođenju, odnosno implementaciji ovog zakona. U skladu sa tim predlagač prihvata amandman odbora.
Zahvaljujem. Ministar je prihvatio amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli poslanici Dubravka Filipovski, Velimir Stanojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Da samo iskoristim priliku još jednom da se zahvalim na tome što je predlagač imao sluha da i ovu na prvi pogled malu korekciju, a u stvari dosta i suštine u tome ima, nije to interpunkcija samo i šta ja znam, da prihvati i da se time još dodatno poboljša ovaj Predlog zakona. Hvala.
Na član 18. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Pošto su Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, posebno mi je zadovoljstvo jedno saznanje da će u Danu za glasanje narodni poslanici SNS, gospodine Dačiću, kada budu glasali za ovaj Predlog zakona u celosti između ostalog glasati i za ovaj naš amandman koji ste vi prihvatili. Videli ste koliki su otpori čak i tome da se prihvati jedan amandman povodom prethodnog našeg amandmana, gde sam se javio samo da pokažem još jednom šta je prihvaćeno i kada se petoro, šestoro poslanika javilo da me kritikuju, a na kraju će glasati za to. Gospodine Dačiću, ovde sada želim sada jednu korekciju da uradim i što se tiče vašeg stava. Vi ste komentarišući naš prethodni amandman saopštili da se on tiče jedne štamparske greške. Sada ću logički da vam pokažem kako ste tu napravili jednu pogrešku jer ste u obrazloženju za prihvatanje našeg amandmana na član 18. napisali, ministre Dačiću, amandman se prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju amandmana. U obrazloženju amandmana mi nismo napisali, gospodine Dačiću, da korigujemo jednu štamparsku grešku, nego smo napisali sledeće – smatramo da je izmena predložena amandmanom u skladu sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika. To znači, poštovana gospodo, i gospodine Dačiću da kada se suočavamo sa ovom vrstom amandmana, sa ovakvom sadržinom da je naše naročito usmerenje u tome da moramo da poštujemo svoj jezik, da kada u ovo svetilište, kako kaže gospodin Babić, političkog života u Srbiji dođe neki zakonski projekat da svi imamo takav pristup da srpski jezik mora da se poštuje. Zato ovde imam jedan Rečnik srpskog jezika, da je uvek tu pri ruci, najsvežije izdanje iz 2006-2007. godine, da uvek reagujem kada se desi da primetim da postoji neko poigravanje srpskim jezikom i dobro je što je struka rekla da se ovaj amandman nužno prihvati. Hvala.
Aleksandra Tomić.
Hvala uvažena predsedavajuća. Poštovani ministre, poštovane kolege, dobro je kada spoljna politika i zakoni iz oblasti spoljne politike ulaze u domen rešavanja pravopisnih grešaka koje su u duhu srpskog jezika. Zašto? Zato što to pokazuje da suštinski predlagači nemaju ništa protiv zakona koji su danas na dnevnom redu. Znači, nemaju uopšte suštinske zamerke na spoljnu politiku koju vodi Vlada Srbije i Ministarstvo i zakone koje ova Skupština glasa i politiku koja pokazuje da Srbija jača sa svojim pozicijama kroz usvajanje ovakvih zakona, za koje su do 2012. godine bili nesposobni da uopšte stave ovom parlamentu na izjašnjavanje narodnim poslanicima, a imali su većinu i imali su konsenzus, kako kažu, i više političkih stranaka. Prema tome, ako predlagač amandmana na član 18. daje definiciju kojom želi da jednostavno upriliči ovaj amandman koji će biti u skladu sa pravopisom, onda je to suštinski davanje jednog komplimenta i ovom zakonskom predlogu i radu Vlade Republike Srbije i stoga zaista smatram da kada bude Dan za glasanje, s obzirom da ste prihvatili ovakve amandmane i oni su postali sastavni deo zakona, želimo da vidimo naše kolege da pritisnu taster i da glasaju za ovaj zakon. Hvala.
Na član 20. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 21. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS. Izvolite.
Hvala uvažena gospođo Gojković. Poštovani ministre Dačiću sa saradnicima, zahvaljujem predlagaču što je prihvatio ovaj na prvi pogled amandman sa malom korekcijom, ali je suština u pitanju. ideja je bila da uvedemo ovim amandmanom imperativnu normu kojom obavezujemo ministarstvo da podatke iz evidencije dostavi međunarodnoj organizaciji. To su finese, ali značajne i kažem još jednom da izražavam zadovoljstvo što je ministarstvo imalo sluha da kao predlagač ovo prihvati. Hvala.
Na član 23. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Morate se prijaviti.
Hvala uvažena gospođo Gojković. Poštovani ministre Dačiću sa saradnicima, da ukratko kažem šta je bila ideja i zašto je dobro što je ovaj amandman prihvaćen. Uveli smo odredbu kako se vodi postupak, tačnije primenom Zakona o opštem upravnom postupku, jer Predlog zakona, izvorni predlog nije sadržao nikakvu odredbu po kojim posebnim pravilima bi se odlučivalo o zahtevu pravnog lica i mislim da je ovo jedna dobra popravka zakona. Tako da, i takvi slučajevi ako se jave moći će da se korektno i efikasno rešavaju. Hvala vam.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić - SDS, ZZS i ZS. Vlada i Odbor za spoljne poslove prihvatili su amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić - SDS, ZZS i ZS. Da li želite reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Zahvaljujem ministre na današnjem radu. Dozvolićemo ministru dva minuta, da zaključi raspravu o amandmanima. Izvolite, imate dva minuta po Poslovniku.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Samo želim da iskažem zahvalnost na tome što smo, ja mislim, svima pokazali da je ovaj zakon stručnog karaktera. Kao što znate, i svi pomoćnici i državni sekretar Ministarstva spoljnih poslova nisu iz političkih struktura, oni su iz samog Ministarstva spoljnih poslova, gospodin Filipović, koji je pomoćnik za ovu oblast, je inače radio, koliko godina, ovde u Skupštini u Odboru za spoljne poslove i ovaj zakon uopšte nije opterećen bilo kakvim političkim konotacijama, ali je bio nužan. Želim zbog javnosti da kažem da ovaj zakon ne znači da ćemo uvoditi bilo kakve sankcije bilo kome što nije u našem interesu, odnosno što nismo prihvatili. Kada je reč o EU, pošto se svi konkretno interesuju vezano za Rusiju, mi zadržavamo tu našu politiku, politiku koja ide za tim da želimo da se te sankcije što pre ukinu. Ovaj zakon će mnogo doprineti, naravno, i kredibilnosti i kredibilitetu Vlade Republike Srbije i pomoći će u daljem toku pregovora sa EU, kada je reč o poglavlju 31. Nisam bio previše inspirisan, jer nema ovde ljudi iz opozicije, pa nemam toliku inspiraciju da govorim o ovim političkim temama, a vi znate da ja volim da o tome govorim. O tome će se govoriti, verovatno, više u petak na sednici Narodne skupštine, kada će premijer Vučić ovde biti i kada ćemo mi svi biti iz Vlade. Želim da kažem da, kao što je i Đorđe Milićević rekao, u ime moje partije, mi smo postigli veoma značajne istorijske rezultate za budućnost Srbije.
Vreme, gospodine ministre, morate da završite.
Izvinjavam se što me sada tu ograničavate, ali želim da, pošto to su u skladu sa ovim merama ograničenja što smo donosili, ali želim samo da kažem jednu stvar. Zajedno smo započeli 2012. godine ono što možda ima istorijski značaj za Srbiju i ubeđen sa da ćemo posle ovih izbora zajedno ići dalje u interesu budućnosti Srbije. Prema tome, želim samo da još jednom skrenem pažnju bilo kome ko piše ili ko nas tera da idemo sa DS, Tadićevom strankom, Čankom, Čedom ili Dverima, bivšom Koštuničinom strankom, Šešeljevom strankom itd, a to ponekad kažu i moji prijatelji iz SNS da bi možda mi mogli sa njima. Evo, da vam kažem – idite vi sa njima ako hoćete, mi nećemo. Hvala vam.
Ministre, zahvaljujem. Ovo smatram da je neformalno rečeno, tako ćemo smatrati, neformalno obraćanje predsednika SPS, odnosno ministra inostranih poslova. Zahvaljujem ministre. Sutra u 10,00 časova nastavljamo raspravu po amandmanima Zakona o sportu. Zahvaljujem svima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2016. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 87 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 100 narodnih poslanika i da imamo uslove za nastavak rada. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.