Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Šesnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 89 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje kartice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 93 narodna poslanika. Pitam na osnovu člana 287. Poslovnika, da li neko želi da postavi pitanje ili traži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa ovim članom? Reč ima Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što znate, od 5. oktobra i državnog udara, tj. mafijaškog puča koji se tada desio u Srbiji, u Srbiji već 19 godina operiše veoma veliki broj tzv. nevladinih organizacija, tj. organizacija koje su vrlo često, iako se zovu nevladine, finansirane iz budžeta Republike Srbije, ali primarni izvor finansiranja su vlade zapadnoevropskih država. Onda vidimo da su te nevladine organizacije postali glavni autoriteti po svim ključnim političkim, ekonomskim i socijalnim pitanjima, da je često njihovo mišljenje, njihovi stavovi, da su oni važniji nego što su to stavovi npr. političkih stranaka u Srbiji, narodnih poslanika ili nekih drugih udruženja i organizacija iz Srbije. Oni kao glavni cilj imaju održanje kursa države Srbije, spoljno-političke orijentacije prema EU, evropskih integracija, a vrlo često govore javno da je njihov cilj u stvari uspostavljanje evroatlantskih integracija. Nedavno, ako pogledamo primere iz nekih drugih zemalja, vidimo da su i oni uočili te probleme, kao što je npr. Mađarska, ili Ruska Federacija. I Mađarska je zabranila jednu od takvih organizacija koja je vrlo moćna u celom svetu, „Otvoreno društvo Džordža Soroša“, kao i Ruska Federacija. Jednostavno, zemlje donose suverene odluke da ne žele da im neki moćnici iz inostranstva kroje sudbinu, da odlučuju o unutrašnjim pitanjima i da im govore šta treba da rade sa svojom zemljom i sa svojim narodom. Mi smo nedavno videli jedan takav primer u Srbiji. Dakle, videli smo da je Džordž Soroš i njegova organizacija u stanju da okupi i vlast i najveći deo prozapadne opozicije za isti sto. Za manje od 24 sata, Soroš je u Srbiji u stanju da organizuje takav jedan sastanak. U medijima se to predstavlja kao jedan sastanak na kojem se sa punim legitimitetom odlučuje kako će izgledati naš izborni sistem, izborno zakonodavstvo, ko sme da se kandiduje, ko ne sme, ko učestvuje, ko ne učestvuje, i sve ostalo. To ne samo što je ponižavanje Narodne skupštine, već je i ponižavanje Srbije. Dakle, uputio bih gospođi Ani Brnabić pitanje - kada će Srbija, po ugledu na Mađarsku, po ugledu na Rusku Federaciju, da demonstrira svoj suverenitet, da pokaže da nije zemlja ograničenog suvereniteta i da već jasno stavi do znanja svima, svim nevladinim organizacijama, uključujući i organizaciju Džordža Soroša, da oni ne mogu da se pitaju ništa u Srbiji, da oni nisu nikakvi autoriteti i da mi valjda sami imamo dovoljno pameti da odlučujemo o našim najvažnijim pitanjima? Podsetiću vas, u SAD i Ruskoj Federaciji svako onaj ko je finansiran iz inostranstva, od tih tzv. nevladinih organizacija, u javnosti, u medijima mora da se legitimiše kao agent stranog interesa, zato što ti ljudi rade za novac zapadnih vlada, i vrlo često nemaju svoje mišljenje, nego je upravo to mišljenje tih vlada koje ih finansiraju. Pozivam Vladu Republike Srbije da pokaže, valjda, da se ne slaže sa takvim načinom rada i da mi konačno pokažemo da nismo jedan običan protektorat, nego da smo jedna suverena zemlja.
Hvala. Prekoračili ste vreme, poslaniče. Nataša Mićić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, postaviću pitanje predsednici Vlade i predsednici Skupštine. Naime, juče je počela „Nedelja ponosa“, u kojoj će se održati preko 50 manifestacija, da bi se u nedelju 15. septembra održala i „Parada“. I ja sam juče učestvovala, i to ne prvi put, u jednoj od tribina LGBT Plus zajednice. I na pitanje jednog aktiviste šta ću ja danas uraditi za njih, obavezala sam se da ću postaviti neka pitanja. I to radim sa zadovoljstvom, zato što to jeste deo politike, ne samo deo politike, nego imperativ politike LDP - zaštita ljudskih prava, naročito ranjivih kategorija, žena, Roma, nacionalnih manjina, LGBT Plus populacije. Dakle, prvo pitanje odnosi se na Zakon o zabrani diskriminacije, koji je donet pre deset godina. Postavljam pitanje predsednici Vlade i predsednici Skupštine, u smislu kontrolne funkcije Vlade, šta će uraditi kako bi se izvršila analiza, odnosno monitoring primene tog zakona, pošto se ove godine obeležava desetogodišnjica? Znamo da ima problema kako u samoj sudskoj praksi, u ujednačavanju te sudske prakse, ali tako i u karakteru postupka, često se on ne obavlja kao hitan. Drugo pitanje, takođe za predsednicu Vlade i predsednicu Skupštine, LDP je u martu mesecu podneo predloge zakona – zakon o registrovanju istopolnih zajednica i izmene Porodičnog zakona i Zakon o rodnom identitetu. Da li će predsednica Vlade i predsednica Skupštine upotrebiti autoritet kako bi se ovi predlozi zakona našli na dnevnom redu i pomogli nam da obezbedimo poslaničku većinu? Mi nemamo ništa protiv da Vlada podnese takve predloge, jer je isti takav slučaj bio pre 10 godina sa antidiskriminacionim zakonom. Mi smo podneli naš predlog, ali smo podržali kasnije Vladin. Mislim da je dužnost svih nas da doprinosimo da se u ovoj zemlji živi normalno, da se poštuju i primenjuju zakoni, kao i da se usvajaju novi zakoni koji će učiniti da svi građani ove zemlje mogu da žive slobodno, i ako nisu ravnopravni, onda nisu ni slobodni. Najmanje što možemo da učinimo jeste da se potrudimo da se ovi zakoni usvoje, a isto tako, da ovi koji su ranije usvojeni, da se poštuju. Mislim da smo previše vremena izgubili u konfuziji vrednosti i da je vreme da se neke vrednosti kristalizuju, da je prosto civilizacijska potreba da svaki čovek u ovoj zemlji živi slobodno i zaštićeno.
Zahvaljujem. Reč ima Đorđe Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Pitanje upućujem Republičkoj vladi sa napomenom da se verovatno odnosi i na Ministarstvo za trgovinu, turizam i telekomunikacije, Ministarstvo za kulturu i informisanje, ali mislim da bi moglo da se odnosi i na pojedine službe Ministarstva unutrašnjih poslova, koje se bave obaveštajnim i kontraobaveštajnim poslovima. Naime, svedoci smo na učestale događaje koje ukazuju na organizovanu hrvatsku akciju sa ciljem da se prekroji istorija o srpskim žrtvama ustaškog terora i o srpskom doprinosu u borbi protiv fašizma. Naime, jedan od poslednjih događaja je došao kao udar od strane „Gugla“, odnosno od „Jutjuba“. Naime, internet novinama „Srbin info“ je skinuta emisija sa „Jutjuba“ i zabranjeno je njeno emitovanje, prelistavanje štampe, a u toj emisiji su citirali izjavu Aleksandra Vulina o žrtvama Jasenovca i drugim stradalnicima srpskog naroda tokom događaja devedesetih godina u Hrvatskoj. Oni su to prelistavanje zabranili i označili su da su prekršili „Jutjubove“ smernice za govor mržnje. Očigledan je pokušaj da se istina o hrvatskim zločinima, o Drugom svetskom ratu, ratovima devedesetih godina prekroji. Očigledno je ova akcija jako dobro organizovana i mi, kao država, moramo hitno preduzeti nešto. Ono što ja mislim da treba, a to je da se Republička vlada pod hitno obrati „Guglu“, koji inače sedište ima u Dablinu, gde se u Dablinu nalaze i kontrolori za ovakve situacije koje pokrivaju naš region. Prema informacijama koje imam, ograđujem se o njihovoj tačnosti, nisam imao vremena da ih proverim, ali su jako indikativne, postoje četiri kontrolora za naš region, dva su iz BiH i dva su iz Hrvatske. Da li to nešto govori? Mislim da to ozbiljno govori, jer ovo se desilo 3. septembra. Prigovor portalu „Srbin info“ je odbijen u roku od rekordnih šest sati, što se na „Guglu“ i u njihovom postupanju po prigovorima nikada do sada nije desilo. Znači, očigledan je pritisak i očigledan je uticaj i pokušaj da se sve ono što je istina o Jasenovcu i svim događajima spreči i da to dovede do autocenzure svih onih koji zavise od „Jutjub“ kanala ili uopšte od „Gugla“. Sledi događaj iza toga, zabrana ulaska naših vojnika i kadeta, koji su pošli u Jasenovac 7. septembra da odaju počast. Navodno sporan je protokol, nedostaje prijava, što apsolutno nije istina, sve je prijavljeno i uredno. Oni su čak hteli i da ostave uniforme i da bez uniforme odu i obave svoj zadatak koji su imali, ni to im nije dozvoljeno, a inače, da podsetim, u Mathauzenu 2017. godine, čak u prisustvu ministra Aleksandra Vulina, u uniformama su odali počast žrtvama koje su se tamo desile. Znači, ne možemo više zatvarati oči pred jednom očiglednom hajkom, jer istina je da je Jasenovac bio logor, da je to bila najgroznija fabrika smrti u vreme Drugog svetskog rata, od kojeg su se i Nemci ježili. Tamo je bilo preko 700 hiljada žrtava Srba, Jevreja, Roma, pa čak i nekih Hrvata. Ne smemo da dozvolimo da se na ovakav način istina prekraja, da neke generacije koje prate „Jutjub“, koje prate internet ne mogu da sutra ili u perspektivi dođu do istine, jer može na ovakav način da se vrši pritisak na naše koji to iznose, da krenu sa autocenzurom. Ako ovako nešto budemo propustili, da sada reagujemo, imaćemo verovatno nalog preko „Jutjuba“ da se slavi Oluja, kao što se u velikoj meri slavi na N1 televiziji, ali ona može, ona je preko granična ili ne registrovana televizija, a možda ćemo doživeti da čujemo da Jasenovac ili drugi neki logori nisu bili fabrike smrti, nego su bila dečija obdaništa ili sirotišta, gde su deca hranjena i odgajana.
Reč ima Vladimir Đurić.
Hvala. U nedelju su održani izbori za Skupštinu opštine Medveđa i prvo pitanje upućujem ministru unutrašnjih poslova. Ovo su fotografije skinute sa portala „Insajder“, pa bih voleo da ministar kaže ili neko od načelnika saobraćajne policije za opštinu Medveđa – čija su ovo vozila? Ovo su vozila koja su se tokom izbornog dana kretala Medveđom bez registarskih tablica, što je u najmanju ruku saobraćajni prekršaj, a verovatno ima još nešto u pitanju, pa bi jako dobro bilo znati ko je vlasnik ovih vozila i zašto im nije onemogućeno učešće u saobraćaju bez registarskih tablica. Sledeće pitanje je, takođe, vezano za izborni proces i za usklađivanje i upristojavanje izbornog ambijenta koje se ovih dana u Srbiji dešava na nekoliko nivoa, bilo da je u pitanju dijalog na Fakultetu političkih nauka ili radna grupa Vlade koja za usvajanje preporuka OEBS nedavno formirana, a na čijem je čelu, takođe, ministar unutrašnjih poslova. Da krenemo najpre od Ministarstva kulture i informisanja. Interesuje nas da li su u planu izmene i dopune Zakona o elektronskim medijima u vezi sa preporukama OEBS o radu regulatora elektronskih medija koje je OEBS dao još nakon predsedničkih izbora 2017. godine? Preporučeno je da se nadzorne aktivnosti regulatora elektronskih medija eksplicitno prošire na sve aspekte izveštavanja o izborima, da se propiše obaveza proaktivnog korišćenja ovlašćenja regulatora elektronskih medija, da se precizno definiše šta to taj regulator mora da uradi, a ne da stvar bude prepuštena samostalnoj volji regulatora elektronskih medija, da se propiše donošenje brzih i pravovremenih rešenja kojima će se sankcionisati ponašanje učesnika u izbornoj kampanji tokom same kampanje. Zatim, ministarka pravde i ministar privrede, da li su u planu izmene Zakona o sprečavanju korupcije, Zakona o javnim preduzećima koji bi regulisali zloupotrebu javnih resursa tokom izborne kampanje, a može se sumnjati da je i ovo jedan od takvih primera, pošto se može pretpostaviti da su vozila vlasništvo nekih javnih preduzeća i da su možda tablice upravo zbog toga skinute, pa da se ne bi moglo eksplicitno utvrditi? Preporuka OEBS je da se zloupotreba javnih resursa od strane učesnika u izbornoj kampanji jače sankcionišu radi postizanja efekta odvraćanja u ponavljanju ovih prekršajnih i krivičnih dela. Ministru državne uprave i lokalne samouprave, takođe, pitanje iz domena preporuka OEBS za promenu i popravku izbornog zakonodavstva i opšteg izbornog ambijenta – da li su u planu izmene Zakona o finansiranju političkih aktivnosti u skladu sa preporukama OEBS, gde je navedeno da bi trebalo zakonom urediti, recimo, finansiranje kampanje za referendum i za izbore za savete mesnih zajednica? Preporučeno je da se uvedu limiti na pojedine troškove izborne kampanje, kao i na ukupne troškove izborne kampanje koje mogu učiniti učesnici u izbornom procesu, jer su naše izborne kampanje danas, u velikoj meri, trka u nenormalnom trošenju novca između bogatih i siromašnih, a u svakom slučaju novac koji se troši na izborne kampanje u Srbiji neprimeren je ekonomskom trenutku i stanju u kom se zemlja nalazi i životnom standardu građana. Da li je predviđeno obavezivanje Agencije za borbu protiv korupcije da koristi svoja ovlašćenja proaktivno? Ovo je jedna od preporuka, a slična onoj koja je data za rad regulatora elektronskih medija da se organi koji su nadležni za kontrolu sprovođenja izbornog procesa i kontrolu ponašanja učesnika u izbornom procesu primoraju zakonski da svoja ovlašćenja koriste proaktivno, a ne da mogu da se izgovaraju da neke stvari nisu bili obavezni da rade i da onda imaju mogućnost selektivne primene zakona. Preporuka je i finansiranje na lokalnom izbornom nivou, jer sredstva koja se odobravaju za učešće na lokalnim izborima i za osvojene mandate u lokalnim skupštinama opština su apsolutno nedovoljni za podmirivanje i najosnovnijih troškova. Jedna samo mala digresija i napomena građanima koji pitaju - šta će uopšte javni novac učesnicima u izbornom procesu? Korisno je reći da u preko 82% novca za finansiranje političkih aktivnosti u zemljama OEBS-a dolazi iz javnih izvora, a ne iz privatnih, upravo da bih se sprečilo zarobljavanje javnih politika u korist velikih privatnih donatora. Hvala.
Reč ima Danica Bukvić. Izvolite.
Poštovana predsednice skupštine, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, na samom početku želela bih da pohvalim rad i predanost sadašnje Vlade u nastojanjima da svojim građanima obezbedi bolji život. Svedoci smo tog uspeha. Danas možemo da se pohvalimo privrednim rastom, rastom BDP-a, sve većim brojem stranih investicija, kao i smanjenjem stope nezaposlenosti. Međutim u poslednje vreme mnogo se govori o odlasku naših radnika na rad u inostranstvo uz posredovanje Nacionalne službe za zapošljavanje. Čuju se kritike poslodavaca i sindikata kako nam odlaze najdeficitarniji kadrovi, kadrovi u koje je država uložila mnogo novca. Takođe, čujemo i kritike kako je takvo posredovanje Nacionalne službe za zapošljavanje suprotnu interesima građana, domaće privrede i države. Posao u inostranstvu uz posredovanje Nacionalne službe za zapošljavanje koje je u skladu sa Zakonom o zapošljavanju i osiguranju u slučaju nezaposlenosti, naši građani uglavnom traže u zemljama sa kojima država Srbija ima zaključene sporazume o zapošljavanju. Na prvom mestu to je Nemačka. Od 1. septembra na snagu je stupio i Sporazum o zapošljavanju sa Slovenijom, a nadležno ministarstvo pregovara i sa Katarom, Rusijom i Maltom. Koristeći svoje pravo iz člana 277. Poslovnika Narodne skupštine, želela bih da zatražim objašnjenje i obaveštenje od ministra Đorđevića, ali i od Nacionalne službe za zapošljavanje - koliko je u protekloj godini preko Nacionalne službe za zapošljavanje, građana zaposleno u Srbiji, a koliko je uz posredovanje Nacionalne službe za zapošljavanje posao našlo u inostranstvu? Koja struktura, odnosno koji kadrovi najviše odlaze u inostranstvo? Na koji način se odlazak naših radnika na rad u inostranstvo reflektuje na domaće tržište, odnosno da li odlaze kadrovi koji su u deficitu na domaćem tržištu? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja bih se rado pridružio ovom pitanju koleginice Bukvić i molio bih nadležnu službu da taj odgovor koji njoj stigne prosledi i meni, jer mislim da javnost to vrlo zanima, kada je reč o aktivnosti naše Službe za zapošljavanje, zapravo čijem zapošljavanju ona više koristi? Bilo kako bilo, u ovom terminu ja obično postavljam neka pitanja vezana za državu, Kosovo, odnose u regionu sa bivšim republikama i spoljnopolitičke teme. Ali, država se manifestuje i uspešnost i efikasnost jedne države se vidi kako na tim velikim, tako i na onim na izgled malim, ali samo u navodnicima malim i životnim stvarima. U tom smislu moje, moje prvo pitanje, ovo je bilo samo pridruženo, ide na adresu Ministarstva ekologije, a i Ministarstva unutrašnjih poslova i tiče se ovih nemilih scena i incidenata koji se duže vreme dešavaju na raznim mestima u Srbiji, a naročito na Staroj planini i nekim mesnim zajednicama na Staroj planini. Scene su ružne i tiče se izgradnje mini hidroelektrana. Ja sam postavio pitanje kada je Vlada ovde gostovala, ali je odgovor bio korektan, ali formalan. Sada bih voleo da od Ministarstva ekologije, a videćete zašto pominjem i Ministarstvo unutrašnjih poslova, dobijam konkretan odgovor na pitanje – šta se zapravo dešava u tim mesnim zajednicama na Staroj planini? Kako stoji stvar sa izgradnjom ovih mini hidroelektrana? Za mene kao građanina i laika zaista mučno i ružno izgledaju te scene reka, a reke su jedna od naših blaga, kao i voda u ostalom, a nemamo mnogo tih blaga, dakle, kada su spakovane u cevi i postanu mrtve. Ali, to je sada slika mene ili nas kao običnih građana i laika. Da li imaju stručniji odgovor? Kako stoji stvar sa izgradnjom mini hidroelektrana u parku prirode? Jasno je da su one zabranjene. Ali je meni odgovoreno od strane ministra, ali sada zahtevam pismeni odgovor, da je zakon donela prethodna vlast, da li su neka odobrenja i dozvole donete od strane prethodnih vlasti. To je sve moguće tako, ali to mene ne zanima. Poenta je da mi ovde svaki čas i vrlo često usvajamo izmene i dopune zakona koje smo prethodno usvojili, posle mesec ili dva dana. Dakle, ako ministarstvo ima mogućnost da reaguje, neka reaguje. Ako mu fale zakonske mogućnosti, neka se pojavi ovde sa predlogom da se taj problem reši. Ako su investitori u pravu, onda neka zaštiti pravo investitora, ako nisu, neka raskine ugovore, obešteti te investitore, ako im pripada neko obeštećenje. Dakle, tu se vidi šta je ozbiljna država. U tom smislu kažem da je pitanja i za MUP, jer te scene postaju sve mučnije i Boga mi, postaju sve nasilniji ti incidenti koji se dešavaju u kontekstu ove gradnje mini hidro-elektrana. Kažem, ne samo na Staroj planini, ali sada su te mesne zajednice Rakita, odnosno Topli Do nekako u centru pažnju. Dakle, šta se dešava, ali ne samo u tih par mesnih zajednica, nego kako stvari stoje, generalno sa tom temom. Jeste to usvojeno svojevremeno u ovoj euforiji pod pritiskom ili sa obrazloženjem kako je to svetska praksa, evropski manir itd. ali na kraju krajeva, možemo izmeniti zakonsku regulativu ako zakonska regulativa sprečava. Ako je sve u redu, onda zaštiti investitore, ako ne, kao što rekoh, raskinite ugovore i da ne dozvolimo brukanje države na ovakav način. Slaba je uteha što je to tamo negde daleko. Što bi rekli, što je daleko bude i blizu. Moje druge pitanje ide na adresu Ministarstva sporta. Takođe se tiče tih naizgled malih, ali zapravo važnih životnih stvari. Ministarstvo sporta o kome bi se moglo mnogo toga postaviti, ali pitam samo, evo dve stvari - kada je i da li i na osnovu kog elaborata je Ministarstvo sporta razmatralo i donelo odluku o podršci i izgradnji šest, ne govorim sada o nacionalnom stadionu, to sam već pitao za ovaj nacionalni stadion za koga mislim da je apsolutno suvišan i nepotreban, pogotovo što je reč o fudbalskom stadionu, čak i nezavisno od toga kako igra naša reprezentacija. Dakle, govorim o šest stadiona po Srbiji, u vrednosti od po 20-ak miliona evra u mestima gde fudbal gotovo i da ne postoji i gde je potpuno zamro. Drugo, najvažnije pitanje - kako se dogodila da prvi put naša zemlja ne učestvuje na Univerzijadi? Čak i za vreme sankcija naši sportisti su učestvovali na Univerzijadi, sada su izostali. Mislim da je samo ovo poslednje, da ne govorim o fudbalskim stadionima i nekim drugim aferama vezanim za Ministarstvo sporta gde je dovoljan razlog da ministar sporta ili podnese ostavku ili da ozbiljno i debelo obrazloženje, mada sugerišem više ono prvo. Dakle, verujete, prvi put naša zemlja nije imala učesnike na Univerzijadi i mislim da je to skandal.
Hvala. Reč ima Aleksandar Marković.
Zahvaljujem. Predsedavajuća, drago mi je što predsedavate sednicom. Dame i gospodo narodni poslanici, juče, dakle 9. septembra navršilo se 26 godina od jednog od najstrašnijih zločina nad Srbima u Republici Srpskoj Krajini od strane Hrvatske u tzv. operaciji "Medački džep". Ovaj zločin poznat i pod nazivom "krvavi septembar u Lici" otpočeo je 9. septembra 1993. godine iznenadnim napadom Hrvatske vojske na podvelebitska sela u Lici, Divoselo, Čitluk, Počitelj i Medak. Ova agresija Hrvatske je bila treća po redu agresija na Republiku Srpsku Krajinu od proleća 1992. godine, kada je Republika Srpska Krajina stavljena pod međunarodnu zaštitu mirovnih snaga UN, tzv. UNPROFOR. Prvo se desio napad na Miljevački plato kod Drniša 21. juna 1992. godine, kada je ubijeno i masakrirano 40 srpskih teritorijalaca i milicionera. Zatim, pola godine kasnije, 22. januara 1993. godine usledila je agresija pod nazivom "Operacija Maslenica", odnosno napad na Ravne kotare u severnoj Dalmaciji, kada je ubijeno 348 vojnika i civila srpske nacionalnosti, a prognano preko 10.000 Srba sa ovih prostora. Mnoga srpska sela tom prilikom sa tog područja su potpuno uništena i spaljena, a posebno težak zločin bio je pokolj na Velebitskom prevoju Mali Alan kada su ubijena i masakrirana 22 pripadnika srpske vojske Krajne. Nakon toga je usledio napad na „Medački džep“, kada je poginulo ili nestalo 88 Srba, od čega 46 vojnika, šest milicionera i 38 civila, od kojih 26 starijih od 60 godina, a među njima 17 žena i u ovoj agresiji su potpuno spaljena, opljačkana i uništena sela Medak, Počitelj, Čitluk i Divoselo. Za ove zločine u Haškom tribunalu optuženi su komandanti hrvatske vojske Janko Bobetko, načelnik tadašnji Generalštaba Hrvatske vojske, Rahim Ademi, komandant vojne oblasti Gospić i Mirko Norac, komandant Devete gardijske brigade. Janku Bobetku optužnica nije ni uručena jer je preminuo aprila 2003. godine, a Haški tribunal je septembra 2005. godine ovaj slučaj prebacio hrvatskom pravosuđu i to je bio prvi slučaj da Haški tribunal predaje neki predmet nekom nacionalnom sudu. Posledica toga je da je Rahim Ademi oslobođen, a Mirko Norac je osuđen na, rekao bih, simboličnih sedam godina za dela nesprečavanja ubistava civila, pljačkanje imovine, ubijanja i mučenja ratnih zarobljenika, da bi mu kasnije Vrhovni sud Hrvatske umanjio i tako malu kaznu na šest godina, dakle, 2010. godine. Tokom samog suđenja čuli su se jezivi detalji i svedočenja o monstruoznim zločinima i iživljavanjima nad srpskim narodom, poput nabijanja žena na kolac, odsecanja glave, rasporivanja, bacanja žena u sopstvene kuće, a zatim spaljivanja i ostale monstruoznosti. Posebno je važno svedočenje komandanta snaga Ujedinjenih nacija u Hrvatskoj, francuskog generala Žana Kota, od 19. septembra 1903. godine, nakon kompletnog obilaska ovog područja. On je tom prilikom izjavio: „Nisam našao znakove života, ni ljudi, ni životinja u nekoliko sela kroz koja smo prošli. Razaranje je bilo potpuno sistematsko i namerno“. Posledica ove agresije je i to što je ova oblast od tada potpuno opustošena. Prema popisu iz 1991. godine, u selu Medak živela su 563 stanovnika, ogromnom većinom Srba, danas tek 60, u selu Počitelj 307, danas troje, u selu Čitluk 129, danas troje, u Divoselu od 344 ljudi više nema nikoga. Imajući u vidu da gotovo niko nije odgovarao za ove zločine, postavljam pitanje Ministarstvu spoljnih poslova – da li su do sada preduzete sve raspoložive mere prilikom bilateralnih susreta sa hrvatskim zvaničnicima, a u cilju pronalaženja i procesuiranja svih odgovornih za ovaj i ostale zločine? Završavam u sledećoj rečenici, sve dok se to ne dogodi, sve dok se Hrvati ne suoče sa svojom prošlošću, dok ne prestanu sa svakodnevnom revizijom istorije, o čemu je pričao i kolega Komlenski, dok ne prestanu sa svakodnevnim gaženjem osnovnih ljudskih prava Srba i sa rehabilitacijom ustaštva, Hrvatska ne može da pledira da bude demokratska i evropska država. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo dalje na rad. Poslanici koji su sprečeni danas da prisustvuju su Nataša Mihailović Vacić i Snežana Petrović. Nastavljamo rad. Prelazimo na zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 3, 4. i 5. dnevnog reda. Obrazloženje nam je juče dao ministar prosvete Mladen Šarčević. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda. Pitam predstavnika predlagača ministra Šarčevića da li želi nešto da dopuni u odnosu na jučerašnje izlaganje. Ne. Zahvaljujem. Dajem reč Nataši Jovanović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo Gojković. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je jedna oblast koja je veoma kompleksna i koja zahteva zaista pažnju kako celokupne javnosti, onih koji žive od posla koji se tiče autorskih prava, tako i svih narodnih poslanika, ne samo zbog činjenice da je ovo jedna u nizu izmena ovog zakona, već zbog toga što su pitanja koja tretira autorsko pravo od životne važnosti za opstanak mnogih grana i privrede, kulture, na kraju krajeva obrazovanja i svega onoga što čini život u Srbiji. Gospodine ministre, došli smo do toga da je i ovaj zakon dokaz da je internacionalizacija srpskog zakonodavstva nešto što je nastavila i ova Vlada, baš kao što je i započela prva dosmanlijska posle 2000. godine. Bili smo i tada poslanici u Narodnoj skupštini i 2004. godine kada je donet prvi zakon u toj dosmanlijskoj vlasti o autorskom i srodnim pravima, dali smo niz primedbi i sugestija, baš kao što je to uradila poslanička grupa SRS i prilikom izmene ovog zakona i podneli smo preko 60 amandmana. Da je to katastrofa za srpsko zakonodavstvo govori i činjenica da je i ovaj zakon, baš kao i mnogi drugi koji su rađeni po direktivama Evropske unije, a zbog javnosti da kažem da je ova izmena Zakona o autorskom i srodnim pravima urađena na osnovu osam od 10 direktiva i ne bi me začudilo, gospodine ministre, da u redovnom jesenjem zasedanju morate da dođete pred narodne poslanike sa još jednom izmenom, jer ovo ste predložili Narodnoj skupštini pre nego što je Evropski parlament doneo novi Zakon o autorskom i srodnim pravima, oni su to uradili u aprilu mesecu ove godine, na zahtev Gugla i vlasnika velikih kompanije koje su zapravo društvene mreže koje preovlađuju globalnim internet tržištem, ali o tom potom. Eto kako mi donosimo zakone. Umesto da se ugledamo na neke slavne primere iz prošlosti. Jer, ako niste znali, gospodo narodni poslanici, među malo upućenima su pre svega kolega Martinović, koji je doktor pravnih nauka i upravno pravo mu je nešto što ima u malom prstu, pa moguće je i kolega Atlagić, koji je profesor Univerziteta, i neki drugi, kolega Stojmirović, da znate da je Srbija ovo pitanje u Kraljevini Jugoslaviji tretirala na osnovu Berlinske konvencije još davne 1930. godine. Kasnije u posleratnoj Jugoslaviji, tada SFRJ, 1971. godine je Savezna skupština ratifikovala izmenjenu i dopunjenu Berlinsku konvenciju. Ona upravo govori o tome da države koje su potpisnice i koje su je ratifikovale ne moraju striktno svoj nacionalni okvir za autorska i srodna prava da primenjuju onako kako primenjuju neke druge zemlje koje su potpisnice, a vi ste, eto tako što vam se žuri i što mislite da ćete da uđete u Evropsku uniju, pa zato i pretposlednji član ovog zakona i kaže da će zakon prestati da važi ulaskom Srbije u Evropsku uniju, što nikada neće da se desi i mi ćemo učiniti sve da to sprečimo, dakle, donosite zakon za koji unapred znate da je osuđen na propast. Koliko je to, prvo, tehnički, pravno, gramatički nepismeno urađeno, videćete kroz amandmane. Mi smo morali jedan po jedan stav u ključnim članovima zakonima da menjamo, da ispravno jezički, evo, i predsednik Skupštine gospođa Gojković, što je zaista najpohvalnije nešto, zalaže se za striktnu primenu srpskog jezika, mi smo morali da promenimo bukvalno čitave rečenice i stavove u zakonu, da prilagodimo našem srpskom jeziku. Najpre smo razmišljali, gospodine ministre, da jedan po jedan član zakona brišemo, jer su i velika udruženja, kao što je Sokoj, kojih se tiče ovaj Zakon o autorskom i srodnim pravima, tražila njegovo momentalno povlačenje. Ne možete da sprovodite tzv. javnu raspravu, a da pravite selekciju koga ćete da pozivate, ko će da vam daje instrukcije, onaj ko se uklapa u stavove EU, aha, taj je za nas dobar da nam daje neke primedbe i sugestije, onda prođe jedan drugi krug, kažemo - super, mi smo to završili i sada donosimo zakon koji je nedorečen, koji je neprimenljiv. Na kraju krajeva, gospodine ministre, vi ste ovde u celoj situaciji možda ni krivi ni dužni. Evo, ovde ima puno pravnika i advokata i ljudi koji su od te struke. Šta će vama oblast autorskog i srodnog prava u vašem ministarstvu? Evo, i vi se pitate. Dakle, uopšte nije prirodno da autorsko i srodno pravo i patenti budu u vašem ministarstvu. To je pravna oblast. Evo, i gospođa Gojković je pravnik i advokat, kolega Mandić je tu iza mene, i još koliko ima pravnika u našoj poslaničkoj grupi, to je predmet koji se izučava na pravnom fakultetu, pravna oblast, jer zakon i kaže da on zahteva sudsku zaštitu. Zašto je ovaj zakon predložen ako se on krši da vidimo ko je su konsekvence za onoga koga krši? Ko će to da utvrdi? Utvrdiće sud. Zašto onda u ovom zakonu gospodine ministre, čitavi opisi sudskog postupka za eventualno kršenje autorskog prava? Pa, to uopšte nije predmet ovog zakona. Ako neko učini povredu autorskog i srodnog prava on mora da se nađe u sudskom postupku, a epilog toga videćemo kakav će da bude, a imamo razne primere iz novije istorije. Da li treba da vas podsećam, mislim da je sada taj nesrećnik u penziji, prljavog, podlog plagijatora, tada je bio recenzent knjige SRS, bio je i profesor Atlagić, podli plagijator Stevan Lilić, redovni profesor je bio pravnog fakulteta, čitavu knjigu prepisao od slavnog profesora predratnog Pravnog fakulteta Laze M. Kostića administrativno pravo koje je knjižara Geca Kom štampala pre rata i pojavio kao svoj udžbenik pred studentima. Mi smo pokrenuli sudski spor, žigosali u javnosti, ali ovim dosmanlijama to ništa nije smetalo, on je i dalje nastavio da hara. Možete misliti da su ti žuti nesrećnici prilikom bilo kog autentičnog tumačenja nekog člana Ustava, tog idiota konsultovali, taj koji je plagijator, koji je pokrao delo slavnog naučnika da on vrši autentično tumačenje nekog člana Ustava Republike Srbije. Takvih primera, nažalost, gospodine ministre, e to je sad vaša oblast, je mnogo na pravnom fakultetu, i kad biste vi sad malo zagrebali, kada biste pogledali, videli biste da su svi oni išli na tu za njih kao srećnu okolnost kojim daje ovaj zakon da citatima ilustruju neku situaciju u svojoj naučnoj oblasti. To jednostavno nije moguće, jer autorsko delo, nije moguće u smislu kako su to oni radili, istrgavši iz konteksta, prikazujući kao svoj naučni opus, jer zašto pojedini poslanici kažu - citiram, završen citat, nekome je to smešno, ali ako vi nečiju naučnu tezu, originalno delo, jer autorsko delo je duhovno delo jednog čoveka, to ne može da uradi ni kompjuter, niti životinja. Da napravim jednu malu digresiju, možda ćete se smejati, ali stvarno je taj slučaj završio na sudu u Indoneziji sa onim selfijem makaki majmuna. Čovek mu je pomogao da postavi telefon, ali selfi nije njegov, tako da fotografija nije od majmuna, nego je od čoveka koji mu je pomogao da uključi aparat. A, ne, mi ovde imamo obrnutu situaciju, da ljudi koji su navodno moralni, koji drže do etičkog kodeksa, do profesionalnosti, zloupotrebljavaju nečiju građu, a to je i na kraju krajeva i građa koja je kulturno, etno i istorijsko nasleđe na najbrutalniji, najbezočniji način i to rade redovni profesori pojedinih fakulteta i univerziteta u zemlji. Zamislite, na Pravnom fakultetu koji treba da bude centar za zakonitost, za nešto što je princip u pravu i u poštovanju zakona. Ovaj zakon ima mnogo nedorečenosti zato što sama definicija toga šta je autorsko delo ne daje za pravo nikome da pronalazi tzv. rupu u zakonu i da se poigrava sa tim. Upravo će ovaj zakon zato što nije precizan do kraja da dovede to toga da ćemo imati ko zna koliko, a možda ni jedan jer neko neće znati na koji način da brani svoje pravo pokrenutih sudskih sporova u građanskim parnicama, pred Upravnim sudom zato što ljudi neće znati kako da dođu do toga da zaštite svoje delo. Vi ste sada rekli – u razvoju te IT tehnologije kod tzv. internet kriminala, kod razvoja tog sektora u našoj zemlji potrebno je da sve te ljude, pojedince koji daju nedvosmisleni doprinos da Srbija to ima kao jednu svoju veoma važnu izvoznu komponentu, a to su softveri, razni programi, da se ti ljudi zaštite. To jednostavno, ovim zakonom neće biti moguće zato što ste vi prihvatili da donesete zakon po pravilima EU, a upravo ona Konvencija koju je potpisalo preko 170 zemalja u svetu o kojoj sam pričala, to su uglavnom sve zemlje koje su članice UN, lepo kaže da zaštita autorskog prava nema međunarodni karakter. Objasnite mi sada, molim vas, neki čuveni fotograf, prelepih turističkih predela iz naše zemlje, evo to može da bude moj sugrađanin, Zoran Petrović, čuveni fotograf Dragan Bosnić ili neko drugi, kako da traži pravnu zaštitu svog autorskog prava pred nekim sudom, recimo u Britaniji ili negde drugo, u SAD, ako SNN, kažem hipotetički, ili neki drugi časopis preuzme njegovu fotografiju? To, jednostavno, nije moguće jer ti ljudi nisu zaštićeni. Evo, upravo kada nabrajate na početku šta je to sve autorsko delo, vi niste ni fotografiju prepoznali na način na koji su to oni od vas tražili, ne mogu svoje fotografije da zaštite ni u Srbiji jer u eri interneta raznih programa, moduliranja, svako dete će senčenjem, nekim dodatnim fotošopiranjem, tzv. kropovanjem ili tako dalje, tu originalnu fotografiju da modulira po svojoj potrebi i da je prikaže kao svoju. Drugo, vi niste prepoznali ako ste hteli da budete moderni, ali ne kako vam to kaže EU, nego kako je realnost i mogućnost da se dela slična fotografisanju, a to su snimci iz ovih novih tehnološki opremljenih dronova prikažu kao autorsko delo. Nemojte sad da mislite da sve što stiže od EU je primenljivo na Srbiju. Nije, jer mnogi sporovi se vode, a mnogi ljudi nisu zaštićeni ni iz radnog odnosa za svoja autorska dela. Zato je apsolutno neprihvatljivo, gospodine ministre, da ne ulazim sad u te pojedinosti da se nekome ograničava pravo korišćenja njegovog autorskog dela dok je u radnom odnosu i podneli smo amandman na to kod tog poslodavca u trajanju od pet godina. To jednostavno nije fer i nije korektno, jer znate, onaj ko radi za platu, radi to da bi radio posao korektno, ali da ste rekli – u periodu dok se štampa da publikacija ili tako nešto, evo konkretno kod ovih fotografa koji rade ove publikacije koje su namenjene tržištu i ne samo komercijalnoj upotrebi, nego jednostavno da ljudi imaju uvid u to šta se dešava u nekom delu zemlje. Dakle, tu ste pre svega bili nekorektni prema tim ljudima, pa opet moram da pomenem i tog fotoreportera koji godinama vodi spor sa organizacijom u kojoj radi, u svom matičnom gradu u Kragujevcu, zato što su mu ukrali njegovo autorsko delo. I to traje i traje. Jednostavno, mnogi će doći u tu situaciju, kao što eto videli ste da to rade ti profesori pravnog fakulteta. Ovaj zakon nije definisao problem koji imaju biblioteke. Mi u Narodnoj skupštini Republike Srbije imamo pravu riznicu bibliotekarske građe, jednog nasleđa koje ima Narodna skupština od svog postojanja i zaista, da ne zvuči pretenciozno zato što je u pitanju neko koga poznajem, moram da pohvalim rad gospođe Stojanović koja se potrudila da tu građu sistematizuje u nizu godina koliko radi taj posao. Verujte mi da bibliotekari, ona to, sigurna sam, zna, ali u mnogim bibliotekama u Srbiji ne znaju kad su oni u stanju da krše autorsko pravo, a kada nisu, jer vi jednostavno kao građani dođete, član ste biblioteke i kažete – dobar dan – dobar dan, dajte mi tu knjigu na korišćenje. Naravno, vama je ta knjiga dostupna, a ta autorska dela dalje idu, eksploatišu se i to neverovatnom brzinom i inflacijom, kao, kako to sad popularno studenti kažu, rideri, skripte, a da to jednostavno nije moguće, jer taj neko je zaštitio autorsko delo. Autorsko delo je zaštićeno i posle smrti autora u narednih, je li tako, 70 godina. Pa, kako je onda moguće da se vrše takve zloupotrebe? Zato što ni zakon do kraja nije definisao i da se lepo kaže tim ljudima dokle oni smeju da idu ne samo kada su u pitanju građani, nego i institucije, jer u institucijama ove zemlje preuzimanje i prenošenje određenih metodologija, određenih znanja je besplatno, odnosno ne plaća se nikakva naknada autoru, a i tu dolazi do mnogobrojnih zloupotreba, jer smo imali slučajeve da nama i pojedini zakonski predlozi dolaze sa korišćenjem nekih metodoloških, naučnih i drugih istraživanja koja su radili neki ljudi, a onda je to nekome palo na pamet, to su uglavnom radili ovi „žuti“ u svojoj vlasti, da to inkorporiše u predlog zakona ili na taj način nastupa koristeći naučna istraživanja od nekog pojedinca. Gospodine ministre, nije zaista fer i korektno da se vama opet na grbaču i na leđa stavlja nešto zbog čega će biti veoma negativan odijum onog dela javnosti koji štiti autorska prava interpretatora, kompozitora, pisaca tekstova i njihove naknade. Vi ste trebali, pre nego što je ovaj zakon došao u skupštinsku proceduru zbog naknade koja se plaća, koja naravno u minimalnom nekom iznosu treba da postoji, a ne da se dere koža našim preduzetnicima, da poslušate mišljenje i iz Udruženja poslodavaca Srbije, s jedne strane, a s druge strane da poslušate mišljenja vodećih ljudi SOKOJ-a koji su, kao što sam na početku ove rasprave rekla, tražili povlačenje ovog zakona iz procedure. Vama je sada data ta mogućnost da vi potpisujete ugovor sa onim udruženjem koje će da vrši raspodelu prihoda. Šta će vama to, gospodine ministre? Što vi u to uopšte da se uplićete? Oni sami neka se između sebe dogovore. Na kraju krajeva, ne treba ni tu da se pravi neki monopol ili neki lobi da bi se pokupio kajmak, odnosno taj novac. Oni treba da odluče ko će njih da predstavlja. Ono koje je većinsko udruženje neka konkuriše i neka kaže - mi imamo najveći broj članova, mi smo ti koji imamo legitimitet i mi smo ti koji treba da ubiramo prihode, a ne da se to radi na ovakav način, da onda sutra i vi kao ministar dođete u nezgodnu situaciju i vaše ministarstvo koje opet uopšte to ne treba da radi, jer vi ste sad došli i, pored toga što ovo nije vaša oblast, u situaciju da razmišljate o prihodima, jel tako, od muzičkog, tzv. dinara, odnosno od toga kako će on da se raspoređuje. Jednostavno, bolje vam je bilo, pošto vam je ovo striktno nametnuto rešenje iz Poglavlja ili direktiva, da povučete zakon.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje ministru je da li pokojnici imaju pravo na autorska prava? Da li, kada čovek umre, njegovi naslednici imaju neka prava na autorska dela koja je pokojnik imao? Ja ću navesti primer akademske čestitosti Danice Popović, Ekonomski fakultet. O tome sam već govorio ovde, ali je ostalo nezapaženo. Upravo zbog akademaca i njihove čestitosti ja sam u obavezi da ovo ponovim. Da li pokojni profesor Stojan Babić ima prava? Da li to što je on preveo udžbenik, mislim da su međunarodni ugovori ili ekonomija, zajedno sa Danicom Popović, bio redaktor, preveo 55% udžbenika, bio potpisan, da li je to njegovo autorsko delo? Ja mislim da jeste, a vi ćete mi posle odgovoriti. Čovek je umro. Danica Popović je početkom, čini mi se, 2019. godine izbrisala prof. Stojana Babića iz svog udžbenika i kao prevodioca navela sebe i svoju asistenkinju. Student je to otkrio da su oba udžbenika identična, da je pokojni Stojan Babić izbrisan posle smrti, da je njegovo autorsko delo izbrisano, a izbrisati tako nešto može samo moralna mizerija žute boje. Da li je to prekršaj? Čak je Ivan Vujačić, predsednik Etičke komisije, otvorio postupak da se to utvrdi. Naučno-nastavno veće je od 80, 75 profesora je glasalo da se pokrene postupak protiv moralne akademski čestite Danice Popović, ali, gle čuda, univerzitet u komisiju uvrštava jednog člana sa Fakulteta političkih nauka. Sada vas pitam kakve veze ima politička nauka sa Ekonomskim fakultetom? To je suprotno onom što rade Siniši Malom. Za njega su tražili da svi članovi budu iz te struke, ali ovog puta može i obrnuto. Dakle, mogao bih da vas pitam da li je naš univerzitet, odnosno te velike poglavice, žut? Mislim da ćete mi za ovo dati korektan odgovor. Sledeće moje pitanje je o velikoj drugoj gromadi koja nas „progoni“ danima. Radi se o Dušanu Teodoroviću, profesor Saobraćajnog fakulteta. Ministre, da li je vama poznato da je obaveza profesora bila da 1999. godine drže nastavu? Da li znate da je prof. Dušan Teodorović pobegao u Ameriku? Video je od Sergeja Trifunovića, pa prepisao. Da li je to bežanje za vreme dok je imao obavezu da izvodi nastavu, prelazak na agresorsku stranu? To je uradio i Sergej Trifunović. Molio je molio, dok nije izmolio da pobegne na agresorsku stranu. To je uradio i Dušan Teodorović. Dekan ga je upozorio. Pošto se on nije odazvao da drži nastavu, po pravilima ga je isključio sa Saobraćajnog fakulteta. Sad vas pitam da mi odgovorite – da li je vama poznato kako je vraćen? Po onome što ja znam, to je Srbijanka Turajlić, ova druga moralna, treća moralna gromada iz ove žute pijavice, da ga je ona svojim dekretom vratila. Ona je, čini mi se, bila pomoćnik ili zamenik kod Gaše Kneževića. Da li je moguće da one ljude koji su bežali na agresorsku stranu za vreme najtežih patnji države i naroda, bez obzira na političko opredeljenje, da li je moguće da neko dekretom vrati? Kakav to može biti akademski čestiti čovek i primer svojim studentima i kakav je to akademski primer SANU? Ja stvarno ne znam da li je to srpska ili američka akademija nauka? Pa, njega bi zbog izdaje i u američkoj akademiji nauka izbacili, bez obzira što nije izdao njihovu zemlju. Kod njih je princip – ko izda svoju zemlju, izdaće i njihovu. Da li je moguće da to bude akademik? Da li je moguće da ga vrate da bude profesor, posle bekstva na agresorsku stranu? Za vreme rata važe posebna pravila. Ja sam bio osam puta u Narodnoj skupštini zato što sam bio narodni poslanik. Nisam morao, ali to je bila obaveza. Kada je radna obaveza važila za sve, mnogo narodnih poslanika je dolazilo u Narodnu skupštinu koja je bila ratni cilj. A, akademik koji nam tu govori o akademskoj čestitosti i o moralu, pobegao, pobegulja. Kako ga Jovo Bakić nije stigao? Kako ga Jovo Bakić nije jurio ulicama, ili su možda Sergej Trifunović i Dušan Teodorović u paketu trčali ulicama Vašingtona i Njujorka? Kako ih tamo Jovo Bakić nije negde našao? Kako ih nije ubacio u neko more itd, pored onog Kipa slobode? Slobode, Kip slobode u savezu država koji je eliminisao jednu ljusku rasu, to mi nekako ne ide, ali ajde. To je hipokrizija, kao i Jovo Bakić, kao Dušan Teodorović, kao Danica Popović. Šta će da uradi Komisija za ispitivanje plagijata, to ostaje na njima. Ja se u to neću mešati. Ali, Danica Popović svakako ne može više da predaje svojim studentima, jer je pokojnog kolegu isključila sa udžbenika. Nema veće moralne mizerije od takve. Dame i gospodo, Jovo Bakić je tri puta biran za docenta. Ja baš nisam profesor, ali sam čuo da se može biti dva puta. Sada je nedavno postao vanredni profesor, konačno. Gledao sam naučne radove na ovom međunarodnom sajtu. Našao sam Atlagića dva puta. Marka Atlagića sam našao dva puta. „Topson“, tako se zove sajte, ali Danice Popović nema sa ekonomskog fakulteta, nema Jove Bakića, nema ih. Znači, njihovi radovi ne vrede ničemu. Možda je rad Jove Bakića da me juri, njegovo autorsko delo je da me juri ulicama, ne samo mene. Možda je njegovo autorsko delo Pavelić. Samo je Pavelić puštao Srbe Dunavom i Savom. Posle njega je to uradi Jovo Bakić. Ima li u ovoj državi države, ja vas pitam? Ima li u Ministarstvu prosvete težnje da se oni koji zagovaraju akademsku čestitost, a najgrublje krše, kazne disciplinski, zbog studenata, ne zbog mene? Kojem studentu predaje Janko Veselinović? Čitate li njegova dela, odnosno nedela? Pa, ja žalim studente kojima predaje Janko Veselinović. Šta od njega mogu da nauče? Učitelji prvo moraju da nauče i stalno da uče da bi učili druge, da bi preneli znanje. Recite mi, koji transfer znanja, hajde neka mi neko kaže, koje preneto znanje može da prenese Janko Veselinović? Da je živeo u Istočnoj Nemačkoj, Poljskoj, pa ne bi mogao da učestvuje u društveno-političkom životu. Bio bi lustriran. Čovek koji je izlazio za vreme komunizma, koji nije bio moj poredak, i tražio da se ide korak dalje, da se određenim drugovima komunistima zabrani da govore, i on treba da predaje studentima, akademcima, čovek koji je izašao na Četrnaestom kongresu i rekao da se zabrani, pročitao spisak, video snimak, da se tim i tim drugovima zabrani da govore. To je neverovatno. Ja verujem da ćete mi dati odgovore. Verovatno niste zaduženi za autorska prava na N1 televiziji, na Novoj S. Ja vas pitam – na koji oni način poštuju autorska prava? To su mediji koji su registrovani u Luksemburgu. Prvo sam dobio odgovor od REM-a da oni emituju program iz Ljubljane. Slovenački regulator kaže – to nije tačno. Oni nisu registrovani u Sloveniji i ne emituju program. Znači, to je početni izvorni program, to je emitovanje, pružanje medijske usluge široj javnosti. To je emitovanje. Pa su me uputili na Luksemburg. Luksemburg kaže da oni tamo mogu da budu registrovani kao mediji, u Luksemburgu, da ne moraju da emituju program i da ga ne emituju za područje Luksemburga. Sada ja vas, ministre, pitam – šta onda oni reemituju u Beogradu? Oni sebe smatraju prekograničnom televizijom. Kao neregistrovani mediji ne plaćaju ništa Sokoju. Koja autorska prava oni plaćaju? Ne plaćaju ništa REM-u, RATEL-u, ne plaćaju poreze. Oni se švercuju. Oni su piratska televizija. Njihov osnivač je u Luksemburgu. U Luksemburgu ne emituju. Kaže – reemitovanje, to su ovi prekogranični kanali, recimo, navešću BN, RAI Uno, Eurosport itd. Reemitovanje je istovremeno preuzimanje programa, neizmenjenog programa, bez prekrajanja, ometanja, reklama itd. Reemitovanje je to, istovremeno preuzimanje programa. Znači, negde se emituje, pa se istovremeno ovde reemituje. Oni u Luksemburgu, ono što kaže luksemburški regulator i luksemburška vlada, ne emituju program. Samim tim odgovorom, sve je nelegalno. Nelegalno je 13 Sport klub kanala. Nelegalna je Nova S. Nelegalna je N1 televizija. Oni nisu luksemburški mediji, oni su piratski mediji iz Srbije koji emituju program sa Novog Beograda. Vi kada hoćete da tužite N1 televiziju, dobijete odgovor da ne mogu da se tuže, samim tim ni za autorska prava, jer oni nisu registrovani kao pružalac medijskih usluga u REM-u kao elektronski mediji, nisu čak registrovani ni u APR-u. Sada ja pitam – ko štiti prava onih koji su oštećeni u tom slučaju? Ne možete ovde da ih tužite. Oni čak prepravljaju neke druge prekogranične kanale, izbacujući strane reklame, ubacujući srpske. Znači, medij koji ovde radi na crno, koji REM-u, RATEL-u i Sokoju ne plaća ništa, ugrožava domaće medije koji su registrovani i koji žive od reklama i dodatno ih ugrožavaju time što emituju srpske reklame. Domaćim medijima SBB ne plaća ništa, ništa, čak neki domaći mediji plaćaju da budu uvršteni u kabl. Ono što je repetitor u emitovanju radiodifuznih usluga, to je kabl. Možete da birate, stubom ili kabl. Za program, kamermani, montažeri itd, autori, ne dobijaju ništa od SBB. Uzmu gotov proizvod i puštaju program, ništa ne plaćaju. Ovima ostaje da žive od te crkavice, reklame. Sa druge strane, svojim lažnim prekograničnim kanalima, koji ne plaćaju ništa ovoj državi, plaćaju po nekoliko evra po korisniku, ispumpavajući pretplatu koju plaćaju građani Srbije. Domaći mediji ne dobijaju ništa, građani Srbije plaćaju lažne Šolakove prekogranične medije. To su prekogranični mediji „Junajted medije“, povezani sa „Junajted grupom“, Šolakom, a bogami, tu ima i „Dajrekt medije“, znači, povezani sa Đilasom. Sad vas ja pitam, kad neko uzme, a još ubaci domaće reklame, i još ubaci domaće reklame, i još uzme 20 miliona, ja vas pitam onda - šta ostaje domaćim medijima nego da se gase? Oni stvaraju medijski pejzaž. Zamislite N1 televiziju, koja je strana, navodno, prekogranična televizija, koja je učestvovala i ponovo će da učestvuje u izbornoj kampanji i da stvara izborne političke uslove za političke subjekte prilikom kampanje i izbora. Oni se ne mešaju u luksemburške izbore, ne znaju ni kad su, ali se zato mešaju u srpske izbore, ne samo između četiri godine, ili dve godine, kad su izbori, nego u izbornoj kampanji. Recimo, u Americi, oni se pozivaju na Ameriku, u Americi tamo za Rusiju ako je na internetu nešto bilo, mešanje Rusije, itd. Ovde neregistrovane televizije utiču na stvaranje političkog miljea, stvaraju medijski pejzaž, itd. Zamislite kad bi mi u Francuskoj otvorili televiziju i kažemo - mi smo prekogranična televizija, itd, i emitujemo program protiv francuske vlade, francuskih partija, još emitujemo i francuske reklame, uzimamo hleb njihovim televizijama, ja vas pitam koliko bi mi tamo trajali? Ni mesec dana. Ni dva dana. Sve bi nas pohapsili i tražili da se plati šteta francuskim televizijskim regularnim kanalima. Mi ovde, bojim se da nemamo. Mi se njima pravdamo zbog slobode medija, za koju oni govore da je nema, mi smo voljni da pustimo i neregistrovane medije, preko kojih se ispumpavaju pare. Da li znate da su prihodi SBB-a u regionu 500 miliona evra, samo SBB, bez "Dajrekt medija", "Junajted medija", itd? I onda se pitate odakle Đilasu 619 miliona evra? Pitajte Šolaka koliko je para zaradio, ispumpao odavde? Kad plati lažnim prekograničnim piratskim televizijama? On je ispumpao novac, ispumpao dobit, a to se zove - kako? Pranje para i utaja poreza. Zašto REM ne vrši svoje obaveze? Jer, on je u obavezi da isključi, da naloži SBB-u da isključi piratske kanale. REM to ne čini. Sada treba da se dopuni sa tri člana. I otuda uzbuna Đilasa zbog Šolaka, zbog prekograničnih kanala. Jer, ako se REM dopuni sa tri nova člana i ako počne da radi svoj posao, naložiće SBB-u da isključi te kanale, a onda više ne mogu da ispumpavaju pare. A onda moraju, s obzirom da su to prodali, ovde prikazuju gubitak, prodali su se "BC" partneru za 2,6 milijarde. Ja vas pitam, kao preduzetnika, ko može da plati gubitaša 2,6 milijarde? Može onaj ko vidi ovu izlaznu cevku tamo negde napolju, može da plati 2,6 milijarde. Šta će biti ako REM počne da radi svoj posao? U ugovoru koji Šolak i Đilas imaju sa kupcem, verovatno, ako je došlo do greške u prethodnih pet godina, zbog čega trpi novi kupac, štetu mora da plati prethodna uprava. Znači, Šolak i Đilas. Otuda panika. Otud oni traže REM, ili REM ili ništa. Ako im damo REM, bićemo najdemokratskija država. Jer, REM treba da počne da radi svoj posao, i zbog autorskih prava i zbog pretplatnika iz Srbije, jer se novac ispumpava. Svi mislimo da N1 televiziju finansiraju Amerikanci. Ne, nju finansiraju Srbi. I novinari N1 televizije odakle dobijaju platu kad nisu registrovani ovde? Iz Luksemburga? Hajde da proverimo. Nije tačno. Jugoslav Ćosić je napravio parafirmu "Adria njuz" iz koje isplaćuje novinare da ne bi ostali bez plate. Kako se to zove? Da li vaša firma može da isplaćuje radnike treće firme? Naravno da ne može, jer to je ispumpavanje kapitala i dobiti. Šta radi poreska uprava? Šta rade sve te policije itd? Daj da jednom stavimo tu tačku na pljačku. Hvala.
Izvolite, ministre.
Poštovani poslanici, poštovani predseda-vajući, naravno da je u nekom delu i nelogično otkud ja ovde na ovom setu zakona. Ali, u velikim državama ovu problematiku rešava posebno ministarstvo. Naša država Srbija nije toliko velika da bi imala još desetine ministarstava, tako da veza sa Ministarstvom obrazovanja, pre svega nauke, je u zoni patenata i delu intelektualne svojine koji se odnosi upravo na naučni rad. Ministarstvo kulture i mnoga druga ministarstva participiraju ovde u ovom poslu. Kao i kada su u pitanju žigovi, to je privreda, industrijska svojina. Ima tu puno polja, tako da je pitanje da li je ova agencija najbolje uređena, i to pitanje treba da postavimo sami sebi. Ja sam ovde valjda zbog toga što imam najduži staž, duži od opozicije. Zato sam češće ovde sa vama. Tako da ne zamerite. Ono što je bitno, Zakon o elektronskim medijima je nešto što treba da odgovori na većinu ovih vaših pitanja, ali kada je u pitanju Sokoj i druga organizacija, oni ni sada nemaju razloga, po starim propisima, da ne tuže za autorska prava i korišćenje. Znači, sve ove asocijacije koje ste pomenuli i te kako treba da odgovaraju svojim upravnim odborima zašto ne potežu tužbe i ne naplaćuju svoje obaveze. Za to ja nisam odgovoran, pošto su sve to nezavisna tela, kao što znate. Ja bih više odgovarao na prvi deo vašeg izlaganja, koji ima veze sa autorskim pravima. Ovo pričam vrlo pouzdano, zato što je do mene došao snimak čitave procedure događaja koji su bili na Ekonomskom fakultetu. Prvo da upoznam ovaj veliki dom da je deo opozicije, uključen sa delom tzv. akademskog sektora, koji ne poštuje Zakon o visokom obrazovanju, gde ne može da se dešava politička događanja u bilo kojoj ustanovi, od vrtića do fakulteta, i to piše, a onda rukovodioci tih ustanova mora da preduzmu mere propisane zakonom. Znači, u nekoj trećoj ruci, ja sam opomene dao u smislu razgovora sa tim ljudima. Kada se bivša rektorka, koja je postala rektor nogom u vrata, nikad izabrana, pojavila "Jedna od pet miliona", gospođa Bogdanović, obratila se megafonom sa zgrade Filozofskog fakulteta. Na moju izjavu da ne može to da se radi na fakultetu, sišlo se na plato. Hajde, ako je to neka vajda. Takođe, Galjina Ognjanov je profesor na Ekonomskog fakultetu koja je koristeći fakultetski mejl pozivala ljude na demonstracije, što je čista politička priča. Znači, ja pitam organe Ekonomskog fakulteta - šta su preduzeli, i to ih pitam javno? Druga stvar, događaj koji se desio, koji ste vi delom pomenuli, jeste tačan, jeste da je neko uzurpirao tuđa autorska prava, ali desilo se da su studenti na tribini koja treba da se bavi akademskom čestitošću, jer studenti pripadaju takođe mom ministarstvu, ja sa njima imam najbolji mogući odnos, treba da ih i zaštitim u nekim situacijama, što i činim, su držali određeni prostor i vi ste pomenuli profesora Todorovića, akademika, koleginicu Popović, ali neki čudni novinari, čudan svet se tu prikupio. Tribina gde je ona bila moderator se nije bavila temom čestitosti, nego se bavila čistom politikom, vređajući profesora Đurišina, vređajući sve ono što je njima palo na pamet. Dotični profesor akademik sa Saobraćajnog fakulteta Teodorović je studentima objašnjavao kako treba da priznaju genocid u Srebrenici i takve stvari. Znate, da ne pričam o tome, a što veze nema ni sa čim normalnim u ovom životu. Znači, ne možete doći u jednu ustanovu i baviti se takvom flagrantnom politikom, gde mladi ljudi nisu to prihvatili, potpuno su reagovali drugačije. Dotični student master studija, jedan od najboljih studenata Ekonomskog fakulteta, koji vodi sve kompanije koje se na tom fakultetu osnivaju, shodno juče onoj teoriji kada smo govorili da ne treba dualno obrazovanje, pa oni imaju preko 300 kompanija sa kojima rade, preko 400 mladih studenata je taj momak uputio na rad u kompanijama i dao zaposlenje. Oni su preteča toga. Ima tu izuzetno kvalitetnih mladih ljudi, među kojima je Aleksandar Jakšić, student, pri završetku master studija sa 9,4 prosekom i sa desetkom na master studijama. Znači, izuzetan momak, budućnost na pravi način i rodoljub. On se uključio na toj tribini i osporio je profesorki način takvog rada i ponašanja. Pošto se figurativno izražavao, pošto je u Srbiji teško dokazati kada nešto kažete figurativno, sam sam osetio toliko loš odjek javnosti kada sam se nekad figurativno izrazio, a ne bukvalno, jer su onda slobodno svi prevodili i pravili svoje konstrukcije, da je on čuo da i ona zna da da ocenu mimo kabineta, pošto je ona studente vređala. Oni su dali dokaz i imam snimak toga. Ne pričam vam ništa iz glave, i to je bilo na Etičkoj komisiji fakulteta, gde je traženo da taj student bude izbačen sa fakulteta od strane profesorke Popović. Studenti su vrlo lucidni bili, uzeli su taj rad, propustili ga kroz softver za antiplagijat i dokazali po istoj metodologiji, kojim su radili rad ministra Malog, da je taj rad 70% plagijat, a možda i više. Naravno da se došlo dotle da je većina Ekonomskog fakulteta, koja je na normalnoj strani, znači, pravde, istine, i normalnog akademskog ponašanja, zaista je bilo čestito, ali način formiranja te komisije je malo sumnjiv, to se slažem sa vama, i lobiranja u okviru Nacionalnog saveta za visoko, koje daje četvrtog člana. Studenti su se požalili Nacionalnom savetu za visoko oko izbora tih članova koji su lični prijatelji pomenute profesorke, te tu nema mnogo razloga za priču o čestitosti, ono sve što pričam, apsolutno sam upoznat, i pratim događaj i slučaj. Ovo drugo što ste izneli, takođe, sam dobio iste informacije, sa više mesta, i dao sam pravnoj službi, biću aktivan čovek i reći ću ono što trebam da kažem, a to je da li je tada neko na funkciji u to doba Gaše Kneževića, pokojnog, Srbijanka Turajlić bila državni sekretar ili zamenik, nešto u tom svojstvu, ona je čujem nekakvim dekretom vratila prof. Todorovića na nastavu. To ne može izvršna vlast. Kada bi ja to uradio, pa, ja bih bio na Terazijama vešan. Zamislite, ministar iz izvršne vlasti da postavlja profesore i vraća dekretom i da bira dekane. Pa, ja bih autonomiju visokog obrazovanja pregazio bagerom. To ne može. To je protivzakonito. Videćemo tačno, kada budemo ustanovili pravne činjenice, čak ne znam, koji je zakon u to doba za visoko obrazovanje to radio, ali nijedan nije nikada to dozvoljavao. Tačno ćemo utvrditi činjenice kad se desilo, profesor je mogao da ode, njegova stvar, otišao gde je hteo, u Ameriku, ali govorimo o povratku i načinu vraćanja na Saobraćajni fakultet. Ako je tačno sve ovo što govorite, i što sam ja u fazi istraživanja, onda je to protivzakonito. Govorim klauzalno, da mi se ne spočitava da sam već rekao da je suva istina, rekao sam da se istražuje, i da su to dužne pravne službe Ministarstva da rade i da obaveste javnost. Tako da, ima tu mnogo toga, ne bih komentarisao radove pojedinih ljudi koji su vrlo glasni na ulici o tome kolika je njihova čestitost, doprinos Beogradskom univerzitetu, radovima na SCI listama, vi to znate mnogo bolje od mene, zna prof. Atlagić možda i najbolje, ali bi valjalo da i javnost jednog dana sazna, koliko je čiji doprinos, vrlo često nula, ili jedan rad, vrlo retko ko ima ozbiljnije radove i čini dobrobit našoj akademskoj zajednici. Ovo nije tabu tema, nije kršenje autonomije, ovo je zaista nešto o čemu mora i treba da se priča. Znate zbog čega, zbog Aleksandra Jakšića i zbog svih tih mladih ljudi koji treba u nama da dobiju ozbiljne pedagoge i vaspitače, koji će stati na stranu istine.
Zahvaljujem, ministru Šarčeviću. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština raditi i posle 18 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Gospodine Rističeviću, vi želite repliku na izlaganje gospodina Šarčevića?
Više je ispravka, pa koristim taj institut replike. Dakle, ja verujem da će gospođa Danica Popović opet mene prokomentarisati sa „puj“, to je takođe ekonomski čestito. Nijednog trenutka ja ne zadirem u pravo slobode zbora i govora. Dakle, pomenuti profesori mogu da budu, što se mene tiče, po političkoj opredeljenosti i Jehovini svedoci. Većina njih još samo to nije bila, većina njih je promenila 10 žutih opcija, što se mene tiče mogu u tim strankama da ostanu, mogu da ih menjaju tri puta godišnje, mogu da ih menjaju češće nego vojnik čarape, nemam ništa protiv. Ali, sam ovo govorio iz razloga koje ste vi naveli. Dakle, ukoliko je nešto plagirala moraju da odgovaraju s obzirom da za sebe tvrde da su obrazovne moralne gromade. Moja ispravka se odnosi na tužbe koje SOKOJ treba da podnese. U svom govoru sam rekao zašto to ne može, i ko me slušao pažljivije mogao je to i da čuje. Znači, N1 televizija i Nova S nisu registrovane u Srbiji, ni u APR ni u REM-u kao pružalac medijskih usluga, kao elektronski mediji. Njihovi advokati, kad neko tuži, odgovore da oni ne mogu da budu tužena strana jer na teritoriji Srbije, u državi Srbiji nisu registrovani u APR i nisu registrovani u REM-u, kao pružalac elektronskih usluga, kao elektronski mediji, i zato ne podležu tužbi. Zato verujem da autorska i srodna prava niko tu ne može da naplati niti da povede sudski spor, jer će dobiti isti odgovor. Oni su jedan piratski kanal koji se ne emituje u Luksemburgu, ovde ne može da se reemituje, to samo postoji u kablu, postoji u našim domovima kućama. Znači, to je potpuno neregularna televizijska stanica, ne jedna, već 20 i nešto, koje služe za ispumpavanje para iz Srbije na razne belosvetske destinacije i na takav način smanjuje dobit ovde. Zato je SBB uvek u gubitku i tako su oštećeni svi građani Republike Srbije, jer oni nisu poreski obveznik iako program proizvode i emituju u Republici Srbiji. Time, radom na crno ugrožavaju domaće medije koji samo na tržištu reklamnom gube godišnje 20 miliona evra plus pretplata koja se u Srbiji za SBB kreće 28 milijardi dinara, samo na teritoriji Srbije, samo SBB plus povezana lica. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SDPS, narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani predsedavajući poštovani ministre, predstavnici Ministarstva, koleginice i kolege, karakteristika vremena u kome živimo su svakodnevne inovacije, novi brendovi, drugačiji izgledi proizvoda, zaštićeni prehrambeni proizvodi sa određenih područja, kao i niz drugih specifičnosti koje proizvod ljudskog duha i ljudskog uma. Moderno poslovanje danas se zasniva na znanju, na kreativnosti, na marketingu, na uvođenju novih tehnoloških postupaka. Zbog svega toga je važno da se zaštite izumi, odnosno inovacije. U tom kontekstu posmatram i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima koji je danas na dnevnom redu. Potrebno je da definišemo najbolji pravni okvir koji će garantovati zaštitu da se nijedan pronalazak ne sme komercijalno koristiti, da se ne sme izrađivati ili prodavati bez saglasnosti njegovog izumitelja, odnosno nosioca patenta. Patent mora da bude zaštićen u propisanom vremenskom periodu i to je odredba koja je i ranije postojala. Jedino nakon isteka tog vremenskog perioda patent može da se koristi u komercijalne svrhe, a za sve to vreme može da ga koristi neko drugi jedino ukoliko ima saglasnost nosioca patenta. Izmenama i dopunama Zakona o patentima reguliše se pre svega oblast na relaciji poslodavac-zaposleni. To je nešto veoma važno što će u budućnosti koristiti kada se patent stvori iz radnog odnosa. Cilj je da se efikasnije urede one zakonske odredbe koje regulišu zaštitu i korišćenje pronalazaka kao što sam rekao, koji su nastali iz radnog odnosa. Smatram da zakonska rešenja na pravičan način štite interese i zaposlenog koji je pronalazač i poslodavca. Najpre, važno je što je precizno definisano šta se sve smatra patentom, a šta se ne smatra patentom. Kada se zaposleni posveti inovaciji, kreira inovaciju i kada je ta inovacija primenjiva u praksi, ona na taj način pozitivno utiče na poslovanje svakog preduzeća, bilo da se naprave neke uštede u poslovanju ili da se povećava produktivnost preduzeća, ali to za posledicu u svakom slučaju ima uvećanje dobiti preduzeća. Zbog toga je važno da preciziramo ovu oblast. Važno je zaštiti i interese zaposlenog koji je nosilac pronalaska i interes poslodavca koji je investirao i na taj način je dao svoj doprinos pronalasku. Pored toga što patent svom nosiocu pruža društvenu afirmaciju za kreativnost, svaka inovacija koja ima primenu na tržištu potrebno je da nosiocu inovacije obezbedi i materijalnu koristi. I ovim izmenama i dopunama zakona utvrđuju se kriterijumi na osnovu kojih se određuje naknada zaposlenom na ime korišćenja pronalaska iz radnog odnosa. Stepen ekonomske koristi pronalaska je najznačajniji kriterijum prilikom određivanja naknade za nosioca patenta, odnosno pronalaska. Njegov ekonomski interes je zaštićen, kao što sam već naveo i time što ne može niko da koristi pronalazak ili da ga primeni u praksi bez njegove saglasnosti, ali sa druge strane kada se utvrđuje ovaj stepen ekonomske korisnosti, odnosno kada se utvrđuje naknada za zaposlenog, moramo uzeti u obzir, obzirom da je nastao iz radnog odnosa i novčane i materijalne i ljudske resurse koje je uložio poslodavac prilikom utvrđivanja ove naknade. U vezi sa ovim je i predlog da se briše član 65. Zakona koji propisuje da korišćenje pronalaska iz radnog odnosa ne može otpočeti pre regulisanja pitanja naknade i pre pravosnažnosti odluke nadležnog suda. Na ovaj način uklonjena je prepreka da se patent koristi pre nego što se utvrdi naknada. Zašto je to važno za ekonomsku procenu? Važno je što tek onda kada patent naiđe na praktičnu primenu, kada se nađe na tržištu, kada se završi ispitivanje tržišta ili se patent ponudi poslovnom partneru, tek onda možemo da znamo koja je realna vrednost tog pronalaska. Do tada ne možemo da znamo koja je realna vrednost i na osnovu te realne vrednosti sada možemo da utvrdimo pravičnu naknadu za zaposlenog koji je kreirao pronalazak. Do sada je moglo da bude i obrnuto, moglo je da se desi da se utvrdi naknada za pronalazača, za nosioca patenta, a zatim kada se taj pronalazak primeni, kada dođe na tržište, njegova ekonomska korist može da bude veća od one procenjene ili može da bude i manja nego što je prvobitno procenjeno. Na ovaj način zakon ispravlja ovaj nedostatak. Sa druge strane, poslodavac u postupku izrade, odnosno kreiranja pronalaska koji se stvara iz radnog odnosa ulaže u to svoje resurse. Rekao sam da može da uloži materijalne, ljudske resurse, može da uloži u svoju tehnologiju, može da uloži tako što će platiti obuku pronalazaču i zato je važno da zaštitimo i interes poslodavca. Logično je da svako u današnje vreme kada investira očekuje konkretnu ekonomsku dobit od svega toga. Zato je sada precizirano koji se pronalasci ubrajaju u one koji nastaju iz radnog odnosa. Dakle, to su pronalasci koji nastaju tako što se izvršava radna obaveza zaposlenog, a koji su definisani njegovim opisom posla. Takođe, za pronalazak iz radnog odnosa smatraće se i onaj koji je stvoren kao posledica profesionalne obuke, a koju je platio poslodavac i opet na ovaj način smatram da se pravično utvrđuje naknada i staje se na taj način pravedno na stranu poslodavca jer je platio profesionalnu obuku. Dakle, naveo sam određene kriterijume i okolnosti koje propisuje zakon, a na osnovu kojih treba objektivno i pravično da se utvrde naknade. Ove izmene i dopune zakona usklađene su sa savremenim ekonomskim tokovima. Sadašnjim zakonom bilo je predviđeno, odnosno još uvek je predviđeno da poslodavac u roku od dva meseca mora da obavesti zaposlenog da li je njegova inovacija u kategoriji onih pronalazaka koji su nastali iz radnog odnosa. Novi predlog zakona podrazumeva da taj rok bude pomeren sa dva meseca na šest meseci. Zašto sam rekao da je u skladu sa savremenim ekonomskim tokovima? Zato što uzimam u obzir interese internacionalnih kompanija. Na taj način njima dajemo dodatno vreme koje je njima neophodno da procene i da donesu kvalitetnu odluku, jer oni moraju da uzmu u obzir kakva je situacija na međunarodnom nivou i prema tome imaju veći broj faktora u razmatranju kada donose konkretne odluke. Pravno regulisanje ove oblasti važno je za svaku državu i za nas iz Socijaldemokratske partije Srbije je važno da podržimo ovo zato što smatramo da na ovaj način naša Vlada, naša država, podržava kreativnost i podržava one aktivnosti koje se na toj kreativnosti zasnivaju, samim tim što daju jedan sigurniji pravni okvir za one koji se bave pronalascima. Na taj način to utiče i na razvoj nauke i tehnike, a samim tim i na bolji životni standard, odnosno na bolje uslove života. Takođe je bitno da izumi imaju praktičnu primenu i mi se zalažemo da oni budu primenjeni na domaćem tržištu. To je važno, da kada postoji jedan izum, da radimo na tome da konkretnu dobrobit od toga osete građani Srbije. Zato uvek treba da podstičemo ovu oblast i da promovišemo pronalazače, jer su oni jedan od najboljih segmenata našeg društva. Potrebno je da dobiju više prostora u medijima, da na pozitivan način budu predstavljeni. Jedan od takvih primera su i studenti Elektrotehničkog fakulteta iz Beograda, koji su pre nešto više od mesec dana u SAD pobedili svojom inovacijom na međunarodnom studentskom takmičenju. Oni su projektovali električni bicikl, i to moram pomenem, koji je pobedio po dizajnu, dinamici i vožnji i prednjačio je u odnosu na pronalaske iz ostalih timova. Upravo u ovakvim pronalascima leži ogroman privredni potencijal naše zemlje. Međutim, nosioci ovakvih pronalazaka moraju da budu dovoljno prepoznati u javnosti, da ih uvek pozitivno afirmišemo. U praksi se dešava i da inostrane kompanije od naših pronalazača otkupe licencu, ne samo od naših, nego bilo gde u svetu to se dešava, jednostavno otkupe licencu i primenjuju taj pronalazak na svom tržištu. Mi iz SDPS se zalažemo, ponoviću, da se prednosti pronalazaka primene u Srbiji. Zato podržavamo izmene i dopune zakona i sve napore naše Vlade da se promovišu inovativni i kreativni ljudi i da njihovi pronalasci doprinesu razvoju naše privrede. U vremenu kada se razmene ideja i podataka odvijaju veoma ubrzano važno je da pravovremeno reagujemo i da usklađujemo naše propise, kako bismo uredili oblast koja se odnosi na zaštitu autorskih prava. Izmene i dopune Zakona o autorskim i srodnim pravima usklađuju našu pravnu regulativu sa standardima Evropske unije. Cilj regulisanja prava intelektualne svojine treba da bude stvaranje ambijenta, kao i u prethodnom slučaju, u kojem autori štite svoja prava i ostvaruju za to adekvatnu novčanu nadoknadu. Takođe smatram da će usvajanjem izmena i dopuna ovog zakona biti unapređeno kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava. Autorska prava možemo i moramo sagledati iz dva aspekta, prvi je ekonomski, odnosno imovinski aspekt, kako ga mi nazivamo, a drugi je moralni aspekt. Ekonomska prava omogućavaju autoru da zaštiti svoj rad, da izdaje odobrenje ili da zabrani korišćenje svog dela. Ova prava mogu da budu prenosiva i licencirana. Zato je važno što ćemo izmenama i dopunama zakona dati veću pravnu sigurnost nosiocima autorskih prava, da kada to žele mogu da ostvare i novčanu nadoknadu. Pored ekonomskih i imovinskih prava, ne treba zaboraviti ni moralna prava i ona podrazumevaju pravo imenovanja autora i pravo da autor zaštiti svoj rad od štetnog korišćenja. Ova prava su lična i nisu prenosiva. Nažalost, živimo u vremenu kada se povrede autorskih prava, zbog brzine interneta, najčešće dešavaju u ovoj oblasti. Zato od ovog zakona očekujem da će ubuduće bolje regulisati oblast koja se tiče onlajn piraterije, odnosno piraterije na internetu i da ćemo urediti i napraviti bolji pravni okvir da suzbijemo ovu pojavu. Zato insistiramo da autorska prava budu nedvosmisleno zaštićena zakonom i bez saglasnosti nosioca autorskih prava ne sme niko da koristi njihovo delo, bilo da je u pitanju fotografija, tekst, video ili audio zapis i svako ko želi da preuzme određeni sadržaj mora da ima saglasnost nosioca prava. U suprotnom, treba da bude svestan da rizikuje, da snosi posledice zbog neovlašćenog korišćenja. Već sam na početku i rekao kada sam govorio o izmenama Zakona o autorskim pravima da je on usklađen sa Direktivom o sprovođenju prava intelektualne svojine, evropskom direktivom, i to je garancija da će nosioci autorskih i srodnih prava ubuduće biti na efikasniji način zaštićeni pred sudom. Za kraj, navešću podatak da naše kreativne industrije godišnje ostvaruju oko 7% bruto domaćeg proizvoda i u ovoj oblasti na neposredan i posredan način zaposleno je preko 110.000 ljudi. Socijaldemokratska partija Srbije predložiće izmene i dopune ovog zakona jer smatramo da je on najvažniji zakon u oblasti intelektualne svojine i osnova za dalji razvoj kreativnih industrija. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SPS prof. dr Snežana Bošković Bogosavljević. Izvolite, koleginice.
Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, tema današnje parlamentarne debate ovog skupštinskog zasedanja su izuzetno važni zakoni iz oblasti prava intelektualne svojine, i to predlozi zakona koji se odnose na izmene i dopune važećih zakona, a tiču se patenata, autorskih i srodnih prava i topografije poluprovodničkih proizvoda. Intelektualna svojina je civilizacijska tekovina, nastala kao rezultat spoznaje da kreativni ljudi, pronalazači, pisci, kompozitori, slikari, dizajneri moraju da imaju posebna prava na svoja originalna i kreativna dela, u smislu zaštite uslova njihovog korišćenja u širokoj praksi, kao i adekvatne nagrade za to. Intelektualna svojina je izuzetno važna tema za razvoj svakog društva i njegov ekonomski napredak, jer podstiče ljudsko stvaralaštvo, pomerajući granice nauke i tehnologije i obogaćujući svet književnosti i umetnosti. Danas, čini se više nego ikada ranije intelektualna svojina za mnoge nacije, zapravo je ključ njihove dominacije na svetskom nivou. Svesni toga najrazvijenije zemlje sveta sve više ulažu u intelektualni resurs čime se borba za globalan prestiž u svetu prenosi sa vojnog na teren naučno tehnološkog razvoja. Ko u tom domenu ostvari prednost ima šansu da za sebe obezbedi bolju ekonomsku, političku i vojnu poziciju. U takvoj situaciji i zemlje u razvoju mogu da traže šansu za popravljanje vlastitih pozicija, jer intelektualni resursi su im ipak češće jači nego finansijski. Uz to poznato je da su velike kompanije uvek u istraživanja i razvoj ulagale dosta svojih resursa. Te investicije su im omogućavale da stvore nove proizvode, da se razvijaju i da postanu vodeće firme u oblasti u kojoj deluju. Tako, na primer, zahvaljujući patentiranim inovacijama svojih osnivača, japanske kompanije, poput „Tojote“, „Micubišija“, „Honde“, „Sonija“, postale su industrijski giganti i stubovi japanske privrede. Slična situacija bila je i sa korejskim kompanijama, od kojih su neke postale globalni lideri na tržištu i dovele su do transformacije Koreje, od siromašne poljoprivredne zemlje šezdesetih godina 20. veka sa dohotkom po glavi stanovnika manjim od 100 dolara, u danas visoko industrijalizovanu zemlju sa dohotkom po glavi stanovnika većim od 12 hiljada dolara. Dobar primer je i Doaen u razvoju informaciono komunikacionih tehnologija, ABM koji godinama unazad, a mogli bi smo reći i decenijama investira preko pet milijardi dolara na godišnjem nivou u istraživanja, razvoj i inženjering. Danas ova kompanija ima u vlasništvu preko 40 hiljada patenata širom sveta. Interesantna je i analiza Evropskog zavoda za patente, objavljena prošle godine, a tiče se podataka o važnosti i rezultatima industrija zasnovanih na pravima intelektualne svojine, tzv. kreativnim industrijama u ukupnom ekonomskom učinku na nivou zemalja članica EU. Prema tim podacima industrije zasnovane na pravima intelektualne svojine, patentima, žigovima, autorskim i srodnim pravima, industrijskom dizajnu i slično, učestvuju sa oko 42% u BDP-u EU. Proizvodi ove industrije su okosnica trgovine EU, jer čak 86% ovakvih proizvoda se uvozi, a 93% je izvoz. U ovom sektoru zaposleno je skoro trećina svih zaposlenih u EU i oni ostvaruju plate veće u proseku za oko 46%. Takođe, zanimljiv je i podatak da je na primer prošle godine „Simens“, Evropskoj kancelariji za patente prijavio najveći broj patenata za 2018. godinu, ukupno 2.493 čime je zauzeo prvo mesto potisnuo dotadašnjeg lidera „Huaveja“ na drugo mesto, a na trećem mestu po broju prijavljenih patenata u toj godini našla se kompanija „Samsung“. Više od 25% patenata „Simens“ je prijavio u oblasti industrije. Sledi oblast veštačke inteligencije, digitalizacije i sajber-bezbednosti. Kada je reč o Srbiji, u Srbiji zaštita intelektualne svojine ima dugu tradiciju. Od registrovanog prvog patenta pa do danas, naš Zavod za intelektualnu svojinu objavio je i zaštitio preko 56.000 patenata, bilo u Srbiji, bilo u našim bivšim državnim zajednicama. Inače, interesantno je da je naš prvi registrovan patent bio „kazan za pečenje rakije“, priznat 1909. godine Milanu Jovanoviću iz Novog Sada. On je, zapravo, bio registrovan u Austro-Ugarskoj i zaveden pod rednim brojem 48.722, a nakon osnivanja Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca i tadašnje Uprave za zaštitu intelektualne svojine zaveden je pod rednim brojem 1. Međutim, iako imamo dugu tradiciju i kulturu zaštite intelektualne svojine ipak industrija zasnovana na pravima intelektualne svojine kod nas je još uvek nedovoljno zastupljena. Ukupno učešće svih kreativnih industrija u stvaranju BDP Republike Srbije je nešto manje od 5%, a u ukupnoj zastupljenosti kreativne industrije kod nas učestvuju samo po 4%. Da je ovaj procenat mali i da njim ne možemo biti zadovoljni, nedvosmisleno govore podaci iz visokorazvijenih zemalja koje imaju visoko razvijenu industriju zasnovanu na intelektualnoj svojini, kao npr. u Americi 38% ili u zemljama EU, oko 42%. Uz sve to naša realnost je i ta da privredna društva koja posluju u našoj zemlji još uvek nedovoljno koriste mehanizme zaštite prava intelektualne svojine za postizanje boljih poslovnih rezultata. Uprkos svim pokazateljima koji jasno govore da prava patenata kao i druga prava intelektualne svojine obezbeđuju njihovim nosiocima monopol na iskorišćavanje njihovih pronalazaka i inovacija čine im se utire put za ubrzan sopstven razvoj i za siguran povraćaj investicija uloženih u njihovo stvaranje. Polazeći od navedenog, a pri tom imajući u vidu da je današnji stepen civilizacijskog razvoja dostigao nivo koji znači da nema razvijene privrede i razvijene ekonomije bez razvijene intelektualne svojine. Jasno je da je i za našu zemlju i te kako važna posvećenost u kreiranju pozitivnog ambijenta za jačanje i širenje kreativnih industrija, industrija zasnivanih na pravima intelektualne svojine, na patentima, žigovima, autorskim i srodnim pravima, industrijskom dizajnu, topografiji poluprovodničkih proizvoda. To je iz razloga jer samo na taj način Srbija može ići u korak sa svetom i može očekivati dobre ekonomske rezultate i razvoj društva kao i bolji standard i unapređenje kvaliteta života svih naših građana. U kreiranju pozitivnog ambijenta za jačanje i širenje kreativnih industrija posebno mesto zauzima zakonska regulativa kojom se propisuje pravni okvir za striktno poštovanje prava intelektualne svojine uz odlučnu i doslednu borbu protiv krivotvorenja i piraterije. To je izuzetno važno jer intelektualna svojina je jako dinamična oblast, brzo se menja, između ostalog i zbog ubrzanog razvoja digitalnih tehnologija i novih oblika iskorišćavanja autorskih dela. Zato dobra pravna rešenja zemalja sa visokorazvijenom industrijom zasnovano na intelektualnoj svojini kao što su zakoni, direktive EU u ovoj oblasti, dobar su vodič za našu legislativu koju želimo da uskladimo i da implementiramo. Ujedno, to je i naša obaveza u procesu evropskih integracija budući da se celo jedno pregovaračko poglavlje odnosi upravo na zaštitu prava intelektualne svojine. U tom smislu smatram da su predložene izmene i dopune zakona o patentima važne i potrebne, pre svega zato što se odnose na jednu oblast koja do sada nije bila dovoljno precizno zakonom regulisana, a tiče se patenata nastalih u radnom odnosu. To su, zapravo, patenti nastali kao rezultat sinergije materijalno-tehničkih ulaganja poslodavaca i intelektualnog rada zaposlenog koji je pronalazak stvorio. U takvim situacijama potrebna su predvidiva, jasna, precizna i sigurna pravna rešenja, koja će biti prihvatljiva i stimulativna i za poslodavce i za zaposlene, odnosno jasan pravni okvir koji će jednima i drugima garantovati visok stepen zaštite prava i interesa. Jasno je da je cilj predlagača zakona pozitivan zakonski okvir za znatno veći broj patenata iz radnog odnosa nego što je on do sada i bio. To je i razumljivo, posebno ako se ima u vidu da naš Zavod za intelektualnu svojinu na godišnjem nivou godinama unazad zaprimi tek oko 200 prijava patenata, pri čemu najveći broj prijava dolazi iz naučno-istraživačkog sektora, sa fakulteta i iz instituta, a vrlo malo iz privrednih društava. Ako se sada podsetimo da je prošle godine samo „Simens“ Evropskoj kancelariji za patente prijavio oko 2.500 patenata, jasno je da je pred nama ozbiljan zadatak da podstaknemo privredne subjekte koji posluju u našoj zemlji da ubuduće znatno više ulažu u istraživanje i razvoj i znatno više koriste mehanizme patentne zaštite pronalazaka nastalih u radnom odnosu. Na taj način povećaće vrednost svojih preduzeća, bilo kroz povećanje dobiti, bilo kroz ostvarene uštede, a svakako doprineće i boljim ekonomskim rezultatima i razvoju našeg društva u celini. Kada je reč o autorskim i srodnim pravima, cilj predloženih izmena i dopuna važećeg zakona je efikasniji sistem pravne zaštite autorskih i srodnih prava kako bi se pre svega zaštitili ekonomski interesi autora, interpretatora, proizvođača fonograma, organizacija za kolektivno ostvarivanja autorskih i srodnih prava, kao i drugih fizičkih i pravnih lica koja su nosioci ovog prava. Posebna novina zakona je u tome što će ubuduće, osim interpretatora muzike, i glumci čije su interpretacije snimljene na nosač zvuka i slike dobijati naknadu za emitovanje i reemitovanje, čime se ispravlja dosadašnja mogli bismo reći i nepravda prema glumačkoj branši i doprinosi poboljšanju njihovog ekonomskog položaja. Vredan pažnje i pohvale je i predlog za produženje trajanja imovinskih prava interpretatora i proizvođača fonograma, CD, DVD, ploča i slično, sa 50 na 70 godina, što praktično za njih znači duži period za ostvarivanje prava na dobit i ekonomsku sigurnost u starijoj životnoj dobi. Dobro je što je ovaj zakon usklađen sa Evropskom direktivom o sprovođenju prava o intelektualnoj svojini, jer to govori da su ispoštovani najviši međunarodni standardi u zaštiti prava autora i nosioca autorskih i srodnih prava. Osim toga, donošenje ovog zakona, interesi autora nosioca autorskih i srodnih prava pred našim sudovima biće bolje zaštićeni nego do sada. Zato verujem da će poseban doprinos primene ovog zakona biti efikasna borba protiv piraterije. Zapravo, ovim zakonom se i najavljuje rat pirateriji u muzici filmovima, književnosti, na internetu i na uličnim tezgama, a to iz razloga što su predviđene visoke kazne, te neće ni malo isplativo baviti se krivotorenjem i piraterijom. Naprotiv, biće strogo sankcionisano i kažnjeno. U eri ubrzanog razvoja IT sektora i digitalnih tehnologija, smatram da je dobro i to što ovaj zakon propisuje postupak za efikasnije ostvarivanje prava i autora baza podataka i računarskih programa. Takođe, izuzetno je važno i to što se propisuju procedure kojima će se značajno urediti i unaprediti rad organizacija za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava. Nova rešenja povećaće transparentnost i efikasnost njihovog rada, što je važno i u interesu je svih članova ovih organizacija. Uz sve to, uverena sam i da će bolji i kvalitetniji nadzor od strane Zavoda za intelektualnu svojinu dodatno doprineti još boljoj i još efikasnijoj zaštiti prava nosioca ovog vida autorskih prava, odnosno ovog vida intelektualne svojine. Kada se radi o topografiji poluprovodničkih proizvoda, izmenama i dopunama ovog zakona vrši se usklađivanje istog sa standardima u ovoj oblasti propisanim od strane EU, ali i sa Zakonom kojim se uređuje slobodan pristup informacijama od javnog značaja i Zakonom koji se uređuje zaštita podataka o ličnosti. Topografija poluprovodničkih proizvoda najviše se primenjuje u oblasti informacionih tehnologija, oblasti koja je inače sa strane naše države prepoznata kao strateški segment za razvoj ekonomije i razvoj našeg društva u celini. U tom smislu, nova zakonska rešenja su važna za privredne subjekte koji se bave proizvodnjom poluprovodničkih proizvoda, modelovanjem električnih kola, dizajnom i izradom gotovih štampanih ploča i slično, ali i sve druge nosioce ovog vida zaštite, fizička i pravna lica koji su nosioci ovog vida zaštite intelektualne svojine. Novim zakonskim rešenjima uređuju se važna pitanja, kao što je, recimo, propisivanje obima u kome topografija može biti predmet zaštite. Zatim, propisivanje obaveze vođenja registra topografije od strane nadležnog organa, propisivanje sadržaja zahteva za priznavanje topografija, propisivanje sadržaja isprave o priznatim topografijama. Sve to izuzetno je važno, jer sticanjem i ostvarivanjem prava zaštite ovog vida intelektualne svojine podstiče se nesmetan razvoj topografija poluprovodničkih proizvoda, a što ima direktan uticaj n a naučni, tehnološki i ukupan privredni razvoj. Obzirom da je ovim zakonom izvršena i harmonizacija nacionalnog zakonodavstva sa međunarodnim standardima u ovoj oblasti, uverena sam da će donošenje ovog zakona značajno doprineti i većem interesovanju pravnih i fizičkih lica iz inostranstva da u većoj meri ostvaruju pravnu zaštitu intelektualne svojine i više ulažu na teritoriju Republike Srbije. Na kraju želim da kažem i to da su predloženi zakoni iz oblasti intelektualne svojine samo jedna od mera Vlade Republike Srbije u kreiranju pozitivnog ambijenta za jačanje i širenje kreativnih industrija kod nas. Važna mera koju je Vlada već uvela početkom ove godine su poreske olakšice kada se radi o oporezivanju intelektualne svojine. To, praktično, znači da oni koji ulažu u znanje, u edukaciju, u istraživanja, razvoj, koji stvaraju intelektualnu svojinu u Srbiji koja je kod nas uz to i registrovana, imaju porez na prihod od intelektualne svojine u visini svega 3%, umesto 15%, kolika je opšta stopa poreza. Direktan rezultat ove mere je da već danas imamo veće interesovanje stranih kompanija da otvaraju patentne biroe, da ulažu u istraživanja i razvoj u svojim kompanijama koje posluju u Srbiji, kao i da u našoj zemlji registruju svoja autorska prava i intelektualnu svojinu. Polazeći od svega navedenog, a posebno ceneći važnost zaštite prava intelektualne svojine za brži razvoj kreativnih industrija u Republici Srbiji koje bi značajano doprinele i poboljšanju standarda i unapređenju kvaliteta života svih naših građana, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati predloge sva tri zakona iz oblasti prava intelektualne svojine. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem, koleginice Bošković Bogosavljević. Pre nego što pređemo na redosled narodnih poslanika prema prijava za reč, još jednom pitam da li još neko želi reč od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? (Da.) Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS prof. dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS podržava predložene zakone, kako zbog jasne namere da da, tačno je, to je jedna od stvari koje su primetili danas u svojim današnjim izlaganjima ovlašćeni predstavnici drugih poslaničkih grupa, zbog toga što to predstavlja nastavak onih združenih napora, državnih napora, da dostignemo najviše evropske standarde i to ne treba da predstavlja nikakav greh samo po sebi, naprotiv, tako i zbog onog drugog dela jedne važne istine da sve ono što činimo, činimo pre svega sa željom da unapredimo sopstveni sistem, da osnažimo Srbiju i da obezbedimo više za naše građane. Svi predlozi zakona o kojima govorimo danas zaista obezbeđuju i jedan i drugi cilj u onoj meri u kojoj se to odnosi na usklađivanje sa regulativama EU. Ne treba još jednom to da bilo koga obeshrabri, već naprotiv, da učini samo dodatno ubeđenim, dodatno osiguranim uverenju da ona vrsta dobrih odnosa koju mi već sada ostvarujemo sa ljudima koji pripadaju tom evropskom prostoru, pa i kompanijama koje dolaze iz tog prostora, može da se nastavi sa velikim uspehom i sve ono što smo mi već obezbedili sa velikim uspehom za narod u Srbiji, da ćemo nastaviti da radimo još bolje. Konkretno, to znači da onih otprilike 70% prometa koje mi ostvarujemo sa svetom, a dolazi danas iz pravca tog evropskog prostora mi možemo da zadržimo na tom visokom nivou i da ga osnažimo i dalje, da ga osnažimo dodatno, pa ako tih otprilike 28 do 30 milijardi evra prometa mi imamo na tom nivou danas, da možemo da ga podignemo još dodatno sutra. Kako? Tako što ćemo nastaviti da uređujemo naš sistem, tako što ćemo nastaviti da dajemo dobre razloge investitorima da u Srbiju dolaze. Dakle, ne samo kada je reč o ukupnom uvozu, ukupnom izvozu, nego samo investicijama da se bavimo. Mi ih danas, dame i gospodo, zato što se ovim stvarima bavimo na ozbiljan, moderan način, između ostalog i kroz ovakve predloge zakona, možemo da se pohvalimo rekordno visokim nivoom investicija u Republici Srbiji i te investicije dolaze iz čitavog sveta, iz Evrope, tako je, ali i iz onih zemalja koje pripadaju azijskom prostoru, evroaizijskom, ali još dalje na istok da idemo, iz Narodne Republike Kine, da se vratimo malo bliže iz oblasti Bliskog Istoka. Kada se to sabere, mi o milijardama evra pričamo svake godine u Srbiji danas. Kako se to tiče ovih predloga zakona? Najviše se govorilo danas o zakonu koji se tiče autorskih prava i pre svega o onome što, i to treba još jednom da napomenemo zbog ljudi koji ovo slušaju, čini dodatnu zaštitu prava stvaralaca u Republici Srbiji. Dakle, o tome je govorio i nadležni ministar, kompletan jedan deo stvaralaca bio je na određeni način zaboravljen, odnosno nije bila u toj meri posvećena pažnja zaštiti njihovih prava koliko i nekih drugih. Misli se, pre svega, na glumce. Sada ćemo kroz usvajanje ovih izmena i dopuna i te ljude dodatno zaštititi, odnosno omogućiti im da uživaju svoja prava. Ali, recimo, kada govorimo o investicijama i nekom makro planu, pa recimo, i o glumcima. Interesantno je da primetite da danas, zbog toga što se ozbiljno odnose prema svojim potrebama, što se trudi da komunicira na pravi način i sa istokom i sa zapadom, Srbija može da se, primera radi, pohvali činjenicom da upravo ovih dana jedan veliki investicioni sajam, koji se održava upravo u Narodnoj Republici Kini, donosi kao realnost činjenicu da je Srbija danas tamo primećena i predstavljena kao važna, atraktivna destinacija, upravo za filmsku industriju i uz tu vest, naravno, svako ko je te podatke pratio, mogao je čuti da Srbija danas može da se pohvali da ima 213% veći izvoz u Narodnoj Republici Kini. Zašto? Jer se ozbiljno odnosila i prema stranim investicijama i prema našim potrebama i prema svakoj mogućoj prilici da dodatno unapredi poslovne prilike i osnaži našu ekonomiju, pa da napravi i dodatni prostor za saradnju, kao što je ona koju danas imamo sa Narodnom Republikom Kinom, kakvu nikada nismo imali u istoriji, definitivno ne pre Aleksandra Vučića i SNS. Ali, opet da se bavimo i sa drugim delovima sveta, svuda ćete pronaći samo fantastične, izvanredne primere. O Kini kada je reč, mi danas imamo investicije kao što su Železara u Smederevu, kao što je RTB Bor, ali kao što je obilaznica ili kao što je železnički koridor, koji vodi od Beograda na sever prema centralnoj Evropi. To su stvari koje su u Srbiji pre Aleksandra Vučića i SNS bile apsolutno nezamislive i to su rezultati ozbiljnog i odgovornog pristupa. Kada je reč o odnosu prema našim potrebama, primera radi u sektoru inovacija, predlog zakona o kom govorimo tiče se zaštite onih rezultata nekog radnog procesa koji je rezultovao određenim patentima. Mi pričamo o predlogu zakona koji dodano unapređuje prava, dakle, osnažuje poziciju i onoga koji je do patenta došao, koji je takav rezultat stvorio, ali i onoga ko je njegov poslodavac, koji je stvorio uslove da to takvog otkrića dođe. Neposredno, dakle, dame i gospodo, usvajanjem ovih predloga zakona, mi motivišemo one ljude koji imaju interes da dođu u Republiku Srbiju, da podstaknu proizvodnju ovde, da u nju investiraju, a da to bude upravo u sferi onih poslova koji rezultuju određenim patentnima. Kada pričamo o topografiji poluprovodničkih proizvoda, i to nam je na dnevnom redu, da, to je, recimo, neposredno vezano za informaciono-komunikacione tehnologije, za taj sektor. Ima i drugih stvari koje se tiču tog sektora, ali patenti, oni u najširem mogućem kontekstu mogu da se tiču apsolutno svake vrste delatnosti, svakog stvaralaštva i da podstaknemo tu vrstu inovacija kod nas. To je nesporno jasan interes Republike Srbije. Upravo to mi činimo. Šta dobijamo time što podstičemo dodatne investicije, dodatna ulaganja u Srbiju? Pa, da, recimo, možemo da se pohvalimo, kao što možemo danas, da smo od strane jednog „Fajnenšl tajmsa“, a to se dogodilo pre koliko, možda deset dana unazad, proglašeni za apsolutnog svetskog lidera po nivou investicija u odnosu na BDP države. Dakle, da pogledate sve države sveta, po ovom kriterijumu da ih uporedite, Srbija je danas najuspešnija. I to kaže jedan renomirani „Fajnenšl tajms“. I, naravno, na činjenicu da to jeste tako i da je reč o 5,8 milijardi dolara stranih investicija tokom 2018. i 2019. godine, do sada. To kaže „Fajnenšl tajms“. A oni koji, poput, recimo, ovih domaćih samoproglašenih eksperata za sve i svašta, Đilasa, Jeremića, Obradovića, Živkovića kažu da to nije tačno, da „Fajnenšl tajms“ laže, oni će to morati, pre svega, da objasne svetskoj javnosti, koja ove podatke vidi, ove vesti pročita i donese zaključak da ta Srbija jeste odlično mesto za naš kapital, mi možemo tamo da odemo i da dodatno ulažemo. Upravo dolazimo do onoga što jeste naš cilj, da ovakve stvari i ovakve vesti o Srbiji budu redovna pojava, kako danas jesu, da sutra budu jednako ovako, pa i više. Zašto su te inovacije važne i zašto se o njima odnosima sa dužnom pažnjom? Zato što one predstavljaju fantastičan kapital za rast u budućnosti. Starajući se o Srbiji danas, nakon što smo je spasili one bede u kojoj se nalazila i opasnosti ivice ambisa koji se nazivao državni bankrot 2012, 2013. godine, i osnažili je da danas stoji bolje, zaista drastično bolje nego ikada u tom periodu, mi se sve vreme okrećemo budućnosti i hoćemo da stvorimo one uslove koji će učiniti da Srbija sutra može da kaže – jesmo, svetski smo lider u ovakvim parametrima, kao što su, recimo, neki ekonomski pokazatelji, ali smo uspeli da budemo još uspešniji od onoga što smo napravili koliko juče. Da su te stvari nesporan interes svakome dobronamernom u Srbiji je jasno. Šta te stvari Srbiji donose? Dalji razvoj, dalji napredak. Već danas, zahvaljujući ovakvom postupanju i zahvaljujući tome što smo mi postavili razvoj Srbije tako da bude baziran na izvozu, tako da bude baziran na ovoj vrsti ulaganja, dakle, i na stranim investicijama, mi možemo da se pohvalimo time da Srbija danas ima suficit u budžetu. Dakle, 48 milijardi dinara u ovom trenutku danas predstavlja fantastičan prostor da uradimo sve ono što nam treba, a što nekada nismo ni mogli da zamislimo, nekada u vreme kada su se o ovoj zemlji starali drugi ljudi, kada je bivši režim, pre svega, gledao kako da svoje ionako teške džepove dodatno obogati nekim narodnim novcem, koji se po pravilu merio u milionima evra, pa od slučaja do slučaja, negde u desetinama miliona, negde poput onih najbahatijih i najalavijih, kao što je Dragan Đilas, stotinama miliona evra. U to vreme, naravno, niko se nije brinuo za narodni interes, za njegove potrebe. Danas, pošto se domaćinski odnosimo i ovu vrstu plusa u našoj državnoj kasi imamo, možemo da se bavimo svojim potrebama. Primera radi, današnja vest, možemo da se bavimo potrebama kao što je dodatno povećanje minimalne cene rada. Na današnji dan objavljena je vest da će nakon narednog povećanja ta minimalna cena rada biti preko 30.000 dinara. Sad, uporedite tu vrednost, taj iznos sa onim od čega smo počeli kada smo pre, koliko, dve ili tri godine unazad, počeli da se bavimo povećanjem minimalne cene rada, sa tadašnjih 15 ili 16 hiljada dinara, evo dokle smo stigli. To je otprilike dvostruko bolje. Trideset hiljada dinara, pa pogledajte da li to može da se uporedi sa onim od čega smo počeli i da je to danas bolje od onoga što je u vreme tih finansijskih genija, a pre svega za sopstveni džep i za svoj ćar Đilasa, Jeremića, Obradovića, Tadića i sličnih, danas bolje nego što je bila prosečna plata u njihovo vreme. Tog perioda sa osmehom danas se sećaju samo oni, ne verujem bilo ko drugi u Srbiji, sigurno ne niko od prisutnih u sali, ali to je danas u Srbiji realnost. Dodatno, da imamo prostor da smanjimo još jednom, to smo već učinili i prošle godine, ali i ove godine da učinimo ponovo, da smanjimo opterećenje na zarade, da poslodavci budu motivisani da tu naprave još dodatne koristi za svoje zaposlene, da mi danas možemo, dame i gospodo, da govorimo kao o suštoj realnosti da se povećavaju dodatno plate u Srbiji u različitim sektorima i u privatnom, naravno, koji vuče značajan deo našeg godišnjeg BDP-a, ali i u javnom i to u onim oblastima gde nam je to najpotrebnije, u zdravstvu, primera radi, ali i u obrazovanju, u svim onim oblastima za koje smatramo da sada kada smo obezbedili prostor možemo da ih dodatno podržimo i da plate budu, sećate se, o tome smo govorili ne mali broj puta u ovoj sali, na nivou one psihološke granice od 500 evra u Srbiji. Dakle, setite se, da još jednom napravimo paralelu, od kojih smo vrednosti krenuli kada smo počeli da se bavimo unapređenjem i ličnih primanja svakog građanina Srbije. To je bilo u vreme tih finansijskih genija iz bivšeg režima koji su te stotine miliona evra samo sebi obezbedili, nikome više, red veličine 300 i 20 i nešto evra, pa da se to uporedi sa projektovanih i danas realnih očekivanih 500 evra. To je ne mali rezultat, i to je naravno ono što jeste građanima Srbije kao obećanje dao Aleksandar Vučić onog momenta kada smo mi u reforme krenuli i to obećanje, dame i gospodo, će da se ispuni i to može da bude samo na radost svakom građaninu ove zemlje, a može da bude razlog za nezadovoljstvo samo onih za koje to predstavlja lični poraz jer pokazuje svu nebrigu koju su oni pokazivali prema građanima Srbije, svu nesposobnost i činjenicu da ne mogu u dobrim stvarima da se takmiče sa Aleksandrom Vučićem i SNS ni u čemu. Opet, naravno, mislim na te finansijske genije iz bivšeg režima. I oni priznaju, biće prosečna plata u Srbiji 500 evra zato što smo Srbiju modernizovali, zato što smo se ozbiljno i domaćinski odnosili prema svojim potrebama, što smo privlačili strane investicije, što smo otvarali fabrike, što smo stotine hiljada ljudi zaposlili koji posao nisu imali, a nekada su ga samo gubili u stotinama hiljada u vreme Dragana Đilasa, Boška Obradovića i njima sličnim. Sad svi oni moraju da priznaju, čine to nerado ali priznaju. Biće prosečna plata u Srbiji 500 evra. Vidite kako to priznaju, ovo vam je recimo naslov jednog od ovih Đilasovih tabloida, kažu, zamislite, „Vučić namerno hoće da poveća plate, da bi prosečna plata u Srbiji dostigla 500 evra, pa da ispadne da je on ispunio svoje obećanje“. Zamislite tu konstrukciju, zli Vučić, o kako je samo zao, namerno hoće da poveća plate, da plate budu veće, pa još na svu muku da ispadne da je on bio u pravu i da je obećanje ispunio. Ovako nešto naravno predstavlja vrhunac ekonomske misli tih i takvih ljudi, ali ovako nešto predstavlja pokazatelj sa čim danas neko pokušava da konkuriše ovoj vrsti rezultata, 5,8 milijardi dolara investicija na nivou od godinu i po dana u Republici Srbiji, 500 evra prosečna plata i povećanje penzija dodatno uz sva povećanja koja smo imali i činjenicu da su danas penzije svim penzionerima veće nego u trenutku kada smo počeli da sprovodimo reforme u našem finansijskom sistemu. Dakle, uz sve te stvari koje su danas apsolutna realnost vi morate da konkurišete nečim. Ovi ljudi su pokazali da su u stanju da konkurišu samo onom vrstom besmislica koja ni njima samima više ne deluje ubedljivo. Ja sam uveren da onaj koji je ovako nešto pisao i koji je ovo uzeo da pročita, a možda je podržavao nekoga od tih ljudi tamo, ne može o njima da ima nikakvo ozbiljno mišljenje nakon što pročita ove reči. No, oni su manje važni ali tiču se recimo i ovih tema kojih smo se dotakli danas i u pravu je gospodin Rističević kada je reč o autorskim pravima, njihovih duboko nelegalnih biznisa koji se tiču neposredno izigravanja zakona, izvrtanja zakona, okretanja na ruglo nečega što bi trebalo da predstavlja savremeno uređen sistem, da se pravimo ludi pa da pokušavamo da medijski, manipulantski radimo u Republici Srbiji, da dodatno se bogatimo, da tu zgrćemo u sopstvene džepove, a da kukamo pri tome na sav glas, jao strašna diktatura, ne da nam da dišemo, ne da nam da pišemo, a oni sve to rade koliko god žele pod milim Bogom, a pri tom to rade na nelegalan način, e toliko je strašna diktatura i toliko je velika presija u Republici Srbiji i to se tiče Đilasovih televizija, to se tiče Šolakovih televizija, ali i drugih autorskih prava. Evo, danas su govorili ovde ovlašćeni predstavnici drugih poslaničkih grupa o autorskim pravima generalno. Ja mislim da je izgleda jedno od najvažnijih pitanja koje se tiče autorskih prava u Srbiji danas pitanje ko ima autorska prava nad onim genijalnim planom da se napravi neka predizborna vlada za koju niko glasove dobio nije, za koju niko glasao nije, ali da sad neko uzme, i to zamislite sa strane, stranac neki, to je Boško Obradović pisao Evropskom parlamentu, pa da onda naredi da ih on lično postavi, taj stranac neki, da svi oni budu ministri. Ne znam čega će da bude ministar Obradović, čega Đilas, kako su oni to zamislili. Jeremić će sigurno da se bavi nečim što ima veze sa novcem, kao i ova druga dvojica, ali i to je malo. Znači, nije to dovoljno, nego pored toga što ljudi hoće da budu ministri bez glasova i bez izbora, hoće da budu i direktori u javnim preduzećima, i to su tražili juče, onda hoće još da šefuju i po lokalu, tražili su da budu deo lokalnih vlasti svuda, i to su oni tako zamislili. Sada vidite glođu se među sobom, jer ne mogu da se odluče nikako čije je to autorsko delo, ta fantastična ideja, pa kaže Boško Obradović – to sam ja prvi smislio, kaže Čedomir Jovanović – ja sam dao predlog zakona, kaže Boško Obradović – ti si od mene prepisao, a ovi iz Pokreta slobodnih građana kažu – niste u pravu ni jedni, ni drugi, mi smo se prvi toga setilo, još 2017. godine, to je Saša Janković u naše ime prvi predložio. Dok se oni glođu oko tih autorskih prava, narod u Srbiji slegne ramenima ovako, raširi ruke i kaže – ako je to neka vrsta političke ponuda, ako to treba da konkuriše Aleksandru Vučiću, SNS, ovim prosecima zarada od 500 evra, povećanjima penzija svake godine, povećanje minimalne cene rada, ako to treba da konkuriše stotinama hiljada radnih mesta koje su ovi ljudi otvorili… Između ostalog pričamo o savremenim tehnologijama, MTU smo pominjali juče, „Rols-Rojs“ u avio industriji, i to je u Srbiju došlo, danas zahvaljujući ovoj vrsti odgovornog odnosa, i tome da konkuriše neko time što će da kaže – dajte vi meni vlast, i to bez izbora, pa ću da vam pokažem šta sve ja umem, a naravno gledaću, pre svega, da još nekih 619 miliona evra nabacim u svoje džepove preko svojih firmi i njihovih računa, kao što je Đilas već radio, građani samo slegnu ramenima i kažu – dobro. Izvolite vi svojim putem, samo nemojte nikoga da ugrožavate fizički, nemojte narod da napadate, nemojte nikog da prebijate na ulici, kao što stalno pretite, bavite se vi sobom i svojim poslom, a mi znamo kako ćemo. Kada ih pitate kako to glasi, kako ćete, oni kažu, kao što su dva dana unazad rekli u Medveđi - ima da nas izađe na izbore 67, 70%, ima da bude bolje neko ikada ranije, ima da bude i 10, 15% više nego na prethodnim izborima i kada na izbore izađemo 65% kaže - najmanje za Aleksandra Vučića, SNS, ovu modernizaciju Srbije i ovu vrstu rezultata koju pravimo na zadovoljstvo svih građana ove zemlje. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Obzirom da više nema prijavljenih predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tač. 3, 4. i 5. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo, poštovani prisutni, imamo pred sobom veoma važne zakone. Dakle, autorsko pravo, odnosno intelektualna svojina i svakako patenti predstavljaju veoma važnu dimenziju nauke kod nas i u svetu. Čovek kao božije biće počašćen je brojnim blagodetima, ali mogućnost kreacije autentične misli i reč je zapravo ekskluziva čoveka koji možda u prirodi ima konkurenciju za neke druge sposobnosti, kreacije, ali u tome je čovek apsolutno izuzetak i zato svako društvo koje želi napredak svoje zajednice pridaće veliki značaj ovome i zaštitiće čoveka, pogotovo one ljude koji žele davati misaoni doprinos svojoj zajednici. Zato je od izuzetne važnosti zakonsko uređenje ovog prostora, kako bismo ponovo podstakli kreativnost autentične misli, odnosno misaonu kreativnost kod nas. Poznato je da ovaj naš prostor ovde u našoj zemlji, ali posebno i prostor Balkana je darovan velikim brojem talenata koji imaju sposobnosti kreacije autentične misli, kreacije u znanju i u nauci. Isto tako, određena vremena destrukcije uticala su na žalost na to da te sposobnosti često ne mogu doći do izražaja, tako da naši mladi ljudi kao što vidimo najčešće nalaze mogućnost izvan ove zemlje, posebno na zapadu, da zapravo zablistaju u svojim kreacijskim, misaonim sposobnostima na raznim poljima nauke, na polju raznih inovacija. Zato smatram veoma važnim kroz ove zakone, ali i opšte regrutovanje snage na svim nadležnim nivoima, pre svega u nadležnom Ministarstvu nauke i obrazovanja što se u određenoj meri čini, ali je potrebno nastaviti ovaj put kako bismo dobili konačno ambijent u kome bi pre svega mladi i talentovani ljudi mogli doći do izražaja i svoje prave talente u kreaciji inovacijama predstaviti i biti za to nagrađen. Dakle, dve su ključne mere koje je potrebno imati na tom putu. Prva je upravo ovo što činimo danas, zakonski zaštiti autorsko pravo, zaštiti intelektualnu svojinu čime bi onaj koji zapravo ima tu misaonu kreaciju koju nudi društvu bio siguran da ona neće biti zloupotrebljena, da mu ona neće biti ukradena i da je neće na neki način izgubiti. Drugi bitan momenat na ovom putu jeste afirmacija ovih talenata i sposobnosti kroz nagrađivanje. Dakle, da ljudi pored toga što su sigurni u to da će njihovo autorsko pravo, odnosno njihova intelektualna svojina biti zaštićena, da će oni takođe za to biti i nagrađivani u meri u kojoj se nagrađuje, odnosno valorizuje kvalitet, u toj meri se obezbeđuje potrebna dinamika razvoja. Dakle, mi živimo na prostorima koji nisu obdareni naftom ili nekim drugim zemnim gasom ili nekim drugim energentima, ali naša nafta, naš zemni gas, naše blago jesu zapravo talenti. To su ljudi koji imaju božiji dar, nadprosečni božiji dar kreacije autentične misli i zato ukoliko želimo trgnuti ovo naše društvo napred pored svih ostalih aktivnosti, pre svega na polju privrednog razvoja gde imamo određene pomake i određeni napredak, ovo je dakle naše blago, odnosno tu leži tajna ozbiljnog razvoja koji nam ako Bog da predstoji. Hvala.
Zahvaljujem kolega Zukorliću. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić.
Zahvaljujem. Ja se nadam da će ovim predloženim zakonima o autorskim pravima i patentima sa izmenama i dopunama biti zaštićeni i autori u oblasti agrobiznis sektora, imajući u vidu posebno one autore čije firme su prestale da postoje, kao što su Zavod za strna žita u Kragujevcu, Zavod za tehnološka istraživanja u Zaječaru, Zavod za krompir u Guči itd. Iskoristio bih priliku da pročitam jedan mejl koji sam dobio posle jučerašnjeg izlaganja u ovoj Skupštini, koji je vrlo zabrinjavajući. „Poštovani, obaveštavam vas da će preduzeće „Kresaja“ d.o.o. sa sedištem u Beogradu otpočeti sa radovima na izgradnji mini hidrocentrale „Kresaja“ 2. septembra 2019. godine po građevinskoj dozvoli koja je izdata po rešenju Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. U cilju nesmetane izgradnje mini hidrocentrale „Kresaja“ angažovali smo firmu „Bomar tim“ iz Zemuna, Železnička br. 17, koja je sa 80 do 100 ljudi u neograničenom vremenskom roku obezbeđivati radove na izgradnji te mini hidrocentrale. S poštovanjem, u potpisu Ivan Lukić direktor i Dušan Pantović zamenik direktora.“ Postavljam pitanje da li su ovo privatne vojske i zašto državni organi, policija ne mogu da regulišu te obaveze i zaštite interese investitora ili zaštite građane koji se bune protiv ekogenocidnih namera i postupaka i odbrane njihovih prava na vodu, prava na navodnjavanje za poljoprivredu i prava na zaštitu životne sredine u njihovim selima i u njihovim ruralnim područjima? Smatram da je vrlo interesantan ovaj mejl. Zašto npr. država Srbija ne bi angažovala istu firmu da sruši nelegalni objekat na vrhu Kopaonika kada već milicija nije mogla da reaguje i da da podršku ministarstvu da realizuje to rušenje? Takođe bih zamolio predstavnike skupštinske većine da što pre stave na dnevni red zakonske propise koji se odnose na penzionisanje poljoprivrednika. Znam da je to vrlo teška tema, jer se radi o dubiozi od oko milijardu i po evra i može da poremeti budžetsku ravnotežu, ali se radi i o tome da su građani Srbije poljoprivrednici i posebno njihovi naslednici posle smrti ostavioca tog gazdinstva u velikom problemu zbog nerealno, izuzetno visokih kamatnih stopa za koje u ovoj zemlji nema razumevanja da se jednom počnu rešavati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre, uvažene kolege i koleginice, da Srbija danas ne doživljava ozbiljan privredni rast bilo bi potpuno izlišno govoriti o ovim zakonima, a tiču se patenata i zaštite autorskih prava. Kao što se može videti, Zakon o patentima je usko vezan za privredni razvoj Srbije, uređuje odnos između poslodavca i zaposlenog kada je u pitanju nastanak nekog novog inovativnog proizvoda, a stvorenog u vreme radnog odnosa. Zakon se primenjuje samo u slučaju ako taj zaposleni i njegov poslodavac taj svoj odnos ne urede nekim drugim aktom, tj. ugovorom ili nekim opštim pravnim aktom poslodavca. Znači, sa jedne strane se daje podstrek poslodavcima da ulažu u istraživanje u razvoj, a sa druge strane se štiti pravo svakog zaposlenog i daje mu se jedan dodatni motiv da kroz svoj kreativan rad i kroz taj inovativni karakter doprinosi i razvoju sopstvene ličnosti i razvoj organizacije u kojoj radi, a ako hoćete na kraju krajeva i razvoju celokupnog društva, jer razvoj i uspeh svakog pojedinca je istovremeno uspeh svakog od nas koji živimo sa njim. Puna je naša istorija tih i takvih ličnosti na kojima donekle i gradimo svoj nacionalni identitet, setimo se Tesle, Pupina i Milankovića i mnogih drugih. Međutim, teško je uopšte govoriti o napretku i razvoj nekome ko se bori za golu egzistenciju, na primeru jednog običnog čoveka i pojedinca. Š ta hoću da kažem? Teško je govoriti u Srbiji, teško je bilo govoriti u Srbiji o ovim i ovakvim zakonskim rešenjima, o napretku i inovacijama, kada se Srbija borila za goli opstanak i za golu egzistenciju. Naime, šta ćete govoriti o zaštiti patenata i o autorskim pravima i o uređenju odnosa između zaposlenog i poslodavca u vreme kada Srbija gotovo i da nema zaposlenih, odnosno ima ogroman broj nezaposlenih? Šta ćete govoriti o razvoju i o patentima kada Srbija gotovo da nema industriju? Šta govoriti o tome kada Srbija nije imala ili je imala potpuno uništenu infrastrukturu, uništenu vojsku i tu namensku industriju gde, priznaćete istini za volju, ova oblast je i te kako primenjiva i te kako je važna kada je u pitanju namenska industrija? I, šta ćete o tome govoriti u Srbiji kada su državu od bankrota delile nekolike nedelje. Jedina inovacija i izum iz tog doba koji se negde vezuje za taj period do 2012. odnosno 2014, a ako hoćete, na kraju krajeva, i do 2016. godine, do kada je ta i takva nekakva vlast upravljala severom Srbije, jedini izum iz tog doba su bili oni nekakvi inovativni načini za ispumpavanje narodnog novca iz kase, a jedini izumitelji iz tog doba su bili oni koji su danas vođe dela opozicije - Đilas, Tadić, Jeremić, Živković i mnogi njihovi pratioci koji su danas sa njima. I danas su oni izumitelji. Izmislili su, poštovani ministre, da budu sa vama u Vladi, da budu ministri i članovi Vlade bez izgovora. Da budu članovi Vlade bez da iko glasa za njih ili da taj neko mora prisilno da glasa za njih. Izumeli su oni i političko nasilje malo kad viđeno u Srbiji. Izumeli su i bojkot izbora. Ali, videli ste pre samo dva-tri dana kako je taj izum prošao u Medveđi. Bez tog izuma, pre par godina, u Medveđi je izlaznost na izbore bila 54%. Sa tim njihovim izumom izlaznost je bila je bila 67%. Dobar im taj izum. Pravo da vam kažem, mi mu se negde možda i radujemo. Ako će narod tako da reaguje, onda je to i dobro. Očigledno je da narod voli nekakve druge političke izume od svih ovih dosad rečenih. Narod voli politički izum koji u konačnici ima jednocifrenu inflaciju. Politički izum koji ima privredni rast od 4% u odnosu na pad iz njihovog perioda. Politički izum koji za rezultat ima inflaciju negde na 2%. Politički izum koji ima stotine kilometara auto-puta, izum koji ima jaku armiju i njenu namensku industriju i izum koji daje kao rezultat ogromnu pomoć našim sunarodnicima u regionu. Izumitelji ovog poslednjeg dela političkih izuma je sigurno i nedvosmisleno Aleksandar Vučić. Narod očigledno zna da uporedi ono što je politički izum Aleksandra Vučića i SNS i politički izum ovih o kojima sam govorio u početku. Narod veoma dobro zna da proceni te i takve izume, a to je verovatno i najbolja procena. I narod će, siguran sam, davati podršku tim i takvim političkim izumima u budućnosti. A mi ćemo, poštovani ministre, svakako, kao poslanici SNS, dati podršku i ovim zakonima o kojima danas raspravljamo, kao i onima o kojima smo juče govorili. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Vujadinoviću. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Izvolite, kolega Bauer.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije podržaće sve zakone koji se nalaze na dnevnom redu ove sednice. Ja bih hteo da govorim malo o zakonu o kojem smo, čini mi se, nešto manje govorili danas. Radi se o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti topografije poluprovodničkih proizvoda. Poluprovodnička tehnologija i tehnologija integrisanih kola su, rekao bih, od suštinskog značaja za razvoj jedne zemlje i, čini mi se da mogu sa sigurnošću da kažem, verovatno jedan od najvažnijih razloga zbog su danas najrazvijenije zemlje sveta toliko daleko odmakle od zemalja u razvoju kada je reč o sveukupnom tehnološkom razvoju i ekonomskom prosperitetu. Rekao bih da danas ne možete da zamislite gotovo nijedan elektronski uređaj u kome nije primenjena jedna od ove dve tehnologije, a ako i postoji neki uređaj koji ne sadrži neko integrisano kolo ili neki deo koji je baziran na poluprovodnicima danas, onda ćete ga sasvim sigurno imati već koliko sutra. Ono što je problem jeste da razvoj ovih topografija, odnosno topografija poluprovodničkih proizvoda ili topografija integrisanih kola iziskuje velika finansijska ulaganja koja ne bi bilo moguće vratiti ukoliko bi došlo do njihovog neovlašćenog korišćenja, odnosno njihove neovlašćene upotrebe odnosno stavljanja u komercijalnu upotrebu. Zato je u okviru prava industrijske svojine koja je podskup prava intelektualne svojine prepoznata jedna posebna oblast, potpuno drugačija, rekao bih, a to je oblast zaštite topografije poluprovodničkih proizvoda odnosno topografije integrisanih kola i ona je potom uređena nizom multilateralnih i bilateralnih međunarodnih sporazuma i, naravno, kroz nacionalna zakonodavstva najvećeg broja zemalja. Mada to nije baš za očekivati. Srbija je jedan od pionira u zaštiti intelektualne svojine u svetu. Naime, Kraljevina Srbija je bila jedna od 11 zemalja potpisnica tzv. Pariske konvencije o zaštiti industrijske svojine iz 1883. godine, odnosno jedan od osnivača tzv. Pariske unije. Naravno, pitanje, odnosno materija zaštite topografije poluprovodničkih proizvoda integrisanih kola, čipova, kako god hoćete, je nešto što je daleko mlađe od zaštite intelektualne svojine i ova materija je počela da se uređuje tek nekih vek kasnije, kada su, naravno, ko drugi nego ona zemalja koja je najviše zainteresovana za ovu materiju, SAD, donele tzv. Chip protection act 1984. godine. Srbija može da se pohvali i time da je bila jedna od samo osam zemalja koje su potpisale tzv. ugovor o intelektualnoj svojini u vezi sa integrisanim kolima, a koji je potpisan 1989. godine u Vašingtonu u okviru Svetske organizacije za intelektualnu svojinu, doduše, tada je Srbija bila u okviru SFRJ, ali i tada smo bili jedan od pionira, jedna od zemalja koja je prepoznala koliko je ova materija važna. Nažalost, ovaj ugovor nikad nije zaživeo zato što ga nije ratifikovao dovoljan broj država članica koje očigledno nisu imale sluha za ovu materiju. Prvi zakon koji reguliše pitanje zaštite topografije integrisanih kola donet je 1988. godine u Saveznoj Republici Jugoslaviji, potom 2004. godine u Srbiji i Crnoj Gori, a aktuelno rešenje je iz 2013. godine. Mi smo u našem procesu međunarodnih integracija, odnosno približavanja Svetskoj trgovinskoj organizaciji i Evropskoj uniji krenuli u bržu harmonizaciju našeg zakonodavstva sa odgovarajućim direktivama Evropske unije i, naravno, sporazumima koji postoje u okviru Svetske trgovinske organizacije. U tom smislu, pitanje zaštite topografije poluprovodničkih proizvoda uređeno je kroz harmonizaciju našeg zakonodavstva sa Direktivom 87/54 iz 1986. godine, Direktivom Evropske unije, i tzv. TRIPS sporazumom Svetske trgovinske organizacije iz 1994. godine. U tom kontekstu, predložene izmene i dopune zakona pokušavaju u stvari da dodatno harmonizuju naše zakonodavstvo sa ovom pomenutom direktivom, odnosno sa okvirom koji ona postavlja, jer ona daje prostor nama da se u okviru nacionalnih zakonodavstava uvaže sve specifičnosti konkretne zemlje i naravno sa ovim TRIPS sporazumom, ali pokušavamo da unapredimo ovo zakonsko rešenje i da otklonimo neke nedostatke koji su uočeni kroz njegovu primenu u praksi. Kanonizacija našeg zakonodavstva, kada je reč o zaštiti topografije poluprovodničkih proizvoda sa najrazvijenijim zemljama sveta koje su lideri, rekao bih, u svetu kada je reč o projektovanju, testiranju, izradi i komercijalnoj upotrebi integrisanih kola ili poluprovodničkih proizvoda, kako hoćete, treba da donese brojne koristi Srbiji. Na prvom mestu, naravno, najvažniji benefit jeste stvaranje preduslova za davanje podsticaja našim inovatorima, odnosno razvoju domaće topografije poluprovodničkih proizvoda, odnosno razvoju inovacionog preduzetništva u Srbiji. Takođe, vrlo važno je to što se stvaraju uslovi za transfer stranih najsavremenijih tehnologija, a u nekoj perspektivi, naravno, i njihovo buduće razvijanje na tlu Srbije. Takođe, rekao bih da je vrlo važno, ništa manje važno od ovog prethodnog što sam naveo, to što dajemo podstrek našim mladim naučnim istraživačima da razvijaju topografije poluprovodničkih proizvoda bez straha da će ih neko neovlašćeno koristiti. S obzirom na unikatan karakter ove materije u smislu brzine razvoja tehnologije i stepena inovativnosti, sasvim sam siguran da ćemo se sa novim izmenama i dopunama ovog zakona sresti vrlo brzo, ne zato što zakon ne valja, nego zato što je ova materija izuzetno dinamična i fluidna i sasvim sam siguran da će praksa pokazati da ćemo morati vrlo brzo opet da ga menjamo. U tom smislu bih hteo da ukažem na jedan potencijalni nedostatak ovog zakona, a radi se o obuhvatu njegovom, odnosno o oblasti koja reguliše ovaj zakon, odnosno promeni definicije iz nekadašnjeg integrisana kola, odnosno, topografija integrisanih kola u današnje topografija poluprovodničkih proizvoda. Evo o čemu se radi. Naravno, kao i obično, kada se ovakve promene prave one uvek imaju dobre i loše strane. Dobra strana promene iz integrisanih kola u poluprovodničke proizvode jeste to što sada ovaj zakon proširuje svoj obuhvat, pa osim integrisanih kola mi obuhvatamo i tzv. diskretne komponente zasnovane na poluprovodničkoj tehnologiji. Ono što jeste problem, jeste što integrisana kola koja nisu zasnovana na poluprovodnicima, a koja su bila prepoznata u onom prethodnom rešenju, odnosno kako se prethodno zvao ovaj zakon, danas nisu kroz ovaj zakon prepoznata. Ne kažem da kroz neki drugi zakon ne može da ih prepozna. O čemu konkretno govorim? Govorim o integrisanim kolima zasnovanim na nanotehnologijama koja u ovom trenutku nisu nešto što možemo mi da primenimo u Srbiji, ali to ne znači da to ne treba da imamo u zakonu, jer nikad se ne zna da li će nekog dana neki strani investitor poželeti da investira u ovu oblast u Srbiji. Radi se o tzv. integrisanim kolima zasnovanim na mensovima, odnosno mikro-elektromehaničkim senzorima. Reč je takođe, i o tzv. senzorskim kolima koja su integrisanim senzorskim kolima koja nisu zasnovana na poluprovodničkoj tehnologiji, a koja moram da vam kažem da se rade i kod nas. Dakle, ljudi koji kod nas projektuju senzorska kola koja nisu zasnovana na poluprovodničkoj tehnologiji, kroz ovaj zakon jednostavno nisu prepoznati. Dakle, mislim da je ovo nešto o čemu bi mogli da razmislimo u nekoj budućnosti, da prosto uključimo integrisana kola i poluprovodničke proizvode kao dve oblasti koje na prvi pogled su identične, ali u suštini nisu, velika su preklapanja ova dva skupa, ali ta dva skupa nisu identični. Ponavljam još jednom poslanička grupa SDPS se naravno podržati sve zakone koji su na dnevnom redu današnje sednice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Bauer. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Narodni poslanici Stranke pravde i pomirenja podržaće predložena zakonska rešenja, i naravno, već ste mogli čuti dosta argumenata zašto nam je važno da uspostavimo dobre temelje onih vrednosti koje se tiču zaštite intelektualne svojine, autorskih prava i patenata. Mnogo puta sam razgovarao sa studentima, naročito studentima informatike departmana, informatičkih nauka internacionalnog univerziteta, koji su posebno zainteresovani kao mladi IT stručnjaci da se uredi ova oblast kako bi imali prilike da ravnopravno sudeluju u toj veoma velikoj globalnoj utakmici kada je u pitanju ova oblast informatičkih tehnologija, da svojim inovacijama, svojim projektima mogu konkurisati na svetskom tržištu, a da pri tom, imaju mogućnost sve to raditi iz svog grada, iz svoje države, i da imaju jednostavno, priliku jednaki, ravnopravni sa svim mladim IT stručnjacima u svetu. Vrlo važno da se i ovaj segment koji se tiče informacionih tehnologija, naročito interneta, programiranje, i tako dalje, dodatno uređuje ovim zakonskim rešenjem, i što se usklađuje sa većinom zakona koji vladaju u ovoj oblasti u EU, pa i celom svetu. To će u mnogome pomoći da se u tom dosta haotičnom prostoru uvede osnovni red delovanja poslovanja kako bi se mogla pružiti prilika svima koji žele, koji imaju znanja, koji imaju kapaciteta, ideja, i snage da sudeluju u takvoj vrsti aktivnosti. Takođe, vrlo je dobra odluka da se autorska prava priznaju sa dosadašnje granice 50 na 70 godina, od trenutka objavljivanja. To će pomoći mnogim umetnicima, intelektualcima, piscima, slikarima, da u starosti kada im je najpotrebnije imaju dodatna primanja onako kako im sleduje za njihov život, intelektualni rad i samim tim će njihova egzistencija biti poboljšana i zaštitiće njihov individualni integritet i time pomoći i ovom društvu da oni koji su najzaslužniji za razvoj, naučni razvoj, intelektualni, tehnološki razvoj, dostojanstveno žive u poznim godinama svoga života. Naravno, i sve ostalo što je predloženo ovim zakonskim rešenjima, što utiče na uređenje odnosa kada su u pitanju autorska prava i te kako je važno, obzirom da smo imali priliku u prethodnim decenijama da vidimo šta znači destrukcija svih mogućih pravnih merila, naročito posle raspada zajedničke države i kako je to dovelo do potpune haotične situacije u svim oblastima, posebno kada su u pitanju zaštita individualnih autorskih prava, a u nekim slučajevima i kolektivnih, posebno kada je reč o patentima i kada je reč o nečemu što je od opšte koristi za celo jedno društvo, odnosno za celu jednu zajednicu. Zato mi poslanici Stranke pravde i pomirenja stojimo da su ovo vrlo važni iskoraci u pogledu zaštite onog rada koji je više decenijski koji se retko vidi i koji treba zaista nagraditi zbog te mukotrpnosti, zbog ulaganja, celokupnog životnog iskustva i pregnuća intelektualaca, umetnika, stručnjaka iz različitih oblasti da se ovim, toliko-koliko vraća ono što su oni uložili i da im društvo na neki način daje satisfakciju bar u tom nekom pogledu dostojanstva. Da će zbog toga verovatno mnogo manje njih imati taj izazov da odlazi iz ove države ili da svoja stečena znanja i iskustva ponudi drugim državama koje su spremne da to finansijski i na bilo koji drugi način dostojanstveno plate. Mi smo na putu ispravljanja svih onih nepravde koje su se nagomilale tri decenije u ovoj oblasti i naravno da ćemo u svakom slučaju nastojati da konstruktivnim predlozima i u buduće dajemo prioritet ovakvim zakonskim rešenjima koji su u interesu običnog čoveka, u interesu pojedinca i u interesu onoga koji radi za opštu korist celokupnog društva. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Ovim izmenama se na jedan efikasan način uređuju međusobni odnosi između poslodavca i zaposlenog onda kada pronalazak nastane u radonom odnosu. Ono što je važno da se naglasi da se izmene i dopune odnose samo na one pronalaske koji nastanu u privrednim subjektima i koji nisu na direktan način vezani za finansiranje od strane države obzirom na to da je Zakonom o inovativnoj delatnosti i Zakonom o naučno-istraživačkoj delatnosti već definisano na koji način se štiti pronalazač koji je nastao u naučno-istraživačkom radu, na fakultetima i univerzitetima. Postojeći zakon posmatram iz ugla investitora ima jednu vrstu destimulativnog karaktera zato što investitori žele da osiguraju veći stepen pravne sigurnosti kada je u pitanju zaštita njihove intelektualne svojine, što je i razumljivo. Tako da ove vrste izmena i dopuna predstavljaju jednu vrstu kompromisa, odnosno pravičnog odnosa koji sa jedne strane ne narušava ni interes poslodavca, odnosno investitora, ali ne narušava ni interes zaposlenog odnosno pronalazača jer će zakon štiti interese pronalazača na taj način što će se jasno definisati da iskorišćavanje pronalaska mora da se odvija uz saglasnost zaposlenog odnosno u ovom slučaju pronalazača. S druge strane, kada se procenjuje naknada za zaposlenog, odnosno pronalazača, treba da se ima u vidu i doprinos koji investitor odnosno poslodavac je dao u stvaranju tog pronalaska, jer je on zaposlenom odnosno pronalazaču stavio na raspolaganje finansijske, ljudske i druge resurse na osnovu kojih je nastao krajnji proizvod pronalazak. Definisano je da je ukoliko je nastao pronalazak iz radnog odnosa, poslodavac ima pravo da zaštiti pronalazak, a zaposleni koji je stvorio pronalazak ima pravo da bude naveden kao pronalazač i da u skladu sa tim bude adekvatno nagrađen. O nadoknadi se dogovaraju poslodavac, i zaposleni a ukoliko to oni ne mogu sporazumno da učine, onda je nadoknada definisana na osnovu ovog zakona. Naizgled, izmene i dopune o kojima danas govorimo su male, u smislu broja članova koji se menjaju, ali one su i te kako značajne i obezbediće sigurnost investitorima koji žele da ulažu u Srbiju, a koji do sada nisu ulagali, jer prosto, oni su želeli da rizikuju u vezi sa zaštitom intelektualne svojine. Dakle, ono što je najvažnije da ćemo ovim izmenama i dopunama privući još veći broj investitora u Srbiji. Kada govorimo o investicijama važno je da građani Srbije znaju da je Srbija privukla 12 puta više direktnih stranih investicija nego što su to učinile ekonomije naše veličine. Srbija ima više direktnih stranih investicija nego ceo zapadni Balkan i to je u stvari rezultiralo da se stopa nezaposlenosti u Srbiji prepolovi. Otvaraju se fabrike širom Srbije, otvaraju se fabrike i na jugu Srbije i u Jablaničkom okrugu, odakle ja dolazim. Jug Srbije polako ali sigurno oživljava i građani Srbije to osećaju na svojoj koži i upravo to je razlog zbog koga predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, ima najveću podršku građana na jugu Srbije, a to je i dokazano na izborima koji su održani u nedelju u Jablaničkom okrugu, odnosno u opštini Medveđa, gde je 65% građana podržalo listu Aleksandar Vučić, zato što volimo Medveđu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Pešić. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković. Izvolite, kolega Jelenković.
Hvala, potpredsedniče. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, kolega Baur je podrobno objasnio zakon, odnosno Predlog zakona o topografiji. Ja bih nešto malo o dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima. Naime, iz materijala koji smo dobili za pripremu ove sednice se, pre svega, može videti da predloženim izmenama važećeg zakona se produžava zaštita prava imovinskih sa 50 na 70 godina. Ovim zakonom uvodi se još jedna značajna novina koja će dodatno poboljšati taj pravni položaj interpretatora. Zakonom se predviđa obaveza proizvođača fonograma da interpretatoru plaća dodatnu godišnju naknadu za svaku punu godinu koja nastupi posle 50-e godine od dana zakonitog izdavanja fonograma. Takođe, zakon omogućava poboljšani ekonomski položaj, o čemu je kolega Jovanović mnogo detaljnije objašnjavao u raspravi u načelu. Mi iz Socijaldemokratske partije Srbije u svom programu, zalažemo se za filmsko stvaralaštvo u Srbiji i kooperaciju sa stvaraocima iz zemalja u regionu koje uživa široku podršku. Kinematografija ima tržište i predstavlja posebnu afirmaciju domaćeg i kulturnog stvaralaštva. Novim rešenjem Predloga zakona, koji je pred nama, predloženo je glumci, znači, ne samo interpretatori muzike, imaju pravo na naknadu u slučaju da je njihova interpretacija zabeležena, emitovana ili kablovski reemitovana, kako stoji. Ovim Predlogom zakona predviđaju se povećanja transparentnosti rada organizacija za kolektivno ostvarivanje prava, kao i na njihovu efikasnost u obavljanju poslova ostvarivanja prava autora i nosilaca srodnih prava. Ova rešenja takođe podržavaju stvaranje novih subjekata na tržištu imajući u vidu da se njima stvara osnov za rad novih organizacija za kolektivno ostvarivanje prava glumaca. Kao što sam napomenuo na početku, Socijaldemokratska partija Srbije, u svom programu, koji se tiče kulture i medija, zalaže se za razvijanje i jačanje kulturne industrije. Uloga države je da u izdavaštvu, filmu, muzičkoj produkciji i drugim oblicima industrije, kulture, poveže preduzetnike, umetnike i kreativne stvaraoce. Kulturna industrija je razvojna šansa Srbije jer su znanje i ideje najvažnija sirovina u našoj državi. U Danu za glasanje, Socijaldemokratska partija Srbije, podržaće predložene izmene i dopune zakona. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jelenkoviću. Reč ima narodni poslanik Fatmir Hasani. Nije prisutan. Reč ima narodna poslanica Dragana Kostić. Izvolite, koleginice Kostić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, narodni poslanici i građani Srbije, najpre bih rekla da Zakon o patentima predstavlja materijalnu zaštitu pronalazaka, a Zakon o izmenama i dopunama Zakona o patentima koji je danas na dnevnom redu ima za cilj zaštitu pronalaska stvorenog u radnom odnosu kao i ekonomsko iskorišćavanje pronalaska i dalji razvoj istih. S obzirom da dosadašnji zakon nije ispunio očekivanja u praksi, jer nije u skladu sa drugim propisima, usvajanjem predloženih izmena i dopuna Zakona o patentima, očekuje se povećanje broja prijava patenata od strane privrednih društava, jer će imati veću pravnu sigurnost, iako je Srbija lider u regionu po iznosu direktnih inostranih investicija, strani investitori žele viši nivo prave sigurnosti, kada je reč o njihovoj intelektualnoj svojini, kao i stvaranje boljeg poslovnog ambijenta. Ovo je razumljivo, ali upravo naš predsednik, Aleksandar Vučić, je najavio novi investicioni ciklus od pet do deset milijarde evra. Vreći i broj pronalazaka pokreće točak konkurencije na tržištu kako u zemlji, tako i u inostranstvu, kada su privredno-društveni nosioci tih patenta. Predložene izmene tiču se načina na koji nastaje pronalazak u radnom odnosu. Zaposleni može da stvori pronalazak izvršavajući svoje radne obaveze regulisane ugovorom o radu ili opštim aktom poslodavca. Pronalazak može nastati u periodu godinu dana nakon prestanka ugovora o radu pod uslovom da je taj pronalazak nastao u vezi sa aktivnostima poslodavca ili korišćenjem i njegovih materijalno-tehničkih sredstava, informacije i drugih pogodnosti koje je obezbedio zaposlenom. Izmenama i dopunama se reguliše ugovor između poslodavca i zaposlenog o visini i načinu isplate naknade zaposlenom, ako tako u ugovoru izostane, primenjuju se kriterijumi propisani Zakonom o patentima. Iskorišćavanje pronalaska mora da se odvija u saglasnost zaposlenog čime se štite njegovi ekonomski interesi. Ovim izmenama produžen je rok u kome poslodavac treba da obavesti zaposlenog da li pronalazak pripada kategoriji pronalazaka iz radnog odnosa sa dva na šest meseci. Pronalasci iz radnog odnosa mogu da nastanu kako u nacionalnim kompanijama, tako i u internacionalnim kompanijama. Poslodavac imajući u vidu razlike patentnih zakonodavstva u zemljama u kojima planira da pokrene zaštitu podnosi zahtev u što kraćem roku na službenom jeziku te zemlje, ali se obavezuje prevod prijave na sve potrebne jezike. Takođe, ovim izmenama i dopunama zakona propisana obaveza poslodavca i zaposlenog da u komunikacijama sa trećim licem svoje delovanje u skladu sa propisom koji uređuje zaštitu poslovne tajne. Postupanje nadležnog organa u slučaju da podnosilac prijave umre ili prestane da postoji, propisane su izmene ovim zakonom gde nadležni organ prekida postupke za priznanje patenta dok naslednici po okončanju ostavinske rasprave ne stupe u postupku. Svakako da danas ne bi diskutovali o ovom zakonu da naš predsednik Aleksandar Vučić, nije stvorio veoma stabilnu kako ekonomsku, tako i političku klimu našoj Srbiji, a vaše Ministarstvo prosvete, gospodine Šarčeviću, sproveo je deo reforme o obrazovanju i to na svim nivoima veoma profesionalno i domaćinski. Vlada Srbije od 2014. godine, preko Kancelarije za javna ulaganja je uložila oko 150 milina evra u rekonstrukciji u 128 škola širom Srbije, u ovom trenutku traje rekonstrukcija još 25 škola, dok su 50 škola u toku javne nabavke. U ovoj godini se takođe ulaže 20 miliona evra za povezivanja 500 škola na brz i bežičan internet. Pohvale i sprovođenje projekta celodnevne nastave u 300 školskih objekata gde se nalazi i škola iz Soko banje odakle i ja dolazim. Zahvalna sam vam, ministre, u ime građana i školske dece Soko banje i za rekonstrukciju srednje škole u iznosu od 90 miliona dinara u prošloj godini, kao i za najavljenu rekonstrukciju male osnovne škole u vrednosti od 85 miliona dinara u ovoj godini. Inače, ova škola je izgrađena pre 70 godina i nikada nije bila renovirana u potpunosti, a spada u spomenik kulture. Upravo ova činjenica upotpunjuje vašu izjavu od juče da tek sada renoviramo škole iz vremena SFRJ. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Kostić. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, a to je najlepši grad u Srbiji. Inače sam u Skupštini Srbije izabran na listi SNS - Aleksandar Vučić, a predstavljam USS, čiji sam predsednik i čije sedište je u Svrljigu. Inače sam u poslaničkom klubu Pokret socijalista, NSS, USS i ja ću, kao i do sada, reći stvari koje se tiču nas na jugoistoku Srbije, a konkretno što se tiče ovog zakona i ovog seta zakona koji je danas na dnevnom redu. Što se tiče intelektualne svojine i svega onoga o čemu smo sada pričali, za sve nas je vrlo bitno što imamo veliki broj naših ljudi koji su uradili nešto, a posle toga neko pokušao to da uzme i da iskoristi. Ovim zakonima imamo mogućnost to da zaustavimo, da sprečimo i, normalno, da stavimo da to bude onako kako treba, kao što je i u zemljama EU, gde mi želimo da uđemo i gde želimo da budemo. Ja ću sada pomenuti nekoliko stvari koje se tiču ovog dela jugoistoka Srbije, odakle ja dolazim, gde ja živim. Recimo, most na železničkoj pruzi, koji je rađen 1915-1916 godine, je uradio Milutin Milanković, naš čovek, naučnik, čovek koji je uradio puno stvari koje su prepoznatljive u našoj Srbiji, Jugoslaviji, ali to je baš vezano za njega. Konkretno, to je pravljeno od armiranog betona, gde je od tog trenutka napravljen patent koji se i dan danas koristi. Mostovi koji su sada urađeni na reci Timok u delu te naše železničke pruge, koja se sada ponovo obnavlja, rekonstruiše i stavlja u funkciju da bude u projektovano stanje, kao što bi trebalo da bude unazad 20 godina, tek sada se radi. Taj patent koji je uradio Milutin Milanković je korišćen i koristi se i sada. Ja bih pozvao ljude koji žele da vide lepote kraja jugoistočne Srbije da dođu u Svrljig, da obiđu tu lepotu, da vide te mostove, da vide tu klisuru koja je stvarno prelepa, bogom dana za turizam i za sve ono što je dobro kod nas. Svrljig, Svrljiške planine, Stara planina prepoznatljive su po tome što ima veliki broj autohtonih biljki, lekovitog bilja koje samo tamo raste, a kada govorimo o svrljiškom kraju, uvek se kaže sada svrljiško jagnje, svrljiški sir, svrljiški kačkavalj, svrljiški belmuž. Svi znamo da imamo veliki problem sa demografijom na jugoistoku Srbije, ali i u samoj Srbiji, ja mogu da kažem pošto ti specijaliteti našeg kraja daju snagu, daju moć, a to je belmuž, da se konzumiraju ti naši proizvodi, jer je taj svrljiški proizvod, svrljiški belmuž zaštićen, zaštićeno geografsko poreklo, zaštićen patent za izradu, ali, s druge strane, to su radili naši pradedovi, naše prabake koje su pravile taj belmuž, te specijalitete, koji su sada konačno i zaštićeni i urađeni na taj način da svi naši ljudi koji žele da probaju taj kvalitetan proizvod mogu da dođu do Svrljiga ne zato što ga rade svrljiški domaćini i domaćice, nego baš zbog toga što svrljiške ovce i krave koje pasu travu na Svrljiškim planinama, na Staroj planini, na tim pašnjacima, one konzumiraju to lekovito bilje i zbog toga su naši proizvodi - svrljiški sir, svrljiški belmuž, svrljiški kačkavalj, svrljiško jagnje, baš zbog toga prepoznatljivi zato su kvalitetni i zato je on zaštićen i ima ga smo kod nas i proizvodi se samo od tog našeg svrljiškog mleka. Još nešto za mene kao čoveka koji dolazi sa jugoistoka Srbije je vrlo bitno, da kažem i da znamo svi da unazad 50 godina, tačnije 3. maja 1969. godine, Milutin Veljković je čovek koji je ušao tada u pećinu. Ta pećina se zove Samar. Nalazi se u delu sela Kopajkošara. Tu je ušao i tu je bio više od 470 dana. Inače, pamtimo to vreme, ja sam rođen otprilike te godine, po Hladnom ratu, gde je bila velika netrpeljivost između zemalja znamo već kojih i sada gde je bio Hladni rat, tu je bilo i nuklearno oružje. Postojala je opasnost da će da se iskoristi i zbog toga je taj gospodin, koji je sada umro, bio tamo da bi video na koji način može da se opstane, da se živi u zatvorenom prostoru, u pećini, ukoliko se, ne daj Bože, desi neka nuklearna katastrofa. Kao što sam rekao, bio je u to vreme Hladni rat. Sada, posle 50 godina, koriste se svi ti zapisi, sve ono što je radio Milutin Veljković. Sve se to koristi za napredak. To koriste naši instituti. To koriste i neke druge svetske organizacije, jer je to praksa i viđeno je na samom čoveku, a on je sve to zapisivao i pratio, a iza toga stoji to vreme država Jugoslavija. Sve to je rađeno u delu opštine iz koje ja dolazim, a to je opština Svrljig i siguran sam da ćemo imati mogućnost da, kada izglasamo ove zakone, zaštitimo sve ono što vredi, a imamo još veliki broj naših ljudi koji su iz mog kraja, a ima još više ljudi koji su iz Niša, jugoistočna Srbija, jer, kao što je rekao malopre moj kolega Zukorlić, naše bogatstvo jesu ljudi, naše bogatstvo jeste narod, srpski narod koji je pametan, koji zna i koji je uvek bio za to da se ide napred. Još jednom, pozivam kolege poslanike da glasamo za set ovih zakona. Ja ću kao poslanik Ujedinjene seljačke stranke glasati za set ovih zakona i nešto što daje da se ide napred, jer svi mi želimo da idemo napred uz našeg predsednika Vučića, koji zajedno sa nama želi da naša Srbija bude lider na Balkanu, kao što jeste, da budemo jači, da budemo bolji, ali da nas svako poštuje, kao što mi poštujemo svakog. Još jednom, pozivam kolege poslanike da glasaju za set ovih zakona. Uvaženi ministre, pozivam vas da dođete u Svrljig, da budete naš gost, jer se ovih dana radi na rekonstrukciji srednje škole, koja će biti u najlepšem izdanju rađena, osnovna škola. Radimo i vrtiće iz naših sredstava, tako da bi bilo dobro da dođete u Svrljig, jer naša opština Svrljig stavlja veliki akcenat na mladost, na školstvo i na znanje.
Zahvaljujem, kolega Miletiću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo danas imali priliku da u okviru ove objedinjene rasprave čujemo svašta, da slušamo o svemu i svačemu i rekao bih najmanje o onome što je tema dnevnog reda, kao da je danas bila neka slobodna tema, pa su učesnici uglavnom predstavnici vladajuće koalicije koji su do sada govorili pokušavali da govore o uspesima svoje vladavine. Naravno, bilo je tu i grešaka. Govoriću i ja. Iskoristiću priliku, kada su oni o tome govorili, da i ja o tome kažem po neku reč. Pre svega, izneo bih jednu principijelnu primedbu koja je vezana ne samo za ove sve zakone koji su danas na dnevnom redu, već je to nešto što se generalno odnosi i na druge zakonske predloge koje imamo u Narodnoj skupštini. Kada čitate ove predloge zakona i čitate razloge za donošenje zakona, ono što je za vas osnovni razlog donošenja svih zakona je, po pravilu, usklađivanje sa direktivama koje dolaze iz EU. Vi i danas usklađujete zakone sa direktivama EU, a to po mom mišljenju nije dobro iz nekoliko razloga, pre svega zbog toga što vi nikako da shvatite da Srbija ne samo da nije član EU, nego je potpuno izvesno da Srbija neće postati član EU. Potpuno je sigurno da i ne moramo da brinemo za narednih 20, 30 godina, dakle, tu smo potpuno bezbrižni, ali je pitanje da li ćemo čak i nakon tih 20 ili 30 godina postati članovi EU. Ako se setimo onoga što je obećavao DOS-ov režim, a vi koji ste danas na vlasti ste ideološki ne samo klonovi, nego i naslednici njihove politike i dobar deo vladajućih stranaka čak je bio u vlasti sa DS, iako se toga danas ili nerado sećaju ili ne sećaju, tada ste građanima Srbije obećavali da ćete već 2005. ili 2006. godine Srbiju uvesti u EU. Umesto toga, dobili smo pljačkašku privatizaciju, dobili smo situaciju u kojoj je nastala krilatica da svaka mafija ima svoju državu, a da samo u Srbiji mafija ima svoju državu, a prethodno znači da svaka država ima mafiju. Mi smo potpuno sigurni, i to je očigledno iz onoga što govore predstavnici najznačajnijih zemalja EU, da neće dolaziti do daljeg proširenja. To ste čuli direktno od Emanuela Makrona, koji kaže da dok se ne definišu odnosi između zemalja članica EU, da nema ni govora o proširenju. Čak je i Turska prihvatila, nakon decenija provedenih u statusu kandidata za EU, da od tog prijema nikada neće biti ništa, a nažalost, režimi u Srbiji, evo i posle punih 19 godina, proevropski režimi ne mogu da shvate da za Srbiju evropska budućnost ne postoji. Da li je vama problem to što ste toliko dugo obmanjivali građane sa tom navodno svetlom evropskom budućnošću i što ste sve probleme koje imamo u državi i vašu nesposobnost da bolje organizujete i državne službe i da poboljšate život građana u Srbiji, uvek opravdavali tako što kažete - kada uđemo u EU, onda će biti bolje, ali je problem, nikako da uđemo? Te 2005. godine, pa 2017, pa 2019, pa 2025. godine, ali onda dođu vaši nazovi prijatelji sa zapada i kažu lepo da od toga nema ništa. Drugi problem je to što propise koje usklađujete, neki su u međuvremenu, to radite sa velikim zakašnjenjem, i to tolikim da su neki u međuvremenu i u EU doživeli određene izmene, pa ćemo mi zakone koje danas donosimo i propise koje danas menjamo biti prinuđeni za neko ne toliko dugačko vreme, odnosno u kraćem vremenskom roku da donosimo ponovo. Bolje bi bilo ili da budete ažurni ili da lepo sačekate, pa da odradite čitav posao istovremeno, a najbolje i najpametnije od svega bi bilo da priznate da od EU nema ništa, da se mi kao država okrenemo sopstvenim interesima. Čak su i predstavnici vladajuće koalicije govorili o prednostima slobodne trgovine i koristi koju će imati građani Srbije od potpisivanja sporazuma o slobodnoj trgovini sa Evroazijskom unijom. I mi se slažemo i mi smo veoma srećni što ste konačno shvatili ono što mi iz SRS propagiramo 30 godina. Neki su, doduše, shvatili pa zaboravili, pa sad opet shvataju, ali dajte onda budite u nekom trenutku dosledni do kraja. Mi smo imali prilike da slušamo dosta toga o problemu televizija koje nelegalno posluju i emituju svoj program u Srbiji, iako se za tu delatnost nisu registrovali u skladu sa važećim zakonodavstvom. Ja ću vas podsetiti, gospodine Šarčeviću, još u vreme kada vi niste bili ministar, možda se tada niste bavili politikom, možda tada niste pratili, da je još u to vreme SRS govorila o tome da te televizije nelegalno emituju reklame, da je potpuno javno, jer vi na njihovim sajtovima možete naći cenovnik koliko košta sekunda, da to nisu programi koji se samo reemituju za srpsko tržište i nekada su čak ti kanali imali reklame na mađarskom i na nekim drugim jezicima. Jedan od onih koji je na samom početku izneo taj problem je vlasnik SOS kanala, koji je čak zbog toga jedno vreme bio isključen iz SBB-a, imao ogromnih problema zbog toga i vi razumete taj problem, znate taj problem, ali nažalost, izostaje bilo kakva reakcija države. Vi dovodite u nejednak položaj ljude koji posluju u skladu sa zakonima Republike Srbije, koji plaćaju porez Republici Srbiji, od kojih i vi obavljate svoje funkcije, od kojih i vi radite ono za šta ste izabrani. Moje pitanje je za vas – dokle ćete vi samo razumeti problem i kada ćete neke konkretne korake da preduzmete? Da li od vas EU traži vladavinu prava? Traži. Evo, moj predlog je da krenete tako što ćete pogasiti sve te kanale koji nelegalno posluju u Srbiji, pa kad već šaljete izveštaj EU, pošaljite izveštaj – evo, u skladu sa vašim instrukcijama o vladavini prava, mi smo zakone Srbije krenuli da primenjujemo i ukinuli kanale koji su nelegalno poslovali u Srbiji i na taj način nanosili štetu i onima koji rade u skladu sa zakonom, ali i budžetu Srbije i svim njenim građanima. Čuli smo od ministra, on je rekao u svom izlaganju da ima puno ozbiljnih država u kojima, kako kaže, posebno ministarstvo se bavi autorskim pravima i industrijskom svojinom. To je malo zvučalo kao da se vi žalite. Da li je vama čudno kako ste rekli? To su vaše reči, da se vi bavite s ovim, ali to je trebalo rešavati u vreme formiranja Vlade ili da pripadne nekom drugom ministarstvu. Ako ste prihvatili da pripadne vama, onda nema više kukanja. Onda je to posao koji je u skladu sa Zakonom o Vladi i ministarstvima u vašem resoru i koji vi voljno ili nevoljno morate da obavljate. Slušali smo u prethodnom periodu, odnosno od prethodnih govornika i o zaštiti glumaca o zaštiti njihovih autorskih dela, kako će to sada biti mnogo bolje. Ja vas pitam, gospodine ministre, šta je sa zaštitom autorskih dela baletskih umetnika? Da li ste čuli za baletske umetnike, šta je sa njihovim pravima? Njihovih prava nema. Reći ću vam zašto. Zato što ste vi baletske umetnike izbrisali iz registra umetnika. Postoje npr. cirkuski umetnici. To je za vas umetnost, ali baletski umetnici ne postoje. Izbrisali ste, izbrisali njihova prava, izbrisali mogućnost za beneficirani radni staž, toga više nema. Pretpostavljam, ministre, da veoma često idete na operu, na balet i da ćete biti u nekoj od narednih godina u mogućnosti da vidite npr. jednu balerinu od 60 godina, jer beneficiranog radnog staža nema i možda će to biti još jedna od stvari zbog koje će bugarski turisti navaljivati u Beograd, pored one pevajuće fontane, koja je prestala da peva, ali to niko ne pominje, možda će dolaziti da vide i baletske umetnike koji nisu umetnici, a koji moraju, kako bi napunili 40 godina radnog staža, da rade do 60. godine. E, sad, ja ne znam da li je i to neka od direktiva EU, da se pojedinim umetnicima ukida status umetnika. Slušali smo, gospodine ministre, i o uspesima koji se objavljuju i o tome kako je „Fajnenšl tajms“ proglasio Srbiju za prvaka sveta u investicijama. Pre nekoliko dana slušali smo u jednoj raspravi kako imamo ministra inostranih poslova koji je takođe prvak sveta i najbolji ministar inostranih poslova i u istoriji Srbije, i to je sve bilo, dakle, o tome je bilo govora u okviru Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda. Ja se sada pitam gospodine ministre, da li ste vi obavestili „Fajnenšel tajms“ da mi donosimo Zakon o zaštiti, odnosno izmene i dopune o Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda i kako li će „Fajnenšel tajms“ tek reagovati kada vi ovaj zakon donesete? Znate. Onda smo slušali o tome kako će ubrzo u Srbiji biti povećan minimalac, kako će on biti veći nego što je bio do sada i, kažu, neuporedivo veći nego što je bio pre dve, tri godine, citiraću - kada smo počeli da se bavimo povećanje minimalca i unapređenjem ličnih primanja. Vladajuća većina u manje više istom sastavu, dakle, gore dole, da li se poneko promenio nije ni toliko bitno, je na vlasti sedam i po godina. Ako se vi tek dve ili tri godine bavite povećanjem minimalca i unapređenjem ličnih primanja, šta ste, gospodo draga, radili prvih pet godina ili prvih pet godina odbacujete na onaj zakon kada ste zakonom smanjili primanja u državnim organima, kada ste 10% skinuli penzionerima, kada ste zabranili zapošljavanje, pa tih prvih pet godina otpisujete na borbu protiv povećanja ličnih dohodaka i borbu protiv unapređenja ličnih primanja, a sada ovaj valjda naredni petogodišnji ciklus ide u nekom drugom pravcu. Gospodine ministre, jedan od predloga članova koji je, ne znam zašto izazvao posebnu pažnju kao nešto dobro, u ovom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o patentima gde ste dodali odredbu po kome u slučaju gde se reguliše postupanje nadležnog organa u slučaju da podnosilac prijave umre za patent i sada je određeno da u tom slučaju nadležni organ prekida postupak, jer kaže – ne zna nadležni organ ko je naslednik, eventualni naslednik tih prava, da li je on zainteresovan da nasledi imovinska prava onoga ko je podneo zahtev za određeni patent. Mislim da je prethodno rešenje bilo bolje. Ne vidim razlog da se taj postupak prekida. Bolje da postupak teče, jer ono što je osnovana pretpostavka je da će naslednici biti zainteresovani da u okviru nasleđivanja, kao što se to obično i radi, budu naslednici i tih određenih prava. Imate, pošto volite, ne znam ko vam piše ova obrazloženja… Sačekaću da ministar završi telefonski poziv, možda je nešto bitno. Ako je „Fajnenšel tajms“, ja ću sačekati. Hvala. Dakle, obrazloženje za član 6. predloga zakona koji propisuje kako će se određivati naknada zaposlenom za pronalaske iz radnog odnosa i vi tu kažete – predlagač napominje da je predlog kriterijuma za određivanje naknade odmeren i demokratski, zamislite demokratski, te da uvažava interese poslodavca i zaposlenog. Šta, gospodine ministre, u ovom slučaju znači da je predlog zakona demokratski, da li se rešava glasanje, da li se rešava referendumom? Dakle, ovo je izraz koji apsolutno nikakve veze nema sa članom zakona kojim vi pokušavate da obrazložite ovo rešenje. Dakle, vi, kao potpisnik ovog predloga zakona, ili neko ko zastupa Vladu Republike Srbije morate voditi računa o tome na koji se način obrazlaže i nije dovoljno samo lepiti te izraze koji su popularni. Dosmanlije su imale jedno vreme omiljeni izraz – transparentno, pa im je sve bilo transparentno, dok im nismo objasnili da to na srpskom jeziku znači – providno. Vrlo brzo su oni postali provodni građanima Srbije i te bajke koje su pričali. Međutim, vi u mnogome podsećate na njih, pa se i vi često koristite izrazima kojima na ovom mestu apsolutno nema mesta. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, replika na izlaganje kolege Šarovića.
Pošto je bilo zamerki da se danas govori o svemu i svačemu, a onda nakon te zamerke svega i svačega, nekoliko napomena. Što se tiče ulaska Srbije u EU, ne, mi nikada nismo na taj način bili neozbiljni da bilo kakav datum prognoziramo i da dajemo sa svoje strane. To su neki drugi radili. To su radili oni koji su bili toliko uspešni u tim svojim pričama i u tim svojim aktivnostima da su trajno, voljom naroda, smešteni u mračnu istoriju ove zemlje i ti drugi više nemaju nikakve šanse da se bilo čime u ovoj zemlji bave. Mi smo našto drugo u međuvremenu radili. Mi smo se bavili uređenjem prilika u našem društvu. Mi smo jačali našu ekonomiju. Mi smo dovodili investitore i danas zahvaljujući takvoj vrsti odnosa, zahvaljujući uspešnoj politici Aleksandra Vučića i SNS možemo da se pohvalimo da zaista imamo preko 3,8 milijardi investicija na godišnjem nivou, u evrima pričamo, da se danas poznata i zvučna imena, poput „Fajnenšel tajms“, oglase i kažu – Srbija je svetski lider u nekoj disciplini koja se ekonomije tiče i pošto je bilo pitanje da li tu ima neke naše nesposobnosti, slobodno neka bude mera naše nesposobnosti činjenica da imamo veću cenu, minimalnu cenu rada dva puta u odnosu na ono kako je bilo pre nego što smo mi počeli da se bavimo reformom tog sektora, neka bude mera naše nesposobnosti prosečna plata od 500 evra u Srbiji Aleksandra Vučića i SNS u poređenju sa nekadašnjih 320 ili 330, neka bude mera naše nesposobnosti više od 120.000 novih radnih mesta u preko stotinu fabrika i pogona, biće uskoro i dve stotine koje je otvarao Aleksandar Vučić i koje je obezbedila SNS sprovodeći tu politiku. Šta smo radili vidi se po ulicama Beograda, vidi se na primeru te fontane o kojoj se govorilo danas, ali i u svetu umetnosti za koju su neki živo zabrinuti, vidi se na Narodnom muzeju, vidi se na Muzeju savremene umetnosti, vidi se i na fantastičnom centralnom trgu, Trgu Republike, koji je svečano otvoren u prisustvu više od 300 umetnika. Zahvaljujući tim stvarima, mi smo danas, baš po mišljenju tih nekih iz sveta koji sve ovo gledaju i koji ovde danas ulažu i koji danas pomažu one programe koji zapošljavaju stotine hiljada ljudi, kako oni to sami kažu, jedno od najlepših mesta za život. Tako nas doživljavaju oni koji to prate, a oni koji su sve ove stvari propustili, propustili ova radna mesta, propustili investicije, propustili autoput Miloš Veliki ili južni krak Koridora 10, neka ne propuste već u oktobru završetak istočnog kraka Koridora 10. Da li je razlog zauzetost nekim… (Predsedavajući: Zahvaljujem, kolega Orliću.) … spavanjem ili zauzetost potrebom da se izgugla šta je „Fajnenšel tajms“? Nije važno. Ovo su rezultati koji jesu važni. Ovo Srbija vidi, razume i za ovo Srbija danas glasa.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, replika.
Gospodine Milićeviću, koliko shvatam, danas replika traje tri minuta i dve sekunde. Ono što je uobičajeno, što stoji u Poslovniku jeste da traje dva minuta. Nemam problem sa tim da vi produžite dok god to činite na isti način za svakog govornika. Smatram da niste imali ni razloga, niti prava u skladu sa Poslovnikom da date repliku prethodnom govorniku. Nisam pomenuo niti njega, niti vladajuću stranku, niti bilo kog funkcionera vladajuće stranke, a on kako kaže prepoznao se u tome što sam ja rekao da smo u prethodnom delu rasprave čuli sve i svašta. On se prepoznao u sve i svašta i dodelio sebi pravo na repliku. Maločas smo čuli da je otvoren, kako kažete, velelepni Trg Republike uz prisustvo 300 umetnika. Možda je bilo umetnika, ali baletskih umetnika nije bilo, jer ste ih ukinuli. Ukinuli ste status umetnika i mene čudi zašto su oni uopšte pristali. Mislim da je ono što su trebali da urade, da makar iz protesta odbiju da se pojave na takvom nekom događaju, i da makar na taj način ukažu na status koji imaju u društvu. Dakle, nemojte da izmišljate replike tamo gde ih nema, nema potreba, ova rasprava je išla u jednom veoma lepom tonu. Evo, i ministar je sada dobio informacije o saradnika, pa će se javiti, evo javlja se da nam saopšti. Dakle, svo ovo ide po prilično lepo, ali dajte da ipak malo poštujemo i Poslovnik, samo još jednu stvar da dodam gospodine Milićeviću da to ne zaboravim. Prethodnik je govorio o tome kako su predstavnici bivšeg režima voljom naroda smešteni na smetlište istorije, ako sam dobro razumeo. Da li je tako? Ali, vaš je problem što vi osim dela tog režima, i to kako mi se čini, sad to je manji deo, vi imate mnogo onih kojih su se nekako iskobeljali sa tog smetlišta istorije, pretrčali u redove vaših koalicionih partnera ili pretrčali direktno u redove vaše stranke. E, sad kako su ti ljudi dobri koji su direktno sprovodili politiku DOS-a bili ministri, bili poslanici, bili direktori javnih preduzeća, dakle, nisu bili neki nemi posmatrači koji ni na šta nisu uticali. Kako oni nisu valjali tada, kako njihova politika nije valjala tada, ne valja ni danas, a dobri su kada su predstavnici SNS. E, to je suština. Tako se odričete koalicionih partnera, učinite to javno, recite ne valja taj, taj, taj, navedite stranke, navedite pojedince, ali ako se odričete, onda niko od njih ne valja. Nije valjala politika, ne valja niko od njih.
Zahvaljujem kolega Šaroviću. Kao što vidite, obzirom da ste najpre obratili meni podjednaki su aršini i za poslanike pozicije i za poslanike opozicije i kolega Orlić i vi ste imali mogućnost da dovršite misao tokom replike. Znači, to nije samo slučaj tokom današnje sednice. To je inače princip koji primenjujem uvek prema poslanicima i pozicije i opozicije. Na vama je naravno, kao poslaniku da pretpostavite da li postoji osnov za repliku, a na meni kao predsedavajućem da odlučim da li ću poslaniku dati repliku ili ne. Kolega Orliću da li želite repliku na izlaganja gospodina Šarovića. Izvolite.
Ja neću da ulazim u to šta je razlog da se neko prepozna u diskusiji. Ja sam malopre rekao pomažem diskusiji i zato sam se javio da nekima, kojima je to potrebno, u stvari ako treba dodatno razjasnimo, znate da to nama nikad nije teško. Da li se u mom pominjanju dremeža ili guglanja neko prepoznao ja to ne znam, u to neću da ulazim, ali šta god da je razlog dobro je što se podsećamo šta je ono što je realnost, pa kad se priča o nečijoj sposobnosti, nesposobnosti, o onome šta je realnost ili nije da se podsetimo kako stvari u Srbiji stoje danas. Dakle, ne u trenutku bilo kakvog stupanja u EU ili na nekom 10 mesto, nego danas. Jel pričamo o investicijama? Slušajte kako one izgledaju u Srbiji danas. Iz prostora EU 2,1 milijarda evra u 2018. godini. Iz tzv. regiona istočne Azije što obuhvata Kinu sa Hong Kongom i Tajvanom preko 700 miliona evra. Iz prostora Evroazijske Unije, Rusija, Belorusija, sve zemlje članice još 240 miliona evra. Bliski i srednji Istok, UAE i svi ostali 170 miliona evra. Kada se to sabere dođemo do onih milijardi koje su realno stanje investicija u Srbiji danas. Dolazimo do svega onoga što mi radimo, o čemu smo govorili. Naravno, to podrazumeva i mnogo više izdvajanja za kulturu i za infrastrukturu i za činjenicu da danas imamo sve te muzeje kojima je bivši režim pokazao kako se stara, tako što ih je zatvarao. Te DOS-ovske vlade o kojima pričamo sada, zatvarale su i Muzej savremene umetnosti i Narodni muzej i nikada ih nije bilo briga za kulturu, uređenje grada, centra, trg koji već imamo ili novi Savski trg koji opet gradimo mi, da naprave fontanu ili pasarelu o kojima smo samo pričali, a nikada nisu malim prstom mrdnuli da ih naprave, a opet smo ih napravili mi. Mislim da je to dovoljan pokazatelj ko se koliko o Srbiji starao i šta je realnost u Srbiji danas. Rekao sam, nek bude mera naše sposobnosti i sposobnosti onih koji su Srbiju devastirali, njihova prosečna plata u poređenju sa ovom od 500 evra danas. I ne mora da ima nikakve veze sa onima koji su i bili koalicioni partneri tih kakvi su bili, i danas su im koalicioni partneri, primera radi u Starom gradu. Evo, nek se njih ne tiče, samo nek se seti bivši režim da su u ovoj sali obećali Aleksandru Vučiću u oči rečima – kada bude prosečna plata u Srbiji 500 evra, svi ćemo mi morati da glasamo za vas, priznajem unapred, vi to zaslužujete. Da li je način da se ne ispuni to obećanje tako što će danas da se izmišljaju bojkoti ili što će neko da se pravi da nije realnost ovo u Srbiji što jeste. Mislim da je građanima Srbije odgovor više nego jasan, bez obzira šta ko mislio na temu drugih ljudi koji u politici koju mi sprovodimo učestvuju. Kod nas su vrata uvek otvorena, ko hoće za Srbiju da radi više je nego dobrodošao. Samo nek bude spreman da to znači mukotrpan rad, danonoćni rad, rezultat koji se uvek traži na kraju, rezultat poput ovoga za koji su neki mislili da je fantazija, a sada će morati da smisle način kako da ne ispune svoje obećanje. U svakom slučaju biće toliko neuspešni koliko su bili i Srbija će danas biti mnogo bolja nego što je bila u njihovo vreme, baš ovoliko koliko se vidi.
Zahvaljujem kolega Orliću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Mladen Šarčević. Izvolite ministre.
Ja radi ukupne javnosti da kažem samo par onih teza. Postoje nezavisna tela. Zato se zovu nezavisna, što ih ne kontroliše izvršna vlast. Kada su u pitanju emiteri, naravno da REM ne postavlja Ministarstvo obrazovanja i nauke, niti pomenuta Agencija i ljudi koji sede ovde sa mnom, odnosno Zavod. Savet REM-a se bira u Skupštini, tako da je to nešto što može da se reguliše ovim telom, kada je u pitanju emitovanje onih koji nemaju pravo za to. Ja navijam da se to sve uredi da bi umetnici dobili više para i to je vrlo jednostavno. Pojam ovih zakona jeste intelektualna svojina, a ne neka druga prava iz radnog odnosa. Znači, i baletski umetnici i ostali mogu da regulišu svoja prava kroz druge zakone, to je pravo za beneficiran staž i drugi benefiti. Mi ovde u stvari podižemo i njima priliku da zarade više, jer oni spadaju u kategoriju interpretatori. Isto kao i glumci, kao i svi drugi. Tako da je ovde to regulisano članovima 116, 117. Mislim da se sa strane intelektualne svojine njima popravlja status, ali su i druga ministarstva i drugi zakoni jako važni da se time bave. Inače, kada su u pitanju zakoni o patentima, tu postoje rešenja koja prethode prvo dogovor između poslodavca i radnika, pa tek onda dalje zakonska regulativa.
Zahvaljujem ministre. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, najpre jedno obaveštenje, da u vremenskom periodu od 14 časova i 15 minuta do 15 časova, a potom i od 18 časova do 21 čas nećemo imati direktan prenos sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Sada, obzirom da je uskoro 14 časova i 15 minuta, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15 časova i 15 minuta. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Uvaženi ministre, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, izuzetno, rekao bih, važne tačke su na dnevnom redu, tri zakona iz domena intelektualne svojine koji imaju za osnovni cilj da se ove oblasti usaglase sa zakonodavstvom EU. Čuli smo u dosadašnjoj raspravi i od vas, ministre, kao i od ovlašćenog predstavnika SNS, uvaženog kolege Orlića, sve one najbitnije elemente koji se menjaju u ovom predlozima i kada je reč o patentima i kada je reč o intelektualnoj svojini i svim onim kreativnim rešenjima kojima dopunjujemo postojeće praznine u ovim oblastima, a koji su do sada bili deo, da kažem, zakonske regulative kada je reč o navedenom. Meni što je najzanimljivije, to je odnos nekih poslanika, odnosno nekih poslaničkih grupa prema ovoj temi. Dakle, neki ponovo iz nekih njihovih razloga nisu došli na ovo zasedanje, oni to pravdaju nekakvim bojkotom, neki su došli, ali samo do skupštinskog hola. Pa, su ovde držali neke konferencije za štampu i juče i danas. Neki su bili jutros i u ovoj sali, ali samo u delu sednice kada su se postavljala poslanička pitanja. Dnevni red ih očigledno ne interesuje, ono što je na dnevnom redu njih ne zanima ili nemaju šta da kažu. To najbolje govori, gospodine ministre, o tome da su ovi predlozi zakona kvalitetni, čim mi nismo čuli ni jednu suštinsku zamerku na njih do ovog trenutka, dakle u ovom delu rasprave. Bio je onaj Živković, Zoran, juče ovde, mislim kada kažem ovde, mislim u holu skupštinskom, održao je konferenciju za novinare, i jedino što je rekao za ovu sednicu i za ove tačke dnevnog reda, bilo je - a zašto nije spojena sa prošlonedeljnom sednicom? Čemu posebna sednica, zašto posebna sednica? Pazite koliko je to licemerno, najglasniji su bili u zahtevima da se ne spajaju tačke dnevnog reda koje nisu srodne međusobno, a juče se na konferenciji za štampu žali, zašto nismo spojili ovu sednicu sa prošlonedeljnom, dakle zašto sve to nismo lepo objedinili sa prošlonedeljnom sednicom kada su na dnevnom redu bili međunarodni sporazumi? Ali, to vam je njihova politika, kada ni sami ne znaju šta hoće i zašta se zalažu, da li su za izbore, nisu za izbore, da li su za bojkot itd? Pa, u skladu sa tim, non-stop i menjaju svoje zahteve i svoje uslove. Jedne nedelje im smetaju izborni zakoni, iako su to njihovi izborni zakoni. Oni su doneli te izborne zakone koji im danas smetaju. Pa im jedne nedelje smeta birački spisak, onda sledeće nedelje oni to promene, pa im smeta finansiranje, odnosno način na koji je regulisano finansiranje predizbornih aktivnosti, i sada im u poslednje vreme smeta Vučićevo pojavljivanje u medijima. Oni bi sada voleli da zabrane Vučiću da se pojavljuje u predizbornoj kampanji. Ali, ipak se slažu svi oni u jednoj stvari, a to je ova najnovija ludorija, da se napravi nekakva prelazna ili predizborna Vlada. Sad, zamislite tu ludoriju, da se napravi nekakva tehnička Vlada u koju će naravno i oni da uđu i faktički bez izbora da preuzmu vlast u državi. Onaj Veseli Boško Obradović, to Veseli, to mu je nadimak koji mu je dao Velja Ilić pre neki dan, ja se lično slažem sa tim nadimkom. Sad, taj Boško Obradović kaže juče u jednoj televizijskoj emisiji, da je odluka o bojkotu doneta na vrlo reprezentativnom uzorku, pa kaže – preko 90% opštinskih odbora Dveri se na nekakvoj anketi izjasnilo za to i to je njemu vrlo reprezentativan uzorak. Napravi čovek nekakvu anketu u svojim opštinskim odborima, inače ih ima pet u najboljem slučaju za njih, i kaže da je to reprezentativni uzorak. Moram da priznam da ništa smešnije nisam čuo u poslednje vreme. Da nije smešno bilo bi tužno. To je bilo u onom delu emisije pre nego što se bavio nekim rijaliti učesnicima, možda razmišlja o ulasku u neki rijaliti program, ja mu želim svu sreću u tom nekom smislu. Opet, onaj Jeremić priča o nekakvim bitkama, bitkama za dušu opozicije. Valjda planiraju da se biju između sebe, ne znam o kakvim bitkama je reč. Dakle, sve u svemu cirkus jedan opšti u režiji Dragana Đilasa, koji po svaku cenu želi da stavi sve opozicione stranke pod svoju kontrolu pokušavajući da proglašavanjem bojkota pripremi alibi za izborni debakl. Ali, građani su ga, evo i pre neki dan u Medveđi, ali i u svim drugim mestima, građani su vrlo jasno pokazali šta misle o tome. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima Ivana Dinić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici i poslanice, danas u Skupštini stavljamo u fokus vrlo značajne predloge zakona, među kojima su Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda. Naime, ova dva predloga zakona su do sada već bila definisana važećim Zakonom o patentima i Zakonom o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda. Međutim, izmene i dopune ovih postojećih zakona omogućavaju stvaranje mnogo povoljnijeg poslovnog okruženja i pravne zaštite patenata, kao i topografija poluprovodničkih proizvoda kako za strane investitore, tako i za domaće privredne subjekte koji posluju na teritoriji Republike Srbije. Predložene izmene i dopune Zakona o patentima, kao zakona iz oblasti intelektualne svojine omogućavaju direktan uticaj na pravnu sigurnost u domenu inovativnih aktivnosti, privrednih subjekata tako što će se na mnogo precizniji i jasniji način urediti odnosi između poslodavaca i zaposlenih na poslovima stvaranja inovacija. Povećanjem efikasnosti u ovom domenu možemo očekivati da će strani privredni subjekti biti motivisaniji za ulaganje u istraživanja i razvoj na teritoriji Republike Srbije, čime će se stimulisati razvoj tržišne konkurencije. Ove dopune i izmene utiču isključivo na one privredne subjekte koji stvaraju inovacije u okviru radnih odnosa. Sa jedne strane poslodavci će biti stimulisani da ulažu u istraživanja i razvoj, a sa druge strane zaposleni će raditi na unapređenju procesa rada, jer će za to dobijati zasluženu novčanu naknadu. Obzirom da su kriterijumi za određivanje novčane naknade definisani ovim izmenama i dopunama zakona, zaposleni će za svoj radi dobijati adekvatnu naknadu. Na ovaj način se doprinosi uređenju međusobnih prava i obaveza poslodavca i zaposlenog u slučaju kada zaposleni stvara inovacije u radnom odnosu. Definisano je i pre stvaranja samih pronalazaka u radnom odnosu, koja su i kakva prava i obaveze zaposlenog u vezi sa istim, a takođe će i poslodavac imati razloge da podstiče kvalitetno radno okruženje, omogući korišćenje određenih resursa, informacije za jednostavniji i svrsishodniji rad zaposlenih, kao i obuke zaposlenima. Poslodavac će zaštitom na svoje ime, iskorišćavanjem pronalazaka uvećati dobit preduzeća. Prava na zaštitu, iskorišćavanje pronalaska stvoreno u radnom odnosu, regulišu se ugovorom o radu ili opštim aktom poslodavca. Međutim, ukoliko ovakve odredbe ne postoje, primenjuju se predložena rešenja ovog Zakona o patentima. Predložene izmene i dopune po pitanju zaštite pronalaska nastalih u radnom odnosu rešavaju odnos investitora prema ulaganju u inovativnu aktivnost u svojim kompanijama koje posluju u našoj državi. Obezbeđivanjem dobrog balansa između interesa poslodavca i zaposlenog, kada je reč o iskorišćavanju pronalaska stvorenog u radnom odnosu stvara zdravo inovativno raspoloženje privrednih subjekata u našoj zemlji i razvoj konkurentnosti privrednih subjekata na domaćem i stranom tržištu. Zbog svega ovoga moram da pohvalim navedene izmene i dopune postojećeg zakona, jer na jedan sveobuhvatan i precizan način uređuje mnoge nedovršenosti postojećeg zakona. Uz sve ovo, velike su nade i očekivanja da će broj prijava patenata od strane privrednih društava da će se znatno povećati, jer će od sada i poslodavac i zaposleni imati potpunu pravnu zaštitu u vezi sa raspolaganjem i iskorišćavanjem patenata koji su nastali u radnom odnosu. Ovaj način predstavlja direktan uticaj na napredak jednog društva zasnovanog na znanju kome teži naše društvo u ovom informatičko-tehnološkom dobu u kome živimo. Takođe, nimalo manje važne i objedinjujuće su izmene i dopune Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda, koje zapravo predstavljaju konkretne osnove tehnološkog razvoja današnjeg društva, jer primena topografije poluprovodničkih proizvoda se može sagledati od proizvodnje najjednostavnijih aparata za domaćinstvo do najsavršenije tehničke opreme. Predložene izmene i dopune omogućavaju proširenje obima u kome topografija može biti predmet zaštite, zatim definišu subjekte zaštite, tj. pravo na zaštitu, kao i radnje koja je nosilac prava iz priznate topografije može da zabrani trećim licima da preduzimaju bez njegovog ovlašćenja. Predloženim izmenama i dopunama zakona propisano je da organ nadležan za donošenje podzakonskog propisa… (Predsedavajući: Pričajte, pričajte koleginice, slobodno.) Samo sam želela da ministar sasluša. Hvala. Zavod vodi registar topografija, umesto dva registra kao što je do sada bio slučaj. Od sada će svi podaci koji se unose, koji se odnose na prijave topografije, kao i na priznate topografije biti upisane u jedinstven registar, registar topografija, kako bi se u jednom registru nalazili svi podaci koji su vezani za određenu topografiju. Do sada je bio slučaj da su se u registru prijava topografija upisivali podaci koji su se definisali do priznanja topografija, a u registar topografija su se tek upisivali podaci o priznatim topografijama. Ono što se zapravo želelo postići ovakvim izmenama i dopunama Zakona jeste adaptacija sa međunarodnim propisima i standardima u ovoj oblasti propisanim od strane Evropske unije, na bazi čega se stvara ujednačen pravni sistem na nivou većeg broja država, što može uveriti svako strano lice da će u Republici Srbiji ostvariti punu pravnu zaštitu i da je njihovo ulaganje na našoj teritoriji sigurno. Obezbeđivanjem zaštite ovakve industrijske svojine podstiče se razvoj topografija poluprovodničkih proizvoda, odnosno celokupan privredni razvoj, što direktno utiče i na pojačanje zdrave tržišne konkurencije. Ove dve predložene izmene i dopune Zakona čine jedan zdrav osnov za razvoj naučno-tehnološke oblasti u jednom društvu, kroz pružanje mogućnosti razvoja inovativnih aktivnosti i zaštite prava intelektualne i industrijske svojine. Ono što je važno napomenuti je da za sprovođenje Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, kao i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda nije potrebno obezbediti sredstva iz budžeta Republike Srbije. Zbog velike ozbiljnosti u pristupu izrade ovih predloženih zakonskih rešenja, poslanička grupa SPS će podržati oba predloga zakona. Hvala.
Hvala, gospođo Dinić. Reč ima narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Jedna stvar koja je vrlo bitna jeste, a koju mi svi nekako ovde zaboravljamo, odnosno poslanici vladajuće većine, i ovaj set zakona, kao i svi prethodni pokazuju političku scenu Srbije. Jedna politička scena kojoj pripadaju sa leve strane vladajući poslanici, to su poslanici koji podražavaju po svakom osnovu Evropsku uniju. Razlike između onih koji ne dolaze i njih po tom ideološkom smislu nema. I Dragan Đilas i SNS i SPS i svi ovi njihovi koalicioni partneri zapravo su za Evropsku uniju, jedino je SRS protiv ulaska u Evropsku uniju. I koliko sada smešno deluje, na primer, ovaj zakon, izmene zakona, dopuna o autorskim i srodnim pravima jeste činjenica da je u Evropskom parlamentu donet novi zakon i vi sada raspravljate i hoćete da ga usvajate, a za nedelju dana, mesec ili dva ponovo ćete morati da vršite izmene i dopune. Šta je sada interesantno? Ja bih možda kritikovao ministra Šarčevića, ali kad pogledamo istorijat, ministar Šarčević nije ni bio ministar kada je bila prva javna rasprava o ovom zakonu, još pre pet godina u parlamentu, tada je to organizovao Odbor za kulturu. Je li tako, pre pet godina prva javna rasprava je bila ovo? I sada umesto da ministarstvo koje je započelo neki posao nastavi sa radom, ping-pong, hajde da preskačemo. Posle te prve javne rasprave, pre godinu dana formirana je radna grupa, o čemu je govorila Nataša Jovanović, gde su pripadnici Sokoja učestvovali, onda zaobiđeni. Zašto? Zato što vi morate da usaglasite ovaj zakon sa principima Evropske unije po strategiji koja govori od 2018. do 2022. godine o potpunoj usklađenosti i pošto tu ima nekih stvari koje nisu dobre, vi ste potpuno izbegli ona stručna lica koja kažu – pa, čekaj nije sve dobro što valja u Evropskoj uniji. E sad, da biste shvatili u šta ste se upleli, taj zakon koji je donela Evropska unija u članu 11. i članu 13. stvoriće potpuni mrak na internetu kada je onlajn sfera u pitanju, internet sfera. Hoćete li i to prepisati sada? Da li znate u čl. 11. i 13. tog zakona vi ćete morati sad usklađivati odmah posle ovog donošenja, govori da će biti selektivni pristup informacijama koje će moći da idu na internet? Pošto ste govorili toliko o medijima danas, da li ćemo i to doživeti da jedna Evropska unija, koja sebe naziva demokratskom, donosi zakon koji kaže – od danas pa u buduće i na Fejsbuku i na Jutjubu i svuda biće selektivno puštanje i informisanje, odnosno šta sme da se deli, šta ne. To je problem što ste vi pre nego što ste pročitali šta su oni doneli došli pred nas narodne poslanike sa predlogom koji ćete ponovo morati da dopunjujete. Drugi problem je što ste vi preko 30% ovog zakona vršili izmene i dopune. Onda je trebalo praviti novi zakon. Samo da biste shvatili koliko je poguban put taj ka Evropskoj uniji koji vi vodite i zastupate, nažalost, u članu 11. stoji da će autorska prava, kada se vidi, videćete to, dobićete uskoro ili ste i čitali, faktički će moći da zaštite samo velike kompanije, po tom novom zakonu Evropske unije, koja je predlagač, i prošlo je. Te kompanije će moći da svaki pojam kroz zaštitu svoju uvuku u cenzuru, pored tolike cenzure u medijima unazad godina, 30 godina nema slobode medija u Srbiji, nekad je bilo više, nekad manje, ali uglavnom je nema. Podeljeni ste vi sad vladajući na vaše medije sa ovim potpunim izdajnicima sa desne strane sa njihovim medijima. Dokaz je to što okruglih stolova više nema, što najjača poslanička grupa u parlamentu u opoziciji, predstavnici vladajuće većine nikad nisu smeli da izađu na TV duel. Šta će tu najviše stradati? Stradaće društvene mreže, stradaće autori, fizička lica koja ukoliko ne budu imali u nekoj produkciji zaštitu svojih autorskih prava kada okače na neku društvenu mrežu, društvena mreža poput Fejsbuka ili nekih drugih imaće pravo da skine, iako je to njegova autorska, na primer, pesma, delo, likovno delo, koje god hoćete. To su vam zakoni Evropske unije. Hoćete li i to usaglašavati, pošto kažete, po ovome, da vam je obaveza, jer ste se povinovali jednoj organizaciji koja Srbiji ne misli dobro i nastavili put Dragana Đilasa, pokojnog Zorana Đinđića, Vojislava Koštunice i mnogih drugih, mada se Koštunica u poslednjem trenutku opametio pa je pokušao nešto, ali je bilo kasno. E sada, gospodin koji se prepoznao pre sat i po vremena kao gospodin sve i svašta hteo je nešto da pomene, nekakav Stari grad, ako se nisam varao, mislim da sam dobro čuo. I govorio je, izdržao do devete minute svog izlaganja da ne spominje njegovog koalicionog partnera Dragana Đilasa i tek u 12 da hvali svog lidera. Gospodin sve i svašta treba da zapamti da mi nismo lakomisleni i da tek tako lako je zaboravljamo. Gospodin sve i svašta slavobitno se radovao kada je jula meseca 2012. godine zajedno sa DS, zapamtite, pazite, DS i G17 napravio vlast u opštini Rakovica. Tada je sadašnji državni sekretar Miličko bio predsednik opštine koga su izglasali odbornici DS Dragana Đilasa, znači Dragana Đilasa, kao tadašnjeg gradonačelnika i predsednika stranke i G17 Mlađana Dinkića. I tada su odbornici SNS izglasali jednoglasno Branislava Vujovića prvog na listi DS koji je odbornik, za predsednika skupštine opštine Rakovica, a onda su čak medijski, preko čuvenog Javnog servisa pozvali, poput „Blica“ i mnogih drugih, pozvali, čak sugerisali nekim svojim odborima pa vidite kako smo dobru koaliciju napravili, napraviti svuda sa njima. Pa su takvu koaliciju napravili u Lazarevcu. Zašto? To je i bio i logičan splet okolnosti. Koga napravi DS onda je i logično da ga ona podrži. S druge strane logično je jer su samo promenili određene kadrove kada je DS pala sa vlasti. Da li je DS za EU? Jeste. Da li je to gospodin sve i svašta? Nije bio mesec i po dva, bio je član SRS i tada je bio za veliku Srbiju, bio je protiv EU. Kada je promenio člansku kartu, to su ovi moderni političari, onda politički moderno za novac pričate šta god vam se kaže. Ali tu nije kraj. Godine 2013. oni takođe ovako kako su u jeku svog izlaganja iznose jednu vest, koja je valjda trebala da impresionira građane Srbije, a to je da je čak 200 članova DS preletelo u Lazarevcu iz DS u SNS. Valjda ste toliko kadrovski jaki pa isti ti lopovi o kojima govorite su vam onda bili dobri kada su uzeli vaše članske karte, kao što Dragana Đilasa niste napadali godinama. Kada je trebao da postane vaš gradonačelnik, kada je trebalo da vam bude predsednik Košarkaškog saveza. Kada ste uzeli Jelenu Trivan koja je u ovoj sali o vama govorila najpogrdnije, sada vam je direktor i kažete da je najbolja. Pa, preko Gorana Vesića, Siniše Malog, Mlađana Dinkića, direktora javnih preduzeća u Beogradu. O čemu vi pričate? Ideološki vi ste klonovi DS i nastavljate put razorenog puta posle 5. oktobra 2000. godine. Da, moramo priznati jednu stvar, sa manje verovatno krađa nego što je bilo, sa više malo rada, jer nikakvog rada nije bilo. Apsolutno je netačna informacija da su gospoda u nekakvom sukobu, jer sukoba između njih nema. I tako će se nastaviti, jer su navikli da medijskim putem sto puta izgovorena laž postaje istina, isto tako svoj narod prevari. Takođe je gospodin sve i svašta govorio o prosečnoj plati od 500 evra i govorio o Medveđi. Evo ja sam kao narodni poslanik bio u Medveđi. Ja bih voleo da me narodni poslanik gospodin sve i svašta povede da vidim barem 5% građana Medveđe koji ima tu prosečnu platu, barem 5%. Nema te prosečne plate. Prosečne plate su u agencijama, koje su formirale SNS i DS, kojih je bilo tridesetak nekada, danas ih ima 330 i tamo su plate od 700 do 2.000 evra. Kada govorite o povećanju minimalca onda recite još jednu stvar. Tačno je, vama je lako njih da napadate, ne da ništa nisu uradi, oni su razorili Srbiji, a vi ste samo malo nastavili blažim tonom. Koliko su koštali energenti? Kolika je bila cena života u Srbiji i sa kojim platama, i danas kada te plate skaču, koliko skače samo npr. na nedeljnom nivou litar naftnih derivata? Hvala.
Hvala gospodine Damjanoviću. Pravo na repliku ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala lepo. Pošto je pomenuta SNS i izvesna ideološka rasprava je pokrenuta, ako sam dobro razumeo. Ideologija SNS je politika desnog centra, realna nacionalna politika. I to je na temu onoga ko u ovoj raspravi je bio pomenut na bilo koji način, a bilo kakvu ideologiju ima. Mi je imamo i naša je jasna i uvek možemo vrlo rado da govorimo o njoj. Dragan Đilas, nikakvu ideologiju nema, ako ne govorimo naravno o obožavanju novca kao najvećoj vrednosti. To je potpuno jasno. Da li je on proevropski ili antievropski niti njemu bilo šta znači niti bilo kome drugom, može da priča i najbolje i najgore o EU zavisi kako se tog jutra probudi i to je potpuno nevažno i uopšte nije relevantno, bitno je samo da li to njemu donosi novac kao i bilo šta drugo na ovom svetu. Isto je i sa ostacima žutog preduzeća DS i ostalima koji sa njima čine većinu na gradskoj opštini Stari Grad, uključujući i one koji su se živo potresli zbog toga što mi ovde pominjemo opštinu Stari Grad ali čine tu koaliciju sa Bastaćem, dežurnim huliganom koji inače šef za grad Beograd ove Đilasove organizacije koju oni nazivaju strankom, mada je ona sve samo stranka nije. Ti ljudi su lično odgovorni za više od stotinu miliona dinara neposredne štete za građane Starog Grada samo na primeru sportskog centra „Milan Gale Muškatirović“, a još u dodatnim desetinama miliona dinara po različitim osnovama. Ali, kada se pominju ovde ostale stvari poput medija, vredi znati, da neposredno sarađuju sa ostalim pripadnicima nekadašnjeg jedinstvenog zajedničkog žutog preduzeća, recimo Zelenovićem iz Šapca, njegovu televiziju Šabac ako o medijima pričamo, udomili su na drugom ili na trećem spratu, nek me ispravi onaj ko to zna precizno, opštine Stari Grad, zato što se toliko brinu za slobodu medija, za slobodu misli, zato što toliko imaju neku ideologiju koja nije Đilasova ideologija obožavanja novca koja naravno u slučaju Đilasa dovodi do 619 miliona evra na računima njegovim kompanija. U slučaju ovih drugih koji vole da podsećaju, hvala što podsećaju da SNS pobeđuje u svim beogradskim opštinama i ne brinite pobeđivaće i onima u kojima se sada sa Bastaćem tako lepo bahati i tako se lepo novac deli. Nemojte za to da brinete, biće i to uskoro, ali u njihovom slučaju vrhunac političkog domišljaja i verovatno političke koristi, ekonomske koristi, kako god hoćete, trebalo bi da bude učešće u Nadzornom odboru Studiju „B“ u vreme tog Dragana Đilasa. I, ako pričamo o prosečnoj plati koja je danas u Srbiji 470 evra, biće za neki mesec 500, ne brinite ništa, tada su za to primali naknade koje su bile značajno veće od prosečne plate u Srbiji, na čemu od srca čestitam. Na samom kraju, što pominju društvene mreže to mi je potpuno jasno, reč je o ljudima koji poput Dragana Đilasa, Bastaća i ostalih žive politički samo još uvek na tim nekim tviterima i društvenim mrežama, ali ni to nije neka uteha, jer čak kada bi se i tamo organizovali neki izbori, šta mislite šta bi bilo, opet bi Aleksandar Vučić imao tri puta više glasova nego svi oni zajedno.
Hvala, doktore Orliću. Pravo na repliku ima Miljan Damjanović. Izvolite.
Hvala vam. Evo, građani Srbije su mogli da vide kada neko ko ima samo naučen tekst kao papagaj može da ponavlja a ne odgovori ni na šta krucijalno već troši vreme da bi neko zaboravio. Prva stvar je bila oko toga da gospodin sve i svašta treba da objasni kako to da mu je DS bila prihvatljiv koalicioni partner baš u vreme kada je gradonačelnik bio Đilas, pa je sada tada, njihov predsednik opštine, gospodin Miličko, govorio sledeće, oko koalicije koju je sklopio sa DS Dragana Đilasa – veoma brzo smo se složili oko programa koji je u interesu građana. Ponoviću, predstavnik SNS kaže za DS kada pravi vlast – veoma brzo smo se složili oko programa koji je u interesu građana. A onda mu pobratim, ideološki odgovara, pobratim iz DS odgovara naprednjaku i tako sve u medijima – poznat je stav gradonačelnika Đilasa da lokalna politika ne treba da bude opterećena temama koje nisu vezane za bolji život Beograđana. To je ta Srpska napredna stranka. Drugo pitanje na koje nije odgovoreno - 500 evra. Ja bih prvi voleo da bude hiljadu evra, dve hiljade, tri hiljade. Verovatno bih i ja mnogo bolje živeo i moja porodica i sutra moja deca. Zašto mi niste odgovorili, gospodine "sve i svašta"? Hajmo zajedno u Medveđu, u Babušnicu, gde hoćete, u Aleksinac, Veliku Planu, hoćete bliže negde, hajmo da odemo vi i ja i da mi pronađete te ljude koji rade za 500 evra, a da nisu vaši funkcioneri po određenim opštinama i gradovima i da nisu po agencijama. Prestanite da zamajavate narod. Znači, nema problema, idemo vi i ja. Hoćemo dalje? Hoćemo li u razvijena mesta? Hoćemo da idemo do Požege, gde su vaši uhapšeni ljudi, a mi vas podržavamo u toj vlasti? Naši čestiti a vaši pohapšeni. Hoćemo do Arilja? Hoćemo do Ivanjice? Hoćemo da vidimo gde su putevi druge kategorije? Ne postoje. Tačno je, propalo je zbog nemara onih prethodnih. Ali, nemojte se kititi perjem sa nečim što nema blage veze i ulazite bespotrebno u dijalog koji vam nije potreban. Ne zaboravite kako ste nastali. Ako ćemo ovako, možemo ceo dan, a ja ću vam citirati još sto stvari i dokazati da sam u pravu, za razliku od vas.
Hvala, gospodine Damjanoviću, uz jednu molbu, da se dostojanstveno ophodimo jedni prema drugima. Gospodin Orlić je daleko od toga, nije "sve i svašta" nego uvaženi poslanik, zamenik šefa poslaničke grupe najveće partije u parlamentu. A i da nije, da je iz najmalobrojnije, očekujem da se ophodimo jedni prema drugima sa dužnim poštovanjem. Izvolite, dr Orliću, imate pravo na repliku.
Nemojte ništa da se brinete, gospodine predsedavajući, ako mene ne sekira, a ja ništa bolje i ne očekujem, ne treba ni vas da sekira. (Predsedavajući: Samo dostojanstvo, o tome sam dužan da se brinem.) U svakom slučaju. Dakle, što se tiče većine koja se formira na bilo kojoj opštini, beogradskoj ili ne, a koju okuplja Srpska napredna stranka, lako je, naravno, podržati kandidata Srpske napredne stranke za predsednika opštine kada se podržava dobra i uspešna politika i to jako dobro znaju, između ostalog i odbornici Srpske radikalne stranke u brojnim beogradskim opštinama, ali ne samo beogradskim opštinama. Primera radi, na Čukarici, sa koje ja dolazim. Može svako slobodno da se raspita kod odbornika Srpske radikalne stranke da li su vrlo lako prihvatili da podržavaju dobru i uspešnu politiku Srpske napredne stranke. Ili na opštini Palilula. Izaberite neku drugu. Nije to suština problema. Suština problema je u tome što se onog momenta kada odlučite da nešto podržavate vi opredeljujete i za neke vrednosti i neke rezultate ili efekte politike koju ste podržali. Kad podržavate Srpsku naprednu stranku, možete samo zadovoljni da budete. Pokaže se u svakoj opštini u kojoj se staraju naši ljudi da se tu napravi rezultat, da se izbori više nego što je na toj teritoriji bilo pre nego što smo mi počeli da se bavimo problemima i potrebama građana. Ali, s druge strane, kad podržite nekoga poput ovih Đilasovih lopova, a to radite u Starom gradu, kad podržite Bastaća, onda morate da snosite odgovornost za to i da sa njima delite posledice kao što su sto miliona dinara dubioze, samo na primeru jednog sportskog centra, ili desetine miliona na primeru gerontodomaćica, ili da objasnite kako se to zalažete za slobodu misli, reči, medija, čega god hoćete, time što podržavate Zelenovića koji je onako lepe rezultate napravio za Šabac da eno policija ništa drugo nema da radi ako bi se samo njim bavila. Dakle, to su sve rezultati iza kojih stojite kada takve ljude podržite. I nema ko šta da se ljuti posle na druge, ponajmanje na nas. Sam je sebi birao društvo i takvo okruženje, kako danas, tako i u ono vreme kada je prihvatio da bude član nadzornog odbora. Neki su drugi bili članovi upravnih odbora ili nadzornih odbora, ali sve Dragana Đilasa, i primali, kako danas naknadu od Bastaća na Starom gradu, tako onomad od Đilasa, koja je bila, ako pričamo o prosečnoj plati, mnogo veća. Ja sam na tome čestitao, ja sam na tome od srca čestitao, svaka čast na tom rezultatu koji ste napravili, za sebe, naravno. Od Dragana Đilasa su direktno dobijali te prihode za sebe. Prosečna plata, ako se toga prisećamo, bila je na nivou 320 evra u Srbiji. Danas je u Srbiji, čitave godine, čitave 2019, na nivou preko 465, 470 evra. I kažem još jednom, biće jako brzo 500 evra. Pa, ako vodimo računa o tome šta građanima obezbeđujemo, da uporedimo tih njihovih i Đilasovih 320 sa ovih 500 i biće sve i više nego jasno. Na kraju, da se borimo citatima, nikakav problem nije, da počnem od onoga - mi se zalažemo za ravnopravno članstvo u Evropskoj uniji sa Kosovom i Metohijom u sastavu Srbije - rekao Vojislav Šešelj 2008. godine, na čemu, takođe, čestitam.
Hvala dr Orliću. Tražio je gospodin Damjanović repliku. Izvolite.
Evo, ponovo su građani Srbije imali priliku kako vešto neko pokušava da ne da odgovor. I upravo se slažem - svako deli svoju sudbinu i politiku. Kao što vaš visoki funkcioner tada reče - sa vama iz Demokratske stranke smo se lako dogovorili i napravili ste vlast. Izgleda dalje nećemo čuti, ni po pitanju Rakovice, Lazarevca i mnogih drugih. Ali, hajmo da se vratimo na ove informacije koje su potpuno izmišljene i dokaz onoga što mi govorimo, da smo mi Srpska radikalna stranka ali demokratskog karaktera kada je u pitanju odlučivanje. Kada su srpski radikali vladali Zemunom, gospodine Orliću, tada su svi predstavnici opozicionih stranaka imali članove upravnih i nadzornih odbora. Baš iz razloga jer nemamo šta da krijemo, da mogu da nadziru kako radimo. To će vam gospodin Martinović sada potvrditi i gospodin Marijan Rističević. I svako je imao po jednu do dve strane u novinama, zemunskim novinama, gde su mogli da izraze svoj politički stav. E, sad, koliko niste dobro informisani. Prvo, ja nisam bio član nadzornog odbora, ja sam bio član upravnog odbora. Drugo, moja naknada je bila 20 hiljada dinara, a vi ste u svojim lecima tada iznosili neistine, a to vrlo lako može da se proveri. I treće, nama je kao najjačoj opozicionoj tada stranci ponuđeno baš po tom principu i možete proveriti kako sam radio, da li sam glasao i šta sam uradio za taj Studio B. A vi i dalje možete da se dičite Draganom Đilasom i čuvenim rečenicama, što ćete i uraditi već prvog sledećeg puta kada počnu koalicioni partneri da vas napuštaju, da ponovo sklopite savez. Jer, znate kako, ko vas je stvorio, ruka ruku miluje, on će vam ipak do kraja biti dobar prijatelj.
Hvala gospodine Damjanoviću. Pravo na repliku ima Nataša Jovanović.
E, gospodine Orliću, sami ste tražili ovakav dijalog i debatu, ali naši argumenti su mnogo jači. Zapravo, počeli ste onako, uz put, u onoj brzini vašoj, u petoj brzini, pred pauzu, pa evo ovi što su u opštini Stari grad u koaliciji itd, i sad, kad smo došli do konkretnih činjenica i podataka, da ste u julu mesecu 2012. godine, u poslednjem trenutku napravili koaliciju jer ste želeli da budete na vlasti u opštini Rakovica sa Đilasovim odbornicima koji su vam bili za petama, vi ste imali 17, oni 16 odbornika, SPS, čini mi se, sedam, a ovi Dinkićevi lopovi tri, i onda je vaš Miličković rekao – to je odlično! Zašto da se sporimo oko nečeg dobrog kad je to lokalna politika i to nema nikakve veze sa politikom zemlje? Onda ste došli do toga da definišete šta je i gde se vi nalazite kao politička stranka, vaša ideologija. Pa, zar nije na osnivanju vaše stranke Tomislav Nikolić rekao da je vaša ideologija da budete srećni građani EU? To je bilo pre deset godina. Srbija nikada neće postati član EU, a vi ste nastavili, opet vam je tu genezu događaja lepo ilustrovao kolega Damjanović, politiku DS i srljanja u EU. Onda nam sada niste objasnili, ako je i to vaša ideologija, desnog centra nacionalne politike i tako dalje, kako vi onda u koaliciji sa Ugljaninom u Novom Pazaru, u Tutinu, u Prijepolju, a on je za to da staru Rašku oblast otcepi od Srbije, on je za to, čak je kršeći Ustav pozivao i na neke militantne akcije između redova, priznaje šiptarsku tzv. državu Kosovo i onda nam objasnite, otkud vi u takvoj koaliciji? Zašto ne raskinete tu koaliciju koja je protiv države Srbije? Tamo vam je lepo i vaši članovi tamo primaju i naknade za upravne i za nadzorne odbore, oni su članovi veća, imaju razne funkcije, direktore i preduzeća. Koliko smo mi principijelni, evo, tu je gospodin, vaš poslanik iz tog okruga, da kaže. Mi u Šapcu, gospodine Orliću, kao stranka koja principijelno nastupa protiv lopovluka, pljačke i svega što taj Zelenović radi, već dve nedelje učestvujemo zajedno sa građanima Srbije, kao i članovima vaše stranke, u protestima protiv tog lopova Zelenovića, jer to je naš princip tamo, za Šabac, to je odluka našeg opštinskog odbora, jer želimo da raskrinkamo svuda mafiju i na svakom mestu. Svako ko bi pokušao, a to su zapravo oni pokušavali, ali naravno, nikad ništa nisu, ni kada su došli posle 5. oktobra na vlast, mogli da učine, kada je naša stranka u pitanju, da bilo kom srpskom radikalu, bilo gde i bilo kada kaže da je nešto uradio ovako ili onako protiv zakona, taj sebe politički ukopava, jer nema tog živog srpskog radikala koji se ogrešio na takav način o zakon, bilo da je učestvovao na nivou republičke vlasti, bilo da je bio u nekoj od koalicija na lokalnom nivou. Naša principijelnost, odgovornost i briga za državu i za narod oduvek su bili na prvom mestu i naša ideologija je takva da uvek interese države i naroda stavljamo na prvo mesto.
Hvala. Pravo na repliku dr Vladimir Orlić, pa Marijan Rističević. Izvolite.
Hvala. Mislim da ste sada pomešali sve. Kažete - nema veze lokalna politika sa nacionalnom, to lokalno može da se definiše na poseban način, a onda, ne, ipak mora da se veže sa nacionalnom, nije u redu formirati lokalne koalicije ako je reč o nekome ko nacionalnu politiku ne sprovodi na pravi način, u skladu sa vašim viđenjem. Ko je prvi počeo i ko je šta tražio, to je lako da se čovek podseti. Dovoljno je da pregleda snimak današnje sednice, ne samo današnje, to je već pravilo u ovoj sali. Nećete nikada videti da bilo ko s naše strane koristi grube reči i nekoga politički napada kada je reč o vašoj poslaničkoj grupi, zato što mu je, ne znam, potrebna zabava, da bi dan bio zanimljiviji, ili bilo šta drugo. Mi smo govorili, kao i svaki put, o zakonima koje podržavamo, o dobrim rezultatima za Srbiju, a kako je počelo i zašto je počelo, to je više nego jasno. E, sad, što to dovede do stvari koje vama možda nisu prijatne za slušanje, Bože moj, tako to ide. Što se tiče odnosa i odgovornosti, kažem još jednom, može politiku SNS da podrži ko god želi, spreman je da radi za tu politiku, spreman je da se bori za rezultat, može u tome da učestvuje, pa će opravdati poverenje, ili neće. Podsetio sam, takva prilika je pružena i različitim članovima SRS, u brojnim mestima. Jel tako? Da li je bilo teško dogovoriti se, kako kažete? Ja mislim da nije, zato što je lako prihvatiti da se podrži uspešna politika, a politika SNS je upravo to. Kada govorimo o lokalnoj politici, ja nisam uopšte ni na sekund govorio o opštini Zemun, ne znam da li me neko ovde nije razumeo kako treba. Govorio sam o gradu Beogradu, na čijem je čelu tada bio, kojim je lično drmao Dragan Đilas. U tom sistemu, u okviru grada Beograda, Dragan Đilas je svojom voljom kao svoje partnere, političke partnere, uključio u rad upravnih i nadzornih odbora različitih preduzeća predstavnike SRS. Dakle, to je neposredan primer, direktan primer političke saradnje koja je bila, ja verujem, isplativa za onoga ko je u toj saradnji učestvovao. Da li je neko bio u upravnom odboru, a ja pogrešio pa rekao u nadzorni, izvinjavam se ako je greška u pitanju, ali mislim da mnogo ne utiče na suštinu. Ako je suština problema što je neko primao 20 hiljada dinara, a smatra da je to malo, evo, meni je takođe žao, izjavljujem ovom prilikom da mu želim da bude i više, da bude zadovoljniji, ali da to ne bude kroz saradnju sa lopovima poput Dragana Đilasa ili njegovim predstavnicima na opštini Stari grad. Nema tu, dame i gospodo, ni lokalne ni nacionalne politike. Nema tu ničega sem obične pljačke, pustošenja i pravljenja štete. Koju to politiku, koju to vrednost, hoćete lokalnu, ili ćete nacionalnu, može neko da podrži sa čovekom poput tog Bastaća, koji takvu katastrofalnu štetu, finansijsku, pravi građanima svoje opštine, koji na taj način devastira kompletnu jednu opštinu i njena preduzeća, a to mu bude malo, pa onda uništava po Gradu Beogradu? Šta to podržavate na lokalnom ili nacionalnom planu? Jel one Đilasove proteste „jedan od pet miliona“', čiji jeste jedan promoter u svom gradu Sulejman Ugljanin, pa vam po toj osnovi i dođe neki saradnik? Ali, hajde da se držimo tog vašeg Starog grada. Osim tih naknada, osim prilike da se bude u vlasti, a u vlasti radi vlasti, bez jedne jedine vrednosti, bez jednog jedinog rezultata kojim možete da se podičite pred narodom i da kažete – e, ovo je dobro i mi smo u tome učestvovali, evo, zbog toga smo učestvovali, da ovo dobro napravimo. Jedne jedine stvari tu nema. Poslednja rečenica. Pominjao sam Šabac iz jednog jedinog razloga. Koji je interes Starog grada da medijska kuća, propagandna kuća, televizija Šabac bude tamo, kod Bastaća i vas koji sa njim učestvujete u tome? Koji je to interes? Interes građana Šapca? Nisam siguran. Interes građana Starog grada, još manje. A što se učestvuje u protestima protiv Zelenovića, i tu kao i u svakoj drugoj pametnoj stvari, dobro je došao svako ko je otvorenog srca i čistih namera. Ali, ako u tome učestvuje, nek ostane sledeći put duže od dva dana.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, pravo na repliku, pominjanje po imenu i prezimenu od strane kolege Damjanovića. Izvolite. Morao sam da objasnim osnov po kojem vam dajem repliku.
Nije problem ime i prezime, navedeno je da sam bio član upravnog odbora kao opozicija. Dakle, ni kao opozicija, ni kao vlast, nisam bio član čak ni opštinskih upravnih odbora, već samo komunalnih preduzeća itd. Bio sam član Upravnog odbora RFZO, ali ne kao politički predlog, već kao osiguranik zemljoradnik. Postoji penzioner, radnik, zemljoradnik i četiri daje Vlada. Ja sam bio kao osiguranik. U tom trenutku zemlja je bila 37. ako se ne varam, ili 35. ne znam koliko ima tačno država koje su rangirane u Evropi. Sa tog 35. mesta, za vreme trajanja mog kratkog mandata kao osiguranik, ja sam doprineo da se zemlja kvalifikuje i dođe na 18. mesto. To je međunarodno rangiranje, proverljivo. Pri tome smo pretekli 14 zemalja EU. Verujem da ne moram biti politički predlog, a da mogu da doprinesem nešto i sa nekih drugih pozicija, ovog puta sa staleške profesionalne pozicije. Nisam bio član upravnog odbora ni da su mi nudili. Recimo, meni su uzimali ton. Kad sam ja govorio u Skupštini kao opozicija, izlazio sam za govornicu preskačući noge, kolena itd. i ja se nisam ljutio. Demokratija je čudna stvar. Nju treba graditi iznutra. Zato se ni dan danas ne ljutim na tadašnje vlasti koje su me sprečavale da svoje demokratsko pravo govora izrazim u Narodnoj skupštini preko. Mislim da same političke stranke treba da odluče da li će po političkom predlogu ući u upravni odbor ili neće. Što se EU tiče, ja sam se zalagao, moja stranka je u programu 1990. godine, jeste mala, ali ona je kao cilj istakla ulazak Jugoslavije u Evropsku zajednicu. Danas se zalažem, nadam se da ću dočekati, da Srbija uđe u EU, pre svega zbog zajedničke poljoprivredne politike. Da bi me poljoprivrednici razumeli, da smo članovi EU, danas bi imali subvencije 500 evra po hektaru prosečno, a ne 100. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku ima sada prednost kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Nataša Jovanović. Izvolite.
Repliciram kolegi Orliću. U trenutku kada Sulejman Ugljanin veliča nekakvu sjeničku deklaraciju i zagovara otcepljenje stare Raške oblasti od Srbije, vodi intenzivnu kampanju, govori sve protiv države Srbije, vi umesto da ga kaznite, gospodine Orliću, vi i SNS, to je kao bomba odjeknula ta vest – Vučić u koaliciji sa Ugljaninom, Ugljanin sa naprednjacima, naprednjaci častili Ugljanina, vi u koaliciji sa njim, i to traje, traje i traje i trajaće do sledećih izbora. Šta onda možemo da očekujemo posle sledećih lokalnih izbora? Da ćete mu dati ne zna šta? Njegovi članovi, članovi Ugljaninove SDA Sandžaka, gospodine Orliću, ne znam koji je danas datum, možda tamo primaju platu 10, možda su danas primili 100.000 dinara platu, vi ih častili za separatizam, oni direktori preduzeća, članovi veća, a onda vi govorite nešto što apsolutno nema veze sa političkim principima, niti sa kontrolnom funkcijom opozicije. Rekli ste da smo mi vama dali, ponudili. Nije tu u pitanju nikakvo nuđenje, znate. Vi osvojite broj određenih mandata u jednom gradu, u jednoj opštini i tražite koalicionog partnera ili ga želite ili možete samostalno da formirate vlast… Nemojte vi ovde sada da pravite od toga ne znam šta i da građani Srbije misle da smo mi nešto tu kamčili, tražili – ne. Mi odgovorno obavljamo posao za koji nas je narod izabrao. Mi smo svim našim lokalnim odborima dali mogućnost da u lokalnim samoupravama posle lokalnih izbora razgovaraju sa potencijalnim koalicionim partnerima. Da li se negde desilo da se bilo koji srpski radikal ogreši o zakon ili učini nešto? Je li uhapšen predsednik opštine, tada legitimno izabrani, Božić iz Požege? Jeste. Da li je uhapšen neki radikal uz njega? Nije. Da li je SRS bilo šta uradila u bilo kojoj koaliciji koja bi nanela neku štetu građanima? Znate, gospodine Orliću, kad već govorite o nekim političkim principima i o svemu, jer vi ste prešli na nivo ove državne politike a, molim vas, imajte u vidu da nije isto da ste sa bilo kime drugim nego sa Ugljaninom u koaliciji. Možete sa bilo kime da bude u lokalnoj samoupravi, ali kad ste sa Sulejmanom Ugljaninom, pa to je zaista jedan skandal. Jednog separatistu, nekoga ko hoće da ruši državu Srbiju častite, nagradite ga, dajete pare njegovim odbornicima, njegovim funkcionerima i onda kažete – vi ste ovakvi i onakvi. Prvo pogledajte u svoje dvorište, pa onda recite nekome nešto, a nama tek nemate šta u vezi toga da kažete.
Hvala, gospođo Jovanović. Pravo na repliku dr Orlić. Izvolite.
Srpska napredna stranka je garant celovitosti Srbije i ako je neko slao jasnu poruku, a ta poruka imala posledice pozitivne, nema separatizma. To smo radili mi. Nije niko drugi ko se ovde sa tim pitanjima bavi. Niko drugi. Ko je rekao džabe učiš i drečiš Sulji Ugljaninu, nema ti funkcije i ne pokušavaj da napraviš nikakav belaj, cabe se trudiš, nema za tebe ništa. To je rekao Aleksandar Vučić. Nije rekao niko od vas. Rekao je Aleksandar Vučić. Dok razmislite i smislite da li ima veze lokalna politika s nacionalnom ili nema, pošto vidim da se konstantno zbunjujete oko tih pitanja, dok to ne raspetljate pronađite jedan jedini razlog zašto je dobro biti Đilasov koalicioni partner ili onomad kad ste bili u upravnim i nadzornim odborima zajedno ili danas kad ste s njim na Starom gradu i ovim njegovim divljakom Bastaćem. Ne razumem zbog čega da sa Bastaćem idete sutra na Trg Republike zajedno i plišane igračke, dečije plišane igračke kačite na ražanj neki tamo. Šta je to? Da li je to politika? Da li je to korist za građane Starog grada, za Beograđane? Da li je to korist za Rašku oblast? Za koga je to na ovom svetu korist? Dakle, javili ste se, ne zbog toga što vas to previše pogađa, jer da vas pogađa vi bi do sada reagovali. Vi bi do sada nešto uradili. Vi bi napustili tog i takvog Bastaća. Jasno je svima koji su tu motivi i interesi u pitanju i šta vas to interesuje i vezuje jače od bilo koje politike. Nije vas pogodilo to. Vas je pogodilo podsećanje na reči Vojislava Šešelja iz 2008. godine. Peti septembar 2008. godine, evo još malo da evocirate sećanje. Poslanik radikala Dragan Todorović kaže da je njihova odluka, odluka radikala, kao i sve dosadašnje, doneta u dogovoru sa liderom stranke Vojislavom Šešeljem, a reč je o odluci da se podrži Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, 5. septembra 2008. godine. Tu su vam izvori B92, „Tanjug“ i ostali. „Glasaćemo za Zakon o ratifikaciji SSP, a te priče o podelama unutar stranke nemaju blage veze sa realnošću“, kategoričan je Todorović, a u to vreme zvanični predstavnik SRS, koji je ostao najbliži saradnik Vojislava Šešelja i nakon tog septembra, oktobra i narednih meseci. Kaže: „Odlučili smo se na ovaj korak zbog nacionalnih i državnih interesa. Nema tu nikakvog našeg zaokreta ka Demokratskoj stranci“. Ova podsećanja su nekoga zabolela i zbog toga sve ove reakcije, ali ovo je činjenica. Ovo svi u Srbiji znaju. Sad ko sedne za kompjuter može da proveri da li sam pročitao ili sam nešto ja namerno izmenjao, a to je sve tako bilo i sve ovo ovako kako sam vam pročitao nalazi se i u pismu Vojislava Šešelja koje je pročitano pred Centralnom otadžbinskom upravom u kom se on založio, da citiram još jednom – za punopravno članstvo u EU, Srbija dakle u EU sa Kosovom i Metohijom u svome sastavu. Danas kad neko ustane i kaže – vi zli naprednjaci, vi hoćete u EU a mi principijelni, a mi visokomoralni, mi nećemo i nikada nismo hteli, taj se direktno suprotstavlja ovim rečima Dragana Todorovića kojima je aplaudirao 2008. godine i rečima, što je mnogo značajnije, samog Vojislava Šešelja kojima je aplaudirao što 5-og, što 11-og septembra na Centralnoj otadžbinskoj upravi. Da li je bila reč o saradnji sa DS? Da ne grešim dušu, mislim da nije tada, došla je ona malo kasnije, u vreme kada se njome bavio Dragan Đilas i kada je delio velikodušno te upravne i nadzorne odbore. Doduše, vidim mnogi žale što nije bio velikodušniji u iznosima, pa je bilo samo 20.000 dinara, ali šta da vam kažem, bojim se da popravnog ni za Đilasa, ni za njegove kompanjone biti neće.
Hvala. Pravo na repliku ima Miljan Damjanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, očekivao sam da ćete samo gospodinu Rističeviću reći da ja ni jednog trenutka nisam govorio ni o kakvim upravnim odborima za gospodina Rističevića. Ja sam rekao da gospodin Rističević može da potvrdi da, kada su srpski radikali bili vlast u opštini Zemun, smo svim opozicionim odbornicima i političkim strankama ponudili i bili su u upravnim i nadzornim odborima. Mi nemamo čega da se plašimo i da krijemo. Samo to. Nijednog trenutka nisam gospodina Rističevića pomenuo ni u kakvom drugom segmentu o kojem je govorio, da prosto ne dođe do zabune da sam nešto loše rekao gospodinu Rističeviću. (Predsedavajući: Siguran sam da nije bila loša namera.) Može stenogram. Predlažem da gospodin Rističević pogleda stenogram. Zašto sam to govorio? Govorio sam zbog gospodina Orlića koga toliko boli ta njegova vlast sa DS, prva odmah koalicija sa DS, nakon pobede SNS, kada su mogli da biraju koalicione partnere, kada je za koalicionog partnera uzeo Mlađana Dinkića za koga je Aleksandar Vučić govorio da će ga prvim danom dolaska na vlast oterati u zatvor. Znate, sada treba ustati i, prvi put četiri minuta i 26 sekundi, drugi put tri minuta i 56 sekundi, ponavljati svaki put isto. Pazite koliko je to licemerno. On govori o tome da je neko bio nezadovoljan, da je malu naknadu dobijao, a to nije licemerno, to je neznanje. Znate, svaka vlast, da li je to lokalna, da li je gradska, postoje zakoni u ovoj zemlji, pa postoje poslovnici, postoje statuti, pa slučajno oni uređuju sve u jednom javnom preduzeću. Kakva god tada vlast bila, da vas podsetim, za vreme dok je SRS bila najjača opoziciona stranka u skupštini grada, Dragan Đilas nije smeo da uđe, da priviri, kao kada smo ih napali za Luku Beograd, kao i za „Veliki brat“ koji je štampan u 100.000 primeraka, pa su ovde neka gospoda citirala, drago mi je, naše materijale. Sad se postavlja sledeće pitanje, Srpska radikalna stranka od tada nije u republičkoj vlasti, zašto, gospodine Orliću i njegova stranka, koja je dobila ubedljivo najveće poverenje građana Srbije, nije do sada procesuirala lopove i svoje koalicione partnere, poput Dragana Đilasa, poput Mlađana Dinkića, poput svih onih koji su napadani da su lopovi, kriminalci, a potrebni su im koalicioni partneri? Zamislite da sam ja upao u zgradu RTS sa nekim hladnim oružjem ili bilo koji srpski radikal? Nas hapse i privode zbog paljenja zastave okupatora Hrvatske. Njima ulaze za vreme ove vlasti… Pazite, koliko to SNS odlučuje kada će poštovati zakon. Zašto nisu uhapšeni ljudi koji su upali hladnim oružjem u zgradu RTS? Ko može da danas odlučuje da li se zakon primenjuje ili ne? Znači, ako je sada izađem ispred Skupštine, ubijem čoveka, ako kaže SNS potpiši za nas ili bićeš po potrebi naš čovek, onda nema procesa. Zašto nije uhapšen Dragan Đilas? Zašto nije uhapšen Boško Obradović? I to nije bio jedan slučaj. I ista ta SNS je u Republičkoj izbornoj komisiji 2016. godine, tačno biračka mesta dala po nagovoru američkog ambasadora, gde treba ponoviti izbore da bi stranke poput Boška Obradovića uvela u parlament koje nisu prešle cenzus.
Hvala gospodine Damjanoviću. Pravo na repliku doktor Vladimir Orlić, pa onda Marijan Rističević. Izvolite.
Pa, eto i kad ga god pomenu, tog Mlađena Dinkića, ja opet ruke raširim i pitam - a gde vam je Mlađan Dinkić? I ko se postarao za to da ga na političkoj sceni ne nema, nego ne možete da ga nađete svećom da ga tražite danas? Pa SNS. Niste ništa vi učinili po tom pitanju i niste vi tome doprineli. Ni kada je reč o tome gde je DS, njeno „žuto preduzeće“ danas? Gde su tu vaše zasluge u činjenici da ih nema. Da ih nema, zna se ko ih je pobedio i 2012. godine, a i svake godine kada smo izbore organizovali nakon 2012. godine. U gradu Beogradu i 2014. godine i verujem mnoge bacili u težak amok, zato što im se tada završila svaka kombinacija kako oni sada kažu neka strašna kontrola koju su vršili nad Draganom Đilasom, a u stvari saradnja. Da se ne lažemo, saradnja kroz članstvo u upravnim i nadzornim odborima, ali smo ga onda pobeđivali i na republičkim izborima, pa sada ponovo na gradskim izborima prošle godine. Sve da ih pogledate koliko ih je god bilo, gde god da su bili, mi smo pobeđivali te ljude i Dragana Đilasa, lično i njegovog Tadića i njegovog Jeremića i kompletno „žuto preduzeće“ DS koja danas u gradu Beogradu, ako ćemo o njemu da pričamo, nema 2% rejtinga. Ko se za to postarao i čije su to političke zasluge? Pa nisu sigurno vaše. Nisu ljudi koji su sa njima sarađivali juče, a sarađuju i danas. I to ne tako što će da podržavaju nešto dobro i pametno, niti što će recimo njih da privole da podržavaju vaš program, nego tako što podržavate njihov lopovluk, njihovo rasturanje, devastaciju, gradskih opština gde se na vlasti nalaze. To podržavate. Ne neke svoje vrednosti. Jednu jedinu nećete moći da nađete i da kažete – e ovo je naša vrednost koju podržava Dragan Đilas ili Bastać. Ne, vi podržavate njih. Zna se ko vozi traktor, a ko otvara kapiju tamo. Dakle, da se razumemo, sve ono dobro što se desilo na političkoj sceni u Srbiji poslednjih godina direktno je rezultat Aleksandra Vučića i SNS. I kada god pitate šta je bilo, da znate, to dobro što je bilo, bilo je zahvaljujući nama. E, sada šta je Đilas smeo, a šta nije smeo da priviri, kako se kaže u vreme kada je SRS sa njim sarađivala u gradu Beogradu, pa nešto nisam primetio, ne mogu da se setim kada je on to bio tako strašno zaplašen SRS. Ja se sećam da su odbornici vaši umeli da budu veoma oštri prema recimo predsedniku Skupštine grada, koji je igrom slučaja bio čovek iz SPS-a, da ga poliju vodom. A, Dragana Đilasa da poliju vodom teško. To se dešavalo nije. Da li danas polivaju Bastaća na Starom gradu, nešto ne bih rekao. Da li se bar trude da ga vodom umiju kada mu je umivanje neophodno, da ne rastura gradilišta po centru Beograda, da ne maltretira ljude, da ne pokušava da pretuče odbornika SNS, ma ne. Nikoga oni tamo ne polivaju vodom, nego uredno rade ono što su radili sve ove godine koje provode zajedno sa njima na vlasti i za šta ne treba zbog toga niko da se ljuti. Sleduju i odgovarajuće naknade. Kada neko kaže propisane zakonom, neka su propisane zakonom ili na neki drugi način, one postoje. I što je nekome teško palo, činjenica da je bio plaćen samo 20 hiljada dinara. Ja razumem, možda je čovek želeo više, ljudski je želeti više, ali se bojim da još jednom za to popravnog biti neće. Po najmanje za Dragana Đilasa. Ako pričamo o procesuiranju, evo pre neki dan, to je cela Srbija ispratila, ako pričamo o stvarima koje je Srbija ispratila, nekoliko ljudi iz Đilasove tadašnje kompanije „Dajrekt medije“, iz marketinga RTS, jesu postali zvanično predmet interesovanja istražnih organa. Zbog čega? Zbog onoga što mi pričamo sve vreme. Mi, a ne oni koji su sarađivali i danas sarađuju sa Draganom Đilasom. Da se neko masno obogatio koristeći svoju političku funkciju, koristeći svoj položaj, Dragan Đilas je bio na funkcijama ministra, gradonačelnika, apsolutnog lidera svoje tada vladajuće stranke u periodu kada je na stotine miliona evra završilo na računima njegovih firmi. I da neko takav novac zgrne, između ostalog, trgujući sa javnim servisom RTS, pa ko to može da opravda od njegovih tadašnjih i današnjih saradnika? Ja takvog još upoznao nisam. Još zanimljivije, ko od članova bilo Upravnog, bilo Nadzornog odbora, nije važno, Studija B može da opravda iste takve malverzacije Đilasovih firmi sa Studijom B?
Hvala gospodine Orliću. Sada pravo na repliku i da pojasni, gospodin Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, do 2004. godine ja nisam bio ni odbornik. Da li su opozicione stranke ulazile u upravne odbore opštinskih javnih preduzeća i ustanova, ja to ne mogu znati. Da li su ulazile u republičke, mislim dok sam bio 1998. godine narodni poslanik, da nisu. Mislim da nisu, ali to radi Vlada. Na političkim strankama je da odluče da li će delegirati svoje članove upravnih odbora ili neće. Ja sam bio član Upravnog odbora RFZO, rekao sam pod kojim okolnostima. Zatekli smo 35 mesto, pretekli smo 18 zemalja po međunarodnim kriterijumima i parametrima. Znači, rejting nam je skočio za 18 mesta. Pri tome, pretekli smo po kvalitetu zdravstvenih usluga 14 zemalja EU. Vi svakako vidite poboljšanje, ali, zaboravio sam da kažem, iako sam bio predstavnik osiguranika, dakle ne Vlade, da je žuta Agencija za borbu protiv korupcije saopštila da sam u konfliktu interesa. To je kao kada bi lekaru zabranili da bude narodni poslanik. Ili veterinaru, ili neuropsihijatru, zato što bi mogao navodno da učini nešto u korist svojih osiguranika, zato što je narodni poslanik, pa bi Bože moj, ja sada odavde nešto mogao učiniti i bez obzira na tri godine veoma uspešnog rada celog Upravnog odbora, gde se često sukobljavao sa ministarstvom, zato što je Fond nezavisan, bez obzira na to Agencija za borbu protiv korupcije je verovatno iz tog razloga saopštila, odnosno napisala sa dam ja u konfliktu interesa. To je bio razlog zašto sam podneo ostavku. Dakle, nije bio razlog nikakav drugi, nije bio razlog neuspeh, nije bio razlog manjak para. Od 40 lečene dece u inostranstvu godišnje, mi smo došli do toga da smo godišnje ličili 700 dece. Dakle, to je bio napredak i u onome što nam prigovaraju ovi nesrećnici koji su pobegli, ali ja ponovo ponavljam, demokratija nije naturen proizvod. To nije proizvedena vrednost koju možete uzeti, demokratija se gradi iznutra, ljudi menjaju mišljenje i stavove. Nemam ništa protiv da opozicione stranke budu ili ne budu u upravnim odborima, ali možda treba da procene društvo sa kojim se druži, jer bolje birati društvo, nego da društvo bira tebe. Hvala.
Hvala gospodine Rističeviću. Zatvaramo krug replika. Mislim da je korektno da ga zatvori gospodin Rističević. (Nataša Sp. Jovanović: Nije korektno.) Sat vremena. Moramo nekada završiti. (Nataša Sp. Jovanović: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, pokušaću da diskusiju vratim na današnju temu. Srbija je u poslednjih nekoliko godina sa dolaskom SNS na vlast od 2012. godine, pa na ovamo, ponovo postala normalna, uređena zemlja sa visokim stepenom privrednog i ekonomskog rasta. Nije to bilo nimalo lako. To smo postigli teškim i mukotrpnim radom, veoma često i odricanjima, ali pre svega velikom mudrošću, intelektualnim naporima i znanjem aktuelnog predsednika države, Aleksandra Vučića i SNS, tj. određenog kruga ljudi iz te stranke. Ali, pre svega, velikom mudrošću, intelektualnim naporima i znanjem aktuelnog predsednika države Aleksandra Vučića i SNS, tj. određenog broja kruga ljudi iz te stranke, a pre svega, znanjem, mudrošću i istrajnošću predsednika Vučića. U takvoj uređenoj državi normalno je i vreme je da sada malo poradimo i preduzmemo mere i na zaštiti intelektualne svojine, autorskih i srodnih prava. Usklađivanjem našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU u ovoj oblasti mi već postajemo deo porodice, zemalja u kojima je na jedinstven način, gotovo isti, se uređuju i štite intelektualna svojina, autorska i srodna prava. Danas razgovaramo ovde o tri zakona, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda, koje nam je podnela Vlada Srbije. Na sednici Odbora za evropske integracije, podržali smo, sednicu Odbora smo imali prekjuče, podržali smo većinom glasova ove predloge zakona, ali je bilo i burne rasprave oko nekih tumačenja pojedinih termina i odredbi ovih zakona, pa se nadam da ćemo možda amandmanima u raspravi u načelima doći do toga da te različitosti o tumačenjima svedemo na minimum. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima, pre svega, definiše autorska prava, ali se nismo složili oko nekih termina vezano za izmenu člana 47. koji se odnosi na autorska prava računarskih programa, pre svega po pitanju umnožavanja računarskih programa, ali i po pitanju prava na otklanjanje grešaka. Međutim, neću se ja danas zadržavati na detalje, ostaviću to kada budemo razgovarali o amandmanima, ali da bi sve bilo jasno, pošto je čitav zakon pun stručnih termina, objašnjenja i formulacija, ja ću prevesti na politički jezik zašto je veoma bitno da štitimo tu intelektualnu svojinu, zašto je veoma bitno da autorska i srodna prava zaštitimo. Slikovito ću to prevesti, jer normalno, svakom Srbinu je politika potpuno jasna, razumemo se u politiku i o fudbalu, pa evo, kako to otprilike izgleda. Dolaskom SNS na vlast država je ponovo stala na noge, pokrenula je privredu, privukla je investicije, zaposlila ljude, otvorila nove fabrike, izgradili smo nove puteve, mostove, napunili budžete, napunili državnu kasu, kase gradova i to pre svega zahvaljujući znanju, umeću i mudrošću, Aleksandra Vučića. I, ako je to određeni politički kapital, jer je stečen upravo njegovom mudrošću, njegovim znanjem, njegovim vođstvom SNS i ostalih okupljenih stranaka oko SNS u koaliciju, sada se pojavljuje nekakva opozicija koja mogu reći na jedan političko piratski način želi mimo izbora, mimo volje naroda na nelegalan način da dođe na vlasti, jer su im sada te državne kase veoma privlačne, ima tu mnogo novca, oni smatraju da oni mogu sada opet uspešno da upravljaju itd. Mislim, pre svega na Dragana Đilasa, koji se obogatio dok je bio na vlasti, dok je država propadala, rekao bih nezakonitim uticajem moći i drugim malverzacijama, ali mislim i na sve one koji su okupljeni oko njega, dakle, narodski što bi rekli, ni luk jeli ni luk mirisali, sada opet hoće do pune državne kase. Žele da troše to što nisu zaradili, žele da se opet obogate pljačkajući državni novac zarađen zahvaljujući znanju, umeću i mudrošću Aleksandra Vučića. Tako se jedan Đilasov pulen, Boško Obradović, setio kako da političkom piraterijom dođe do političkog kapitala koji u stvari intelektualna svojina, eto to možemo baš tako nazvati, upravo Aleksandra Vučića iz SNS. On se setio, taj politički šarlatan, da formiranjem prelazne Vlade bez izbora, bez volje građana, bez narodne volje ponovo dođe na vlast, tj. on možda i prvi put. Kao onaj čuveni lik, setićete se svi, iz humorističko satiričke tv serije „Bela Lađa“, onaj čuveni, nama dobro poznati i omiljeni Srećko Šojić, koji je kada mu se ukazala šansa da postane ministar, prihvatio da bude i ministar bez portfelja, kako on kaže ministar bez fotelje. Kao objašnjenje je dao, kaže – ne treba meni pun mandat, može i pola ali sa puni kapaciteti. Tada Srećko Šojić, a danas Boško Obradović. Naravno, ne preza taj Boško Obradović ni da u pomoć pozove strane ambasadore, razne emisare i belosvetske mešetare. Ne preza Boško ni da ovde uveze makedonski scenario, ako mu to ide u korist ili da radi u interesu Prištine, Haradinaja, Tačija, ali protiv svog naroda, da neredima i haosom dođe na vlast, da se dokopa državnih kasa političkom piraterijom bez izbora, mimo volje naroda. Šta onda takvim ljudima normalan Srbin, normalan domaćin, normalan čovek drugo da kaže osim – sikter more, kao što im je predsednik Vučić i odgovorio. Poštovani gospodine ministre, poštovani poslanici, podržavam ove predloge zakona i glasaću za njih. Hvala vam na pažnji.
Hvala, gospodine Đokiću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, potpredsedniče. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, imajući u vidu da je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, naša drugarica prof. dr Snežana Bošković Bogosavljević iznela načelan stav, dajući bezrezervnu podršku predloženim zakonima, ja ću se u svom izlaganju, odnosno u svojoj diskusiji vezati samo za jedan od predloga zakona iz ovog seta, a to je Zakon o autorskim i srodnim pravima. Naravno, uvaženi ministre, da ću se u tom smislu delimično vezati i na uvaženu koleginicu Natašu Jovanović, koja je skrenula pažnju da li u okviru Ministarstva prosvete treba da se shodno nadležnosti kojim se bavi vaše Ministarstvo, postoji i ono što se vezuje za autorska prava? Lično mislim da imajući u vidu sudsku zaštitu autorskim prava, a to će biti moj fokus izlaganja, je to više u nadležnosti Ministarstva pravde, kao što bi u nadležnosti Ministarstva pravde trebala da bude u celosti materija stečaja. Međutim, da se ne bi udaljavali od teme, želim da vam skrenem pažnju na nekoliko delova ovog zakona za koje mislim da bi mogli po kvalitetu da budu još izraženiji, a u tom pravcu ću dati i nekoliko krajnje dobronamernih sugestija. Polazeći od definicije autorskog dela kao originalne duhovne tvorevine autora, kao i autorskog prava koje nastaje upravo nastankom autorskog dela, moramo voditi računa i o pravnoj zaštiti i prava i autora i autorskog dela. Kako se vrši ta zaštita drage kolege? Postoje dva pravca. Jedna je, u svakom slučaju se radi o sudskoj zaštiti, jedan pravac zaštite je krivična zaštita ili krivično pravna zaštita, a drugi pravac je građansko pravna zaštita. Kada govorimo o krivično pravnoj zaštiti, tu je zakonodavac veoma jasno propisao koja su to krivična dela koja u svojim obeležjima, odnosno u svom biću podrazumevaju inkriminacije, koje ukoliko se ostvare, logično je da će onaj koji ta krivična dela počini krivično odgovarati. Za nas su daleko interesantnija i u svakom slučaju, kao nekoga ko donosi zakone, bitnije ove dimenzije koje se odnose na građansko pravnu zaštitu. Mislim da ste tu kao predlagač zakona pogodili, kako bi se to reklo pežorativno, u centar, jer ste dali jako dobra rešenja. Prvo dobro rešenje je što ste proširili krug lica koja mogu da podnesu tužbu zbog povrede autorskog prava, a ja moram da skrenem pažnju kada se pruža građansko pravna zaštita, odnosno kada sudovi mogu da postupaju po tužbi. Mogu da postupaju u slučaju utvrđenja povrede prava, jer tužba glasi radi utvrđenja povrede prava, zatim radi prestanka povrede prava, radi uništenja ili preinačenja predmeta kojim je počinjena povreda autorskog prava, naknada imovinske štete i objavljivanje presude o trošku tužbe. Do sada je uzak krug lica mogao podneti tužbu. Neću reći bukvalno uzak, ali značajno uži nego što je to sada. Sada to mogu činiti organizacije koje se u kolektivnom smislu bave zaštitom autorskog prava i to je dobro rešenje, odlično rešenje. Šta može, uvaženi ministre, da proizvede problem? Ovaj zakon koji ste predložili sadrži dosta procesnih normi, ali taj zakon ako se tumači kao leks specijalis, a jeste leks specijalis, dolazi u određenu koliziju sa odredbama Zakona o parničnom postupku. Zašto ovo govorim? Ukoliko imate privremenu meru i privremenom merom tražite prestanak povrede prava tako što se nalaže tuženom da odmah prestane sa povredom prava, onda se gubi smisao tužbe, onda više nema tužbenog zahteva. Šta to znači? To znači ako sud uvaži tužiocu Neđi Jovanoviću da prestane sa povredom autorskog prava uvažene koleginice Stefane Miladinović i ta privremena mera stupi na snagu, onda je izgubljen smisao tužbe, jer je privremena mera stala na pravno dejstvo. Ako je privremena mera proizvela pravno dejstvo, šta znači onda odlučivati o daljem toku postupku, čemu tužba? Mislim da me razumete kad hoću da vam kažem šta može da bude procesno-pravni problem, jer ukoliko izgubite privremenom merom predmet sudske zaštite, onda sud nema više o čemu da odlučuje i tu mogu da budu problemi vezani sa sudove, iako ću ja sa stanovišta profesije kojom se bavim pohvaliti sudove kada su u pitanju odluke o zaštiti autorskih prava. Jako je dobro, uvaženi ministre, što ste precizirali način usvajanja privremenih mera, mera obezbeđenja dokaza i što se sada privremene mogu doneti vrlo jednostavno, odnosno efikasno i hitno, čak i kako se taj postupak mora sprovoditi i bez saslušanja onog ko je tužen. Znači, ja mogu, kao sudija, vrlo jednostavno da donesem privremenu meru, naložim određene radnje koje podrazumevaju prestanak ugrožavanja nečijeg autorskog prava. Ali, ovde postoji još nešto što mi u poslaničkoj grupi SPS ćemo izneti kao izuzetno pozitivno, a to je da se informacije koje su neophodno potrebne kako bi se utvrdila povreda ili opasnost od povrede autorskog prava mogu prikupljati od tzv. trećih lica ili povezanih lica, ali ne povezanih lica u smislu srodstva, nego povezanih lica sa onim od koga se informacije mogu dobiti. Mislim da bi trebalo istaći krajnje pozitivne primere pružanja zaštite autorskog prava, a evo zašto. Uvaženi ministre, sigurno je da imate i te kako pouzdano tačne informacije o ugroženosti vitalnih interesa države kada je u pitanju emitovanje i reemitovanje programa sa teritorije Republike Srbije, kada se nažalost zbog nedorečenosti zakona koji se sada ispravlja, jer moramo poći od činjenice da obuhvat izmena ovim zakonom nije dovoljan da bi došli do novog zakona, jer je ispod 50% izmena obuhvaćeno, onda moram da pohvalim onu intenciju koju ste vi ovde očigledno imali, a to je da se suštinske izmene izvrše kako bi došli do najboljih mogućih rešenja. Praksa će pokazati da to jesu dobra rešenja, da li su najbolja, svakako da nisu, jer uvek možemo težiti boljem. Ali, ako pođemo od sudskih odluka, onda zaista stoji sve ono što sam rekao kao kvalitet Predloga zakona. Poći ću od nekoliko primera. Imamo situaciju kada je autor sebe prikazao kao autora tvorevine koja podrazumeva ništa drugo nego prikupljanje citata. Znamo svi šta su citati. Neko je negde rekao nešto u jednom mediju, neko nešto drugo u drugom mediju, citat kao citat podrazumeva autonomno izraženu volju u pogledu neke aktuelne teme i sada se pojavio neko treći koji je sve te citate obuhvatio, objavio u nekoj ediciji, bez znanja, bez saglasnosti onoga ko je autor tih citata i što je najvažnije u tim hajde da ih nazovemo tvorevinama niko nije od autora učestvovao, bez obzira da li je jedan ili više. Sud je apsolutno pravilno zauzeo stanovište da se radi o gruboj povredi autorskog prava i usvojio tužbeni zakon. Slično je i kada su u pitanju fotografije, ukoliko se objavljuju bez imena i prezimena autora, pa se onda bukvalno, ako mogu da budem toliko slobodan u izražavanju da kažem, radi o krađi autorskog prava. Zašto ovo govorim? Zbog toga što hoću da istaknem veoma značajnu ulogu sudova u primeni zakona, pa čak i onog zakona do sada važećeg za koji kažem da nije u svemu bio dovoljno dorečen, dosledan i u praksi otvarao je određene dileme, da mi sada imamo priliku da sve te dileme otklonimo i da ih pravilno rešimo. Ovo naročito kada se radi o koautorima, jer imamo i neke specifične situacije. Recimo, ukoliko je film autorsko delo, a jeste, onda imamo više autora ili koautora, jedan je pisac scenarija, drugi je režiser, treći je onaj ko ima neke određene ulogu, producent, na kraju krajeva, u daljem procesu proizvodnje autorskog dela ili stvaranja autorskog dela svi oni uživaju na jednak način zaštitu, sa stanovišta ovog zakona i sa stanovišta onoga što podrazumeva sudsku zaštitu. S obzirom da su se, kako sam malopre i rekao na samom početku, i tu ću privesti kraju svoju diskusiju, moje kolege Ivana Dinić i ovlašćeni predstavnik prof. dr Snežana Bogosavljević odredile prema vašem predlogu, ja ću se samo tome pridružiti. Ono što treba da znate, kao i uvek do sada, poslanička grupa SPS će, kao deo ove koalicije, i to pragmatični i konstruktivni deo ove koalicije, podržati zakone koje predlažete. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Reč ima Nataša Jovanović. Izvolite, koleginice Jovanović.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, cilj ove Vlade jeste da obrazovanje podigne na pijedestal sa kojeg se vidi dalje i sa kojeg se može krenuti na nove pohode, na osvajanje novih znanja. Godinama smo navikli na neznanje i prosto uživali u tome. Postavljen je reper da ne dozvoljavamo znanju da se probije. Došli smo u paradoksalnu situaciju da su svi ubeđeni da znaju sve, a često ne znaju baš ništa. Svih pet zakona koji su pred nama su veoma srodni i imaju za cilj da se oblasti koje su već uređene zakonima usaglase sa poglavljima i pristupnim pregovorima Srbije sa Evropskom unijom, koji će se primenjivati kada Srbija postane član. Izmenama i dopunama zakona o patentima, o autorskim pravima i srodnim pravima i o zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda uvodi se više reda među onima koji su korisnici tih zakona. Izmene će doprineti većoj vidljivosti onih koji se bave muzikom i drugim umetnostima. Mi se ponosimo našim umetnicima i na ovaj način štitimo zakonodavno njihova prava. Biće većeg doprinosa i za one koji se bave glumom, jer novi zakon predviđa da budu vlasnici svojih dela, odnosno svako njihovo emitovanje ili reemitovanje će im obezbediti bolji materijalni položaj. Zbog specifičnosti oblasti informacionih tehnologija, tu se određuju odnosi prema evropskoj tradiciji, a uređuju se i mnogi drugi domeni zaštite u oblasti softvera. Zakon o patentima smo doneli u decembru 2018. godine i to je donelo mnogo lakšu primenu u praksi. Pogodnosti se većinom odnose na sledeće – poboljšana je međupravna zaštita, unapređen je sistem građanskopravne zaštite u smislu otklanjanja nedostataka koji su uočeni u primeni zakona, tužba se sada može podneti ne samo u slučaju povrede prava, već i onda kada postoji ozbiljna opasnost da će pravo to biti povređeno. U pogledu naknade štete, same visine naknade, sada se uzimaju i negativne ekonomske posledice koje oštećena strana trpi, što je takođe novina. Zatim, uvedena je i dodatna kontrola odlučivanja Zavoda za intelektualnu svojinu, što ranije nije bio slučaj. Želela sam prosto da vas podsetim na sve ono što je urađeno ovim zakonom, a sada su još unete i one stvari koje su propuštene u prethodnom periodu. Tako da se mi nadograđujemo i usavršavamo ovaj zakon. Izmenama zakona izvršeno je dalje usklađivanje sa EU i sa njihovom regulativom, konkretno sa Direktivom o pravnoj zaštiti biotehničkih pronalazaka i Direktivom o sprovođenju prava intelektualne svojine. Izvršeno je zatim terminološko usklađivanje različitih izraza i unapređeni su informaciono-obrazovni poslovi u oblasti pravne zaštite, pronalazaka i drugih prava intelektualne svojine. Sve ove izmene imaju za cilj unapređenje i digitalizaciju registara. Do sada je vladao opšti haos i nismo imali nikakvu bazu podataka. Izmenom je propisano da registar zbirka podataka koji u elektronskom obliku vodi i održava nadležni organ i tako se preciziraju u stvari zastupnici bilo fizičkog lica, bilo pravnog lica koje nema sedište ili prebivalište na teritoriji Republike Srbije. Završila bih sa sledećom rečenicom. Naš predsednik Aleksandar Vučić, često ga mnogi citiraju, ali ovo vrlo je za mene ostavilo jedan upečatljiv dojam, a to je citiranje Anatola Fransa, što dokazuje u stvari sliku Srbije nekad i sad - obrazovanje se ne sastoji od toga koliko ste zapamtili ili koliko znate, već koliko ste u stanju da razlikujete koliko znate, a koliko ne. Znanje treba da vodi ovu zemlju i da oblikuje i odredi ciljeve. To je ono što mi upravo ovde i radimo. Hvala.
Hvala gospođo Jovanović. Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala vam kolega Marinkoviću. Poštovani ministre, tema današnje sednice jesu izuzetno važni zakoni iz oblasti prava, intelektualne svojine. Neke od ovih zakona smo čekali jako dugo, gotovo par meseci su neki od predloga o kojima danas raspravljamo bili u proceduri. Nekoliko minuta ću se osvrnuti na suštinu sva tri predloga zakona. Intelektualna svojina izuzetno je važna tema za razvoj svakog društva i njen ekonomski napredak. Ona je predmet zaštite intelektualnih prava i ta prava obuhvataju i autorska prava i srodna prava o autorskom pravu, kao i pravo industrijske svojine. Izmenama i dopunama Zakona o patentima, o autorskim pravima i srodnim pravima, kao i zaštiti topografija poluprovodničkih proizvoda uvodi se red među korisnicima tih zakona i izmenama se vrše dalja usklađivanja sa direktivama EU, između ostalog neke od direktiva novih su stupile na snagu prethodnih mesec dana i verujem da će i na dalje usklađivanje biti u ovom pravcu tokom naredne godine. U svakom slučaju, sva rešenja će doprineti većoj vidljivosti i pravnoj zaštiti i umetnika i naučnih radnika, kao i onih ljudi koji se bave specifičnim poslovima u oblasti informatičkih tehnologija, odnosno informacionih tehnologija. Intelektualna svojina nastala u radnom odnosu utiče na povećanje vrednosti preduzeća, povećanje dobiti ili stvaranje ušteda a pre svega kroz unapređenje delatnosti koje obavljaju, a to dalje doprinosi i boljim ekonomskim rezultatima samog preduzeća, ali i razvoju privrede uopšte. U tom smislu jeste bilo izuzetno važno da se ovi odnosi između poslodavaca i zaposlenih urede na jedan efikasan način kako bi poslodavac imao interesa da ulaže u istraživanje i razvoj, a zaposleni bio motivisan da unapređuje proizvodni proces samog poslodavca. Ovo je izuzetno važno i za privredu, jer postojeće rešenje pokazalo se da nije bilo baš ohrabrujuće za potencijalne investitore u Srbiji. Usvajanjem predloženih izmena i dopuna Zakona o patentima očekuje se povećanje broja prijava patenta od strane privrednih društava, jer će poslodavci i zaposleni imati pravnu sigurnost u vezi sa raspolaganjem, ali i iskorišćavanjem patenta koji je nastao u tom radnom odnosu. Daljim rešenjem se povećava pravna sigurnost u zaštiti intelektualne svojine i smanjuju rizici i za one koji ulažu. U tom smislu i najznačajnije izmene i dopune ovog zakona odnose se na oblast pronalazaka koji su nastali u tom radnom odnosu, kako u nacionalnim kompanijama, tako i u velikim internacionalnim kompanijama. Poslodavac može staviti na raspolaganje zaposlenom materijalno-tehnička sredstva i informacije i tako stvoriti okruženje u kome zaposleni može da bude kreativan i da predlaže nova tehnička rešenja koja će unaprediti proces rada. Kada su u pitanju autorska prava i srodna prava, odnosno izmene i dopune ovog zakona, cilj jesu uspostavljanje efikasnijeg nacionalnog sistema pravne zaštite autorskih i srodnih prava. O tome je vrlo temeljno govorio moj kolega Neđo Jovanović, ja bih samo dopunila da jedna od pozitivnih efekata ovih izmena biće i ostvarivanje kroz unapređenje kolektivnog ostvarivanja autorskih i srodnih prava na produžavanje trajanja zaštiti imovinskih prava interpretatora i proizvođača fonograma i na jačanje građansko-pravne zaštite autorskog i srodnih prava. Za razliku od autorskog prava koje nastaje samim stvaranjem ili materijalizovanjem autorskog dela, pravo industrijske svojine obuhvata patentno pravo, pravo žiga, pravo zaštite dizajna, pravo zaštite topografije integrisanog kola, pravo zaštite oznake geografskih porekla i drugi i možda najmanje jasan u pogledu materije koju reguliše ovaj Zakon o zaštiti topografije i poluprovodničkih proizvoda primenjuje se u oblasti IT i podrazumeva zaštitu prava industrijske svojine u pogledu obima prava na priznatu topografiju i u pogledu lica koje ima pravo na zaštitu. Da bi nastalo i bilo priznato neko pravo u oblasti industrijske svojine potrebna je odluka nadležnog organa uprave u slučaju Republike Srbije, to je Pravo za intelektualnu svojinu. Topografija po svojoj prirodi predstavlja intelektualno dobro. Predmet zaštite je samo topografija, to su čipovi, integrisana kola, nanotehnološki proizvodi, dakle, predmeti zaštite jesu poluprovodnički proizvodi koji služe za obradu informacija i predstavljaju u nekim slučajevima ili mikroprocesor ili računar. Znači, prostije rečeno Zakon o autorskim pravima reguliše pravo onih koji kreiraju u ovom slučaju softvere, dok Zakon o topografiji poluprovodničkih proizvoda reguliše nešto što se zove hardver, odnosno pravo zaštite topografije ima njen stvaralac. Sticanjem i ostvarivanjem zaštite ovog vida industrijske svojine podstiče se nesmetani razvoj topografije poluprovodničkih proizvoda što ima direktan uticaj na naučni, tehnološki i ukupan privredni razvoj. Ne moram da se ponavljam u danu za glasanje podržaćemo sva tri predloga zakona, a verujem da će i rasprava u pojedinostima biti vrlo zanimljiva. Hvala vam.
Hvala vam, gospođo Miladinović. Reč ima narodna poslanica, Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, uvaženi predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, danas je pred nama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima o kome ću kratko govoriti iz predloženih izmena mi možemo da vidimo da odredbe koje sada uređuju pitanje pravne zaštite pronalazaka nastalih u radnim odnosima i nisu u punoj meri usmerene na pružanje sigurnosti potencijalnim investitorima da dođu i da ulažu u našu zemlju. Upravo norme koje se odnose na oblast pronalazaka nastalih u radnim odnosima pretrpeće najveće izmene usvajanjem ovog predloga zakona. Dakle, usvajanje ovog predloga imaće direktan uticaj na sve privredne subjekte koji stvaraju inovacije u okviru radnih odnosa, poslodavci će više ulagati u istraživanje, razvoj a zaposleni će doprinositi unapređenju procesa rada i za to sa druge strane dobijati pravičnu naknadu koja će takođe biti utvrđena ovim zakonom. Privredni subjekti da bi poslovali naravno traže viši stepen pravne sigurnosti kada je reč o zaštiti njihove intelektualne svojine. Upravo to je cilj usvajanja ovog predloga, dakle, stvaranje boljeg poslovnog okruženja za strane investitore, ali i za domaće privredne subjekte. Takođe, bolje će biti regulisan odnos između poslodavaca i zaposlenih u slučaju kada zaposleni stvori pronalazak u radnom odnosu, tako će zaposleni znati svoja prava i obaveze unapred. Ta prva i obaveze će biti utvrđena osim Zakonom o radu, biće utvrđena i ovim zakonom. Predlogom zakona regulisana je kako sam rekla i njihova naknada, a poslodavci sa druge strane će stimulisati zaposlene ali im pružati i potrebne resurse, organizovati potrebne obuke i tako dalje. Vidimo iz ovih predloga zakona koji su pred nama da Vlada Srbije nastavlja sa naporima da naše zakonodavstvo dovede od visokog stepena uređenosti što će dati sigurnost privredi i ekonomiji, ali naravno rezultiraće i boljim standardom naših sugrađana. U tom smislu treba reći i da je britanski list „Fajnenšel Tajms“ objavio da je Srbija na prvom mestu po broju stranih investicija. U 2018. godini privukli smo čak 107 projekata direktnih stranih investicija što je za 26 više nego 2017. godine. Kao vodeći sektori naznačeni su Industrija automobilskih komponenti, hrana i duvan, tekstil i sektor nekretnina. Na taj način nadmašili smo zemlje u regionu. Ono što je dobro i ono što je takođe stajalo u tim izveštajima jeste da se približavamo i nekim mnogo razvijenijim zemljama, kao što su Velika Britanija ili Poljska ili Mađarska ili čak Ujedinjeni Arapski Emirati. Tako vi sa jedne strane možete da vidite da mi ovde iz dana u dan govorimo o rezultatima, o rezultatima i Aleksandra Vučića i Vlade Srbije, o radu u ovom parlamentu, ali i sa druge strane možete da vidite i laži i obmane i vandalizam predstavnika Saveza za Srbiju. Kakva poruka se šalje od strane njih građanima Srbije, kakva poruka se šalje svetu, kakvi smo mi to ovde ljudi ako sam predsednik jedne opštine iz Beograda Marko Bastać čupa saobraćajne znake ili stavlja na ražanj plišane lutke i zaliva ih pivom, zarađuje svoju platu tako što pravi performanse po Beogradu. Želim ministre nešto da vam predložim da razmotrite na sednici Vlade, da li možda možemo da donesemo neki zakon o cirkuzantima u politici, pa da regulišemo i radni odnos Marka Bastaća. Mi iz SNS ćemo nastaviti da radimo i da gradimo i da se ponosimo tim rezultatima. Sigurna sam da će građani znati da cene. Naravno, sve predloge iz vašeg ministarstva ja ću podržati u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Žarić Kovačević. Sada reč ima Andrijana Avramov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici. Danas je pred nama Predlog zakona o izmenama i dopunama o autorskim i srodnim pravima, zapravo jedan od zakona. Autorsko pravo je pravo koje uživaju stvaraoci književnih, naučnih i umetničkih dela i kojim se pre svega daje isključivo pravo korišćenja i odobravanja drugima korišćenja svog dela, a istovremeno uključuje sistem zaštite tih prava. Pohvalila bih ovaj zakona koji reguliše prava autora dela. Ovim zakonom ne štitimo ideju, već delo koji je izražaj ljudskog uma, bez obzira na vrstu izražaja. Autorska prava i srodna prava su ključni za ljudsko stvaralaštvo jer pružaju autorima podsticaj u obliku priznanja i novčanih naknada, a s druge strane pružaju im određenu sigurnost da se njihova dela mogu promovisati bez straha od neovlašćenog kopiranja ili piraterije, a ukoliko do toga dođe osigurana im je zaštita autorskog prava zahvaljujući predlogu današnjeg zakona. Ovim autorskim pravom su obuhvaćeni naučnici, glumci, intepretatori, autori i proizvođači. Predviđeno je da ovim zakonom pozitivno utičemo na ekonomske interese navedenih pojedinaca. Očekujemo da će ovim izmenama zakona znatno biti poboljšan ekonomski položaj glumaca, što ranije nije bio slučaj, jer glumci do sada nisu imali navedeno pravo na naknadu i bili su u lošijem pravnom i ekonomskom položaju. Zapravo ovim izmenama zakona se stvaraju uslovi za poboljšanje materijalnog položaja svih koji pokušavaju da daju doprinos svojim umetničkim izražavanjem. Očekujemo da će novo rešenje ovog zakona uticati na povećanje transparentnosti rada različitih organizacija, za kolektivno ostvarivanje prava, kao i na njihovu efikasnost pri obavljanju poslova ostvarivanja prava autora. Istakla bih da smo ovim zakonom uveli kvalitetniji i oštriji nadzor od strane Zavoda za intelektualnu svojinu. Takođe je propisan krajnji rok u kome organizacije moraju da raspodele i isplate prikupljeni novac od korisnika na ime naknade za iskorišćavanje autorskih dela i predmeta srodnih prava u prethodnoj godini. Ovim predlogom zakona očekujemo da će predložena mera uticati na povećanje ažurnosti kolektivnih organizacija u isplati nadoknade, što se svakako pozitivno odražava na nosioce prava. Pohvalila bih intenzivnu saradnju zemlje Republike Srbije, odnosno Ministarstva prosvete i tehnološkog razvoja sa Republikom Nemačkom, Danskom, Kinom, Japanom i mnogim drugim. Do sada smo mnogo uradili po pitanju modernizacije ulaganja u različite oblasti prosvete, nauke i tehnologije. Danas imamo veliki broj škola koje su renovirane. Povećan je budžet za nauku, povećane su plate istraživačima. Naredne školske godine sve škole u Srbiji će biti opremljene malim robotima i određenim brojem dronova namenjenim učenicima radi sticanja znanja i učenja. Istakla bih takođe digitalizaciju 10.00 učionica koje su deo procesa reformi, koje aktivno i svakodnevno sprovodimo zarad unapređenja i adekvatne edukacije mladih. Celokupne novine koje uvodimo i koje planiramo u narednom periodu imaju za cilj da olakšaju roditeljima i deci sticanje adekvatnog i savremenog znanja koje će im omogućiti budućnost i ostanak u našoj Srbiji. Ovaj predlog zakon jeste dokaz da naš predsednik gospodine Aleksandar Vučić na čelu sa SNS, uzima u obzir svakodnevne probleme i intenzivno razgovara sa ljudima. Na mržnju ne odgovaramo mržnjom. Mi ne delimo ljude na patriote i ne patriote, jer svi mi živimo u ovoj zemlji i volimo našu Srbiju. Oni koji glasaju za SNS zaista vide napredak i razvitak bolje i uspešnije Srbije i zahvaljujući vidljivim rezultatima veruju našem predsedniku gospodinu Aleksandru Vučiću i SNS. Ne mogu, a da ne spomenem razne izjave tzv. opozicije koja situaciju u Srbiji opisuju kao katastrofalnu, da u Srbiji postoji neizvesna budućnost, da se svakodnevno vređaju žene, da se ponižavaju oni koji različito misle, da se vređaju naša deca, da se ruše znakovi zarad demonstracija njihove nemoći, da se narod podstiče na mržnju i agresiju, optužuju našeg predsednika da će prodati Kosovo, izdajnikom nazivate srpskog predsednika, čoveka sa najvećom političkom težinom u Srbiji, dok naša, tzv. opozicija Đilas, Jeremić i Obradović, dobijaju novac u kafanama od stranih predstavnika kako bi se njihovi predstavnici na izborima 6. oktobra na KiM kandidovali protiv Srpske liste. Koristim priliku da ovim putem pozovem sve Srbe sa KiM i raseljena lica koja imaju pravo na glasanje da izađu i daju podršku Srpskoj listi, da naši Srbi ostanu ujedinjeni na izborima 6. oktobra, jer zbog različitih prepreka koje nam spremaju ovo nije život, već borba za opstanak našeg srpskog naroda na KiM. Uprkos svim preprekama koje nam se dešavaju, ljudi posle dužeg vremena imaju optimizam i veruju u promene i vide da su velike reforme uveliko sprovedene, dokazali smo da rokove koje smo sebi postavili u potpunosti smo ispunili, sve što smo do sada uradili i što planiramo da uradimo jesu najhrabriji potezi u novijoj srpskoj istoriji, uložili smo veliki napor da se zemlja iseli i postane uređena i normalna, a sve zahvaljujući našem predsedniku, gospodinu Aleksandru Vučiću, SNS i poverenju i podršci građanima Republike Srbije. Hvala na pažnji.
Hvala, koleginice Avramov. Reč ima Ljiljana Malušić. Izvolite, gospođo Malušić.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz Ministarstva, danas pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Obrazovanje je deo kulture, a kultura je način života. Lepo je biti obrazovan, lepo je biti kulturan jer postoje veće šanse za bolji život. Pre nego što krenemo u obrazloženje zakona, ja ne mogu a da ne spomenem naše najveće umove. Srbija je mala zemlja, ima 7.022.000 stanovnika i enormno veliki broj genijalnih umova, pre svega i moj najomiljeniji, Nikola Tesla. Nikola Tesla je jedan od najpoznatijih svetskih pronalazača i naučnika u oblasti fizike, elektrotehnike i radio-tehnike, o njemu valjda čitav svet zna, trebalo bi da zna i raduje me što ćemo napokon da napravimo i otvorimo veliki muzej gde ćemo moći sve njegove eksponate, sve ono što je on uradio da vidi čitav svet. Mihajlo Pupin, jedan od, takođe, najvećih umova, naučni pronalazač profesionalni na Univerzitetu Kolumbija, počasni konzul Srbija u SAD, dao značajne zaključke važne za polja višestruke telegrafije, bežične telegrafije, telefonije i tako dalje. Josif Pančić, tvorac ogledne Botaničke bašte, osnivač Geološkog zavoda, kao i prvi predsednik Srpske kraljevske akademije. Mihajlo Petrović Alas, srpski matematičar, profesor Beogradskog univerziteta, njegovi najznačajniji pronalasci su računar, jedan od prvih analognih, hidrogenerator i mnogi drugi. Jovan Cvijić. Mogla bih ja ovako, a moram, iz zahvalnosti prema tim divnim ljudima, Srbija treba da se promoviše u svetu - evo ga način, obrazovanje ovih divnih ljudi. Nas nazivaju svakako, to je totalno nebitno. Mi imamo genijalne umove. Ja sam ponosna što živim u ovoj divnoj Srbiji. Jovan Cvijić se bavio podjednako društvenom i fizičkom geografijom, geomorfologijom, etnografijom, biologijom. Milutin Milanković, čuveni klimatolog, o njemu zaista zna čitav svet, poznat po teoriji ledenih doba koja povezuje varijacije zemljine orbite i dugoročne klimatske promene. Ruđer Bošković, Dragoslav Srejović, Mihajlo Petrović Alas, Nikola Tepić, o njemu moram par rečenica. Mladi genije, pošto je ime kao Nikola Tesla, vunderkind, više šampiona svetske olimpijade mladih naučnika iz Beograda, 40 medalja iz raznoraznih krajeva sveta, a njegov revolucionarni pronalazak - polako rastvarajući đubrivo iz kapsularne ureje, i to pre 18. godine, suvi genije. Nikola Cvejin, patentirao pet svojih izuma. Nikola je izumeo robota za zaprašivanje useva na daljinsku kontrolu, što znači da spašava živote ljudi. Samo se setimo koliko je teško raditi takve stvari i otrovno. Dalje, Stefan Velja, meni vrlo impresivno, koji je izumeo patent koji spašava živote. Izumeo je patent koji hvata i razbija trombove, itd, itd. Ja imam ovde na stotine ovih ljudi, ali mi vreme ne dozvoljava da se bavim njima, mada sam morala da spomenem da se ponosimo što imamo ovakve umove. Što se predloga zakona tiče, najznačajnije izmene i dopune zakona odnose se na oblast pronalazaka koji su nastali u radnom odnosu, Zakona o patentima. Poslodavac stavlja na raspolaganje zaposlenom materijalno-tehnička sredstva, informacije i tako stvara kreativan i stimulativan prostor za inovacije. Zakonom o inovacionim delatnostima i Zakonom o naučno-istraživačkoj delatnosti propisano je ko ima pravo i na koji način da štiti pronalazak koji je nastao u naučno-istraživačkom radu na fakultetima i na univerzitetima. Zakon o patentima odnosi se samo na pronalaske koji nastaje u privrednim subjektima koji nisu na direktan način finansirani od strane države. Oblast zaštite pronalazaka uređena je Zakonom o patentima. Ovaj Predlog zakona o patentima na efikasniji način uređuje međusobne odnose poslodavaca i zaposlenog u slučajevima kada pronalazak nastane u radnom odnosu. Predloženim izmenama i dopunama ovaj zakon se dodatno usklađuje sa Zakonom o potvrđivanju Konvencije o priznavanju evropskih patenata. Predmet pronalazaka koji se štiti patentom može biti proizvod, postupak primene proizvoda i primena postupka. Mnogo toga je rečeno, ne bih da se ponavljam. Imam zadovoljstvo da vam kažem da, zahvaljujući Srpskoj naprednoj stranci, našem predsedniku, Vladi i vama, gospodine ministre, je mnogo toga urađeno što se obrazovanja tiče. Samo tako nastavite. Ponosna sam što sam deo ove stranke i ponosim se vašim i radom našeg predsednika. U danu za glasanje ja ću podržati sve predloge ovih zakona. Zahvaljujem.
Hvala gospođo Malušić. Sada reč ima Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, ključ uspeha svakog društva leži u obrazovanju. Ja moram da kažem da je Vlada Republike Srbije, da je naš predsednik Aleksandar Vučić, ali i vi, gospodine Šarčeviću, kao ministar koji je nadležan za oblast prosvete, obrazovanja, nauke, i te kako mnogo doprineli na planu reforme obrazovanja i prilagođavanja obrazovanja potrebama učenika i potrebama tržištu rada. To je ključ uspeha. Sigurno da i u tome leži jedan od ključeva uspeha našeg društva, a ključ uspeha svakako jeste da mladi, obrazovani, kompetentni ljudi, puni znanja, koje je primenjivo u realnom životu, puni veština, tzv. mekanih veština, koji se tiču učešća u projektima, timskog rada, veština koje se tiču sticanja samopouzdanja i sopstvenog vrednovanja kvaliteta onog što su oni naučili, mogu da ostanu i rade u ovoj zemlji. Ja ću da navedem jedan od zakona koji se danas nalazi na dnevnom redu, a to je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Zašto želim da navedem ovaj zakon, izmene i dopune ovog zakona? Zato što smatram da vi vrlo aktivno radite na praćenju implementacije vaših zakona i u tom aktivnom radu, praćenju implementacije zakona, uočavate sve one poteškoće koje bi trebalo otkloniti kako bi zakon bio efikasan. Zakon o patentima pre svega značajan je sa aspekta što on omogućava veću pravnu sigurnost investitorima koji dolaze u našu zemlju, a takođe i veću pravnu sigurnost pronalazačima. Moram da navedem da investitori koji dolaze u našu zemlju dolaze sa modernim tehnologijama. To nisu zastarele tehnologije, to su moderne tehnologije. Naravno, oni dolaze sa svojom opremom, sa svojim programima i naravno da su zainteresovani da se bave istraživanjem i razvojem koje će uvećati vrednost njihovih kompanija i, naravno, na taj način dolaziti i do dobiti. Vrlo je važno što se taksativno navode sve procedure koje se odnose na zaštitu kako investitora tako i na zaštitu onih koji su u radnom odnosu i koji kroz radni odnos dolaze u situaciju da dođu do pronalaska, odnosno do pronalaska koji će kasnije biti patentiran. Vrlo je jasno, da decidno i jasno zakonski bude uobličen taj odnos, da ne bude nikakvih praznih koraka, a to upravo ovaj zakon omogućava, između investitora, između pronalazača. Naravno, ovaj zakon ide i korak napred što se tiče potpune pravne sigurnosti - on predviđa i sudsku zaštitu, kako investitora, tako i pronalazača. U tom smislu, smatram da je ovim predlogom zakona, izmenama i dopunama zakona postignuta najveća moguća pravna sigurnost. Moram da istaknem da ste vi ovde koristili i uporedno pravo, pre svega pravo Nemačke i Slovenije želim da istaknem. I, naravno, pomenuću da ovde decidno i jasno je predviđena situacija, neko je to od kolega poslanika pominjao, kada se desi smrt pronalazača, da se onda postupak prekida, ali naravno, samo do onog momenta kada ne bude završen ostavinski postupak i kada naslednici ne podnesu ponovo prijavu za nastavak tog postupka. Naravno, ono što takođe želim da istaknem, to je Naučno-tehnološki park ovde u Beogradu, koji je osnovan zahvaljujući Vladi Republike Srbije, na čijem čelu je tada bio danas predsednik Aleksandar Vučić. Zahvaljujući gradu Beogradu, zahvaljujući Univerzitetu u Beogradu, zahvaljujući resornom ministarstvu, koje danas zapošljava 71 kompaniju, u kojima radi preko 650 inženjera. Takvi tehnološki parkovi se grade i u Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu i Čačku. Plan je da se i ovaj naučno-tehnološki park proširi na 16.000 metara kvadratnih i da u bližoj budućnosti zaposli oko 12.000 inženjera. Želim da naglasim jedan projekat koji je u ovom naučno-tehnološkom parku proglašen kao najbolja ideja za 2018. godinu, a to je izrada pametne rukavice za slepa i slabovida lica, koje i te kako mogu da poboljšaju kvalitet njihovog života, i za koje je udruženje, odnosno Savez slepih Srbije zainteresovan. Ono što takođe želim da istaknem, a proizvod i rezultat je, pre svega, čeličnog prijateljstva između Republike Srbije i Narodne Republike Kine, a to čelično prijateljstvo gradi se na bliskim odnosima predsednika Aleksandra Vučića i predsednika Narodne Republike Kine Si Đipinga, to je naučno-industrijski park koji će biti izgrađen u Borči po ugledu na najmoderniji takav park u Kini, u gradu Sudžou. Sada je potpisan memorandum sa nekih 40 kineskih i drugih svetskih kompanija koje će, svakako, sa najmodernijom svojom tehnologijom doći ovde. Tako da Srbija neće biti više zemlja odliva mozgova, nego će da bude zemlja u koju dolaze mladi obrazovani ljudi i, naravno, zemlja u kojoj će se proizvoditi pametne usluge i proizvodi. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Milan Ljubić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, ovim izmenama i dopunama propisuje se u kom obimu topografija može biti predmet zaštite, kao rezultat intelektualnog rada stvaraoca, uslovljavanje prava na zaštitu, kao i legitimno pravo da zabrani trećim licima da bez njegovog ovlašćenja umnožavaju topografiju. Informacione tehnologije su od strane države prepoznate kao strateški segment za razvoj društva i ekonomije. Topografija poluprovodničkih proizvoda ima primenu u informacionim tehnologijama. Zakonska rešenja će uticati na privredne subjekte koji se bave proizvodnjom poluprovodničkih proizvoda, modelovanjem električnih kola, kao i dizajnom, izradom gotovih štampanih ploča, zatim, za sva fizička i pravna lica koja ostvaruju prava zaštite ovog vida prava industrijske svojine, u skladu sa zakonom. Ovakvim rešenjima se usklađujemo sa pravnim propisima EU. Tako se stvara ujednačeniji pravni sistem na nivou više država. To predstavlja signal za strane investitore da slobodno ulažu u našu zemlju i da mogu da računaju na sigurnost kao i zaštitu svojih prava. Stimuliše se tržišna konkurencija. Pravna zaštita topografije doprinosi tržišnom razvoju. Primena topografije poluprovodničkih proizvoda nalazi svoje mesto od proizvodnje kućnih aparata do najsavremenije telekomunikacione opreme. Republika Srbija ima značajan potencijal za proizvodnju ovih proizvoda. Poluprovodnici čine osnov savremene elektronike. Predstavljaju tržište budućnosti. Strukture koje predstavljaju ključnu tehnologiju u današnjem modernom svetu jesu osnovne komponente električnih sistema. Svake godine se u tržište poluprovodničkih tehnologija pumpaju desetine milijardi dolara. Danas se nalazimo u dobu linearnog rasta vrednosti ovog segmenta tržišta što je značajano. Taj rast garantuje nova radna mesta, nove tehnologije u industriji poluprovodničkih komponenti. Tako će grad Niš, iz kog dolazim, u saradnji sa kineskim gigantom „Huavej“, biti prvi pametni grad. Izgradnjom naučno-tehnološkog parka u Nišu, na površini 14.000 kvadrata, stvoriće se uslovi za dalji razvoj informaciono-komunikacionih tehnologija i transfer znanja kao najvrednijeg proizvoda. Reč je o investiciji vrednoj 10 miliona evra. Zahvaljujući ovoj vladi i našem predsedniku Aleksandru Vučiću, Niš ponovo postaje centar regionalne industrije i grad naprednih tehnologija. Intencija ove Vlade je da pored ulaganja u informacione tehnologije nastoji da naše stručnjake zadrži u zemlji, da privuče razne kompanije koje će ulagati u istraživanje i razvoj, da zaštiti intelektualni rad stvaraoca, da podstakne domaće istraživače u ovoj oblasti, kao i da uspostavi sistem proizvodnje koji će omogućiti nadmetanje na svim poljima ove industrije. Uvođenjem ovakve tehnologije u radu, ulaganjem u podizanje kvaliteta obrazovanja i školovanjem stručnjaka iz te oblasti, ova Vlada je posvećena najsavremenijem pristupu i razvoju zemlje. Sve ovo je važno za celokupni privredni razvoj Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Studenka Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre sa saradnicima, Zakon o patentima uređuje materiju zaštite pronalazaka i ovim zakonom su uređeni i međusobni odnosi poslodavca i zaposlenog ukoliko pronalazak nastane u radnom odnosu. Obzirom da u ovoj oblasti broj podnetih prijava za zaštitu pronalazaka prati Zavod za intelektualnu svojinu, imamo ovde podatke o broju prijava po godinama, pa je tako u 2016. godini podneta 191 prijava, u 2017. godini 173 prijave, u 2018. godini 162, s tim što je od ukupnog broja prijava manje onih od strane privrednih društava. Upravo iz razloga pravne nesigurnosti. Ovom izmenom se otklanja taj jaz, stvara se pravni okvir koji uređuje te međusobne odnose zaposlenog i poslodavca u vezi sa raspolaganjem i iskorišćavanjem patenta koji je nastao u radnom odnosu. Krajnji ishod biće povećanje broja prijava od strane privrednika. Predložene izmene Zakona o patentima tiču se, pre svega, načina na koji nastaje pronalazak u radnom odnosu, a članom 60. propisano je da se zaposleni i poslodavac dogovaraju u vezi sa visinom i načinom isplate naknade zaposlenom, pa tek ako ugovor izostane, onda se primenjuju kriterijumi koji su propisani ovim zakonom. Izmena ovog zakona direktno će uticati na sve privredne subjekte koji stvaraju inovacije i ulažu u istraživanje i razvoj, a zaposleni koji u tome učestvuju dobijaće naknadu što dovodi do ostvarivanja opšteg cilja. Kada govorimo o izmenama i dopunama Zakona o autorskom i srodnim pravima, kao i kod prethodnog, cilj je uspostavljanje efikasnijeg sistema pravne zaštite koji će uticati na zaštitu ekonomskih interesa stvaralaca. Ovo je posebno važno za oblast kulture i sve umetnike koji stvaraju i kreiraju kulturno dobro, bilo da su interpretatori muzike, glumci i svi drugi koji kreativni doprinos društvu daju putem svojim kreacija. U Srbiji trenutno postoji šest organizacija koje imaju dozvolu za kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava, a od kojih je Sokoj organizacija sa najdužom tradicijom postojanja, a broji i najviše članova, što domaćih, što stranih autora. Svih ovih šest organizacija okupljaju i ostvaruju prava velikog broja autora i nosilaca autorskog i srodnih prava iz mnogobrojnih društvenih grupa, kao što su autori muzike, scenaristi, pisci, prevodioci, izdavači, muzički i filmski producenti, autori fotografije, novinarske i tv kuće, glumci, pevači, ilustratori i drugi. Stoga, predložene izmene ovog zakona uticaće na veliki deo našeg društva, a pre svega će uticati na ekonomske interese glumaca koji će imati pravo na naknadu u slučaju emitovanja ili reemitovanja njihovih filmova i tv serija, što do sada nije bio slučaj. Iz svega ovoga vidimo da napredak Srbije postaje sve osetniji i doseže maltene do svih kategorija društva na šta je SNS izuzetno ponosna. Želim uspešno implementaciju zakona i zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Reč ima Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, ove nedelje, između ostalih tačaka koje su na dnevnom redu, treba da usvojimo izmene i dopune Zakona o patentima čiji je cilj da se uspostavi efikasniji sistem zaštite pronalazaka, odnosno unapređivanje dobre prakse zaštite pronalazaka u Srbiji. Dopunom je navedeno i efikasnije uređivanje odnosa zaposlenog i poslodavca kada pronalazak nastane u radnom odnosu, što je neophodno kada pronalazak utiče na povećanje vrednosti preduzeća, na povećanje dobiti ili uštedu. Svake godine u Srbiji se zaštiti gotovo 200 novih patenata. Inovacije prijavljuju kompanije i pojedinci. Najviše je pronalazaka iz oblasti elektrotehnike, informacione tehnologije, poljoprivrede i medicine i sve je veći broj patenata mlađih naučnika, što su pokazatelji da nauka u Srbiji ide uzlaznom putanjom. Od ukupnog broja novih tehničkih rešenja, 38% su rezultati u ovoj oblasti, od kojih je 98% već komercijalizovano na domaćem ili međunarodnom tržištu. Biotehnologija i poljoprivreda je najuspešnija oblast po broju patenata. Od ukupnog broja patenata u projektima tehnološkog razvoja 57% pripada ovoj oblasti. Prema podacima Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja za 2018. godinu Srbija je u proteklih nekoliko godina unapredila svoj naučno-istraživački potencijal. U prilog tome govori da Srbija u ukupnoj svetskoj produkciji naučnih radova učestvuje sa 0,3% i rangirana je na 47. mestu na listi od preko 140 zemalja. Istraživanja u Srbiji su koncentrisana u javnom sektoru, univerzitetima i 63 akreditovana instituta. U prvoj polovini prošle godine, prema podacima Republičkog zavoda za statistiku, ukupno učešće izdvajanja za istraživanje i razvoj u BDP Srbije je bilo ispod 10%, što je još uvek bilo znatno ispod evropskog proseka. Zato će veliku ulogu imati Zakon o fondu za nauku, koji je usvojen krajem prošle godine, a kojim su obezbeđene mere za podsticanje naučno-tehnološkog razvoja Srbije, jer osnovna uloga Fonda jeste finansiranje naučno-istraživačkih projekata. Omogućena je efikasnija podrška naučnim istraživanjima i primena njihovih rezultata radi bržeg društvenog, tehnološkog i ekonomskog razvoja Srbije. Veliki je broj naučno-tehnoloških parkova širom Srbije. Namenjeni su inovativnim tehnološkim razvojima kompanijama iz različitih oblasti. Spajaju nauku i prirodu i pružaju mladim stručnjacima mogućnost da svoje projekte, proizvode i usluge plasiraju na domaćem i stranom tržištu. Jedan od njih je naučno-tehnološki park Zvezdara, koji posluje sa 65 visoko tehnoloških kompanija. Takođe, Republika Srbija je već nekoliko godina pridružena članica Evropske laboratorije za nuklearna istraživanja CERN i po tome je jedinstvena u regionu. Sedište se nalazi kod švajcarskog grada Ženeve i tu se na sto metara pod zemljom u tunelu dugom 27 kilometara nalazi najveća mašina na svetu CERN-ov akcelerator čestica, gde je angažovano oko 20.000 fizičara iz celog sveta, gde su i naši srpski fizičari. Što se tiče izmene i dopune Zakona o autorskim i srodnim pravima, regulišu se odnosi između samih nosilaca autorskog i srodnih prava i unapređuje se ostvarivanje prava intelektualne svojine. Krajnji cilj regulisanja prava intelektualne svojine jeste da donosioci ovih prava imaju adekvatnu naknadu za iskorišćavanje svojih dela i stvara se balans sa interesima korisnika. Na kraju, sve ove pozitivne novine su rezultati napora Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića, koji na svim poljima pronalazi rešenja kako bi se najbrže poboljšao život u Srbiji, kako bi građanima i budućim generacijama obezbedili temelje za mirnu, sigurnu i pristojnu budućnost. Hvala.
Hvala, koleginice Ognjanović. Reč ima dr Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, koleginice i kolege, već smo pri kraju današnje diskusije o zakonima koji govore o intelektualnoj svojini i saglasna sam sa svojim kolegama da su u pitanju izuzetno važni i kvalitetni zakonski predlozi, tako da ću se ja u svom izlaganju nakratko zadržati na izmenama i dopunama Zakona o patentima. Izmenama i dopunama Zakona o patentima želimo stvaranje boljeg poslovnog okruženja i pravne sigurnosti za strane i za domaće privredne subjekte koji posluju na teritoriji naše zemlje. Takođe, izmenama i dopunama zakona, mislim da će se podstaći i sigurna sam u to i pronalazaštvo i inovacije koje doprinose razvoju nauke i tehnike, a sve u cilju poboljšanja kvaliteta života naših građana. Podsticanje pronalazaštva i inovacija doprineće i povećanju konkurentnosti privrednih subjekata i u zemlji i u inostranstvu, tako što će poboljšati svoju poslovnu, marketingšku i izvoznu poziciju. Izmenama i dopunama Zakona o patentima, kao što smo već čuli i od vas u uvodnom izlaganju i od mojih kolega, uređuje se međusobni odnos poslodavca i zaposlenog kada zaposleni stvori pronalazak u radnom odnosu. To će podstaći ulaganja u inovativne aktivnosti koje se ostvaruju kroz sticanje zaštite za pronalazak koji je nastao u radnom odnosu na strani poslodavca i stimulisanje zaposlenog za inovativnost kroz dobijanje pravične naknade za to. Zaposleni će biti motivisani da u radnom odnosu doprinose unapređenju procesa rada, jer će za svoj rad dobiti, kao što sam rekla, pravičnu naknadu, što je takođe precizirano u predloženim izmenama i dopunama ovog zakona. Sa druge strane, poslodavac će imati pravo isključivog ekonomskog iskorišćavanja pronalaska i raspolaganja pronalaskom ako je on zaštićen patentom i na taj način ostvariti i uvećati dobit i imovinu preduzeća. Shodno tome, poslodavac stavlja na raspolaganje zaposlenom i materijalno-tehnička sredstva i informacije i obuku i sve druge potrebne resurse za to, kako bi stimulisao svoje zaposlene stvaranjem inovativnog radnog okruženja. Stimuliše se kreativnost, a sve u cilju novih tehničkih rešenja koja će unaprediti proces rada ili ponuditi novo tehničko rešenje problema. U uslovima žestoke konkurencije i zasićenosti tržišta, nama je potreban veći broj patenata iz radnog odnosa kako bismo podstakli inovativne procese, jer je to siguran put ka jačanju konkurentnosti preduzeća. Inovativnost se zasniva na znanju, ali naravno i na podršci okoline i države i mi to i radimo, jer želimo da unapredimo Srbiju, da osnažimo našu privredu i ekonomiju i to uspešno radimo od 2012. godine, kada je SNS preuzela vršenje vlasti i radićemo u interesu građana i naše Srbije i nadalje. U danu za glasanje podržaćemo ove predloge zakona. Zahvaljujem se.
Hvala dr Mrdaković Todorović. Sada reč ima prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine ministre Šarčeviću, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, mi danas imamo jedan veoma važan Predlog zakona, izmene i dopune Zakona o patentima. Ovo je veoma važna materija, ne samo onih koji žive od patenata, nego i za društvo u celini, pogotovo za naše društvo koje provodi ubrzani proces modernizacije, a vi gospodine ministre i vaše ministarstvo ubrzani proces modernizacije prosvete, pa i visokog obrazovanja, a onda i ovu oblast ćete vrlo dobro urediti, kao što ste i ove druge uredili. Pošto su moje kolege vrlo kvalitetno govorile o ovom zakonu, ja ću samo dve rečenice, bit, koje ste vi već u uvodnom delu rekli. Ono što je važno ovim zakonom, regulišu se odnosi, međusobna prava i obaveze poslodavaca i zaposlenog u slučaju kada zaposleni stvori pronalazak u radnom odnosu. Ovo je ključ problema, to mi nismo imali do sada, ovaj zakon to reguliše. Gospodine ministre, stvaramo red i u ovom području, hvala vam za to. Znam da ćete biti napadnuti zbog ovoga, jer to mnoge pogađa, ali vi ste borac, istrpeli ste mnoge stvari, pa ćete i ove. Na ovaj način, ovo je važno, zaposleni će pri stvaranju i pri pronalasku u radnom odnosu znati kakva su njegova prava i obaveze u vezi sa konkretnim pronalaskom. Do sada to nisu znali, jel tačno? Nisu znali. Poslodavac će stimulisati svoje zaposlene stvaranjem inovativnog radnog okruženja, stavljajući svoje resurse na uslugu. To je suština problema. Jel smo to do sada imali? Nismo. Sada, poštovani gospodine ministre, juče moj govor u Narodnoj skupštini izazvao je polemike, verovatno i vaš. Meni je drago, vrlo drago da su se javili opet nepotpisana imena gospode profesora 1 od 5 miliona sa Filozofskog fakulteta, čudno pa nemaju ime i prezime, kao što ja svoje ovde stavljam na uvid ne samo srpskoj, nego evropskoj i svetskoj javnosti. Što se tiče govora mržnje, svi oni koji me znaju, profesori, studenti, kolege, obični građani pod navodnicima, komšije, to nije u mom dometu i ja političke protivnike nikad nisam u životu mrzeo. To ne može jedan prosvetni radnik, ali ću biti vrlo, vrlo oštar političkim protivnicima koji ruše ovu zemlju. Ja ću ponoviti neke stvari od juče i pozivam gospodu bez potpisa da kažu da li je tačno ili ne, neka dođu ovde, ko god hoće da sučelimo stavove. E, sada, što se tiče danas što je gospodin Rističević govorio o prof. dr Danici Popović. Ja neću govoriti, vi ste rekli vrlo kvalifikovano i tačno je ono što je gospodin Rističević rekao, proces je još u toku, videćemo. Šta bi bilo gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, da sam ja to napravio svom studentu kao pedagog? Pojeli bi me, ovi što šetaju, ali to nikada neću, borim se za svakog studenta kao pedagog, borim se i za njih nesretnike kojih nema ovde. E, sada pošto je proces, neću da komentarišem i jedino ovo, pošto sam danas pročitao portal „N1 CIA“. Profesorka Danica Popović nije napravila autor tog udžbenika, nego profesor iz Italije. Ona je prevodilac dela tog udžbenika. Šta bi bili vi koji meni prigovarate za nauku, gospodo profesori bez imena i prezimena, da sam ja to napravio u svom udžbeniku, koji vi nikada citirati nećete? Ali, citiraju zemlje u okruženju i neke zemlje EU. Pođimo sada redom. Sada pitam gospodu profesore, da li je tačno ili ne, neću ponavljati jučerašnju diskusiju, mislim da sam vrlo afirmativno govorio o Beogradskom univerzitetu i doprinosu evropskoj i svetskoj nauci i fakultetima, ali za pojedine ličnosti hoću ponoviti da ih pitam, neka kažu naučnoj političkoj javnosti da li je tačno, da se razumemo ono što ste vi rekli. Gospodo profesori, hoćete se baviti politikom? U političke stranke, nema politike na univerzitetu. Šta bi bilo da sam ja na svom fakultetu rekao - SNS? Pojeli bi me, bre, ali ne možete bre. Imam veće snage nego vi da se borim. Niste mogli ni kada sam išao braniti državu u Hag, nećete ni sada to moći. Idemo dalje. Samo da kažem, pošto brane prof. dr po treći put docenta Jovu Bakića, postao je vanredni profesor, znate kada? Kada je rekao da ćemo plivati po Savi i Dunavu. Dobio nagradu. E, pođimo redom. Pitam ih – da li je tačno, verovali ili ne, ali je istina još jedanput, neka kaže, neka izađe da li je tačno da je studentu masterantu dao na Filozofskom fakultetu u Beogradu temu, pitam ga, neka izađe i neka kaže – uloga Pinka i Hepija u stvaranju i reprodukovanju kulta vođe i analiza sadržaja gostovanja Aleksandra Vučića u emisijama „Teška reč“ i „Ćirilica“, završen citat. Pitam, gospodina Bakića i njegove sledbenike – je li ovo mešanje politike u nastavu? Pitam ga, neka odgovori javno, to je broj jedan. To je isto, ponoviću ponovo, kada bi dao ja svom studentu temu – uloga Filozofskog fakulteta u Beogradu u stvaranju i reprodukovanju kulta neznanja, intelektualnog prostakluka i diletantizma, slučaj po treći put docent Jovo Bakić. Meni zamerate kada ovo kažem, a ne zamerate kolegi da se meša u politiku. Ja to na svom fakultetu ne radim, niti sam to ikada radio, znaju kolege profesori koji sa mnom rade. Ali, gospodo, šta rade nevladine organizacije? Šta radite kolege profesori, vi drugi, što ga ne ukorite? Koja je sociološke izvore preporučio masterantu, neka mi kažu kolege? Koje istorijske izvore? Koje je koristio? Evo, baš bi voleo da kaže koje je koristio. Doktor Jovo Bakić, po treći put docent, interesantno da je po treći put docent, dana 17. januara 2014. godine, pazite, 2014. godine je izjavio, citiram: „Aleksandar Vučić je izmećar Angele Merkel“, završen citat. Pa, meni prigovarate kada ja, shodno tome, kažem šta je Jovo Bakić, a ne prigovarate šta je on predsedniku države rekao. Sram vas bilo gospodo profesori. Ja znam šta ćete vi meni odgovoriti, izmećar nije ono što vi mislite, poslušnik, a nije ni govnar ono što vi mislite, čovek zaljubljen u sebe kao što je Jovo Bakić. Pogledajte rečnik, ako se već igramo nauke, onda ćemo se igrati. To je isto kao da sam ja rekao – doktor po treći put docent Jovo Bakić je najobičniji govnar Bila Klintona, Dragana Đilasa i Vuka Jeremića. Meni prigovarate govor mržnje, a ne njemu. Koja on prava ima bolja nego što ja imam? On se bavio politikom, bio je u četiri političke stranke, najurili su ga. On je pun mržnje, pa pogledajte ga šta radi. Idemo dalje. Pitam ga, da li je tačno ili ne, ovo. Da li je tačno da dr Jovo Bakić, po treći put docent, izjavio juna 2019. godine, misli da za vreme letnjih praznika niko ne pazi šta on radi, pa neće bre, on mora sa mnom i kolegama iz SNS i gospoda, takmiče u radu, redu i disciplini i u naučnim radovima, tek ćemo doći na to. On je tada pozivao na upad u RTS dugim cevima. Je li tačno ili ne? Pitam vas gospodo, „jedan od pet miliona“, citiram, pazite, da su imali duge cevi, pa ako upadnete tamo, šta ćete bez dugih cevi? Idete lepo tamo, a onda vašem kolegi uperite dugu cev u glavu i kažete – čitaj pripremljen tekst, upravo smo preuzeli vlast, inače ako nemate duge cevi, a upali ste u RTS, ništa niste uradili ako niste vodeće političare povezali, završen citat 13. juna, njihov list objavio 2019. godine. Gospodo iz „jedan od pet miliona“, je li tačno ili ne ovo, profesori koji me prozivate, je li tačno ili ne, dođite bre ovde, izađite pa recite je li tačno, je li ja govorim istinu, jel ja blatim nekog ili dr Jovo Bakić blati nekog? Po treći put docent, Jovo Bakić preti silom. Pa kaže, citat: „Bez sile ova vlast neće otići, neće zato što je mafijaška“, završen citat, njihov list 13. juna 2019. godine. Da li je tačno gospodine Bakiću da ste to rekli vi koji stojite, samo vas trojica ima iza njega, ja znam koji su to? O nauci ćemo posebno. Po treći put docent, dr Jovo Bakić je 13. juna 2019. godine izjavio da je srpski parlament štala, a poslanici ono što stoji u štali. On kaže, citat: „Od parlamenta napravili su štalu, ne od parlamenta, od ove ustanove napravili su štalu, kaže, to je štala, nisu to poslanici. Njihov intelektualni nivo ravan je nuli“, završen citat i dodaje – ja bi voleo da ih jurimo ulicama, završen citat. Kada je neko to rekao iz SNS? Je li to ikad iko rekao? Recite mi, gospodo, „jedan od pet miliona“ profesori koji se bavite, tobože bavite politikom? Po treći put docent, Jovo Bakić svakodnevno, bez imalo srama, bez stida blati predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića. Tako je 19. marta 2019. godine izneo gnusne laži, citiram: „Vučić ima prijatelje koji trguju drogom i on njima namešta državne poslove“. Sram da ga bilo, je li to ikad Haradinaju rekao koji je to radio? Dabome da nije. Je li to ikada Tačiju rekao? Dabome da nije. Doktor po treći put docent, Jovo Bakić svakodnevno ponižava žene. Pogledajte, drage gospođe Srbije, on je 30. marta 2018. godine rekao, citiram: „Problem sa kojima se susreću sindikati jeste feminizacija“, završen citat. Je li to profesor univerziteta? Je li to govor mržnje? Je li ja govorim ili on to govori? Idemo dalje. Doktor po treći put, docent Jovo Bakić je pozivao oružanom silom, na oružanu silu i prolivanje krvi. On je rekao, citiram: „Oružana sila je jedini način smene vlasti, a ključno je pitanje da bude što manje krvi“, završen citat, njihov list 18. jula, gospodnje, 2019. godine. Poštovani građani Srbije, pa on je to radio i 2000. godine, tako je došao na fakultet, tako su i došli na vlast, jer nisu dobili izbore, jer drugog kruga izbora nije ni bilo i to je najveći udarac parlamentarizma, jedan od dva najveća udarca u novijoj istoriji Srbije. Idemo dalje. Doktor, po treći put, docent Jovo Bakić je, jedan od učesnika protesta, pozivao sve ulične saborce da okupiraju zgradu RTS-a dugim cevima. Zamislite, šta kaže u "Utisku nedelje", citiram: "Pobeda opozicije će biti kada predstavnici vlasti budu plivali po Dunavu i Savi", završen citat. Ko poziva na mržnju i ubistva? Pa, zna li on ko je plivao po Dunavu i Savi? Košare pune dečjih glava, na kojima je pisalo „Putuj za Jovanovu pijacu u Beogradu“. Sram da te bilo, Jovo Bakiću. Seti se, Jovo Bakiću, Stojana Novakovića divnog, seti se Radovana Samardžića divnog, istoričara, patriote, i mnogih drugih, Milana Budimira, koji su radili na tom uglednom fakultetu. Pođimo dalje, DOS je organizovao i Gorana Markovića, u narodu zvanog "bumbar", verovali ili ne, a on je 4. jula 2019. godine rekao da je Aleksandar Vučić, citiram: "primitivna ličnost, a rulja je njegovo prirodno okruženje", završen citat. Sram vas bilo, profesore. Jesam sam ja rekao vama ikada da ste rulje? Ali ću vam uvek citirati ono što radite protiv institucija sistema u ovoj državi. Taj isti Goran Marković, zvani "bumbar", je 30. avgusta 2019. godine rekao: "Naša vlast je teroristička, a izbore organizuje grupa bandita", završen citat. Ko širi govor mržnje? Ko koga naziva teroristom? Jesam li ja, Gorane Markoviću, terorista? Gorane Markoviću, jeste li to ikada rekli Tačiju? Jeste li to ikada rekli Haradinaju? Jeste li to ikada rekli Franji Tuđmanu, koji je proterao 500.000 Srba iz Hrvatske? Dabome da niste. Idemo dalje. Preporučujem takozvanom redatelju, tačno se potpisuje tako, da sve izgovorene gadosti o Aleksandru Vučiću i SNS sakupi, uokviri i postavi na zid svoje dnevne sobe i da se svakodnevno podseća na svoj najviši umetnički domet i visoki stepen svoje lične kulture. Gospodo, ovako ćemo bitke voditi, autentičnim dokumentima. Nek kažu da nije ovo istina. Svako jutro kada se probudi, ustane, umije, neka pogleda u ogledalo, videće jednog nabubrelog bumbara, punog mržnje prema Srbima i predsedniku Vučiću, koja se taloži u njemu zadnjih 20 godina. Bojim se, poštovani građani i kolege profesori, kada spozna da je Aleksandar Vučić i njegov predsednik, a tvrdi da nije, što ja nikada nisam rekao da moj predsednik nije bio Boris Tadić, da će mržnja u njemu da eksplodira i njega samog da uništi. Neka mu je Bog na pomoći. Profesor doktor Rada Trajković koju brane danas, prof. doktor Rada Trajković, i oni meni kažu da ja lažem, ona laže. Da li je tačno da je prof. doktor Rada Trajković lagala da je Republika Srpska ubacila grupu ljudi kako bi vršili pritisak na Srbe na Kosovu i Metohiji da glasaju za Srpsku listu? To je izjavila 7. septembra 2019. godine. Da li je tačno ili ne, vi koji je branite, jel to ikada Tačiju rekla? Dabome da nije. Idemo dalje. Pazite, profesor univerziteta kaže, citiram: "Najveće zlo što nas je snašlo je od srpske države, sopstvenog predsednika i Srba", završen citat. Jel tačno, gospodo "Jedan od pet miliona" i gospođo Trajković, da ste to izgovorili? Može da vas stid bude. To nijedan profesor u istoriji univerziteta nije izgovorio, dakle, svojoj vlastitoj državi i svom vlastitom narodu. Dakle, ona Srbima na Kosovu i Metohiji kaže: "Nisu krivi šiptarski teroristi, nego Srbija". Neverovatno da to profesor univerziteta govori. Zašto se ona zalaže otvoreno za ukidanje predloga za kompromisno rešenje po pitanju Kosova i Metohije između Beograda i Prištine? Znate zbog čega, poštovani građani? Pa ona je totalno za nezavisno Kosovo, pa vidite njene izjave. Jel tako, gospodo univerzitetski profesori? Dabome da jeste. Profesor doktor Rada Trajković zalaže se da čitavo Kosovo i Metohija bude šiptarska država. Optužila je predsednika države za paljenje američke ambasade. Nikada, nikada u istoriji Srbije laži nisu tako izrečene kao što je ona izrekla, pa makar bilo u žaru političke borbe. Jel tako, gospodo "Jedan od pet miliona", ili nije? Nije poverovala Srbima kada su govorili o "žutoj kući" i trgovini drogom i otetim Srbima. Je li tačno da nije nikad o tome govorila? Nikada nije brinula što su šiptarske vlasti držale u zatvoru Olivera Ivanovića. Jel se ikada oglasila? Šta vam to govori, poštovani građani Srbije i poštovani narodni poslanici? Da li je tačno da je Rada Trajković, profesor doktor, 2016. godine Kušneru, ministru ondašnjem inostranih poslova Francuske, postavila pitanje u vezi trgovine organa otetih Srba? Pitaju ga novinari je li umešan on u to, uz prisustvo Rade Trajković, neka kaže je li ili ne. Odgovorio je, citiram: "Ne verujte šta piše. Šta to znači da smo ja i Rada uzimali leševe da krademo organe?" Njoj je prijatelj Kušner bio, to mi vrlo dobro znamo, njoj je prijatelj Kušner bio. Taj Kušner je bio među 17 generala pre bombardovanja Srbije koji su se dogovorili da sve medicinske sestre i naše lekare transportuju u Albaniju i nema povratka. Hoće li da joj ja kažem datum kada se to zbilo i gde se zbilo? Sram da je bude! Idemo dalje. Šta je izgovorila Rada Trajković za naše "Kobre"? Nazivala je najpogrdnijim rečima, citiram: "Ono ispred Predsedništva Srbije su samo neke cicke koje prave budalu od sebe zarad diktatora u silasku", završen citat, 19. avgusta 2019. godine. E, moja profesorko draga, setite se Stojana Novakovića, setite se Radovana Samardžića, divnog profesora i patriote, setite se sedam profesora Beogradskog univerziteta koji su dali živote u Prvom svetskom ratu, 35% studenata je išlo u Prvi svetski rat. A znate zbog čega, gospodo profesori, vi koji mene kritikujete za nauku, a trebali bi to znati? Zato što su gajili u udžbenicima ljubav prema svom narodu i otadžbini i zato smo dobili Prvi svetski rat. Godine 1903. već idemo učiti da su Srbi nastali od Slovena, do tada je bilo obrnuto i do tada se govorilo da postoji jedan narod srpski sa tri vere. O tom potom, to oni vrlo dobro znaju. Pripadnice "Kobri" su 17. avgusta gospodnje 2019. godine samo radile svoj posao. Ponavljam, gospođa Rada Trajković ima kćerku, a nije mislila o njoj kada je vređala pripadnice "Kobri". Kako bi se osećala prof. dr Rada Trajković da njenu kćerku neko nazove "cicka", dok radi samo svoj posao? Evo, neka odgovori na to. A Rada Trajković nikada, nikada nije uvredila pripadnike šiptarske policije. Je li tako, gospodo "Jedan od pet miliona"? Citirajte mi jedan podatak da li je tačno ili ne. E sad idemo dalje. Meni su prigovorili za naučne radove. Vrlo mi je teško o sebi govoriti, nikada to u životu nisam, govore oni koji me znaju. Ali, gospodo, u Enciklopediji Jugoslavije, 1986. godine, svezak IV, prvi put govorim u životu svom, moja knjiga za jednu delatnost stoji. A vaša, gospodo, da sam vam to rekao nazad 25 godina, ne bih živ ostao. Uništavali ste sve što je vredelo ovoj državi. Profesori dragi i profesorko Stojanović, ja vas zaista molim da postupate kao pravi istoričari. Danas su "Večernje novosti" objavile o Povelji bana Kulina. Gde ste, gospodo profesori, da branite tu povelju? Pa kako ćete braniti kad ne znate latinski jezik, jedan veliki deo? Znate li latinsku paleografiju? Dabome da ne znate. Znate li beneventanu čitati? Ne znate, većina. Znate li uncijalu, semiuncijalu, znate li vizigotku? Pa ne znate, bre, kad govorite o nauci. A u mom udžbeniku stoji čija je to povelja, na ćirilskom, ali i na latinskom, doduše, iz 13. veka. Pa to i Hrvati govore da je istina. Tako je na primer objavio jedan Srbin, a katolik, Tadija Smičiklas, „Codec diplomaticus regni Croatiae, Dalmatiae et Slavoniae“, knjiga broj 2. 1904. godine na 237. strani pisana kaže – ćirilskim pismom, a zamislite šta profesor iz Hrvatske kaže, najveći diplomatičar, ne, diplomata, nego diplomatičar, to je nauka o poveljama, kaže – nema sačuvana niti jedna falsifikovana ćirilska povelja, završen citat, prof. dr Stjepan Antoljak, pomoćne istorijske nauke. Da li vi to znate gospodo profesori? A ne branite danas povelju tu ćirilsku. Gde vam je patriotizam, gde je znanje, gde je nauka? Dalje, da o sebi ne govorim, samo da vas obavestim. Vi nemate udžbenike iz svog predmeta, recite, koliko vas ima iz istorije, a sad vam saopštavam, po mom udžbeniku se radi u četiri zemlje, čak i u EU, nikad to nisam saopštio. Vi to nikada nećete citirati ni ovu povelju. Ta mržnja koju gajite, koju ja gledam između sebe 20 godina, uništiće nas. Tako, poštovani ministre, i ova gospođa Danica Popović uništava Jakšića sa prosekom 10. Da li je ona propagirala nekome demokratiju? Pa, kad bih ja ono rekao svom studentu, gde bi mi kraj bio? Pa, tu si gospođo Popović i da student ima pravo na mišljenje, a tvoje je da mu skreneš pažnju, a može on ostati do kraja po svom mišljenju. To je rešeno čak i u komunističkom uređenju, a kamoli sada, a onom što ona blati, gospodine ministre, vlast, vas, predsednika države, neka sakupi u svoje naučne radove i neka se podseti na nivo naučne kulture. O tom potom. Što se tiče liste Tompson, tačno je da ima dva rada. To je više gospodine ministre, nego 27 profesora jednog fakulteta svih istoričara. Ja sam srećan što sam svojoj zemlji pridoneo malo na toj listi, da je svaki profesor po dva, bili bi prvaci. Tačno je profesor matematičar dobro rekao – mnogi radimo i crnčimo, pare su dizali drugi, nema više džabe para, moraćete gospodo, ne projekte pisati, nego radove objavljivati i ne ja tebi, ti meni sistemom, nego će svet i Evropa proceniti. Prekjuče su dvojica na RTS došli, pa ono je sramota. Učenici osnovne škole znali su odgovoriti, novinara je stid bilo. O kojoj oni nauci govore, ovi što stoje, što ime i prezime neće da kažu? O kojoj nauci govore? Znam ja šta njih boli u mom udžbeniku, oni to nikada neće napisati, jer ne znaju što je heraldika, ne znaju šta je svragistika, šta je latinska paleografija, šta je slavenska paleografija, masu ih ne zna. Šta je beneventana? Ne znaju to. Boli ih gospodine ministre posveta, jer sam posvetio haškim zatvorenicima, srpskim mučenicima sa slikama i nikada se neću stideti toga. Srećan što mi ovi koji ne vole državu daju snage da sam jači od njih 100 puta, da istražujem još dublje za interese svog naroda i svoje države i nema te sile koja će me kupiti. Da sam ja nečija ulizica, vi koji me znate, vrlo dobro znate, oni su ulizica Bilu Klintonu, inostranom elementu, nisam se ja sastajao u čačanskoj kafani za rušenje predsednika države i Kosova i Metohije, nego oni. O kojoj oni nauci, Jovo Bakić govori? Pa, mene je stid da moji studenti tamo idu kod njega. To je mrzitelj svega što stoji, ili Goran Marković 20 godina protiv Srba govori iz Srbije. Poštovani ministre, ja ću završiti jednim citatom Nikole Tesle. Prvog i 2. juna, gospodnje 1892. godine prilikom drugog dana posete Beogradu rekao je studentima, citiram – ja sam, kao što znate i vidite i čujete, ostao Srbin i preko mora, gde se ispitivanjima bavim, to isto treba da budete i vi i da svojim znanjem i radom podižete slavu srpstva u svetu. Završen citat. Gospodo profesori, to treba da radite. Po mom se udžbeniku radi u susednim zemljama, čak u zemljama u koje ne smem da dođem, a vi sakrivate to od studenata. Nema nauke tako. Ja hoću da se takmičim sa vama. U politici, u političke stanke, u nauci, u naučne časopise. E, ali, mudri Teodorović, akademik, bajni pobegulja, ne nego glavoters. Zašto glavotres? Videli ste, jer kad spomenete predsednika države, od mržnje, pa ja to ne radim, nego on to radi, taj mudri Teodorović, negde oko četiri, pet stranaka je promenio i sad ga niko neće. Zamislite da on vodi Odbor za obrazovanje, kakav je on pedagog, a bio na toj tribini, a nije reagovao. Da li mu je to demokratija onu koju je doneo iz Amerike, a pobegao kada je bombardovanje naša zemlja. Pobegao si Dušane Todoroviću u Ameriku, završio svoj posao i vratio se, a mi smo branili ovu zemlju. Da li je to Nikola Tesla radio tako? Da li sam ja mogao pobeći iz ove zemlje, a ne ići na Prištinski univerzitet i nikada nisam zakasnio na nastavu, neka kažu dekani. Da li sam ovde zakasnio? Vi morate doći ovde i voditi bitku sa nama, gospodo opozicioni u radu, u redu, disciplini i ljubavi prema studentima i prema našoj deci. Cilj je ne da uništavate, kao što radite, nego da pomognete, izvučete svakog studenta i da mu otvorite vidike. Šta radi ona profesorka koja 400 drži iz jednog predmeta i pusti samo jednog, ko je ona, bre? Da li to radi pedagog? To može svaki uličar. Evo, poštovani narodni poslanici, toliko sam dobio snage i energije danas kad mogu ovim iz „Jedan od pet miliona“, da odgovorim samo delimično, ali imam toga još, ali ipak neću, ostaviću nešto i za drugi put. Neka pročitaju ono što sam juče rekao i završiću sa ovim, naučiti dete broj, složiti slova u reč, čitati i pisati, brisati, razumeti, znati, samo je mali deo onoga što učitelj zaista jeste, gospodine Bakiću, gospođo Stojanović. Kolega sa mog fakulteta, koji ideš, bunu dižeš dole, gospodine Olivere Toškoviću, namerno ne kažem ono što učitelj radi, jer biti učitelj nije posao, biti učitelj je voleti, biti učitelj je osećati, biti učitelj je umeti, biti učitelj je jednostavno biti, a vi to niste, gospodo. Hvala vam.
Hvala, profesore Atlagiću. Sada reč ima doktor Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala još jednom. Dame i gospodo narodni poslanici, na samom kraju današnje načelne rasprave želeo sam da kratko zahvalim svima koji su danas govorili, koji su pokazali interesovanje za zakone o kojima smo razgovarali svi zajedno ovde i onima koji su imali po neku reč kritike, zašto da ne. Trebalo bi valjda zajednički interes da bude da se napravi najbolje moguće, a ako to znači da se ponegde nešto zameri, zašto ne i tako, ali pre svega svima onima koji su pokazali želju da građanima koji ovo gledaju ili će ovo konkretno sad ove minute koje provodimo zajedno gledati u odloženom prenosu. Razumeju zašto su ovi predlozi zakona važni i koliko zaista jesu na dobrom tragu svega onoga što radimo svi zajedno. Svi zajedno kao društvo u tome ima i određenog doprinosa nas koji u ovoj sali boravimo. Da, kao što, primera radi čini kroz zakone koji se tiču patenata ili poluprovodničkih proizvoda dodatno motivišemo sve one koji bi se bavili vrhunskih istraživanjima u Srbiji, koji bi se bavili najboljim, najkvalitetnijim naučno-istraživačkim radom u komercijalne svrhe, što podrazumeva i najbolji novac, najatraktivnije poslove i najbolja primanja, često se o tome priča ovde. Dakle, toga danas u Srbiji ima i dodatnog prostora da toga bude više, takođe ima. Kako obezbeđujemo? Pa, između ostalog time što obezbeđujemo određenu zaštitu prava, dajemo motivaciju ljudima koji bi takve poslove, tu vrstu istraživanja dodatno finansijski podržali, da se osećaju sigurnije i da kažu, da, u Srbiji ima dodatnog prostora za to. Da, u Srbiji je moj kapital za tu vrstu aktivnosti, bezbedan, hoću tamo da uložim pa da imamo što više primera poput ovog „MTU“ o kojem smo govorili juče i danas i raznih drugih. Da obezbedimo zahvaljujući takvom postupanju kao što danas imamo još toliko i više sutra dobrog rezultata u našem budžetu. Da mi imamo sve ono o čemu smo govorili danas i te vrhunske investicije, da budemo svetski rekorderi u njima. Da imamo i ovaj kreditni rejting kako nam je ovih dana dala ova agencija Nudis. Da investicioni rejting u Srbiji bude takav da ko god pogleda pokazatelje kaže – ma, to je pravo mesto za mene i moj kapital, to je pravo mesto za dobar biznis i za vrhunska istraživanja. I da to, naravno, bude potpuno u duhu onog što mi govorimo u ovoj sali godinama, što zajednički radimo godinama. Da najkvalitetnije moguće obrazovanje svežemo da deluje zajednički sa naukom i istraživanjima i sa druge strane sa privredom. Tako postižemo pravi efekat i tako obezbeđujemo i ove fabrike i ove proizvodne pogone koje imamo danas i sve ove koje motivišemo, da u Srbiju dođu sutra i stotine hiljada novih radnih mesta koja imamo danas, a Bože zdravlja, da ih još toliko napravimo sutra za našu decu, za decu naše dece. I da možemo, kao što danas možemo, da finansiramo sve ono što nam je oduvek trebalo, a nekada da zamislimo nismo mogli, između ostalog i te putene pravce koje su sanjale generacije: autoput Miloš veliki, koji danas jeste realnost, južni krak Koridora H koji jeste realnost i istočni koji ćemo videti zajednički već koliko za mesec ili dva od današnjeg dana. Poslednjih 12,3 km završava se sada dok mi o ovome pričamo. To su fantastične stvari i nisu naravno posledica samo brige za onoga ko donosi posao, a dolazi odnekud vani, već i za onoga ko taj posao stvara ovde. I nije to samo briga za kompaniju, onu koja tek nastaje ili postoji, bez obzira, već i za pojedinca, za svakog čoveka. Pričam o obrazovanju, o onim stvarima koje smo već napravili, zato što smo hteli da pokažemo brigu za svakog čoveka, da svakom mladom čoveku obezbedimo više perspektive nego što je imao nekad. I kad smo uvodili programe dualnog obrazovanja, na nivou srednjoškolskog obrazovanja, tada smo rekli – videćete efekte. Danas kažemo – vidite, ti efekti postoje. Sedam hiljada mladih ljudi koji su u tim programima danas, 75 do 90% njih posao pronalazi zahvaljujući tim programima. To je izvanredna stvar. Taj „MTU“, koji je vrhunac tehnologije kada pričamo o avio-industriji, o motorima za tu vrstu prevoznih sredstava, je rekao – dolazim u Srbiju baš zato što imate tako dobar program dualnog obrazovanja, baš zato što imate na taj način napravljen kvalitetan kadar, baš zato što je toliko dobar da mi možemo da ga uporedimo sa onim sistemom koji razumemo, a to je nemački model dualnog obrazovanja. Oni ga poznaju, oni njega dobro koriste i isti takav, jednako dobar, prepoznaju u Srbiji. Zato su došli. Koliko je to potencijalno dobro? To je dragoceno. Od 400 do 500 radnih mesta, mi pričamo samo na nivou te jedne kompanije u prvom koraku. Tako su počeli svojevremeno i u Poljskoj. Dokle su došli u Poljskoj danas? Do 28 hiljada takvih radnih mesta. Zamislite da se samo deo toga u Srbiji realizuje, koliko bi to važno bilo i koliko jeste važno, što tu vrstu programa sada mi, upravo na ovoj sednici, juče smo o tome govorili, hoćemo da uvedemo i na nivou visokog obrazovanja. To su fantastične stvari i pokazujemo razumevanje za svaku potrebu koja se tiče mladog čoveka u Srbiji danas i njegove perspektive sutra. Uvodimo to, gospodine ministre, vi to znate bolje, između ostalog i kroz potpuno nove, savremene programe na postdiplomskom nivou, kroz četiri, čini mi se, potpuno nova programa na nivou master studija. U tome učestvuje 13 državnih univerziteta. Reč je o programima kao što su industrija 4.0 za mašinske fakultete, napredne digitalne tehnologije za elektrotehničke i elektronske fakultete. Dakle, sve ono što je najbolje, najsavremenije, na svetskom nivou danas, mi hoćemo da naši mladi ljude uče, da savladaju, da u tome budu dobri, da budu vrhunski, kao što jesu u svim ovim stvarima koje uče danas. I da se u tome takmiče sa ostalima u svetu i da u tome pobeđuju. Uostalom, takva briga za svakog čoveka, za pojedinca, daje vrhunske rezultate. I ovaj Gugl o kome smo govorili danas u nekoliko navrata, nije on nastao kao ideja u laboratorijama velikih kompanija. On je nastao kao lični projekat dvojice postdiplomaca na Stanfordu. E, takav prostor da obezbeđujemo ljudima u Srbiji. Onda takva velika dela i takve velike rezultate od njih možemo da očekujemo. I tako se prima njima odnosi onaj ko o njima zaista brine. On im obezbeđuje šansu, on im nudi perspektivu. On im daje sve ono što im je potrebno da pokažu koliko mogu. Potpuno je suprotno od toga raditi sa tim mladim ljudima, zapravo raditi protiv tih mladih ljudi tako što ih politički koristiti i tu ste, gospodine Atlagiću, potpuno u pravu. Neoprostivo je, greh je mladog čoveka zloupotrebljavati za lične političke ambicije, unositi politiku u amfiteatar i učionicu. I u pravu je i hrabar je i svaka čast Marku Atlagiću kad na to ukaže. A ovi koji na njega prosipaju drvlje i kamenje danas, zbog toga što na to ukazuje, oni treba da se stide. Kad kažu da je uvredio Marko Atlagić Jovu Bakića i ove ostale, a čime? Šta je to uradio? Time što je uzeo njihove reči, njihove rođene reči? Ovako im ih je pokazao i rekao – zamislite ovo što ste vi rekli, sa željom da uvredite Aleksandra Vučića, da neko kaže vama, kako bi se osećali? Njihove im je reči isporučio nazad, njihove im reči vratio i kažu – nekoga je uvredio. Ne možete vi nekoga da uvredite time što ste mu pokazali ogledalo, a to je uradio Marko Atlagić. I neka je uradio, sve je u pravu. Sve što im je rekao, izgovorili su sami, sve što im je pokazao, stvorili su sami. On im je samo dao priliku da se u tome pogledaju malo i nije nikada ni jednu laž rekao, ni vezano za Radu Trajković ili bilo koga drugog. Da znate, ako ćemo da pričamo o tome šta je laž a šta je istina, ovi Đilasi, Obradovići i ostali, koji se danas ubiše da objasne celom svetu da oni kao, neće na izbore koje organizuje Priština. Rada Trajković je, da vas podsetim, lider Saveza za Kosovo koji su ovi organizovali. Ona u isto to vreme, ni ne čeka da ovi završe svoju konferenciju za štampu, priča kako ide na te izbore, okuplja ljude i naravno, hoće da se obračunava sa Srpskom listom. E, sad, ko tu laže, to će oni morati da se dogovore jedni sa drugima. Ali, da su ikada bili protiv Haradinaja, Tačija, Kadrija Veseljija, nisu nikada. I tu je gospodin Atlagić u pravu. Oni su čak ti Đilasovi, „Jedan od pet miliona“ na nedavno održanim lokalnim izborima pozivali, oni su lobirali za to da se glasa za kandidata ne Srpske liste ili Srbina bilo kog, nego za kandidata Kadrija Veseljija. I o kome mi pričamo i o čemu mi pričamo? Ako vam te stvari smetaju, smeta vam ono što ste napravili sami, smeta vam ono što ste počinili sami, smetaju vam vaša nedela, pa i greh, još jednom da čujete, koji ste počinili prema mladim ljudima u Srbiji koje zloupotrebljavate, koje huškate i nagonite da upadaju u predsedništvo, da za vaše račune i vaš groš razbijaju ograde i sukobljavaju se sa policijom. I onda, gde ste vi? Nema vas nigde. Iza takvih se ljudi krijete. Vama nije stalo do njihovih sudbina, vama nije stalo do njihove budućnosti, vas sve vreme zanima ono što da poreknete ne možete - 619 miliona evra na računima firmi za osam godina koje ste proveli obavljajući najodgovornije funkcije u državi. To je sve što vas je zanimalo oduvek. Oni koji ovi vrstu dobre budućnosti kroz rešenja o kojima mi govorimo danas obezbeđuju ti mladim ljudima, a to jesu Aleksandar Vučić, SNS, parlamentarna većina, ali i svi koji učestvuju u ovom zajedničkom poslu, ti se za Srbiju i njenu budućnost brinu. Srbija treba da zna, nema potrebe ni da se brine, ni da se plaši, zbog ove malobrojne skupine agresivnih, koji su navikli da zloupotrebljavaju sve i svakoga, a da samo za sebe i svoj džep misle. Nema opasnosti za građane Srbije ni od Đilasa, ni od Jeremića, ni od Obradovića, dok se narod pita. A da će narod u Srbiji da se pita, garant smo mi, garant je Aleksandar Vučić, garant je SNS, garant su svi ljudi koji učestvuju u naporima da Srbija bude bolja i uspešnija nego što je bila ikada. Kao što ste čuli, dok smo mi ovde, drugačije u Srbiji biti neće. Niko sem naroda neće birati budućnost ove zemlje i to je najsigurniji garant da će budućnost ove zemlje da bude svetla. Hvala vam, najlepše.
Zahvaljujem, dr Orliću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog Načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Niko ne želi reč. Ja ću reč sada dati na kratko ministru Šarčeviću. Izvolite, gospodine ministre.
Poštovane kolege, poštovani narodni poslanici, ja ću samo u par rečenica da se zahvalim svima koji ste učestvovali u ovoj današnjoj i jučerašnjoj raspravi. Svakako, najviše zasluga imaju ljudi iz Zavoda za intelektualnu svojinu koji su se pomučili, uradili posao, koji su u širem delu neko ko pripada našem Ministarstvu. Dok smo o ovome pričali, ja sam dobijao podrške mnogih studenata, upravo prateći ovaj prenos. Hvala.
Zahvaljujem, ministre Šarčeviću. Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tač. 3, 4. i 5. dnevnog reda. Obaveštavam vas da ćemo sa radom nastaviti 12. septembra, dakle u četvrtak u 10.00 časova. Zahvaljujem se svima na učešću u radu. Hvala.