Hvala. Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, sinoć smo započeli diskusiju na ovu temu. Odnosi se ovaj amandman takođe na brisanje jednog člana. Sinoć smo govorili o članu 30, a sada smo predložili da se izbriše član 40. i naslov iznad člana 40. Ovaj član odnosi se na termin – institut okvirnog sporazuma. Naime, kako smo već naveli, smatramo da ovaj termin možda nije na najbolji način definisan, odnosno nije predstavnik predlagača možda uzeo primere i nije možda pregledao sve primere prakse iz zemalja EU koje su uvele ovaj okvirni sporazum. Na primer u Sloveniji se pokazalo da postoji dosta teškoća prilikom primene ovog postupka i da je bilo dosta nedoumica kako i na koji način da se osnovne institucije javnih nabavki primene na ovaj okvirni sporazum, te s tim u vezi smo smatrali da, ako želimo da procedure javnih nabavki pojednostavimo, detaljno definišemo i unapredimo procedure javnih nabavki, tako smo smatrali da ovaj član treba izbrisati iz ovog zakona, a naravno, s tim u vezi, trebalo bi možda malo bolje definisati one postojeće postupke i procedure u okviru javnih nabavki poput otvorenog postupka, restriktivnog postupka itd. Već smo govorili o tome da su referenti javnih nabavki u javnim preduzećima, u lokalnim samoupravama bili u prilici proteklih godinu ili dve dana, da idu na određene seminare, edukacije, kako bi se obrazovali na temu pripreme tih javnih nabavki u svojim institucijama, a sada dolazimo u situaciju da ih ponovo moramo uključivati u neke nove procedure, da ih ponovo moramo edukovati, da ne pričam tu o sredstvima koja se moraju koristiti, o plaćanju iz budžeta lokalnih samouprava, javnih preduzeća nekim institucijama koje se bave edukacijom ovih referenata za javne nabavke, tako da smo smatrali da je možda bilo potrebno detaljnije, bolje i preciznije definisati postojeće postupke javnih nabavki, a onda na taj način smanjiti i trošenje sredstava, a u svakom slučaju unaprediti rad tih referenata, to nam je valjda poenta cele priče. Isto bih mogla da kažem da možda ovaj okvirni sporazum dodatno komplikuje čitavu ovu proceduru javnih nabavki i eventualno ne bih znala možda koja je razlika između pregovaračkog postupka i ovog okvirnog sporazuma, tako da je ideja poslaničke grupe DSS bila da se pojednostave procedure javnih nabavki, što je valjda želja svih nas ovde i da dobijemo najbolji mogući zakon.
Hvala. Da li neko želi reč? Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Dejan Radenković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč želi gospodin Radenković, izvolite.
Hvala. On je postao, koliko sam čuo od predsednika, sastavni deo zakona, ako je tako. Predlagač se nije složio, a na Odboru je on prihvaćen i meni je to drago i mi ostajemo pri čvrstom stavu da svi planovi nabavki treba da budu objavljeni na internet stranici i na portalu javnih nabavki. Samo smo sa ispravkom izuzeći one nabavke koje se odnose na član 127. Predloga zakona i mislimo da je to osnovno načelo transparentnosti, da se jednostavno planovi nabavke nađu na tom portalu javnih nabavki i da svi imaju priliku da izvrše uvid, pogledaju da li je nešto opravdano, da li nešto ima smisla. Naravno da se tu podzakonskim aktima reguliše šta će biti u tim planovima, šta će se izneti, ne moraju količine, ne moraju vrednosti, mada, pošto se tu malo sporimo, mislim da čak sva ministarstva i dosta javnih preduzeća u svojim informatorima objavljuje te planove nabavki koje su u obavezi da donesu, tako da one nemaju razloga da budu skrivene od očiju javnosti. Ovo je samo jedan način i jedan vid transparentniji, da svako ko želi može da vidi. Ne stoji da ponuđači mogu da, zato što će to biti transparentno, javno, dostupno svima, da se dogovaraju, da se pripremaju. Mislimo da nema razloga da se krije od očiju javnosti, da svi treba da znamo, i mediji i nevladine organizacije, da na vreme upozorimo ako nešto nije opravdano, jer praksa je pokazala do sada da je bilo nekih javnih nabavki koje totalno nisu bile smislene. Još jednom mislim da nema nikakvog razloga da ovo u danu za glasanje ne izglasamo svi, jednostavno zato što je osnovno načelo transparentnost ovog predloga zakona, tako da ćemo mi ostati do kraja pri ovom našem predlogu. Hvala.
Izvinjavam se, gospodine Radenkoviću, što sam ja pročitao. Ovde piše pogrešna informacija. Pročitao sam na početku da je predstavnik predlagača prihvatio amandman, a pošto vi niste prihvatili amandman, onda se ovo što ste vi rekli slaže i onda je ovo greška u materijalu koji sam ja dobio. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman, a Odbor je prihvatio amandman. Dakle, zbog stenograma moram da ponovim još jednom da amandman na član 51, sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Dejan Radenković predstavnik nije prihvatio, a Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je prihvatio amandman. Gospodine Arsiću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što kolega Radenković kaže, u teoriji izgleda je u pravu. Na žalost, u pravom realnom životu stvari su malo drugačije. Navešću samo jedan primer za koji ja znam. Tri preduzeća mogu da se bave izgradnjom puteva na teritoriji Braničevskog okruga. Požarevačka Direkcija za javne nabavke raspiše, primera radi, da asfaltira 20 ulica. Pojave se sva tri ponuđača i sva tri dobiju posao. Kako izgleda taj posao? Prvi ponuđač koji dobije posao angažuje drugog ponuđača kao podizvođača. Drugi ponuđač koji dobije posao angažuje trećeg ponuđača kao kod izvođača, a treći koji dobije posao angažuje prvog kao podizvođača. Šta je to nego dogovor? Centralizacijom javnih nabavki sprečavamo da bude predmet javne nabavke 20 malih javnih nabavki, ne male vrednosti, nego usitnjenih, gde bi mogle da konkurišu samo, na prvom mestu, ta tri preduzeća, nego i druga, sa jedne strane, a sa druge strane sprečava ih da se dogovaraju, dele tržište i dele posao. Najveći problem osim što imamo par elemenata, sadašnji važeći zakon, par koruptivnih elemenata jeste taj, što u svojoj primeni nije imao dovoljno konkurencije na tržištu. Ako objavite javne nabavke godinu dana unapred, verujte mi imaće dovoljno vremena da sednu, da se dogovore, da utvrde svako svoju ponudu i da dobijaju posao na taj način. Nama nije cilj da svi učestvuju u postupku javne nabavke i da svi dobiju posao, nego je cilj da država, odnosno naručioci dobiju izvršene usluge ili radove u onoj realnoj vrednosti koja jeste na tržištu, a ne u nekoj drugoj koja mnogo više odstupa od tržišnih vrednosti zato što nije bilo konkurencije na tržištu. Postoji jedna deo, da kažem, koji se odnosi na to, pa ako su se i do sad dogovarali i od sad će. Prihvatam i to, ali neće znati šta će sve biti predmet javne nabavke u narednom periodu i štitiće svoj interes, a ne interes drugih. Zato kao predstavnik predlagača ovaj amandman nisam mogao da prihvatim. Da smo država koja ima daleko veću efektivu građevinsku, ili davalaca usluga ili itd, onda bi to bilo moguće, ali za sad mi smo mali i kao tržište, a mali smo i sa potencijalima koji mogu da budu predmet javne nabavke, odnosno onih koji mogu da izvrše posao za javne nabavke.
Hvala. Gospodine Radenkoviću, izvolite.
Mislim, da ne stoje ova obrazloženja zato što je jednostavno cilj da se poveća broj ponuđača, da ne ostane tu iza kulisa, da onaj samo ko donosi plan zna i da obavesti određene ponuđače šta je u planu i kad je u planu i da se pojedini spreme za tu nabavku, a da ovi drugi budu iznenađeni, nepripremljeni i da moraju da jednostavno učestvuju na tom postupku javne nabavke. Drugo, mislim da će dobiti, ja kažem, opet mogućnost da i mediji, i široka javnost ukažu na neke nepotrebne javne nabavke na vreme kada se alarmira javnost, mediji. Znači, određena javna preduzeća, ministarstva će morati da se povuku i da odustanu od te nabavke koja nije jednostavno potrebna i nije u skladu sa politikom ni ove vlade. Tako da mislim da ne stoje. Zašto? Kada povećate broj ponuđača, čim je veća konkurencija, logično je da ćete doći. Ne mogu baš svi ponuđači iz svih oblasti da stignu da se dogovore i predlože, pa to bi bilo lakše jer će se dogovoriti samo oni koji znaju unapred, koji imaju insajderske informacije, da će da se pripreme za te nabavke. Tako da ne vidimo nijedan razlog da se ovi planovi nabavke objavljuju u nekom obimu kako bude to podzakonski akt regulisao. Ne moraju da budu količine, ali ako vidimo da neko preduzeće koje posluje sa gubicima za narednu godinu, pa za tu godinu da planira nabavku automobila, ako bi stajala vrednost videli bi koja je vrednost bila za te automobile, naravno da šira javnost ne bi upozorili, da sad ne imenujem neka preduzeća koja u praksi postoje, koji su gubitaši, onda nabavljaju luksuzne automobile i dele trinaeste plate itd, da sad ne ulazim u detalje. Znači, jednostavno mislim da bi ovo baš bilo u cilju sprečavanja nekih zloupotreba. Naravno, otvoreni smo za svaku polemiku. Raspoloženi smo za svaku diskusiju. Ako postoje stvarno argumenti ja ću ovde ustati i reći ću da nisam u pravu i da jednostavno treba da to ostane van očiju javnosti, širokih narodnih masa. Još jednom kažem i izražavam stav SPS da jednostavno planovi nabavke treba da se nađu na portalu "Javnih nabavki".
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Stajale bi te primedbe, ali pod uslovom da već nemamo u Predlogu zakona i prethodno obaveštenje koje ima obavezu da se objavi. Znači, ne može insajderska informacija da posluži nekome da suzi konkurenciju u postupku javne nabavke. Znači, ima više postupaka, ali neće biti dovoljno vremena, odnosno gledamo da što manje dajemo vremena za dogovore ko treba da dobije posao, ko ne. Budite sigurni, znači, tvrdim vam, više puta sam gledao dokumentaciju iz postupka javnih nabavki. Ne možete da verujete šta su sve spremni da urade. Da, recimo, neko ne napiše žalbu komisiji. Obećavaju mu sledeću javnu nabavku da će da dobije i dobio je posao. Baš zato hoćemo da sprečimo tu mogućnost dogovora, da se ne zna šta će da bude sledeći predmet javne nabavke dok ne dođe ta javna nabavka u jedan postupak u kome svi mogu da učestvuju. Verujte, nemojte da mislite, da li neko može da se spremi ili ne. Danas je situacija na tržištu takva da bukvalno svi koji žele da učestvuju u postupku javne nabavke, da ponude svoju robu ili usluge, i te kako su spremni zato što posla nema, izgleda mi da je najveći poslodavac u Srbiji danas država.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Mislim, gospodine Arsiću da se napravi jedna pauza, da se vi usaglasite među 130 predlagača, mislim da bi to bio red. Inače, mi podržavamo ovaj amandman kolege Radenkovića, on je dobar, on omogućava uvid javnosti u neke stvari i to uostalom traže građani od nas, to ste i obećali. Ne vidim šta je tu sporno. Inače, hteo sam da vas zamolim, ako možete gospodine Arsiću malo glasnije da govorite, jer mi ovde ne čujemo, pa brat bratu, 70% onoga što kažete. Možda je ta vaša jedinica neispravna. Ali, hajde da iskoristim kad već pričam, da zamolim ili da govorite glasnije ili na neki način da priđete mikrofonu, jer mi stvarno ne čujemo šta ovde pričate, a bitno nam je da čujemo. Dakle, mi ponovo ovde imamo jedan dokaz oko nečega što uopšte nije beznačajno, što je jako važno, što je u duhu onoga što ste govorili, obećavali, gde nemamo saglasnost među predlagačima ovog zakona. Sto trideset narodnih poslanika ga je podržalo, a bez SPS nemate većinu, a imate neusaglašenost. Ili se dogovorite da napravite pauzu. Mi ćemo glasati za ovaj amandman, ali mislim da je na neki način malo nedostojno da predlagači iznose različito viđenje oko nečega što realno pomaže da proces bude transparentan, da se stvari stave na portal tamo gde im je i mesto. Naravno da će biti problema i naravno da to nije jednostavno, ali Bože moj, to su vaša obećanja. Hvala.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da li se čujemo sada? Dobro. Kada slušam izlaganje prethodnog govornika, zapitam se, šta se dešavalo kad je neki poslanik DS ulagao amandman na Predlog zakona koju je predložila DS, odnosno Mirko Cvetković i branio ga ovde u Skupštini i glasao za njega za razliku od ostatka poslaničke grupe. To nije dovodilo ni u jednom jedinom trenutku pitanje da li ta Vlada ili koalicija funkcionišu ili ne funkcionišu. Svaki narodni poslanik koji je potpisao jeste predlagač ovog zakona. Imao je pravo da učestvuje u njegovom donošenju, neku su učestvovali, neki nisu, neki su izrekli svoje primedbe, ali su se u načelu složili sa zakonom. Verujte, bilo bi ružno da zabranjujemo narodnim poslanicima da podnose amandmane na ovaj zakon. Čak i oni koji su podržali Predlog zakona u načelu, to je njihovo poslaničko pravo. Zato su i birani, zato narodni poslanici posle ko zna koliko vremena predlažu jedan zakon u Narodnoj skupštini, bez Vlade Republike Srbije. Mi smo ti koji donosimo zakone, mi smo ti koji ti predlažemo zakone, mi smo ti koji samostalno odlučujemo o tim zakonima, mi smo ti koji sada prvi put dovodimo u funkciju da je Narodna skupština ta koja kontroliše Vladu, a ne kao za vreme vlade Mirka Cvetkovića da Vlada kontroliše Narodnu skupštinu. Nažalost, tako je bilo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Nije po Ustavu, niti je moguće da Vlada kontroliše Skupštinu. Možda su to neke neostvarene fantazije iz vaših redova. Ono što je sigurno, da vas podsetim, a i zbog građana koji ovo gledaju, činjenice su sledeće - 138 narodnih poslanika vladajuće većine je predložilo ovaj zakon, a ne Vlada, gospodine Arsiću, da bi građani razumeli. Vlada prečesto izbegava da se pojavi ovde pred narodnim poslanicima. Treba da ih pitate i vi, kao i mi, koji je razlog zbog toga? Vi ćete reći - pa, mi smo poslanici. Da, naravno da imate pravo na to, i to uopšte nije loša praksa, ali smatram da kada se nešto tako pompezno najavljuje, kada je nešto predmet svih vaših govora u predizbornim kampanjama, u svim mogućim pripremama, a da ne pričam o tome da smo očekivali zakon da svi padnu na nos, a niko iz Vlade to nije predložio, nego 138 poslanika među kojima sada postoji nesaglasnost oko jednog amandmana koji nije beznačajan. Mi podržavamo taj amandman. Umesto da se sada vi na neki način dogovorite, dovodite nas u neprijatnu situaciju da svaki put moramo da vidimo i potvrdimo da je i ova vaša većina bicefalna, kako je rekao premijer, ili dvoglava, da prevedem na srpski. Ako ste dvoglavi, stavite se više u jednu glavu. Nemojte nas terati da vas stalno to pitamo, gubimo vreme oko toga. Mislim da prečesto, gospodine Arsiću, uvažavam vaš rad i sve, ali ponovo vam ponavljam, prvo, sada smo vas bolje čuli, nastavite tako, a drugo – nemojte nas, molim vas, stalno podsećati šta je prethodna Vlada. Građani Srbije su dali vama veću podršku, a mi smo sada opozicija. Ne znam dokle hoćete više da vam podnosimo račun. Hvala.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić [[Dejan Radenković, s mesta: Imam repliku po prethodnom izlaganju.]] Moram da dajem reč u skladu sa Poslovnikom. Prvo prednost ima predlagač akta, kada se prijavi. Izvolite, gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bih da narodni poslanici DS ne vode računa o stvarima koje se dešavaju u ovoj koaliciji kada je u pitanju barem jedan amandman i jedno neslaganje. Ono oko čega se slažemo jesu strateške stvari, a to je borba protiv organizovanog kriminala i korupcije, početak postupka pregovaranja Srbije za članstvo u EU i rešavanje pitanja AP KiM u okviru Ustava Republike Srbije. Isto tako ta bicefalna vlast, kako je vi nazivate, dame i gospodo, ponovo bih vas podsetio na jednu izreku – prvo sredite stvari u svom dvorištu, pa onda gledajte u tuđe. Jer, koliko znam, koliko vidim, koliko naslućujem, imaćete vi iz vaše poslaničke grupe, odnosno napravićete tri, četiri ili pet, samo ne znam kako se ta poslanička grupa zove.
Hvala. Molim narodne poslanike da se vratimo na temu dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković, replika. Izvolite.
Drago mi je što se ovde vodi konstruktivna rasprava o nečemu što valja i što nevalja. Uopšte ne trebamo sada tu da pravimo razliku da li je neko predlagač, a u međuvremenu je video da nešto ne štima, da može da se dopuni, da se doradi, da je napravljen propust. Zato ovde i pričamo i iz diskusije može mnogo štošta da se izvuče, da se možda čak u međuvremenu i prihvate još neki amandmani. Uopšte ne stoji, nije umesna vaša konstatacija, kolega Stefanoviću, jer iskreno se nadam da ćete vi, s obzirom da ćete glasati za ovaj amandman, glasati i za zakon. Ne vidim ni jedan razlog da vi ne glasate za uvođenje reda u javne finansije, za kontrolu trošenja budžetskih sredstava. Jednostavno, mislim da je u redu da postignemo jedno jedinstvo, da se svi zalažemo za uvođenje reda u ovoj oblasti, jer znamo da je korupcija zlo koje stvarno može da uruši ceo sistem i celu državu. Mislim da oko toga treba stvarno da imamo jedinstvenu podršku. Opet se vraćam na objavljivanje plana nabavke. Mogu da navedem koliko god hoćete primera. Da je bilo ovoga, ne bi se dešavale mnoge zloupotrebe. Navešću jedan primer. U proteklom periodu, par godina iza nas, sprovedena je hitnost jednog postupka. Komisija i inspekcija zaključile su da zbog urušavanja plafona i svega mora hitno da se obnavlja jedna škola. Zaključen je određeni pregovarački hitan postupak, sručeno je tamo tridesetak miliona, pa aneksima još desetak, pa to više niko nije mogao da isprati. Ukazivano je u Skupštini, ukazivano je u javnosti itd. Da vam ne kažem kako su poslate i kome su poslati pozivi za učešće. Poslati su jednoj firmi kojoj je tendenciozno i bilo namenjeno da radi taj posao i dve koje i dan danas ne verujem da iko može da nađe i da li bi one uopšte mogle da rade, a poslat im je poziv za to. Da je bilo objavljeno na portalu ili u javnosti, da smo imali ovaj institut portala javnih nabavki i ovu odluku da se na njemu objavljuje plan te nabavke, možda bi javnost upozorila na vreme da nema potrebe za tom nabavkom. Onda bi uspeli da sve te pare, tih tridesetak-četrdesetak miliona ili već više, nikad nisam mogao da dobijem tu informaciju koliko je sručeno…
Vreme, gospodine Radenkoviću.
Imam vreme kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Ne, vi imate repliku, a replika traje dva minuta.
Molim vas samo da završim. Znači, onda bi doneli odluku da se opredeli za više škola koje su u lošoj situaciji, a pričam konkretno o KiM, i onda bi se mnoge škole možda i okrečile i sredile, a ne bi se sručilo samo u jednu školu. Toliko. Još jednom, mislim da je ovo u redu. Ne moramo da polemišemo više ovde u sali, možemo i ovako neposredno da razmenimo mišljenja, pa da idemo dalje, ima još amandmana. Jednostavno, ako postoje stvarno opravdani argumenti, povući ću se, ali opravdani argumenti. Hvala.
Reč ima po Poslovniku narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Javljam se po članu 27. – predsedavajući se stara o vođenju sednice. Meni jedna stvar nije jasna, gospodin Radenković je predlagač ovog zakona. Je li tako? Jeste. Nije bitno ko je ovlašćeni, vi ste predlagač zakona. Odbor je usvojio amandman. Po našem Poslovniku, kada odbor usvoji amandman i kada se predlagač složi sa tim amandmanom, a gospodin Radenković je predlagača, jedan od 138, on postaje sastavni deo teksta predloga zakona. Mi potpuno gubimo ovde vreme na raspravu. Gospodin Radenković je predlagač. Tako stoji ovde, on je jedan od predlagača, jedan od potpisnika. Po Poslovniku, ako ga odbor prihvati, a prihvatio ga je, imam tu informaciju, postaje sastavni deo predloga zakona. Ili je Poslovnik nejasan u ovom delu u kome se odnosi na to da treba svih 138 predlagača pojedinačno da se izjasne da li prihvataju ovaj amandman prozivkom, možda je to najbolje, pa onda da nastavimo, ili je ovaj amandman sastavni deo predloga zakona i da mi onda krenemo dalje da radimo, da ne gubimo vreme na ovo. Očekujem obrazloženje.
Gospodine Mihajlov, moram priznati da sam malo zatečen, ali koliko sada vidim u stvari izgleda da amandman nije prihvaćen. Molim gospodina Arsića da razjasnimo, jer, koliko sam shvatio, bez obzira što piše, amandman nije prihvaćen. Gospodine Arsiću, da li je amandman prihvaćen ili nije prihvaćen?
Razjasnićemo. Sada kada vidim kako gospodin Mihajlov tumači Poslovnik, sada mi je jasno kakve smo sve zakone donosili dok je on bio sekretar u Vladi RS. U našem Poslovniku lepo piše – predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača. To se provlači kroz ceo taj član. Iz tog 1. stava primenjuje se na svaki sledeći stav u tom članu. Ali, kada tako tumačite Poslovnik, stvarno, kako ste donosili zakone na Vladi?
Hvala. Reč ima Dejan Mihajlov, replika. Izvolite.
Gospodine Arsiću, kada ne znate šta da kažete, vi kažete nešto glupo. Vi mi niste odgovorili na to, a zakoni koji su donošeni u naše vreme i u vreme naše Vlade, svih vlada, i svi zakoni koje smo mi podržali, su zakoni koji su dobili podršku u ovoj Skupštini, ovih poslanika. Takođe su, kao i ovaj vaš zakon, imali odbor pri ministarstvu, koji se odnosio da ima saglasnost i usklađenost sa propisima EU i sa modernim zakonodavstvom. To su zakoni koji se unapređuju i koji grade, stvaraju ovu državu. Između ostalih zakona, donet je i najvažniji zakon, to je Ustav Republike Srbije, tako da mislim da primedba nije na mestu. Što se tiče drugog, gospodin Radenković je predlagač. To je možda nedorečeno sa našeg Poslovnika, ali to jeste tako. On je kao jedan od predlagača, predložio amandman i odbor ga je prihvatio. Ne znam, evo pogledajte, predlagači zakona, stoji ovde, Dejan Radenković, ispred poslaničke grupe SPS, 138 predlagača zakona, da li je tako? Vi ste ovlašćeni predlagač, ali on je predstavnik predlagača. On je predlagač zakona i on ima isto pravo da kao predlagač zakona prihvati neki amandman, jer ih ima 138. Subjektivitet predlagača zakona je podeljen na 138 poslanika koji su potpisali. Vi predstavljate njih. Ali, ako se on, kao jedan od predlagača, usaglasi sa amandmanom i predloži amandman, odbor ga usvoji, to je onda možda situacija koju mi ranije nismo imali ovde. Ali, taj amandman, prosto, primenjujući naš Poslovnik, gde je predlagač saglasan sa time, taj amandman isto treba da bude usvojen. Vi ste predstavnik svih njih ovde, ali on je očigledno imao svoje mišljenje, on je kao predlagač predložio amandman. Odbor ga je usvojio, imamo jednu situaciju koja jeste malo čudna i nesvakidašnja po našem poslovniku, ali onda vi sedite, dogovorite se, neka gospodin Radenković odustane od amandmana, što nama nije sporno, ali šta ćemo Odbor ga je usvojio. Evo, tu je gospođa Čomić, koja je bila potpredsednik Skupštine dugo. I dalje je ovakva situacija postala naša parlamentarna praksa do sada.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović. Izvolite.
Meni je prosto, gospodine predsedavajući, neprijatno, sa jedne strane. Sa druge strane mi je vrlo prijatno, i ja se osećam bicefalno u ovoj situaciji, zato što mi kao DS zaista možemo, na neki način, da budemo zadovoljni što vidimo da predlagač ne može da se usaglasi ni oko ovog pitanja, a istovremeno DSS pravilno ukazuje na jedan očigledan propust. Mi ih u tome podržavamo. Nije zgodno nama da slušamo ove grke reči između njih, kada sutra treba da prave zajedničku platformu. Kako kaže, gospodin Petković – biće u vlasti u sledećoj Vladi i to vrlo brzo, tako da možda neće. Ono što sam hteo da kažem kroz repliku, ja sam se javio za repliku, gospodinu Arsiću, koji smatra da vrlo dobro vidi u čemu je problem u ovom slučaju, pošto je ovo dobar amandman koji je prihvatio odbor i predlagač, ne razumem, zašto vi lično nećete da ga prihvatite, ili među vama ima onih koji hoće i onih koji neće da ga prihvate? Dakle, molim vas da to razjasnite vi međusobno. Druga stvar, kada to razjasnite, da nas obavestite. Mi ćemo podržati ovaj amandman i molim vas, nemojte da pričate o dvorištima ponovo i nemojte o čišćenju dvorišta. Svi smo u istom dvorištu, koje se zove Srbija. Vi sada imate tu metlu da je čistite. Radite to što bolje možete, za sada baš ne znate, ali ako pričate o deljenju poslaničkih grupa, vi to pričate iz ličnog iskustva. Nemojte nama da pričate te stvari, kada smo jedinstveniji nego ikad. To građani vide. Znate li zašto? Što više naš pritiskate i napadate, mi smo sve jači.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić kao predlagač, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja se stvarno iznenađujem za tako široka tumačenja Poslovnika. Predlagač nije jedan poslanik, nego 138. Ako se jedan poslanik sa nečim složi, ne znači da se složilo i 137. Naš Poslovnik lepo kaže u članu 164 – predlagač zakona, to je grupa od 138 narodnih poslanika, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača. Znači, nije gospodin jedan poslanik predlagač, nego 138. Tih 138 odredili su ko će njih da zastupa u ovoj skupštini. Nemojte više oko toga da se raspravljamo. Osim toga, to će Skupština u danu za glasanje da odluči, šta će u vezi tog amandmana da bude. Što se tiče diskusije koje su vezane za dvorište u Srbiji i metlu, metla je najčešća bila za vreme prošle vlasti na blagajnama. Samo, za razliku od prethodne vlasti, ova vlast neće da čisti Srbiju, nego da menja Srbiju na bolje, da je pravi, da je izrađuje, a ne da je urušava kako je to do sada bilo.
Hvala. Reč ima Zoran Ostojić. Izvolite. (Jovan Palalić, s mesta: Replika.)
Replika? Ja sam disciplinovan, ne zloupotrebljavam Poslovnik.
Gospodine Ostojiću da li ste tražili reč po amandmanu ili je replika?
Po amandmanu. Četrdeset pet minuta čekam.
Ne vredi, vidite li koliko ima replika. Reč ima Jovan Palalić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, kolege narodni poslanici, bilo koja tema da se nađe u Narodnoj skupštini ili u javnosti, DSS zaista želi da pristupi ozbiljno i raspravi i da doprinese da se kako tema Kosova, koja je ovde pomenuta, tako naravno i Zakon o javnim nabavkama, na što kvalitetniji način, reši. Što se tiče pominjanja DSS u kontekstu učešća u doprinosu da se platforma o KiM donese u Narodnoj skupštini, verujem da će naš doprinos biti takav da se sve ono loše što je učinjeno za vreme prethodne Vlade, sav onaj sunovrat politike oko KiM koji se desio za vreme Vlade Mirka Cvetkovića i Borisa Tadića, da svi ovi pogrešni sporazumi koji su prihvaćeni, budu sada ispravljeni novim dokumentom koji će usvojiti Narodna skupština. Verujemo da će naš doprinos promeniti te politike, loše politike, biti zaustavljen upravo. Mi ćemo naš doprinos u tom smislu dati. Što se tiče ove rasprave koja je vođena oko Poslovnika, znate šta? Ima 138 predstavnika predlagača. Postavljam pitanje, da li su se svih 137 predstavnika predlagača izjasnili o ovom amandmanu ili je to stav samog predstavnika predlagača? Mi smo čuli stav predstavnika predlagača, ne znamo, možda se poslanički klub SPS potpuno solidarisao sa kolegom Radenkovićem. Svi su možda podržali. To znači da je podrška ovom predlogu, ovom amandmanu, drugačija ili je to stav samo kolege Arsića, kao predstavnika. Ja vas molim da utvrdimo kakav je stav svih 137 ostalih predstavnika predlagača.
Hvala. Reč ima Dejan Radenković, replika, pa onda opet replika Borislav Stefanović. Valjda ćemo sa replikama završiti. Izvolite.
Hvala. Uvaženi potpredsedniče, završiću i neću više polemisati. Mislim da smo izbanalizovali totalno ovu raspravu. Jesam jedan od predlagača i imamo neki stav i neko mišljenje i o tome treba raspravljati. U redu je, čuli smo različitost mišljenje i nije dobro da onda zloupotrebimo ovaj amandman, pa da odemo toliko daleko da polemišemo da li je ova vlada ovakva ili je onakva, da li postoji jedinstvo ili ne postoji jedinstvo. Nije jedna sitnica jedan amandman, da li hoće da se prihvati. Bilo je mnogo slučajeva u prošlosti, to kaže kolega Arsić, i predloga amandmana DS, pa ih ne prihvati predlagač, pa to nije značilo da je to neko nejedinstvo. Bilo je i slučajeva da jedna poslanička grupa, koja je u koaliciji u vlasti, ne glasa za nešto ili bude uzdržana, pa je vlada trajala četiri godine i nije bilo nikakvih problema. Ako je do toga da se neko sluša ili ne sluša, iskreno da vam kažem, kada novoizabrani predsednik neke stranke kaže da neko vrati mandate, valjda je red da se posluša predsednik stranke i da ga poslušate i da uradite tako, jer ne vodi priči o vašem jedinstvu. Ono što moram da kažem, ako je odbor prihvatio amandman, to ne obavezuje predlagača da ga usvoji i da ga prihvati, tako da u danu za glasanje ćemo se izjasniti. Ko bude hteo da glasa za, neka glasa. (Predsedavajući: Molim narodne poslanike za tišinu.) Hvala, potpredsedniče. Ne bih zaista da polemišem. Ovde stavljam tačku. Iskoristiću još ovih 10 sekundi da pohvalim i radnu grupu koja je dugo radila na ovom zakonu. Mi smo kao poslanička grupa i kao partija dali svoj doprinos da jednostavno stupi na snagu jedan zakon koji ozbiljno može da uvede red u javne finansije, u javne nabavke, jer korupcija je pošast našeg društva. Jednostavno, mislim da za ovaj zakon treba apsolutno svi da glasaju.
Hvala. Narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Završavamo sa replikama. Izvolite.
Onda mogu da spominjem imena poslanika? Hvala. Dakle, gospodine Radenkoviću, ovo je bilo dirljivo slušati, zaista. Čovek podnese amandman i onda kaže – ljudi, ma nije to tako važno. Pa, nije važno puno toga iz vaše političke istorije, ali pukla su leđa srpskom narodu od toga. Nije važan ni Kumanovski sporazum, nije važna ni Rezolucija 1244, ali sami ste tražili to, zašto sada gestikulirate? To je činjenica. Prema tome, taj stepen demokratičnosti i pozivanje na vraćanje mandata ili ne, kada vi ostvarite na vašem glavnom odboru, onda se javite, a u međuvremenu vežbajte, jer će se sigurno to i kod vas dešavati. Vežbajte. Vežbajte ako treba svakog vikenda kako to izgleda. Ako ste to ranije vežbali, možete sada da primenite vrlo lako. Mislim da nije bilo korektno, složićete se, predsedavajući, da se ovakve stvari… (Predsedavajući: Gospodine Stefanoviću, molim vas, računam na vašu korektnost u stilu izražavanja.) Morali ste vi reagovati u momentu kada je to izneto, ali to je sada već uzgredna stvar. Druga stvar, za vreme vlasti DS bilo je slučajeva da poslanik ulaže amandman na predlog predlagača, ali je predlagač bila Vlada, gospodine Radenkoviću. Vi imate 138 poslanika koji su podneli predlog zakona. Vi ste sebi podneli amandman i onda ste nam rekli da je taj amandman dobar i mi smo rekli da jeste. Posle toga ste rekli da nije to tako važno, imamo mi jedinstvo. Koliko god glasno pričate da imate jedinstvo, mi smo sigurni da ga nemate. Što više vičete, mi znamo da ga nemate. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima po amandmanu narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala. Ovo je važan amandman. Javio sam se po amandmanu još skoro pre sat vremena, da bih se uključio. Međutim, u ovaj sat se čulo svašta. Mnogo će narod da se raduje kada dođe taj 11. i platforma. Ako je oko ovog amandmana ovakva debata među poslanicima u vladajućoj većini, šta će biti oko platforme? Verovatno je za mnoge ovaj amandman važniji nego platforma. Ovde su konkretne stvari u pitanju. Radenković je jedna stotridesetosmina predlagača zakona, a Arsić je predstavnik svih 138. Recimo, gospodin Arsenović je takođe jedna stotridesetosmina. Kad završim, mogli bi da kažete šta mislite o amandmanu. Ovde je spor oko toga da li je amandman postao deo zakona, tj. da li ga je prihvatio Odbor ili će se o amandmanu glasati kada se bude glasalo o zakunu, ako ja dobro razumem. Ako je deo zakona, neće se glasati. Ako čitate Poslovnik, tamo piše – predlagač zakona ili ovlašćeni predstavnik. Ne tumačim to da ovlašćeni predstavnik može u svakom trenutku po svojoj volji da odlučuje u ime predlagača. Ili možda grešim? Možda kada dođe ovlašćeni ministar ispred Vlade, apsolutno bez Vlade može da radi šta hoće, ali Vlada ne glasa, glasaju poslanici. Ne znam kako ćete iz toga izaći, ali je jasno zašto ovaj Zakon nije Vladin zakon, nego poslanički zakon. Nije tačno da poslanici nisu predlagali zakone. Koleginica Ranka Savić je nedavno predlagala Zakon o izmenama Zakona o privrednim komorama. Bilo je poslaničkih zakona. Neobično je da vladajuća većina predlaže poslaničke zakone zato što ima Vladu, ali ako slušamo ovu raspravu oko ovog važnog amandman, onda je jasno zašto to Vlada nije ni mogla da predloži, ali nema veze, hajde da se vratimo na suštinu. Slušao sam pažljivo argumente. Ako je suština transparentnost javnih nabavki, apsolutno je Radenkovićev amandman prihvatljiv, bolji i treba da ga prihvatite. Gospodine Arsiću, nemojte se ljutiti.Vaš jedini argument protiv objavljivanja plana javnih nabavki je bio da će moći da se dogovaraju. Recimo, tri putarske firme u Braničevskom okrugu moći će da naprave nekakav dogovor šta je sporno u tom dogovoru ako to ne diže cenu javnih nabavki, ali, s druge strane, unapred objavljen plan javnih nabavki nesumnjivo povećava konkurentnost u javnim nabavkama. U Braničevskom okrugu za taj put može da se javi neka firma iz Novog Pazara i da pobedi cenom. Zato mislim da je apsolutno prihvatljiv amandman i da trebate vi kao predlagači svih ostalih stotridesetosmina da prihvatite taj amandman, jer zaista diže transparentnost, povećava konkurenciju i otklanja ono o čemu Radenković s pravom priča, a to je da onaj ko zna plan nabavki, a nije objavljen, može da tom informacijom trguje ili na neki način da ta informacija bude dostupna jednima koji bi učestvovali, a drugima ne bi. Očigledno je ovo veoma važna stvar, kada se među vama lome koplja i kada smo došli i do svakakvih stvari koje su se u debati čuli, šta se dešava na Glavnom odboru DS ili o želji DSS da da doprinos platformi o Kosovu. Taj će doprinos biti takav da će zaista narod da se veseli, kada ćete i vi među sobom da se oko toga sporečkate. Zato mislim da još jednom razmislite. Na kraju krajeva, ne možete da izbegnete to. Kada se bude glasalo o amandmanu, svih stotridesetosmina će glasati kako hoće, a pošto će još neki poslanici opozicije glasati, taj amandman može da vam prođe i ako vi ne želite. Time ugrožavate vladajuću većinu, što je meni drago. Javio sam se da vas smirim, mada bih više voleo da posledica moje diskusija bude nastavak polemika, ali u svakom slučaju sam želeo da kažem da vaši argumenti mene kao opozicionog poslanika nisu ubedili, jer je jedini argument što će neki da se dogovaraju. Pa? Neka se dogovaraju. Šta je sporno da se tri putarske firme dogovore, ukoliko to ne diže cenu javnih nabavki. Bolje je, ali zato će možda da se javi neka četvrta, koja će da ih počisti sa tog tendera, jer će da kaže to što ste se vi dogovorili, pa provizija svakom, ja radim, ja sam jeftiniji i rade. Zato mislim da transparentnost, veća konkurentnost i posebno isključivanje trgovine informacijom da će biti tada i tada te javne nabavke koju neko možda dobije, pa da se spremi, a drugi neće dobiti, apsolutno govori u korist amandmana gospodina Radenkovića, a vi gospodine Arsenoviću iskoristite mikrofon pa kažite – kao 130 osmina predlagača, zašta ste?
Molim narodne poslanike da ne analiziraju kako će ko glasati i koliko će glasati. U danu za glasanje ćemo videti, prema tome nemojte mi sugerisati. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Hvala gospodine generale, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, od cele priče o nekom preokretu u domenu javnih finansija, koji će ovaj zakon obezbediti, šta mi konstatujemo? Konstatujemo da sinoć, gospodine Arsiću niste uslišili apsolutno utemeljene argumente naše kulturne javnosti. Ne prihvatate amandman da dokažete na pravi način da će biti ušteda. Ovaj amandman, ukoliko ne prihvatite ono što je matični odbor podržao, što očigledno opozicione partije će podržati i po svemu sudeći, bar jedna partija bez koje nemate većinu da izglasate ovaj zakon, nema razloga da ne prihvatite amandman koji ide u pravcu onoga što ste rekli da treba da bude ključni cilj ovog zakona, a to je borba protiv korupcije i transparentnost. Žao mi je što mi iz DS nismo predložili ovakav amandman, ali spremni smo da podržimo amandman koji je predložio SPS, iz razloga što vidimo iz iskustva proteklih 10 godina da je mnogo veći rizik ono što se dešava u realnosti, a to je da neki znaju kada će biti koji tender. Da neki zbog toga mogu mnogo bolje da se pripreme za njega, da se neki zapravo dogovaraju sa nekima kako će nastupiti na tom tenderu, a da mnogi drugi koji bi bili konkurenti o tome ne znaju ništa, nego neka umišljena i rizik, da kada već postoji otvorena informacija, to neko može zloupotrebiti. Ne možete imati podeljenu filozofiju, ne možete u svim ovim članovima zakona da govorite da ćemo se dogovoriti da se sve publikuje na portalu, pa onda podržavate odborski amandman da ne postoji samo jedan porto, nego dva portala, jer bi se u to dodao i portal "Službenog glasnika". Onda samo u jednom delu koji je veoma bitan, a to je da se zna šta će se kupovati u datoj godini, vi kažite to je štetno. To jednostavno ne stoji. Zbog toga, gospodine Arsiću mislim da kao jedan od 130 osmina predlagača, veoma je bitno da prepoznate kada postoji snaga argumenta koja prevazilazi bilo kakvu eventualnu ideju ili sujetu ili ne znam šta. Nemojte ostati zapamćeni kao ljudi koji su odbili mehanizam da se pokažu uštede, kao ljudi koji nisu shvatili kako u godini, u kojoj je veoma smanjen budžet kulture, podržite kulturne radnike i ovde da ne uslišite argumente svih iz vaše većine, dosta klimave, kao što vidimo i nas iz opozicije.Prihvatite amandman koji je dobar za Srbiju pa i za vas. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, kao jedan od 138 koji se potpisao na Predlog ovog zakona moram da kažem da sam zaprepašćen povodom ovog amandmana. Tumačenjem razlika u jednoj grupi koju čine 138. Zaprepašćen sam da stranke koje sebe nazivaju demokratskim, koje u svom nazivu imaju reč demokratska, osporavaju pravo na razliku u jednoj grupi. Dakle, demokratija je bogatstva razlika i poštovanje razlika. To što vi vidite razlike između 138 poslanika kroz jedan amandman, ne znači da vidite i podele. Razlike i podele su dva posebna pojma…
Molim vas Rističeviću, nemojte i vi da vršite analizu. Pređite molim vas na amandman.
Bilo bi dobro da ovo isto primenjujte i kada govore neki ubledeli graničari, kada bi to primenjivali prema njima, ne verujem da postoje dva Poslovnika. Ono što je dozvoljeno drugima, valjda je dozvoljeno i meni. Bilo bi dobro da ste prethodnika opomenuli koji je govorio i o Kosovu i ne znam o čemu, da ste ga opomenuli. Pokušavam da govorim o amandmanu koji je predložan na planiranje javnih nabavki, i na zamerke koje smo čuli sa strane oponenata da ovaj amandman koji je podneo jedan od predlagača, da je to neki razdor, da je to neka podela itd. Pokušavam u sklopu ove rasprave da se uklopim u temu, ako dozvolite. Kako su kod njih izgledale te razlike to mogu i da pogledam. Posebno, povodom planiranja javnih nabavki. Ovo su vaši ljudi, dva vaša čoveka. Jedan je predsednik opštine, a drugi je direktor javnog preduzeća, gde je predsednik opštine silom terao direktora javnog preduzeća da isplanira i izvrši nabavke skupljeg poslovnog prostora. Kada je ovaj to odbio, bio je smenjen. Dakle, za razliku od vas mi svi ne razmišljamo jednom glavom. Svako razmišlja svojom, otuda i ovaj amandman i otuda i ova mala razlika. Ako vi razmišljate glavom svog vođe to je vaš problem. Ovde je takođe rečeno nešto preko čega ne mogu da pređem, da su od nas pukla leđa narodu. Nisu leđa pukla narodu od nas, već od vas. Ne biste danas tu imali milionere, ne bi vam predsednik bio milijarder da niste opljačkali ovaj narod, odnosno da nije opljačkan za vreme vaše vlasti.
Molim vas, hajde da se međusobno uvažavamo i pređite na dnevni red. Dnevni red je amandman.
Amandman na planiranje javnih nabavki. Govorio sam o tome, da se pojavila jedna mala razlika, da je nama zamereno sve i svašta, da nam je zamereno da su zbog nas pukla leđa narodu, tvrdim da nisu, da je to od bivše vlasti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Judita Popović, po Poslovniku.
Hvala gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, meni zaista nije jasno, javljam se zbog povrede člana 164. Poslovnika. Da li je ovaj amandman usvojen ili ne? Pažljivo čitam ovo mišljenje predlagača. Tu ne postoji ni da je prihvaćen niti da je odbijen. U ovoj tehničkoj podršci za praćenje rada po amandmanima stoji da je prihvaćen. Prema tome volela bih definitivno znam šta se dešava sa tim amandmanom. Da li uopšte postoji bilo kakva koordinacija između predlagača i poslanika, između predlagača pojedinačno, 138 i ovlašćenog predstavnika, jer očigledno da tu postoje neke praznine oko svega ovoga. Jako je bitno da mi znamo šta se dešava sa ovim amandmanom. Kada vodite sednicu bilo bi dobro da vodite računa o tome da se Poslovnik i poštuje. Poštovaće se ukoliko se uzme u obzir ovaj član 164.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Gospodine predsedavajući javljam se po čl. 104. i 107. Prethodni govornik je govorio van teme i na krajnje uvredljiv način se obraćao poslanicima, direktno se obraćao poslanicima, iznosio potpune neistine u Narodnoj skupštini. Sa političkog stanovišta nam odgovara da taj poslanik govori što više zato što on predstavlja ono lepo lice vladajuće koalicije. Molim vas, svaki put tradicionalno ću se javljati i svakog predsedavajućeg ću moliti da opomene i izrekne opomenu tom poslaniku zato što smatram da je to jedan mali ali štetan segment Skupštine, u inače čini mi se vrlo konstruktivnoj atmosferi demokratskog razgovora. Hvala.
Svoju dužnost prema prethodnom govorniku, po kom osnovu ste i reklamirali Poslovnik, više puta upozoravao. Smatrao sam da njegove reči nisu još dostigle taj nivo da mu izreknem opomenu. Nastojim da te kaznene odredbe što manje i do sada znate da nisam nikome izrekao opomenu. To ću i dalje činiti dokle god mogu sa vama da uspostavim normalan komunikativni odnos. Do sada je to tako bilo. Izbegavaću. Nisam željan nikakvog kažnjavanja. Mislim da je mnogo lepše ako vodimo konstruktivnu raspravu. Ona će samo zavisiti kako se poslanici budu ponašali. Od mene najmanje to zavisi. Sigurno ću u datom momentu morati da primenim i tu metodu koja nije popularna, ali će biti toga. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram čl. 108. i 109. Poslovnika. Član 108. glasi – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući u ovom slučaju, a ne neko iz neke poslaničke grupe. To je jedan. Član 109. govori o tome kada se opomene izriču narodnom poslaniku. Više puta sam upozoren da se vratim na dnevni red i govorio sam o planiranju o javnim nabavkama, s tim što sam komentarisao samo ono što je rečeno iz te jedne poslaničke grupe. Ništa nisam izmislio. Što se tiče nekog štetnog segmenta itd, nečistog lica, o tome ne bih govorio. To govori o onome ko govori da sam to ja [[Predsedavajući: Nemojte sada prelaziti na repliku. Možete samo o povredi Poslovnika.]] Govorim o povredi Poslovnika, da je trebala po članu 109. da bude izrečena opomena narodnom poslaniku koji je mene nazvao štetnim segmentom. Nisam ja utvrđivao granicu sa Editom Tahiri. Nisam ja utvrđivao granicu sa Tačijem. Nisam ja povredio ustavni poredak, teritorijalni integritet i suverenitet. To je uradio neko drugi.
Gospodine Rističeviću, mislim da sam dao dobar komentar. Mislim da sam pravilno postupio i vama dozvolio da reklamirate povredu Poslovnika. Možete tražiti da se izjasnimo o povredi Poslovnika.
Ne tražim. Hvala.
Predlagač zakona, Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, da konačno rešimo tu enigmu ko je predlagač, ko je podnosilac amandmana itd. Predlog zakona predložilo je 138 narodnih poslanika. To treba da znate. Koji je amandman koji podnosi predlagač zakona? Taj amandman treba da napiše 138 poslanika, da ga potpiše. U suprotnom ne možete da nazovete predlagačem onoga ko je jedan od tih 138 ili pet ili deset. Oni su u tom trenutku samo narodni poslanici i oni se ne pozivaju prilikom podnošenja amandmana, ne pozivaju se da podnose kao ovlašćeni predstavnici predlagača ili predlagač zakona nego kao narodni poslanici. To je regulisano članom 151. stav 5. i članom 164. stav 1. do 3. Šta sada više tu raspravljamo? Što se tiče samog amandmana i onih koji se iz opozicije zalažu, preporučujem da pročitaju ceo zakon, jer u članu 59. se kaže – naručilac je dužan da najmanje jednom godišnje na početku godine objavi prethodno obaveštenje o nameri da sprovede postupak javne nabavke. Nema šanse da neko ne može da bude spreman za tu javnu nabavku, samo se ne zna kada će javna nabavka da bude oglašena da se pokrene postupak. To jeste cilj, da se niko ne krije šta će da bude urađeno, samo nije pametno da se zna i kada će da bude urađeno. Da biste pokrenuli postupak javne nabavke prvo morate, a to je regulisano članom 55, da date prethodno obaveštenje. Mislim da smo konačno na ovu priču stavili tačku. Ko god želi može da se bavi politikanstvom, da nastavi. Nemam ništa protiv, ali zakon je i u tom tehničkom delu potpuno ispunjen sa uslovima o kojima ste do sada pričali.
Kenan Hajdarević, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, član 164. stav 1. kaže – predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona i nadležni odbor razmatraju amandmane koji su podneti na Predlog zakona. Ovde smo dobili mišljenje predlagača zakona, gde se kaže da je grupa od 138 narodnih poslanika radi davanja mišljenja Narodnoj skupštini dana 27. decembra razmatrala amandmane na Predlog zakona o javnim nabavkama. To znači da je grupa od 138 predlagača juče imala neki sastanak ili sednicu gde su razmatrali amandmane i dali mišljenje o svakom amandmanu, a o ovom mišljenju nemamo napisano šta predlagač zakona, 138 poslanika misle o amandmanu Dejana Radenkovića – da li se prihvata ili se odbija i koji su razlozi za prihvatanje, odnosno za odbijanje. Tog amandmana apsolutno nema u ovom mišljenju. U ovom tehničkom papiru koji nam omogućava da pratimo sednicu imamo da je predstavnik predlagača prihvatio amandman. Pošto ste predsedavajuća i vi jedan od predlagača amandmana sigurno ste juče prisustvovali to sastanku i onda ste sigurno i glasali o ovom amandmanu, pa konačno možete da nas obavestite koliko je poslanika glasalo za ovaj amandman, ili je bilo protiv i koji su razlozi ili za ili protiv.
Gospodine Hajdareviću, ne radi se ni o kakvom sastanku predstavnika predlagača. Radi se o sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Na tom Odboru Odbor je prihvatio amandman, ali predstavnik predlagača je odbio. U izveštaju Odbora je greškom stavljeno da je i predlagač prihvatio. Zbog toga su stručne službe ubacile u materijal da taj amandman postaje sastavni deo zakona. To je greška, zaista. Moram još jednom to da kažem. na Odboru se glasalo, koliko se sećam 5:4 za prihvatanje ovog amandmana. Jedan koji je glasao za ovaj amandman je i predstavnik opozicije. Izvolite gospodine Hajdareviću.
Predsedavajuća, govorim o mišljenju predlgača, 138 poslanika. Sinoć smo dobili mišljenje predlagača. Ovde jasno piše da je grupa od 138 narodnih poslanika radi davanja mišljenja dana 27. decembra razmatrala amandmane. Ne govorim o Odboru za finansije, nego govorim o nekom sastanku grupe od 138 narodnih poslanika juče gde ste sedeli i razmatrali ove amandmane i dali mišljenje. U ovom mišljenju ne piše ni prihvata se, ni odbija se amandman Dejana Radenkovića.
Gospodine Arsiću, osim ako neko od ovih prijavljenih nije po Poslovniku. Nije.
Ponovo bih da se vratimo, da kada je u pitanju politički deo zastanemo. Nemam ništa protiv ni da 138 poslanika ovlasti nekog drugog da u ovom trenutku bude predstavnik predlagača. Nemam ništa protiv, to je pravo mojih kolega i ako oni kažu, nemam ništa protiv. Kao predstavnik predlagača, na sednici Odbora, nisam se složio sa amandmanom koji je podneo gospodin Radenković i nisam glasao za taj amandman. To da raščistimo. To što je bila tehnička greška, o tome ne bih hteo da govorim, ali u obrazloženju na ovaj amandman piše da se amandman ne prihvata. Piše, pročitajte.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Amandman koji je trenutno u pretresu očigledno ima dvostruki problem. Jedno je sam sadržaj. Pripadam poslaničkoj grupi u kojoj se verovatno većina slaže da je sadržaj takav da ćemo mi glasati za taj amandman, jer se radi o javnosti javnih nabavki. Drugi je proceduralno, zbog toga što Služba za pripremu sednica Skupštine ne može predsedniku ili predsedavajućem da dostavi informaciju da je predlagač prihvatio amandman ako o tome nema izveštaj. Pošto smo sada čuli da je izveštaj greškom dostavljen Službi za pripremu sednica Skupštine, moram da izrazim sumnju, znajući dobro besprekoran i savestan rad službi Narodne skupštine, koja vodi i odbore i vodi i Službu za pripremu sednica Skupštine. Kada se pojavi takva proceduralna smetnja za jasno određivanje o tome da li je ili nije predlagač prihvatio amandman, onda možda ne bi bilo loše konsultovati i nadležni odbor da da svoje tumačenje o tome šta se dogodilo. Ono što je važno, da mi svi u ovoj sali znamo je da je procedura, da je izveštaj nadležnog odbora, koji je dostavljen Službi za pripremu sednica Skupštine sadržavao stav da je predlagač prihvatio amandman. Uopšte ne ulazim u volju predlagača da li će prihvatiti ili neće prihvatiti amandman, ali smatram da je važno za sve nas da se ovakva situacija razjasni. Ne sumnjam ni u stručnost, ni u savesnost ni službi, ni sekretara odbora, a još manje Službe za pripremu sednica Skupštine, ali sporim da nam se umesto jasnog razjašnjenja nudi objašnjenje da je narodni poslanik Dejan Radenković amandman koji je pred nama i koji je dobar po svom sadržaju potpisao ne kao predlagač, nego kao narodni poslanik. To malo prevazilazi okvire u kojima se išta ikome može objasniti, pogotovo što ovo ne da nije prvi slučaj da narodni poslanici predlažu zakone, nego je najmanje šesti ili sedmi, jedan od prvih u kojima ja ne učestvujem, ali recimo Zakon o državnom revizoru, potpisali su narodni poslanici i podneli su taj predlog Skupštini i narodni poslanici iz opozicije i sadašnje vladajuće većine. Imali smo sličan slučaj da se nakon završenog predloga jedan od nas potpisnika je hteo da podnese amandman. I da, ako potpišete kao grupa narodnih poslanika predlog zakona, onda ste obavezni da uradite i debatu unutar te grupe, kao što smo to radili kada je bio u pitanju Zakon o Narodnoj skupštini, Zakon o državnom revizoru, Zakon o Zaštitniku građana, dakle sve one zakone u kojima su učestvovali narodni poslanici tokom izrade. Volja grupe koja je predložila zakon je da li će ili neće prihvatiti amandman nekog od svojih predlagača, ali pravila poštovanja procedure ne mogu da zavise ni od volje predlagača, ovlašćenog ili ne, niti može da zavisi od volje bilo koga od onih koji su potpisali predlog zakona o kojem se pretres trenutno. Mislim da bi potpuno ostavili van svake sumnje da predsednik ili sekretar da jednostavno poslovnički uređenim načinom da se ova dilema oko toga da li je ili nije valjan izveštaj dostavljen Službi za pripremu sednica razreši na jasan, proceduralno čist način. Od toga samog svi možemo da imamo koristi. Zahvaljujem.
Gospodine Hajdarević, da li ste hteli po Poslovniku? (Kenan Hajdarević, s mesta: Replika.) Onda morate sačekati gospodina Arsića kao predstavnika predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušam svoje kolege i ne sećam se da je u ovoj Skupštini na plenumu, ovde, sedeo predstavnik predlagača, da su ga narodni poslanici ubeđivali da prihvati amandman, da su ga ubedili da prihvati amandman, da je on u tom trenutku sazvao Vladu Republike Srbije, jer je ona bila predstavnik predlagača, ona je bila predlagač, a ministar iz Vlade predstavnik predlagača, da taj predlagač, odnosno Vlada zaseda i saglasi se sa amandmanom. Ne sećam se da se to ikada desilo. Ne mogu da verujem da sad očekujete da ako jedan od 138 predlagača podnese amandman, da je on predlagač čitavog zakona, u smislu da ima pravo da menja zakon tim amandmanima kako on hoće. Znači, procedura jeste – ako hoćete da predlagač zakona podnese amandman, u Vladi Republike Srbije amandmane piše Vlada na sednici, usvaja na sednici, dostavlja Narodnoj skupštini, a u ovom slučaju 138 poslanika mora da potpiše amandman da bi to bio amandman predlagača. Za sve druge radnje između toga može da deluje samo ovlašćeni predstavnik predlagača zakona. To je praksa koja postoji godinama. Hoćemo li to da menjamo? Zašto? Zato što je to regulisano i članom 164. Poslovnika. Znači, predlagač zakona, tada sedi recimo svih 138 poslanika i odlučuje koji će amandman da bude prihvaćen ili ne kao predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača, ako nema ostalih 137 poslanika. To tako funkcioniše.
Po Poslovniku, gospođa Judita Popović.
Hvala, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, čl. 27. i 103. stav 5. Poslovnika, malo pre sam reklamirala Poslovnik i nisam dobila odgovor od predsedavajućeg, a ovaj član 103. stav 5. ga obavezuje da ukoliko smatra da nije došlo do povrede Poslovnika, da mi i to obrazloži. On uopšte nikakav odgovor nije dao. Dakle, ako se ćutnja smatra potvrdom povrede Poslovnika, to znači da je predsedavajući povredio Poslovnik. Prema tome, u tom slučaju vi treba da odredite pauzu i da uputite predlagača ovog zakona da upodobi svoje mišljenje sa onim što smo mi ovde kao povredu Poslovnika isticali. Dakle, jako je bitno i meni je veoma neprijatno što moram uporno da insistiram na tome da se poštuje zakon i da se poštuje ovaj Poslovnik. Veoma je jasno kod člana 164. kako se mišljenje daje. Dakle, ako se usvaja amandman, napiše se – usvaja se, a ako se ne usvaja napiše se – ne. Tačno se označava član zakona na koji je taj amandman podnet i šta se sa njim dešava. Faktički mi nemamo mišljenje o tom amandmanu. Ne govorim o ovim tehničkim stvarima. Govorim o mišljenju. Gospodine Arsiću, vi zaista ništa niste razumeli u tom smislu kako smo mi reklamirali Poslovnik, zbog nečega što ste propustili da uradite.
Nemojte da se obraćate gospodinu Arsiću, pošto …
Mislim da ga čak i ne vidim od govornice, gospodine predsedniče. Samo sam navela njegovo ime i prezime.
Nemojte se obraćati lično njemu. Tražili ste povredu Poslovnika i u povredi Poslovnika možete govoriti o povredi Poslovnika koji je učinio predsedavajući ili predsednik Narodne skupštine u svom postupanju. Sačekaćete da vas upozorim na ono što treba da govorite. Vi treba da govorite o povredi Poslovnika. Gospodine predsedniče, zaista reklamiram član 27. i vi meni niste dozvolili da završim. Evo, neću pomenuti prezime gospodina koji predstavlja ovaj zakon kao predstavnik predlagača. Vi ne shvatate, ne možete govoriti o tome, jer gospodin Arsić ili ma koji drugi poslanik, ne može učiniti povredu Poslovnika. To može učiniti samo predsednik ili predsedavajući Narodne skupštine.
Ja i nisam rekla da je on povredio. Apsolutno ne, obraćam se vama, gospodine predsedniče.
Ja vama samo govorim. Vi se obraćate njemu. Zar zaista mislite da većina Narodne skupštine ne shvata da zloupotrebljavate Poslovnik i da to koristite kao repliku. Vi zloupotrebljavate prava koje vam Poslovnik daje. Ubuduće ću vas kažnjavati zbog toga i kažem vam da to više neću dozvoljavati. Sada vas molim, da se rasprava vrati na normalne tokove i da se u pozivanju na povrede Poslovnika, držite poslovničkih odredbi i ja ću se držati poslovničkih odredbi koje kažu da predsednik Narodne skupštine vodi sednicu i da može izreći disciplinske mere onima koji krše i zloupotrebljavaju poslovničke odredbe. Verujte da će se toga izuzetno čvrsto i principijelno držati.
Slažem se sa vama da poštujete ovaj Poslovnik i da ga vodite u skladu sa članom 37.
Izvinjavam se, isteklo vam je vreme. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Vi ne želite reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević, replika.
Gospodine predsedniče, prethodnih 15 minuta su poslanici LDP postavili jednostavno pitanje – šta je sa objašnjenjem predlagača zakona, 138 poslanika na amandman gospodina Dejana Radenkovića? Imamo ovde mišljenje predlagača, gde se kaže da je juče održan neki sastanak, valjda u Skupštini u maloj sali, svih 138 predlagača, gde su razmatrali amandmane i gde su dostavili Narodnoj skupštini mišljenje o tim amandmanima. U ovom mišljenju apsolutno ne postoji amandman Dejana Radenkovića. Ne znamo da li je amandman prihvaćen, ili da li je odbijen i koji su razlozi za to? Gospodine predsedniče, vi ste jedan od tih 138 koji su predlagač zakona i sigurno ste prisustvovali jučerašnjem sastanku. Može li neko konačno da nam od predstavnika vladajuće koalicije kaže kada je održan sastanak, kako se glasalo o ovom amandmanu, da li je taj amandman prihvaćen ili odbijen, koliko je glasalo za, koliko protiv i koji su razlozi? Zato tražimo pauzu, ili da nam dostavite pismeno, shodno Poslovniku, član 164. U mišljenju uopšte ne postoji amandman Dejana Radenkovića.
Kao što smo dali objašnjenje, greška je u izveštaju Odbora. Resorni Odbor koji je razmatrao amandman je prihvatio amandman, a predlagač nije prihvatio amandman. To je predstavnik predlagača, gospodin Arsić, veoma jasno rekao. Amandman samim tim nije postao sastavni deo predloga zakona i zbog toga će se o amandmanu izjašnjavati Narodna skupština. Mislim da je to sada potpuno jasno. Po Poslovniku, gospodin Hajdarević. Izvolite. Samo moram da obrišem ovu listu, da bih mogao da vas prijavim. Molim vas, prijavite se.
Gospodine predsedniče, očigledno da se ne razumemo. Ne govorimo o mišljenju nadležnog odbora, nego govorimo o mišljenju predlagača. Juče su 138 poslanika održali sastanak i razmatrali amandmane o Predlogu zakona o javnim nabavkama. Kad? Očigledno za vreme postavljanja pitanja Vladi. Koliko je poslanika tada glasalo protiv ovog amandmana? Kada kažem poslanika, mislim na predlagača. Zašto nemamo u mišljenju predlagača razloge zašto je odbijen ovaj amandman? Na to vas obavezuje član 164. Poslovnika stav 1. Ne govorimo o mišljenju Odbora, nego govorimo o mišljenju predlagača zakona. Ovde je mišljenje i nema tog amandmana, apsolutno ne postoji. Dajte pauzu i dostavite nam mišljenje. Održite taj sastanak. Verujem da veoma brzo možete da održite sastanak, pet-deset minuta i napišete koje je mišljenje i dostavite nam ga.
Potpuno ste u pravu što se tiče mišljenja i tu se slažem s vama. Mislim da, s obzirom na član 164. Poslovnika, predstavnik predlagača ima kapacitet da zastupa predlagača i gospodin Arsić će nam u narednih deset minuta dostaviti mišljenje o ovom predlogu amandmana. Molim gospodina Arsića i gospođu Vesnu Kovač, da svim narodnim poslanicima dostave mišljenje, odnosno ispravku jer se zaista radi o tehničkoj grešci i da ne bi drugi narodni poslanici imali sumnju da se o tome radi. Zato molim za mišljenje o amandmanu na član 51, sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Dejan Radenković. S obzirom da za to nije potrebno da se određuje pauza, mišljenje ćete dobiti u narednih deset minuta i mi možemo da nastavimo sa radom dalje. Istovremeno vas, na osnovu člana 87. stav 2. Poslovnika, obaveštavam da će Narodna skupština danas produžiti rad i posle 18,00 časova zbog potrebe da se predloženi akti iz dnevnog reda ove sednice što pre usvoje, a do zaključenja rasprave iz dnevnog reda. Po Poslovniku, gospođa Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se povodom čl. 27, 103. i 107. ovog Poslovnika. Kao što je potpredsednik Skupštine propustio da mi da odgovor kada sam reklamirala Poslovnik, vi ste ponovili istu tu stvar, kada mi niste odgovorili na to da li je povređen Poslovnik time što nisam dobila odgovor? Prosto, ponovili ste grešku vašeg prethodnika za predsedavajućim stolom. Jako je bitno da se poštuje dostojanstvo ovog parlamenta i dostojanstvo ovih poslanika koji govore o povredama Poslovnika, ukoliko već predsedništvo ne poštuje odredbe Poslovnika. Jako je bitno da ovaj parlament napokon čuje kada i gde je održana ta sednica predlagača, članova svih predlagača ovoga zakona o javnim nabavkama i kada su oni, u stvari, doneli odluku o tome koji će se od amandmana usvojiti a koji neće? Jako je bitno da poštujući sve ono na šta vas obavezuje Poslovnik, između ostalog, i obaveštenje koje ste dužni da date poslanicima, zatražite od predlagača da se izjasni kada i gde je održan sastanak u vezi predloženih amandmana na Predlog zakona o javnim nabavkama?
Nisam dao odgovor na prvu povredu Poslovnika, pošto nisam bio tu u trenutku kada je neko od potpredsednika vodio sednicu, pa ne bih mogao da kažem da li je Poslovnik u tom trenutku bio povređen. Svakako, Narodna skupština će se o tome izjasniti u Danu za glasanje, jer je Narodna skupština ta koja odlučuje da li je Poslovnik povređen ili nije, a ne niko od nas pojedinačno. Što se tiče vašeg drugog pozivanja na povredu Poslovnika, upozoravajući vas da ne kršite Poslovnik time što u zahtevu za povredu Poslovnika govorite o drugim temama, nisam izgovorio razloge i tu ste u pravu, nisam izgovorio razloge zbog čega vam nije dat odgovor. Ali, sada sam vam upravo dao tumačenje. Nisam vam mogao odgovoriti, iz razloga što nisam bio u sali. Svakako se zalažem da svi oni koji predsedavaju sednicom, uvek nakon zahteva za povredu Poslovnika, daju tumačenje, odnosno objašnjenje po Poslovniku da li smatraju da je Poslovnik povređen ili ne. Svakako o tome se izjašnjava Narodna skupština, sve i da bilo ko od nas smatra da je on povređen ili nije povređen, niko od nas nema kapacitet da odluči da li je povređen Poslovnik ili ne. O tome se Narodna skupština izjašnjava većinom glasova prisutnih narodnih poslanika. Da li ste hteli po Poslovniku, gospodine Ostojiću? Po amandmanu? (Da.) Izvolite, gospodine Ostojiću.
Poštovani građani, obraćaću se onome kome smem da ne bih bio kažnjen, raspravljamo o amandmanu o kome nemamo mišljenje predlagača. To je kršenje Poslovnika. Zatim, imamo papir u kome piše da je ovlašćeni predlagač, ovlašćeni predstavnik predlagača prihvatio amandman gospodina Radenkovića. Usmeno nam kažu da je to greška. Da li mi ovde radimo na priču ili na papire? Da li se država vodi mobilnim telefonom ili papirima? Dakle, poštovani građani, na mnogo načina se ovde mulja oko ovog amandmana. Niti znamo gde su se sastali i kada su se sastali ovlašćeni predlagači, njih 138, nemamo njihovo mišljenje o amandmanu, a imamo o svim drugim amandmanima. Ovlašćeni predlagač je na papiru prihvatio, ovlašćeni predstavnikje prihvatio amandman i još malo pre kaže – čemu frka oko ovog amandmana, kada član 51, sada da branim amandman gospodina Radenkovića kada on neće, kaže – sve je to regulisano, jer je naručilac dužan da donese plan nabavki i što se toliko raspravlja o ovome? Radenkovićev amandman se odnosi na to da se taj plan nabavki mora objaviti na portalu javnih nabavki. Član 51. kaže da samo naručilac mora da donese plan javnih nabavki do 31. januara i da u elektronskoj formi dostavi to Upravi za javne nabavke. Znači, tu se pokušava da se pobegne od suštine, da plan javnih nabavki u ovoj državi, opštinama, gradovima bude poznat svima, kako potencijalnim dobavljačima, tako i građanima. O tome se radi. Očigledno neko od ovih 138 predlagača ne želi da to bude poznato, a neko želi da to bude poznato. To je suština cele ove priče i zato toliko govorimo o ovom amandmanu. Dakle, kažite nam, gospodo, gde ste se sastali, što nemate mišljenje o ovom amandmanu u mišljenju koje ste nam dostavili? Kako je moguće da tako greše stručne službe Skupštine i da kažu da je ovlašćeni predstavnik predlagača prihvatio, a usmeno nam se saopštava da nije. Sada će on verovatno neki papir, pa kaže – ne slažem se sa ovim amandmanom. Nemojte da zamenjujete teze. Član 51. ništa ne govori o objavljivanju plana javnih nabavki na portalu javnih nabavki, nego govori samo o obavezi naručioca da plan do kraja jaunara napravi. Suština nije u amandmanu da li treba da se napravi plan ili ne, nego da li taj plan treba da bude objavljen na portalu javnih nabavki. Prema tome, upetljali ste se. Pomažemo vam da se ispetljate, da bi ovaj zakon bio bolji, jer svima je u interesu da bude bolji, ali vi nekako ne pokazujete veliki entuzijazam da taj zakon bude bolji, barem kada je ova važna stvar u pitanju.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ovaj amandman, koji je podneo gospodin Radenković, bio prilika da se politizuje cela stvar i da se skrene sa suštine. Da li neko misli da bi trebalo jednoumljem da prihvatimo ceo tekst zakona, ako smo kao predlagači 138 narodnih poslanika? Zaboravljate na činjenicu da narodni poslanik ima svoj subjektivitet, legitimitet i da je nezavistan i da može sam da odlučuje da li će podneti amandman, da li će glasati za ili protiv. Sa druge strane, predlagač od 138, u tehničkom ili u bilo kom drugom pogledu zakon ne može da predstavlja svako pojedinačno. U Poslovniku piše da postoji ovlašćeni predstavnik predlagača. On ima legitimitet da kaže da li se prihvata ili se ne prihvata, a to je gospodin Arsić. Naravno, da i te kako podržavam amandman gospodina Radenkovića, ali jedna je suština tog predloga, a drugo je proceduralno kako se ovde radi i kako se ovde prihvata ili ne prihvata u ime predlagača. Naravno, da je lepo što nas DS podržava u ovome i to veoma cenimo i poštujemo, kao i neke druge stranke. Ovde je suština u tome da se praktično opstruira rad Skupštine i pokušava da se prikaže da postoji nesloga u okviru vladajuće koalicije. Uostalom, poštujem Poslovnik i ako predstavnik predlagača, bez obzira da li je to moj amandman ili neki drugi, kaže da se ne prihvata, ne prihvata se. U danu za glasanje ja ću glasati za ili protiv, a u skladu sa onim što je moje pravo. Prema tome, nema tu nikakvog muljanja. Ovde postoji muljanje da se opstruiše i da se cela stvar ispolitizuje. Nemoguće je da u ime predlagača govore svih 138 i da svaki pojedinac, od 138, govori da li prihvata ili ne prihvata. Legitimitet zato ima Arsić, kao ovlašćeni predstavnik predlagača. Nismo se još dogovorili da ga opozovemo. On je taj koji predstavlja zakon, a da li je Radenković u pravu, mislim da jeste, ali to je pitanje naknadnog dogovora u okviru vladajuće koalicije kada budemo glasali da li ćemo glasati za ili ne. Ako se pridružite tome da glasate za tajamandman, još bolje. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević.
Gospodine predsedniče, član 27. i ponovo član 164. Znate šta, ovde uporno već pola sata postavljamo jednostavno pitanje… (Predsednik: Gospodine Hajdareviću, ne mogu da vam dozvolim. Na to ste se pozvali više puta.) Nisam na član 27. (Predsednik: Jeste, pozvali ste se. Rekli ste u odnosu na član 164. Poslovnika. Cenim na osnovu suštine onog što ste rekli, a ne na osnovu člana koji navedete kao formalni razlog. Možete reći…) Povreda Poslovnika. (Predsednik: Rekli ste malopre. Već indikujete da ste to više puta ponovili. Pustiću vas da nastavite, ali ako budete ponovili bilo šta od onoga što sam čuo iz vaše rasprave, oduzeću vam reč.) Znate šta, gospodine predsedniče, nema potrebe za pretnjama. Gospodin Mihajlović je malopre iznosio neke informacije. Vi kao predsednik Skupštine ste morali da ga upozorite ili da ga vratite na dnevni red. Postavili smo pitanje i vama i gospodinu Mihajloviću i 138 poslanika – kada ste održali sastanak juče, gde ste utvrdili mišljenje predlagača o amandmanima, gde ste odbili ili prihvatili amandman Dejana Radenkovića? Ako toga nema u ovom ovde mišljenju, ako nam ne date jednostavan odgovor – održali smo sastanak tada, u toj sali, u toliko sati, onda verujemo da je ovo falsifikat. Ne samo za ovaj amandman, nego verujemo i za celo ovo mišljenje.
Gospodine Hajdareviću, sastanak ne mora da se formalno da održi. Predstavnik predlagača može da razgovara sa svim predstavnicima, sa svim poslanicima i da od njih pribavi mišljenje za to. Ne mora da ih nađe u jednoj prostoriji i da ih kao đake u školi drži i da na takav način razgovara sa njima. Može prići svakom od poslanika koji su predložili, a ako neko od poslanika, od tih 138, izrazi sumnju da sastanak nije održan i da nisu valjano pitani, a svojim potpisima su se složili, složio bih se sa vama. Vi ipak niste jedan od tih 138. Nemate pravo da izrazite sumnju da ja nisam obavešten, ako ja svojim potpisom tvrdim da jesam i da sam dao svoje mišljenje. Dakle, mislim da je potpuno bespredmetno da se oko toga gložimo. To je sve zloupotreba Poslovnika, jer ste odgovore na ta pitanja već dobili. Mišljenje će se uskoro podeliti narodnim poslanicima u kome predstavnik predlagača u ime predlagača kaže da ne prihvata ovaj amandman. Mi ćemo se o tom amandmanu izjasniti u danu za glasanje i svi koji misle na ovaj ili onaj način imaće priliku da se izjasne i da glasaju za ili protiv. Mislim da je to vrlo prosta stvar. Što se sastanka tiče, mislim da sam dao obrazloženje. Reč ima narodni poslanik Judita Popović, povreda Poslovnika.
Hvala, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram Poslovnik, član 103. stav 6. i član 27. Dakle, malopre kada sam reklamirala Poslovnik, odgovorili ste mi tako što mi u stvari niste dali odgovor na to da li je Poslovnik povređen. To prosto po Poslovniku nije moguće. Pritom mi niste omogućili da se izjasnim o tome da li tražim da se u danu za glasanje parlament izjašnjava o tome da li je došlo do povrede Poslovnika. Dakle, bukvalno ste mi uskratili jedno pravo koje imam u smislu člana 103. stav 6. ovog poslovnika. Ovde jedno sat vremena raspravljamo o paralelnim stvarima. Mi se uopšte ne razumemo. Mi tražimo neke konkretne stvari koje su predviđene Poslovnikom. Tražimo da se utvrdi i da se kaže da li je povređen Poslovnik od strane predsedavajućeg ili predsednika parlamenta, a tražimo i da se izjasne ovi predlagači zakona da li je održan sastanak tih 138 članova predlagača ili nije, ako jeste, gde i kada, s obzirom da nedostaje mišljenje o jednom amandmanu. Predlažem vam da odredite pauzu, da se nekako skupite i da onda dogovorite oko tog amandmana. Dakle, možemo sada da sumnjamo da li je uopšte i došlo do bilo kakvog sastanka, dogovaranja, da li je uopšte došlo do usaglašenog mišljenja, jer ako kažete da 138 poslanika potpisuju jedan predlog zakona, valjda oni i odlučuju o tome da li će usvojiti ili neće usvojiti neke izmene koje su amandmanom predlagane.
Ne smatram da je povređen član Poslovnika koji ste naveli. Takođe, po Poslovniku imate pravo da tražite da vam se omogući da kažete da li ste zadovoljni ili niste. Ja vas nisam video u sistemu i zato vam nisam dao reč da tražite da kažete da se izjasnite da li ste zadovoljnimojim odgovorom i da li tražite da se Skupština u danu za glasanje izjasni. Ne smatram da je povređen taj član Poslovnika. Mislim da sam i prošli put dao precizno mišljenje i prošli put sam vam rekao da nisam smatrao da je povreda Poslovnika učinjena, a da o prethodnoj nisam mogao da se izjasnim, jer bi zaista bilo besmisleno da se izjašnjavam o nečemu kada nisam bio u sali, nisam bio prisutan. To moj odgovor za vas. Da li želite da se Narodna skupština o tome u danu za glasanje izjasni?
Naravno da želim.
Narodna skupština će se o tome u danu za glasanje izjasniti. Što se tiče ovog drugog dela, da bi bili potpuno jasni, ne postoji poslovnička obaveza da se narodni poslanici negde sakupljaju da bismo dali mišljenje. Mene gospodin Arsić može da pita da li se slažem i da mu kao predstavniku predlagača dam svoje mišljenje da li se u nečemu slažem ili ne slažem. Ako budem smatrao da je gospodin Arsić na bilo koji način zloupotrebio poverenje koje sam mu poklonio kao predstavniku predlagača, ja imam pravo da tražim razrešenje predstavnika predlagača i da uložim žalbu. U ovom trenutku imam potpuno poverenje u gospodina Arsića i on ima pravo da zastupa mene i sve ostale dok se drugačije ne bude odlučilo.Mislim da smo to vrlo jasno definisali. Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Gospodine predsedniče, vi ste nama rekli da nije održana juče sednica predlagača, da je gospodin Arsić kao ovlašćeni kontaktirao predlagač kontaktirao svih 137 ostalih poslanika [[Predsednik: Da li je to replika?]] Da. Ako je to radio telefonskim putem, njemu je trebalo, ovde imamo 66 amandmana, oko 9.000 telefonskih poziva. Mislim da fizički to nije bilo moguće da uradi. Ono što tražimo jeste da nam se jasno kaže na koji način je utvrđeno mišljenje predlagača i, to je najvažnije, da li se u ovom mišljenju nalaze svi amandmani koje su podneli narodni poslanici? Možda ćemo u daljem toku rasprave doći do iste situacije, kao što imamo sada sa amandmanom gospodina Dejana Radenkovića. Jednostavno, morate da shvatite da sada imamo pravo da sumnjamo, jer došli smo u situaciju da očiglednu grešku, koju ste napravili kao vladajuća koalicija, prebacujete na tehničku službu Skupštine, kao da je ona nešto loše uradila, što apsolutno nije tačno.
Reč ima gospodin Ostojić po amandmanu. Izvolite.
Da, po amandmanu. Tako ništa ne moram da obrazlažem, samo mogu građanima da kažem da ovde postoji nagoveštaj krivičnog dela. Krivično delo je falsifikovati mišljenje nečije. U mišljenju koje nam je dostavljeno piše da su predlagači, njih 138, razmatrali amandmane i dostavljeno nam je njihovo mišljenje na 66 amandmana, ali nema na Radenkovićev. Pitamo zašto ste propustili to i vi ne kažete ništa. Pričate – ovo je politizacija. Ne, nije politizacija. Vidite, Vlada kada razmatra amandmane na neki zakon koji je ona predložila, to radi na formalnoj sednici. Postoje neka pravila u demokratiji. Suština demokratije je procedura. Ne daje Vlada mišljenje na naše amandmane tako što dva ministra o tome imaju stav dok ručaju u nekoj kafani u Beogradu. Vi hoćete nama da kažete da nije bilo sednice, da su bile konsultacije po kafanama i da ste tako utvrdili? Izvinite, ako je neko falsifikovao nečije mišljenje, taj će u zatvor. Da li znate da je to krivično delo? Vi bi trebalo da znate to. Srpski vas pitamo zašto niste dali mišljenje na ovaj amandman, a vi kažete – sada će da stigne. Stiglo je 66 mišljenja na 66 amandmana, a nema na ovaj i dva. Kako je formalizovano davanje mišljenja predlagača kada ih je 138? U Vladi je manje, 20 i nešto. Oni mogu po kafanama da utvrde mišljenje, ali to rade na sednici gde se jednostavno snima, ima zapisnik itd. Mi sumnjamo u ovaj papir. Sumnjamo zato što je teško okupiti 138, a vi kažete da nije toga bilo. Gospodo koji ste to potpisali, kad tad ćete videti da li je to neko falsifikovao vašu volju ili nije. Ali, ne može tako, gospodine predsedniče Skupštine, zovu vas telefonom, pa kažu - šta ti misliš o ovome, a o kom, ima ih 67 ukupno. Jasno je da je ovde da li će planovi javnih nabavki biti na portalu važno pitanje, ali o tome imaterazličito mišljenje. Neko bi hteo da to ne bude poznato javnosti, neko bi hteo da bude i očigledno da ste u ovome, kada je u pitanju davanje mišljenja, prekršili ne samo Poslovnik nego i neke druge zakone i ne bih da vam budem u koži. To što kažete da piše da je prihvatio amandman, ali u suštini to je greška onoga ko je kucao tekst, a sada će naknadno da dostavi, to sve nisu odgovori koje mi tražimo. Prema tome, hoće li neko da nam kaže što ste u mišljenju preskočili Radenkovićev amandman, a imate mišljenje za ostale amandmane i gde ste to mišljenje oformili?
Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Marinković, Milorad Mijatović i Slavica Savić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, članovi poslaničkog kluba SDPS su podneli amandman na član 54. koji se tiče učešća članova reprezentativnog sindikata u određenim organizacijama i institucijama, u radu komisija za javne nabavke. Smatramo kao partija koja je prirodni strateški partner sindikata da treba, zajedno sa našim partnerima u parlamentu, ali i sa predstavnicima drugih partija, da promovišemo jednu novu ulogu sindikata u savremenom svetu, savremenom poslovanju, pa i u javnom sektoru. O tome sam već govorio u načelnoj raspravi, da je to jedan od poteza kojim bi menadžmenti tih organizacija, menadžment preduzeća pokazao da želi da primeni da implementira evropske vrednosti i savremene vrednosti u upravljačkom procesu i u savremenom modelu menadžmenta. Šta on podrazumeva? Podrazumeva da predstavnici zaposlenih, da li su to sindikati ili saveti zaposlenih, kako imaju pravo na kreiranje razvojnih strategija preduzeća i organizacija, imaju pravo na celokupan menadžment proces i na proces planiranja aktivnosti, organizovanja, vođenja, ali i, ono što je veoma bitno, proces kontrole. Zato SDPS insistira da predstavnici reprezentativnih sindikata budu uključeni u sve ove aspekte i aktivnosti organizacija i preduzeća u javnom sektoru. Naravno, mi nijednog trenutka nismo ni postavili pitanje da li ti ljudi treba da budu stručni i kvalifikovani da se bave tim poslom, to se podrazumeva. Smatramo da bi to podiglo kapacitet rada i funkcionisanja komisija za javne nabavke. Smatramo da bi javne nabavke i proces javnih nabavki u tom slučaju bio transparentniji, bolji i, naravno, kvalitetniji, da bi se mogućnost za koruptivne radnje i te kako smanjila. Isto tako, očekujem od predstavnika opozicionih partija, pogotovo onih socijaldemokratske provijencije, da će podržati ovaj amandman i da će podržati ovakva rešenja. Jer, ako govorimo stalno o potrebi za socijalnim paktom, za socijalnim partnerstvom, za društvenim i socijalnim konsenzusom, mislim da bi i oko ovog pitanja trebali da se složimo. Socijaldemokratska partija Srbije će uvek uvažavati i uvek promovisati stavove sindikata kao njenog prirodnog partnera. Zahvaljujem se.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Prihvatio bih ovaj amandman, on ima smisla, s obzirom da se u tenderima prilikom privatizacije uvek uključivao član sindikata. Dakle, jedan od članova komisije je uvek bio predstavnik sindikata preduzeća koje se prodavalo. Ali, ima jedan problem. U ovim javnim nabavkama imate javna preduzeća koja će vršiti javne nabavke, a koja uopšte nemaju sindikat. Dakle, nije obaveza zaposlenih da budu članovi sindikata, niti je obaveza javnog preduzeća da taj sindikat ima, jer ima javnih preduzeća, recimo, za urbanizam itd, koja će vršiti javne nabavke, a koja imaju dva zaposlena i uopšte nemaju nijednog člana sindikata. To je ona dilema koju sam imao prilikom čitanja ovih amandmana juče kada smo imali onu pauzu. Dakle, amandman je sasvim uputan, ali se bojim da ima firmi koje nemaju sindikat i šta ćemo onda, pošto je ovo obavezujuće? Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Marinković.
Samo ću kratko. Zahvaljujem gospodinu Rističeviću na razumevanju i na jednoj korektnoj diskusiji. Cilj našeg amandmana je da se član Komisije za javne nabavke bira iz redova reprezentativnog sindikata ili u dogovoru reprezentativnih sindikata kojih ima više, što je moguće, a tamo gde nema sindikalne organizacije, sindikalnog organizovanja, naravno, neće biti ni mogućnosti da član Komisije bude reprezentovan i da bude iz sindikata ili saveta zaposlenih, ukoliko on postoji u preduzeću. Znači, naša namera je bila da tamo gde sindikati postoje, da obavezno kompetentan, stručan i kvalifikovan predstavnik zaposlenih učestvuje u procesu kontrole trošenja sredstava tog javnog preduzeća ili organizacije. Smatramo da bi na taj način maksimalno mogli da podignemo kompetentnost, kapacitet i, ono što je najbitnije, da umanjimo mogućnost za koruptivne radnje u okviru trošenja budžetskih sredstava i budžetskog novca. Jer, imali bi dve strane, imali bi predstavnika menadžmenta, imali bi predstavnika sindikata, tako da bi na jedan kvalitetan način mogli da umanjimo mogućnost korupcije i mogućnost bilo kakvog dogovora u okviru Komisije za javne nabavke. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Ovde ima samo jedna sugestija, da se izvrši tehnička ispravka povodom ovog amandmana. Mislim da je došlo do gramatičke greške u stavu 10 – u Komisiji se ne mogu imenovati lica koje mogu biti u sukobu interesa za taj predmet javne nabavke, da se ovo "koje" pretvori u "koja". Mislim da je gramatička greška prilikom kucanja. Hvala.
Hvala vam na tome. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Vrlo ću kratko. Predložili smo da u sastav Komisije kao obavezan član mora ući makar jedan pravnik, pogotovo kada su u pitanju javne nabavke velike vrednosti, jer smatramo da je to neophodno da bi uopšte te komisije mogle da funkcionišu na zakonit način, pogotovo zbog toga što se veoma često zahteva i donošenje pravnih akata prilikom rada tih komisija. Smatramo da bi se time otklonile posledice koje mogu nastati kao proizvod nestručnog i nezakonitog sprovođenja javne nabavke. U kompanijama koje sprovode javne nabavke postoji po pravilu veliki broj zaposlenih pravnika, a mnogi od njih rade i u upravama za javne nabavke. Prošli su i obuke i položili sve neophodne ispite da bi mogli da se bave javnim nabavkama. Smatramo da pravnici bez ikakvog troška treba da budu deo komisija koje sprovode javne nabavke, jer se time može samo dobiti na kvalitetu rada komisija, a ne vidimo zbog čega su oni izostavljeni iz ovih komisija. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 57. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 61. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, podsetila bih vas da je ova skupština odlučivala o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika i da je Krivični zakonik ustanovio jedno novo krivično delo, a to je krivično delo zloupotrebe u postupku javnih nabavki. Dakle, postoji jedno novo krivično delo. Međutim, očigledno da predlagač ovog zakona nije uzimao u obzir postojanje tog novog krivičnog dela i zato ga nije uneo u predlog ovog člana 75. Pročitala bih vam, da bi bilo mnogo jasnije, o čemu se u stvari radi kada mi predlažemo da se ovo krivično delo označi kao jedan od dokaza koji su nužni i potrebni da se o njima ponuđač, odnosno naručilac izjasni. To glasi ovako – ponuđač u postupku javne nabavke mora dokazati da on i njegov zakonski zastupnik nije osuđivan za neko od krivičnih dela kao član organizovane kriminalne grupe, da nije osuđivan za krivično delo protiv privrede, krivično delo protiv životne sredine, krivično delo primanja i davanja mita, krivično delo prevare. Ovde samo nedostaje krivično delo zloupotrebe u javnim nabavkama. Dakle, jako je bitno da se i to unese. Obrazloženje zašto ove izmene koje smo mi tražili nisu usvojene glasi na sledeći način – Amandman se ne prihvata jer je predloženim rešenjem obuhvaćeno i krivično delo zloupotrebe, odnosno u postupku javne nabavke krivična dela protiv privrede. Dakle, pretpostavlja se da će naručilac moći sam da proceni da li se neko krivično delo može svrstati u krivična dela privrednog karaktera. Zašto ste onda posebno napomenuli da se ovde mora dokazivati da nije neko osuđivan i za prevaru i za davanje i primanje mita itd? Ako se već radi o jednom tako ozbiljnom zakonu kao što je ovaj zakon koji je na današnjem dnevnom redu, u tom slučaju valjda bi bilo dobro da se krivično delo koje se konkretno odnosi na svaku vrstu zloupotreba, a protiv kojih se vi i borite, unese kao sastavni deo ovog člana 75. stava 2. predloženog zakona.
Reč ima gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumem iskrenu želju predlagača zakona da popravi Zakon o javnim nabavkama, međutim i sam postupak donošenja zakona podrazumeva, znači, da on mora da bude usaglašen sa osnovnim zakonodavstvom ako se dotiče iste mere. Kada su u pitanju krivična dela protiv privrede, znači, to je čak i u naslovu Krivičnog zakonika, pa se onda nabrajaju koja su to dela protiv privrede i pravnog prometa. U članu 234a tog istog naslova krivična dela protiv privrede nalaze se i krivična dela zloupotrebe postupka u postupku javnih nabavki. Tako da čak iako prihvatimo, ograničili bi samo na jedan deo krivičnog zakonodavstva, ovako obuhvata i druga krivična dela koja su vezana za privredu, a u samom Krivičnom zakoniku je regulisano da krivično delo u postupku javnih nabavki potpadaju pod krivična dela protiv privrede. Tako piše u tom zakonu i to je jedan jedini razlog zašto ovaj amandman nije prihvaćen.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 75. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 77. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 77. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 78. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Ovim amandmanom predlažemo, s obzirom da se preveliki teret stavlja APR koja već vodi i obavezna je da vodi jednu vrstu evidencije, stavlja joj se još na teret, što je po nama potpuno nerealno i neće biti sprovodljivo, da kroz registar ponuđača koji vodi APR se utvrdi da je ona u obavezi da vodi poreske i druge podatke koje ona po službenoj dužnosti ne dobija. Šta to znači konkretno? Da je obveznik izmirio porez, preostale doprinose i ostale javne dažbine u skladu sa propisima Republike Srbije i to je po nama nemoguće da APR vodi. Da bi se omogućilo sprovođenje ovog zakona, mi smo predložili ovim amandmanom da se to izbriše i da za sve poreske i ostale dažbine prema državi sam ponuđač bude taj koji će od nadležnog poreskog organa da pribavi tu informaciju i da pribavi dokaz da je izmirio sve obaveze. Jer ta izvesnost koju mi želimo da postignemo ovim članom da APR bude ta koja će voditi kompletnu evidenciju prosto nije moguće, jer ne postoji jedinstvena baza podataka ni u poreskoj upravi dužnika, dugovanja po porezima, izmirenja obaveza i svih ostalih uslova koji su neophodni za ovo. Takvu bazu podataka nema ni poreska uprava. Po čemu onda očekujemo da APR napravi tu bazu podataka? To je potpuno nerealno i ovaj član, ukoliko ostane, ovako definisan kao u osnovnom tekstu zakona biće nesprovodiv. Na ovaj način omogućićemo prvo da po zakonu o ovome, ponuđač pribavi svoje podatke o tome da li je izmirio porez i ostale doprinose. Druga stvar, omogućićemo da APR radi onaj posao koji je utvrđen Zakonom o APR i samim tim učinićemo ovaj proces boljim. Mi smatramo da će još dosta vremena proći dok se u Srbiji ne uspostavi jedinstvena baza poreskih obveznika, dugovanja po porezima i ostalim doprinosima i da ta baza bude dostupna APR. Ovo je možda jedno rešenje koje je dobro, ali u ovom trenutku je nesprovodljivo i treba da napravimo rešenje koje je sprovodljivo, našim predlogom amandmana to činimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Javljam se po Poslovniku. Sad su nam podelili dodatno mišljenja predstavnika predlagača o amandmanu na član 51. koji je podneo Dejan Radenković. Međutim, sada u mišljenju Vlade gledam i zapravo poslanička grupa LSV podnela je četiri amandmana. U mišljenju Vlade mi imamo odgovor, odnosno mišljenje samo o jednom amandmanu na član 3. koji se ne prihvata. Molim vas, iako je gospodin Radenković vaš poslanik, a mi nismo, ako možete da urgirate da predlagač da mišljenje i o našim amandmanima ili ako mišljenja nema, neka predsednik predlagača kaže zbog čega nema. Malopre sam obrazlagala jedan od amandmana o kom ne postoji mišljenje, predlagač, odnosno predsednik predlagača se nije izjasnio o njemu i sad ja ne znam koja je sudbina tih naših amandmana, a volela bih da znam. Zahvaljujem se. Pozivam se na član 164.
Na osnovu Poslovnika predsednik predlagača može se, naravno, usmeno izjasniti na samoj sednici Narodne skupštine, a za Narodnu skupštinu nije obavezujuće mišljenje da se u danu za glasanje izjasni ni o amandmanu, niti o predlogu zakona u pojedinostima ili u celini. Dakle, slažem se sa vama, više bih voleo da postoji mišljenje na svaki predlog amandmana, to je moje, da kažem, lično zapažanje i nešto što bih voleo iz razloga što mislim da bi tako bilo svima jasnije da li je nešto prihvaćeno ili nije i šta su razlozi da se nešto prihvati ili ne. Ali, Poslovnik je takav da ne obavezuje ni predlagača bez obzira da li se radi o poslaničkoj grupi ili o Vladi Republike Srbije, da da mišljenje o samom tekstu amandmana i da li ga prihvata ili ne. Svakako sam ovu urgenciju za amandman koji je gospodin Radenković učinio, ne mislim učinio zbog toga što je on član vladajuće koalicije, već zato što je postalo zaista velika sumnja u to šta je zaista, da li se radilo o tehničkoj grešci ili ne i da li predsednik predlagača uopšte to prihvata ili ne, pošto su postojala oba mišljenja, zbog tog. U vašem slučaju nema mišljenja, što je poslovnički, ja se sa vama slažem, poslovnički dopustivo, što je u tom slučaju, da kažem, ispravnije, nego da imate dva mišljenja, jer onda bi se postavilo pitanje, koje je tačno. Ali, formalno gledano, Poslovnik nije prekršen, ali svakako molim, ako postoji mogućnost da se predsednik predlagača izjasni i o vašim amandmanima, da se to svakako učini, ne vidim ništa problematično. Formalno Poslovnik nije prekršen. Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 79. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 84. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.)
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici DSS u raspravi u načelu su između ostalog isticali da ovaj zakon treba da suzbije, pre svega, kriminal, stopu kriminaliteta, kao i mnoge špekulativne radnje. U prilogu ovoj mojoj diskusiji govori to da stepen kriminaliteta u Srbiji iz godine u godinu raste, stepen korupcije iz godine u godinu raste, o tome govori i govorio je, gospodin Dežer, predstavnik EU u Srbiji. Naši amandmani su, koje smo podneli, poslanička grupa DSS je podnela 27 amandman, hteli da spreče ovaj način i da pomognu, pre svega zakonopiscu, zakonodavcu da suzbije kriminalitet, špekulativne radnje. Međutim, meni je stvarno žao što on to nije prepoznao u naši amandmanima i nijedan amandman nije prihvaćen. Kada je reč o amandmanu na član 84, mi smo umetnuli dva stava koja treba da pomognu, pre svega, Komisiji za zaštitu prava, da to bude jedan kontrolni paket koji će pomoći pri odabiru strateškog partnera, naručiocu posla. U objašnjenju koje smo dobili od strane predlagača, kaže se da bi to i te kako puno zakomplikovalo dalji deo rada, dalji deo posla. Mislim da ništa ne može da zakomplikuje ni jedan član ovog zakona, ako ta sugestija bude dobronamerna i ako ta sugestija ima jedan korektivan faktor, a to je kontrolni mehanizam, da pomognemo, pre svega našim privrednim subjektima, koji u ranijem periodu nisu mogli da dođu do određenih poslova, iako su imali određene, maltene iste reference, kao i strani strateški partneri. Imamo primera na Koridoru 10, 2010. godine, 2011. godine kada su konkurisali i naši privredni subjekti, svega su četiri od 15, koliko je bilo raspisanih javnih tendera, oni dobili posao. Dakle, naša namera je pre svega bila da pomognemo, kao što rekoh, zakonopiscu, da iskoreni određene korupcije i da ne stvara sumnju u ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima gospodin Mihajlov. Izvolite.
Evo ovako, ovaj amandman donekle je u vezi sa našim amandmanom da se iz Predloga ovog zakona ne izuzimaju krediti, odnosno javne nabavke po kreditima stranih finansijskih organizacija, banaka i ostalih, koji postavljaju teške kvalifikacione uslove za dobijanje poslova. Gospodin Pejčić je pomenuo Koridor 10. Mi smo ovde govorili o kreditu koji je dobijen za nabavku autobusa, koji je grad Beograd uzeo za nabavku autobusa. Prosto, ovo sve ima svrhu da se zaštiti domaća privreda. Ono o čemu smo pričali juče, da ne treba da se izuzmu iz zakona nabavke koje će se vršiti sa sredstvima od stranih finansijskih institucija, sa ovim čine jednu celinu. Sa ovim amandmanom, koji bi mogao da omogući da srpske firme učestvuju na svim tenderima i da se ne postavljaju neki kriterijumi koji će eliminisati srpske firme i otvoriti prostor firmama koje dolaze iz EU, koje imaju svoje subvencije, znatno veće tržište, znatno su finansijski sposobnije i koje će naše firme izbrisati. U pravu smo kada govorimo da ne treba osloboditi od javnih nabavki kredite, koje država Srbija dobija od IBRD i raznih drugih banaka, govori i današnja izjava Nemanje Nenadića, koji je iz organizacije "Transparentnosti Srbija", koji kaže da je jedan veliki deo nabavke u potpunosti izuzet iz ovog zakona. To su sve nabavke koje se finansiraju iz stranih kredita. Veliki infrastrukturni radovi nisu podvrgnuti ovom zakonu i tu takođe nešto treba da se menja. Onaj koji je zadužen da se bavi borbom protiv korupcije u Srbiji, "Transparency International", odnosno "Transparentnost Srbija", ima primedbu na to što su krediti koji se dobijaju za infrastrukturne radove, za velike nabavke izuzeti iz primene ovog zakona. Molim predlagača, ima još vremena, da se razmotri i ovaj amandman i amandman koji smo juče podneli na član, kojim se izuzimaju upravo ove nabavke, o kojima je govorio Nemanja Nenadić, iz ovog zakona, da se razmotri, da se to usvoji i da se ove nabavke podvedu pod ovaj zakon, kao što "Transparentnost Srbija" kaže, inače ćemo doći u situaciju da opet menjamo kroz šest meseci, godinu dana, ovaj zakona, a do kada će mnogi poslovi, koji će biti dati stranim firmama, biti oštećene srpske kompanije. Znači, ima još prilike do glasanja, da se odreaguje i da se usvoje neki amandmani. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Antić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 85. doda novi član 85a. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Gorica Gajić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedniče. Koleginice i kolege poslanici, članom 86. Predloga zakona, reguliše se prednost za domaće ponuđače i dobra, pa se u stavu 1. i 2. kaže - u slučaju primene kriterijuma, ekonomski najpovoljnije ponude, naručilac javne usluge je dužan da u slučaju da se javi i strani i domaći ponuđač, prihvati ponudu domaćeg ponuđača, ako razlika u zbiru pondera između stranog i domaćeg ponuđača nije veća, u predlogu stoji od 10. Za taj stav 1. DSS predlaže da stoji broj 20. Isto tako i za stav 2, kada je u pitanju ponuda domaćih dobara, između domaćeg i stranog ponuđača, naručilac je dužan da prihvati domaćeg ponuđača, ako je, u predlogu ste dali, razliku u zbiru pondera 10, a mi predlažemo da razlika u zbiru pondera bude 20. U stavu 3, u slučaju primene kriterijuma ekonomski najpovoljnije cene, opet je naručilac javne nabavke dužan da prihvati domaćeg ponuđača, vi ste u predlogu stavili u slučaju da je domaći ponuđač nije skuplji od 15% mi predlažemo da stoji da nije skuplji od 20%. Vi ovaj amandman niste prihvatili, a u obrazloženju vam stoji ono što za nas iz DSS nikako ne može da bude prihvaćeno, jeste da su to na neki način preuzete obaveze, da čak te razlike treba da budu i niže u odnosu na Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Mi vama ovde već danima, i juče smo skoro ceo dan govorili, kada su u pitanju naši amandmani, da hoćemo dobronamerno da ovim amandmanima popravimo predlog zakona, da zaštitimo domaću privredu, domaće ponuđače. Ne mogu naši domaći ponuđači, i kada su u pitanju u sluge, i kada je u pitanju izvođenje radova, kada je u pitanju ponuda dobra, da budu konkurenta sa stranim kompanijama. Ako država ne napravi neki, nazovite to i protekcionizmom za domaće firme, ne znam kako će se one nositi kada su u pitanju ovi veliki državni infrastrukturni projekti, od republičkog, preko pokrajinskog, do lokalnog nivoa, ako im u tom sektoru ne damo posao, ako im tu ne omogućimo tu malo veću razliku da mogu da se pronađu sa svojim ponudama, verujte mi da ja ne znam da li ćemo za pet – šest godina imati išta od privrede. Molim vas, juče je bilo pitanje, to smo hteli mi da postavimo, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Zbog toga je DSS 2008. godine izgubila vlast, dobila je DS, slepo se držala tog sporazuma. Vi nastavljate da prihvatate, i da ga, pretpostavljam, deo po deo primenjujete. Zapamtite, taj sporazum će uništiti srpsku privredu. Mi nećemo imati sa čime da se pojavimo nigde ni na jednom tenderu, makar i malih nabavki za koju godinu, ako ovako brinemo o domaćoj privredi. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavi se da su samo izvođači javnih radova privreda Srbije. Šta je sa ostatkom privrede? Šta je sa poljoprivrednom industrijom? Šta je sa njom? Gde je nestala ona? Nemojte tako. Dato vam je u zakonu pozitivna diskriminacija u korist domaće privrede, ali to ne znači da i oni koji vode domaću privredu, treba da se ponašaju nonšalantno. Na kraju, to se plaća iz džepova poreskih obveznika koji su takođe domaći građani. Nisu oni neki drugi. Nisu pali s Marsa, oni žive ovde. Šta je sa drugom industrijom? Šta je sa poljoprivredom? Šta je sa prerađivačkom, šta je sa drugim granama koje ne učestvuju u postupku javnih nabavki? Nabrajao sam juče neke firme. Neke od tih firmi su na dušu DSS i Vlade Vojislava Koštunice. Kada se busate u grudi i podstičete domaću privredu, nemojte da je podstičete samo kroz diskusiju u Skupštini Srbije, nego i kroz ono što ste radili u proteklom periodu dok ste bili na vlasti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Možda ste vi nas shvatili da mi ovde, kada razgovaramo o pomoći domaćoj privredi, pre svega naglašavamo građevinsku operativu, prosto zato što je građevinarstvo industrija koja pokreće skoro sve druge, pa između ostalog i mnoge proizvodne delatnosti, a pogotovo poljoprivredu. Poljoprivreda nikako ne može, poljoprivreda na kojoj treba da se bazira buduća prerađivačka industrija, pa sve to jedno od drugog zavisi. Sve je to uzročno posledično. Ne možemo mi jednu razvojnu granu u Srbiji da izopštimo da nije uvezana. Naravno da naša poljoprivredna proizvodnja treba da bude konkurentna. Ona je ovde i onda će se pojaviti mnogi proizvođači i poljoprivrednih proizvoda, kroz ponudu oko javne nabavke dobara domaćeg porekla. Ne isključujemo mi ovde i sve druge grane privrede, pa između ostalog i poljoprivredu. Nemojte da mislite. Možda vam se učinilo da naglašavamo posebno usluge, odnosno izvođenje radova u građevinarstvu, prosto zato što je to najvidljivije, najskuplje i najčešće se pominje da li ima korupcije ili nema korupcije, da li ima prednosti kada se dobijaju neki poslovi i da li su naši građevinari sposobni da odgovore jako složenim uslovima na tim tenderima. Ne isključujemo mi nijednu granu privrede kada govorimo o javnim nabavkama.
Narodni poslanik Dejan Mihajlov ima reč.
Replika na gospodina, pošto je pominjao stranku. Gospodine Arsiću, očekujem da vi nama date odgovor, a ne da kroz to što ćete da napadnete nas izostavite da nam odgovorite na naše pitanje. U obrazloženju vašeg amandmana stoji da vi ovo ne prihvatate zato što je naš amandman u suprotnosti sa SSP. Vi za našu borbu za srpsku privredu kažete da je to busanje u grudi. Niko se ovde ne busa u grudi, već pokušavamo da pronađemo najbolje rešenje. Meni je žao što vi naše amandmane, od kojih nijedan niste prihvatili, sve doživljavate kao busanje u grudi i jedini argument koji ponudite je – kako ste vi radili u prethodnoj vladi, a ne kažete zašto ti amandmani nisu dobri. Mi smo radili dobro. Za vreme naše vlasti je privreda Srbije napredovala i u Srbiji se daleko bolje živelo nego što se sada živi. Ne optužujemo vas da se zbog vaše vlade živi loše. Vi ćete imati prilike u narednim mesecima i godinama da pokažete kako će se živeti. Vi ste nasledili jedno katastrofalno stanje, ali očekujem da ovde raspravu vodimo po zakonu i o vašim obrazloženjima i o našim amandmanima. Ako hoćemo da raspravljamo kako se živelo, možemo da raspravljamo o tome i to će biti jedna rasprava koja će nas vratiti mnogo daleko. Mi ne bežimo od onoga što smo mi radili. Ponosni smo na ono što smo radili. Ponosni smo, gospodine Arsiću i ne stidimo se toga i dostojno stojimo ovde iza svake odluke koju je Vlada Vojislava Koštunice donela i ova Skupština u vreme Vlade Vojislava Koštunice. Na to smo ponosni. Kad god to pomenete, mi kažemo – da, mi smo to radili i mi stojimo iza toga. Uvek ćemo to reći i busaćemo se u grudi za svaku odluku koju smo doneli tada, jer su sve odluke bile u interesu građanatada se znalo da u Srbiji postoji država i postojao je red. Očekujemo da vi ovu Srbiju dovedete u red, kao što je red postojao i tada. Hvala.
Gospodine Arsiću, izvolite. Da li ste se javili po replici ili kao ovlašćeni predstavnik?
Kao ovlašćeni predstavnik predlagača.
Izvolite.
Kad već tražite insistiranje na odgovoru, vi kao pravnik znate da su međunarodni sporazumi i ugovori stariji i važniji, imaju veće pravno dejstvo nego domaće zakonodavstvo. Taj SSP je ratifikovala ovde Skupština Srbije. Svako u principu, čak i ako donesemo taj zakon, može da bude predmet osporavanja pred Ustavnim sudom, što vi kao pravnik dobro znate, jer će se pozvati na taj sporazum koji je ova Skupština ratifikovala. Sad, da li vi smatrate da je on dobar ili loš, to je vaše pravo, neću da vam ga osporavam, ali on je trenutno na snazi. Takođe, i mi ne bežimo od odgovornosti za sve što smo radili i za sve ono što nismo uradili, a mogli smo. I to isto nosi posebnu težinu.
Hvala. Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević i Bojana Božanić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedniče. Koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa DSS podnela je amandman da se u članu 86. izbriše stav 11, koji govori da se u postupcima javnih nabavki u kojima učestvuju ponuđači iz država potpisnica SSP i Srbije povlastice domaćim proizvođačima primenjuju prema ovom sporazumu. Kao što svi znamo, videli smo da je SSP nepovoljan za Srbiju, za srpsku privredu, a naslov iznad ovog člana kaže – prednost za domaće ponuđače i dobra, te mi se to se jedno sa drugim ne slaže. Zato smo mislili da ovaj stav treba izbrisati. Ovim sporazumom predviđeno je da se Srbiji, odnosno privrednicima iz Srbije smanjuju povlastice, čak i da se ukinu u odnosu na zemlje članice EU. Vlada je negde na samom kraju novembra ili početkom decembra, ne znam tačno koji dan, usvojila nove carinske tarife i na uvoz poljoprivrednih proizvoda, gde kaže da će se većina poljoprivrednih proizvoda uvoziti od početka 2014. godine bez carina. Znači, govorimo ovde i o poljoprivrednoj proizvodnji i o drugoj proizvodnji. Da znate da će najavljeno ukidanje carina ugasiti oko 40% malih proizvođača hrane u Srbiji, a planirano je, i to je Vlada zamislila, da za godinu dana, od 2013. pa do početka 2014. godine domaća proizvodnja toliko uznapreduje da postane konkurentna, da mi izvozimo sirovine, uvozimo gotove proizvode. To za jednu godinu neće nikako biti moguće. Prebrza liberalizacija tržišta za srpske proizvođače hrane nikako nije dobra. To sve treba da se uradi postepeno. Puna su nam usta pomoći domaćoj privredi, malim i srednjim preduzećima itd, ali samo deklarativno. Svaki zakon i odredba koju donosimo govori upravo suprotno. Vidim da je Ministarstvo poljoprivrede planiralo da se postara da najavi produženje ovog roka za ukidanje ovih carina za većinu poljoprivrednih proizvoda. Međutim, čini mi se da se ništa od toga nije desilo, a da ne govorim o onom delu SSP, gde ćemo u nekom narednom periodu biti u mogućnosti da zemlju, pa i poljoprivrednu, prodajemo strancima po istom principu kao što je mogu kupiti i ljudi koji žive u Srbiji. Zaista smatram da će narod prepoznati našu dobru volju, način na koji DSS predlaže ove amandmane, a sve u cilju da unapredimo kako ovaj zakon, tako i sve druge zakonske predloge, a verovatno će narod proceniti i ono što vi radite.
Hvala. Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, član 92. govori o mogućnosti da naručilac odbije ponudu zbog neuobičajeno niske cene. Mi u LDP vidimo ovde jednu nepreciznost koja se ogleda u stavu 2. predloženog člana. Naime, stav 2. kaže – neuobičajeno niska cena u smislu ovog zakona je ponuđena cena koja značajno odstupa u odnosu na tržišnu uporedivu cenu. Mislimo da sam termin značajno odstupa, jer je previše uopšten termin. Našim amandmanom smo pokušali da definišemo šta znači značajno odstupanje, odnosno da bude jasniji ovaj član zakona, jer možemo doći u situaciju prilikom sprovođenja zakona, da ovaj član omogući naručiocima da odbijaju one ponude ponuđača koji nisu u skladu sa politikom tog naručioca. Rekli smo da se u članu 92. dopuni stav 2. rečima – koja je za više od 20% niža od proseka svih ponuđenih cena u svim podnetim ponudama u konkretnom postupku javne nabavke. Takođe smo rekli da se dodaje novi stav 3. koji bliže definiše šta znači prosečna cena. On glasi – neuobičajeno niska cena po pozicijama je cena koja je za više od 20% niža od prosečne ponuđene cene za konkurentnu poziciju, koju su ponudili svi ponuđači. U obračunu proseka iz stavova 2. i 3. ovog člana se ne uključuje cena za koju se vrši ocena. Pokušali smo da definišemo tu prosečnu cenu, koja za 20% treba da je viša, odnosno kada se računa ta prosečna cena, da se u nju ne uzima ona ponuda za koju treba da se proveri zašto je neuobičajeno niska cena. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Dušica Morčev. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Hvala, poštovani predsedniče. Predložili smo da se u članu 92. definiše tačan rok i pojašnjenje neuobičajeno niske cene, a ne da o bude primeren rok. U obrazloženju predlagača stoji da to treba da bude najkraći mogući rok i zato ga nisu definisali. Znate, vreme je vrlo relativna kategorija, tako da smo smatrali da treba da stoji da rok ne može biti duži od 20 dana. Smatramo da je to nešto što je predlagač mogao da prihvati. U svakom slučaju, svi amandmani DSS su podneti u cilju, ponavljam ponovo kao i sve moje kolege do sada, unapređenja procedura javnih nabavki, u cilju dobijanja jednog boljeg, kvalitetnije Zakona o javnim nabavkama, koji će svi građani moći kvalitetno i dobro da koriste na vrlo jednostavan način. Obzirom da predlagač nije prihvatio ni jedan naš amandman, a verovatno neki od tih amandmana bi značajno mogli da unaprede sam zakon, a ne da ga suštinski izmene. U svakom slučaju, ne znam zbog čega se to desilo. Naša želja je da preciziramo sva rešenja koja se nalaze u zakonu, da se jasno definišu sve odredbe, pa tako i sa ovim primerenim rokom koji ne bi trebalo tako da stoji, već precizno i jasno definisano – ne duže od 20 dana. Demokratska stranka Srbije podržava sve aktivnosti na uvođenju reda u procedure javnih nabavki, na borbu protiv korupcije, koju zaista podržavamo. Nadam se da vi shvatate da takođe želimo da doprinesemo ovom zakonu i želimo da vam pokažemo da hoćemo vrlo aktivno da učestvujemo u radu parlamenta i donošenju ovog zakona. U vezi s tim, ne znam zbog čega niste prihvatili sve naše amandmane, pa i ovaj koji je vrlo jednostavan? Opet se vraćam na jučerašnji član 3. i naša amandman o neuobičajeno niskoj ceni, gde niste imali nikakvo obrazloženje, osim da mi kažete da smo pogrešili, da imamo sada dve tačke 29. u članu 3, a nigde nije Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo rekao da amandman nije tehnički neispravan. Mogli ste da kažete da niste hteli ništa da menjate, a ne nekim trivijalnim objašnjenjima da mi definišete zbog čega niste prihvatili amandman. Ozbiljno vas molim da još jednom dobro razmotrite amandmane DSS i da usvojite neki od njih, jer nam je svima želja da zakone koje donosimo budu najbolji mogući.
Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, suština našeg amandmana je da se zaštiti ponuđač od naručioca, odnosno od mogućih zloupotreba naručioca, tako što bi se naručilac vezao da u roku od osam dana obavesti ponuđača da odustaje ili menja svoje mišljenje u vezi već ranije date ponude. Pri tome, predviđa se rok od 30 dana za otklanjanje svake vrste štete. Odgovor predlagača zakona je da je to nepotrebna birokratizacija. Ne bih se složila s tim, s obzirom da iako već postoji neko rešenje u zakonu, u smislu nadoknade štete ponuđaču za eventualne zloupotrebe ili propuste naručioca, ipak ostaje veliki prostor da ponuđač ostane u nekoj vrsti štete. Jer, danas je jako teško ostvariti bilo kakvo svoje pravo pred nadležnim organima, odnosno pred sudovima. Zato, ukoliko se nekako omeđi ta obaveza naručioca, u smislu davanja odgovora i izveštavanja ponuđača, i u smislu njegove obaveze da nadoknadi štetu, stvar će biti mnogo jednostavnija za bilo koje dalje postupke. To bi, u stvari bilo preliminarno izjašnjavanje naručioca da prihvate tu štetu, da nadoknadi ili jednostavno smatra da nije došlo do štete njegovom krivicom. To bi bila jedna pomoć samom sudu i sudskom postupku i znatnije bi ubrzao taj neki postupak da ponuđač ostvari svoje pravo. Ne treba izbegavati mogućnost da se neke stvari na ovaj način, racionalan način, reše. Šta više, treba im dati podstreka, makar taj podstrek dolazio i iz amandmana opozicije. Prema tome, ne bi bilo loše da još jednom razmislite o tome da li želite da se ceo taj postupak oko javnih nabavki racionalizuje ili ne.
Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovan Joksimović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 136. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Marinković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Kao što sam rekao, poslanička grupa DSS je podnela 27 amandmana, i to je jedna trećina od ukupnih amandmana koji su se našli u vezi ovog zakona. Bilo je tu dobrih amandmana, ne samo naše poslaničke grupe, već i drugih poslaničkih grupa. Međutim, i ovaj amandman, kao i ostali amandmani koje je podnela naša stranka, nisu prihvaćeni. Iz kog razloga? Ne znamo. Objašnjenje je isto kao i za član 84, a to je da će stvoriti konfuziju. Hteli smo da ovima amandmanom stvorimo jedan kontrolni paket, a vezano za nadležnosti republičke komisije. Tako samo tražili da u članu 139. posle tačke 5) dodaje se tačka 6) koja kaže – odlučuje o predlogu podnosioca zahteva, o kontroli opravdanosti kriterijuma za dodelu ugovora. Moj kolega, Dejan Mihajlov, i ja pričali smo o tome kako je bilo mnogo nepravilnosti u prethodnom periodu, a vezano za našu građevinsku operativu na Koridoru 10, vezano za "Ikarbus" u gradu Beogradu i mnoge druge nepravilnosti. Na ovaj način smo hteli da podstaknemo predlagača zakona da prihvati ovaj amandman kako bi ovaj zakon bio što transparentniji, jasniji i kako bi ga približili svima onima koji su zainteresovani za ovaj zakon, a i da građani Srbije imaju uvid kako se njihova sredstva troše. To je bio cilj i intenca našeg amandmana, ovlašćeni predlagač ga nije prihvatio. Nama je žao, ne samo što ovaj amandman nije prihvatio, nego što nije prihvatio i mnoge druge amandmane koje smo ponudili. Dakle, koncept našeg predloga amandmana i ovog zakona izgleda da nije isti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Ovim članom se preciziraju, član 139, nadležnosti republičke komisije. Između ostalog stoji da republička komisija vodi prekršajni postupak. Smatramo i ovim amandmanom predlažemo da se kaže da republička komisija ne vodi, nego pokreće prekršajni postupak. Smatramo da je preveliko ovlašćenje da se daje republičkoj komisiji da vodi prekršajni postupak u prvom stepenu. Čak ni državni revizor, koji je ustavna kategorija, nema mogućnost, niti ovlašćenje, da vodi prekršajni postupak u prvom stepenu, već je on taj koji pokreće postupak u okviru pravnog sistema, koji je uspostavljen u Srbiji. U okviru sudova za prekršaje se taj postupak vodi. Argumenti zašto ovo nije dobro su dvojaki. Prvo, što u okviru republičke komisije sede, ne samo pravnici, već sede i ona lica koja nemaju znanja iz oblasti prava, a naročito nemaju znanja iz oblasti primene prava i prekršajnog prava i mogućnosti da vode prekršajni postupak. To je jedna stvar. Druga stvar, ovde će doći do sukoba interesa, jer u okviru republičke komisije, koja je jedan organ, vodiće se dva suprotstavljena postupka, odnosno odlučivaće se o postupku za zaštitu prava ponuđača, a posle će drugo veće republičke komisije da odlučuje o prvostepenom prekršajnom postupku. Smatramo da je mnogo bolje rešenje da se ostavi republičkoj komisiji da pokreće postupke, a da prekršajni sudovi budu oni koji će da vode postupke. Obrazloženje je da su ti postupci koje vode prekršajni sudovi spori, tromi, da nisu dovoljno efikasni da bi se zaštitila određena prava. Nije problem da mi moramo da tražimo rešenje koje nije u skladu sa našim pravnim sistemom i time pravimo jedan sistem koji će dodatno da unese konfuziju u naš pravni sistem, već je na nama da unapredimo funkcionisanje prekršajnih sudova, da njih može da bude više, da se možda napravi posebno veće u okviru prekršajnog suda ili posebne sudije koje će se baviti samo ovim postupkom. To je nešto što je naš predlog. Inače, da dozvolimo republičkoj komisiji da vodi prekršajni postupak, to bi bio, što bi se reklo, incident, izuzetak u našem pravnom i ustavnom poretku. Ovo nije protivustavna kategorija da republička komisija ima pravo da vodi prekršajni postupak u prvom stepenu, ali je nešto što iskače iz našeg pravnog sistema i što bi bilo incident koji neće doprineti efikasnijem radu i koji će samo, po nama, da omogući rad i dovešće u situaciju da će biti sukoba interesa, neadekvatnih odluka, zato što članovi republičke komisije nisu obrazovani i nisu potkovani da bi mogli da vode prekršajne postupke. Hvala.
Reč ima predstavnik predlagača, gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo ću oko uporednog zakonodavstva. Ko vodi prekršajni postupak kada su u pitanju carinski postupci? Jedan diplomirani pravnik i dva carinska službenika. To sada već ima u zakonu. To da su lica koja se nalaze u sastavu komisije ne ispunjavaju uslove, samo ću pročitati šta se članom 141. opredeljuje kada bi mogao da bude član republičke komisije. To je – za predsednika republičke komisije može biti birano lice koje ispunjava uslove potrebne za izbor za sudiju osnovnog suda, osim u vezi sa Pravosudnom akademijom i ko ima radno iskustvo od pet godina u oblasti javnih nabavki. U stavu 3. se kaže – za člana republičke komisije može biti birano lice koje ispunjava uslove za izbor za sudiju osnovnog suda, osim uslova u vezi sa Pravosudnom akademijom i ko ima radno iskustvo od tri godine u oblasti javnih nabavki. Isto tako, u stavu 5. se kaže – da se najmanje četiri člana republičke komisije bira među licima koje ispunjavaju uslov iz stava 3. ovog člana. Znači, ta komisija će imati četiri pravnika od šest članova koji moraju da ispunjavaju uslove da bi bili sudije osnovnog suda. Zašto je bitno da ovo stoji u zakonu? Osim što imamo negativna iskustva, kada je u pitanju pokretanje i vođenje postupka u vezi kršenja Zakona o javnim nabavkama sa našim sudovimaza prekršaje, imamo i situaciju, a to moram da kažem, da je za mnoge od sudija za prekršaje postupak javnih nabavki je postupak za koji nemaju dovoljno prakse i iskustva. Imali smo situacije, i ako neko ko ispunjava određene uslove, a nije radio u toj oblasti, sudi u nekom prekršajnom postupku da da oslobađajuće presude baš zbog toga što nema dovoljno iskustva u ovoj materiji. Ostajemo pri tome da republička komisija ima pravo da vodi prekršajni postupak za kršenje odredbi ovog zakona, pogotovo iz razloga što je kapacitet tih ljudi takav da oni mogu da budu sudije osnovnog suda.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Gospodine Arsiću, u produžetku ili u sredini člana 141. koji ste čitali stoji da za člana republičke komisije može biti birano lice koje ima stečeno visoko obrazovanje iz naučne oblasti, ekonomske i tehničke-tehnološke nauke na studijama drugog stepena. Znači, članovi republičke komisije biće ljudi koji nemaju nikakvo pravno znanje i koji su tu iz stručnih razloga, što je potpuno opravdano. To ne sporimo, čak šta više i podržavamo. To samo govori u prilog nama, našoj činjenici, našem argumentu, našem amandmanu da prvostepeni prekršajni postupak treba da vode sudovi za prekršaje. To je nešto što je za nas, u ovom trenutku, potpuno ispravno, da uspostavimo jedan jedinstven pravni sistem u Republici Srbiji i da se fokusiramo na prekršajne sudove koje treba ojačati, osnažiti, poboljšati da bi mogli da sprovode svoje postupke. Na ovaj način uvodimo konfuziju. Što se tiče Uprave carina, Uprava carina je po meni nešto potpuno drugačije od onoga što imamo u ovom zakonu. Ne možete porediti deo Ministarstva finansija, jer Uprava carina spada u deo Ministarstva finansija, sa republičkom komisijom. Potpuno je neadekvatno poređenje i po nadležnosti, i po odgovornosti, i po ovlašćenjima koje ima Uprava carina. Razmislite još jednom o tome da se kroz izmenu Zakona o prekršajima formira posebno veće u prekršajnimsudovima koji bi na efikasan način rešavalo pitanja po žalbama iz postupka javnih nabavki. To je za nas rešenje koje bi bilo potpuno u skladu sa pravnim poretkom. Tada ne bi bilo iskakanja, jer ako napravimo presedan, izuzetak, u ovom slučaju, desiće se da će u narednim zakonima organ koji se bude formirao hteti da vodi prvostepeni organ za prekršaje. Prosto, predlažemo rešenje koje bi bilo potpuno usklađeno sa pravnim poretkom i koje bi omogućilo jednu izvesnost u postupcima, koji se vode pred sudovima, za sve učesnike u takvim postupcima.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Ponovo ću da podsetim da Komisija ima šest članova i predsednika. Četvorica moraju da budu diplomirani pravnici i moraju da ispunjavaju uslove da mogu da budu i sudije osnovnog suda. Samo tri člana pripadaju drugoj grupaciji, što ne znači da ne mogu i ta tri člana da budu pod istim uslovima izabrani, odnosno da ispunjavaju uslove iz stava 3. ovog člana. Ne mogu da kažem da delimično niste u pravu, ali činjenica jeste da, kao što i naša mreža osnovnih sudova i sudova posebne nadležnosti, zbog čuvenih zakona koji su bili glasani 2008. i 2009. godine, je još uvek u jednom stanju da nije dovoljno funkcionalno. Osnivanje jednog takvog posebnog suda za prekršaj, koji bi se bavio samo iz oblasti privrednog kriminala za prekršajna dela,u ovom trenutku, ja sam vas tako razumeo, hajde da ne bude samo za postupak javnih nabavki, nego da bude za prekršaj iz oblasti privrede, u ovom trenutku stvarno nije moguće da izađemo u susret, imajući u vidu kakvo nam je finansijsko stanje. Ovako imamo komisiju koja mora da postoji i zašto ne bi ona koja ima, budite sigurni, daleko veći kapacitete, nego sada naši sudovi za prekršaje, da vodi prekršajni postupak? U svakom slučaju, zahvaljujemo se na dobrim namerama da popravite ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, kolege poslanici, ovo je jako važna tema, obzirom da se sad otvorilo nekoliko pitanja koja ukazuju na konceptualne razlike, razlike u pristupu. Pozvaću se samo na obrazloženje zašto je odbijen naš amandman. Upravo iz toga proizlaze ovi problemi. Rekli ste da su prekršajni sudovi pokazali izuzetni neefikasnost. To piše u obrazloženju za odbijanje amandmana, a sada tokomdiskusije ste rekli još niz stvari koje zaista zavređuju komentar, jer mogu da stvore probleme u narednom periodu. Rekli ste da su sudije loše radile u predmetima javne nabavke i da su donosile presude zbog neiskustva kojima su oslobađale pojedina lica za koje je neko pretpostavio ili ko je pokrenuo prekršajni postupak, da bi se o tome odlučivalo. Ako već ulazimo u tu polemiku, onda treba da vidimo ko je to utvrdio. Ovde je jedna grupa od 138 narodnih poslanika predložila zakon i ovako iznete ocene. Znači, vi imate uvid u te podatke i da su veliki broj predmeta, koji su se vodili u prekršajnim sudovima po javnim nabavkama, radile sudije koje su neiskusne, koje ne znaju taj posao i da su loše presuđivale. Gde je opasnost tog stava? Ako iz toga izdvojite zaključak da prekršajni sudovi ne treba to da rade, to znači da sutra neki predlagač zakona može niz oblasti da izuzme iz prekršajnog postupka i da formira posebne organe koji će da presuđuju na osnovu procene da su nestručne i neiskusne sudije to radile. Slažem sa vama i to je bila osnovna kritika DSS sve ove četiri godine, da je pravosuđe u jako lošem stanju i da je loš zakon o mreži sudova i da je loš reizbor i da su predmeti prepunili sudove i da ima velikih problema u pravosuđu, ali ne možemo na osnovu toga izuzimati oblast iz pravosuđa i dodeljivati specijalizovanim organima. Tu nastaje problem. Znači, pre nego što se uđe u takve kvalifikacije, naravno, treba da se uradi ozbiljna analiza i da se kaže – mi imamo podatke o broju prekršajnih predmeta koji su rešeni na ovaj i na ovaj način, o sudijama koje su to radile, pa da se pokrenu postupci protiv tih sudija koje su neiskusne, nestručne, nesposobne, koje su presuđivale. Jako je važna tema i zato smo insistirali da se ne formira poseban sud,nego da se formira veće koje bi se bavilo ovim poslovima i da se vidi u okviru prekršajnog suda da li postoje sudije koje bi se na ovoj temi specijalizovale. Ovako možemo ući u jednu situaciju da se stvara atmosfera da su sudije u pojedinim temama nestručne i da moramo da izuzimamo pojedine oblasti iz prekršajnih sudova, da ih dodeljujemo specijalizovanim organima, državnim organima, posebnim organizacijama koje bi vodile prekršajne postupke, a svi znamo da u mnogo takvih slučajeva su propisani prekršaji za pojedina dela.
Reč ima gospodin Arsić.
Ne bih da budem zlurad, da me tako shvatite, ali vaša vlada je uvela tu praksu da carine imaju svoje sudije za prekršaje. Ne možete da merite Ministarstvo finansija sa ovom komisijom, koja je nezavisnjna u svom radu, a Ministarstvo finansija, koje vodi prekršajni postupak preko Uprave za carine, je organ izvršne vlasti. Ko ima veću nezavisnost? Zbog takvih odredbi Zakona o carinskom postupku i o carinskoj administraciji otvorite sajt Ustavnog suda, pa vidite koliko im se osporava. Pozivam se na to, da vidite kako izgledaju paralelni sudovi iz organa državne vlasti, a sasvim drugačije ova materija koja se reguliše. Što se tiče sadašnjih sudija za prekršaje, ti podaci koje vam iznosim bili su dostupni svima. Čak je jedan vaš poslanik bio kada je bila rasprava o javnim nabavkama, kada je učestvovala i DRI, kada su oni izneli svoje podatke u koliko su predmeta postupili i podneli prekršajne prijave, koliko krivičnih prijava, koliko je bilo oslobađajućih, koliko je bilo pravosnažnih. Što je najgore, kada su sudovi za prekršaje u pitanju, postupak donetih pravosnažnih, bez obzira da li su oslobađajuće ili nisu, jedva da se kreće 10%. U tome i jeste problem. Sada ostavite nama da za ovaj mandat uredimo sudove za prekršaje, da ih ospsobimo da počnu da rade posao kako treba, a slažete se da to nije moguće uraditi za nekoliko meseci, a da ovaj zakon uđe u primenu i ne trpi dok se to ne desi. To je bila naša namera. Kada se sudovi za prekršaje opšte nadležnosti urede, postave na sistem kako treba, onda ćemo sigurno imati izmene i dopune ovog zakona, da nadležnosti vratimo njima koje im i pripadaju, ali do tog trenutka ne smemo da dozvolimo da jedan zakon trpi zbog posledica koje je neko drugi proizveo, a koje nažalost svi mi doživljavamo.
Hvala. Na član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković, Jovana Joksnjimović i Biljana Hasanović Korać. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom ipravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Hvala. Mi smo podneli amandman po pitanju Republičke komisije, odnosno članova i predsednika Republičke komisije za zaštitu prava, gde smo tražili da se poveća iskustvo tih ljudi koji će se birati, da članovi Komisije, umesto tri godine, imaju pet godina iskustva u oblasti javnih nabavki, a da predsednik Komisije, umesto pet godina, ima sedam godina. Gospodine Arsiću, ne razumem zašto ovaj amandman niste prihvatili, jer je ova komisijapo ovom zakonu dobila mnogo veća ovlašćenja. Imaće mnogo bitnijih odluka koje će donositi. Ne razumem zašto ne stavimo tamo najstručnije ljude koje imamo u Srbiji, bez obzira iz koje su političke stranke, a ne da sa tri godine radnog iskustva u poslovima javne nabavke? Molim vas još jedanput da pogledate i da prihvatite amandman, jer postoji samo sedam članova komisije, nema ih više. Mislim da je dobro prihvatiti ovakav amandman. Hvala.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 141. amandman jepodneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 141. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Radenković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. . Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom ipravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 141. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Jovicki. Predstavnik predlagača i resorni odbor prihvatili su amandman. . Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom ipravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom ipravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Imajući u vidu da je predlagač predvideo prilično žestoke uslove za izbor članova Republičke komisije, uslove koje treba da ispunjavaju čak za izbor sudija Osnovnog suda, za nas je potpuno nelogična odredba da Republička komisija, sekretar Republičke komisije, koji rukovodi sprovođenjem odluka Republičke komisije, sprovođenjem prekršajnih odluka, lice koje će rukovoditi jednom obimnom administracijom u okviru Republičke komisije, da su predviđeni ovako labavi uslovi za izbor. Odnosno, da se za njega traži da ima pet godina radnog iskustva na pravnim poslovima. To je kao da čovek sa osnovnom školom dođe da bude sekretar republičke Skupštine. To je taj nivo, da se za tako ozbiljno mesto bira čovek koji treba da rukovodi svim tim poslovima, a predviđa se da ima samo pet godina radnog iskustva na pravnim poslovima, uopšte da ima pet godina radnog iskustva. Mene plaši da je ovakva odredba, prosto, žao mi je što gospodin Arsić nije tu… Tu ste? Nisam vas video, skoncentrisao sam se na amandman, a vi šetate. Odlično. Dakle, plaši me da je ovakva odredba namenjena za jedno određeno lice. Prosto, nemojte da, gospodine Arsiću, pišemo zakon i članove zakona u kojima se prepoznaju oni koji već tu funkciju treba da obavljaju. Treba podići uslove za obavljanje ovog posla, da to bude deset godina, jer ako članovi i predsednik Komisije trebaju da ispunjavaju uslove za izbor sudija osnovnog suda, onda to lice bar mora da ima deset godina na pravnim poslovima i da ima određena znanja i mogućnosti i iskustvo koje je potrebno za sprovođenje svih ovih odluka. Nemojmo da prilagođavamo zakon pojedincima, nego dajte da stvarno prihvatite ovaj amandman i da postavimo uslove koji će doprineti mnogo biljem funkcionisanju samog sekretarijata Republičke komisije, jer smo kroz dalje amandmane predložili niz odredbi koje treba da unaprede funkcionisanje sekretarijata i same Republičke komisije. Na ovaj način hoćemo da pokažemo naše interesovanje da kroz sve to dođemo do jednog efikasnog rešenja. Hvala.
Hvala. Videli ste da gospodin Arsić vrši konsultacije i tokom sednice. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Kolega, mislim da su ovi uslovi koje ste vi predvideli amandmanom prestrogi, jer ipak je ovo samo jedan nezavistan organ u pravnom sistemu Republike Srbije. Sa druge strane, stvarno ne znam, ali koje je iskustvo, recimo, potrebno na poslovima pravne struke, nemojte sad tu da se pronalazite, stvarno ne znam, recimo, da bude sekretar u Vladi ili u nekom drugom organu koji isto obavlja jedan važan posao za državu? Nemojte da sada pravimo strožije uslove nego za većinu odgovornih mesta, i ovako su dovoljno strogi, verujte. Za većinu radnih mesta te iste vrste ne postoji u našem zakonodavstvu.
Reč ima gospodin Mihajlov.
Gospodine Arsiću, postoji razlika između imenovanih i postavljenih lica i lica koja se biraju na konkursu. Ministar može da bude čovek sa osnovnom školom, ali državni sekretar u ministarstvu i pomoćnik ministra mora da ispunjava kvalifikacije koje su predviđene. On mora da ima obaveznu visoku stručnu spremu, a ministar može da bude čovek bez i jednog razreda osnovne škole. To je osnovna razlika. Ovde biramo stručno lice koje se bira na konkursu i koje mora da ispunjava određene uslove. Nemojte kada vam odgovara da relativizujete položaj Republičke komisije, da kažete da je to jedno malo nezavisno telo, a sa druge strane dajemo joj ovlašćenja da vodi prvostepeni prekršajni postupak i određena izvršna ovlašćenja. Videćete kasnije da se vrši faktički zaplena, pečačenje prostorija, saslušavanje pojedinca, a sa druge strane omalovažavamo. Znači, ako uzmemo u obzir nadležnosti Republičke komisije, ozbiljnost za izbor članova Republičke komisije, mislim da je ovde deset godina, možemo da stavimo i osam, nije bitno, ali više od pet godina svakako nešto što je primereno radnom iskustvu koje je potrebno za obavljanje ove funkcije. Gospodine Arsiću, kovertiraću vam ime čoveka koji treba da bude ovde. Kada bude izabran, otvorićemo kovertu da vidimo da li sam bio u pravu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ni u jednom trenutku nisam rekao da je Komisija mali organ, samo sam rekao da je ozbiljan organ u sistemu državne uprave. Takođe, nemojte da postavljamo strožije uslove nego što su uslovi za sudije i tužioce. Mislim da čak i sudija višeg suda ne ispunjava uslove koje ste vi predvideli svojim amandmanom. Kada smo pričali o državnim sekretarima, nisam spomenuo državne sekretare, spomenuo sam, recimo, funkciju sekretara Vlade. On se stara o zakonitosti odluka koje donosi Vlada Republike Srbije. Isto tako i državni sekretari. Po vašem amandmanu, ako bismo to predočili kao uslove za koje neko može da bude državni sekretar, takođe ih ne bi ispunjavali. Nemojte da postavljamo kriterijume koji su strožiji nego što važe, a bitno strožiji nego što važe u domaćem zakonodavstvu, sa jedne strane. Sa druge strane, verujte, ne znam o kome je reč. Ako možete, dostavite mi kovertirano, pa mi recite kada da otvorim.
Reč ima gospodin Mihajlov.
Gospodine Arsiću, pokušavam da vam ukažem na razliku između imenovanih i postavljenih lica i lica koja bira Skupština i lica koja se biraju na konkursu. Tako možemo da dođemo u situaciju da potpredsednik Skupštine bude lice bez dana obrazovanja, ali lice koje radi u Skupštini, sekretar odbora mora da ima određeno obrazovanje. Govorimo ovde o licima koja se biraju na konkursu, po sistematizaciji i za koja se zahteva jedan nivo i stepen obrazovanja i radnog iskustva i sposobnosti u određenoj oblasti. Znači, trebamo da razlikujemo ona lica koja bira narod, koja bira organ kao što je Vlada koja postavlja, ali moramo da imamo u vidu da ona lica koja se biraju na konkursu moraju da ispunjavaju određene uslove. Predsednik odbora u Skupštini Srbije teoretski može da bude lice bez dana obrazovanja ako je izabran za narodnog poslanika, ali sekretar odbora mora da ima adekvatno obrazovanje da vodi taj odbor i da priprema sednicu odbora. To je jedina razlika. Sekretar odbora i zaposleni u Skupštini Srbije se bira na drugi način od narodnog poslanika. Mi ovde govorimo o licu koje se bira kao sekretar Republičke komisije, na način koji će biti predviđen na konkursu koji će raspisati verovatno Republička komisija i mi ovde govorimo o uslovima. Znači, za nas nije sporno, neka bude pet godina, ali dajte da uredimo to na način kao što smo mi predložili malo jači kriterijum, s obzirom na ozbiljnost koja je potrebna za to. Potpuno se slažem sa nekim vašim stavovima, ali mislimo da bi u ovom slučaju bilo dobro, zbog specifičnosti ovog organa, ogromnih nadležnosti, da se malo poprave kriterijumi za izbor na ovu funkciju. Hvala.
Hvala. Na član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Radaković.
Predsedniče, imam za vas pitanje. Možda mi je promaklo, amandman koji je prihvaćen od strane gospođe Vesne Jovicki na član 141. stav 4, o tome nećemo raspravljati pošto je prihvaćen od strane predlagača?
Taj amandman je bio neposredno pre amandmana o kojem smo govorili, gospodina Mihajlova.
U redu, izvinjavam se.
Na član 144. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Marinković. Predstavnik predlagača i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 145. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev. Izvolite.
Član 147. reguliše odgovornost za rad republičke komisije i u tački 10. se kaže – dostavlja rešenje o prekršajnom postupku koje je donela. Ovaj naš amandman je vezan za član 139. o kome smo ovde govorili dosta, a to je da mi smatramo da prekršajni postupak ne treba da vodi republička komisija, nego da to treba da radi prekršajni sud. Da ne bih ponavljala sve ono što su moje kolege govorile, jer mislimo da smo bili dovoljno jasni po tom pitanju, još jednom vas molim da razmislite o ovome. Ovo je izuzetno važno što se tiče ovog zakona o javnim nabavkama, da ne pravimo greške, da treba da unapredimo rad sudova, da treba da uredimo tu oblast, da svako treba da radi svoj posao i da ne pravimo izuzetke koje do sada nismo pravili. Hvala.
Na član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da)
Žao mi je što ovde nije sada predstavnik predlagača, jer želim da mu postavim pitanje vezano za ovaj član 149. Imamo neke nejasnoće. Postoji razlog zašto smo podneli ovaj amandman – zato što postoje neke nelogičnosti, tj. nisu baš usklađena dva člana zakona. Ne znam da li da počnem da govorim o tome ili da sačekamo predstavnika predlagača, ne znam šta mislite, predsedniče?
Počnite vi, pretpostavljam da je gospodin Arsić izašao samo na trenutak. Ali, zamoliću nekog od kolega da ga pozove, da bi čuo vašu diskusiju.
Imamo neku nedoumicu i zaista je ovde, kao što smo rekli, sve zaista bila dobra namera. Ovde želimo, možda mi nismo dobro razumeli ova rešenja koja ste vi stavili, pa želimo da nam pojasnite. Ako ne, nadamo se da ćete prihvatiti ovaj naš amandman zato što mislimo da član 149. stav 3. koji reguliše da ponuđač može da podnese zahtev za zaštitu prava najkasnije sedam dana pre isteka roka za podnošenje ponuda. Do sada je to bio poslednji dan za podnošenje ponuda. Jasna nam je namera da ste želeli da sprečite zloupotrebe da ponuđači koriste mehanizam da pokrenu zahtev za zaštitu prava u poslednjem trenutku i to je u redu. Ali, imamo jedan mali problem, član 63. kaže… Ne znam da li da ponovim? (Predsednik: Samo nastavite.) Dobro. U članu 63. se kaže da ponuđači imaju mogućnost da u roku od pet dana pre isteka roka za predaju ponude mogu da traže pojašnjenje što se tiče postupka konkursne dokumentacije, sadržaja poziva i šta ako u tih pet dana ponuđač traži pojašnjenje što se tiče, recimo, tenderske dokumentacije? Naručilac da pojašnjenje, to onda postaje sastavni deo dokumentacije. Onda ponuđač, kako smo mi videli, tražila sam da mi date pojašnjenje jer možda nismo najbolje razumeli, ne može da podnese zahtev za zaštitu prava ponuđača zato što je ovim članom 149. stav 3. rečeno da je to bilo najkasnije sedam dana pre isteka roka za podnošenje ponuda. Još jednom ću naglasiti da mi razumemo vašu nameru, da ste želeli da sprečite ove zloupotrebe u poslednjem trenutku, da ponuđači izađu sa zahtevom, ali, trebali su da se usklade ovi rokovi. Možda da smo stavili da nije najkasnije sedam dana, nego četiri dana, da bar 24 sata imaju? Ili da se nađe neko rešenje, ako ste već odbili brisanje ovog člana, tj. stava 3. člana 149, mogli ste kao predlagač da predložite i da uskladite ovo nekim predlogom da rok bude drugi. Hvala.
Gospodine Arsiću, izvolite.
Iz jednog prostog razloga, zato što onog trenutka kada zatraži da mu se objašnjenje, on je zaustavio rokove za podnošenje žalbe i sada oni počinju da teku od onog trenutka od kada mu bude dostavljeno pojašnjenje.
Hvala. Na član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Naš amandman je u funkciji da se postupak ubrza. Prosto, to je član koji govori o postupanju naručioca posle prethodnog ispitivanja zahteva za zaštitu prava ponuđača i roka u kome se ispituje, naravno. Mi samo kažemo u članu da se dopuni tačka 1. da se posle reči – zaštitu prava, dodaju reči – ukoliko kao osnovan oceni svaki od navoda podnetog zahteva za zaštitu prava. Mi preciziramo ovaj član, upravo radi efikasnosti primene ovog zakona, da bi se sprečile podnošenje onih zahteva za prethodno ispitivanje koji bi bili u funkciji odugovlačenja postupka. Mi ovde govorimo samo da se ovaj član dopuni sa rečima - ukoliko kao osnovan oceni svaki od navoda za zaštitu prava ponuđača. Znači, da može da se uzme u obzir samo onaj zahtev koji je osnovan, a da oni zahtevi koji su neosnovani i koji nisu u funkciji efikasnog sprovođenja određene nabavke, efikasnosti postupka, tačnosti, istinitosti, da se ti zahtevi odbace koji su u funkciji zloupotrebe prava koje se garantuju ovim zakonom. Smatramo da ovo rešenje može da doprinese da se spreče zloupotrebe postupak koji će sigurno biti ukoliko neko ima nameru da se sam ovaj postupak nabavke kompromituje i da se spreči izbor najpovoljnijeg ponuđača. Hvala.
Hvala. Na član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 157. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Ovo je jedan u nizu amandmana koji se odnosi na prekršajni postupak. Mi tražimo ovde da se iz člana koji se odnosi na odluke republičke komisije izbriše – odlučivanje o prekršajnom postupku i to je u skladu sa onim što smo ranije predlagali, gde se mi ne slažemo da republička komisija ima mogućnost donošenja prvostepenih prekršajnih odluka. S toga konzistentno kroz sve ostale članove imamo amandmane koji brišu to ovlašćenje republičke komisije, jer smatramo, ponoviću to i ovde, da treba raditi na unapređenju prekršajnog suda. U okviru prekršajnog suda izmenom zakona predvideti posebno veće koje bi se bavilo i postupcima državnog revizora i postupcima kroz Zakon o javnim nabavkama i kroz mrežu sudova koja svakako nije dobra i tu se slažemo da to treba popraviti i napraviti jedan sistem, pravosudni, koji će u Srbiji funkcionisati. Mi imamo jedan pravosudni sistem koji sporo funkcioniše i nakon gromoglasne reforme koja je najavljivana prethodnih godina, taj sistem ne funkcioniše. Opet su sudovi usko grlo pravde, izricanja pravde, sprovođenja pravde u Srbiji. Mi ovde treba da menjamo sudove i da menjamo mrežu sudova, a ne donosimo rešenja koja su hibridi u našem pravnom sistemu, koji mogu u nekom trenutku da naprave štetu i da otvore jedno pravilo da svi organi koje ćemo ovde formirati ili organi čije ćemo način rada menjati, da im damo da vode prekršajne postupke. Time da napravimo haos i unesemo zabunu u ustavnu odredbu gde građani imaju pravo da znaju kako funkcioniše pravni sistem i da napravimo jedan haos i da sludimo građane, ponuđače, naručioce, pred kojim sudovima i na koji način se vodi postupak. Zato smatramo da treba promeniti mrežu sudova, dopuniti Zakon o prekršajnim sudovima i republičkoj komisiji ostaviti onu nadležnost koju ima. Državni revizor je ustavna kategorija. Republička komisija je institucija koja se uvodi zakonom. Znači, ostaviti nadležnost koju ima državni revizor a to je da pokreće prekršajni postupak. Hvala.
Hvala. Na član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Verovatno smo mi iz DSS možda i dosadili predlagaču i javnosti, ali prosto, mi smo ozbiljno pristupili rešavanju i analizi ovog zakona, stavili smo veliki broj amandmana, od kojih ni jedan nije prihvaćen, a javnost je imala prilike da vidi, jer su sve to argumentovani amandmani, smisleni, koji su u funkciji popravljanja ovog predloga zakona i gotovo čitavog sistema javnih nabavki u Srbiji. Mi smo tražili da se briše član 161. – kontrola kod naručioca, jer smatramo da se članovima republičke komisije za koje smo već videli da nisu svi pravne struke, da ima onih koji imaju znanja iz nekih tehničkih nauka, koje nemaju veze sa pravom, daje ovlašćenje organa, da kažem, organa MUP ili poreske policije. Samo ću pročitati - član republičke komisije koji sprovodi kontrolu, ovlašćen je da izvrši pregled, kopiranje dokumentacije u vezi sa predmetnom javnom nabavkom, ali to sve u prostorijama naručioca, za pečat i poslovne prostorije, dokumenta za vreme kontrole, uzme izjave od predstavnika naručioca i drugih zaposlenih kod naručioca. Ako je potrebna posebna pisana izjava, odrediće se rok za dostavljanje izjave republičkoj komisiji. Ovo su nadležnosti iz domena drugih postupaka koje sprovodi policija i koje sprovodi tužilaštvo i koje u nekim oblastima sprovodi finansijska policija, davanje republičkoj komisiji nadležnosti da pečate poslovne prostorije, dokumente, da saslušavaju predstavnike naručioca i ovlašćenje koje daleko prevazilazi stručne sposobnosti članova republičke komisije. Naša je bojazan da ovo može da dovede do niza zloupotreba prilikom realizacije ovog člana. Drugo, meni je žao što kolega Cvijan nije tu, koji je predsednik Odbora. Sa njim sam pričao pre ove sednice, da je ovo vrlo nategnuta ustavna kategorija, da se dozvoli da članovi komisije, bez ovlašćenja suda, saslušavaju pečate prostorije. Imovinska prava, povreda stana, prava prostorija, mogu da se ograniče jedino na osnovu zakona i na osnovu sudske odluke. Ovde dolazimo u situaciju da članovi republičke komisije, koji možda nemaju znanje iz prava, procesnog prava ili bilo koje drugo saznanje iz toga kako se vodi ova vrsta istražnog postupka, idu kod naručioca, saslušavaju pečate prostorije, istražuju, vrše ovlašćenja tužilaštva, policije ili finansijske policije. Za nas, ovo rešenje je krajnje ustavno sporno i može da otvori niz mogućnosti za zloupotrebe, koje mogu da imaju nesagledive posledice. Zamislite da sada neko dođe u neko javno preduzeće, da zapečati sve prostorije, saslušava ljude, saslušava direktora, a da to nije ni tužilac, ni policija, ni finansijska policija, niti ima odluku suda da to može da radi. Ovo otvara mogućnost za zloupotrebe i samim tim što ta lica, članovi republičke komisije, ne morajupo pravilu da imaju znanja, neophodna za vršenje ovog posla. Smatramo da nije dobro da ovo postoji. Ako postoji potreba, naravno, postojaće da se vrše ove nadležnosti, da republička komisija treba da uspostavi dobru saradnju sa tužilaštvom i policijom i da se krajnje efikasno, kao što je to sada i počeo potpredsednik Vlade, Vučić, vrši borba protiv korupcije i da se krajnje efikasno i brzo sankcionišu oni koji bi prekršili ovaj zakon. To je ono što, u ostalom, svima nama treba da bude cilj, da svi segmenti društva i države funkcionišu dobro i efikasno, a ne da pokušavamo da u jedan zakon utrpamo i prvostepene prekršajne postupke, i ovlašćenja tužilaštva, policije, članova republičke komisije i sve ostalo da bi se obezbedila efikasnost. Cela država mora efikasno da funkcioniše. Kao što sada Vlada ima apsolutnu i bezrezervnu podršku za borbu protiv kriminala i korupcije, tako ćete imati podršku u svim drugim segmentima koji se odnose na izgradnju efikasne države, koja će da se obračuna sa kriminalom korupcije i kroz ovaj zakon i kroz sve druge zakone koji to mogu da obezbede. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imamo tu malih, očigledno, neslaganja. Nismo mi prvi ovo izmislili. Pogledajte Zakon o poreskom postupku i o poreskoj administraciji. Hajde da napravimo razliku između nepovredivosti stana i poslovnog prostora. Hajde da vidimo kada neko ima registrovanu delatnost, da li on baš ima nepovredivost privatnog poseda. Kako to da, recimo, poreska policija može da uđe u objekat, poslovni prostor, čak i za onaj koji nije registrovan kao poslovni prostor, ali se sumnja da se u njemu vrše dela koja su vezana za poreski postupak i poresku administraciju. Po tom istom zakonu, čak mogu da uđu, da proveravaju, da nešto od dokumentacije nije izneto u privatan posed, mogu da zaplene opremu, mogu da zaplene knjigovodstvene podatke, da o tome izdaju samo priznanicu i da odnesu u dalju kontrolu. Mislim da je taj zakon baš donela vaša vlada i onda on nije bio neustavan. Znači, ovde nije reč o nepovredivosti stana, tu nema kršenja Ustava, nego o proveri poslovnog prostora. Svi državni organi sa određenim javnim ovlašćenjima, kada je u pitanju obavljanje delatnosti, ne primenjuje se na njih u potpunosti nepovredivost privatnog poseda, zato što vrše određenu delatnost, tako da nemojte da ulazimo više u tu priču. Ne znam koliko puta još moram da vam kažem za sastav komisije, barem četvorica od sedmorice, moraju da ispunjavaju uslove da bi bili sudije. Šta ćete više da bude pravnik?
Hvala. Reč ima Dejan Mihajlov, replika. Izvolite.
Ja neću poput kolege iz drugih stranaka da kažem – taj zakon nismo doneli mi, nego je donet na predlog vaših sadašnjih koalicionih partnera, što bi uradili oni i rekli da je to predlog Mlađana Dinkića. (Veroljub Arsić, s mesta: Vi ste glasali.) Mi smo glasali i mi se slažemo sa tim, gospodine Arsiću. Ja neću to iskoristiti kao opravdanje, naprotiv, mislim da poreska policija i finansijska policija treba da imaju ovlašćenja i to je potpuno drugo, jer se oni bave prikupljanjem javnih prihoda. Porezi su javni prihodi. Puni su budžet od njih i oni moraju da imaju ovlašćenje da se staraju o primeni zakona, odnosno, o naplati poreza. Mi se potpuno slažemo sa tim i mi nemamo nikakav problem da poreska policija ima pravo da vrši apsolutnu kontrolu u prostorijama naručioca firmi. Što se nas tiče, tu nikakvog problema nema, ali ovde govorimo o republičkoj komisiji koja se ne bavi ni javnim prihodima, ne bavi se ni drugim stvarima, ovde govorimo o republičkoj komisiji, koja ima jedno ovlašćenje, koje po nama prevazilazi njene mogućnosti. Razumem, u republičkoj komisiji ima šest članova, sedam, predsednik i šest članova. Znači, oni treba da sude u prekršajnom postupku, oni treba da se staraju o primeni ovog zakona, oni treba da idu i da plene dokumentaciju po kancelarijama i po prostorijama širom Srbije. Znači, naručioci nisu samo iz Beograda, nego iz cele Srbije. Znači, mi ćemo imati sedam supermena ili ćemo to da prepustimo sekretaru i članovima republičke komisije, zaposlenima u okviru republičke komisije. Znači, mi ovde govorimo o tome da poreska policija ima jedan razgranat sistem po celoj Srbiji, i poreska uprava, i to su potpuno različite stvari. Ovde govorimo o nadležnostima jednog usko specijalizovanog tela republičke komisije, koje se bavi Zakonom o javnim nabavkama i zaštitom procedura, postupaka i zaštitom državnog interesa u procesu javnih nabavki. To su po meni različite stvari. Hvala.
Hvala, gospodine Mihajlov. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Kolega, čini mi se da smo se bar u nečemu složili. Vi ste spremni da radi poboljšanja efikasnosti naplate poreza date određena ovlašćenja nekom državnom organu. Evo, i ja se slažem. Malo je neuobičajeno, ali tako je. Sa druge strane, ne slažete se da ti isti prihodi koje obezbeđuju ovi organi i poreski obveznici budu kontrolisani na sličan način. To vam je kao kada nađete dobar izvor, postavite na njega česmu, ali sipate u kofu na kojoj je dno probušeno. Vi o tome govorite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
U toku čitave ove rasprave zaista smo želeli da probleme koji su postojali u prethodnom Zakonu o javnim nabavkama otklonimo uspostavljanjem efikasnih mehanizama kako bi se te zloupotrebe u primeni otklonile. Svi naši amandmani su išli u tom pravcu. Naša ključna primedba na komisiju se upravo ogleda u ovoj koncentraciji nadležnosti koja je zaista neverovatna. Činjenica da postoje zloupotrebe u javnim nabavkama ne treba da bude prepreka za druge institucije rade svoj posao kako bi se one otklonile. Pogledajte šta se sve koncentrisalo u ovoj komisiji. Kada čovek pogleda, retko je naći neki organ koji to ima. Taj organ pokreće postupak, sprovodi sve ove radnje, pleni, zatvara, uzima dokumentaciju, istražuje, saslušava i sudi, sve isti ljudi. Ono narodski – kadija te tuži, kadija ti sudi. U jednoj instituciji se vodi istraga, saslušavaju se, utvrđuju se činjenice, saslušavaju se lica i taj isti organ donosi odluku. Retko je gde naći organ u kojem je takva koncentracija. Uz sva ova opravdanja potrebe da se otklone problemi koji se odnose na javne nabavke, ali ovakvu moć u jednom organu koncentrisati je problematično, jer može doći do zloupotreba, a to se uvek govorilo. Onaj ko optužuje, ne može da presuđuje i to je naša suštinska zamerka ovde. Drugi organ treba da utvrdi činjenice da li se nešto desilo u postupku javnih nabavki. Zato smatramo da druge institucije treba da rade ovaj posao, i prekršajni sudovi i policija i tužilaštvo i svi drugi organi, a ne jedan isti organ sve ove nadležnosti da konzumira. Hvala.
Hvala. Gospodine Arsiću, izvolite.
Sada kada čitamo po novinama šta se sve radilo u sistemu javnih nabavki, građani mi često postavljaju pitanje – u redu je, lepo je što vi hoćete s tim da se izborite i treba, ali šta mi imamo od toga, gde je novac koji je pokraden od države. Sad ćemo da pokrećemo druge parnične postupke da država nadoknadi štetu, plen imovine koja je nastala vršenjem krivičnog dela itd. Hajde mi objasnite kako, ako komisija nema ta ovlašćenja, može da proveri da li je ugovor zaključen ili nije, a sumnja da jeste? Da piše krivičnu prijavu tužiocu, koji će da postupi u roku od 30 dana, 60 dana, 90 dana? Tu ima još jedna stvar. Ovo nije pitanje delatnosti, ovo je pitanje trošenja javnih sredstava. Ko hoće da učestvuje u ovoj priči, neka učestvuje i neka prihvati pravila igre koja su u ovom zakonu. Ko neće, ne mora. Oni koji vrše javne nabavke, niko nikoga ovde ne bije po ušima ni da bude član komisije, ni da bude direktor javnog preduzeća. Niko nikoga na to ne tera, to je njegov izbor. Ako je to njegov izbor, takođe mora da se pridržava jednog ovako rigoroznog zakona, jer baš zbog tako širokih tumačenja zakonske regulative, mi smo danas došli ovde gde jesmo. Ovaj zakon nije samo želja da se uradi nešto bolje, nego je na prvom mestu cilj da se spašava ono što je preostalo da se spasi. Pogledajte, neću više da ulazim u neke velike polemike i diskusije, ali najveće zloupotrebe su bile u postupcima javnih nabavki… (Predsedavajuća: Vreme.) Završavam. Baš zato što smo dozvoljavali da se zakon naširoko i nadugačko tumači, a i kada su otkrivane, šta su od toga imali oni koji su izgubili sredstva, a to su građani sa jedne strane, a sa druge strane još uvek i po ovom zakonu postoji mehanizam sudske zaštite, tj. pokretanja upravnog spora pred nadležnim sudom i tu se odlučuje kao poslednjom instancom.
Hvala. Gospodin Palalić, replika.
Apsolutno se slažemo, to su svi naši predstavnici rekli, da je bilo ogromnih zloupotreba u javnim nabavkama i da je motivacija predlaganja ovog zakona apsolutno opravdana. Čak smo rekli da je veliki broj rešenja koje predlaže ovaj zakon dobar. Mi smo ponudili amandmane koji će ovo da poprave, ali ne možemo da prihvatimo činjenicu da se borimo protiv zloupotreba u javnim nabavkama, da kršimo neka vekovna pravila da jedan organ ne može da optužuje, da utvrđuje istinu i da presuđuje. Hoćemo da verujemo u institucije, hoćemo da verujemo u tužilaštvo, hoćemo da verujemo u sudove. Ako kažemo – mi njima ne verujemo, to će da radi neki organ, to stvara opasne presedane. Možemo da se složimo da institucije nisu bile dobre, ali ne možemo da princip da se poštuju institucije i njihov rad ignorišemo. U ovom slučaju naša razlika između vas i nas u ovom konceptu je da mi hoćemo da verujemo institucijama, bez obzira na probleme koje imaju i da njima prepustimo da rade i da jačajući te institucije dođemo do toga da se ovaj zakon najefikasnije moguće primeni i njegova dobra rešenja u praksi spreče zloupotrebe. Ne želimo da stvaramo posebne organe koji će koncentracijom moći u svojim rukama te iste institucije devalvirati. Želimo da jačamo institucije i koje naš osnovni zahtev. Želimo da poštujemo pravila koja su svugde poštovana. Još jednom da ponovim. Ne može organ, koliko god preka potreba bila da se spreče zloupotrebe, da utvrđuje i da presuđuje.
Hvala. Izvolite, gospodine Mihajlov. Po amandmanu?
Da. Republička komisija ima sedam članova. Imajući u vidu sve ovo što je gospodin Palalić rekao, da republička komisija odlučuje o postupku zaštite i prava ponuđača, to je prvo ovlašćenje, jedno veće republičke komisije, da članovi republičke komisije istražuju, sprovode istražni postupak, pečate prostorije i sve ostalo i treće ovlašćenje da vodi prekršajni postupak, a imamo samo sedam članova republičke komisije. Od koliko članova će se sastojati veća republičke komisije ukoliko će od tih sedam članova biti pet pravnika, od četiri do pet, da kažemo da ima pet? Znači, pet pravnika treba da formiraju tri veća koja će da odlučuju u jednom postupku. Od tih pet pravnika nijedan ne sme da se ponovi da bude u ta dva veća, jer bi to značilo da je sam postupak po sebi ništav zato što ne može i u jednom i u drugom postupku da odlučuje isti član republičke komisije. Vi hoćete da mi kažete da pet sudija, pet članova republičke komisije, u tri postupka koja će se voditi pred republičkom komisijom, a to je odluka o zaštiti prava, da određeni članovi republičke komisije idu i sprovode istragu u prostorima naručioca, da vide da li postoji ugovor, da li ne postoji ugovor, da saslušavaju, da pečate prostorije i da u treći postupak koji će da vodi, a to je prekršajni postupak, i sve je to tih pet ljudi. Mislim da nije realno da se taj postupak sprovede na način kako ste ga planirali. Onda treba da predvidimo da republička komisija ima mnogo više članova, da se formira posebno prekršajno veće koje bi se samo tim bavilo u okviru republičke komisije i koje ne bi imalo dodira sa svim ovim prethodnim postupcimakoji slede raspravu o prekršaju koji će se učiniti. Mislim da ovako postavljenu, sa ovim brojem članova republičke komisije će ovo biti teško sprovodivo i dolazićemo u situaciju da neke odluke neće moći da se sprovedu zbog nedovoljnog broja članova, zbog sukoba interesa i zbog toga što će dolaziti do ovoga da te kadija u jednom postupku tuži, a u drugom sudi i dolaziće do toga da će opet sistem da se parališe. Zato razmislite o povećanju broja članova Republičke komisije, ili ako, već insistirate na prvostepenom prekršajnom veću u okviru Republičke komisije, da se ona posebno formira i da se ti članovi Republičke komisije bave samo tim poslom, da nemaju dodira sa ovim drugim, kako bi se obezbedilo ustavno načelo nepristrasnog suđenja u prekršajnim i svim drugim postupcima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Stalno se ponašate kao da je Komisija strana u postupku. Ona je arbitar. Nije strana u postupku, ona je arbitar u postupku javnih nabavki, o tome se radi, između ponuđača i naručioca javne nabavke. Zašto sada dovodite tako nešto u pitanje, s jedne strane? S druge strane, ko bira te članove Komisije? Narodna skupština. Ona i bira i razrešava. Vama one dobre odredbe zakona razumem da nisu sporne i voleo bih da možemo i da imamo kapaciteta, ne kao predlagača, nego da država ima kapacitet da tu bude i više članova, da to bude, kao što vi predlažete da bude i posebno veće za prekršaj u sastavu tog organa. Ali ne možete da kažete, u suštini, prekršajni postupak u ovom delu je na nivou upravnog spora. Postoji sudska zaštita i ne možete da kažete – kadija te tuži, kadija te sudi. Pokrenulo je, dobilo je rešenje i na osnovu tog rešenja je neko uložio žalbu Upravnom sudu. Ako ima osnova, žalba će da bude usvojena. Prevashodni cilj jeste da pokušamo sa onim resursima koje danas imamo, i finansijskim, i tehničkim i kadrovskim da smanjimo mogućnost zloupotreba u postupku javne nabavke. Isto tako sam potpuno siguran, zato što je ovaj zakon u mnogo čemu novina, da će da pokaže i svoje dobre strane, ali da će da pokaže i svoje loše strane. Od toga ne bežimo i to prihvatamo kao deo odgovornosti. Ne bežimo od toga da tamo gde smo pogrešili, napišemo izmene i dopune zakona i otklonimo te greške. Hajde da pokušamo da donesemo zakon da vidimo gde je on to dobar a gde loš. Ovako ako nastavimo, zahvaljujem se na konstruktivnim raspravama, ali ako nastavimo ovako, u suštini, samo usporavamo donošenje ovakvog zakona.
Reč ima narodni poslanik Petar Petković. Izvolite. Samo da vas obavestim, gospodine Petkoviću, vaša poslanička grupa ima na raspolaganju još pola minuta.
Pošto zaključujemo ovu raspravu, hoću da kažem da će nju obeležiti jedna potpuna kontradiktornost, gospodine Arsiću. Kada ovde govorimo o Republičkoj komisiji za zaštitu prava i da tu postoji koncentracija moći, vi kažete da je to nezavisan i stručan organ. Kada ja podnesem amandman da treba da se poštuje dostojanstvo Republičke komisije, vi u obrazloženju kažete – veliki stepen nezavisnosti dovodi do neodgovornosti u radu. Odlučite se da li je u pitanju nezavisan organ ili nije, da li je samostalan ili nije, a ne ad hok, od amandmana do amandmana, da iznosite stavove koji nisu konzistentni.
Vreme. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Nezavisnost se ogled u donošenju odluke, a kontrola se ogleda u podnošenju izveštaja. To je očigledno moja i vaša različitost u pogledu shvatanja nezavisnosti. Ta komisija mora da podnosi izveštaj Skupštini i da bude pod kontrolom Skupštine. Ona nije nezavisna od Skupštine, šta je uradila, već je ona nezavisna dok vodi postupak, a odgovara nama za rezultate tog postupka jesu li oni bili u skladu sa zakonom ili nisu. Ne može da bude apsolutno nepovredivost za odlike koje se ne donose u skladu sa zakonom, pa makar to bili i članovi ove komisije.
Petar Petković, replika. Izvolite.
Gospodine Arsiću, vi to tako niste definisali. Ta razna tumačenja , evo još nismo ni usvojili zakon, već otvaraju mogućnost za razne zloupotrebe. To je jedno. Drugo, ako treba Republička komisija da podnosi izveštaje Skupštini Srbije, da li to znači da mi treba da budemo zatrpani gomilom materijala i da radimo posao Republičke komisije, umesto da taj posao prepustimo njima, jer ih zbog toga i biramo? Suština je upravo u tome, da li imamo jedan organ koji treba da bude nezavisan, koji treba da podnosi Skupštini Srbije izveštaj, ali da onda kada ga podnosi, samim tim Republička komisija prestaje da bude nezavisna? Šta imamo kao posledicu kada imamo takav primer? Imamo to da će se vršiti direktan politički pritisak i onda džabe donosimo ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Kolega, mislim da jeste problem ove države što Narodna skupština često nije bila u funkciji da razmatra izveštaje državnih organa. Kao opozicioni poslanik, voleo sam i pokušavao sam da znam šta to rade državni organi, kakvi su njihovi izveštaji, da ih vidim, da ih razmatram, da pričam o njima u ovoj sali. Vrlo retko sam imao tu priliku. Zato ako ta gospoda koja su u Komisiji i koji sede u Komisiji znaju da će jednog dana svi da sednu ovde i da budu kritikovani od opozicije, ako su grešili, bogami i od ove vladajuće većine, voleo bih da vidim kakve će odluke da donose – hoće li one biti u skladu sa zakonom ili će biti u skladu sa nekim drugim interesima? Najbolji način kontrole svih organa jeste njihova javnost u radu. Ne postoji bolja kontrola. Neću da koristim neke izraze koje su neki drugi koristili, zato što ih niko nije razumeo, kao što je transparentnost. Ali, javnost u radu je nešto što je najbolji sistem načina borbe protiv korupcije. Baš zato ti izveštaji moraju da se podnose Skupštini. Vaš je izbor da li ćete da ih gledate, da li ćete da ih čitate ili ćete da ih bacite odmah u korpu. To je vaše pravo kao poslanika.
Gospodine Petkoviću, replika. Izvolite.
Vrlo kratko, prosto da završavamo. Vi vidite da sam ozbiljno pristupio ovoj temi i jednostavno se uključio u ovu raspravu. Nisam od tih poslanika koji će, ono što dobije kao materijal, da baci u korpu. To odmah da znate. Ne radi se uopšte o tome. Zapravo, radi se o principu – da li imamo jedan organ koji treba da, pre svega, i ovim zakonom da bude uređen? Da li on treba da ima određene dužnosti i obaveze? Treba. Naravno da treba njegovo poslovanje i rad da bude javan, ali mora da ima i određenu odgovornost za ono što radi. Zbog toga ti ljudi koji se tamo postavljaju, treba da budu stručni i zbog toga smo čak tražili da sekretar Republičke komisije ima iskustvo od 10 godina, da ono što gledaju, a to su ozbiljni papiri, ozbiljna dokumentacija, i razumeju. Skupština Srbije ovde donosi zakone i to je posao narodnih poslanika. Ako uz to sada treba da se bavi i raznom dokumentacijom, onda hajde da pretvorimo ovaj dom u Republičku komisiju za zaštitu prava. Nemam ništa protiv.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala. Nadam se da neće moj komentar izazvati reakcije koje će trajati dugo, kao kada je bila rasprava oko amandmana. Možda da nije ovakav haos na polju javnih nabavki, možda bi ovako nešto bilo i opravdano. Kada imamo jedan haos i kada imamo nekontrolisano trošenje javnih sredstava poreskih obveznika, naših građana, onda moramo da dajemo posebna ovlašćenja Komisiji, jer, po stoti put kažemo, ulazimo u problem ako ne stanemo tom zlu na put, stvarno ćemo ući u problem. Ne vidim nijedan razlog da u ovom trenutku, i slažem se sa kolegom Arsićem, da u perspektivi, ako bude bilo kakvih problema u primeni ili se zloupotrebljavaju, da ćemo moći da uradimo izmene i dopune i tako promenimo ono što ne funkcioniše ili se zloupotrebljava. Još jednom kažem da je zakon odličan, da je bio na javnoj raspravi, da su svi imali priliku da upute sugestije, komentare, primedbe, predloge, sve ostalo i da je dobro što će otpočeti jedan novi period u kome izražavamo nadu da će se uvesti potpuna kontrola u polje javnih nabavki, da neće biti zloupotrebe kod naručioca, da neće moći ponuđači da rade tako da se dogovaraju sa naručiocima, tako da mislim da ovo ne treba da bude predmet rasprave više i molio bih da krenemo dalje.
Reč ima gospodin Arsić.
Kada već dolazimo do toga šta treba da radi Narodna skupština to je regulisano Ustavom, Zakonom o Narodnoj skupštini u članu 15. nadležnosti Narodne skupštine, pa kontrola – u ostvarivanju kontrolne funkcije Narodna skupština vrši nadzor nad radom Vlade i odlučuje o prestanku mandata Vlade i ministara, kontrolu i nadzor nad službama bezbednosti, guvernera NBS, Zaštitnika građana, drugih organa i tela u skladu sa zakonom. To su nadležnosti Narodne skupštine i nemojte da se odričete tih nadležnosti ni kada ste u vlasti, ni kada ste u opoziciji, zato što su vam uvek potrebne.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov, Petar Petković, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petrović. Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Dejan Mihajlov.
Ovo bi trebalo da bude moje poslednje javljanje i kroz obrazloženje amandmana ću pokušati da kažem ono što je naš stav. Ovaj amandman se odnosi na prekršajni postupak i u njemu se vidi da posebno Veće republičke komisije vodi što prekršajni postupak, što postupak koji se vodi za zaštitu prava ponuđača i članovi Republičke komisije kroz nadležnosti koje imaju po ovom zakonu sprovode sve on istražne radnje koje slede. Ovim amandmanom smo predložili da se briše prekršajni postupak i da Republička komisija ovakva kakva je sada za vrlo velikim i ozbiljnim nadležnostima, sa vrlo važnom ulogom koju treba da dobije u našem pravnom sistemu i uopšte sistemu javnih nabavki, a sve u funkciji borbe protiv zloupotrebe u sistemu javnih nabavki, uštedi pare koje će moći da se upotrebe u drugim funkcijama i drugu svrhu. Smatramo da prekršajni postupak treba da vode prekršajni sudovi ili da predlagač pronađe neko rešenje koje neće biti na uštrb efikasnosti rada Republičke komisije. Pokazali smo pet pravnih u okviru Republičke komisije kroz tri različita postupka koja se vode treba da učestvuju u tome, a to i nije donekle njihova osnovna funkcija koju treba da rade. To je jedna od funkcija koju rade. Doći ćemo u situaciju da se oni samo time bave, da ne mogu da postignu i da dođu u jednom trenutku do blokade sistema javnih nabavki zato što će sama Republička komisija postati usko grlo zbog svih nadležnosti koje ima. Smatramo da Republičku komisiju treba svakako ojačati, osnažiti njenu administraciju, omogućiti da može da izađe u susret … (Predsedavajuća: Vreme.) Koristim vreme šefa poslaničke grupe. Završavam. Istrošio sam sve. Završavam za pola minuta. Trudili smo se da sve potrošimo i ubedimo predlagača u svrsishodnost amandmana koje smo podneli, da su oni u funkciji popravljanja teksta zakona što su kolege i javnost mogli da se uvere da su amandmani bili u funkciji popravljanja efikasnosti sprovođenja javne nabavke, zaštiti ponuđača, zaštiti naručioca i zaštiti javnih prihoda koji treba da budu u funkciji svih građana, a ne šačici koja učestvuje u postupku javnih nabavki. (Predsedavajuća: Vreme.) Stoga DSS s obzirom da je 27 amandmana trećina amandmana koji su podneti na ovaj zakon, a nije ni jedan usvojen, ne može u danu za glasanje da podrži ovakav predlog zakona. Imali smo nameru da glasamo za zakon ukoliko amandmani kroz raspravu budu prihvaćeni. Ni jedan amandman nije prihvaćen, a verujem da je javnost, kolege poslanici i sam predlagač video da su amandmani bili u funkciji popravljanja teksta zakona i da bi oni značajno doprineli.
Gospodine Mihajlov govorite minut i po duže od predviđenog. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Božidar Đelić i Janko Radaković podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 168. doda Glava devet i član 168a. Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala. Na kraju, došli smo pred poslednje članove, pred naš najvažniji amandman koji niste prihvatili o kome smo pričali tokom ove rasprave više puta. Napravili smo amandman za ostvarivanje ušteda o kojima ste pričali kako vi gospodine Arsiću tako i predsednik ove Skupštine. (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da omoguće da i drugi narodni poslanici izlažu.) Licitirate sa uštedama koje će biti od ovog zakona od 600 do milijardu evra. Napravili smo amandman da napravimo fond ušteda od javnih nabavki i da te pare idu u poljoprivredu, za pomoć penzionerima, 100% plate trudnicama. Ne znam zašto to nećete da prihvatite. Vaše obrazloženje koje ste dali zašto ne prihvatate amandman kaže – predlaže se jedno neefikasno rešenje kojim se praktično sankcionišu naručioci da ostvare uštede i da obezbede sredstva za Fond. Kažete da se sankcioniše neko ko hoće da da pare u Fond i da tim Fondom opet raspolaže Vlada RS. To je samo deset minuta. Gospodinu Mihajlovu ste rekli – pitaju nas građani šta imamo od ovog Zakona o javnim nabavkama? Pitam vas – šta građani Srbije imaju od Zakona o javnim nabavkama ako te pare ostaju u javnim preduzećima ili ne znam gde ako ne idu u ovaj Fond za uštede? Molim vas da mi odgovorite makar na ovo pitanje pošto mi tokom cele rasprave niste odgovorili ni na jedan amandman. Molim vas da mi odgovorite zašto nećete da prihvatite ovaj amandman. Ako prihvatite ovaj amandman glasaćemo za ovaj zakon. Molim vas, 600 miliona ili milijardu evra je ozbiljna cifra koju možemo da potrošimo za koridore, poljoprivredu i penzionere. Molim da odgovorite.
Gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nikada nisam rekao da su me građani pitali šta oni imaju od ovog zakona, nego su pitali kakvu oni korist imaju od toga što su lica koja su vršila organizovani kriminal i korupciju. To je prva stvar. Druga stvar, uštede. Sam sistem javnih nabavki odnosno funkcionisanje države predviđa da ne možete sve da stavite pod jednu kapu zato što ne ide sve iz budžeta RS. Nisu sve javne nabavke iz budžeta RS već su neke iz prihoda javnih preduzeća, neke su iz prihoda koje ostvaruju lokalne samouprave, neke su iz prihoda koje ostvaruje AP Vojvodina, neke su iz prihoda koje imaju javna preduzeća na nivou lokalne samouprave. Zamislite vaše kolege iz Vojvodine i Bojana Pajtića koji bi ostvario određene uštede primenom ovog zakona, a ta je sredstva morao da prebaci u republički budžet. Mislim da bi otvorio rupu na nebu. Imali biste ozbiljnih stranačkih problema ako biste ovaj amandman prihvatili. Zamislite predsednika ili gradonačelnika Đilasa koji ostvari određene uštede u sistemu javnih nabavki pa taj novac treba da prebaci, da ga troši ministar finansija Mlađan Dinkić ili neko drugi iz tog Fonda. Mislim da bi on otvorio rupu na nebu. Znači, ušteda u postupku javne nabavke se ogleda u tome da uslugu ili robu koja je predmet javne nabavke platite onoliko koliko ona ima stvarnu tržišnu vrednost. Ako se ostvari ušteda, ona može biti vraćena u budžet Republike Srbije i preneta u sledeću godinu, ako je reč o republičkom organu koji troši sredstva iz budžeta, i prikazana kao suficit i dobije neku drugu namenu, neku drugu upotrebu ili da izvršite rebalans i nastavite da obavljate delatnost i za taj isti novac sa kojim se izvršena ušteda naručite novo dobro ili uslugu. Znači, ušteda se ne ogleda samo u tome gde ćete da vidite koliko je novca preostalo, već i gde ćete da vidite da li je više urađeno sa većom količinom novca. To je ušteda. To je isto kao kad neko ode u prodavnicu, pa primera radi, za isti novac kupi tri kutije keksa, a juče je mogao dve. Znači, o tome se radi. Taj vaš amandman ... (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Arsiću.) Mogu da trošim vreme od poslaničke grupe.
Ne možete, dobili ste reč kao predstavnik predlagača. Reč ima narodni poslanik Janko Radaković, replika.
Gospodine Arsiću, kažem vam u ime Bojana Pajtića, Dragana Đilasa da mi hoćemo uštede u budžet Republike Srbije. Neka raspolaže Mlađan Dinkić i Vlada Republike Srbije sa tih 600 miliona ili milijardu evra kako kaže Nebojša Stefanović, ali hajde da vidimo gde su te uštede. Prvo, nisu 600 miliona i nije milijardu evra. Biće ušteda, ali hajde da vidimo koliko je to. Hajde da te pare damo penzionerima. Ko je osnivač svih tih javnih preduzeća i svega što smo nabrojali, ko raspisuje javnu nabavku? Vlada Republike Srbije, odnosno država Srbija. Ko je osnivač? Naravno, pokrajina i lokalna samouprava. O tome sam već pričao, ali sam rekao da to prihvatamo. O javnim preduzećima nećemo da pričamo. Uz svo uvažavanje svih vaših kadrova koje ste doveli tamo, ti ljudi ne znaju da obavljaju posao. Vi ćete te pare, možda su ljudi u zatvoru oni koji treba da buduu zatvoru i koji su odgovorni, sa jedne strane, to ćete videti, ali činjenice će biti na sudu. Činjenica je da je gospodin Simonović, zvani Sima, radio 20 godina u "Železnici" kao skretničar. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Radakoviću.) Molim vas, ako već pričate, u kampanji ste pričali više puta o uštedama, pitam vas – kolike su te uštede? Hajde da napravimo fond. Vi nećete fond. Ako je problem grad Beograd ili pokrajina, izuzmite grad Beograd i pokrajinu. Hajde da vidimo gde će da idu te pare. Ako nećete za penzionere, trudnice i ako nećete za infrastrukturu, recite gde hoćete. Nije problem, prihvatićemo sve, i za KiM, i za sve što vi kažete, samo recite gde. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Sada se javljam po amandmanu, kao narodni poslanik iz poslaničke grupe SNS.
Gospodine Arsiću, ako se javljate po tom osnovu, moraćete da sačekate, s obzirom da pre vas ima dosta prijavljenih govornika. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, svedoci smo jedne nove parlamentarne prakse, a to je da opozicija veruje u zakon koji predlaže vlast, a da sama vlast ne veruje u efekte i domete zakona koji sama predlaže. Vi da verujete u ovaj zakon, vi biste predvideli gde će ići ovih 600 miliona evra, kako kažu neki, ili milijardu evra, kako kažu drugi iz bicefalne vlade, kako sami sebe zovete. Dakle, očigledno je reč o prevari građana, jer ovde uštede nema. Da uštede ima, ona bi bila projektovana u budžetu Republike Srbije. Tu padaju maske i vidi se da je kod vas sve imaginacija, i diploma, i Zakon o javnim nabavkama i uštede, i direktori javnih preduzeća, sve je to stelt tehnologija. To vidite samo vi, to građani Srbije ne vide. Kada govorite o domenima i dometima Zakona o oduzimanju imovine stečene kriminalom, za taj zakon niste glasali. Sedeo sam ovde u Skupštini. Taj zakon je predlog DS. Efekti tog zakona su pola milijarde evra u budžetu Republike Srbije, a koje su podeljene korisnicima. Nemojte da nam držite predavanje o onome za šta se niste zalagali. Mislim da bi bilo jako lepo da prihvatite ovaj naš amandman da bi znali gde će ići efekti onih ušteda koje vi projektujete, da pokažete da verujete, da pokažete građanima Srbije da verujete u zakon koji predlažete. U protivnom, mislim da je velika nesreća kada čovek ne zna šta hoće, a prava katastrofa kada ne zna šta može. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao predlagač.
Dame i gospodo narodni poslanici, o nekim diskusijama ne želim da polemišem. Mislim da za neke ljude vredi ona izreka – džabe je gluvom šaputati, a ćoravom namigivati. Koliko sam razumeo podnosioca amandmana, on traži da, recimo, prihodi koje ostvaruje JKP Vodovod i kanalizacija iz Požarevca, ako napravi uštede na planu javnih nabavki, taj novac treba da prosledi u budžet Republike Srbije, u fond koji je formirala DS. Koliko sam razumeo i Javno preduzeće Toplifikacija to isto treba da radi sa sredstvima koja obezbeđuju Požarevljani, Kruševljani, Kraljevčani, Novosađani, Beograđani i da ne nabrajam ostale. Ljudi, kada tako nešto pričate, siđite malo među te ljude. Da li će oni sa tim da se slože? Ovo što vi tražite vašim amandmanom, zbog načina funkcionisanja budžetskog sistema je nemoguće, neostvarivo, neprimenjivo. To je utopija. To je najviši oblik komunizma. Više ne znam kako to da nazovem. To ne postoji nigde u pravnoj praksi. To je nemoguće ostvariti na terenu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović. (Dejan Radenković, s mesta: Izvinite, mogu li da pitam, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, kada imam pravo na reč?) Vi ste na redu posle gospodina Stojanovića. (Dejan Radenković, s mesta: Kakve to ima veze?) Ima veze, zato što pratimo ko se kako javlja. Izvolite, gospodine Stojanoviću.
Pokušaću da kolegama iz poslaničkog kluba DS objasnim zašto je ovaj njihov ključni amandman neprihvatljiv. Vidite, kolege, nećete vi na kraju budžetske godine imati 600 miliona ili milijardu evra više, nego nećete imati manje u pogledu dobara i usluga koje privredni subjekti nabavljaju putem javne nabavke. Da li je to vama jasno? Molim vas, ako bi se neka analiza izvršila, ona će onda sigurno pokazati da 99% sredstava predviđenim za javne nabavke privredni subjekti potroše u toku kalendarske godine. Suština ovog zakona jeste da se spreči da tih 600 miliona ili milijardu evra završe u privatnim džepovima, nego da završe u dobrima i uslugama kojima su namenjene. Znači, uštede su u dobrima i uslugama koje privredni subjekti, znači, ono što su platili da po kvalitetu i kvantitetu dobiju. Kako vi mislite, čak i da imamo institucije koje se bave sprečavanjem korupcije, pa i u ovom domenu, mnogo manje uštede će biti ako su efikasne 100%. Koliko sredstava će one putem zaplene i povraćaja imovine, nezakonito stečena, putem javnih nabavki, sasvim sigurno mnogo manje od 600 miliona i milijardu evra. Upravo donošenje ovog zakona sprečava da taj kriminal i korupcija koji su u sferi javnih nabavki, od 600 miliona i milijardu evra, završe u privatnim džepovima. Vi nećete imati viška na kraju godine, ali nećete imati manjka u dobrima i uslugama koje privredni subjekti nabavljaju putem javnih nabavki. Svi smo se ovde složili da je ovaj zakon jako dobar i vi ste se uhvatili za ključni amandman želeći da dokažete, politizujete donošenje ovog zakona, i želite da uberete neke političke poene na kraju godine, da dokažete – evo, mi smo rekli da je SNS i koalicija okupljena oko njih rekla da seuštede 600 miliona ili milijardu evra, a na kraju godine vidimo da kroz taj fond nije. Mislim da tu namerno vršite opstrukciju i ja kažem da će ovaj zakon privrednim subjektima u sferi javnih nabavki uštedeti 600 miliona do milijardu evra i nemoguće je formirati neki poseban fond gde bi ti pokazatelji bili egzaktno prikazani.
Hvala. Reč ima gospodin Dejan Radenković. Vi nemate vreme ovlašćenog predstavnika, odbijamo vam vreme od vremena poslaničke grupe. Izvolite.
Hvala potpredsednice. Šta bi bilo, kad bi bilo. To je svrha ovog amandmana. Apsolutno je kolega u pravu. Ne mogu naručioci unapred utvrđivati očekivane uštede za sledeću budžetsku godinu. O tome smo pričali sa kolegom Đelićem i raspravljali na Odboru za finansije, polemisali stručno oko toga i mislim da ne vidim razloga da više ovoliko polemišete. Dao sam izjavu kada sam čuo za vaš amandman, da je to čista demagogija, da je to isprazna priča. Nemojte uopšte da pokušavate da dokažete da to tako treba. To je nemoguće, to je čista politizacija. Kolika će biti ušteda, to zavisi kakve će nabavke da budu, koliko će da budu transparentan, šta će tu da se dešava. Ovim zakonom će sve to da se eliminiše i naravno da će da se ostvare uštede, a to će se videti kroz budžet za sledeću godinu, a o tome ne samo na odboru da smo pričali, nego smo i sinoć o tome raspravljali sa kolegom Đelićem koji je malo stručniji od pojedinih kolega ovde, kada su u pitanju finansije. Nije logično efekte ušteda meriti unapred. To što ste predložili amandmanom ne stoji i nemojte da sada gubimo vreme oko toga da nas ubeđujete u nešto i da narod koji sluša misli da će neko unapred skloniti 600 hiljada, milion evra, kolko već bude. Nije tačno. Imam još dosta vremena, pa ću kasnije govoriti.
Hvala. Gospodine Radakoviću, da li ste vi hteli repliku? (Janko Radaković: Replika.) Izvolite.
Hvala. Nije tu gospodin Arsić. Da li možete da ga pozovete da dođe, pošto se njemu obraćam.
Sada ću da ga pozovem, sačekaćemo ga. Da li se slažete, gospodine Radakoviću, da krenemo dalje, pa ću vam dati reč čim se pojavi gospodin Arsić? (Janko Radaković: Može.) Sledeći se prijavio za reč narodni poslanik Predrag Marković. Izvolite.
Hvala najlepše. Nemam ništa protiv kada krenu politički obojene diskusije, neka se nastavljaju, nego to se tiče stranka, ali što se tiče Skupštine, kakav god da je motiv kada neko predlaže amandman, on svakako ne sme da ruši dostignuta prava. Ona su Ustavom garantovana. Svaka ideja koja u končanom rešenju ima to da menja i da uštedu koja se ostvari, potencijalnu, ne znam da li ćete uštede biti ili neće, ali ako se ona ostvari u gradu Preševu ili gradu Subotici, Senti, te time smanji potencijalni deficit koji postoji u budžetu tog grada, a taj grad inače, pretpostavljam, kao i većina lokalnih samouprava koja se dosetila, pa sada kada imaju veće prihode to daju na različite načine, pomažu selo, mesnu zajednicu, porodilje ili trudnice, ono što oni najbolje znaju šta je njihov problem. Svaka ideja da se u rešenju nekog zakona eventualna ušteda na osnovu zakona, iz nečega što je pravo te zajednice i njihovog budžeta, sada slije u neki Vladin budžet, onda će ona da određuje kako će to da deli, je naprosto ugrožavanje osnovnih prava zbog kojih imamo lokalnu samoupravu. Molim vas, kako god da se predstavlja politički, nemojmo samo da ulazimo u rizik da zbog možda neke dobre ideje, imali smo primer i sinoć, jedna dobra ideja, uočen praktičan nedostatak koji dovodi u neprijatnu situaciju maltretiranja menadžera u javnim ustanovama kulture, u gradskim ustanovama. Dakle uočeno je, pa se pretvorilo u političku raspravu, na kraju ljudi nisu čuli šta su specifičnosti. Zašto? Zato što je postojala lažna argumentacija da se ovo odnosi na autore. Ne odnosi se na autore. Autori se ne javljaju na javne nabavke, nego oni koji ih angažuju. Dakle, kada se unese ta vrsta šuma, onda naprosto može da se dogodi da pažljivo ne razmotrimo nešto što je bio dobar predlog. Još jednom podsećam i vraćam se na sinoćnu diskusiju, bio je u osnovi jedan dobar predlog koji je uočio nedostatak, ali ne smemo da idemo ka nekom rešenju koje ugrožava osnovna dostignuta ljudska prava ove zemlje. Hvala vam.
Hvala. Gospodin Radaković, replika. Izvolite.
Hvala. Gospodine Arsiću, dali ste primer javnog preduzeća u Požarevcu. Pitam vas samo jedno pitanje – gde idu sredstva iz javnog preduzeća Požarevac ako ih oni ne iskoriste u okviru budžeta koji su dobili u godini, koja se zovu ne realizovana sredstva? Gde ide budžet grada Požarevca ako ne realizuju u toj godini? Ide u budžet Republike Srbije, pa se prenose. Ko daje gradu Požarevcu budžet? Vi ovde predlažete da se uštede ne mere u novcu, nego da mi predlagačima verujemo na reč. To je suština. Građani su vam verovali na reč kada je Tomislav Nikolić obećavao 10 milijardi evra godišnje ako on dođe na vlast, pa nema ništa od toga. Hvala.
Gospodine Arsiću, samo da vas obavestim, možete da koristite vreme, pošto je došlo vreme za vas, kao narodni poslanik, tako da možete da nastavite. Odbićemo od vremena poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da je ovde nepoznavanje nekoliko zakona u pitanju. Prvi zakon je o malim preduzećima, tako da dobit, neto dobit koju iskaže javno preduzeće, daje se osnivaču. Osnivač javnih preduzeća na teritoriji lokalnih samouprava su lokalne samouprave, osim ako ih nije osnovala Vlada Republike Srbije. (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da ne dobacuju govorniku.) Prihodi javnih preduzeća se ostvaruju na osnovu delatnosti koje javna preduzeća obavljaju, što znači da javno preduzeće, recimo "Toplifikacija" iz Požarevca, pošto smo nju spominjali, svoj prihod u stopostotnom iznosu ostvaruje na osnovu naplate toplotne energije. Jesu javni prihodi, zato što ima monopolski položaj na tržištu, ali nisu prihodi koji pripadaju budžetu Republike Srbije. To su prihodi koji su ubirani od građana za naknadu korišćenja toplotne energije i svako javno preduzeće radi po tom principu. Treba da znate da i lokalne samouprave, po Zakonu o finansiranju lokalnih samouprava, imaju svoje prihode koji su izvorni, a to je npr. porez na imovinu i imamo prihode koji su povereni od strane Republike do određenog procenta. To su prihodi koje ostvaruju lokalne samouprave. Ima jedan manji deo za Požarevac, zato što je grad koji ima velike prihode, koji je iz transfernih sredstava Republike Srbije i jedino to je iz budžeta Republike Srbije. Da bi ovaj vaš amandman zaživeo, sve ono što neko ulaže u svoju infrastrukturu i izvrši uštede prilikom ulaganja u svoju infrastrukturu, treba da pošalju u republički budžet. Što bi on onda štedeo i koji bi mu motiv bio da štedi? Jer, taj direktor javnog preduzeća odgovara građanima da izvrši što je god moguće veći broj priključaka na teritoriji gde eksploatiše toplotnu energiju. Ako se vraća u budžet, čemu onda? Dalje, šta je sa sredstvima koja se uštede? Svako javno preduzeće, kao što i mi ovde imamo svoj budžet i opredeljujemo na šta ćemo sredstva da trošimo, tako i javno preduzeće ima svoj plan i program investicije na koju saglasnost daje jedinica lokalne samouprave. Ako ostvari uštede i ostane mu višak sredstava, može da bira hoće li ta sredstva da zadrži na svom računu i prenese u iduću godinu ili da ta ista sredstva upotrebi za nove investicije po prethodno dobijenoj saglasnosti od osnivača, odnosno jedinice lokalne samouprave. Tako to funkcioniše. Možete da klimate glavom, da odričete, ali jednostavno pročitajte zakone i videćete da sam u pravu. Cilj ovog zakona, kao što rekoh, nije da mi pravimo fondove, nego je cilj da sa manje novca uradimo istu javnu nabavku ili sa isto novca uradimo veće javne radove, bez mogućnosti da neko taj novac zloupotrebi i završi po privatnim džepovima na ime provizija onih koji su učestvovali u postupku javne nabavke. To je sistem funkcionisanja i jedinica lokalnih samouprava i autonomne pokrajine i Republike. Kao što rekoh, vaš amandman se ne uklapa u pravni sistem. On je teoretski moguć, ali pravno da ga sprovedete u delo, to je nemoguće. Nemojte da mešate nadležnosti između Republike, javnih preduzeća gde je Republika osnivač, autonomne pokrajine, javnih preduzeća gde je autonomna pokrajina osnivač i jedinica lokalnih samouprava i javnih preduzeća gde je osnivač jedinica lokalne samouprave. To nije isto. Ne mešajte babe i žabe. Kada smo govorili da se za javne nabavke realizuje po podacima dve milijarde i 700 miliona evra, ako pregledate naš budžet, mi tih dve milijarde i 700 miliona evra nemamo u budžetu Republike Srbije. To su sve javne nabavke koje su svi vršili na teritoriji Republike Srbije i ta sredstva nisu sva iz budžeta Republike Srbije. Očekuje se, kada se uredi ovaj zakon, kada uđe u primenu ovaj zakon, da će otprilike još dve milijarde evra novca da se pojavi koji će biti korišćen u javne nabavke, ali koji je dosad trošen van sistema javnih nabavki. Jednostavno, izbegavan je zakon o javnim nabavkama i nije primenjivan. Zato i imate izveštaj državnog revizora, koji je pronašao, čini mi se, 129 ili tako nešto subjekata koji su vršili postupak javnih nabavki, da je 45 milijardi dinara potrošeno, a da nije bilo u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama ili da nisu uopšte ušle u sistem Zakona o javnim nabavkama. Kada se rešite na nekakve ovakve amandmane i ovakve populističko-političke poteze, morate da sagledate apsolutno celo zakonodavstvo Republike Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Ako DS misli da smo naivni da prihvatimo ovaj amandman, onda su se prevarili. Pokazaću vam na jednom primeru, samo malo kasnije, kako se uštedi i kako Grad Beograd rasipa sredstva samo na jednom tenderu. Dakle, ni jedno javno preduzeće u Beogradu, niti u Novom Sadu tamo gde ste vi bili nije poslovalo pozitivno. Sva javna preduzeća, gde ste god bili direktori, bila su negativna. Samo iz tih razloga Grad Beograd je raspisao tender da se kupi 400 autobusa. Na tom tenderu nisu mogle da učestvuju naše domaće firme samo zato što su uslovi tendera bili takvi da ne mogu da učestvuju. Razlika u ceni je 100 hiljada evra po jedinici voznoj.
Gospodine Toškoviću, molim vas da se vratite na temu.
Sa 400 autobusa, to je 40 miliona.
Gospodine Toškoviću, upozorila sam vas, vratite se na temu, molim vas.
To je tema.
Nije tema, pogledajte amandman.
Da li je to ušteda neka, od 40 miliona? Ovaj dečko što se tamo kliberi, mislim da on nije merodavan da o tome priča zato što još nije ni zasnovao radni odnos, tako da on ne zna o tome ništa.
Molim vas, gospodine Toškoviću, dajte da poštujemo svi dostojanstvo Narodne skupštine i da vodimo računa o obraćanju narodnih poslanika.
Prihvatam, ali, predsedavajuća, opomenite ga da se ne ponaša tako kako se ponaša. Dakle, to je 40 miliona samo Grada Beograda, a gde su javna preduzeća koja imaju svaka sigurno po 150 do 200 miliona nabavke u toku godine? To je ta ušteda, tako da se iz budžeta Grada Beograda ne prelivaju sredstva u javna preduzeća i kod ostalih. Hvala.
Hvala. Javljate se po Poslovniku? Izvolite.
Pošto je spomenuta DS u potpuno neodgovarajućem kontekstu. Nije svaki poslanik koji nema sedu kosu bez radnog staža. Nije u redu da tako govorite, ipak ste vi perjanica radikalske detelinare. Znate o čemu pričam.
Gospodine Stefanoviću, i vas bih zamolila da vodimo računa o dostojanstvu Narodne skupštine.
U redu. Što se tiče autobusa, proverite sa vašom odborničkom grupom u Gradu Beogradu, možda ne idete u korak sa događanima. Treća stvar, mi ne govorimo ništa o uštedama, sve ste u pravu, mi pratimo upravo ono što ste vi obećali i tražimo da se izmeri na jasan zakonski način kako će sredstva, gde i kome da odu. Vi to odbijate tvrdoglavo. Pošto vam verujemo da su tolike uštede moguće, to nije ništa sporno, mi samo tražimo da se taj novac oboji i da se zna gde odlazi, a vi nama držite predavanja. Gospodin Arsić ima tri odgovora koja vrti ceo dan u krug, uz svo uvažavanje. Nemojte, molim vas. Lepo nam recite – nećemo, ali nemojte da nam pričate ovde ovakve stvari. Jednostavna je stvar, da li hoćete da primenite ili nećete da primenite Zakon o budžetskom sistemu? Vi sada pričate ono što smo mi ministru Dinkiću pričali ceo dan kada je bio ovde - kako nije sve isto, gospodine Dinkiću, a vi nama sada kažete isto to. Morate sa sobom da se dogovorite, to je ono što vas stalno molim. Razmislite o tome pre nego što upotrebite ovakve kvalifikacije prema DS, koja daje jedan konstruktivan amandman. Zašto je neostvariva amandman? Zar nije Mlađan Dinkić uzeo sve finansije u ovoj zemlji u svoje ruke? Znači, vi se slažete sa mnom, gospodine Arsiću? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, doživljavao sam ovde u Skupštini sve, čak i da su neki govorili kako mi koji obrazlažemo zakone ne znamo čak ni virmanski nalog da popunimo, pa ste pričali kako je ovde sve isto kada je u pitanju Zakon o budžetskom sistemu i citirali ministra, a pri tom meni niko nije rekao da li znate kako se vodi budžet, analitički i sintetički. Da mi odgovorite i šta je to konsolidovan račun trezora, a šta nije, šta utiče na likvidnost zemlje i kako se preko tog konsolidovanog računa obavljaju javna plaćanja? Onda možemo da pričamo o tome da li mi vaš amandman nećemo da prihvatimo ili ne možemo da prihvatimo, a između neću i ne mogu jedino je isti rezultat, ali to su dve reči koje imaju suštinsku razliku. Znači, stalno vam govorimo, nemoguće je ovo prevesti u život, materijalizovati, da ne napravimo ozbiljne poremećaje u funkcionisanju i pravnom sistemu države. Ja sam vama više zakona nabrojao koji moraju da se prilagode vašem amandmanu, bez obzira na to da bi se vi kao politička stranka, evo štitimo vas, da ne trpite političke posledice zbog jednog ovakvog amandmana tako što nećemo da ga prihvatimo. Jer, idite i objasnite u unutrašnjost Srbije kako to mislite da od njihove te sirotinje ono što uštede njihovi rukovodioci prelivate ovde u Beograd. To im objasnite.
Hvala. Replika gospodina Stefanovića.
Mislim da je neophodno prvo da razjasnimo jednu stvar. Gospodine Arsiću, vi ste profesor, mi smo vaši studenti. To je ono što ste vi sada nama predstavili ovde. Mi smo pali na ispitu kod vas. Mi ćemo uvek kod vas pasti na ispitu, razumete. Znači, vi izvlačite terminologiju vrlo stručnu i pitate nas, vaše đake, da li mi znamo odgovor na to. To nije korektno. Zašto je Odbor za zakonodavstvo rekao da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a vi sad kažete da nije? Odgovorite na to. Ili oni znaju bolje Ustav od vas i pravni sistem, ili ne znaju? Dakle, to je dilema broj jedan na koju niste odgovorili. Mi samo pokušavamo da vam kažemo da ova stvar ako se želi i hoće, može da se uradi. Da građani kojima su potrebna ta sredstva koji su ugrožene socijalne grupe u državi Srbiji dobiju novac koji će biti jasno da je iz ovih nabavki. Onda vi kažete – objasnite ovima na lokalu. Vi im objasnite zašto ste ovakav budžet doneli. Što je prvo Mlađan Dinkić preneo sredstva, pa im ukinuo mogućnost da ta sredstva koriste? Onda kaže – napravljen je deficit za vreme prošle vlade. Ukida parafiskalne namete, sa jedne strane, a sa druge strane im oduzme pare sa lokala. Vaši gradonačelnici ne mogu da izdrže. Ako pitate ko ne zna virman da napiše, pitajte vaše po Novom Sadu i drugim lokalnim samoupravama. Ne mogu jedan projekat da zakažu, ne znaju da napišu. Ne znaju šta da rade sa tim. Ako vi već imate školu i dajete te primere, zovite prvo vaše da dođu na časove, gospodine Arsiću. Ako neko pretekne, pošto su vam u Vranju celu odborničku grupu uhapsili, pa ćemo mi morati da budemo na vlasti. Hvala.
Gospodin Mitrović, replika.
Siguran sam i u stvari znam, čitao sam program DS i da značajan deo tog programa sadrži ozbiljna načela i ozbiljne odredbe po pitanju decentralizacije. Siguran sam da to niko od naših kolega, uvaženih kolega iz DS neće ni osporiti. Ali, mi iz URS danas ne možemo da podržimo niti u danu za glasanje ovaj amandman, najpre iz razloga zato što ovaj amandman zadire u pitanje decentralizacije i zadire u pitanje i zavlači ruku u gradske i opštinske budžete, kako rekoste, siromašnih opština širom Srbije. Nije dozvoljeno i nije dopustivo da ljudima na lokalu, a budite sigurni da će ljudi iz vaših gradskih i opštinskih odbora biti protiv toga, da neki novac koji oni uštede na lokalu se sliva u republičku kasu, pa da opet mole Republiku da im taj novac da. Prošle godine, zajedno sa glasovima DS i ostalih poslaničkih grupa koje su činile većinu u ovom parlamentu, smo izglasali zakon o finansiranju lokalnih samouprava i nakon skupljenih pola miliona potpisa građana Srbije se izborili zajedno da gradovi i opštine dobiju određena sredstva. Kako reče jedan uvaženi kolega – ko daje budžet opštinama i gradovima? Ne daje im niko budžet, to je njihov novac. Lepo je gospodin Arsić objasnio kako se finansiraju lokalne uprave. Ne bih ja to ponavljao, ali, najpre od poreza na zarade koje su nastale na teritoriji te opštine ili tog grada. Nemojte ovim amandmanom da zavlačite ruku u budžete siromašnih gradova i opština. Prošle godine smo se zajedno izborili za to i sada nije dobro da to radite. (Predsedavajuća: Vreme.) S druge strane, razumem i vašu političku potrebu da na neki način omalovažite ovo zakonsko rešenje.
Hvala, gospodine Mitroviću. Gospodin Tošković, replika. Izvolite.
Gospodine Borko, ja jesam bio perjanica Radikala na Detelinari i u Novom Sadu, ali sada sam na Detelinari SNS. Osedeo sam od kako ste vi došli na vlast, 80-ih godina, jer sam video da nemamo perspektivu. Osedeo sam od nekih materijalnih i drugih muka. Kada su u pitanju uštede na tim tenderima, nije problem onih 40 miliona što će uštedeti grad Beograd, nego je problem što će četiri, pet miliona da ode u privatne ruke. Kada se to sve svede na celu Srbiju, to su tih 600 do milijarde evra. Pozabavite se malo ovim vašim amandmanom.
Sledeća ima reč narodna poslanica Ana Novković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da podržim ovaj amandman. Predloženi Zakon o javnim nabavkama sigurno će doneti određene uštede. Ono što je jako važno, da novac više neće moći da završava u privatnim džepovima. Nećemo imati povlašćene firme, nećemo imati firme koje su se osnivale samo da bi učestvovale na javnim nabavkama i kao pijavice trošile i crple novac iz budžeta, odnosno, novac građana. Hoću da uštede koje nastanu primenom ovog zakona ostanu tamo gde su napravljene. Dolazim iz Vojvodine i novac koji se uštedi u AP Vojvodini treba tamo i da ostane i građani Vojvodine treba da odluče gde će on biti potrošen. Mi u Kovinu, odakle ja dolazim, takođe imamo trudnice koje nemaju punu platu, imamo porodilje kojima treba povećati naknadu, imamo siromašne penzionere, imamo poljoprivrednike koji treba da pospeše svoju proizvodnju. Nažalost, imamo i građane koji žive u selima gde uopšte nema asfaltnog puta, meštane koji žive u selima bez vodovoda, nemamo industrijsku zonu itd. Zato nas investitori obilaze i Kovinci nemaju posla. Ne treba našim novcem da raspolaže niko drugi. Kovinci, Pančevci, Nišlije, najbolje znaju šta im treba i na koji način ovaj novac mogu da potroše. Oni to mnogo bolje znaju od nekoga ko sedi u Beogradu u nekom kabinetu. Mi u Kovinu smo se već jednom opekli, kao i ostale opštine u Vojvodini. Skoro sve opštine su morale Fondu za kapitalna ulaganja da vrate novac koji su dobili primenom Zakona o finansiranju lokalnih samouprava, da bi se vratili dugovi Fonda za kapitalna ulaganja. Taj novac nije im uzeo Mlađan Dinkić… (Predsedavajuća: Gospođo Novković, ja bih vas molila da se vratimo na temu.) … on ih je dao opštinama, a uzeo ih je Bojan Pajtić da bi se pokrili dugovi Fonda za kapitalna ulaganja. (Predsedavajuća: Gospođo Novković, ja vas molim da se vratimo na temu.) Samo kažem, u ime onih iz malih opština – mi više ne damo naše pare. Hoćemo sami da odlučujemo šta ćemo sa njima. Mi mnogo više znamo šta nam treba. (Predsedavajuća: Gospođo Novković, to uopšte nije tema dnevnog reda. Ja vas molim da pratite amandmane.) Samo hoću da objasnim.
Nemojte da objašnjavate nešto što nema veze sa temom. Gospodine Nikoliću, da li ste vi hteli po povredi Poslovnika? (Da.) Izvolite.
Član je 106. Poslovnika - govornik može da govori samo o tačci dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Naime, gospodin Stefanović Borko je ovde izneo jednu notornu neistinu, a tiče se jedne polurečenice, da je cela odbornička grupa SNS u Vranju lišena slobode, uhapšena, šta god, pa zbog informisanja javnosti i istinitosti i onoga što uznemirava sve građane Srbije, a ovoga trenutka građane Vranja, jednom izmišljotinom, koju je gospodin Stefanović ovde izrekao. Hoću da kažem, da je bivši odbornik SNS, Miloš Mladenović, danas priveden na informativni razgovor u akciji koja se tamo vodi. Naravno, ja moram da iznesem istinu.
Stvarno se izvinjavam gospodine Nikoliću, ali ja zaista moram da vodim računa o dnevnom redu na sednici Narodne skupštine. S obzirom da ste tražili povredu Poslovnika u skladu sa članom 106, a to je da govornik ne govori o temi dnevnog reda, nemojte da zloupotrebljavate svoje pravo da govorite o povredi Poslovnika, govoreći o onome što nije tema dnevnog reda.
Gospođo predsedavajuća, ja samo reagujem na ono što je gospodin poslanik, šef poslaničke grupe DS, izneo ovde kao neistinu. To mora da se čuje, da ovaj visoki dom to dozna i da svi građani Srbije znaju da je udaren šamar.
Samo da vam kažem, u tom slučaju je trebalo repliku da traži šef poslaničke grupe ili zamenik šefa poslaničke grupe. Vrlo rado bih mu dala da replicira na izlaganje gospodina Stefanovića. Molim sve narodne poslanike da bismo priveli kraju ovu tačku dnevnog reda, da krenemo da razgovaramo o temi i da poštujemo svi dostojanstvo Narodne skupštine. Najlepše vas sve molim. Izvolite završite.
Naravno, ja ne radim ovo zato što hoću da prekinem rad u Skupštini, zato što hoću da odugovlačim rad po amandmanima, to je očigledno želja DS, naravno ne SNS, koja je predlagač ovde ovoga zakona i koja prihvata samo amandmane koji su apsolutno prihvatljivi i koji su kompatibilni zakonu koji smo predložili. Ali, ovakva jedna neistina o hapšenju čitave odborničke grupe…
Hvala gospodine Nikoliću.
Hvala i vama.
Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Hoću da ovu situaciju zaista pokušamo da raščistimo. Javno se izvinjavam i vama i građanima Vranja i odborničkoj grupi SNS, jer zaista u žaru izlaganja sam rekao da je uhapšena cela. Nije uhapšena cela. Drugo, ja sam to radio zato da na neki način izađem u susret Socijalističkoj partiji, koja iz nekog razloga nije da se uključi u diskusiju jednog lokalnog problema, za koji vi znate da je zaista dubok i da postoji u Vranju. Hvala.
Hvala. Po redosledu, gospodine Stefanoviću, nećete da govorite? (Ne.) Dobro. Sledeći je prijavljen Janko Radaković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, ja sam tražio reč još pre 15 minuta, pošto sam bio pomenut. Nema veze, kratko ću. Ja sam neuki poslanik, gospodine Toškoviću, ne znam ništa, sve je to u redu, ali hajde, moja radna knjižica i radna knjižica vašeg predsednika parlamenta koji je 10 godina stariji od mene, da vidimo ko ima više godina radnog staža? Ja ću da se izvinim i podnosem ostavku, ako ima više radnog staža od mene. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, po redosledu. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, DS je tražila samo jedno, da nam kažete koliki su numerički efekti ovog zakona, a ne da vam verujemo na – majke mi, časna reč, evo toliko će biti. Verujte nam, mi otkada diplomu nismo videli, na časnu reč više ne verujemo. Dakle, ja moram da vas …
Gospodine Milivojeviću, molim vas da pričate o temi dnevnog reda.
Evo, ja opet podvlačim koja je tema dnevnog reda – gde su 600 miliona evra uštede, koje ćete prikazati na kojoj poziciji u budžetu? Ja mislim da je to vrlo dobra tema dnevnog reda i tu postavljam jedno pitanje. Znate, mi kada vam postavimo pitanje, mi hoćemo da čujemo odgovor na to pitanje, a ne da nam pričate ono što znate. Sinoć je gospođa Gorica Mojović citirala Nušića. Ima u knjizi "Hajduci" onaj Sima Gluvać, kada ga pitaju istoriju, on odgovara geografiju. Znate, ostavite komedije za pozorište.
Tema.
Ovde bih želeo konkretne odgovore, na konkretna pitanja. Zašto mi vama ne verujemo na časnu reč? Sećamo se kako ste ostavili budžet kada ste nosili bedževe na reveru, i to zaboravili nisu ni građani Srbije ni mi. Zbog toga, zbog tog sećanja, zbog tih numeričkih pokazatelja, zbog tih činjenica, zbog tog stanja u budžetu, zbog neisplaćenih 27 penzija penzionerima, kada ste preuzeli vlast prošli put, i kada ste ostavili praznu kasu, mi vam ne verujemo.
Gospodine Milivojeviću, poslednji put vas upozoravam da pričate o temi dnevnog reda.
Izvinjavam se, hoćemo odgovor gde idu 600 miliona, da nam pokažete u numeričkim parametrima. Imam još jedno pitanje, da li ste to smenili gospođu Jorgovanku Tabaković? Bilo je 600 miliona evra uštede, milijardu evra i na kraju ste rekli da će biti dve milijarde.
Gospodine Milivojeviću, dužna sam da vam izreknem opomenu, pošto sam vas dva puta upozorila. Opomena je izrečena.
Dakle, rekli ste da će biti dve milijarde evra uštede u budžetu na kraju svoje diskusije. Gospođo predsedavajuća, molim vas da vodite računa o onome što govorim, da me ne prekidate, jer to stvarno nije korektno. Dakle, molim vas da mi kažete, gde će biti ušteda od 600 miliona evra u budžetu, u numeričkim parametrima, a ne da vam verujemo na – majke mi, časna reč. Hvala.
Hvala. Sledeći za reč je prijavljen, narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite. (Srđan Miković, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, gospodine Mikoviću.
Smatram da su povređeni i član 27. i član 109. Poslovnika Narodne skupštine, jer tokom diskusije gospodina Milivojevića, smatram da prvo ga niste pustili da završi misao, jer cela njegova diskusija se svodila na to da objasni amandman i da traži, vidi, gde će 600 ili milion, ili ovoliki – onoliki iznos koji se predviđa da će se uštedeti, gde će završiti? Normalno je da je objašnjavao zbog čega razloge podnošenja amandmana. Samo zato što je davao razloge podnošenja amandmana, vi ste njemu izrekli opomenu. Smatram da, ako na ovaj način se bude dalje nastavilo da se vodi Narodna skupština, da ne idemo uopšte u pravcu demokratskog vođenja rasprave, nego ovo, da ne upotrebim jaku reč, praktično, ispada da predsedavajući Skupštine može da diskusije koje ne odgovaraju predsedavajućem, jednostavno prekida. Ni jednog trenutka, gospodin Milivojević, nije otišao van teme. Smatram da ne može da se voluntaristički tumači član 109, da li jeste i da li nije neko na dnevnom redu. Celokupna argumentacija je bila, zbog čega treba videti gde će da ode tih 600 miliona ili jedan dinar, ili 500 dinara, ili koja cifra? To je suština amandmana i nije ništa otišao van tog amandmana. Nekoliko puta ste ga prekidali.
Vreme gospodine Mikoviću. Zahvaljujem se. Smatram da nisam prekršila član 27. ili član 109. Ja ne smatram kao vi da je gospodin Milivojević govorio u okviru teme. Ukoliko mi ne verujete, pogledajte stenografske beleške, moći ćete da se uverite. Dva puta sam upozorila, čini mi se, ili čak tri puta, gospodina Nikolića da govori o temi. Nakon toga sam mu izrekla opomenu, dakle, u skladu sa članom 109. Poslovnika. Vi ukoliko smatrate da treba da se glasa o tome u danu za glasanje, vi se izjasnite. Izvolite.
Smatram da o tome svakako treba da se izjasni Skupština.
Hvala gospodine Mikoviću. Prelazimo dalje. Sledeći prijavljeni je gospodin Srđan Šajn. Izvolite.
Mi imamo jedan problem oko razumevanja kome se štedi, šta je Srbija, a šta je Vlada Republike Srbije i šta je Skupština Republike Srbije. Niko nije iz SNS iz poslaničkog kluba rekao da mi štedimo u Vladi Republike Srbije ili Skupštine Republike Srbije. Rečeno je da će uštede da se stvore ovim zakonom svim građanima Republike Srbije, svim onima koji pune budžet i onda ako se njima štedi, ako se njima stvara dobrobit, onda ne možete tu dobrobit, koju SNS i ova poslanička grupa i ja kao član ove poslaničke grupe radimo u interesu svih građana, da tu dobrobit sada predstavimo i da je pretočimo da to radimo isključivo da bi neko danas imao više vlasti, da bi sa više para raspolagao, da bi više para mogao da koristi. Predsedavajuća, pokušaću na jednom plastičnom primeru da predstavim šta to znači, jer govorim o interesu građana iz sredine iz koje dolazim.
Možete da date plastični primer samo ako je u okviru teme.
U okviru teme je. To znači praktično sledeće, da jedan bazen koji se gradi u opštini Kovačica u okviru javnih nabavki, neće više da košta milijardu, nego će da košta mnogo manje, a ta sredstva ostaju u budžetu da opština Kovačica sa njima upravlja na način kako odbornici smatraju da je najbolje. Ono gde mislim da imate problem, to je problem u Skupštini AP Vojvodine. Vi uopšte nemate saglasnost da smanjite budžet Skupštine AP Vojvodine za toliko sredstava koliko se stvara ušteda, pa da se ta sredstva preliju u budžet Republike Srbije. Dakle, ako bi se to radilo, onda zadiremo u osnovna prava Vojvođana u tome da bi ovim budžetom smanjili njihovih zagarantovanih 7% i u tom smislu treba to i shvatiti, da je naš stav da oni koji stvaraju novac, oni kojima ostaje novac, da upravljaju sa njim i uštede treba da im ostanu. To je vrlo jednostavna stvar.
Hvala. Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što odgovorim na pitanje šta će da bude sa novcem koji se uštedi od ovog zakona, mogu da kažem gde neće novac od tih ušteda da završi. Neće više da završi kod vaših stranačkih prijatelja, neće više da završi kod vaših stranačkih sponzora… (Predsedavajuća: Gospodine Arsiću, vas molim da pričamo o temi.) Odgovaram na pitanje nekoliko poslanika. …neće više da završi kod ministara koji su umešani u afere, neće više da završi u aferi "Agrobanke", neće više da završi u aferi Razvojnog fonda… (Predsedavajuća: Gospodine Arsiću, drugo upozorenje.) … Razvojne banke Vojvodine, nego će da završi, nažalost, na otplatu dugova koje ste ostavili, a jedan deo, hvala Bogu, i za poljoprivredu, i za trudnice i za socijalne programe. I znam da vam je žao što vi sa tim novcem nećete da raspolažete zato što ste pokazali koliko dobro umete sa njim da raspolažete, ali za sebe.
Hvala, gospodine Arsiću. S obzirom da sam vas dva puta opomenula i da se niste vratili na temu, izričem vam opomenu. Sledeći za reč se javio narodni poslanik Ljuban Panić. Izvinjavam se, narodni poslanik Zoran Babić je hteo repliku. Da li je tako? (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici…
Izvinite, morate da sačekate jer imam prijavljenu listu ispred sebe. Izvinite, molim vas. Narodni poslanik Ljuban Panić je prvi, a posle toga Vučeta Tošković. (Veroljub Arsić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Predsedavajuća, reklamiram član 106. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije zato što sam u svom izlaganju kao ovlašćeni predstavnik predlagača odgovarao na pitanja koje je postavio i narodni poslanik Borko Stefanović i narodni poslanik Milivojević. Zato tražim unapred da mi se u danu za glasanje Skupština izjasni da li je bilo povrede Poslovnika sa moje strane. (Predrag Marković, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Reč ima narodni poslanik Predrag Marković. Izvolite.
Član 27. Moramo da vodimo računa, molim vas. Ko predstavlja predlagače i ko su predlagači? Nemam ništa protiv, neka dve stranke razmenjuju političke poruke koliko hoće, ali još jednom podsećam i kao član odbora koji je dozvolio da se ovaj amandman nađe, da bi se čule političke poruke, mada smo jasno dobili podatak da je amandman na dnevnom redu da taj novac, koji se dobije eventualnom uštedom primenom ovog zakona, da negde ode. Osnovno ustavno pravo, ne može da ode, ne damo. Ljudi u Rakovici, ako se uštedi po ovom ili po ma kom zakonu, njihova sredstva… (Predsedavajuća: Gospodine Markoviću, s obzirom da ste rekli da sam prekršila član 27. Poslovnika, imate pravo da obrazložite povredu Poslovnika, a ne da replicirate prethodnom govorniku.) Ne repliciram nikome, nego objašnjavam po istom Poslovniku zašto sam i kao član odbora dozvolio da se o ovom amandmanu raspravlja. Dakle, još jednom, ono što se ne ukrade ostaje u Rakovici. Ono što se ne ukrade ostaje u Beogradu. Ne može to da ide u republičku Vladu ili ne može da ide u budžet. Za to se niko ne zalaže i to nije moguće po našem pravnom sistemu, molim vas.
Hvala, gospodine Markoviću. S obzirom da niste obrazlagali povredu Poslovnika nego ste replicirali, oduzeću vreme od poslaničke grupe što ste govorili ova dva minuta. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Moram da kažem jednu stvar. Dakle, gospodin Arsić me je direktno spomenuo i spomenuo je direktno DS u najgorem mogućem kontekstu, što je očekivano od SNS. Dakle, tu nemam šta da dodam, to je legitiman stav većinske stranke. Ali, mislim da ste i vi, predsedavajuća, pogrešili što ste kaznili gospodina Arsića i dozvolili da se on toliko iznervira da mora da izađe iz sale. Izneo je potpuno legitiman stav SNS, koji je nama potpuno bio očekivan i prihvatljiv. Ovu repliku moram da iskoristim i vama to da kažem, da ste na neki način otišli suviše daleko i prestrogo kaznili jednog čoveka koji je uporno pokušavao da, koristeći dva argumenta reši ovu stvar.
Gospodine Stefanoviću, dobili ste reč da replicirate gospodinu Arsiću, a ne meni, molim vas. Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, građanke i građani Srbije, podržao bih ovaj amandman. neću onako dugo, kao u načelu, govoriti o ovom zakonu. Ovaj amandman i njegovo prihvatanje ili ne prihvatanje opredeliće moje glasanje za ovaj zakon. Naime, radi se o formiranju jednog instrumenta budžetskog fonda koji bi pratio kako će biti korišćene ove uštede iz javnih nabavki, koje su projektovane u predizbornoj kampanji od strane vladajuće stranke na 600 miliona evra, a važno je upravo iz razloga što smo ovde čuli jednu kritiku iz redova vladajuće stranke sa kojom se apsolutno slažem, da je za politiku jako opasno koristiti populističke političke metode. Razvejati da li je nešto populizam ili nije, a od toga zavisi i motivisanost naših građana da veruju u nas kao poslanike i instituciju Vlade, predsednika Republike itd. jeste koliko je svojih predizbornih obećanja ispunio u svom mandatu, koliko smo za te građane uradili… (Predsedavajuća: Gospodine Paniću, vratite se na temu, molim vas.) Vraćam se na temu. Izvinite, još dve rečenice. Dakle, obećanje potpredsednika Vlade i premijera Srbije Aleksandra Vučića iz kampanje, da će novac od javnih nabavki biti uložen u zapošljavanje mladih i veći budžet za nauku i tehnologiju. Prihvatanjem ovog amandmana mi bi mogli da pratimo da li se taj novac ulaže u to. Ako ovaj amandman ne bude prihvaćen i ako nemamo oboje novac, mi nećemo znati da li je aktuelni premijer Srbije gospodin Vučić, obećavajući ovo, koristio se populističkim političkim metodama i onda mnogi projekti ove Vlade mogu doći pod sumnjom, a želim da verujem kao narodni poslanik da svi projekti koje ste obećali da će biti ispunjeni i da ćemo možda sledeće godine, umesto ovih pet milijardi, koje ove godine nema, imati sledeće godine 15 milijardi evra investicija. Nadam se da će početi izgradnja egejskog kanala i da će se predsednik jednom prilikom iz Makedonije vratiti ne samo probane rakije, nego… (Predsedavajuća: Gospodine Paniću, molim vas da se vratite na temu.) Nadam se da ćemo svi biti zadovoljni, i mi koji smo ovaj amandman podneli i vi koji ste ga prihvatili, ako ga prihvatite činjenicom da je 600 miliona evra u skladu sa obećanjem gospodina premijera Vučića, otišlo mladim ljudima ušteđeno od javnih nabavki. Hvala vam. (Zoran Babić: Povreda Poslovnika.)
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospođo predsedavajuća, prekršili ste Poslovnik, član 109. Molim vas da imate isti aršin za sve. Ako ste malo pre totalno bespredmetno i bez razloga, kaznili narodnog poslanika Veroljuba Arsića, šefa poslaničke grupe SNS i ovlašćenog predlagača Zakona o javnim nabavkama, zadržite isti kriterijum i kada su neke kolege ovde pričale i o radnom stažu predsednika parlamenta, što nema nikakve veze sa Predlogom zakona o javnim nabavkama i za kolegu koji je pominjao Egejski kanal i za nekoga kome smeta što je predsednik Srbije domaćin iz Šumadije.
Smatram da nisam prekršila član 109. Poslovnika, o tome smo već malo pre pričali, zbog toga što se trudim zaista da imam isti aršin za sve, jer pre gospodina Arsića sam izrekla opomenu, čini mi se jednom od poslanika DS, gospodinu Srđanu Milivojeviću. Tako da mislim da imam isti aršin za sve narodne poslanike. Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić, replika. Samo malo gospodine Paniću, pošto se gospodin Babić javio zbog povrede Poslovnika, ne mogu da vam dam sada pravo na repliku. Izvinjavam se. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, po amandmanu.
Izvinio bih se mladom poslaniku iz DS, ne znajući da je imao radni staž i da je radio, ali mogu da ga upozorim da ima jako kratak radni staž, pa možda nije naišao na ovakve probleme, na kakve je naišao sada u Skupštini.
Gospodine Toškoviću, moram da vas upozorim da ste dobili reč da govorite o amandmanu.
Ovo je bila replika, spomenut sam.
Prethodno sam vas pitala da li je o amandmanu, na to da li ste spomenuti vam nisam dala pravo na repliku. Moramo da nastavimo dalje.
Spomenut sam imenom i prezimenom gospođo predsedavajuća.
Zaista se izvinjavam, nisam propratila, ako sam pogrešila izvinjavam vam se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je decentralizacija zajednički imenitelj za gotovo sve poslaničke grupe u parlamentu Republike Srbije. Ravnomerni razvoj cele države je takođe zajednički u svim programima stranaka na političkoj sceni Srbije. Međutim, tu bi se u potpunosti složio sa kolegom Arsićem i sa kolegom Markovićem, koji su govorili da sredstva koja se uštede i uberu, na lokalu, treba da ostanu na tom lokalu. Decentralizacija ne može da bude deklarativna tako što će ostati mrtvo slovo na papiru. Decentralizacija mora da bude suštinska, mora da bude finansijska. Novac koji se ubere na lokalu treba da ostane na lokalu, ljudi koji vode lokalne zajednice ili jedinice lokalne samouprave, taj novac troše u interesu građana koji žive u tim opštinama i gradovima. Zbog toga bih voleo da čujem predlagače ovog amandmana koji dolaze iz različitih krajeva Srbije, neki su moje komšije iz Kruševca, iz Kraljeva, iz Čačka, pa da kažu – da zalažemo se da naši budžeti budu manji, a da ta sredstva troši neko u Beogradu. Voleo bih da izađu na svoje lokalne medije, da izađu među svoje građane i da kažu – mi želimo manje novca u ovim lokalnim samoupravama. Ne očekujem i to sam govorio i kada smo raspravljali o Zakonu o javnim nabavkama i u načelu, ne očekujem da nam predlagači ovog amandmana veruju. Nama je sasvim dovoljno što nam veruju i za to se borimo, da nam veruju građani Republike Srbije i to vidimo po poslednjim istraživanjima javnog mnjenja da je taj procenat poverenja preko 40%. Međutim kako štedi SNS i kako štedi ova Vlada Republike Srbije, pokazuje i ugovor koji je danas sklopljen za izgradnju moravskog koridora. Za autoput koji će spojiti Pojate i Preljinu, napravljen je ugovor koji košta 4,72 miliona evra po kilometru. Pun profil, nov autoput, šest traka, za razliku od rekonstrukcije Bulevara Kralja Aleksandra u Beogradu, čija je izgradnja od dva i po kilometra koštala 17 miliona evra. To su uštede koje su merljive, to je sedam miliona evra gde je otišlo na volšeban način. To je nešto što je trebalo da ostane Beograđanima, kao što Čačanima treba da ostane ono što se ubere u Čačku, a ne ovakav amandman koji ogoljen izgleda. Samo, hajde da izmerimo sve to. Da smo kao deca da se igramo, ne, mi smo ozbiljni ljudi. Na osnovu ovog zakona o javnim nabavkama, na osnovu delovanja ove Vlade Republike Srbije, samo danas je ostalo više građanima, stotine miliona evra.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Gospođo predsedavajuća, mislio sam da sam odmah posle Vučete Toškovića, ali nema problema. Pozdravljam nameru predlagača ovog amandmana, nameru da se stvore uštede i da se formira budžet u koji će se slivati ušteđena sredstva. Na neki način su me pozitivno iznenadili. Prestali su da razmišljaju novčanikom svojih lidera i liderčića i počeli da razmišljaju glavom, makar to na prvi pogled liči. Ali… Da li možete da zavedete malo reda u ovoj nedisciplinovanoj grupi?
Molim narodne poslanike da možemo da slušamo govor, a vas gospodine Rističeviću molim da pričate o temi dnevnog reda.
Koliko se sećam tema dnevnog reda je ušteda i stvaranje budžeta, to su oni predložili. Tu nameru pozdravljam i rekao sam da pozdravljam to što su prestali da razmišljaju novčanikom.
Molim sve poslanike da mi omoguće da mogu da čujem govornika, molim vas. Hvala.
Pozdravio sam tu nameru što su prestali da razmišljaju novčanikom svojih vođa, već su počeli da razmišljaju glavom, srcem i dušom. Ako je to tako, to pozdravljam. Oni se pitaju gde će ta ušteda otići? Trebali su to da nas pitaju još prilikom usvajanja budžeta i koliko se sećam, a i oni se toga mogu dobro setiti, budžetski deficit je prepolovljen za sledeću godinu. Te uštede koje se planiraju u javnim nabavkama, Zakonom o javnim preduzećima, zavođenjem discipline u tim oblastima, svakako će smanjiti deficit. Deficit je bio blizu 250 milijardi, zahvaljujući ovim uštedama on će biti prepolovljen. Šta je rezultat tih ušteda? Nećemo praviti kilometar nekog puta koji košta milion evra, ako realno košta 500.000. Umesto jednog kilometra puta praviće se dva. U lokalnim samoupravama, gradovima te uštede će se preliti u povećan broj kilometara puta, preliće se u povećan broj kilometara kanalizacije, u povećan broj kilometara gasifikacije itd. Te uštede će osetiti građani, kroz javne nabavke, time što će biti produžena kilometraža infrastrukture na teritoriji lokalnih samouprava, gradova, pokrajine i republike. Mi nećemo raditi ono što su oni radili i više na javnim nabavkama neće konkurenti umesto da pitaju pošto je, mogu samo da pitaju zašto. Verujem da su oni bili transparentni, ali ove uštede će se svakako osetiti. Gde će dalje pare odlaziti, odlučivaće lokalne samouprave itd, u sklopu ovog amandmana. Oni su već pokazali kako su ostvarivali uštede. U Inđiji, umesto poslovni prostor da plate dva miliona evra, oni su ga plaćali 4,5 miliona evra. Direktore koji to nisu hteli da urade, oni su smenjivali. Dakle, takve uštede, a obojica su vaši ljudi, koji su u sporu oko toga, takve uštede ćemo praviti time što nećemo kupovati 2.000 kvadrata poslovnog prostora, već ćemo kupiti 4.000 kvadrata poslovnog prostora. Nećemo to kupovati u zgradi koja nema građevinsku dozvolu, koja nema upotrebnu dozvolu, u kojoj predsednik opštine dobija stan, već ćemo to kupovati u regularnim poslovnim prostorima po znatno nižim cenama.
Vratite se na temu.
Dakle, to će biti uštede, povećani broj kvadrata poslovnog prostora koje će opštine dobijati, umesto da se novac odliva u privatne džepove. Neću se raspravljati o tome ko se ovde nije oznojio, to dobro vidim, i ko se znojav vode nije napio, ali hoću da kažem da rezultat svega ovoga što mi ispravljamo…
Molim vas, vratite se na temu.
Vraćam se. To su uštede zbog Zakona o javnim preduzećima i ovog Zakona o javnim nabavkama. Zbog tih ušteda narod više neće da životinjari, već će malo da životari. Mali broj ljudi je kod njih uživao, a veliki broj životinjario. Još nešto. Vi jeste delili sa narodom dobro i zlo, ali ste sebi uzimali dobro, a narodu ste ostavili zlo. Mi to nećemo da radimo. Hvala.
Moram da konstatujem da je ova rasprava prevazišla sve okvire dnevnog reda. Celo vreme sam pratio, mnogo ružno izgleda. Stvarno vas molim da poštujemo dnevni red. Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Tradicionalno javljanje, kao što smo obećali, čl. 106. i 107. Ne možete, gospodine predsedavajući, i meni je drago da ste reagovali dva puta, ali vas molim. Mi moramo pokušati da sačuvamo neki civilizacijski nivo rasprave. Nije dovoljno da svakih 15 sekundi izreknete opomenu i govornik tek onda završi i izvuče se bez opomene. Nama je cilj da taj čovek dobije opomenu, zato što je zaslužio jer iznosi neistine. Nama suštinski odgovara da on priča što više. Imam taj politički problem. Ipak, zbog Skupštine vas molim da to uradite. Hvala.
Reč ima Gordana Čomić.
Koristim vreme poslaničke grupe, za podršku amandmanu koji su podnele moje kolege i koji podržavam. Glasaću za njega u danu za glasanje. Amandman je vrlo jednostavan. Predlagač, sa mnogo raznih odredbi, neke dobre, neke valjane za popravku, neku su na žalost ostale nepopravljene, kao obrazloženje ovog zakona tvrdi da će se ostvariti uštede. Niko u poslaničkoj grupi DS ne spori ni pravo predlagača da u odredbama zakona vidi uštedu, niti normalnu i sa naše strane podržanu želju da se te uštede i ostvare. Zato i donosimo zakone, da proizvedu promene na bolje. Problem sa argumentacijom koja samo liči da je protiv, kada je amandman koji je podnet u pitanju je što naš amandman kaže, obrazloženje odredbe, kažu, biće uštede 600 miliona evra. Mi u to želimo da verujemo. Sve što kažemo, dajte da vidimo, da bude lako dokazivo, proverljivo i merljivo, da je 600 miliona evra zaista i ušteđeno. Ne sporimo da može da bude 400 miliona evra. Bilo ko iz moje poslaničke grupe, mogla bih da govorim za svakog od nas, neće reći – niste uspeli, niste ispunili obećanje, nego ćemo reći – korak je napravljen, odličan korak, ako je ušteđeno 400 miliona vidljivih, 200 miliona evra, jedan korak koji je prethodio ideji predlagača danas da donese ovaj predlog zakona, naslonio se na napore prethodnih. Napori prethodnih naslonjeni su na napore onih pre njih. To se zove uređivanje države. Šta dobijemo kao odgovor na našu saglasnost da se uštede naprave? Dobijemo kao odgovor – amandman nije u skladu sa Ustavom. U obrazloženju amandmana piše da je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Dobijemo kao odgovor da je to pitanje decentralizacije, a pitanje decentralizacije se ni na koji način ne uređuje ni ovim zakonom, ni uštedama koje bi bile ostvarene. Dobijamo i jedan niz načina komunikacije koju ne smatramo primerenom za argumentaciju o zakonu. Iskustvo nas uči da kad god neko nema odgovor, onda ga izmisli ili se obrati ad hominem, tj. u diskvalifikaciju onoga ko pitanje postavlja ili ko drugačiji predlog nudi. Obe stvari su se desile u ovoj Skupštini. Kako god se završilo, prihvatili vi ovaj amandman ili ne, ostaće da nema argumenta da se govori u prilog. Biće uštede, sigurno će biti uštede, zato što će biti više dobara i više usluga, a da svi znamo da nema načina da se o tome podnese dokaz Narodnoj skupštini, nego samo interpretacije, kao što nema protivargumenta amandmanu koji kaže – slažemo se, napravimo uštede, po nameni tih sredstava možemo da razgovaramo sada ili bilo kada. Nema nikakve veze ni sa decentralizacijom, može samo da ima veze sa Zakonom o budžetskom sistemu, protiv kojeg smo mi bili i uvek ću glasati protiv člana 12. Zakona o budžetskom sistemu, koji ministru finansija na potpuno autonoman, diskrecioni način stavlja ceo budžet u ruke. Svi ćemo zbog toga imati problem. Nemam razloga da budem imalo zadovoljna ako ministarka energetike ima problem što ne mogu da se reša sredstva iz bivšeg Fonda za zaštitu životne sredine, ako ministarka omladine i sporta ima problem, bilo koji ministar. Nemam razloga kao opozicija da imam zadovoljstvo, jer problem zbog toga što postoji član 12. Zakona o budžetskom sistemu imaju građani koji treba da koriste te usluge. Dakle, kao što se i tada radilo o argumentovanoj primedbi, tako se i u ovom slučaju radi. Želimo da vam verujemo da će uštede biti ostvarene. Smatramo dobrim da uštede budu ostvarene. Sve što vam predlažemo, hajde da zajedno dogovorimo da nivo tih ušteda bude merljiv i da namena ušteda bude jasna, da ne ostanemo na interpretaciji, zato što interpretacija lako sklizne u neistine i u interpretaciju svoje volje, a prečesto ima više veze sa sopstvenom percepcijom o tome šta je ušteda nego sa proverljivim i merljivim činjenicama, o tome koliko novca, na kojim dobrima, na kom nivou javnih nabavki je zaista ušteđeno u odnosu na razne cifre koje danas slušamo. Lično nemam nikakav emocionalni odnos prema tome što vi ne želite da usvojite amandman koji su predložile moje kolege, ali imam ozbiljne primedbe na to što se smatra da je legitimno vređati ljude i svaki put kada ostanete bez argumenata, svaki put kada ostanete bez činjenica, skliznuti u diskvalifikacije, u odgovaranje na pitanja koja niko nije postavio i u svest o tome da će to sve to proći zato što će vama ljudi poverovati, a nekim drugim poslanicima neće. Ljudi veruju sebi i svojim očima. Zato je dobro da svojim očima vide 600 miliona ušteđenih evra. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Po kom osnovu?
Po amandmanu. Gospodine predsedavajući, samo dve rečenice o ovom amandmanu. Lično sam šokiran nerazumevanjem člana ovog zakona. Kada su gospoda postavila pitanje ušteda, o čemu se govori, pa već su budžetom planirana smanjenja deficita za duplo. Još jednu rečenicu. Šokiran sam nivoom rasprave pojedinih ekonomista i pravnika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS predlaže jednu drugu merljivost. Pre dva dana je DRI izašla sa podatkom da je kontrolom 122 privredna subjekta na javnim nabavkama ustanovljene su nepravilnosti u iznosu od 47 milijardi dinara – 122 privredna subjekta preko četiri stotine miliona evra. Hajde da sačekamo godinu dana primene ovog zakona o javnim nabavkama, hajde da pustimo DRI da radi svoj posao po zakonu, pa ako izađe i kaže da nije bilo nepravilnosti, evo je ušteda. Ako je bilo nepravilnosti, odgovaraće oni koji su za tako nešto odgovorni. S druge strane, insistiranje predlagača ovog amandmana na usvajanju amandmana mi deluje, u najmanju ruku, mazohistički, jer iza toga se uštedelo, merljivo se uštedelo. Pitaćemo – gde je bio sav tajnovac svih ovih godina? Gde je završio taj novac svih ovih godina? Da li je 600 miliona, jedna milijarda ili jedan milion evra, gde je završio taj novac onda kada je predlagač zakona bio odgovoran za politiku u Srbiji? Nemojte da budete mazohisti, sačekajmo izveštaj DRI i za godinu dana, pa ako bude 47 milijardi, kao što je za godinu dana u samo 122 privredna subjekta, onda ćemo reći da nismo uspeli. Smenite nas, pomerićemo se. Ali, ako taj izveštaj bude nula ili minimalan, onda ćemo izaći i pogledati vas u oči.
Zahvaljujem. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Nemate prava na repliku, gospodine Stefanoviću. Nije vas uvredio, nije vas spomenuo, nije uvredio stranku, ničim nije povredio, izneo je samo svoje mišljenje o amandmanu, kao što ste i vi i nemate pravo na repliku. Pratio sam dobro, nije pomenuo ni poslaničku grupu. (Borislav Stefanović, s mesta: Kao predlagač amandmana.) On je već obrazložio svoje i ovo sada može da bude replika. Gordana Čomić, po kom osnovu?
Pravo na repliku. Narodni poslanik Zoran Babić se meni obratio, komentarišući moje izlaganje.
Nemate prava na repliku.
Onda ću koristiti vreme poslaničke grupe, koliko je ostalo?
Možete minut vremena.
Minut vremena, zahvaljujem. Izveštaj revizora ukazuje na prekršaje koje su učinili privredni subjekti. Prekršaje zbog toga što je zakon manjkav. Vi ste doneli novi predlog zakona. Odlično. Ali, svaki pokušaj da predstavite izveštaje revizora kao iznos koji će biti ušteđen je priča o dve različite teme. Način na koji revizor radi izveštaje o kojima smo zajedno raspravljali u Narodnoj skupštini je odličan i zato sam i glasala za Zakon o revizoru, zato sam ga potpisala. Kada vam sada kažem da ovako zagovaram amandman, to je od zajedničkog interesa, kao što je to i Zakon o DRI, koji sam zajedno da drugim kolegama pisala i unela u Skupštinu. Glasajte za fond od 600 miliona evra, to je dobro za vas. Zahvaljujem.
Po kom osnovu, gospodine Đuriću? Po amandmanu, je li tako?
Ne, po povredi Poslovnika, ali ako sam na redu po amandmanu, može i tako. Povreda Poslovnika, član 27. Molim vas, gospodine Arsenoviću, uvedite neki red u ovu Skupštinu. Ovo gore izgleda nego ova dečija proslava koja je trajala nekoliko sati. Tamo je bilo puno radosti i veselja, normalnosti. Na šta liči ova rasprava danas? Još dan i po je do kraja redovnog zasedanja. Imamo još gomilu posla pred sobom, čeka nas rasprava o zaduženjima od preko 200 miliona evra i vi dozvoljavate da ovako funkcioniše sednica. Ne samo vi, nego i vaši predsednici. Danas smo imali svašta – falsifikat mišljenja ovlašćenih predlagača, raspravu o jednoj stotrideset osmini, jednoj strotrideset sedmini, opomene koje se izriču, ne izriču, pola glasa, raspravu o broju godina radnog staža. Izvinjavam se tvrdnji gospodina Babića kako je DRI iznela podatke u odnosu na 122 privredna subjekta, DRI kontroliše ne samo privedne subjekte nego i državne organe. Veći deo njenih primedbi se odnosi na rad državnih organa. One primedbe koje je iznela DRI i danas ostaju. One će biti i u 2013. godini, zato što se ne odnose na Zakon o javnim nabavkama. Ako citirate izveštaj DRI, molim vas, nemojte da propustite da citirate i deo koji kaže da u ovom trenutku nema izveštaja "Srbijagasa" [[Predsedavajući: Nemojte prebacivati na repliku, molim vas.]] Za "Srbijagas" i za javne nabavke i za funkcionisanje "Srbijagasa". Molim vas da omogućite da se ova sednica na normalan način završi i da nastavimo dalje normalno da radimo. Svaki od poslanika može načinom na koji se ponaša da govori o sebi, ali nemojte nas ostale terati da učestvujemo u tom cirkusu.
Gospodine Đuriću, uvažavam vaše sugestije i pokušaću da stvarno ovu sednicu privedem kraju. Gordana Čomić, po kom osnovu?
Ako mi date reč, rado ću, ali je nisam tražila. Zahvaljujem.
Bili ste prijavljeni u sistemu. Gospodine Rističeviću, po kom osnovu? (Poslovnik.) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 107. – govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku i korišćenje uvredljivih izraza. Prethodni govornik je ovde rekao da ovo izgleda gore nego dečija predstava. Ta dečija predstava koja je bila ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije je bila jako lepa. Veoma je uvredljivo govoriti nešto o predstavi u kojoj su učestvovala deca, zaposlenih i narodnih poslanika u dodelu paketića i to nazivati nekim lošim događajima, a onda porediti ovu Skupštinu i reći – ovo je još gore nego što je bila dečija predstava. Nisam kriv što narodni poslanici odu tamo, nema ih pet, šest sati, pa odjednom dođu, banu ovde, uhvate se za povredu Poslovnika i onda pomešaju babe i žabe. Ali, krajnje je uverljivo za ovu Narodnu skupštinu koja je organizovala dodelu paketića, reći da je ta dodela i ta priredba bila veoma loša. Sa time se ne slažem i mislim da je to veoma uvredljivo i za Narodnu skupštinu i za roditelje i za mališane koji su učestvovali u toj priredbi. Hvala.
Shvatio sam njegovu reklamaciju povrede Poslovnika kao simboliku i mislim da je vreme da ovu skupštinu privedemo kraju dostojanstveno i da završimo raspravu po ovom zakonu. Nisam shvatio gospodina Đurića da je hteo da povredi, upotrebio je jednu simboliku. Ako je imao taj cilj neka mu je na duši to.
Slažem se sa tim.
Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Članovi 27. i 106. Nemojte da završavate kada govorite o meni tako što kažete da nešto ide na moju dušu. Mislim da sam bio vrlo jasan. Mogu još jednom da objasnim. Rekao sam da je predstava bila divna, a da je ono što se dešava u ovom parlamentu nedostojno parlamenta. Deca koja imaju 6, 7 ili 8 godina imaj upravo da ponekad preteraju u radosti pa i da budu infantilna, zato su poslovno nesposobna. Narodni poslanici nemaju pravo. Nisam uvredio Skupštini. Meni demokratija ne smeta.
Gospodine Đuriću, to je sada više replika.
Govorim o tome kako ste se uvredljivo odnosili prema meni.
Nisam vas uopšte uvredio.
Stavljali ste meni nešto na dušu. Pre toga niste reagovali na izlaganje gospodina Rističevića koji je rekao da sam banuo u ovu skuptšinu. Dolaziću u ovu skupštinu kada bude bilo smisla raditi. Ovo nije dragstor. Rekao sam juče jednom drugom poslaniku po noći se i ne sahranjuje, a kamoli da se govori o ovako važnim zakonima do dva, tri ili četiri ujutru. Meni demokratija ne smeta. Mislim da i Boldrek da bude poslanik u demokratiji ako tako odluče građani.
Na član 169. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Radenković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na član 174. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na član 175. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Molim vas za tišinu. Na član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na član 177. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.)
gospodine predsedavajući, podneli smo amandman na član 178, da ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS", a ne kako stoji 1. aprila 2013. godine. Žao mi je što se gospodin Arsić naljutio i izašao iz sale pa ne mogu njemu kao ovlašćenom predlagaču da prihvati ovaj amandman. Već dva dana pričamo o Zakonu o javnim nabavkama, o jednom od najbitnijih zakona, a ovaj zakon neće ni dočekati da ostanete na vlasti jer i sami znate da će biti novi izbori pre 1. aprila. Hvala.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na član 178. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na prilog 1 – Predmet javne rasprave amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na prilog 2 .- Predmet javnih nabavki koje sprovodi Uprava za zajedničke poslove B usluge amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 17.15 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O RAZVOJNOM FONDU AUTONOMNE POKRAJINE VOJVODINE. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, povodom pretresa u pojedinostima Predloga zakona o Razvojnom fondu AP Vojvodine, tačka 2. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Ištvana Pastora, predsednika Skupštine AP Vojvodina i Zorana Radomana, pokrajinskog sekretara za finansije, pozvao da sednici prisustvuje i Milorad Gašić, sekretar Skupštine AP Vojvodina. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Žika Gojković, Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić, Jovan Palalić, Milan Lapčević, Momo Čolaković, Srđan Šajn, Zoran Kasalović, Jelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković, Jožef Šandor, Vesna Kovač, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste mišljenje Skupštine AP Vojvodine o podnetim amandmanima. Primili ste mišljenje Vlade o amandmanima narodnih poslanika. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Kovač. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Kovač. Skupština AP Vojvodine nije prihvatila amandman. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Laslo Varga. Izvolite.
Gospodine predsedniče Skupštine Vojvodine, gospodine potpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SVM u pokrajinskoj Skupštini su glasali za Predlog zakona o Razvojnom fondu Vojvodine u načelu i za određene amandmane. Ovde smo u raspravi u načelu najavili podršku ovom predlogu zakona. Međutim, stigli su neki amandmani, posebno amandman koji za nas, ukoliko bude prihvaćen, čini ovaj Predlog zakona neprihvatljivim. O čemu se radi? Koleginica Vesna Kovač je podnela amandman na jedan od članova Predloga zakona, čiju ću suštinu pokušati da predstavim, a kasnije ću izneti i argumente zašto je ovaj amandman za nas u potpunosti neprihvatljiv. Dakle, činjenica je da će Razvojni fond Vojvodine imati dva osnivača, Republiku, odnosno Pokrajinu. Većinski osnivač će biti Pokrajina. Činjenica je da u Predlogu zakona u određenim odredbama stoji da će ova dva osnivača srazmerno svom vlasničkom učešću upravljati Razvojnim fondom Vojvodine. Međutim, ovim amandmanom, o kojem sada raspravljamo, se suštinski menja ceo koncept zakona i u jednoj neverovatnoj meri se degradiraju nadležnosti, odnosno prava većinskog osnivača, dakle AP Vojvodine. O čemu se radi? Radi se o tome da je ovim amandmanom predloženo da se kod određenih odluka, donetih od strane organa Razvojnog fonda, uspostavlja konsenzualni način odlučivanja. Dakle, utvrđuje se pravo veta manjinskom osnivaču tj. Republici Srbiji i to u odnosu na neka pitanja kod kojih to možda nije problematično. Na primer, kod prestanka rada Razvojnog fonda bi bilo logično da oba osnivača imaju pravo veta, ali postoje neka pitanja kod kojih je to apsolutno neprihvatljivo. Što se tiče usvajanja godišnjeg programa rada Razvojnog fonda, usvajanja poslovnog plana Razvojnog fonda i usvajanja izveštaja Razvojnog fonda putem konsenzusa, mislim da ne može da bude prihvatljivo. Šta je u svemu ovome problem? Problem je u tome što se radi o jednoj pokrajinskoj instituciji. Ukoliko prihvatimo to kao činjenicu, onda ne bi trebalo ni za koga da bude prihvatljivo da Republika u odnosu na ovu instituciju ima pravo veta i to u odnosu na ova pitanja o kojima sam govorio. Mislim da je ovo u potpunoj koliziji sa principom decentralizacije. Ne vidim argument koji bi bio prihvatljiv i koji bi mogao da na jedan prihvatljiv način ili putem kojeg bi bilo moguće, na jedan prihvatljiv način, objasniti kako u skladu sa principom decentralizacije u jednoj pokrajinskoj instituciji Republika ima pravo veta u odnosu na veoma važna pitanja. Mislim da se tu radi o jednoj skrivenoj nameri, a to je da u ovom slučaju se radi o ministarstvu, odnosno ministru finansija, o jednoj nameri koja nam govori o tome da ministar finansija želi da ima praktično potpunu kontrolu nad radom ovog fonda. Ukoliko znamo da će pokrajinski Fond za razvoj raspolagati velikim sredstvima, da će dodeljivati kredite, mogu da zamislim kako će sve ovo u praksi funkcionisati. Bez saglasnosti ministra finansija neće biti moguće dodeliti nijedan kredit nijednom aplikantu. Iz iskustva koje imamo sa Ministarstvom finansija, mislim da nije preteran ovaj zaključak. Sa druge strane, mislim da postoji i jedan drugi problem, a to je problem legitimiteta koji se nalazi iza ove aspiracije. Naime, ako neko učestvuje na izborima za pokrajinsku skupštinu i osvoji 3,8% glasova, onda ne bi trebalo da pretenduje na jednu ovakvu mogućnost, na mogućnost da ima veto u odnosu na sva važna pitanja koja se donose u Fondu za razvoj AP Vojvodine. Ovaj amandman, nadam se, gospodine predsedavajući, da ćete mi dozvoliti da malo govorim o jednom drugom amandmanu, pošto su izuzetno povezani. Postoji jedan drugi amandman na član 7. Predloga zakona koji je podnela Vlada. Suština tog amandmana je da se isključuje mogućnost da rad Razvojnog fonda Vojvodine finansira i Republika. Mislim da je dosta teško naći obrazloženje – kako može biti prihvatljivo da Republika ne želi da finansira Razvojni fond Vojvodine, a sa druge strane ima nameru da ima potpunu kontrolu nad odlukama koje se donose u Razvojnoj fondu Vojvodine. U obrazloženju ovog drugog amandmana, amandmana kojim se isključuje finansiranje iz republičkog budžeta, stoji da se to predlaže iz razloga što dodatno nije kompenzovano adekvatnim kontrolnim učešćem Republike u upravljanju Fonda. Dakle, ne postoji adekvatna kompenzacija za Republiku u upravljanju Fondom. Zato se predlaže isključivanje mogućnosti da se ovaj fond finansira iz sredstava republičkog budžeta. Ovaj drugi amandman, odnosno prvi amandman o kojem sam govorio, ako nije dovoljna kompenzacija i nije dovoljno visok nivo kontrolnog učešća u upravljanju Razvojnim fondom, onda ne znam šta bi to moglo da bude. Sa druge strane, o tome sam govorio u raspravi u načelu, ovaj amandman, amandman kojim se isključuje mogućnost finansiranja rada Fonda iz republičkog budžeta, je u kontradiktornosti sa obrazloženjem Predloga zakona. Naime, u Predlogu zakona stoji da Republika Srbija obezbeđuje mere za podsticanje razvoja nedovoljno razvijenih područja. Ukoliko Republika Srbija obezbeđuje razvoj nedovoljno razvijenih područja, kakvo je područje Vojvodina, onda je sa tim obrazloženjem u potpunoj kontradiktornosti nastojanje da Republika Srbija nema obaveze da finansira rad ovog fonda. Ako na sve ovo o čemu sam govorio dodamo prvi deo mog izlaganja, onaj deo koji se odnosi na član 2. Predloga zakona i koji će, siguran sam, biti usvojen i koji će obezbeđivati praktično potpunu kontrolu od strane ministra finansija nad radom ovog fonda, onda ne znam kako ova dva amandmana, odnosno ovo nastojanje može da bude u bilo kojoj meri prihvatljivo za one za koje je važna decentralizacija, odnosno autonomija Vojvodine. Želim, pored svega ovoga o čemu sam govorio, da povučem i jednu paralelu između Zakona o Fondu za razvoj Republike i Predlogu zakona o Razvojnom fondu Vojvodine. Fond za razvoj Republike Srbije, isto tako kao i Fond za razvoj Vojvodine, sadrži jednu mogućnost da Fond za razvoj Republike nema samo jednog osnivača, dakle, nema samo osnivača Republiku, nego ako se organizuje u formi akcionarskog društva, da ima i druge akcionare, domaća i strana lica. Fond za razvoj Republike Srbije može, pored Republike, da ima i druge osnivače. Nema nijedne odredbe ni slučajno u Zakonu o Fondu za razvoj Republike koji bi onim drugim osnivačima obezbeđivao bilo koji oblik veta upravljanju Razvojnim fondom Republike Srbije. Ako je pre nekoliko nedelja za ovu skupštinu i skupštinsku većinu bilo prihvatljivo to rešenje, kada govorimo o Razvojnom fondu Republike i rešenju da, ukoliko ima više osnivača, manjinski osnivač ne može ni u kom slučaju da ima pravo veta, onda mislim da ne postoji nijedno racionalno obrazloženje ili objašnjenje zašto bi to u odnosu na Razvojni fond Vojvodine bilo na drugačiji način regulisano. Siguran sam da, ako neko bude branio ovo rešenje, da će govoriti o tome da je potrebna kontrola nad Razvojnim fondom Vojvodine zato što su loša iskustva sa Razvojnom bankom Vojvodine i to može da posluži kao neki argument za prihvatanje ovog amandmana. Mislim da ni taj argument neće i ne može da bude na mestu. Naime, i u "Arobanci" je Republika imala svog predstavnika, pa su nagomilani gubici znamo u kojoj visini. Nijedan mehanizam ne može da bude dobar ili ne može rešenje za otklanjanje mogućnosti da dođe do nekih malverzacija, ukoliko ljudi koji su postavljeni na neka mesta imaju nameru da učestvuju u nekim protivpravnim radnjama. Ni ovaj argument nije moguće prihvatiti. Iz svih ovih razloga koje sam naveo, još jednom želim da ponovim, ukoliko ovaj amandman bude prihvaćen, za SVM će Zakon o Razvojnom fondu na kraju glasanja biti neprihvatljiv. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani predsedniče AP Vojvodine, gospodine Pastor, ispred Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku mogu da izrazim neko svoje žaljenje zbog toga što predstavnici AP Vojvodine, kao formalni predlagači ovog dokumenta, odnosno amandmana, nisu bili prisutni ni kada smo glasali kao Odbor o prihvatanju u načelu, ni kada smo glasali o pojedinostima, odnosno kada smo se izjašnjavali o amandmanima. S obzirom da postoji sporazum između dve vlade, odnosno Vlade AP Vojvodine i Vlade Republike Srbije, smatrali smo za potrebno, obzirom da su prisutni bili predstavnici Ministarstva finansija i privrede, da možemo na kvalitetan način da donosimo zajedničke odluke na osnovu predloženih izmena i dopuna, odnosno nekih rešenja. Tako smo, na osnovu amandmana koji su predloženi, od 23 usvojili devet, za koje ste se vi saglasili po određenim pitanjima, a za nekih 14 i Odbor je odbio, a i vi kao Skupština AP niste bili saglasni. Oko amandmana na član 3. koji je sada predložila narodni poslanik Vesna Kovač, Ministarstvo finansija se usaglasilo da u tom pogledu i Odbor usvoji taj predlog amandmana, ali ga nema na spisku amandmana, ni gde su prihvaćeni, ni gde nisu prihvaćeni. Ono što je tema ovog amandmana je upravo ovo o čemu je i prethodni sagovornik govorio, a odnosi se na donošenje odluka skupštine Razvojnog fonda kada je potrebna saglasnost oba osnivača. Znamo da su po sporazumu dve vlade osnivači, Republika Srbija u osnivačkom kapitalu od 22% i 78% Vlada Vojvodine. Znamo da je ulagački kapital 10 miliona, ali isto tako na osnovu amandmana kada dođemo do broja sedam i osam definisalo se tačno da praktično raspolaganje ovim budžetom isključivo vrši AP Vojvodina. Članom 3. koji je bio predlog poslanika Vesne Kovač, a koji je Odbor usvojio, se tačno definiše kada je ta saglasnost dva osnivača potrebna. Odbor je smatrao za potrebno da usvoji ovaj amandman, iz prostog razloga što postoje neke odluke kada osnivate fond, koje su sasvim razumljive, zbog čega određeni partneri koji osnivaju određeni privredni subjekt treba da se usaglase, kada već zajednički učestvuju u osnivanju takvog fonda. To su slučajevi kada su izmene ugovora o osnivanju fonda, zatim povećanje i smanjenje osnovnog kapitala razvojnog fonda, prestanak rada fonda, usvajanje godišnjeg programa rada fonda, usvajanje poslovnog plana i usvajanje finansijskih izveštaja. Smatrali smo da su to uslovi pod kojima jednostavno dve vlade nikada neće doći u situaciju da uđu u neki spor i zbog toga smo smatrali na osnovu mišljenja Ministarstva finansija i podržali ovakav predlog amandmana. Postoji još jedan predlog amandmana, kada dođe član broj 7. onda ću se javiti, gde se isto AP Vojvodina izjasnila ne prihvatajući taj predlog, a Ministarstvo finansija je dalo svoju saglasnost i kao odbor smo prihvatili. Ono što možemo u ovom trenutku, to je da na samom izjašnjavanju vas kao predstavnika predlagača, odnosno AP Vojvodina, prihvatite taj amandman ili ga jednostavno ne prihvatite. Nadam se da uopšte ovaj dokument treba da koristi našoj zajedničkoj saradnji u budućnosti, kako Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, tako i Skupštine AP Vojvodine i da svi zakoni koje formalno-pravno treba da donese ova skupština budu u saradnji sa vašim predstavnicima, sa Sekretarijatom za privredu, jer smatramo da je to u interesu svih građana Srbije, a ne samo Vojvodine. Zahvaljujem se.
Pošto se javilo više govornika po amandmanu, samo da saopštim redosled. Prvo ide Teodora Vlahović, pa Milan Lapčević, Marijan Rističević, Judita Popović, Srđan Miković, pa Aleksandra Jerkov. Reč ima narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, podsetila bih sada na reči gospodina Pastora u izlaganju kada smo raspravljali ovaj zakon u načelu. On je rekao da neki amandmani dovode AP Vojvodinu u ponižavajući položaj. Mislim da je upravo ovaj prevashodno amandman koji Pokrajinu dovodi u ponižavajući položaj. Znači, ako samom činjenicom da polazimo od bilo kakvog udruživanja sredstava, radilo se o AP Vojvodini i Republici, radilo se o fizičkim licima, radilo se o licima druge prirode, ako neko učestvuje sa sredstvima 22, a neko sa 78, morate priznati da bi bilo izuzetno teško naći slučaj u kome onaj ko je manjinski vlasnik nečega utiče na najbitnija pitanja ravnopravno, ali ne samo ravnopravno, nego ima i mogućnosti da najbitnija dokumenta i najbitnija akta fonda dovede do toga da nikada ne budu usvojena, što znači da fond ne može ni da radi. Ako gledamo zakon u celini, ako gledamo one amandmane koje je podnela Vlada Republike Srbije i koje je istovremeno prihvatio Odbor i predlagač, a to je da nadalje Republika Srbija neće ulagati sredstva u ovaj fond, da ima mogućnost samo Pokrajina. To da karikiramo, ali to jeste realna mogućnost, da jednoga dana, i to veoma skoro, Pokrajina bude vlasnik kapitala u tom fondu 98%, a Republika 2%, da ne kažem da može da bude i 0,2%, i sa takvim procesom učešća treba da odlučuje o najbitnijim pitanjima. Kada bi bili odnosi uvek korektni, da kažemo da to jesu bitna pitanja i uvek će se dogovarati, međutim, svesni smo svakodnevno i svakim novim aktom šta se zapravo želi i na koji način se želi devastirati autonomija AP Vojvodina. Znači, sa jedne strane imamo deklarativno da smo svi za autonomiju Pokrajine, ali svaki akt nam donosi nova i nova sve neprijatnija iznenađenja. Prema tome, treba zapravo otkloniti ovakvu jednu mogućnost da zapravo jedan manjinski osnivač ima ucenjivački odnos prema većinskom osnivaču. Pitam sve vas, mi svi dolazimo iz neke lokalne samouprave, da li bi prihvatili da neka druga lokalna samouprava gde vi investirate novac ili Republika ili pokrajina odlučuje o sudbini onoga što građani u vašoj sredini stvaraju? Mi smo samo nekoliko sati pre u okviru rasprave o Zakonu o javnim nabavkama čuli da su u decentralizaciji najbitnija sredstva i da smo upravo mi ti koji želimo da omogućimo pokrajini i svojim opštinama da o nekim sredstvima odlučuje.
Gospođo Teodora, molim vas vaša rasprava ide u pravcu načelne rasprave i molim vas da se vratite na amandman.
Pričam o amandmanu i nikog ne vređam. Ovaj amandman u stvari sve to onemogućava. Vraćam se na amandman jer nikad nisam, izvinite potpredsedniče, ali ja se stvarno držim teme i uopšte nisam ni prestala da govorim upravo o značaju i o šteti koju može da donese ovom predlogu zakona upravo ovaj amandman. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Javljam se po Poslovniku i reklamiram član 74. i član 107. Poslovnika Narodne skupštine koji kaže, stav 2. – kada se na sednici odbora razmatraju predlozi zakona i amandmani na predloge zakona, na sednicu se pozivaju i njihovi podnosioci, odnosno njihovi ovlašćeni predstavnici. Član 7. govori o poštovanju dostojanstva Narodne skupštine. Imali smo dve sednice Odbora za razvoj, industriju i energetiku koji je razmatrao na prethodnoj sednici Predlog zakona koji je na dnevnom redu u načelu, a danas u pojedinostima i po amandmanima. Ni na jednoj sednici Odbora nisu bili prisutni ovlašćeni predstavnici koji su podnosioci ovog zakona, tako da smo danas došli u jednu vrlo neugodnu situaciju da razmatramo amandmane na Zakon o Razvojnom fondu Vojvodine, a da na toj sednici nisu bili prisutni predlagači, odnosno predstavnici predlagača i nisu se izjasnili o amandmanima. Došli smo u situaciju da predstavnici Ministarstva finansija nešto prihvataju ili čak predlažu svoj amandman, ali nemamo predstavnike predlagača, predstavnike Skupštine AP Vojvodine, pošto je ovaj zakon predložila Skupština AP Vojvodine. Ne piše nigde Ministarstvo finansija. Niko od predstavnika predlagača nije prisutan na sednici, niti znamo da li se amandman prihvata, da li se ne prihvata, iz kojih se razloga odbija i slično. Čak smo imali situaciju da imamo predloženi amandman Vlade, a da nemamo predstavnika predlagača koji će reći – da, to je za nas prihvatljivo ili nije prihvatljivo. Mislim da je to nepoštovanje nadležnog odbora, nepoštovanje dostojanstva Narodne skupštine i svih nas ovde.
Samo da odgovorim na reklamiranje Poslovnika. Mislim da ja kao predsedavajući nisam doprineo ničemu da bude povređen Poslovnik. Pretpostavljam da su nadležni odbori zvali predlagače. Da li su se oni odazvali, to stvarno ne znam. No, ovde je prisutan predlagač i verujem da je u mogućnosti da svaki amandman prokomentariše da li ga prihvata, ne prihvata, da da dopunska objašnjenja itd. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče hvala lepo na mogućnosti da par rečenica u odnosu na ova proceduralna pitanja mogu da kažem. Pre svega, želim da se izvinim vama gospođo Tomić i svima ostalim članovima skupštinskog odbora. Naprosto danas nismo bili u mogućnosti, nisam bio u mogućnosti da prisustvujem sednici Odbora zbog toga što smo danas u 11,00 sati započeli sednicu Pokrajinske skupštine na kojoj smo zauzimali stavove povodom ovih amandmana. Kada smo okončali taj postupak, ja sam u tom momentu praktično potpisao dokumenta, oni su krenuli i ja sam praktično malo iza toga krenuo za Beograd, ali nažalost nisam bio u mogućnosti da stignem na vreme. Ranije sve to nismo mogli obaviti jer smo pre dva dana imali ovde raspravu u načelu. Znači, do momenta početka rasprave u načelu bilo je mogućnosti ulaganja amandmana i taj broj amandmana se permanentno povećavao. Naprosto smo danas bili u mogućnosti da o tome donesemo odluku. Mi smo tu odluku doneli. Ti dokumenti su dostavljeni i molio bih vas da ovo izvinjenje uvažite. Ne radi se o potcenjivačkom odnosu ni mom, ni bilo kog drugog prema ovom domu, nego se jednostavno radi o fizičkoj nemogućnosti da se istovremeno bude na dva mesta i da sve to na neki način povežemo i odradimo onako kako treba. Naprosto i ovaj cenjeni dom radi sada po jednom ubrzanom tempu i jednostavno nema dovoljno vremena da se sačekaju svi oni koraci koji su neophodni da bi se svugde stiglo. Hvala lepo.
Hvala. Milan Lapčević ima reč. Po kom osnovu?
Isto po članu 74. Poslovnika. Potpuno uvažavam vaše izvinjenje i razumem ga ali sam takođe siguran da vi niste jedini predstavnik AP Vojvodina i Skupštine AP Vojvodine. Postoji sigurno pokrajinski sekretar za finansije, postoje njegovi zamenici ili pomoćnici ili bilo ko drugi od ovlašćenih predstavnika koji su mogli da budu prisutni na sednici, da objasne suštinu i zakona i eventualno prihvatanje amandmana. Mislim, da to ne može da bude dovoljan razlog da se ne bude ni u načelnoj raspravi, kada se raspravlja na Odboru, ni danas u amandmanima da ne bude niko prisutan od predstavnika predlagača. Verujem da nije namera da se ponižava ovaj dom, ali mislim da ste nas kao predstavnike odbora doveli u neprijatnu situaciju da mi ne znamo da li je to za vas prihvatljivo ili ne, a odlučujemo o nečemu bez vašeg mišljenja, a vi ste predlagači. Mislim, prosto proceduralno smo u nekoj nezavidnoj situaciji da ne znamo kako da se izjasnimo.
Po Poslovniku, Bojan Đurić.
Član 164. Poslovnika. Evo ovo što se sada desilo zapravo pokazuje kako funkcioniše ova skupština pogotovo danas, a i prethodnih nekoliko dana. Gospodin Pastor ima razumevanja za ono što zove rad po ubrzanom postupku, ali ja moram da kažem da uz ove probleme o kojima je govorio gospodin Lapčević koji realno jesu problem, mene raduje da su vojvođanski nadležni organi zasedali i izjašnjavali se o amandmanima koji su upućeni na ovaj predlog zakona koji dolazi od vas. Izgleda da to niste morali da radite gospodine Pastor. Ovde je danas ustanovljena jedna potpuno drugačija praksa. Mi smo danas čuli od predsednika ovog parlamenta da konsultacije, odnosno formiranje mišljenja o podnetim amandmanima može da se radi i na hodnicima, u međusobnim konsultacijama, da to ne morate da radite na formalan način. Dakle, bez obzira što prosto postoji taj problem o kome je gospodin Lapčević govorio, ja mislim da su pokrajinski organi prosto pokazali mnogo veći nivo poštovanja prema Narodnoj skupštini i čuvali njeno dostojanstvo nego što je to radila parlamentarna većina koja je jutros na onakav način prosto izbegavala da da mišljenje na regularno podnete amandmane narodnih poslanika i to poslanika vladajuće većine i nekih opozicionih poslanika na Predlog zakona o javnim nabavkama.
Samo bih podsetio narodne poslanike na član 164. koji ste reklamirali, 2. stav kaže – ako nije predlagač zakona Vlada, Vlada može da dostavi Narodnoj skupštini mišljenje o podnetim amandmanima. Prema tome, nije obavezno prisustvo, može da dostavi mišljenje. Mi smo dobili mišljenje i opravdanje koje je gospodin Pastor dao mislim da je prihvatljivo. Reč ima po redosledu po amandmanu Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što sam od narodnog poslanika koji je predložio ove amandmane dobio opomenu, smatram da su amandmani jako kvalitetni i da je oplemenio ovaj zakon. Deo amandmana je prihvatila i Skupština AP Vojvodina, a deo amandmana je prihvatila i Vlada Srbije. Mislim da niko ne treba da ima ništa protiv kontrole koja je propisana ovim amandmanom, dakle, da je ona potrebna i poželjna bez obzira o kome se radi. Pošto je fond u stvari fond dve strane, to nije fond samo za razvoj AP Vojvodine. Njega sačinjavaju sa jedne strane Republika, a sa druge strane AP Vojvodina i one sklapaju ugovor o fondu Razvojnom fondu Vojvodine. Dakle, normalno da izmene o ugovoru strane koje su ga sklopile da se saglase i oko izmena ukoliko su one neophodne, saglasnost na to treba da daju dve strane. Što se tiče povećanja i smanjenja osnovnog kapitala Razvojnog fonda, takođe smatram da je dobro što je predlagač predvideo da obe strane budu saglasne sa tim, s obzirom da se mogu desiti ponavljanja nekih loših iskustava sa nekim drugim fondovima i sa, recimo, Razvojnom bankom Vojvodine. Ne bi bilo dobro, recimo, da kapital padne ispod osnovnog kapitala, a i za povećanje ne bi bilo dobro da povećanje bude neutemeljeno ili da bude proizvod nekih sumnjivih transakcija. Ili da dođe do sumnje i jedne i druge strane da je taj fond dopunjen nekim sredstvima kao što je to bilo u "Metals banci" dopunjeno sredstvima raznih grupa, da ne kažem sklonih kriminalu, ali vrlo sumnjivih grupa koje su učestvovale u "Metals banci". Dakle, dobro je da i jedna i druga strana imaju uvid u povećanje i smanjenje osnovnog kapitala. Prestanak rada Razvojnog fonda, mislim takođe da je predlagač ovog amandmana to dobro predvideo, jer obe strane koje sklapaju ugovor učestvuju u kapitalu treba da se saglase da nešto prestane sa radom. Usvajanje godišnjeg programa rada Razvojnog fonda mi se posebno dopada zato što kroz taj program oba osnivača treba da pogledaju na koji način se planiraju ta sredstva, u koje regione, u koje gradove, za koje projekte, da li je to u skladu sa namenama Razvojnog fonda. Usvajanjem poslovnog plana Razvojnog fonda to se takođe uklapa u ovaj program. Dakle, sve što bude isplanirala jedna strana biće zajednički plan, dakle, prihvaćen od obe strane i time će se preduprediti moguće svađe i posledice koje mogu nastupiti, kao što su nastupile, da ne spominjem više tu banku i onaj drugi fond. Što se tiče usvajanja finansijskog izveštaja Razvojnog fonda, takođe mislim da je sasvim normalno da obe strane koje učestvuju u ovome mogu da pogledaju finansijske izveštaje, da li je to u skladu bilo sa programom ili sa planom, ne vidim tu ništa loše. Vidim da je predlagač to vrlo lepo uradio, dakle, iskontrolisao, tako da neće biti nikakvih sumnji oko mogućih lepljivih prstiju. Hvala.
Laslo Varga, po kom osnovu se javljate? Replika? Čega replika? Gospodine Varga, ne vidim osnov za repliku. Znači, nije vas pomenuo lično, nije vašu stranu spomenuo, ne vidim osnov za repliku.
Mislim da je pogrešno protumačio kolega poslanik.
Ne, nemojte, nećemo sada ko je koga pogrešno protumačio, nećemo o tome da raspravljamo.
Koristio bih vreme poslaničke grupe?
Onda ćete na kraju dobiti vreme poslaničke grupe nakon svih ostalih. Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, odlično je što je ovaj zakon sada na dnevnom redu odmah iza Zakona o javnim nabavkama o kojima smo raspravljali u prethodnoj tački. Oba zakona imaju jednu zajedničku crtu, a to je da nijedan od ovih zakona ne predlaže Vlada. Međutim, za razliku od ovog zakona koji predlaže Pokrajinska skupština, gde Vlada ne samo što razmatra celokupan zakon, nego ujedno i daje neke amandmane, a šta više razmatra i amandmane koji su pretežno dali poslanici vladajuće koalicije. Vlada, šta više, predlaže da se devet amandmana na 21. član Zakona usvoje. Za razliku od Zakona o javnim nabavkama, gde se Vlada uopšte nije nigde pojavila, kao bitan kontrolor, učesnik, ili na bilo koji način da se izjasni o tom zakonu. Napominjem da se radi o zakonu gde je predlagač istakao da se očekuje benefit od 600 do milijardu evra, kada se taj zakon usvoji.
Gospođo Judita, molim vas vratite se na amandman.
Dakle, jako je bitno da se u stvari ustanovi šta se to desilo od rasprave u načelu do danas, da se na primer ovakav amandman na član 3. zakona, koji predlaže uvođenje prava veta, usvoji, odnosno predlaže usvajanje od strane Vlade Republike Srbije. Dakle, to je jako bitno kada vi uvodite ovaj institut prava veta, prilikom upravljanja i odlučivanja, a članom 7. i 8. ista ta Vlada se izuzima iz finansiranja Razvojnog fonda.
Hvala. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo, u proteklih, otprilike, dan i po od okončanja rasprave u načelu do ovog momenta, doživeli smo dosta značajnu količinu razočarenja. Možete reći – razočarenje nije politička kategorija, i nije politička kategorija, ali isto tako mislim da i u politici mora da važi minimum poštenja i međusobnog poštovanja i uvažavanja. Budući da osećamo manjkavost te kategorije, doživeli smo razočarenje sa svim onim što nas je susrelo. Bilo smo ubeđeni, dame i gospodo, da se traženje rešenja kroz dogovor dveju Vlada, pretoče u dokumenat, na kome je radila grupa ljudi sa jedne i sa druge strane danima i satima, neka osnova na bazi koje možemo tražiti izlaz iz ove situacije, o kojoj smo u proteklim danima dosta govorili. Razočarenje smo doživeli onda, kada smo videli cunami amandmana u odnosu na zajednički predlog dveju Vlada. Prošli put sam rekao, sada želim da ponovim – legalitet tih amandmana niko danas ne može da ospori, ali mislim da sa kategorijom legitimiteta ima ozbiljnih problema. To doduše ne može da znači da preko ovih amandmana danas pređemo kao da oni nisu uloženi, ali mislim da se na ovaj način razara sve ono o čemu smo prethodnih dana razgovarali, a to je – skidanje određenih tema iz medijskog prostora, uvođenje tih tema u institucije sistema i dogovor između elemenata institucija sistema, oko traženja rešenja.
Gospodine Pastor, molim vas da se vratimo na amandmane.
Što se tiče ovog amandmana, ovaj amandman praktično natpisuje u osnovi ono što je dogovor dveju Vlada. Ovaj amandman nije tehničko poboljšanje rešenja dveju Vlada, ovaj amandman praktično udara na nešto što je osnova tog sporazuma. O čemu govori sporazum? Govori o tome da se ustanovljava Razvojni fond na bazi pravila predviđenih u Zakonu o privrednim društvima, kao društvo sa ograničenom odgovornošću, sa mogućnošću prerastanja toga u akcionarsko društvo. Znači, danas razgovaramo o opštem aktu, o zakonu, čiji domet vremenski danas, ne možemo utvrđivati. Može da traje 10-15 godina, može da ta institucija preraste u akcionarsko društvo, da imao više osnivača, jednostavno morao postaviti pravila, koja će biti primenjiva dugoročno. Sa ovim amandmanom je osnovni problem u tome da se jednostavno izlazi iz principa po kojima društva sa ograničenom odgovornošću funkcionišu. Na ovaj način se, praktično, na neki način želi ograničiti poslovna sposobnost većinskog osnivača društva sa ograničenom odgovornošću. Mislimo da je ovo neprihvatljivo. Skupština ovaj amandman ne može da podrži i nije ni podržala. Mislim da, bez obzira na to što imamo pozitivan stav Vlade, o ovom amandmanu trebalo ponovo razmisliti i ne usvojiti ga. Mislim da ako se ovaj amandman usvoji od strane ovog cenjenog doma, onda vera u to da između elemenata sistema, može postojati dogovor i da će se taj dogovor poštovati, pada u vodu.
Hvala. Reč ima Judita Popović, replika.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine predsedniče pokrajinske Skupštine, jeste, to ste dobro primetili. Postoji jedan problem u Srbiji i pogotovu se na ovim zakonima koji su danas na dnevnom redu, jako dobro stvari vide. O čemu se radi? Ovde se ustvari napušta metodologija sporazumevanja, a uvodi se pravo jačeg. Dakle, postojao je jedan sporazum između pokrajinske i republičke Vlade. Dakle, Utanačene su određeni uslovi. Utanačene su određene stvari, koje će ovde u ovom parlamentu da se rasprave i da se usvoji jedan novi zakon, koji se tiče Razvojnog fonda Pokrajine Vojvodine. Međutim, šta se dešava? Polovina tog zakona se faktički menja jednostranom voljom jedne od ugovornih strana. Šta vam je to, nego pravo jačeg. Prosto, ona druga strana nema mogućnosti da na to reaguje. Vlada Republike Srbije je pokazala koja je ovde strana jača. Ako vi imate u takvom jednom dvostranom pravnom poslu pravo jačeg, u tom slučaju vi nemate potrebu više da se dogovarate. Vi tada nemate više iluzija o tome ko će u tom dogovaranju ustvari da ostvari benefit i ko će tu da pobedi? To je, dozvolićete, ukoliko radite na tome da pravite pravnu državu, ukoliko zaista se trudite oko toga, obraćam se, normalno, skupštinskoj većini, da poštujete pravni poredak, u tom slučaju imate problem, jer pravo jačeg prosto ne može da bude deo pravnog poretka.
Hvala. Reč ima po amandmanu Srđan Miković. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, dame i gospodo, smatram da podneti amandman ne treba prihvatiti. Činjenica je da svuda u društvu, pa i u ustavu, u praktično svom odlučivanju, je prihvaćeno da kada postoji određena većina, mogu da se donose odluke. Da li je to prosta većina? Da li je to apsolutna većina? Da li je to čak i kvalifikovana većina? U svakom slučaju, ne traži se konsenzus od nas kada odlučujemo o bilo kom zakonu. Isto tako, smatram da ukoliko tražimo da u određenoj stvari apsolutno postoji konsenzus mi, ne dovodimo u situaciju, ukoliko…
Gospodin Mikoviću, ovde je rasprava o amandmanima, a vi govorite sada na koji način ćemo doći do nekog konsenzusa, kako ćemo ga izglasati, itd. nemojte o tome, pređite na amandman, molim vas.
Molim vas da mi ovo ne računate u vreme zato što ću dati objašnjenje. Nadao sam se da predsedavajućem Skupštine ne moram da dam objašnjenje zbog čega. Znači, izuzetno iz stava 1. ovog člana za sledeće odluke Skupštine Fonda, potrebna je saglasnost oba osnivača. Znači, pričam o konsenzusu kojim se traži saglasnost oba osnivača. Ako sam vam dao objašnjenje i ukoliko sam vas uverio da se držim teme, molim vas da mi to vreme koje sam iskoristio da vama objasnim, ne računate u vreme poslaničke grupe, nego sada na dalje. Skupština AP Vojvodine je u vrlo kratkom roku, i to za dan, dan i pô, uspela da se sastane i da dâ odgovor na svaki podneti amandman. Bilo je napominjano da na ovaj amandman nije stigao odgovor. Jeste, stigao je odgovor i na taj amandman i to je na drugoj strani materijala pod alinejom 3. Znači, apsolutno i to stoji. Još jedna stvar, pitanje zbog čega Skupština AP Vojvodine nije mogla da na ovaj amandman dâ odgovor ranije ili na samoj sednici Odbora, po članu 72. Poslovnika, saziv za sednicu Odbora dostavlja se u pisanom obliku članovima Odbora, poslaničkim grupama i Vladi, istaknut na oglasnoj tabli najmanje tri dana pre dana održavanja sednice Odbora. Izuzetno saziv može u kraćem roku. Ovde sam milion puta govorio i apelovao da zakazujemo sednice Skupštine u nekim malo dužim rokovima, da se omogući adekvatna priprema sednice Odbora i adekvatna sama diskusija na plenumu. Vraćam se opet na samu suštinu amandmana. Ovde govorim o proceduri u vezi ovog amandmana, u vezi izjašnjenja na ovaj amandman. U svakom slučaju, ukoliko neko ima 78%, a neko 22%, a tih 22% može da praktično onemogući usvajanje poslovnog plana Razvojnog fonda za, na primer, naredni period, šta to znači? To znači mogućnost blokade rada fonda i postavlja se pitanje zaštite interesa onih koji imaju 78% u samom fondu. Druga stvar, mi ovde pravimo pravila za ubuduće, za čitav niz godina i pravila za sve, za svakog ko će danas, sutra biti u svojstvu osnivača, odnosno u određenom delu vlasnik Razvojnog fonda. Ukoliko ovde narušimo ta pravila, postavlja se pitanje mogućnosti daljeg razvoja principijelnog odnosa prema svima. Mi smo ovde imali pokušaj da u pogledu toga da kada država ima određeno učešće u nekoj banci, da ima pravo da, na primer, izvrši nacionalizaciju te banke, odnosno da izvrši preuzimanje te banke. Kada smo ukazali da je potrebno da se to graniči samo na kontrolno učešće, tamo gde država ima kontrolno učešće, da to može da bude jedan osnov zašto bi se u takvim situacijama imalo pravo na preuzimanje. To je prihvaćeno, istina, posle određenog napora jednog broja poslanika, pre svega iz opozicije, da se tako nešto uvede. U tom smislu, taj princip koji je tada prihvaćen, zašto da ne prihvatimo i ovde? U svakom slučaju, ukoliko neko ima 1%, 22% ili 99%, svaki od osnivača apsolutno ima uvid u sve. Ukoliko bilo gde postoji određeni problem u poslovanju ili, ne daj Bože, nešto gore, pa cela država će znati o tome. I Vlada Republike će znati o tome. Da li Vlada ima mogućnost i drugim instrumentima da reaguje? Normalno da ima mogućnost i drugim instrumentima da reaguje ukoliko je bilo šta, ali nemojte, ukoliko ne postoji potreba da jedan princip koji je prisutan svuda, princip koji je u skladu sa principima koji su prihvaćeni u celoj Evropi, u svim razvijenim zemljama, da taj princip gazimo. Upravo na odbrani tog principa apelujem na predlagača ovog amandmana, pošto postoji dobra volja predlagača zakona u članu 7. i u članu 8. u pogledu izlaska u susret stavovima Vlade, da u pogledu samog ovog člana 3. da se ne insistira na tom amandmanu, jer država ima dovoljno instrumenata da reaguje na sve što se dešava u Razvojnom fondu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsedniče, gospodine predsedniče Pastor, spadala sam u ovu grupu poslanika koja je smatrala da je gospodin potpredsednik pogrešio kada je prekidao predsednika Skupštine AP Vojvodine, govoreći mu da ne govori o amandmanu, jer on je upravo govorio o onome što je suština ovog amandmana. Naime, govorio je o tome šta je pošteno raditi, šta nije pošteno raditi, šta je dogovor, a šta je poništavanje dogovora koji je u jednom momentu postignut. Usvajanjem ovog amandmana od strane odbora, od strane Vlade, ali nadam se ne i od skupštinske većine u Danu za glasanje, mi pravimo jedan izuzetno ozbiljan potez zbog toga što ćemo doći u situaciju da sve ono što je dogovoreno između Vlade Republike Srbije i Vlade AP Vojvodine istog momenta padne u vodu. Ovim amandmanom je naša koleginica Vesna Kovač predložila da Republika Srbija, narodskim jezikom rečeno, ima pravo veta na odluke koje se donose u budućem razvojnom fondu Vojvodine. Slažem se da Razvojni fond osnivaju zajedno Republika Srbija i AP Vojvodina. To ni u kom slučaju ne znači da Republika Srbija neće imati način da kontroliše šta se u tom fondu dešava, ali treba isto tako imati u vidu da AP Vojvodina učestvuje sa 78%, a Republika Srbija sa 22% u ovom fondu. Neko od kolega je rekao, čini mi se gospođa Vlahović, da u budućnosti ova proporcija može biti i mnogo drugačija. Nama se može desiti zaista da sutra AP Vojvodina ima 99%, a Republika Srbija 1% u ovom fondu. Da li to znači da onaj ko ima 1% može da blokira donošenje odluka onoga ko ima 99%, posebno imajući u vidu još jednu zabrinjavajuću činjenicu, a to je da je usvojen i amandman na član 7, kojim je Republika Srbija prestala da finansira nadležnosti, odnosno rad Razvojnog fonda AP Vojvodine. Molim vas da mi neko objasni na koji način neko ko ne finansira nečiji rad, ko ima manjinski paket može da blokira rad bilo kakvog fonda? To bi zaista značilo, mislim da primer gospodina Mikovića nije bio nimalo suvišan, da mi u ovoj Skupštini moramo da donosimo odluke zajedno i konsenzusom, bez obzira na to ko ima većinu, ko ima manjinu, jer smo svi deo ove Skupštine. Ako ćemo ići na to da se odluke donose konsenzusom, možda sam i spremna da se o tome razgovara, ali dajte onda da uspostavimo taj princip svuda. Inače, moja poslanička grupa od početka ne podržava ovaj zakon. Smatramo da je napravljen jednim kompromisom. Moje mišljenje se inače razlikuje od moje poslaničke grupe. Bila sam spremna da glasam za ovaj zakon kada budemo o njemu glasali, iako se moja poslanička grupa nije slagala sa njim. Bila sam spremna zbog toga što, ne treba lagati, treba biti pošten i reći, ovaj zakon je plod jedne prinude, plod jednog kompromisa koji je morao biti napravljen, a pokrajinska administracija je dovedena pred uzmi ili ostavi situaciju. To je bio onaj Hobsonov izbor. To je zapravo izbor u kome postoji samo jedna opcija i ta opcija je izuzetno nepovoljna po onoga ko treba taj izbor da načini. Iako sam bila spremna da podržim ovaj zakon, bez obzira na to što moja poslanička grupa nije bila na to spremna, ukoliko ovaj amandman bude usvojen, to će postati apsolutno nemoguće i nadam se, za kolege iz DS da će ovaj zakon postati neprihvatljiv, zbog toga što u ova dva amandmana, amandman na član 3. i na član 7, koja će ova Skupština verovatno oba usvojiti, zakon koji ćemo usvojiti apsolutno nema nikakve veze sa onim što je bilo dogovoreno između Vlade Republike Srbije i Vlade AP Vojvodine. Nema nikakve veze sa onim zakonom kakav nam je poslala Skupština Vojvodine ovde na usvajanje. Hvala.
Koliko sam obavešten, gospođa Kovač je spremna da povuče amandman. Izvolite gospođo Kovač.
Ovde se radi o jednoj pozitivnoj nameri, a to je podela odgovornosti rada Razvojnog fonda. Republika Srbija je po mom mišljenju, u najboljoj nameri želela da podeli odgovornost u radu Razvojnog fonda. S obzirom na ovu diskusiju koju sam pažljivo pratila, povući ću ovaj amandman. Međutim, želim da istaknem da Republika Srbija u ovom slučaju ne može ni u jednom trenutku da preuzme odgovornost za rad Razvojnog fonda, naravno, može srazmerno učešću od 28%. Za sve ono što se bude negativno dešavalo, moraćete da budete spremni u srazmeri u kojoj je učešće u kapitalu, da se tako i odgovornost u Razvojnom fondu tretira. Dakle, povlačim ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Molim vas samo da to uradite i pisanim putem, da bismo to i formalno zaokružili. Reč ima Ištvan Pastor.
Želim da se zahvalim na vašim rečenicama i na vašoj odluci. Mislim da ste značajno doprineli tome da ova situacija bude shvatljivija i jednostavnija. Isto tako moram da kažem da ne bežimo od odgovornosti, što se tiče rada Razvojnog fonda. Ne mislim da će biti problema oko rada Razvojnog fonda i mislim da će pokrajina i Republika biti ponosni na ovu instituciju.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Nakon sasvim ispravne odluke potpredsednice Vesne Kovač, odustajem od rasprave, jer je predmet o kojem bi raspravljala povučen iz procedure.
Reč ima narodni poslanik Laslo Varga.
Odustajem i ja.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postavio sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, gospodine Pastor, predstavnici Vlade, uvaženi narodni poslanici, zahvaljujem Skupštini i gospodinu Pastoru pošto su prepoznali u mom amandmanu, koji sam podneo u ime poslaničke grupe PUPS, da doprinesemo da se jedna delatnost nađe u prioritetima budućeg Razvojnog fonda Vojvodine. To je socijalno preduzetništvo i u tom smislu u toku 2013. godine mi ćemo pripremiti zakon o socijalnom preduzetništvu, a ovo je ono što omogućava da mi u tom zakonu regulišemo ona pitanja i da pospešimo razvoj preduzetništva koje će u narednim godinama zapošljavati veliki broj onih lica koja treba da se zaposle u preduzećima i firmama, koja brinu brigu o onima kojima je potrebna posebna potreba ili pomoć. U tom smislu mislim da je veoma značajno i bitno da u budućim programima Razvojnog fonda Vojvodine, se nađe ova rečenica koju smo mi podneli u vidu amandmana. Naša poslanička grupa će podržati ovaj zakon u danu za glasanje i to potvrditi. Na kraju da kažem da sam posebno zahvalan gospodinu Pastoru na jednom izuzetno korektnom odnosu prema ovom parlamentu i prema nama poslanicima. Zahvaljujem.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Vlada je prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću svakako podržati amandman Žike Gojkovića koji iz nekog razloga nije tu, zato što sa ovim amandmanom se definišu ciljevi zbog kojih osnivamo Razvojni fond. Nadam se da će to biti Razvojni fond AP Vojvodine. Posle povlačenja ovog amandmana od gospođe Kovač moja nada sve više bledi da će to biti Razvojni fond Vojvodine. Dopada mi se u amandmanu to što je u tački 2. stavio razvoj poljoprivrede i izvozno orijentisane prehrambene industrije i tačka 4. podsticanje ravnomernog regionalnog razvoja. Tu podrazumevam da je Vojvodina kao autonomija sastavljena od tri regiona, to su Srem, Banat i Bačka. Već iz iskustva znamo da je Srem bio zapostavljen, tamo gde živim i ja i zato mi se ovaj amandman dopao, taj ravnomerni regionalni razvoj, da se ne desi da u Bačkoj 60% sredstava ode u Bačku, a da u Sremu ostane samo 10%. Što se tiče razvoja poljoprivrede, izvoz je orijentisan na prehrambene industrije. To su prevashodno prvi ciljevi zalaganja obe vlade, i Vlade Republike Srbije i Vlade AP Vojvodine. To je orijentacija i to je program svih političkih stranaka koje čine tu vladu i zato mislim da ovaj amandman u kome se precizira sve u članu 4, veoma prihvatljiv. Zato preporučujem da za njega treba glasati, što ću i sam učiniti u danu za glasanje. Hvala.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić, Jovan Palalić i Milan Lapčević. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Poštovani predsedniče, poštovani gospodine Pastor predložili smo da posle tačke 7, gde se nabrajaju ciljevi Fonda između kojih je i podsticanje ravnomernog regionalnog razvoja, da se doda stav koji glasi – sredstva Fonda će biti namenjena subjektima sa teritorije opština koje su ispod proseka razvijenosti, pri čemu se visina sredstava određuje proporcionalno broju stanovnika opštine i obrnuto, proporcionalno stepenu razvoja. Opšte je poznata činjenica da su ogromne razlike u razvoju u čitavoj Srbiji, pa i na samoj teritoriji AP Vojvodine. Poznat je podatak da do sada u ovih 10, 11 godina koliko je postojao Fond za razvoj AP Vojvodine, da je 38% sredstava iz Fonda plasirano na teritoriju Južnobačkog okruga. Preko 18% je bilo za samu teritoriju grada Novog Sada. Za čitav Banat, za oba okruga koji imaju preko 25% stanovništva je bilo namenjeno jedva 15% sredstava. Mislim da ako je osnovna ideja da Razvojni fond bude institucija koja će podsticati projekte i programe na smanjivanju regionalnih razlika, podsticaju zapošljavanja itd, da to pre svega treba da bude usmereno ka onima koji su u najtežoj situaciji, gde je najveći stepen nezaposlenosti, gde je u najlošijem stanju infrastruktura i gde je najpotrebnije. Nije logično da opet skupimo desetine miliona evra i da opet najveći deo tih sredstava bude plasirano u Novi Sadili Južnobački okrug, svejedno i da napravilo još veće razlike, zato što će neko reći da oni imaju najviše administrativnih kapaciteta, mogu da pišu najbolje projekte, a i na kraju krajeva, sedište tog fonda je u Novom Sadu. Imaju najviše prijatelja u upravnom odboru fonda itd. To možda nije kriterijum na papiru, ali u praksi se to dešava. Same brojke o alociranim sredstvima u prethodnih deset godina jasno govore o tome. Zbog toga, zbog pravednosti raspodele tih sredstava, odnosno namene tih sredstava, mislim da je ovaj stav potpuno smislen i treba da bude prihvaćen, da bi svi oni koji vape za podsticajnim sredstvima iz fonda imali više mogućnosti da povuku sredstva za svoju teritoriju, samim tim i učine nešto na sopstvenom razvoju. Ukoliko bude ovako ostalo da svi imaju ravnopravni tretman, nikada se neće desiti da ode više sredstava u Banat, nego u Novi Sad, a naravno daleko potrebnije da ta sredstva budu plasirana u Banat ili neki drugi region koji je manje razvijen, nego što je to Novi Sad ili Južnobački okrug. Hvala.
Gospodine Pastor, izvolite.
Samo par rečenica da kažem. Skupština kao ovlašćeni predlagač nije podržala ovaj vaš amandman ne zbog toga što se ne slaže sa idejom, nego zbog toga što mislimo da ako bi prihvatili ovakvu formulaciju kao što ste vi ovde naznačili, to bi praktično značilo isključivu mogućnost raspolaganja i ulaganja tim novcima samo za te namene. Istovremeno, moram da vam kažem da bez ovog stava koji ste predložili, mi imamo mogućnost da posebne programe predviđamo za nedovoljno razvijene opštine. U prethodnom periodu je Fond za razvoj imao veliki broj projekata, veliki broj konkursa koji su bili namenjeni upravo tim sredinama o kojima govorite i imali smo jedan specifičan pristup, neku vrstu pozitivne diskriminacije prema projektima koji su dolazili sa tog terena. Hoću da kažem da se sa vašom idejom u potpunosti slažemo, ali mislimo da ovakva formulacija, kao što imamo u članu 4, omogućava takav pristup kroz programe i kroz različite druge dokumente i odluke.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Možda ova formulacija koju sam naveo nije do kraja najsrećnija, ali verujem i slažem se da ćete pri usvajanju programa rada fonda uzeti ovo u obzir. Čak mislim da one opštine koje su prekoprosečno razvijene, da bar za neki vremenski period treba da budu isključene iz programa, odnosno namene sredstava tim opštinama, subjektima sa tih opština, da pokušamo da kroz što veću lokaciju sredstava za nerazvijene, dostignemo neki prosečni nivo razvijenosti koji bi bio prihvatljiv za sve građane ma gde živeli na teritoriji Vojvodine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržaću ovo iz razloga zbog čega sam podržao i amandman Žike Gojkovića, s tim što ovo preciznije utvrđuje na koji način treba vršiti raspodelu iz razvojnog fonda AP Vojvodine. Bojim se da mi prerastamo u skupštinu manjinskih akcionara. Posle povlačenja onih amandmana, nemamo nikakvu garanciju da će ova druga strana učestvovati u pravljenju programa i bez neke obaveze i čvrste formulacije u ovom zakonu, ne vidim neku obavezu da se ta decentralizacija u raspodeli sredstava iz razvojnog fonda Vojvodine uistinu desi. Ko nam može garantovati, a ovaj amandman je povučen, da će obe strane biti tu ravnopravne, i drugo, da će ova naša druga strana imati uvida ida će sprečiti ono što se već do sada dešavalo? Dešavalo se da se sredstva u Vojvodini raspodeljuju tako da gde vladajuće stranke imaju toliko glasova i tu ide toliko para, gde nemaju glasova i gde nemaju vlast, gde vlast nije istovetna, ono što se nama zamera kao da mi sad imamo neku drugu vrstu koalicije, pa samo sada kao nepravedni prema njima, tako i opštine gde vladajuća koalicija iza AP Vojvodine, Vlade Vojvodine nije na vlasti u sredinama, opštinama. Te opštine sa pravom imaju zamerku oko raspodele tih sredstava, jer smatraju da su kažnjene zato što na izborima gasove nisu dobile stranke koje čine vladajuću većinu u Vladi AP Vojvodine. Iz tog razloga, da se to ne bi desilo, a ne tvrdim da će se desiti, ali može da se desi, postoje osnovane i opravdane sumnje da to može da se desi i iz tog razloga ću podržati ovaj amandman. Kao što vidite, ova Skupština nije Skupština koju je delegirala Vlada Republike Srbije, da nas neki dogovori apriori obavezuju, posebno evo čak ni u jednoj poslaničkoj grupi. Mi pokušavamo da razmišljamo svojom glavom, da glasamo na način na koji mislimo da treba, kako nam birači preporučuju, inače bi ova Skupština bila bez ikakve potrebe. Mogla bi da bude besprimetna, kao što je ona koju imamo posle privatizacije tzv. skupštine manjinskih akcionara. Dakle, verujem da ovo vredi podržati. Nisam siguran da će proći, ali Bože moj, postoje izmene i dopune zakona. Kao ideja ovo izuzetno vredi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
U samom članu 4. stoji pod tačkom 7) podsticanje ravnomernog regionalnog razvoja i činjenica da ovo što je na lep način sugerisano, da se ima u vidu kod usvajanja godišnjeg programa rada razvojnog fonda ili poslovnog plana, znači to je dobra sugestija, ali to je na neki način i obuhvaćeno. Smatram da od svih amandmana na član 4, da je praktično najkompletniji amandman narodnog poslanika Mome Čolakovića, jer sve ono što je u osnovnom tekstu navedeno, još je doneto podsticanje socijalnog preduzetništva i mislim da su se na taj način zaokružili praktično svi ciljevi koji bi trebalo da se ostvare radom razvojnog fonda AP Vojvodine. U tom smislu ne bih mogao da podržim amandman, bez obzira što razlozi stoje da treba podsticati ravnomerni regionalni razvoj, ne po automatizmu, jer jako je teško da po automatizmu i po procentu određena sredstva budu plasirana ukoliko ne postoje programi za plasiranje sredstava u pojedinim sredinama ili određeni projekti koji treba da se finansiraju. Suština jeste da dobra namera postoji. Siguran sam da će razvojni fond respektovati te dobre namere kod usvajanja godišnjih programa rada razvojnog fonda.
Hvala. Na član 4. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Srđan Šajn. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine i Vlada nisu prihvatili amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci amandmana nisu se izjasnili. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima gospodin Šajn.
Poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, meni je zadovoljstvo što ste prihvatili amandman kolege Čolakovića koji govori o podsticanju socijalnog preduzetništva i u tom smislu razumem obrazloženje koje ste dali za neprihvatanje ovog teksta amandmana, jer je suština ista, samo je bio drugačiji tekst. U tom smislu, ja ću da povučem predloženi amandman, jer smatram da se ovom formulacijom koju ste vi napisali postiže isti cilj. Samo ću još jednu rečenicu, možda da poduprem zašto je to dobro, da pored ciljeva koji se ostvaruju ovim drugim programskim opredeljenjima u članu 4, ovim se stvara mogućnost da na celoj teritoriji Vojvodine one socijalne kategorije koje žive u različitim regijama u stvari budu poduprte, da li su to invalidi i da li su to možda u pitanju žene, da li su to marginalne grupe, kao što su pripadnici Romske nacionalne zajednice, da to bude kao jedan dodatni pozitivan element u projektima koji se vama budu dostavljali u fondu, da to bude još jedan dodatan plus prilikom opredeljivanja tih sredstava. Mislim da ovo ide u funkciji toga da to poboljšava ulogu fonda, da ne ide u pravcu, kao što ste vi rekli, nekih sredstava, da imaju za cilj da taj fond derogiraju. Naporotiv, ovo daje fondu jednu značajnu ulogu u stvaranju društva socijalne pravde za koje se apsolutno svi zalažemo. U tom smislu, još se jednom zahvaljujem, povući ćemo amandman i mislim da je to jako dobro. Hvala.
Hvala. Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, preporučujem Srđanu Šajnu da ne povlači amandman. Još ga nije pismeno povukao. Pošto čitam amandman - podsticanju položaja grupa lica koja su suštiniski u nejednakom položaju sa ostalim građanima, radi postizanja pune ravnopravnosti. Mislim da su tu ne radi samo o manjinskim grupama, o Romima i invalidima i da se ne radi samo o socijalnom preduzetništvu. Može da se radi, recimo, i o seoskom stanovništvu. Iz izlaganja, dobro pamtim, gospodina Pastora, došli smo do zaključka da u Vojvodini, posebno u selima, nema kanalizacije, nema vodovoda, da seosko stanovništvo nema gasifikaciju. Dakle, to je jedna grupa lica koja suštinski u nejednakom položaju, barem ja to razmatram, ima sela u Vojvodini u kojima se nije rodila ni jedna beba. Ima sela u Vojvodini u kojima imate od 100 do 200 praznih kuća. Ovaj amandman sam video kao želju predlagača, ne samo da unapredi manjinske grupe, grupe koje mogu biti povređene, nego i grupe lica koja su suštinski u nejednakom položaju, a složićemo se da je to seosko stanovništvo sigurno u nejednakom položaju u odnosu na stanovništvo koje živi u Novom Sadu, Kikindi, Zrenjaninu, Sremskoj Mitrovici, Rumi i Inđiji. Dakle, oni nemaju iste puteve, nemaju iste telekomunikacije, nemaju gasifikaciju, nemaju kanalizaciju. Mnogi od njih nemaju vodovod, mnogi se od njih koriste bunarima, mnogi od njih dobiju razne zarazne bolesti. To smo sve saznali iz izlaganja predlagača. Zato sam mislio da ovaj amandman Srđana Šajna vredi. Ukoliko ga on povuče, bože moj, nemam kud. Hvala.
S obzirom da je gospodin Šajn povukao amandman, molim vas samo da to učinite pisanim putem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, kolege narodni poslanici, naša poslanička grupa je, uglavnom, usmerila amandmane na dve oblasti. Jedna se odnosi na pokušaj da se sredstva usmere tako da se obezbedi ravnomeran razvoj opština na teritoriji AP Vojvodine. Drugi deo amandmana se odnosi na pojačanje kontrole rada Razvojnog fonda. Ono što želim na početku da kažem, pre nego što se osvrnem na amandman jeste naša osnovna kritika koju smo istakli u načelu kod donošenja ovog zakona. Mislimo da je Fond za razvoj Vojvodine potpuno pogrešan put i potpuno pogrešan koncept da se formira kao društvo kapitala i da jedna tako važna institucija nastaje na osnovu, ovde možemo reći, jednog rekvijuma "Razvojne banke Vojvodine", jednog haosa i lošeg rada koji je radio u toj instituciji. Činjenica je da se formira kao društvo kapitala i problemi koji će biti, bez obzira što je povučen ovaj amandman, tek će se videti u budućnosti. Naravno, bili smo mišljenja da je trebalo da ostan Fond za razvoj Vojvodine, i da Skupština AP Vojvodine bude njegov osnivač i da, faktički, ono što jeste njegova uloga, nastavi to da bude, a ne da bude jedno društvo kapitala, jedno društvo sa ograničenom odgovornošću koje će imati mnogo više nadležnosti i obaveza kojima će se baviti, nego što će biti suština u razvoju. Ono što želim da istaknem kao problem, problem u tom partnerstvu koje se ovde na vrlo čudan način javilo između Vlade Republike Srbije i Vlade AP Vojvodine. Navešću primer kako ste vi nama dali mišljenje o podnetim amandmanima. Gospodine predsedniče Skupštine, mišljenje koje je dala Skupština AP Vojvodine i Vlada Republike Srbije na podnete amandmane, u reč se poklapaju. Neko je to od nekog prepisivao. Vrlo interesantno u reč se poklapaju. Voleo bih da od vas čujem ko je tu od koga prepisao. Vrlo je zanimljivo. Pročitajte mišljenje zašto se odbija naš amandman. Ali, bukvalno u reč su mišljenje Vlade Republike Srbije i Skupštine AP Vojvodine isti. Ista argumentacija, iste rečenice. Molim vas, ako pravite već takvo partnerstvo, onda ne morate na ovaj način da kršite dostojanstvo Narodne skupštine. Ovde smo svi ozbiljni ljudi i molim vas da uzmete u obzir i da svako sa svog aspekta sagleda ovo, a ne da ovakva mišljenja dolaze pred Narodnu skupštinu. Interesantno je da su sva mišljenja bila identična, osim ovog amandmana na član 3. koji je povučen. Što se tiče našeg amandmana, nama nije jasno zašto ga niste prihvatili. Sve vreme kada je bila rasprava o budžetskom sistemu, prethodna rasprava koja se vodila u načelu o ovom zakonu, govorilo se o potrebi da se pojedine vojvođanske opštine nalaze u diskriminisanom položaju u odnosu na neke druge, da je sredstva potrebno usmeriti da se ona ravnomerno razvijaju, da neki gradovi dobijaju više, drugi manje, i da je potrebna neka vrsta decentralizaicje unutar same AP Vojvodine, ili što bi neki rekli, ravnomernog nekog razvoja pojedinih opština. U tom smislu smo predložili da sedište ovog Razvojnog fonda bude u Zrenjaninu. Postoji atmosfera u Vojvodini i duboko mišljenje najvećeg broja građana, da je na delu svojevrsna novosadizacija Vojvodine. Iz Vojvodine idu napadi da imamo beogradizaciju, a unutar Vojvodine se dešava koncentracija političke moći, kapitala, zapošljavanja, svega u Novom Sadu, dok su pojedini delovi AP Vojvodine, kao što ste vi rekli za 12 godina iste koalicije, ostali bez vodovoda, bez kanalizacije, bez puteva, bez škola, bez sportskih hala. Jedna od posledica dvanaestogodišnje vlasti u Vojvodini jeste novosadizacija, jesu opustošena sela u Banatu, u velikom broju tih sela i pojedinih opština. Naše je mišljenje da sedište ovog fonda treba da bude, u ovom slučaju, u Zrenjaninu, da se afirmiše potreba razvoja ili izlaska iz siromaštva i nerazvijenosti opština u sva tri okruga -severnobanatskom, srednjebanatskom i južnobanatskom. Smatrali smo da bi lakša dostupnost projektima koji će biti, da se formiraju posebne kancelarije ostalim okruzima, centrima okruga u Vojvodini. Ako zaista želimo dobru nameru, onda bi bio prvi korak izmeštanje pojedinih pokrajinskih institucija u neke centre okruga. Neka bude prvi korak Razvojni fond Vojvodine. Neka sutra neka druga institucija ode u Sremsku Mitrovicu,za Srem. Moram da kažem da ste dali apsolutno neprihvatljivo obrazloženje, da će to da stvori dodatne troškove za početak rada i funkcionisanje Razvojnog fonda. Gospodine Pastor, ovakvo obrazloženje, posle milijardu troškova koje je napravila Razvojna banka, zaista je apsolutno neprihvatljivo. Ta banka koju sada spašavamo kroz ovo, treba da bude opravdanje za nekakve troškove, da nećemo moći da pomognemo građanima da dođu u situaciju da se njihove opštine bolje razvijaju - evo, u opštinama u tri okruga u Banatu. Naravno, i u Sremu bi bilo mesta za kancelarije, Sremska Mitrovica, Kikinda itd. Pozivam sve poslaničke grupe u Narodnoj skupštini, pogotovo one koje govore o potrebi regionalnog razvoja, decentralizacije, toga smo se naslušali ovde mesecima i godinama, da podrže naš amandman. Ili da nam objasne, pošto je Vlada Republike Srbije odbila ovaj amandman, zašto su protiv toga? Neka ispolemišemo ovde ko se za šta zalaže. Vlada Srbije i Vlada Vojvodine su svojim mišljenjem protiv ravnomernog razvoja vojvođanskih opština. To je vrlo jasno ovde rečeno, zato što izmeštanje sedišta iz Novog Sada u Zrenjanin izaziva nekakve troškove, a "Razvojna banka Vojvodine" je opustošila Vojvodinu i mislim da to nikoga u Vojvodini nemožete u to da ubedite. Molim vas da još jednom razmislite o ovom amandmanu. Ovo nisu veliki troškovi, a mogu da pomognu politici, koju smo čuli od vas predstavnika pokrajinske administracije, da treba da se nešto uradi, da se pustoš koja se sve više javlja duž granice između Srbije i Rumunije u pojedinim banatskim selima polako zaustavlja. Hvala.
Gospodin Marijan Rističević.
Iz istih razloga zbog kojih sam ranije podržavao ove amandmane, podržaću i ovaj. Kao neko ko se od 1990. godine zalagao za bolji položaj AP Vojvodine u Srbiji obavezan sam da ovo branim. Nisam se zalagali da Beograd zamenimo Novim Sadom i jednu centralizaciju drugom centralizacijom. Ako smo se zalagali za decentralizaciju Srbije onda se to prenosi i na decentralizaciju Vojvodine. Stoga mi se dopada da na neki način i ovaj fond bude decentralizovan i da sedište recimo bude u Zrenjaninu. Zašto da ne? Šta je antivojvođanski da sedište bude u Zrenjaninu? Meni se to izuzetno dopada. Složiću se da bude u Zrenjaninu. Red je da nešto bude od ustanova, tela itd. od razno-raznih organizacija koje pripadaju AP Vojvodini da sedišta budu decentralizovana i da se nalaze širom Vojvodine. Zašto nešto ne bi bilo u Sremskoj Mitrovici? Zašto nešto ne bi bilo u Subotici? Zašto nešto ne bi bilo u Kanjiži? Zašto sedište nečeg drugog ne bi bilo u Adi? Zašto nešto ne bi bilo u Rumi? Zašto nešto ne bi bilo u Pančevu? Sve to treba podeliti. Barem mi Vojvođani bi trebali da znamo da ono što zaradimo podelimo između sebe pa i ono što se dogovorimo sa Srbijom da pripada nama i da podelimo ravnopravno svim Vojvođanima, da svi Vojvođani budu ravnomerni i svi osete neku blagodet od toga što smo se borili za decentralizaciju, jer se nismo borili samo u Novom Sadu, već i u Inđiji, Staroj Pazovi, Kikindi, Zrenjaninu. Zato mi se sviđa da sedište ovoga bude u Zrenjaninu, a raznim drugim propisima AP Vojvodine sedišta raznih organizacija sa teritorija AP Vojvodine da se izmeste u neke druge gradove. Posebno mi se dopada da se organizacione jedinice razvojnog fonda mogu osnovati u Sremskoj Mitrovici, Novom Sadu, Somboru, Subotici, Kikindi i Pančevu. To je izuzetno dobro zato što se tu podnose zahtevi, što se tu ocenjuje otprilike da li je onaj koji podnosi zahteve da li ispunjava te uslove ili je to samo sušta papirologija. Ima mnogo razloga zbog čega bi trebalo podržati ovaj amandman. Ukoliko ne bude usvojen sada, a ni ovaj fond za razvoj Vojvodine nije sveto pismo, odnosno ovaj zakon i on će se možda izmeniti. Možda će sama skupština AP Vojvodine predložiti da se izmeni taj zakon u tom delu i da se ove organizacione jedinice razmeste i da recimo sedište bude u Zrenjaninu. Ukoliko sada ovo ne usvojimo, verujem da ćemo u nekom sledećem zasedanju ili sazivu doći u poziciju da ne samo govorimo o decentralizaciji Srbije i Vojvodine već i nekih drugih regiona, da svi imaju koristi od budžeta, od razvojnih fondova, a da nemaju samo političke stranke i njihovi prijatelji bez obzira kako se one zvale i sa kojih teritorija Srbije dolaze. Ne bih voleo da razvojni fondovi ni Srbije ni Vojvodine služe za izborne kampanje, niti bilo koji budžetski fondovi makarbila i moja. Zbog toga što Narodna seljačka stranka uvažava autonomiju Vojvodine i decentralizaciju Srbije u obavezi sam da ovo podržim i u danu za glasanje ću glasati i mislim da u ovome nema ništa loše i antivojvođanski.
Gospodin Pastor.
Samo par rečenica. Oko ambicija ne postoji spor između nas, ali moram da kažem da nažalost život ne počinje sa stupanjem na snagu ovog zakona. Imamo jednu situaciju koja se zove - postojanje problema vezano za RVB, imamo Fond za razvoj AP Vojvodine koji i dan danas postoji. To je osnova kadrovska, institucionalna koja treba da posluži kao jedan od stožera u stvaranju ove nove institucije. To su okolnosti o kojima hteli mi ili ne ali moramo voditi računa, jer je to jedino tako racionalno. Što se tiče ove druge ambicije, moram da vam kažem da što se tiče Fonda za razvoj, onoga koji je bio prethodnik, taj Fond za razvoj je imao i danas ima kancelariju u svim opštinama na teritoriji AP Vojvodine. Te kancelarije, ljudi u tim kancelarijama koji se finansiraju zajedničkim sredstvima Fonda za razvoj i lokalnih samouprava su institucije koje su servisi da bi pomogli ljudima koji žele da apliciraju na različitim konkursima. Budite uvereni da ćemo sigurno spasiti te institucije i ne samo u centrima okruga nego na teritoriji čitave Vojvodine u svim lokalnim samoupravama imati ljude koji će biti na usluzi onima koji žele da apliciraju, kao što smo to imali i do sada.
Gospodin Palalić.
Slažem se da su dobri i odlični kadrovi u Novom Sadu. Ne možemo da kažemo da nisu ni izvan Novog Sada, da iz nema u Zrenjaninu. Sada polazimo od situacije da nešto što je sadašnje stanje mora biti nasleđeno u novoj instituciji. Zašto kvalitetni ljudi koji postoje u Zrenjaninu u južno-banatskom okrugu ne bi to mogli kvalitetno da rade? Ako tako budemo razmišljali zaista ulazimo, ne govorim samo za Vojvodinu nego i Srbiju, dobri kadrovi postoje u Beogradu i u Novom Sadu i da izvan toga nema. Onda svi iz ostalih gradova krenite u Beograd i Novi Sad. To je samo zato što razmišljamo o troškovima, a ne razmišljamo dugoročno da Srbija treba da dobije jednu nadu u smislu postojanja institucija nekom prostoru, da taj prostor ima nadu da može da se razvija. Ako je tačno ono što ste rekli, ne vidim zašto nije prihvaćen amandman o tim sedištima kancelarija. Nije postojala nikakva prepreka u vezi toga da kancelarije imaju sedište svuda. Mislim da je racionalno da u centrima okruga one imaju sedište. Pitanje racionalnosti da li u svakoj opštini treba da imaju, ali u sedištima okruga koji su dostupni svakoj opštini gde se može lako doći. Osim toga, to nije veliki obim posla ali je značajan. Zbog dostupnosti treba da postoji. Rekli smo u početku da je to problem. Pravimo važnu instituciju za AP Vojvodinu koja se rađa ili što bi rekao Božić grba. Ona se rađa iz jednog problema koji se zove Razvojna banka. Umesto da to bude institucija koja će doprineti jednim novim početkom razvoju opština Vojvodine. Ne možemo na taj način se igrati sa važnim stvarima. Razvojni fond je ozbiljna stvar. Šaljemo poruku da je njegova uloga da spasi Razvojnu banku. Mislim da je to jako loše i mnogo stvari i mogućnosti tog fonda limitiramo.
Na član 5. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Zoran Kasalović. Skupština AP Vojvodine i Vlada nisu prihvatili amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci amandmana nisu se izjasnili. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Zahvaljujem poštovani predsedniče. Gospodine Pastor, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj moj amandman imao je u svojoj suštini detektovanje gotovo istog problema o kome smo raspravu upravo vodili i želim pre svega da kažem da je RFV svakako samo jedan od mogućih potencijala koji će biti na raspolaganju AP Vojvodini za realizaciju, za SPS, ciljeva koji su definisani u članu 4. a tiču se razvoja privrede poljoprivrede, podsticanja malih i srednjih preduzeća, zapošljavanja, izvoza, drugih nekih projekata i ravnomernog regionalnog razvoja. Zaista ne smemo u tom kontekstu prenebregnuti iskustvo postojećeg Fonda za razvoj koji treba da predstavlja jednu osnovu za vrstu budućeg načina rada i funkcionisanja Razvojnog fonda AP Vojvodine koji je formiran ovim predlogom zakona, jer kada pogledamo izveštaj o radu tog fonda, kada pogledamo programe rada, statut tog fonda možemo izvući određene pouke o tome na koji način su se vršile raspodele sredstava, odnosno kredita. Oni jasno pokazuju određene trendove. O tome sam govorio i nekoliko kolega je o tome govorilo u raspravi u načelu. Novi Sad je realizovao od 2002. do 2012. godine, bez 2011. godine, 536 kredita sa 47 miliona, skoro 48 miliona evra, više nego 24 opštine zajedno, ali, pojedine opštine, recimo, Sremski Karlovci 11, Opovo 12, Novi Kneževac 20, Čoka šest, Mali Iđoš 20. To pokazuje da je došlo do određene koncentracije u realizaciji povoljnih kredita i sredstava. Amandman koji sam ja podneo tiče se člana 5. stav 5. – Razvojni fond može imati svoje organizacione jedinice na teritoriji AP Vojvodine. Predložio sam da Razvojni fond ima svoje organizacione jedinice na teritoriji AP Vojvodine, jer smatram da na ovaj način ne ostavljamo prostor da Fond može, odnosno ne mora, i u kom vremenskom periodu će formirati organizacione jedinice i smatram da će se obaveznim formiranjem organizacionih jedinica uspostaviti sistem bolje dostupnosti resursa budućeg razvojnog fonda AP Vojvodine. Nažalost, obe vlade su odbile ovaj amandman i Skupština AP Vojvodine. Jedan od razloga je izazivanje dodatnih troškova za početak funkcionisanja Razvojnog fonda. Moram da kažem da bez promene politike i rada budućeg Razvojnog fonda i diskontinuiteta u odnosu na ovakve primere i rad Fonda za razvoj AP Vojvodine, dobijamo i dobili smo jednu vrstu novosadizacije. Smatram da na taj način obezbeđujemo tiho izumiranje velikog broja nerazvijenih pograničnih opština, a ako dodamo još i nepovoljna demografska kretanja, mislim da nastavkom takve politike dobijamo nemerljiv trošak, a ne neku vrstu dodatnog troška. Takav način rada svakako treba izbeći. Ideja mog amandmana je išla u tom pravcu. Dostupnost resursa je jako bitna. Male, nerazvijene opštine, nešto nerazvijenije od Novog Sada, nemaju određene projekte i programe i to može da bude jedno od obrazloženja. Razlog za to su i nedostatak kvalitetnih kadrova i određenih drugih potencijala da to učine. Takvim opštinama, takvim delovima Vojvodine je svakako potrebna pomoć. Organizacione jedinice koje bi se formirale u tom smislu bi mogle da pruže značajnu pomoć. Sa druge strane, ne treba prenebregnuti činjenicu da manje opštine, nerazvijene opštine su hendikepirane na drugoj strani za mogućnost povlačenja određenih povoljnih kredita, jer za veći iznos kredita je potrebno veće obezbeđenje. Imovina manjih opština ima manju vrednost, opterećena je nekim drugim kreditima i takvim jednim tempom mi iz godine u godinu imamo poziciju da razvijenije opštine, poput Novog Sada i nekih drugih, povlače sve više i sve veće kredite u nominalnim iznosima, a nerazvijene opštine sve manje kredita u nominalnim iznosima i mi dobijamo iz godine u godinu sve veću razliku u razvoju pojedinih opština. To svakako nije u kontekstu proklamovanog cilja – ravnomernog regionalnog razvoja. Ako se pogleda program rada, to sam i prošli put rekao, kriterijum nerazvijenosti opština, po meni, bi trebao značajno da bude ponderisan, u smislu dodele i praćenja realizacije projekata i kredita, što u prethodnom radu Fonda nije bio slučaj. To dodatno opterećuje ovaj način funkcionisanja. Smatram da je potreban jedan diskontinuitet sa takvom politikom u radu budućeg fonda AP Vojvodine. U tom kontekstu je i bio predlog mog amandmana. Drugi amandman, koji se ticao izbora direktora budućeg razvojnog fonda AP Vojvodine, išao je u istom smislu i u istom pravcu rešavanja ovog problema, sa željom da se budući direktor koga će ovog puta birati i razrešavati nadzorni odbor, a ne za razliku od Fonda za razvoj Skupštine AP Vojvodine na koji način se davao jedan dodatni legitimitet tom direktoru i transparentnost, a kroz rad Skupštine i učešće svih predstavnika opština AP Vojvodine, na koji način utiču na izbor tog direktora, da se izbor ograniči na dva mandata. Smatram da se na taj način obezbeđuje određena potrebna smenjivost, omogućuje se da neko efikasno svoj prvi mandat na dobar način odradi i potvrdi u još jednom mandatu, ali nema opravdanog razloga da se u nedogled omogući izbor direktora Razvojnog fonda AP Vojvodine. Mislim da bi se na taj način obezbedio jedan antikoruptivni segment u izboru direktora, ali mi je poznato da mnoge uspešne sredine i mnoge gradske opštine imaju jednu vrstu političkog dogovora, da se izbor direktora vrši na najviše dva mandata. Na taj način svakako i jednom smenjivošću direktora bi se omogućila pozicija da kadrovi iz drugih opština iz AP Vojvodine dođu na tako jednu značajnu funkciju i da kreiraju politiku Fonda. Očigledno je da je u dosadašnjem periodu i radu Fonda i administracije bilo mnogo propuštenih šansi i da postoji objektivna odgovornost za te propuštene šanse. Smatramo da iz takvog jednog rada apsolutno treba izvući pouke i da ovakvu vrstu politike, posebno kada se tiče ravnomernog regionalnog razvoja, ali i realizacije drugih nekih proklamovanih ciljeva, treba izmeniti. Mi smo, kao opoziciona stranka, u AP Vojvodini spremni da podržimo jednu takvu politiku i da učestvujemo u rešavanju konkretnih problema koji se tiču građana AP Vojvodine i da se zalažemo za jednu suštinsku autonomiju. Procenio sam da vi, gospodine Pastor, svojim učešćem, zaista konstruktivnim, i od kada ste predsednik Skupštine AP Vojvodine uspostavljena je bolja saradnja između dva parlamenta. Želim da vam se na tome zahvalim i nadam se da ćemo zajedno u budućem periodu uspeti da radimo na rešavanju ovih problema, u razvoju suštinske autonomije, a ne nikako dnevno-političke autonomije i stvaranja neke ekskluzivnosti kod pojedinih političkih stranaka i pokreta u Vojvodini. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Smatram da ovi amandmani, kao i ovaj amandman, nisu dobri. Izrečeno je par stvari na koje moramo reagovati. Dakle, ne valja da se barata pojmovima koji gode uhu prosečnog građanina i da se upoređuju opštine, kao što su, recimo, Novi Sad i Sremski Karlovci, a bez da se iznese sa punom svešću koliko ljudi živi u Karlovcima, a koliko u Novom Sadu. Nemojte, uz svo uvažavanje gradova, mesta, opština u Srbiji, ne mogu se stvari tako linearno posmatrati. Drugo, ta ista pokrajinska administracija je srazmerno najviše učinila u onim opštinama gde nismo bili na vlasti, kako je ovde rečeno, i to može lako da se proveri. Moram da kažem da nije bilo puno tih opština u kojima nismo bili na vlasti dok nisu došli ovi kompozitori. Vojvodina ne znači jednako je stranka na vlasti u Pokrajini Vojvodini. Treba da se razumemo i da se ovde takve teze ne iznose na jedan tendenciozan način, da se, sa jedne strane narušava ustavna autonomija Pokrajine guranjem teze da građani Vojvodine mrze Novi Sad zato što se pare tamo slivaju. To je jedan suptilan način napada na AP Vojvodinu, a drugi je da se govori da je pokrajinska administracija i Pokrajina Vojvodina jednako DS. Sutra će možda neko od vas biti na vlasti u Vojvodini, neki verovatno nikad neće, ali to je na volji građana Vojvodine i oni će o tome odlučivati, želeći da na taj način svoju autonomiju unapređuju i svoj život, životni standard, budućnost svoje zemlje, ali naravno u okviru Republike Srbije. Naravno da onaj koga građani izaberu na pokrajinskim izborima koji su, da podsetim, pola proporcionalni, pola većinski, što je još uvek ideal za Narodnu skupštinu Republike Srbije, ti građani biraju kako će se i šta raditi na kojim mestima. A vi, kada se kandidujete na izborima, setite se šta ste pričali i setite se sa kojim pričama ste išli pred građane u Vojvodini, građane Republike Srbije koji žive u AP Vojvodini. Odjednom su te priče malo drugačije. Prema tome, vodite računa da budemo oprezni kod iznošenja takvih stvari, naročito jer ne želimo, to ponavljam nekoliko puta, već smo o tome puno pričali, ne treba stvarati lažnu podelu koja ne postoji zbog toga što neko nije na vlasti u Vojvodini. Vodite računa da su te institucije trajne i one će trajati, ko god da dođe na vlast u Vojvodini. Hvala.
Zoran Kasalović, izvolite.
Gospodine predsedniče, prethodni govornik je upravo izneo određene kriterijume, argumente sa kojima se ja slažem i bio sam vrlo obazriv i pažljiv i spomenuo je Sremske Karlovce i Novi Sad i kriterijume veličine, odnosa, centra moći, potencijala i svega ostalog. Potpuno se slažem da je neko trebao da meri po tim kriterijumima. Sad ako uzmete da je Novi Sad realizovao 536 kredita sa 47 miliona evra i Sremski Karlovci 11 kredita, 270.000. Da li je Novi Sad 50 puta moćniji u bilo čemu u odnosu na Sremske Karlovce, pa i po broju stanovnika, po potrebama, po bilo čemu? Što se tiče mržnje, nijednom rečju ni svojim stavom nisam rekao da građani Vojvodine mrze Novi Sad. Samo sam rekao da su protiv novosadizacije i koncentracije sredstava u Novom Sadu. Nikako nisam govorio o mržnji, naprotiv. Sa druge strane, ni DS nisam spominjao. Ukoliko se neko prepoznao da je AP Vojvodina jednako DS, mislim da nije, ali što se tiče odgovornosti za prethodnih 12 godina posle 5. oktobra, verovatno dobrim delom jeste. Dobro je što prepoznaju da dolazi drugo vreme i da će neke druge stranke doći na red na vlast. Nadam se da će to uskoro biti SPS sa svojim partnerima i da će isposlovati drugačiju, efikasniju i efektivniju politiku u razvoju suštinski autonomije Vojvodine.
Gospodin Pastor.
Samo u nekoliko rečenica da kažem, u odnosu na ovu problematiku o kojoj razgovaramo sad već ne prvi put, vezano za ravnomernost dostupa određenim mogućnostima. Govorili ste, gospodine Kasaloviću, o praksi Fonda za razvoj u proteklih 10 godina. U proteklih 10 godina ja sam izbliza video tu praksu i mogu da vam kažem da je bilo ukupno blizu 6.000 plasiranih sredstava, 6.000 konkursa, 6.000 uspešnih aplikacija, od kojih je, kao što vi kažete, 530 dospelo u Novi Sad. Sa druge strane, moram da vam kažem da ti plasmani ni u jednom slučaju nisu bili bespovratni. Uvek se radilo o plasmanima za koje je trebalo davati određenu garanciju, da li u nekretnini ili u bankarskoj garanciji ili u menici ili u bilo čemu drugom. Postojao je rizik koji je preuzimao taj koji je aplicirao. Mi smo na tim konkursima imali povraćaj sredstava na nivou od 85%. Mi smo u svakoj lokalnoj samoupravi imali i danas imamo kancelariju Fonda za razvoj. Ne mogu zamisliti da od Nove godine, kada budemo instalisali, pokrenuli Razvojni fond, ne nastavimo sa istom praksom, jer mogućnost i potencijale treba približiti ljudima. Ali moram vam reći da smo desetinama i desetinama puta išli u zaostale opštine da ubeđujemo ljude da se koriste i mogućnostima, ali je to izuzetno teško. To nije zbog toga što smo mi zapostavljali te ljude, nego zbog toga što u tim sredinama nema dovoljno jake privrede, nema velikog broja dovoljno sposobnih preduzetnika preduzeća koji su spremni ući u takve aranžmane. Moram da vam kažem da je, recimo, u Malom Iđošu za 22 aplikanta trebalo voditi mnogo veću borbu, nego za 530 u Novom Sadu. To će sigurno isto tako biti i vi to isto tako dobro znate. Nije isto ubediti preduzetnika u Zrenjaninu da uzme kredit i u Žitištu.
Narodni poslanik Borislav Stefanović.
Samo kratko. Gospodine Kasaloviću, nisam ja sve što sam izneo mislio na vaše izlaganje, ako smo se dobro čuli. Niste vi rekli sve te stvari na koje ste se pozvali, ali neki vaši prethodnici jesu. Nadam se da me niste pogrešno razumeli, niti tvrdim da je vaša partija ta koja podstiče negativan odnos prema Vojvodini i Novom Sadu i naravno da su svi protiv novosadizacije, kao jednog lošeg primera u funkcionisanju, ali ja sam samo izneo to da su neki govornici pre vas koristili taj pristup, tu terminologiju, taj program, da pokažu suštinski da je to nepotrebno. Kada se to sve spoji sa predlogom budžeta koji je bio ranije, sećate se kako smo ovde imali vrlo negativnu raspravu i onda su se postavljala pitanja – šta će nam uopšte ta administracija, šta će nam strukture i institucije u pokrajini Vojvodini? Zbog toga, da bi ipak neko u ovoj skupštini, osim gospodina Pastora, ustao pa rekao da to nije baš jednako kao opština bilo koja u Republici Srbiji, da to nije jednako kao nečiji predizborni planovi i programi i pravljenje veštačkih skupština i vlada u ovoj zemlji, nego da je to ipak jedna stvar koja trpi svoju istoriju i iz dobre tradicije i iz korisnosti za njene građane iz suživota i dokazana, ako hoćete, kroz vekove. Ne može se stavljati znak jednakosti. U tom smislu mi uvek moramo da reagujemo, da ne bi Skupština otišla u pogrešnom pravcu. Naravno da treba približiti svim opštinama i gradovima, ali prosto veći gradovi bilo gde u Srbiji imaju, na žalost ove zemlje, zbog neujednačenog razvoja veći potencijal, više se podnosi i aplicira, hrabriji su ljudi ili preduzetnici i oni prosto hrabrije nastupaju. To ne znači da neko ima nešto protiv neke manje opštine, ali se pokazalo da brojevi ne lažu. Morate onda reći građanima – Novi Sad je značajno veći grad u odnosu na Sremske Karlovce, ali je udaljen samo sedam kilometara. Nemojte da tako pojednostavljujemo.
Gospodin Kasalović, replika.
U dobrom delu se možemo složiti gospodin Stefanović i ja, da su veći gradovi hrabriji, da brojke pokazuju, ali veći gradovi bi trebalo, ono što brojke pokazuju, da srazmerno svojoj veličini povuku i sredstva i kredite i potencijale. Ako zanemarimo taj princip, brojke neumoljivo govore, dolazimo u situaciju da pojedine opštine, pojedine regione, pogranične delove ostavimo potpuno van sistema, a sami sa svojim potencijalima ne mogu se izboriti. Jedini moj motiv i želja jeste bila da, uvažavajući politiku i principe koje brojke pokazuju, budući razvojni fond iz toga izvuče pouke, dobrim delom promeni politiku i recimo kriterijum nerazvijenosti pojedinih delova, ponderiše ili značajno uzme u obzir prilikom mogućnosti povlačenja određenih sredstava. Inače, mi socijalisti zaista želimo da se bavimo suštinskom autonomijom, problemima svih građana. Protiv smo pojave dnevno-političke autonomije, ekskluziviteta pojedinih stranaka, kada se pojavljuju pokreti koji žele i da ukinu potpunu autonomiju, a i druge političke stranke i pokreti koji žele da internacionalizuju i da se o autonomiji vode izvan Srbije i polemika i priča i sve ostalo. Mislim da je SPS u prethodnom periodu i u poziciji kada je bila da donosi određene odluke pokazala da zaista želi da se na ozbiljan način bavi autonomijom i da smo glasajući za određene zakonske predloge i svojim učešćem u kreiranju budućeg zakona o finansiranju nadležnosti AP Vojvodine zaista u tom smislu pokazali doslednost.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Javio sam se zbog ovoga što je gospodin Kasalović pri samom kraju svog govora istakao. Naravno da Kasalović i SPS ima pravo da iznese svoj stav o autonomiji Vojvodine i o svakom od pitanja koja su danas na dnevnom redu, ali bojim se da je gospodin Kasalović prešao onu granicu koja je prihvatljiva. Znate, vi ste ipak stavili u istu ravan političke partije koje se na ovaj ili onaj način, ali u okvirima ustavnog poretka, na zakonom i Ustavom dozvoljen način u pluralističkom društvu zalažu za razvijanje i širenje autonomije Vojvodine i, sa drug strane, pokrete, kako ste sami rekli, koji u svom delovanju i zalaganju imaju nasilje, koji deluju protivustavno, neke od njih je i Ustavni sud stavio van snage i zabranio njihovo delovanje. Takva relativizacija, takvo stavljanje u istu ravan prosto nije dobro i nije korisno ni za Vojvodinu, ni za Republiku Srbiju. To prosto nisu iste stvari. Političke partije, naročito one koje su parlamentarne, imaju pravo da se na svaki dozvoljen način zalažu za onaj stepen autonomije za koji misle da je najbolji ili da je dobar. Oni koji žele nasilno da ukinu autonomiju, koji pribegavaju nasilju, koji pribegavaju sastavljanju javnih spiskova za linč, ljude proglašavaju izdajnicima i separatistima, ne mogu da imaju isti položaj i ista prava kao političke partije koje ste vi označili kao autonomaške. Da vam odmah kažem, ne mislim da ste kada ste govorili mislili na LDP, mislim da ste mislili na neke druge partije i baš zbog toga i reagujem, zbog toga što se ne radi o nama. Nije dobro da stvarate takvu atmosferu u javnosti, pogotovo kao čovek koji dolazi iz Vojvodine i naročito kao visoki funkcioner jedne od vladajućih političkih partija.
Reč ima gospodin Kasalović, pravo na repliku. Izvolite.
Tačno je, gospodine Đuriću, da nisam mislio na LDP, govorio sam generalno. Kada se o autonomiji Vojvodine pojave određene rasprave, pojave određene dileme, kada se veštački prave problemi, u takvoj jednoj atmosferi i klimi pojavljuju se određeni ekstremni pokreti i određene političke stranke koje ekskluzivno žele da se bave samo autonomijom na njima svojstven način i u takvoj klimi zaista ne možemo da govorimo o suštinskom autonomiji, već govorimo o problemima koji se ne rešavaju i o načinu na koji se pokušava rešavati van institucija. Upravo sam svoje prethodno izlaganje završio sa mojim obraćanjem gospodinu Pastoru i uvideo kroz ovaj način komunikacije i rada dve skupštine da se pitanja i problemi suštinske autonomije mogu rešavati kroz institucije Republike Srbije. To možda ponekad zavisi od ljudi koji su na čelu tih institucija. Želim da verujem duboko da je pred nama vreme da će to pre svega zavisiti od samih institucija, bez obzira od ljudi koji su na čelu, ali je potrebno zaista načiniti prvi korak. Lično ja i SPS želimo na taj način da se bavimo problematikom autonomije.
Reč ima gospodin Đurić, replika. Izvolite.
Naravno, slažem se da institucije trebaju da budu u prvom planu, ali institucije uglavnom čine ljudi, u mladim demokratijama pogotovo. Naše institucije će još dugi niz godina pre svega zavisiti od kvaliteta ili afiniteta ili slobode u delovanju ljudi koji ih vode. Nažalost, mi imamo Ustavni sud koji je menjao svoje pristupe u odnosu na određena pitanja, pa i u odnosu na autonomiju Vojvodine, na ocenjivanje njenih osnovnih pravnih dokumenata, u zavisnosti od toga kako se smenjivala vlast. Ali, bojim se da ste u odgovoru meni ponovo ponovili istu grešku. Ne smete da kažete - neko ko se legitimnim sredstvima bori za ostvarivanje svojih ciljeva, bez obzira o kojoj se političkoj partiji radi. Mi smo bili politička partija koja tvrdi da ste na silu nametnuli Ustav, da je on prvo pisan, a onda izglasan na potpuno pogrešan i netransparentan način i da je bilo ozbiljnih zloupotreba na dvodnevnom referendumu, da je na taj način značajno ograničena autonomija Vojvodine i da zbog toga danas godinama posle toga, punih šest godina, imamo čitav niz problema, sukoba, nejasnoća i političkih trvenja. Vi kažete da iz toga neko izvlači svoje pravo da pravi pokrete koji su za ukidanje autonomije Vojvodine, koji su nasilni. O tome vam govorim. To je ona logika koja kaže kod nasilja u porodici da je žena svojim ponašanjem obično zaslužila da je nasilnik tuče. Izvinite, ali to nije dopušteno. Postoje organizacije, politički pokret i političke stranke čiji su ciljevi ustavni i one čiji su ciljevi neustavni. Isto važi i za metode borbe. Samo vas molim da tu u demokratiji vrlo važnu distinkciju do kraja poštujete. Da ne pričam o tome kako je duh pušten iz boce. Bojim se da je pušten iz boce bacanjem jogurta na pokrajinske institucije.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travan Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jošef Šandor. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ana Novković.
Dame i gospodo narodni poslanici, jako nam je žao što ovaj amandman koji su podneli poslanici URS nije usvojen. Naša namera otprilike je bila slična kao i kod prethodnih govornika. Nama je važno da se odredi broj organizacionih jedinica Fonda. Cilj je da što više sredstava dođe u manje razvijene sredine. Do sada to nije bio slučaj. Kao što su i ostale kolege govorile, kada pogledamo izveštaj o radu Fonda u prethodnih deset godina, videćemo da je trećina svih sredstava otišla u Novi Sad, da je npr. u Južnobanatski okrug, u kome imamo osam opština, svega negde 12% sredstava i ceo Banat je dobio manje nego Novi Sad. Vojvodina nije ravnomerano razvijena i svi smo toga svesni, a ipak je najviše novca iz ovog fonda otišlo tamo onima koji su najrazvijeniji, odnosno u Novi Sad. Slično je u Fondu za kapitalna ulaganja. Kada pogledamo top dvadeset projekata tzv. Fonda za kapitalna ulaganja, videćemo da je više od 50% sredstava izdvojeno baš za projekte u Novom Sadu. Ujedinjeni regioni smatraju da je i Vojvodini potrebna decentralizacija i da svi delovi Vojvodine moraju ravnomerno da se razvijaju. Organizacione jedinice Fonda trebalo bi da budu smeštene upravo u nerazvijenim delovima Vojvodine. Slično kao i kolega iz DSS-a i, čini mi se, iz SNS, razmišljam o tome da čak sedište Fonda treba izmestiti iz Novog Sada i smestiti u neki deo Vojvodine koji je nedovoljno razvijen. Znači, organizacione jedinice bi trebalo smestiti u one delove Vojvodine koji nisu razvijeni, iz više razloga. Treba pojačati kapacitete malih sredina, omogućiti im da lakše popune i predaju aplikacije za kredite, a samim tim na neki način ih ohrabriti da apliciraju za ove kredite i pomoći eventualno oko dobijanja garancija. Drugi razlog zbog koga je ovaj amandman trebalo usvojiti i jasno definisati broj i eventualno sedište organizacionih jedinica jeste naša bojazan da tih organizacionih jedinica, sa druge strane, neće biti previše i da to neće predstavljati i novo zapošljavanje i povećavanje administracije. Svakako znamo da se nova zapošljavanja u administraciji moraju platiti i iz budžeta,odnosno na teret građana. Gospodin Pastor je rekao da će, čini mi se, u svakoj opštini biti neka jedinica ili tako nešto, a ovde u zakonu se kaže da Razvojni fond može imati svoje organizacione jedinice na teritoriji AP Vojvodine. S toga smo smatrali da je bilo potrebno jasno definisati broj tih jedinica. Prvo da bi one potpomogle da sredstva dođu u manje razvijene sredine u Vojvodini kojih zaista ima mnogo, a sa druge stane da bi se sprečilo novo zapošljavanje, odnosno dodatna sredstva za plate zaposlenih. Jer, imali smo slučaj, na primer, da su sada zarade u pokrajini od 1. decembra odlukom morale da budu smanjene, jer je DRI utvrdila da su u 2010. godini za plate, dodatke i nadoknade vojvođanskih funkcionera bilo izdvojeno 600 miliona dinara više, nego što je to dozvoljeno Zakonom o platama u državnim organima i javnim službama. Hvala vam.
Hvala. Na član 7. amandman je podnela Vlada. Skupština AP Vojvodine i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine nije prihvatila amandman. Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela Vlada. Skupština AP Vojvodine i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jožef Šandor. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević.
Poštovani predsedniče, poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, prvo ću da se zahvalim na prihvatanju ovog amandmana. Potrudiću se da se više ne javljam. Ujedinjeni regioni Srbije, tj. poslanici URS podneli su osam amandmana, a četiri su prihvaćena od strane Skupštine AP Vojvodine. To upravo pokazuje da postoji dijalog u Srbiji. Dijalog koji nažalost nije postojao u prethodnom periodu kada su kadrovi određenih stranaka imali tu prohodnost i mogućnost da rade. Raduje, naravno činjenica što u mandatu ove vlade treći put već, a to ste i sami rekli, razgovaramo o predlozima koji dolaze iz AP Vojvodine i da upravo Skupština AP Vojvodine ima svog legitimnog predstavnika ovde, što složićemo se nije uvek bila praksa u prethodnom periodu. Isto tako, kada smo podnosili ovaj amandman, samo smo preciznije definisali godišnji program rada Razvojnog fonda i definisali termin do kog treba usvojiti program za narednu godinu, to je 15. decembar tekuće godine. Mislim da je svima jasno, kada smo pisali amandmane, da smo ih pisali iz najbolje namere da poboljšamo zakonski predlog. Mislim da je potpuno u redu kada poslanici razgovaraju o zakonskim predlozima i pokušavaju svojim mišljenjima i činjenjem da ih poboljšaju. Takođe, složiću se sa mojom koleginicom Anom, jako je bitno podsticati razvoj u manjim sredinama i o tome smo razgovarali u raspravi u načelu. Podržati one mere koje su, hajde da kažemo, to bi se reklo, kao vid politike, pozitivne diskriminacije kada su u pitanju nerazvijene sredine. Ponoviću još jednom. Mi ćemo podržati Predlog ovog zakona da on treba da dovede do ravnomernog razvoja Vojvodine i mi to očekujemo upravo od onih ljudi koji imaju mnogo veću odgovornost na pokrajinskom nivou u odnosu na onaj srazmer koji ima republika. Naravno, kao što smo pažljivo čitali Predlog ovog zakona, tako ćemo pažljivo pratiti i rad Razvojnog fonda AP Vojvodine. Jer, složićete se kada imate jednu dubiozu u banci koja se jednim zahtevom gasi, kada imamo 75% nenaplativih kredita gde je postojala svojevremeno čak i odluka Skupštine da se još jednom dokapitalizuje Razvojna banka Vojvodine. Nema, mislim da nema spora da treba dodatno pratiti rad tog fonda. Isto tako, mislim da ne treba sumnjati u dobru nameru Ministarstva finansija i Vlade Republike Srbije kada razgovaramo o Predlogu ovog zakona, jer upravo Predlog ovog zakona pokazuje da su Mlađan Dinkić i URS bili u pravu kada se govorilo besmislenosti dokapitalizacije Razvojne banke Vojvodine. Upravo današnje potpisivanje predugovora od strane ministarke za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu sa kineskom firmom o izgradnji vojvođanskog autoputa koji će biti dugačak 27 kilometara sa tunelom kroz Frušku Goru predstavlja upravo dobro nameru i da se region Vojvodine razvija. Predstavlja upravo ono što su drugi možda najavljivali i promovisali pre par godina, a nažalost nisu ispunili, predstavlja volju i URS kada govorimo o ovom zakonu i ove vlade i Ministarstva finansija i Ministarstva za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu da svaki deo Srbije dobije priliku da se podjednako razvija. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine predsedniče AP Vojvodine, kao što sam rekao cilj našeg amandmana je bio da ukažemo na značaj Razvojnog fonda da istaknemo njegovu razvojnu ulogu i potrebu da radi na razvoju prvenstveno svih opština na teritoriji AP Vojvodine. U tom smislu podneli smo amandman koji predviđa učešće predstavnika svih lokalnih samouprava na teritoriji AP Vojvodine, znači, svih 45 predstavnika gradova i opština na teritoriji AP Vojvodine u Skupštini Razvojnog fonda. Ono što ste vi nama dali kao obrazloženje zašto je odbijen amandman je nešto sa čim se mi ne slažemo i što smo istakli kao koncept onu razliku, među nama. Vi ste nama rekli da bi prihvatanjem ovog amandmana bi se menjala suština sporazuma koji su zaključile Vlada AP Vojvodine, Republika Srbija, a kojim su definisani osnivači i njihovo učešće u osnovnom kapitalu. Mislimo da, još jednom želim to da naglasim, da je priroda fonda ovako definisanog kao društvo kapitala za nas sporna, mislimo da je sporna za najveći broj opština u Vojvodini. Mislimo da je sporna za sve lokalne samouprave, jer njih u problemima koje imaju, a očekuju mnogo autonomne pokrajine, ne interesuje Sporazum Vlade Republike Srbije i Vlade AP Vojvodine, uopšte ih to ne interesuje. Oni očekuju da za određene projekte koje budu aplicirali obezbede sredstva i žele da učestvuju u najvišem organu koji će donositi važne strateške odluke o njihovom razvoju. S jedne strane, siguran sam da žele da učestvuju u odlučivanju, a sa druge strane važno je da budu prisutni i zbog kontrolne funkcije. Posebno kontrolne funkcije jer teško da možemo da imamo poverenje, gospodine Pastor, u funkcionisanje Razvojnog fonda ovako koncipiranog sa većinskim kapitalom AP Vojvodine posle svega što se desilo u Razvojnoj banci. Nemamo poverenje i smatramo da baš iz tih razloga ta kontrola mora biti pojačana. Pojačana kontrola od strane onih koji su direktno zainteresovani za sredstva koja će tamo biti obezbeđena, a to su lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine. Tako da mi ne prihvatamo obrazloženje koje ste nam dali, ne prihvatamo pravnu prirodu Razvojnog fonda kao društva kapitala, ne prihvatamo razloge zašto se on osniva, a to je spašavanje Razvojne banke, faktički guranje pod tepih ključnog pitanja, a to je zašto je Razvojna banka do toga dovela. Mislimo da je bolje da se ovaj zakon povuče. Još jednom kažem – što se grbo rodi, vreme ne ispravi. On je rođen na lošim temeljima, da Fond za razvoj Vojvodine, kao jedna ozbiljna institucija AP, nastavi da se razvoja i da radi, i da radi naravno u interesu lokalnih samouprava na teritoriji autonomne pokrajine. Hvala.
Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Moram da reagujem, uz dužno poštovanje na vaše poslednje rečenice. Slažem se oko gorčine koju i vi i ja i svi mi zajedno imamo oko Razvojne banke Vojvodine. Ponovo insistiramo na tome, ja lično insistiram sa ove govornice na tome, da se utvrdi šta se desilo. Isto tako moram da kažem, da to što se desilo sa Razvojnom bankom, ne može da znači a priori, nepoverenje u odnosu na ono što još nije ni nastalo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, meni se ovaj amandman dopada, ukoliko se ne usvaja, ostaje na razmišljanje Vladi AP Vojvodine i Skupštini AP Vojvodine. Ovo vam govorim zato što u obrazloženju piše da su se u suštini dve vlade dogovorile, dakle, da u nekom budućem periodu uzmu u razmatranje ovu inicijativu i ovaj predlog, koji je otprilike glasio da u Skupštinu Razvojnog fonda Vojvodine bude koptiran i delegiran po jedan predstavnik lokalnih samouprava sa teritorije Vojvodine. Mislim da bi to doprinelo ravnomernom regionalnom razvoju i same Vojvodine. Dakle, tu vidim jednu dobru inicijativu, o kojoj ubuduće treba razmisliti, ukoliko sad ne može ovo da prođe nekim novim izmenama i dopunama. Mislim da je to za svaku pohvalu i da trebaju lokalne samouprave da u što većoj meri učestvuju Razvojnom fondu Vojvodine, jer pre svega on je namenjen za razvoj lokalnih samouprava na teritoriji cele Vojvodine, neću da sumnjam da je namenjen samo Novom Sadu. Verujem da bi sve lokalne samouprave rado uzele učešće u Skupštini Razvojnog fonda AP Vojvodine. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jožef Šandor. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odboru su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Hvala. Drago nam je što je ovaj naš amandman i što je i pokrajinska Skupština, na neki način shvatila da je potrebna jaka finansijska disciplina i kontrola utrošenih sredstava. Ovaj naš amandman predviđa da se makar jednom godišnje, možda čak i češće, vrši kontrola utrošenih sredstava. Važno je da se zna gde je novac potrošen, jer smo prosto u prethodnom periodu imali neka negativna iskustva. Mi smo imali dva, da tako kažem, politička projekta pokrajinske Vlade koji su propali. Jedan je Razvojna banka Vojvodine, a drugi Fond za kapitalna ulaganja. Razlog je baš zato što su bili politički a ne razvojni projekti. Mi ne bismo voleli da se to desi i sa Razvojnim fondom Vojvodine i zato smo i podneli ovaj amandman. Prilikom osnivanja Razvojne banke Vojvodine, slušali smo iste priče, da će podstaći privredni razvoj, podstaći zapošljavanje, da će kredite moći da koriste lokalne samouprave za razvoj. Šta se dogodilo? Ostali su samo veliki dugovi, imamo nenaplativo 75% kredita. Ko je dobio te kredite? Da li je možda neka nerazvijena opština dobila sredstva da bi ih upotrebila za sopstveni razvoj? Ne verujem. Verujem u jedino da osnivanje Fonda neće amnestirati odgovorne u Razvojnoj banci Vojvodine. U Razvojnu banku Vojvodine, ubačeno je 300 miliona evra kroz dokapitalizaciju. To je novac građana Vojvodine. Šta je sve sa tim novcem moglo da se uradi? Verovatno bi najbolji odgovor mogli da daju građani Vojvodine, koji žive u mestima, u gradovima gde ne radi ni jedna fabrika, u selima do kojih čak nema ni asfalta, nema vodovoda, ambulante. Prilikom osnivanja Fonda za kapitala ulaganja, pompezno je najavljeno da će on preporoditi Vojvodinu. Mi se opet pitamo koji su to kapitalni projekti, koji su od tih para urađeni? Propalo je čak i obećanje predsednika pokrajinske Vlade, dato pre četiri – pet godina, da će biti urađen auto put od Novog Sada do Rume, sa tunelom kroz Frušku Goru. Do danas, nije čak urađena ni projektno-tehnička dokumentacija. Srećom, danas je Verica Kalanović, ministarka za regionalni razvoj, potpisala predugovor o izgradnji ovog auto puta. To je kapitalni projekat, koji će omogućiti razvoj Vojvodine, a ne da ona postane i da bude, kao što danas jeste, nerazvijeni region. Zašto je ovo važno za razvoj Vojvodine? Zašto je ovo kapitalan projekat? Poznato nam je da je najviše investitora došlo i otvorilo fabrike i nova radna mesta, upravo u mestima koja se nalaze pored auto puta. Nas iz URS raduje što se vodi računa podjednako o razvoju svih delova Srbije i što će ovim projektom šansu dobiti mnogi gradovi u Vojvodini. Šta nam je ostalo od Fonda za kapitalna ulaganja? Ostali su isto dugovi, ostale su firme u stečaju, koje su radile za njega i otpušteni radnici. Što je još gore, opštine su politički bili naterane da iz svojih budžeta vraćaju dugove Fonda za kapitalna ulaganja. Pančevci su morali da vrate 320 miliona, moji Kovinci su vratili 40 miliona. Juče i danas smo govorili o trudnicama, porodiljama, siromašnim penzionerima. Da ovih dugova nije bilo, da nismo morali da vratimo, mogli smo sve ovo da isplatimo. Deca u Kovinu mogla su da imaju halu za male sportove, a ne da treniraju u iznajmljenim salama u 11 časova uveče. Mogli su da imaju mnogo što šta. Ovo se sve ne bi desilo da je bilo adekvatne kontrole utrošenih sredstava, jer znamo da je za šest godina postojanja, Fond za kapitalna ulaganja je podneo samo dva izveštaja. Zato se nadamo da će usvajanjem ovog našeg amandmana, kontrola utrošenih sredstava u Fondu za razvoj Vojvodine, biti adekvatna. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Moram da reagujem na ono što ste govorili. Želim samo da vas podsetim da u proteklih 12 godina, samo u zadnjih šest meseci niste bili član parlamentarne većine izvršne vlasti na pokrajinskom nivou, pa u zadnjih šest meseci niste bili zbog toga što niste prešli cenzus. Što se tiče ovo nivoa gde se sada nalazimo, u zadnjih 12 godina uvek ste bili deo parlamentarne većine. Prema tome, molio bih da iz te pozicije izgovarate rečenice. Što se tiče potrebe jake finansijske discipline, mi smo svesni te obaveze i mi smo toj obavezi udovoljavali i do sada, pre nego što ste dali ovaj amandman. Što se tiče Fonda za kapitalna ulaganja, moram da vam kažem da su vaše rečenice krajnje paušalne i veoma netačne u odnosu na stanje. Danas Fond za kapitalna ulaganja, bez obzira na to što je u šest godina dobio ukupno jedan i po puta godišnji budžet AP Vojvodine, manje nego što treba da dobije na osnovu ustavne garancije. Danas Fond za kapitalna ulaganja nema dug prema izvođačima koji su uredno podneli dokumentaciju za izvršene radove. Što se tiče auto puta od Novog Sada do Rume, sa tunelom ispod Fruške Gore, mi se radujemo tom projektu. Raduje nas to što je danas potpisan ugovora, ali vi ste rekli da ne postoji projektno-tehnička dokumentacija. Dvanaest milijardi koje su obećane u budžet AP Vojvodine u 2013. godini, jesu novci u kategoriji kerove večere, zbog toga što u 2013. godini nema teorije da se okonča projektna dokumentacija i da se pristupi radovima tako da se potroši 12 milijardi dinara. To tvrdim u skladu sa onim što je govorila ministarka, nakon potpisivanja ovog ugovora. (Ana Novković, s mesta: Replika.)
Reč ima narodni poslanik Ana Novaković. Izvolite.
Hvala. Žao mi je što se upotrebljavaju ovakvi izrazi za večeru. Ispraviću vas samo da smo bili u vlasti poslednje četiri godine, a ne 12 godina, kao i vi. Neke stvari nismo podržali, poput budžeta, jedne godine. Bili smo kažnjeni, isto kao i vi, izlaskom iz nekih lokalnih vlasti, jer znamo ko je imao apsolutnu vlast. Ne možemo da snosimo odgovornost za to što Fond za kapitalna ulaganja i Vojvodina u prethodne četiri godine nisu dobili dovoljan broj sredstava, jer, kao što znate, predsednik pokrajinske vlade i ministar finansija bili su iz iste stranke. Mi možemo u narednom periodu da snosimo odgovornost da li je Vojvodina dobila adekvatna sredstva. Što se tiče projekata, mislim da sam apsolutno u pravu, jer mnogi projekti nisu ni realizovani, postoje samo odluke i odluke koje su se uglavnom koristile u predizbornim kampanjama, kada dođe predsednik Upravnog odbora Fonda za kapitalna ulaganja i donese odluke, a pare posle ne stignu. Sa ovog spiska odluka ima jako puno onih koje je, recimo, trebao Kovin da dobije i o tome govorim jer za to imam pouzdane podatke.
Reč ima gospodin Pastor.
Želim da prihvatim ovo što ste govorili što se tiče odgovornosti. Dame i gospodo, što se tiče odgovornosti, situacija je danas odgovornosti. Što se tiče famoznih tri sedmina za kapitalna ulaganja, imamo ovih 12 milijardi na papiru za put. Pored toga, imamodve milijarde realnih novaca prema tome u 2013. godini, Fond za kapitalna ulaganja. AP Vojvodina, što se tiče kapitalnih ulaganja, može da računa na ove dve milijarde koje su realni novci i na kategoriju "kerove večere" u smislu neizvesnosti u odnosu na 12 milijardi, koje i ako budu, jednostavno, neće moći biti opredmećeni zbog toga što nisu stvorenitehnički uslovi za započinjanje investicije.
Reč ima narodni poslanik Ana Novković.
Hvala. Dodala bih da, prosto, nismo mi odgovorni za to što nema projektno tehničke dokumentacije za autoput od Novog Sada do Rume. To nije bilo naše predizborno obećanje. Neko drugi je to obećavao pet godina. Strašno mi je žao što za pet godina nije urađena ni projektno-tehnička dokumentacija, kao što mi je žao što se mnogo pričalo o banatskoj magistrali, koja bi trebala da pomogne da opštine južnog Banata krenu napred. Nje takođe nema na vidiku. Iskreno vam govorim da mi je strašno žao zbog toga i mnogih onih koji žive u mestima van autoputa i u koje investitori neće da dođu i zato što nismo dobili svoju šansu. Hvala vam. (Bojan Đurić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Javio sam se po Poslovniku jer mislim da ste povredili član 27. kada niste opomenuli koleginicu Novković. Ona je izrekla ovde jednu zaista neverovatnu stvar. Rekla je da za to što nije ispoštovana ustavna odredba o delu budžeta koji pripada AP Vojvodini, da ne može da odgovara njena stranka zato što nije vodila neko ministarstvo, a sada će moći da odgovara zato što vodi neko ministarstvo. Izvinite, u Republici Srbiji postoji jasna podela vlasti. Za izvršavanje ustavnih obaveza odgovaraju, s jedne strane, Vlada, a s druge strane Skupština, a Narodnoj skupštini za izvršenje budžeta odgovara Vlada Republike Srbije, nijedno pojedinačno ministarstvo i nijedna pojedinačna stranka. Nemojte da na taj način rušite ustavni sistem ove zemlje. I onako je već dovoljno narušen. Mene nije povredilo ovo pominjanje kera. Pitao sam koleginicu Popović da, prosto, na različit način označavamo tu neku neizvesnost. Mislim da bismo mi rekli "ne lipši, magarče, do zelene trave". Da li je tako? To bi otprilike bilo ono što se obećava Vojvodini kroz sredstva za taj tunel o kome ste govorili.
Smatram da nisam povredio član 27. pošto svako od narodnih poslanika koji iznosi činjenice, to čini na način koji misli da odgovara političkoj strani, pri čemu svi u obavezi da poštujemo Ustav, što se ogleda u našem delovanju i glasanju i donošenju propisa. Da sam prekinuo gospođu Novković, time bih faktički povredio njeno pravo da ima svoj stav na način kako ona smatra da treba da ga iznese. Naravno, imate pravo da tražite da se o ovome izjasnimo u danu za glasanje. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Samo jednu rečenicu da kažem. Što se tiče projektno-tehničke dokumentacije, izrada projektno-tehničke dokumentacije za autoput i tunel ispod Fruške Gore ne može da bude, po zakonu, vojvođanski projekat i vojvođanski zadatak, nego je to u nadležnosti Republike. Prema tome, i meni je isto toliko žao, kao i vama, što taj projekat nije urađen, ali budući da nije urađen i budući da znamo kolika je procedura izrade projekta i dobijanja saglasnosti, upravo iz tog razloga je potpuno neverovatno da se u 2013. godini potroši 12 milijardi dinara za realizaciju tog projekta koji danas ne postoji. To je kategorija "kerove večere" ili, ako hoćete drugim izrazom, "vrapca na grani", potpuna neizvesnost i nemogućnost dohvatanja. Iz tog razloga mislim da je krajnje problematično to što to danas fingira u vojvođanskom budžetu kao nešto što je izvesno, iako svi mi znamo i vi tvrdite da za to nema u ovom momentu šanse.
Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Smatram da i vi i ja ne snosimo odgovornost za to što projektne dokumentacije nema. To nije bilo naše ni vaše predizborno obećanje, nego sasvim neke druge političke partije. Drago mi je da se po tom pitanju nešto pokrenulo i da će Vojvodina dobiti taj autoput i mislim da je to najvažnije, da i pokrajinski i republički nivo vlasti treba zajednički da rade, da bi u Vojvodini bilo bolje i da bi se taj autoput izgradio i da bi se Vojvodina razvijala. Hvala.
Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Ovde ne govorim o odgovornosti, čija je odgovornost što nema projekta, nego govorim o tome da nema projekta. Ako nema projekta, onda treba projekat napraviti. Znamo da za kokošinjac treba otprilike šest meseci da se napravi projekat. Ako je to tako za kokošinjac, tako će sigurno mnogo duže vremena trebati za autoput sa tunelom. Nema šansi da u 2013. godini 12 milijardi u to bude ugrađeno kroz izvođenje radova. Samo o tome želim da govorim, ni u kom slučaju o odgovornosti ko je propustio da napravi projekat.
Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Skupštine i poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, bez želje da dalje ovu debatu širim i bez želje da u startu osudim nešto nemoguće, bez želje da bilo koga kritikujem, mislim da treba prihvatiti činjenicu da je danas potpisan jedan važan predugovor. Mislim da treba prihvatiti činjenicu da je neko na toj temi gradio kampanju, kao što jeste. Mislim da to nije neistina. (Predsednik: Moram da vas upozorim da ste, po Poslovniku, dužni da govorite o temi dnevnog reda. Vi to sada ne činite i molim vas da se vratite na temu dnevnog reda, inače ću vam oduzeti reč.) Kada govorimo o ravnomernom razvoju Vojvodine i o onome što usvajanje ovog zakona treba da pruži, mislim da treba podržati upravo to što je u budžetu ugrađena mogućnost da se kapitalne investicije realizuju na tri godine, što se vodi dijalog u parlamentu i što će verovatno ovaj zakon dobiti veliku podršku u ovom domu. Zahvaljujem.
Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština AP Vojvodine, Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Sanda Rašković Ivić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, DSS je smatrala da u sastav nadzornog odbora treba da uđe i po jedan predstavnik stranaka koje u Skupštini AP Vojvodine imaju opozicioni status. To je zbog toga da bi se sprečilo da Fond za razvoj AP Vojvodine postane neka vrsta servisa izbornog štaba jedne stranke. Zašto to kažem? Zato što imamo jednu situaciju, a imali smo je i juče kada je predsednik Vlade AP Vojvodine, gospodin Bojan Pajtić bio i predsednik Vlade i predsednik Upravnog odbora Fonda za razvoj i predsednik Upravnog odbora Fonda za kapitalne investicije. Dame i gospodo narodni poslanici, u rukama gospodina Pajkića se nalazilo otprilike 70% tokova novca u AP Vojvodini. Za stranku koja deluje u nekoj afričkoj tiraniji, to je previše, a kamoli za stranku koja deluje u jednoj evropskoj državi, još se i kune u evropske principe, pa smo mislili da bi se to preventiralo da je onda najbolje da neko od predstavnika opozicionih stranaka bude u nadzornom odboru. Pored toga, dodala bih vidimo da sada na sceni jedna čudna gimnastika stapanja Razvojne banke Vojvodine u fond, iako je pre deset meseci taj tok stvari bio potpuno obrnut. U međuvremenu ljudi su ostali bez posla, Razvojna banka Vojvodine je nekoliko puta dokapitalizovana sa više milijardi evra i sada bez neke prave nezavisne revizije i bez nekoga ko će tamo da pita i da traži da se uradi ta nezavisna revizija, javnost ima utisak da se radi o zataškavanju. Hvala na pažnji.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Kovač. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Kovač. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jožef Šandor. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se svima i gospodinu Pastoru. Želite reč, gospodine Pastor? (Da.) Izvolite, gospodine Pastor.
Želim da se zahvalim na mogućnosti što sam i danas bio ovde i želim vam srećnu Novu godinu i da se dogodine viđamo više puta i da radimo na rešavanju onih problema koji nisu po hitnom postupku. Hvala lepo.
Hvala gospodine Pastor. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ENERGETICI Obaveštavam vas da sam saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, povodom pretresa u pojedinostima o predlozima zakona iz tačaka 3, 5, 6, 7. i 8. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Suzane Grubješić, potpredsednika Vlade, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine i magistra Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuje Dejan Popović i Dejan Novaković, državni sekretari pri Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, magistar Mirjana Filipović i Dejan Trifunović, pomoćnici ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Zoran Ibrović, viši savetnik energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Branko Drčelić direktor Uprave za javni dug i Aleksandra Kocić Aranđelović, savetnik u Ministarstvu finansija i Privrednoj upravi za javni dug. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Katarina Rakić, Bojana Božanić, Miroslav Petković, Olgica Batić, Ivan Karić, Milan Lapčević, Gordana Čomić i Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima Milica Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedavajući, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, kako bih rekla za početak, ista meta, isto odstojanje. Kasni večernji sati i nas nekoliko koje ovaj zakon otprilike interesuje. Na član 1, moja koleginica Donka Banović i ja smo podnele amandman želeći da promenimo sledeće – Ministarstvo propisuje bliže uslove u pogledu stručne osposobljenosti za obavljanje poslova rukovaoca energetskih objekata, energetskim delatnostima iz stava 6. ovog zakona, za čije obavljanje je potrebna licenca. Zakon o energetici u članu 20. je jasan. On kaže – da se na energetske objekte koji proizvode toplotnu, kombinovano toplotnu i električnu energiju za sopstvene potrebe, ne zahteva licenca. Zbog toga rukovaoci tih objekata i nemaju stručni ispit i nemaju obuku. To kaže zakon, ali kada smo videli o kojim se objektima radi, mi smo smatrali da je to potrebno promeniti. Radi se o školama, obdaništima, bolnicama, to su prostori gde živi i boravi mnogo dece dugovremeno. Radi se još o bioskopima, pozorištima, fabrikama i preduzećima. To su takođe mesta gde najveći deo dana borave mnogo velike grupe ljudi. Ne čini li vam se gospođo ministar potpuno opravdanim, potreba da se poveća stepen znanja i odgovornosti tim što će neko dobiti licencu za posao koji obavlja na ovakvim mestima gde mislimo da treba razmisliti o mogućim, eventualnim opasnostima i to da neko mora da bude vrlo stručan za obavljanje ovakvih poslova. Iz tih razloga mi smo smatrali da je potrebno uvesti licencu za poslove koji se ovde traže. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Hvala na komentaru. Čini mi se da niste na najbolji način razumeli izmene i dopune zakona i niste videli da smo mi predvideli da za sve one za koje ne postoji potreba da imaju licence, ministarstvo će dodatno napraviti pravilnik šta je sve potrebno da neki rukovaoci imaju od stručnosti, iskustva i znanja. Potpuno se slažem sa vama da je vrlo važno imajući u vidu to da su to škole, bolnice, bioskopi, itd. Sam zakon kao zakon nije predvideo imanje licence za njih, što ne znači da od naredne godine 2013. kada budemo ozbiljnije imali izmene i dopune u nekim stvarima da stavimo i taj deo kao nešto da mora postati obaveza imanja licence.
Gospođo Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedniče, gospođo ministarko, stvarno mi je drago da imamo potpuno isto mišljenje neophodnosti toga da se poveća stepen bezbednosti samim tim što će neko imati licencu za posao koji radi. To je opet pitanje koje otvaramo i koje smo otvorili na Odboru za zaštitu životne sredine podzakonskim aktima i dokumentima koje je potrebno doneti. Mišljenja sam da bi bilo dobro da se takva stvar promeni u samom zakonu. U podzakonskim aktima je to u redu, menjati sve ostalo, ali ako u zakonu ovog trenutka kada smo ga otvorili, promenimo to, onda ne moramo čekati neki period i neko vreme za koje ćemo doneti ta podzakonska akta.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Samo kratka dopuna. Potpuno se slažem sa vama. Onda kada prihvatimo i treći paket i kada budemo imali detaljnije izmene i dopune moraće da postoji taj deo.
Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima Milica Vojić Marković.
Hvala, gospodine predsedniče. O čemu se ovde radi? Gospođa Donka Banović i ja smo želele da promenimo član 33. tako što smo promenile jedan broj, a objasniću o čemu se ovde radi. U zakonu je predviđen rok od 60 dana, u kome je imalac energetske dozvole, odnosno saglasnosti, dužan da podnese zahtev za izmenu rešenja o energetskoj dozvoli, odnosno saglasnosti nadležnog ministarstva. Razlozi zbog kojih podnosimo ove izmene su naravno promene u podacima, koji su bili važni za donošenje ovog dokumenta koji se zove dozvola ili saglasnost. Mi smatramo da je 60 dana u kom treba da se podnese ova izmenajedan dug vremenski period i da je potrebno skratiti ovaj rok na 30 dana. Evo naših argumenata. Jedan od ciljeva donošenja izmena i dopuna ovog zakona, osim popunjavanja pravne praznine, koja je očigledno postojala i bilo je nužno da se ona popuni i, kako smo mi razumeli, ovo sve jeste i ubrzanje procedura, jednim delom ubrzanje i jednim delom skraćenje procedura sa 27 na pet i ubrzanje procedura. Mi smo smatrali da je mesec dana, odnosno 30 dana, sasvim dovoljan period u kome onaj ko treba da podnese resornom ministarstvu prijavu ovih izmena, bez obzira na sve te druge okolnosti koje se pritom događaju. Jasno nam je da je ovo jedna oblast u kojoj treba puno papira, puno dokumenata i puno podataka prikupiti, ali ako sve ubrzavamo, to je na korist tog ko je podneo ovu prijavu, na njegovu korist. U tom smislu će i on sam reagovati jer će pre dobijati drugu dokumentaciju.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Moram da priznam, jesam rigidna i ovo ministarstvo jeste. Ovog puta ste bili rigidniji od nas. Ali, morali smo ovo da odbijemo zbog toga što ono što smo mi videli iz prakse, samo utvrđivanje činjeničnog stanja, valorizacije toga itd, prosto ne može da se smanji na 30 dana. Iz tog razloga nisam srećna što je 60. I ja bih volela da je kraće, ali smo mi ovog puta ostavili 60 dana, jer sve one analize koje moraju da se urade itd, govore da je to preko 40, 45, 50 dana. To je jedini razlog, ali bih stvarno volela da jeste kraće.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandamn postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovana gospođo ministar, koleginice Donka Banović i Milica Vojić su predložile da u stavu 3. imalac energetske dozvole ima obavezu ako je dobio tu energetsku dozvolu ili saglasnost u ranijem periodu, da ima obavezu u roku od 60 dana da obavesti ministarstvo o tome šta je uradio u međuvremenu, a prethodni stav se odnosio na one nove koji dobijaju dozvole po novom zakonu, da imaju obavezu u roku od 30 dana da se jave ministarstvu. Ovim se intervenisalo da se upodobe i jedan i drugi rok i da budu isti, da ne važe različita pravila za jednu te istu materiju. Zahvaljujem što ste prihvatili ovu našu intervenciju. Ali, hteo sam još par stvari, pošto je dosta nejasnoća, iako nije bilo amandmana sa naše strane i intervencije na član 4. Danas smo pričali na odboru o toj problematici, ali bih hteo i od vas da čujem, pošto se u članu 4. precizira ona namera ministarstva da se, da kažem, dovedu imaoci energetskih saglasnosti i dozvola u obavezu da ono što su dobili i realizuju u praksi, da dobijene…
Izvinjavam se, ali ovo nema nikakve veze sa amandmanom na član broj 5. Vi znate da po Poslovniku možemo raspravljati o temi koja je na dnevnom redu.
Ako mi dozvolite da povežem…
Nemate mogućnosti, Poslovnik vam ne dozvoljava.
Ako mi dozvolite da povežem i jednu i drugu materiju, biće vrlo korisno.
Razumem vas, ali čak u materijalu nemamo amandman na član 4. Prvi je na član 3. i sledeći je amandman na član 5. Uopšte nije podnet nijedan amandman na član 4. Ne znam šta bi ministarka mogla da odgovori kad žena nema u materijalu amandman na bilo koji član broj 4.
U redu. U članu 5. se kaže da će energetska dozvola, odnosno saglasnost biti oduzeta ukoliko imalac energetske dozvole, odnosno saglasnosti ne podnese zahtev za dobijanje lokacijske dozvole, odnosno građevinske dozvole u roku od šest meseci od dana pravosnažnosti rešenja o izdavanju energetske dozvole, odnosno saglasnosti. Pričali smo o tome da je vrlo teško u sadašnjim okolnostima kakve birokratske procedure imamo od raznih državnih organa, ne uvek, ali u određenom broju slučajeva će biti vrlo teško da se taj rok ispoštuje. Zašto? Zato što da bi se dobila građevinska dozvola ili podneo zahtev za lokacijsku dozvolu, prethodno moraju da se neki dokumenti pripreme, a ti dokumenti su sledeći: idejni projekat, obavezno, dokaz o rešenim pravno-imovinskim odnosima na čitavoj trasi, zatim, vodoprivredna saglasnost, saglasnost EPS za priključak. Da bi se svi ti dokumenti pribavili, recimo saglasnost "Srbijašuma" ili saglasnost privatnih vlasnika za prolazak cevovoda kroz određeno zemljište, zaista je potreban sigurno u najvećem broju slučajeva mnogo veći rok od šest meseci. Hajde da vidimo. Pretpostavljam da će se podzakonskim aktima to bliže definisati, ali vas molim da imate to u vidu da rad državnih organa je nekad prilično spor i da ćemo imati problema, da ljudi neće moći, iako imaju saglasnost ministarstva za izgradnju određenog objekta, neće moći da u tom roku podnose zahteve za dobijanje lokacijske dozvole, baš iz razloga što neće dobijati saglasnosti od drugih državnih organa, elektroprivrede, vodoprivrednih ustanova itd, da mogu da pribave svu dokumentaciju i da u roku od šest meseci se jave za lokacijsku dozvolu. Da ne dolaze u situaciju da im budu oduzimane saglasnosti i energetske dozvole zbog propusta ne njihovog, nego recimo sporosti birokratije u vodoprivredi ili u EPS, svejedno.
Reč ima ministarka.
Nekoliko stvari. Prvo, kada čitate taj član 5. 34a, pa pod tačkom 3, onda treba da pročitate sve, zbog svih onih koji to čitaju i koji gledaju i koji vas slušaju. Imalac energetske dozvole, odnosno saglasan s tim, pa sad naglašavam ovaj deo, izdate godinu dana pre dana stupanja na snagu ovog zakona, pa onda ovaj deo koji vi komentarišete bez ovog prethodnog, u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona ne podnese zahtev za pokretanje postupka za dobijanje lokacijske dozvole itd. Znači, uzeli smo nešto da menjamo da upravo ne bi bilo onako kako je bilo u prethodnom periodu. Ono što je stav ovog ministarstva jeste da ćemo mi ubrzati i raditi na svim onim pravilnicima i uredbama da ubrzamo procedure, da se ne bi desilo da investitor, odnosno potencijalni investitori imaju problem upravo oko dobijanja raznih dozvola, od raznih ministarstava i slažem se, javnih preduzeća. Dok ne budemo uredili da Ministarstvo energetike bude to koje će izdavati sve dozvole određenom potencijalnom investitoru, jer je to neki drugi korak, mi ćemo kroz određena dokumenta pokušati taj proces da ubrzamo. Verujem da se neće desiti da zato što, recimo, EPS ili bilo ko drugi nije dao slučajno ili namerno određenu dozvolu, da se zbog toga gubi energetska dozvola ili saglasnost. Moraće mnogo više da se radi u samom ministarstvu i u našim odnosima sa drugim ministarstvima i javnim preduzećima. Ovo je početak da ubrzamo procedure i smanjimo administraciju.
Na član 5. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Hvala vam predsedniče. Poštovana ministarka, članovi Vlade, LDP je želela da ovim amandmanom jasno precizira da će se žalba na oduzimanje energetske dozvole podnositi Vladi samo u slučaju da je rešenje donelo ministarstvo, a da će se podnositi ministarstvu ukoliko je rešenje o oduzimanju energetske dozvole ili saglasnosti doneo organ jedinice lokalne samouprave. Kada smo imali raspravu u načelu, mi smo ukazali na to da ovaj brzopotezni zakon ima dosta nejasnoća. Od vas gospođo ministarka nismo dobili odgovor na vrlo značajno pitanje koje se nalazi u ovom članu 34. zakona koje kaže – imalac energetske dozvole, odnosno imalac saglasnosti preduzme pravnu ili faktičku radnju sa namerom da izdatu energetsku dozvolu ili saglasnost prenese trećem pravnom ili fizičkom licu i u tom slučaju mu se oduzima energetska dozvola. Naše pitanje je glasilo – da li se to odnosi na investitore koji podižu kredit kod poslovne banke gde moraju kao garanciju da daju udele? Šta znače ove reči – faktička radnja? Da li ćete i njima da izdate, da oduzmete dozvolu? Drugo. Način i obrazloženje zbog čega nam niste prihvatili amandman apsolutno ne stoji, jer ste u istom zakonu u članu 2. stav 2. na isti način propisali onako kao što smo mi amandmanom predložili, da se tako odlučuje po žalbi na produženje roka važnje energetske dozvole. Zašto isti uslovi onda ne važe kod oduzimanja dozvole? Šta se krije iza ovog zakona?
Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Vezano za vaš amandman koji ste dali a koji smo odbili je zbog toga što su te stvari već određene u originalnom zakonu i to je bio osnovni razlog zašto je vaš amandman odbijen. Ono što jeste suština izmena i dopuna ovog zakona o energetici jeste upravo da ograničimo investitore da kada dobiju energetske saglasnosti, da dolazi do prenosa. Kao što smo već prethodno govorili u načelu, u samim izmenama i dopunama zakona, da se dešava da se dobija energetska saglasnost pa se naglo ugasi firma, pa se prenosi na drugu. Bilo je raznih spekulacija, rekla bih, kod onih koji su imali energetske saglasnosti. Naš je interes bio da to suzimo, da do toga više ne dolazi. Ovo što vam sada objašnjavam se ne odnosi na amandman, ali ste ga vi pominjali i objašnjavam vam. Što se tiče samog amandmana, već je sve određeno i normirano zakonom, zašto bismo to ponovo dodavali. Iz tog razloga, odbijen vam je amandman koji ste dali.
Narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Pomenuli ste da se u ranijem periodu trgovalo saglasnostima i dozvolama i pozdravljam vašu nameru da se kroz zakon to ograniči, da ne bi dolazilo do zloupotrebe. Međutim, moramo neke stvari da razjasnimo. U prethodnom zakonu je bila odredba da je energetska dozvola neprenosiva. Sada se dodalo da i saglasnost nije prenosiva. Energetska dozvola ili saglasnost, zavisi o kojem se objektu radi, da li preko jedan megavat ili ispod jednog megavata, je dokument koji vam je potreban samo do dobijanja građevinske dozvole. Kada dobijete građevinsku dozvolu, energetska dozvola nema nikakvu važnost. Kada počnete da gradite ili izgradite takav objekat, niko ne može da zabrani investitoru da taj objekat proda. To je onda objekat i on podleže drugom zakonu. Više energetska dozvola i saglasnost nemaju nikakvu vrednost i vi ne možete sada nekoga da sprečite da proda neki objekat tako što ćete mu oduzeti dozvolu. On je dobio građevinsku dozvolu, gradi objekat i više mu energetska dozvola nema upotrebnu vrednost nikakvu.
Ministar Zorana Mihajlović.
Ono što je, još jedanput da ponovim, novina ovih izmena i dopuna jeste što smo mi sada i saglasnosti podigli na nivo upravnog akta. Naravno da onom ko je nešto uradio, nećemo oduzeti saglasnost i dozvolu. Ali, onome ko ima energetske dozvole preko tri godine, tri plus jedan, kako je bilo, a ne uradi apsolutno ništa, ili oni koji imaju saglasnosti koje su neograničeno trajale i ne uradi ništa, pošto takvih imamo koliko hoćete, i Srbija je izgubila 260 miliona evra u poslednje četiri godine samo zato što od tih energetskih saglasnosti i dozvola nije napravljeno i izgrađeno ništa. To je cilj, da to sada ograničimo i da imamo mogućnost da oduzmemo takve stvari kada se ne radi. Samo to. Naravno, po jasnim kriterijumima.
Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Resorni odbor je prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Miroslav Petković i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević i narodni poslanik Olgica Batić. Vlada nije prihvatila amandmane, a o amandmanu narodnog poslanika Olgice Batić se nije izjasnila. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nije prihvatio amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Hvala vam. Poštovani predsedniče, poštovani predstavnici Ministarstva, naša poslanička grupa je predložila da se u članu 6. koji je vezan za član 56. samog zakona, da se stav 5. briše, gde se kaže da će status povlašćenog proizvođača moći da traje najviše tri godine od dana donošenja, odnosno da se briše ovaj postojeći a da ostane kako je bilo u prethodnom zakonu. Videla sam i da je Vlada podnela određeni amandman i da će ovaj rok – jedna plus jedna godina biti za energiju vetra – dva plus jedna godina. O tome smo pričali i na Odboru i zahvaljujem se gospodinu Trifunoviću koji nam je sve to pojasnio. Smatramo da je to možda prekratak rok za realizaciju investicije. Do sada nismo imali nekih vetro-parkova. Mislim da do sada nijedan nije izgrađen u prethodnom periodu. Da li to zavisi od roka ili od nekih drugih stvari? Možda bi ipak trebali da se pozabavimo i onim što se dešava do početka roka, da kažem, ovog što mi predlažemo – tri plus jedna godina odnosno da na neki način upodobimo ovaj zakon o energetici sa drugim zakonima, poput Zakona o planiranju i izgradnji. Takođe, smatram da bi tu trebali da se pozabavimo malo više u smislu pomoći lokalnim samoupravama, možda, u izradi nekih master planova ili obavezi da lokalne samouprave izrade master planove za neke lokacije za obnovljive izvore energije – da li je to za vetro-parkove, da li za mini-hidrocentrale, da li za solarne panele itd. Jer, svakako ulaganje u obnovljive izvore energije i podsticaji proizvođačima te zelene energije su izuzetno važni. Svi znamo da u krajevima gde postoje ti proizvođači, odnosno investitori u obnovljive izvore energije, pojačava se energetska snaga tih oblasti. Naravno, oni grade infrastrukturu i zapošljavaju određene građane i što je vrlo važno, dobijamo na održivosti jednog sistema. Konkretno, kod nas se radi na zaštiti životne sredine. Tamo odakle sam ja, opština Čajetina, to će dovesti do održivog razvoja ne samo turizma, nego čitave sredine gde živimo, da bi taj turizam mogao kvalitetno i što bolje da se razvija. Smatram da Ministarstvo možda mora malo više da obrati pažnju i da pomogne lokalnim samoupravama da do tog početka trajanja roka se definišu i preciziraju određene odredbe. Svakako smatramo da ipak ovi obnovljivi izvori energije moraju da budu neki pravac u kojem se razvijamo. Kao što je gospodin Škundrić pre neki dan rekao na Odboru – mi smo energetska sila u Evropi. Hajde da iskoristimo te potencijale koje imamo.
Ministar Zorana Mihajlović.
Iskreno se nadam da će Srbija jedne godine i jednog dana biti energetska sila. Za sada Srbija nije energetska sila zbog raznoraznih stvari. Nismo mi baš tako energetski bogata država. Ono što svakako imamo, to su obnovljivi izvori energije i ove izmene i dopune zakona su, kao što sam rekla, zbog toga da bismo ubrzali iskorišćavanje obnovljivih izvora energije. Zašto nije bilo vetro-parkova i solarnih i više malih hidroelektrana itd? Rekla bih da je bilo puno administracije, puno birokratije i možda i nekih nedozvoljenih radnji. Zato smo sada tu da izmenimo ovaj zakon u tom smislu. Vlada je uvažila i mišljenje i potencijalnih investitora. Našim amandmanom smo povećali sa jedan plus jedan, kao što ste vi rekli, na dva plus jedan kod vetra i kod sunca jedan plus jedan. Šta je važno napomenuti? Potencijalni investitor pre uopšte što počne da mu se računa to vreme dva plus jedan, on uradi i projekat, reši imovinske stvari, pa zatim dobija status i tek od tog trenutka mu se računa to vreme dva plus jedan. Ne bih baš rekla da je to malo vremena. Duboko verujemo da će to da angažuje malo više investitore, a bogami, da ćemo se mi u državnoj upravi i te kako efikasnije i bolje ponašati, pa nećemo dolaziti u situaciju da se čekaju razne dozvole, kao što reče vaš kolega, po nekoliko meseci. Prosek izdavanja dozvole u Srbiji za male hidroelektrane je dve tačka četiri godine bio u narednom periodu i baš zato što su javna preduzeća, lokalne samouprave i druga ministarstva se ponašala, rekla bih, na jedan neodgovoran način. Kada ste pomenuli lokalne samouprave, upravo smo pokrenuli razgovor sa lokalnim samoupravama, održali mnoge sastanke sa predstavnicima preko 20 lokalnih samouprava na čijim se teritorijama nalaze lokacije, recimo, za male hidroelektrane. Ministarstvo će u prvih 15 dana narednog meseca, odnosno januara sledeće godine, raspisati javni poziv za potencijalne investitore za dobijanje energetske dozvole i saglasnosti za izgradnju malih hidroelektrana. Potpuno se slažem, mnogo više saradnje mora da postoji na svim nivoima da bi taj investitor istinski krenuo nešto da radi.
Narodni poslanik Judita Popović.
Po Poslovniku, član 164. Kako smo počeli radni dan tako smo i nastavili i verovatno ćemo tako i da završimo. Pažljivo sam slušala kada ste čitali i napomenuli amandman gospođe Katarine Rakić na član 5. Predloga zakona. Međutim, u mišljenju Vlade ne postoji mišljenje o tom amandmanu. Ne znamo kakav je stav Vlade o tom amandmanu. Jeste da imamo mišljenje Odbora za privredu, regionalni razvoj i trgovinu. Međutim, to prosto nije dovoljno. Zašto se o nekim amandmanima daje mišljenje, o nekim amandmanima ne daje. Moramo da ustanovimo jednu praksu za ubuduće. Da li nama uopšte treba taj institut mišljenja Vlade? To je pitanje.
Potpuno ste u pravu. Zamoliću ministra da se vratimo na to, samo da se da mišljenje na ovoj amandman Katarine Rakić.
Odbor jeste prihvatio ovaj amandman. Izvinjavam se što možda posebno nisam naglasila. Ministarstvo i ja prihvatamo, a Vlada nije danas zasedala, zasedaće sutra, i u ime Vlade amandman prihvatam.
Hvala gospođo Popović na korisnoj sugestiji. Narodni poslanik Bojana Božanić.
Hvala. Samo sam htela da se zahvalim na tom odgovoru i da prokomentarišem da se nadam da ćemo te potencijale obnovljivih izvora energije zaista moći da koristimo u narednom periodu uz što manje birokratije, kao što ste i vi rekli, i da ćemo se potruditi da upodobimo i druge zakone u ovom pravcu zato što je jako važno da nam neko stremljenje bude u korišćenju obnovljivih izvora energije, a možda nam je bila prilika kada smo menjali Zakon o planiranju i izgradnji pre neki dan da i tada nešto uradimo, ali valjda će doći i to na red.
Gospodin Lapčević.
Kratak komentar na ovo što ste pomenuli da je prosečan rok za dobijanje papira za izgradnju objekata u oblasti energetike 2, četiri godine. Verovatno je to inicijalna kapsula zbog čega se sve ovo menja da bi se naterali investitori da rade brže. Možda i zbog njihove neažurnosti je sve ovo bilo. Kako sam siguran da se slažemo u tome da ima mnogo propusta i neažurnosti u radu javnih preduzeća i drugih subjekata kojih se tiče ova materija, a najavili ste da će biti novih tendera ili poziva za nove lokacije, interes nam je svima da što više iskoristimo potencijale zelene energije koje imamo da te objekte gradimo u što većem broju u što kraćoj proceduri. Pri izradi podzakonskih akata pozovite sve one koji učestvuju u tom procesu, ljude iz "Srbijavoda" iz EPS i zajedno radite na tim podzakonskim aktima. Predvidite za svaki subjekat tačno vreme koliko je potrebno maksimalno da bi se izdala određena saglasnost, jer predate zahtev u "Srbijašume" i onda oni kažu – mi ćemo to obraditi pa će ići na naredni upravni odbor. Upravni odbor ne zaseda po šest meseci i imamo probleme. Ljudi su uložili novac i napravili projektnu dokumentaciju. Kupili zemljište i onda čekaju da bi nekada dobili saglasnost koja je jedna u nizu. Kada budemo precizirali odgovornost i rok za svaki od subjekata koji učestvuje u tom lancu onda ćemo zaista suštinski pomoći ljudima koji žele da investiraju u ovu oblast. Time ćemo razviti čitavu energetiku i privredu Srbije i povećati zaposlenost.
Ministarka Mihajlović.
Potpuno se slažem sa vama. Sve što radimo zovemo one koji na bilo koji način učestvuju u davanju dozvole da bismo došli do onoga što se zove izgrađena mala hidroelektrana. Gotovo 27 dozvola je potrebno za to. Naš plan je sledeće godine da to svedemo na jednocifren broj. Plan je od pet do sedam. Moram da vam kažem da od svih investitora koji su dolazili i žalili se na ozbiljne probleme koje imaju dva preduzeća je dominantno u tome, "Srbijašume" i "Srbijavode", iako ima ostalih koji daju dozvole, ali to su dva preduzeća kod kojih postoji problem u tome da se dobiju dozvole. To je ono na čemu zajedno sa drugim ministarstvima pokušavamo da rešimo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarka, koleginice i kolege, spremajući se za ovaj amandman i raspravu o Zakonu o energetici morali smo da izvučemo puno raznoraznih papira, nešto da koncipiramo. S obzirom na razvoj događaja moj govor neće biti u duhu amandmana koji sam podneo, a s obzirom da imamo korekciju od strane Vlade i od strane nadležnog ministarstva, većinu stvari koju sam pripremio ne mogu da vam izložim, jer je sada u skladu sa amandmanom Vlade i mislim da moramo da vodimo računa da kada govorimo o obnovljivim i neobnovljivim resursima praktično jedini neobnovljivi resurs jeste vreme i u tom smislu nam je važno kada radimo da se uvažavamo. Ponekad može biti problema. Može biti nesuglasica, ali imajte u vidu da kada opozicija podnosi amandmane koji su smisleni, dobronamerni, neki put nismo, da štedimo vreme i možemo brzo da radimo. Vrlo često putujući po Srbiji vidimo polja koja gore i strnjike koje su zapaljene. Mnogo biomase bacamo u nepovrat u Srbiji. Biomasa ima veliki potencijal barem po nekim istraživanjima. Ono što je bilo ključno danas u raspravi solarne elektrane i vetro-generatori. Bili smo mišljenja da ova procedura 3 plus 1 bi mogla da ostane i da je u svakom slučaju bolja nego ono što je bio prvog trenutka predlog. Međutim, ovaj predlog od 2 godine plus 1 je sasvim prihvatljiv. Samo ilustracije radi, da smo ostali na 12 meseci nakon dobijanja građevinske dozvole i sticanja privremenog statusa povlašćenog proizvođača, govorim o potencijalnom investitoru koji je ozbiljan i ima nameru da investira a ne da nešto trguje i preprodaje, da za vetroelektrane instalisane snage negde oko 100 megavata treba da završi sve pripremne radove. Potrebno je naručiti 33 turbine. Pretpostavljam da je na vašu odluku uticala analiza IFC i njihovo mišljenje. Ta procedura je mogla da traje od dve godine i dva meseca do tri godine i dva meseca. Apelujem da se potrudimo da ubrzamo procedure, ali da pomognemo javnim preduzećima. U prethodnom periodu sam radio u jednom vodoprivrednom preduzeću. Ljudi nisu uvek dovoljno sposobni. Nemaju dovoljno kadrova, iako vlada fama da je previše zaposlenih u vodoprivredi kubure sa kadrovima. Zbog toga vrlo često se dešava da umesto mesec dana izdavanja neke dozvole traje tri ili četiri meseca. Možda bi bio zadatak i ministarstva da pomogne ili podstakne lokalne samouprave i javna preduzeća da to malo brže rade i da možemo da menjamo zakon. Ostaje nam da dostignemo onih 27%. Nadam se iako se ne slažemo uvek prihvatate naše sugestije kada su dobronamerne i smislene. Nudimo pomoć koliko je to moguće. Mislimo da bi ovim što nam predstoji kada govorimo o uredbama i aktima koje ćemo tek doneti, možda bi bilo dobro da učestvuje i neko iz Odbora za zaštitu životne sredine, možda neko iz parlamenta ili da izradu tih stvari malo učinimo dostupnije javnosti. Toliko, zaista nemam potrebu da kažem sve ono što smo spremali. Zaista smo se vrlo naporno spremali za izmene Zakona o energetici. Mislimo da je važan. Mislimo da je ulaganje u obnovljive izvore energije veoma važno, pre svega zbog toga što dolazim iz jednog kraja koji je rudarski basen i termoenergetski potencijal. Važno je da smanjimo efekte na životnu sredinu. Važno je da radimo na energetskoj efikasnosti. Verovatno već radite te studije. Možda ako bismo malo više struje racionalnije koristili, možda ne bismo morali da pravimo novu termoelektranu, nego bismo jednostavnom uštedom mogli da stvorimo novi prostor. Važna je edukacija i važan je razgovor sa građanima. Dešava mi se da idem po kući, pa da gasim sijalice. Važno je da objasnimo ljudima zašto je važno racionalno korišćenje energije, zašto je važna štednja struje. Kada govorimo o tome da je struja jeftina ili da nema dovoljno visoku cenu, trebalo bi da govorimo i o onom aspektu zaštite životne sredine i o problemima koje imaju građani Obrenovca, Lazarevca, Kostolca, Požarevca, da razmišljamo o tome kada uživamo na nekom Zlatiboru ili Kopaoniku da ima puno dece sa bronhitisom, sa astmom, koja žive u Obrenovcu, Lazarevcu, Kostolcu, Požarevcu i da pokušamo da smanjimo negativne efekte. To je zadatak ministarstva. Tu smo da pomognemo, jer mi se čini da imamo zajednički cilj. Ideološke razlike među nama su normalne, ali se nadam da to možemo da prevaziđemo i da ćemo u narednom periodu raditi brže i intenzivnije. Zaista mislim da bi možda mogli da uključite, na neki način, nekog iz parlamenta, preko odbora ili preko drugih instituta, da pomognemo, a nešto možda možemo da korigujemo ili da vas upozorimo. Na taj način, mislim da možemo da dobijemo kvalitetnije akte i da brže radimo, da se dozvole brže izdaju, a da energija postane čistija u Srbiji.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović.
Pomoć je uvek dobrodošla. Ministarstvo energetike, razvoj i zaštitu životne sredine se obratilo parlamentu sa željom da u oblasti energetike, ali i u oblasti zaštite životne sredine, iz odbora dobijemo na neki način, da tako kažem, ljude koji bi sa nama radili kada radimo zakone. Kada ste pominjali energetsku efikasnost, priprema se, odnosno u javnoj raspravi je zakon o energetskoj efikasnosti. Verujem da ćemo ga ovde zajednički raspravljati i da ćemo pokušati da se zaista okrenemo onome što jeste racionalna upotreba energije. Time se nismo mnogo bavili. Ne mogu to građani sami i ne može to privreda sama. Dakle, to moramo zajedno, odnosno tu država i te kako ima važnu ulogu u podizanju energetske efikasnosti. Što se tiče bio mase koju ste pomenuli, od kompletnog potencijala obnovljivih izvora energije, Srbija 55% ima u bio masi. Naša želja je, odnosno naš zadatak je da tu bio masu maksimalno iskoristimo i da iz nje dobijemo toplotnu energiju. Jedna od stvari koju smo već započeli je svakako zamena ulaznog goriva kod toplana, odnosno da toplane počnu da koriste bio masu i da postanu kogenerativna postrojenja i da povećaju tu energetsku efikasnost i da postanu 90% efikasna, tako što će proizvoditi struju i toplotnu energiju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Mislimo da je obaveza ministarstva i Vlade da pomažu lokalnim samoupravama. Kada govorimo o kogeneraciji, možemo da govorimo o mini farmama, mlekarama ili o klanicama koje mogu kroz kogeneracije da proizvode električnu energiju i toplotnu energiju. Zeleni Srbije su pre neko veče imali jednu zanimljivu tribinu koja se zvala – I posle uglja Lazarevac. Moramo da govorimo o tome šta se dešava kada napustimo eksploataciju uglja i šta se dešava kada ta energija koju smo imali iz uglja više ne može da se koristi. Zbog toga moramo početi da strateški razmišljamo, a ne iz godine u godinu ili u okviru svog mandata, da vidimo šta će se desiti za deset, dvadeset i za trideset godina. Kakva je priprema da se obnovljivi izvori energije zamene, šta je sa energetskim zasadima na teritorijama deponija, na teritoriji jalovišta i da li ona imaju perspektivu da zamene ugalj u nekim postrojenjima, jer pre ili kasnije će doći do iscrpljivanja tih resursa? Mislimo da je za Srbiju to pitanje važno, a za Zelene Srbije je to pitanje od prvoklasnog značaja. Mislimo da je ulaganjem u zelenu ekonomiju i zelenu energiju veoma važno. Zbog toga… (Predsedavajuća: Gospodine Kariću, molim vas, držite se teme. Hvala.) Izvinjavam se, šta je tema? Možda gospodin Ostojić zna da mi objasni? Amandman, zelena energija, da li je tako? Zakon o energetici … (Predsedavajuća: Molim vas da se držite teme.) Ništa, zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Govoriću o amandmanu. Svi su po malo umorni i nema razloga da se dižu tenzije na ovaj način. Hteo sam da se naslonim na ovo o čemu je govorio gospodin Karić i ministarka. Energetska efikasnost je vrlo važna. Mislim da su najvažniji prvi koraci i primeri koje dajemo. Molim vas, gospođo Kovač, da damo prvi primer i da već, ako radimo ovako kasno, ne uvek i mnogo efikasno, da date preko službi Skupštine neku vrstu uputstva da se ova razmetljivo velika svetla, ne u ovoj sali, nego po zgradi, makar malo priguše ili ugase. Ako to nije moguće, onda makar na onoj razmetljivo velikoj jelki koja postoji u holu. Ona sada svetli. Maločas sam prošao, odrasli smo ljudi, kada završimo ovo, radovaćemo se kod svojih kuća Novoj godini. Nema potrebe da ta jelka toliko svetli. Hajde da damo taj prvi primer u štednji energije, pa će onda biti lakše i rudarima širom Srbije.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Milan Lapčević. Resorni odbor je prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Prosto želim da se zahvalim gospođi ministarki i njenim saradnicima što su pokušali ovo što je poslanička grupa DSS, ja i gospođa Banović u njihovo ime napisali, ali i da se zahvalim svim mojim kolegama koji su vrlo strpljivo odslušali ovu priču o zelenoj energiji i o zaštiti životne sredine. Jako se radujem što su ovako živahno dočekali poslednje reči. U to ime se zahvaljujem i gospođi predsedavaćoj što je dozvolila da ovo kažem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gero, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Resorni odbor nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Javljam se po Poslovniku. Dakle, član 164. Mišljenje Vlade ne postoji o ovom našem amandmanu na član 10. Očigledno postoji jedna sistemska greška kod ove vlade kada treba da daje mišljenje, pa očekujem da se malo uozbilji ova vlada kada sarađuje sa parlamentom i da ubuduće ne ponavlja ovakvu vrstu grešaka.
Hvala. Obezbedićemo mišljenje i na ovaj amandman. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Ostojić, izvolite.
Ovaj amandman je sličan onom koji smo mi podneli ili gotovo isti, tiče se retroaktivnosti člana 10. U obrazloženju Vlade, čitam obrazloženje odbijanja amandmana na amandman gospođe Čomić, pošto nema na naš amandman. Stoji jedna rečenica koja glasi – isključivo je pravo zakonodavca da propiše rokove, uslove i način okončanja postupaka započetih pre stupanja na snagu ovog zakona. Zbog gledalaca, član glasi da postupci koji su započeti do dana stupanja na snagu ovog zakona, a on će stupiti verovatno u nedelju, dan po glasanju, ili u subotu, sutra. Znači, postupci po starom zakonu okončaće se po ovom. Mi mislimo da je to retroaktivnost. To što vi kažete da zakonodavac može da propiše rokove kako će se završiti postupci po starom zakonu, ima dva problema. Retroaktivnost je ustavna kategorija, to bi bilo kao da nekome sudite za krivično delo za koje je propisana kazna od 10 godina, pa u međuvremenu zakonodavac, pošto ima pravo da odluči kako se ti postupci završavaju, kaže – sad za to delo važi 20 godina. S druge strane, hajde da ne ulazimo u pravne začkoljice, ovakav član i mogućnost da zakonodavac menja pravila igre, svakako nije u interesu privlačenja investitora u ovaj sektor, jer prosto to uvodi pravnu nesigurnost. Ovim izmenama menjate dosta stvari, između ostalog i dužinu trajanja dozvole itd. Sada kažete – onaj ko je imao po starom zakonu dozvolu na toliko i toliko, sad po novom ima da bude kako je novi propisao. Mislim da se iza ovoga krije, kao što se verovatno krije iza onoga uslova za oduzimanje dozvole, da će se oduzeti, ko napravi neki pravni posao ili faktičku radnju da prenese, da se krije namera da svi koji hoće da ulože novac faktički dođu na vaš šalter. Tako mi izgleda, možda grešim. U svakom slučaju ovaj amandman je, neću da kažem neku ružnu reč, ali nije adekvatno odbijen, odnosno obrazloženje odbijanja čini mi se da nije adekvatno zbog ovoga što sam citirao. Hvala.
Hvala. Ministarka Mihajlović, izvolite.
Prvo, nakon naše načelne rasprave koju smo imali pre dva dana ja sam ponovo zatražila mišljenje zakonodavstva Vlade, iako sam to mišljenje to morala da imam u trenutku kada smo dali izmene i dopune Zakona o energetici Vladi. Tada, a i juče, sam dobila kompletno da to apsolutno nije retroaktivno, ali ću ja sad još jednom da objasnim, pošto ste vi ovde na početku rekli – zbog gledalaca, pa ste čitali sve to. To znači sledeće. Neko ko je dobio energetsku dozvolu i nije uradio i ima je tri plus jedan, kako već piše po još uvek postojećem zakonu, i ne uradi apsolutno ništa i sledeće godine mu ta energetska dozvola ističe, to bi značilo ovo što vi sad tražite, da mu onda po starom onom zakonu pustimo još tri plus jedan. To znači da bi ovaj zakon postao operativan 2016. godine, a mi hoćemo upravo da naterao investitora da, ako je već dobio dozvolu ili saglasnost, da počne da gradi i da radi. U tom smislu, ukoliko bi njemu, recimo, sledeće godine istekla energetska dozvola, a mi videli da on za tri plus jednu godinu nije uradio ništa, mi ćemo mu po novim izmenama i dopunama ovog zakona tu dozvolu morati da oduzmemo. To je suština tog člana 10. o kome se priča i zaista nema mesta retroaktivnosti, nego želji da postanemo efikasniji i brži. Moram da vam kažem da se investitori nisu bunili oko toga. Oni su se bunili oko onoga jedan plus jedan za vetar i za sunce, pa smo mi to promenili zbog toga što svi fakti iz realnog života govore da ne možemo da stavimo jednu godinu za vetar, pa smo to povećali. Nadam se da sam obrazložila.
Hvala. Gospodine Ostojiću, replika, izvolite.
Samo kratko. Verujem vam da se sadašnji, postojeći investitori nisu bunili, ali sam siguran da oni koji nameravaju da dođu, a čini mi se da pravi još nisu došli, sa ovakvim zakonom i sa ovakvom pravnom praksom u zemlji u koju treba da dođu neće biti srećni. Videćemo šta će biti. Naše je bilo da kažemo, a vaše da branite. Imate većinu, pa možete da izglasate šta ste naumili.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović.
Nekako nikada ne volim tako da završim – vi imate većinu, pa možete da radite šta hoćete. Nije, interes je zaista bio iz onoga što smo videli šta se dešavalo prethodnih godina, da nateramo investitora da počne da radi, ne zbog investitora, nego zbog nas, zbog Srbije. Ako mi šest godina dajemo razne dozvole i niko ništa ne radi, da ponovim, 128 saglasnosti i 63 energetske dozvole i kao država izgubimo samo na izgradnji 260 miliona evra, to je trećina jednog velikog energetskog objekta, onda nešto nije u redu, očito, u onome kako su se davale dozvole. Sada smo prvi put pokušali da tražimo i od investitor da uradi onaj deo koji je važan, a mi ćemo sa naše strane da budemo malo operativniji i efikasniji u smanjenju pre svega birokratije, kao što sam rekla.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođice ministarka, drage kolege, prijatelji, osvrnuo bih se na govor mog dragog kolege, gospodina Ostojića, sa namerom ne da repliciram, niti da branim ministarku i ovaj amandman, nego upravo da dam konkretan primer koji sam izneo na Odboru za energetiku, šta se dešavalo sa zakonom koji je bio na snazi. Lično sam ja imao prilike, dok sam se bavio biznisom, nisam bio narodni poslanik, da lobiram za krupne investitore, za vetro-park, za energiju od sunca i za ljude koji su imali te tzv. beskonačne dozvole. Znači, imali su samo dozvole. O čemu se radilo? Oni su stekli jedan veći kapital tim dozvolama i onda su tražili investitore. Investitore možete da tražite pet godina, deset godina, znači, ne date šansu drugima koji bi hteli da investiraju. Smatram da je ovaj zakon realan i da je dobar i da smo to i na odboru rešavali i ne plašim se toga da će biti postupljeno onako kako piše. Znači, ako je neko započeo gradnju, a ističe mu taj rok, normalno je da će se njemu produžiti taj rok, ali držati dozvolu i trgovati tom dozvolom, to podseća na onaj raniji, prvi biznis posle raspada Sovjetskog Saveza, to je otprilike bilo ovako – ja imam pare, vi imate banane, vi hoćete banane, vi jurite da nađete banane, a ja da nađem pare. Prema tome, mislim da je ovo u redu i da će to zadovoljiti kriterijume i da neće oterati investitore. Naprotiv, ohrabriće realne investitore, da shvate da je Vlada ozbiljna, da je država ozbiljna i da imaju realnu šansu za investiranje i realizaciju svojih projekata. Zahvaljujem se.
Hvala. Gospodine Ostojiću, da li ste hteli repliku ili po amandmanu? (Zoran Ostojić: Repliku.) Replika, izvolite.
To je drugi Karić koji mi je pomenuo ime u 15 minuta, na prvog sam oćutao. (Predsedavajuća: Pitala sam vas zbog redosleda, zato što ima još jedan prijavljeni pre vas, zbog toga sam vas pitala?) Lepo je završila ministarka, niste trebali da se javite. Nisam ja rekao da treba zavjek da ostanu dozvole onih koji su imali po starom zakonu. Samo sam stavio primedbu na potencijalnu retroaktivnost ovog člana. Na kraju krajeva, isteći će im dozvole ako ništa nisu uradili i po starom zakonu. Samo sam izrazio sumnju da ovakva pravna praksa i ovakvo menjanje zakona i eventualna retroaktivnost, videćemo ako neko ospori ovaj član na Ustavnom sudu zbog toga, može buduće investitore da obeshrabri. Samo sam to rekao. Nisam rekao da je onaj prošli zakon savršen, pa da treba da ostane i da sve ovo ništa ne valja. Rekli smo i u načelnoj raspravi da je namera da se popravi zakon jasna, ali smo rekli i da neke stvari ne razumemo, ne samo mi koji smo poslanici, ne bavimo se investicijama u energetskom sektoru, nego i oni sa kojima smo pričali a time se bave. Ništa više i ništa manje. Hvala što niste pričali o Zelenima.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Samo da nešto pojasnim. Saglasnost nikad ne ističe po sadašnjem zakonu koji važi, nadam se, još jedan dan. Znači, dobijete saglasnost i to traje večno. Po izmenama i dopunama saglasnost sada traje tri godine, plus jedna kao energetska dozvola. Još jednu stvar smo hteli da promenimo, a to je da više nam diskrecionih prava ministra, nego jasnih kriterijuma.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena predsedavajuća. Ja ću malo i o Zelenima, a mogu i o genetski modifikovanim organizmima, pa makar se to vama i ne sviđalo, a mogu i po dnevnom redu, zavisi kako se kome sviđa. Možete nekoga i da upozorite, osim mene, ove što dobacuju itd. Kada govorimo o dozvolama, veoma je važno da kažemo u ovom delu oko procene uticaja na životnu sredinu da su pojedini investitori delili projekte da ne bi izašli iz 10 megavata i onda praktično imaju jedan projekat koji je od 28 ili 37 megavata, a podelili su ga u tri ili četiri dela i dobili sve što im je trebalo u lokalnoj samoupravi. Nisu imali istraživanje uticaja na ptice i na slepe miševe. To je za Zelene veoma važno, uticaj na životnu sredinu i uticaj na prirodu i ne može sve biti nekakav kapitalizam, valjda je važno i zdravlje ljudi i priroda. U tom smislu ima slučajeva, možda bi se trebalo pozabaviti nekim dozvolama ili kvazidozvolama koje se izdaju, koje će biti izdate, koje je neko pokušao da izda u lokalnim samoupravama, smanjujući projekte ispod 10, a praktično kada saberete to su projekti iznad 30 i jedinstveni su projekti. Možda bi bilo dobro da se i tim dozvolama pozabavimo, a da ne govorim o tome da i dva različita projekta, ako su suviše blizu, ako je jedan ispod 10 megavata pa ne radi procenu, ovaj drugi koji se naslanja na taj prethodni projekat mora da radi procenu jer je suviše blizu postojećeg objekta. Ima slučajeva, čini mi se, u Srbiji da to uvek nije ispoštovano. To se nije dešavalo samo u poslednjih par meseci, nego u poslednjih par godina i možda bi bilo dobro da i na te dozvole obratite pažnju. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržaću stav Vlade. Investitore treba naterati da investiraju, da iskoriste dozvole koje su dobili, jer to je neka vrsta nacionalnog dobra i ta dozvola ne može da bude tapija zauvek, a da ništa ne gradite, da se bavite preprodajom firme koja ima tu dozvolu. Dakle, upravo zbog zaštite životne sredine da koristimo što manje uglja, a što više obnovljivih izvora energije. Vlada je u pravu, investitore treba privesti poznanju prava, odnosno treba ih privesti investiciji za koju su se kandidovali. U nekim drugim državama, mislim da je Vlada bila preblaga, sem gubitka dozvole propisuju se velike novčane kazne zato što država gubi, ne samo u energiji, gubi i u novcu i gubi na korišćenju resursa. U mnogim zemljama sem gubitka dozvole propisana je i velika novčana kazna zbog toga što investitor ne sagradi ono za šta je dobio dozvolu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, gospođo ministre, ne bih se javljala za reč, ali s obzirom da je ovaj odbor kojim predsedavam zadužen po amandmanima, po članu 10, htela sam samo neko malo objašnjenje da dam gospodinu Ostojiću. Ono što se odnosi danom stupanja na snagu ovog zakona okončaće se sa odredbama novog zakona. Po Zakonu o obligacionim odnosima, tako smo dobili tumačenje sa više strana, praktično ne odnosi se na već započete procedure. Prema tome, praktično oni pravni subjekti koji su ušli u pribavljanje dokumentacije, oni će se i dalje ponašati po određenoj proceduri. Ovaj član se odnosi na nove privredne subjekte koji ulaze u novu proceduru. Na kraju krajeva, ako bih se nadovezala na priču o zaštiti životne sredine, ako se vratimo malo u prošlost, procene uticaja na zaštitu životne sredine koje su se predavale u prošlom ministarstvu su trajale po 230 dana u proseku. Prema tome, naravno da postoji dobra volja ministarstva da se, počevši od energetike, pa na kraju i životne sredine, svi ti rokovi skrate i da jednostavno dobijemo jedan bolji investicioni ambijent. Svi ovi amandmani koji su se usvajali, koje je Vlada na kraju krajeva usvajala i sama predlagala, idu u tom pravcu. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, član 11. se odnosi zapravo na termin kada će zakon stupiti na snagu. Predlagač je rekao da zakon treba da stupi na snagu narednog dana po donošenju zakona. Mi smatramo da nema potrebe za ovom merom i da je sasvim u redu da stupi na snagu osmog dana po objavljivanju u "Službenom glasniku". Potpuno smo svesni da nas ovaj zakon dovodi do uvođenja u pravni sistem mnogih stvari koje do sada nisu bile tu, da izmene i dopune zakona treba da doprinesu uvođenju reda u oblast izdavanja i ukidanja energetskih dozvola i saglasnosti, ali zaista smatramo da nema potrebe žuriti na ovakav način, zato što to pre svega nije uobičajeno. Mislimo da su ubrzanja sasvim dovoljna u smislu smanjenja procedura, u smislu skraćenja procedura, u smislu toga što želite da naterate birokratiju da radi efikasno svoj posao. Neki dan kada sam govorila, odnosno postavljala pitanja Vladi navela sam jedan primer da u Ministarstvu trgovine, recimo, evidentiranje vrše za dva dana, umesto za 30, kako je do sada bilo reči, ali to je bio jedan specifičan slučaj, a volela bih da ne bude specifičan i da ne bude na nivou svetskog rekorda. Što se nas tiče, ovo što ste u ovom zakonu doneli je dovoljna mera da se stvari ubrzaju. U obrazloženju zbog čega niste prihvatili ovaj amandman navodite da je to zbog toga što postoje pravne praznine. Potpuno smo saglasni sa tim, postoje, uveli ste ih. Dalje, da će to doprineti bržem donošenju podzakonskih akata. Ponavljam, svi smo se složili na odboru i ovde danas tokom dana, to je jako važna oblast i vi ste nam tada na odboru obećali da ćete se potruditi da pred poslanike dolazi paket zakon, plus podzakonski akt. To nismo do sada doživeli, a bilo bi vrlo dobro da to doživimo. Pozivamo vas da ispunite obećanje u tom smislu. S te strane, moram da pohvalim ono što nisam znala do ovog momenta kada smo govorili u načelu, da je urađen akcioni plan za obnovljive izvore energije. To je jako važno. To je nedostajalo jako dugo vremena. To pokazuje put kojim hoćemo da idemo kao država, gde se opredeljujemo koju vrstu budućnosti za sebe biramo. To vidim da jesu obnovljivi izvori energije. To je sjajna vest što se mene tiče. Ali, to je, što se nas iz DSS tiče, sasvim dovoljno i nema potrebe sada praviti presedan pa zakon koji je već po hitnom postupku, pred nas je došao po jako ubrzanoj proceduri i zaista smo se svi plašili hoćemo li moći da odradimo jednu ovako važnu oblast na takav način i dovoljno je da taj zakon stupi na snagu osmog dana po objavljivanju u "Službenom glasniku", jer smo potpuno sigurni da ovih sedam dana sigurno nećete doneti podzakonska akta, sigurno nećete ništa dramatično uraditi. Vrtite glavom. Pažljivo ću posmatrati da li će za sedam dana izaći neki podzakonski akt. Pošto je i Nova godina u međuvremenu, čisto sumnjam da će to biti. Razumem ako niste prihvatili amandman, mada mislim da zaista nema potrebe praviti presedane, pogotovo kod ovako važnih zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Ja sam za to da se stvari rade paralelno. Dakle, mi smo pripremili, verovali ili ne, već četiri stimulativne uredbe, pored toga čekaju saglasnosti koje nismo davali poslednjih gotovo dva meseca, upravo zbog toga što smo hteli da uradimo izmene i dopune zakona. Tako da iz tog razloga mi želimo da zakon stupi na snagu odmah, zato što ćemo mi recimo nekog 4. januara kada budemo imali sledeću Vladu raspravljati o novim stimulativnim uredbama za obnovljive izvore energije. Dakle, dosta se radi u ovom ministarstvu, iznenadićete se.
Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, drage kolege i koleginice, možda bi dobro bilo da sam razmislio o jednom predlogu radeći u Kirgistanu pre nekih 12 godina na izgradnji 400 megavatne hidrocentrale sa ruskim kompanijama. To je bio investicioni ugovor koji je bio izuzetno oštar i ozbiljan ugovor i hteo bih da se nadovežem na diskusiju mog dragog kolege gospodina Marijana Rističevića. Znači, svaki investicioni ugovor podrazumeva za investitora i privilegije ali i velike obaveze. Tamo je, sećam se odlično u ugovoru pisalo, da ukoliko se investicija ne završi u roku postoje sankcije, a to je ona planirana dobit, planirani profit na koji mora investitor da plati kaznu. To je svuda u svetu logično i normalno. Tako da mogu da kažem da su ovi zakoni vrlo liberalni i fenomenalni. Odlični su za investitore, a vi razmislite i o tome, mi moramo ipak njima da pokažemo da mi znamo šta radimo. I to diskreciono pravo o kome vi govorite da hoćete da ga ukinete, smatram da ne treba to da radite. Morate da ostavite mogućnost uvek da možete da reagujete prema nesavesnim investitorima. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda, to je pretres u pojedinostima – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST DEUTSCHE BANK AG LONDON PO ZADUŽENjU JAVNOG PREDUZEĆA "SRBIJAGAS" NOVI SAD RADI REALIZACIJE PROJEKTA JUŽNI TOK. Izvolite.
Član 27. Poslovnika. Vi ste gospođo ministarka rekli da ste uradili praktično sve poslove koji su vezani za početak primene novog Zakona o energetici. Mislio sam da pošto je ostalo malo slobodnog vremena da ćete ostati i na ovoj sledećoj raspravi. Mi počinjemo raspravu o kreditima za "Srbijagas", ja bih voleo da vi budete prisutni na toj raspravi, bez obzira na puno poštovanje za gospođu Grubješić koja je tu.
Izvolite gospođo Mihajlović.
Kako da odbijem takav poziv, ostaću.
Hvala. Gospodine Lapčeviću vi ste hteli po Poslovniku?
Član 104. tražio sam reč dok ste pričali o tome da li ima još neko, a već ste zaključili raspravu kao ovlašćeni predstavnik.
Gospodinu Lapčeviću niste bili u sistemu, ne sedim sama pored ekrana, tako da verovatno ste se kasno prijavili, ali svakako ću vam dati reč. Sačekajte, zaključila sam pretres, zaista niste bili u sistemu. Zaista, evo potvrđuju mi, stvarno se izvinjavam. Pošto smo krenuli dalje ne mogu da se vratim na tu temu. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov iznad člana 1. i na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Ako pređem dva minuta, odbite mi od ovlašćenog. Znači, ne prihvatate naš amandman a mi mislimo da bi naš amandman trebalo da bude prihvaćen. Obrazloženje kaže da se ne prihvata jer Zakonom o budžetu je predviđeno da se da ova garancija od 170 miliona evra za tekuću likvidnost. Onda, ima ovakva rečenica – primedba da Javno preduzeće "Srbijagas" Novi Sad nije dobar privrednik i da se teret novih zaduživanja svaljuje na građane nije tačna i ne sagledava celokupnu situaciju u kojoj se nalazi pomenuto preduzeće. Kako znate da nije tačno? Recimo, imamo li reviziju DRI. Trebao je da bude krajem novembra gotova ta revizija "Srbijagasa" a nema je. Zašto? Zato što je "Srbijagas" koristeći sva pravna sredstva, žalbe i primedbe odložio završetak revizije da ne stignem danas u ovu raspravu, odnosno da ne stigne za raspravu o ovim garancijama. Drugo, one noći tamo u vili "Bokeljka" kad je državni vrh raspravljao o platformi i koje čemu, raspravljalo se i o Javnom preduzeću "Srbijagas". Sećam se da je ministar ekonomije i finansija rekao kako će tražiti, kako "Srbijagas" treba da iznese jasan plan rešavanja problema u kojima se nalaze. Pošto imamo više kreativnih amandmana o problemima ću kada budem branio one druge amandmane. Znači, nemamo reviziju državnog revizora, nemamo jasan plan, a svi znamo da je firma u problemima i onda tražite da damo garanciju od 170 miliona evra za tekuću likvidnost. Mislim, da svakako onda ne može da stoji u obrazloženju odbijanja amandmana da nije tačna tvrdnja da "Srbijagas" nije dobar privrednik i da se ne sagledava celokupna situacija ako neko kritikuje "Srbijagas". Izvinite, ove dve činjenice, ove dve stvari, revizija i plan izlaska iz krize ili plan reforme tog preduzeća su neophodni da bi neko savesno, da ga ne grize savest zadužio buduće generacije. Prema tome, obrazloženje ne valja, a naš amandman valja. Tako da apelujem da ga prihvatite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Javljam se po amandmanu pošto sam jedan od podnosilaca amandmana. Nije tajna zašto LDP podnosi ove amandmane. Mislim da je naša politika u toj oblasti vrlo konzistentna, da je takva od kad je LDP parlamentarna partija. Imam prvo jedan veliki problem sa ovakvim predlozima zakona, odnosno garancijama za kredite. Iz ovog zakona, odnosno ugovora o kreditu za koji tražite garanciju se ne vidi za šta je zapravo kredit. Kaže se da je kredit za realiziaciju, odnosno učešće u projektu Južni tok. Koja je to tačno obaveza "Srbijagasa" koja treba da bude ispunjena iz ovog izrazito nepovoljnog kredita. Kredit je izrazito nepovoljan zbog toga što je pozicija tržišna i svaka druga "Srbijagasa" očajna i zbog toga "Srbijagas" kao kompanija na stalnoj ivici likvidnosti, odnosno nelikvidnosti mora da se zadužuje pod ovakvim uslovima. Da bi poreskim obveznicima u ovoj zemlji, pred samu novu godinu bilo jasno o čemu se radi, ovaj kredit će se otplaćivati pod sledećim uslovima – 30 miliona evra, 6,20% plus tromesečni euroribor, znači, pod sadašnjim uslovima godišnja kamata će biti 6,4%. Sasvim je jasno da će u narednim godinama, kako bude rastao euroribor i ova kamata značajno premašiti 7% verovatno, vrlo brzo. U javnosti su se pri tom u proteklim nedeljama i mesecima pojavljivale vrlo različite informacije o tome koje su u ovom trenutku pozicije, odnosno obaveze kompanije "Srbijagas" u projektu Južni tok. Da li se ovde radi možda o izmirenju onih starih obaveza za onaj gas iz 2000. godine ili se radi o učešću "Srbijagasa" u zajedničkoj kompaniji ili o nekim drugim obavezama? Prosto nije jasno. Neprestano traju desetine, stotine projekata, zaduženja, pokrivanja gubitaka i kredita "Srbijagasa" i zbog toga smo toliko zbunjeni. To je dakle jedan od razloga zbog koga smo podneli ovaj amandman. Očekujem da ministarka na samom početku kaže šta je osnovni razlog za ovaj kredit i za onaj drugi za koji je tražena garancija, to je još nepovoljniji kredit i da onda možemo prosto da vodimo raspravu o tome šta je "Srbijagas" kakav nam "Srbijagas" treba i da li vredi da 28.-29. decembra zadužimo građane, odnosno nametnemo im buduće plaćanje iznosa koji nije 200 miliona evra, to je 200 miliona evra plus ovolike kamate na period na koji su krediti uzeti. Vi kad podnosite predlog zakona, to rade sve vlade poslednjih nekoliko godina. Kažu, obezbeđivaće se sredstva u budžetu, a budžetom za 2012. godinu je predviđeno da se izdaju garancije. Naravno, znate i u jednom i u drugom slučaju to nije živi, to nije stvari novac. Ovaj novac će za godinu, dve, tri kada država umesto kao dužnik umesto "Srbijagasa" bude počela da ga otplaćuje, zapravo postati javni dug. To je to odloženo dejstvo ovakvih garancija, koje izdajete već godinama i svi u ovoj sali i oni koji trenutno nisu ovde, znaju da je to neodrživo i da je to katastrofalan koncept vođenja javnog sektora, javnih preduzeća, državnih preduzeća. Uopšte ne insistiram i neću insistirati u ovoj raspravi na eventualnim razlikama koje postoje u okvirima vaše vladajuće koalicije, u pogledu na "Srbijagas" ili na bilo koju drugu kompaniju. Mislim da nije fer da to u ovom trenutku radimo. Zanima me samo, kako će se zapravo na kraju ostvariti te najave na kojima svi insistirate da će od 1. januara "Srbijagas" drugačije funkcionisati, dakle, da kompanija koja tri dana pred 1. januar, dajemo još 200 miliona evra, da od 1. januara više neće morati da se zadužuje zapravo na teret države i poreskih obveznika i da će sama moći da servisira svoje obaveze. Meni to izgleda apsolutno nerealno.
Hvala. Reč ima potpredsednica, Suzana Grubješić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsednice. Poštovani narodni poslanici, ja ću najpre ponoviti ono što sam izgovorila i kada je bila rasprava u načelu o davanju garancija, a to je da poslednji put ove godine dajemo, odnosno, parlament će odobriti garancije za održavanje tekuće likvidnosti. Kao što ste mogli da vidite u budžetu za 2013. godinu, a posle šest godina, imali ste vremena da mesec dana na miru svi pogledate budžet. Nisu predviđena sredstva za održavanje tekuće likvidnosti. Što se tiče davanja garancije za učešće "Srbijagasa", to je u stvari garancija za učešće "Srbijagasa" u zajedničkom projektu "Južni tok" i to ste isto mogli da vidite iz ovog predloga zakona. Koliko sam ja obaveštena, plan restrukturiranja Javnog preduzeća "Srbijagas" biće u januaru, pa ćete i o tome biti detaljno obavešteni, pošto će tu odluku doneti resorno ministarstvo i o samom procesu ćete biti takođe detaljno informisani.
Hvala. Reč ima gospodin Đurić, replika. Izvolite.
Izvinite, gospođo Grubješić, ali to nije dovoljno detaljno objašnjenje zbog toga sam ja toliko insistirao da ministarka koja se time mnogo više i detaljnije bavi nego vi, date odgovore za koje kompletno troškove aktivnosti u okviru zajedničkog projekta je ovih 30 miliona evra? To me u ovom trenutku zanima, da ne pričam o tome da u prevodu ovog naziva ovog zakona na engleski, čak postoji greška i u tome kako se označava projekat "Južni tok", a toliko se u našoj javnosti o njemu govori kao o projektu veka. Šta u ovom trenutku postoji? Postoji zajednička kompanija, da li je tako gospođo Milanović, koja se zove "South Stream Serbia", da li je tako? Registrovana je u Švajcarskoj i u Guncu, jer su tamo najpovoljniji propisi. Šta postoji u toj kompaniji? Šta je unela ruska strana, šta je unela naša strana? "Srbijagas" ima i neke druge kredite koji su vezani za realizaciju projekta "Južni tok". Na njih smo već izdali garancije. Mislim da neke od njih već plaćamo. Kako će taj novac koji bude ušao u "Srbijagas", koje su garancije da će on završiti za ispunjavanje obaveza u okviru projekta "Južni tok", dok istovremeno takva kompanija svake godine pravi enorman gubitak, koji moramo da pokrivamo uvek novim i novim zaduženjima. Kao što znate, to što sredstva za garanciju, odnosno izdavanje garancije, nije predviđeno u budžetu za 2013. godinu, ne znači puno samo po sebi. Zakon o budžetu za 2012. godinu, da vas podsetim, doživeo je rebalans. Svi naši budžeti u prethodnih, ne znam koliko, godina su doživeli rebalans. Recite vi meni šta je realnija situacija, da "Srbijagas" nastavi da funkcioniše ovako, da i dalje pravi gubitke ili čak možda nešto malo manje, da u neko trenutku više morao da servisira obaveze koje ima po starim kreditima i kada bude došao pred Vladu i parlament, da ćete vi reći – nema garancije. Izvinite, ali ja ne verujem da će se to dogoditi. To bi značilo kolaps čitavog sistema i još mnoge probleme u Srbiji. Zbog toga mislim da to nije realno. Pričaćemo o finansijskim izveštajima, verujte, bilo bi nam lakše da pristanemo na ovo zaduženje kada bismo imali revidirani finansijski izveštaj, makar za 2011. godinu. Imam pred sobom osnovni tekst tog finansijskog izveštaja. Izvinite, vidim u njemu troškove sponzorstva i oglašavanja od, ne znam, milion evra u 2011. godini, a u 2010. godini skoro 2,5 miliona evra. Ne želim da garantujem, kao poreski obveznik za kredite takvog preduzeća.
Hvala. Nažalost, ministarka Mihajlović ne može da vam odgovora, pošto nije ovlašćena za ovu tačku dnevnog reda.
Član Vlade uvek može da odgovori.
Ne može. Samo onaj ko je predstavnik Vlade, koga je Vlada ovlastila za tačku dnevnog reda koja je u toku. Reč ima narodni poslanik Ivan Lapčević. Izvolite.
Nama je potpuno neprihvatljivo da "Srbijagas" u ovoj godini za zadnjih mesec dana se drugi put zadužuje za ovoliku sumu novca. Pre mesec dana je ova Skupština ratifikovala kredit na 190 miliona evra, takođe za tekuću likvidnost, sada je za dodatnih 170 miliona, plus 30 miliona za investiciju koja treba da krene, "Južni tok", za to nemamo problem, to je potrebno i normalno, ali za tekuću likvidnost, za dva meseca da se zadužite za 360 miliona evra je zaista više nego što može da i ova zemlja i "Srbijagas", podnesu. Potpuno neprihvatljivo da odobravamo ovoliki kredit za tekuću likvidnost, a da pri tom nemamo nijedan parametar o tome, za šta su potrošeni prethodni krediti, a kojih je bilo i u 2010. godini i u 2011. godini. Za ove četiri godine, Skupština Srbije je ratifikovala ukupno četiri zakona o kreditima za "Srbijagas" uglavnom za tekuću likvidnost u vrednosti od skoro 600 miliona evra. Ni jedan finansijski izveštaj ne možete da nađete na sajtu "Srbijagasa", o tome kako je poslovao "Srbijagas" u 2009, 2010, 2011. čak i 2008, zadnji iz 2007. godine. Državna revizija je ušla u "Srbijagas" i počela da radi. Šest meseci je radila i do dana današnjeg nemamo izveštaj. Po rečima glavnog revizora, zbog opstrukcije u samom "Srbijagasu", rekli ste da će u januaru biti restrukturiranje "Srbijagasa", ali za svaki slučaj, pre izveštaja revizije i pre restrukturiranja "Srbijagasa", hajde da odobrimo još 170 miliona evra. Nije li to crna rupa koja će sve da proguta? Krajnje neodgovorno ponašanje sponzorstva, oglašavanja, 300 čuda se tamo može naći, sve pod velom tajne. Niko živi ne zna šta se troše pare u "Srbijagasu", ali za svaki slučaj da država Srbija da subvenciju u vidu od 360 miliona evra na kraju ove godine. Pre neki dan ste govorili da u narednom budžetu neće biti subvencija za javna preduzeća, pa evo kada damo u jednoj godini 360 miliona navodno ratifikovanih, ratifikacija ugovora o kreditu, u stvari subvencija, onda i nema potrebe da naredne godine "Srbijagas" ima subvencije, jer ovo je čista subvencija. I vrapcima je jasno da "Srbijagas" ovo neće moći da vrati, nema od čega. Odakle će vraćati? U tolikim dugovima, u tolikim dubiozama u lošem poslovanju, nemoguće je da se vraćaju ovoliki krediti, po ovolikim kamatama. One su značajne, preko 7%-8% će biti kamate samo na ovaj kredit, prethodni su takođe nepovoljni. Dakle, ovo će vraćati svi građani Srbije. Gospođo Grubješić, ako nije problem, da se čujemo.
Pratim.
Dobro, ne bi bilo loše ni da me pratite, pošto postavljam neka pitanja, ne znam koliko možete da pratite gospođu Kovač i mene?
Mogu.
Vi ste vrlo inteligentna žena, ali sumnjam da ako dolaze informacije sa dve strane, da mogu da budu dobro razrađene. Dakle, za mene, koji nema tu čast da mu "Srbijagas" isporučuje gas u Nišu ili za dve trećine građana Srbije, koji nemaju gasne instalacije, ne koriste taj gas, apsolutno je neprihvatljivo da parama poreskih obveznika vraćamo ove kredite, jer sigurno "Srbijagas" to neće vraćati. Uvek pokrivanje time da je niska cena gasa koji koriste uglavnom oni koji žive na teritoriji Vojvodine, delom na teritoriji Beograda, da pokrivamo gubitke tako što ćemo davati kredite za tekuću likvidnost, u stvari se pokriva loše poslovanje. Kada se bude jasno raščlanilo koliki su to gubici po osnovu potrošenog gasa, odnosno niže cene nego što je cena koju plaćamo na mađarskoj granici, koliki su gubici po osnovu preuzimanja "Agroživa", po osnovu preuzimanja Azotare Pančevo, po osnovu neracionalnog poslovanja, davanja sponzorstava, reprezentacija, oglašavanja i čega sve ne, e onda možemo da pričamo da li i koliko treba da se pokrije gubitak "Srbijagasa" kroz kredite. Ovako paušalno davanje ovolikih para je potpuno neprihvatljivo za DS. Mi, naravno, ne možemo ovo da podržimo dok ne vidimo izveštaj i dok ne vidimo za šta su utrošene pare i dok neko ne podnese odgovornost za to. Gospođa Mihajlović se zadnjih nekoliko godina intenzivno bavila "Srbijagasom" i njegovim poslovanjem. Prozivala je na svim mogućim medijima i njenog direktora i uopšte "Srbijagas" kao preduzeće. Obećavala je da će sve učiniti da se ispita do tančina šta se radilo u "Srbijagasu", da će javnost Srbije to znati. Evo, šest meseci prođe. Znamo da je koalicija nezgodna stvar, ali, znate, kad date reč i kad imate odgovornost za tu izgovorenu reč, onda bi trebalo nešto i da pokušate. Nije valjda taj Bajatović jači od čitave koalicije, da svi moramo da radimo za njega? Ne radi se ovde konkretno samo o Bajatoviću, ali prosto je simptomatično da se Skupština Srbije isključivo bavi ratifikacijama "Srbijagasom", a da pritom nikakvu javnu informaciju o tome nemamo za šta se te pare troše, bez jasnih kriterijuma kako su se trošile pare, bez jasne odgovornosti šta se dešavalo zadnjih godina tamo. Na kraju krajeva, zamenik direktora "Srbijagasa" je uhapšen u aferi "Azotara". Šta će biti kada se potpuno otvore karte? Povucite ovu ratifikaciju. Kada dobijemo izveštaj revizije, kad prođe restrukturiranje i kada se oceni svrsishodnost i opravdanost davanja novih garancija za pozajmljivanje, onda možemo da pričamo i da možda eventualno podržimo tako nešto. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Ne znam kako bih ovo drugačije formulisao, pa neka bude da sam ja prekršio Poslovnik. Dakle ovo je bio lep gest ministarke. Ja sam zaboravio na ovaj element, da ona ne može da govori i mislim da, prosto, nije fer da ona bude u sali, da je zadržavamo ovde, a da ne može da nam odgovori. Ne mogu da učestvujem u takvoj raspravi, da upućujem neku vrstu prozivki prema vama, a da vi ne možete da mi odgovorite. To, prosto, nije u redu, pa vas molim da oslobodite ministarku tog prisustva. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospođo Grubješić, gospođo odlazeća ministarko Mihajlović, odlazi iz sale, ne odlazeća ovako, mada opozicija uvek želi da budete odlazeća, ali vi ste još uvek aktuelna ministarka, pre svega, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, a pogotovo građani Kruševca iz koga i sam dolazim, pre podne smo razgovarali o uštedama od 600 miliona evra. Uprkos amandmanu DS, da nam se pokaže gde će otići tih 600 miliona evra, nismo dobili taj odgovor. Sada vidimo gde će otići 600 miliona evra ušteda - na kredite i kamate, na novo zaduženje. Pre neki dan su me zvali baš ti moji Kruševljani i kažu da su baš pred Novu godinu od "Srbijagasa" dobili predivnu čestitku za Novu godinu i na toj čestitci piše ovako: u skladu sa izjavom generalnog direktora od 16. decembra 2012. godine, generalni direktor "Srbijagas" Novi Sad doneo je odluku o povećanju cene gasa za 10%. Navedena odluka se primenjuje od 1. januara 2013. godine. Gospođo Grubješić, izuzetno vas poštujem, volim. Ovde smo sedeli u parlamentu pet godina i uopšte nemam nameru da polemišem sa vama. Vi odlično radite proces evropskih integracija, ali tu su moje kolege iz SNS, koji su hteli da se spale tim istim benzinom i gasom kada su utvrdili da Srbija propada i da se mi svakim danom sve više zadužujemo i čim oni preuzmu odgovornost za upravljanje ovom zemljom, ma neće biti ni jednog kredita, ni jednog zaduženja. Evo, za ovog gospodina što dobacuje, ponovo ću da prevedem. Navedena odluka se primenjuje od 1. januara 2013. godine, a glasi: "Doneli smo odluku o povećanju cene gasa za 10%. Srećna vam Nova godina, građani Srbije". Znate, to je "srećna Nova godina" za vaše novčanike, ali ne i za novčanike građana Srbije. Ovu ovde jelku što ste okitili, vrlo ste je simbolično okitili, jer mi to kažemo okitili smo jelku sa ovom vladom ovakva kakva je. Pitam vas zašto se vi zadužujete? Da li hoćete da vam čitam sve što ste izgovorili na konferencijama za novinare u protekle dve godine? (Veroljub Arsić, s mesta: Hajde.) Evo, da zadovoljim znatiželju gospodina Arsića, samo ću dve konferencije za novinare. Dana, 18. decembra 2011. godine, upravo se obraćala gospođa ministarka Zorana Mihajlović. "Srbija se enormno zadužuje. Zadužuje se tempom koji je zastrašujući. Smatramo da ovo Srbiju vodi u propast. Zahtevamo raspisivanje izbora." Posle je to isto zahtevao i Tomislav Nikolić, pa je seo na stiropor. Ali, znate šta, ne vodi se država tako što se sedne na stiropor kada ste u opoziciji, a kada ste na vlasti, onda građanima Srbije nudite da sednu na stiropor ne bi li im bilo toplije. Neće im biti toplije, verujte. Vi zemlju enormno zadužujete sada bez ikakvog osnova. Vi ste tvrdili da imate rešenje za sve probleme. Samo da vi dođete i stići će deset milijardi evra iz inostranstva. To je izjava Tomislava Nikolića, kandidata za predsednika Srbije. Politički program SNS je direktno suprotan programu DS. Ovde kažete – biće deset milijardi direktnih stranih investicija. Od deset milijardi, ostalo je samo 10% za poskupljenje gasa. Moram da vam kažem da ne znam kako ćete i na šta ćete da potrošite ovaj novac niti verujem da će taj novac biti domaćinski potrošen. Očekivao sam da ćete ovih 600 miliona evra, sa koliko ste počeli Zakon o javnim nabavkama, a završili ste ga sa dve milijarde evra, da preusmerite na ove kredite i na ova kreditna zaduženja, pa da ih izbegnemo u narednoj godini. Lepo ste mogli kroz projekciju budžeta da kažete - ovde smo uštedeli 600 miliona evra, treba 200 miliona evra kredita "Srbijagasu". Kada od ovih 600 oduzmemo ovih 200, ostaće još 400 miliona evra za neke druge kredite, pošto ovde imamo kredite i za JAT. Ja bih i o tome da govorim, jer vidim da se predsednik Srbije razleteo do Rio de Žaneiro i tamo se priviđa susret sa Hrvatskim predsednikom i premijerom, a oni to posle demantuju. Moraću i protiv tih kredita da glasam, jer me zanima na šta će se trošite. Dakle, da zaključimo, vi ne da nastavljate da zadužujete Srbije, nego to radite mimo svakog pravila, mimo svake mere, mimo svih onih vaših obećanja na konferencijama za novinara. Pri tome, mi prodajemo državne obveznice po kamati od 5,2% a zadužujemo se po kamati od 8%. Evo, da pitam bilo koga od vas tu, bez da se direktno obraćam, ima tu među vama privrednika, biznismena, hajde da se dogovorimo ovako, da vi meni date 1000 evra po 5,2%, da mi pozajmite, a da onda sutradan od mog kolege Radeta pozajmite 2000 evra po 8%? Da li biste se tako ponašali kada je reč o vašem novčaniku? Naravno da ne biste, ali kada je reč o novčaniku građana Srbije, možete tako da se ponašate, jer nemate nikakvu odgovornost prema ovoj zemlji, prema njenom budžetu, prema njenim građanima, prema budućnosti ove zemlje. To ne kažem ja, to kažu ovi krediti i način na koji se zadužujete. Ako vi sada mislite da je to u redu, vi ustanite pa mi replicirajte, ali da li je to u redu ili nije, govori broj vaših poslanika u klupama, jer su ljudi otišli kući, da ih ljudi ne bi pitali -pa šta ste ono pričali u kampanji, a sada sediš tamo u klupi i zadužuješ se? Nemojte da gledate mene i moju poslaničku grupu. Dovoljan sam ja za vas sve tu koliko vas ima. Nema potreba da vam još neko replicira i da vam objašnjava kako se loše zadužujete i nedomaćinski ponašate prema ovoj zemlji. Eto, čekam druge kredite o JAT-u, pa ću tu da vam još govorim. Još jedanput podvlačim, žalosno je na kakav ste način građanima Kruševca čestitali Novu godinu sa poskupljenjem gasa od 10% i zaduženjem Srbije od 200 miliona evra. Zahvaljujem se.
Hvala. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite.
Govoriću onako kako moje iskustvo govori. Prvo kada je u pitanju "Srbijagas", svima vama je poznato, ne znam koliko građanima, zašto je situacija takva u "Srbijagasu". Dragi kolega, vi ste u pravu kada tražite da znate na šta se troše pare. Podržavam to apriori. Treba svi da znamo, treba da znaju građani, čak sam spreman na ideju da napišem pismo Vladi, kao poslanik Skupštine Srbije. Možda i da tražim podršku i od svojih kolega, da uradimo nekoliko bilborda, semafora u centru grada u svim većim gradovima i da vidimo kako se menja javni dug, kako ide potrošnja, kako idu investicije itd. Ovde ima nešto drugo, to će biti korisno i to će biti urađeno. Ako ja to ne uradim, uradiće neko od vas ili će neko to uraditi za nas, po običaju, iz EU. Kada je u pitanju "Srbijagas", da se taj kredit koji je već odobren, koji ćemo izglasati i odobriti, da se ne bi dalje zaduživao, ne odnosi se samo na "Srbijagas" već na sva javna preduzeća. Ne mogu javna preduzeća da se bave neprofitnim biznisom. Ona moraju da se bave svojim osnovnim biznisom. Ovo je odgovor na pitanje kako se desilo da se "Srbijagas" toliko zaduži, spasavajući davljenike vi rizikujete da potonete. Prema tome, mi sada ovde imamo tu situaciju i žao mi je što nije tu gospodin Bajatović sa kojim sam nekoliko puta razgovarao na tu temu. Šta je on mogao da uradi kada mu se obrate kompanije, recimo, bilo koje kompanije koje su trebale da odu na doboš, radnici da ostanu bez posla, da idu na ulicu? Onda je on priskakao takvim kompanijama, kupovao ih ili investirao u njih. Moj predlog je da ne treba nijedno javno preduzeće da se bavi neprofitnim biznisom. Kada je u pitanju kolega Srđan Milivojević, govorite takođe dosta pravilno. Ne trebaju vam tako žestoke reči, da ste vi dovoljni za sve nas, normalno, kada kritikujete to je tačno. Gospodine Srđane, izvinite što vam se obraćam direktno, hteo sam da objasnim ovo više radi naroda ako nas sluša i gleda. Radi se o sledećem biznisu. Kada govorite o biznisu, šta je tu u pitanju? Postoji biznis koji može da trpi kamatu i 20% i postoji biznis koji ne može da trpi kamatu ni 1%. To je jedna razlika. Druga razlika je kada govorite šta je ova vlada uradila za ovih proteklih 100 dana. Molim vas da ovo shvatite najozbiljnije, mene kao biznismena. Gledam Vladu kao što bih sada gledao svoje preduzeće. Ne možete u Srbiji da tražite rezultate za 100 dana, to zaboravite. To može da traži Amerika, to mogu da traže visokorazvijene evropske države. One mogu da traže rezultate za 100 dana. Mi kao Srbija koja je već bila prezadužena i složićete se da je dug nastao mnogo pre ove vlade… Inače, kada govorite da smo milijardama zadužili zemlju, to su naše dobre namere i želje da investitori dođu. Lično sam prisustvovao jednom razgovoru predsednika Tomislava Nikolića u Moskvi sa prvim zamenikom predsednika ruske vlade, gospodinom Rogozinom, koji je rekao – naš cilj nije da vam dajemo kredite, naš cilj je da pošaljemo investitore i da budemo vaši partneri. Za to postoje velike šanse i u oblasti energetike i u oblasti železnice i puteva. Dajte da ovu novu godinu dočekamo sa optimizmom. Nemojte baš tako da bombardujete građane sa pesimističkim izjavama. Verujte mi da će situacija biti dobra, potrebno je vreme. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Prvo po Poslovniku, hajde da se dogovorimo kako će izgledati ovaj sam kraj sednice. Govorimo o zakonu koji se tiče garancija za kredit za učešće "Srbijagasa" u projektu Južni tok. Već na samom početku smo otišli predaleko i vi to, gospođo Kovač, dozvoljavate. Govorio sam i vrlo pažljivo sam vodio računa da se moje izlaganje tiče samo Južnog toka, a ne ostalih problema koje ćemo otvoriti kod kasnijih zakona. Ako ne važe ta pravila, onda ćemo svi pričati o svemu i mislim da to nije dobro. Ovo je samo bilo po Poslovniku, a sada se javljam za repliku gospodinu Kariću. Nemam ništa protiv, gospodine Kariću, da budemo partneri sa ruskom stranom, ali, vidite, u tome i jeste problem [[Marko Atlagić, s mesta: Na ime čega je replika?]] Izvinite, da li ste nešto rekli?
Molim vas da ne dobacujete. Izvolite.
Molim vas da onda vodite računa ko dobacuje iz klupa SNS, da ne bih ja to morao da činim, jer onda možda pogrešim i mislim da je to gospodin Rističević, a možda je profesor Atlagić. Možda, ali o tome ćemo kasnije, vi i ja, gospodine Atlagiću. Ovde se radi o situaciji i na to LDP ukazuje više od četiri godine. Ne mogu da se složim sa onim što danas iznosi kao argumentaciju gospodin Milivojević, zbog toga što je on takođe glasao za ulazak i takav projekat – Južni tok. Niste lično, ali vaša partija i poslanički klub koji je izlazio iz SRS, ste podržali ovaj projekat. Od početka smo bili jasni, ne mislimo da je uspostavljeno ravnopravno partnerstvo između srpske i ruske strane u projektu Južni tok, zbog toga što Srbija u tom projektu ima manjinsko učešće od 49% i o tome govori finansijski izveštaj "Srbijagasa" koji je naš partner za srpsku stranu u tom projektu. Možete da kažete da je Rusija u svakom slučaju dominantnija zemlja, da zavisimo od nje, da ne možemo gas da uvozimo sa drugih strana i u tome mogu da se složim. Ali, pred nama i oko nas su iskustva drugih zemalja, koje čak nisu u tako prijateljskim odnosima sa Rusijom, kako vi tvrdite da jeste Srbija i da se ona razvija. To slično je tvrdila i prethodna vlada, da ne bude nejasnoća. Te druge države su ravnopravni partneri u projektu Južni tok. Zbog čega Srbija ima slabiji, odnosno gori tretman? Kada već govorite o tome da kompanije i javna preduzeća treba da se bave samo svojim kor-biznisom a ne nečim što je sa strane, nije tačno da je gospodin Bajatović izlazio u susret jadnim radnicima, nije on za to kriv. Za to je kriva Vlada, ona ga je svaki put naterala i zadužila da uzme preduzeće, pa je tako "Srbijagas" postao suvlasnik "Informatike", koja nema veze sa osnovnom delatnošću "Srbijagasa". U međuvremenu, "Agroživ", da bi se zatvorio neki posao koji od početka nije bio dobar itd. Isto tako, sa tom ruskom stranom su napravili "Sogaz" i to nikakve veze nema sa osnovnom delatnošću "Srbijagasa". Zašto se u to ušlo? Izvinite, pošto se raspravlja sa gospodinom Atlagićem.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Karić. Replika.
Poštovani i dragi kolega, nema potrebe da govorimo ovako žustro jer je to sve u interesu naših građana i naše države. Kada govorimo o Južnom toku, o Rusiji, da li je 51 ili 49, onaj koji daje veću investiciju, svuda u svetu je to normalno, da je on i veći suvlasnik. Postojala je namera da se posao da OMV ili mađarskom MOL. To je bio vrlo ozbiljno, to su dve kompanije koje u Srbiji imaju benzinske pumpe itd. Međutim, ako imate u vidu da te dve iste kompanije kupuju i gas i naftu kod "Gaspromnjefta" i kod "Gasproma", valjda je logičnije da Srbija uđe sa direktnim proizvođačem i vlasnikom koji 70% gasa i naftnih resursa kontroliše u svetu. Smatram da smo i 30% vlasnici, ako znamo da to iskoristimo, to je novi Dunav koji ćemo imati u Srbiji. Toliko sam želeo da vam kažem. Hvala.
Gospodin Đurić, replika.
Nije sporna žustrina. Govoriću malo tiše. Niste vi izazvali žustrinu, da vam odmah kažem. Ponovo vam ponavljam, nije sporno učešće u zajedničkom projektu sa Rusijom. Vrlo je velika razlika, vi ste čovek iz posla i znate da je ogromna razlika između 50 – 50, 51 – 49. Kod 49 imate prilično zavistan položaj. Nije tačno, neke druge zemlje imaju odnos 50 – 50, a nisu bili ni MOL, ni OMV nikada ravnopravni igrači na tom tržištu i nije to postojalo kao realna opasnost. Ovde je problem što je kroz to povećano učešće Rusije, a zapravo je plaćena politička cena za one političke ideje koje smo mislili da ćemo od Rusije dobiti, nekakvu satisfakciju u kosovskoj politici. To se nije dogodilo, da ne ulazim sada u to, mi smo u velikim problemima. Zašto nismo u partnerskom odnosu, recimo, u kompaniji "Jugorosgas"? Tamo imamo 25%, a ruska strana ima 75%. Rekao bih da u ovom trenutku, ta kompanija "Jugorosgas", na primer, duguje novac "Srbijagasu", pa je to jedan od razloga zbog koga je on u ovolikim problemima. Naravno, nije presudan razlog. Ogromni su dugovi i problemi "Srbijagasa" i to nije ključni razlog. Ako kažete da se bavi isključivo ili gotovo isključivo osnovnom delatnošću, onome zbog čega je osnovana, a to je kod javnih preduzeća zapravo najvažnije, to je delatnost od opšteg javnog interesa koje im se poverava i zbog koga ta preduzeća imaju ogromne privilegije, imaju i "Srbijagas", onda ne vidim u čemu je racio i ideja da se pravi "Sogas", da se bave osiguranjem, da se bave pilićima, paštetama itd? Za to neko mora da snosi političku odgovornost, gospodine Kariću, oni koji su gurali "Srbijagas" u takvu vrstu projekata. Zato i insistiram danas toliko na tome, ko će od ovih ljudi ovde i ovih ljudi iz Vlade preuzeti odgovornost kada "Srbijagas" bude nastavio da funkcioniše na ovakvim principima koji su apsolutno neodrživi? Koliko znate gasnih kompanija u Evropi, ili svetu, koje posluju sa gubitkom?
Vreme. Gospodine Milivojeviću, vi ste na redu za repliku.
Trebalo bi da dobijem duplo vreme za repliku, pošto sam više puta prozivan od raznih poslanika, ali dovoljno je dva minuta, hvala vam. Gospođo Grubješić, još jedanput izvinite, meni je jako neprijatno što vi sada sedite ovde. Isto bih kao i gospodin Đurić što je kazao gospođi Mihajlović, da ste slobodni, kažem to isto i vama, ali nemam to pravo. Izvinjavam se, gospodine Đuriću. On je zamolio gospođu Mihajlović da se oslobodi obaveze sednice i slušanja ove rasprave. Lično mislim da i vi imate pametnija posla i da ste mnogo korisniji na onim zadacima koje jako dobro radite. Ali, opet kažem, imam s kim da razgovaram u ovoj sali. Dakle, nekoliko stvari. Prvo, nemojte da pokušavate da anestezirate našu raspravu. Da li smo mi žustri ili nismo žustri, to neka ocene građani Srbije, jer je i tema vrlo žustra i žestoka. Ne mislim da ja plašim građane Srbije, još ih manje plaši gospodin Đurić, jer se mnogo više plaše poštara sa novim cenama, nego mene i gospodina Đurića. Mene kada vide, znaju ko sam, poslanik sam. Kada vide gospodina Đurića, znaju ko je, poslanik je, i to iz opozicije. Vidim da ovde postoje dva pristupa u ovom zaduživanju. Prvi je analiza opravdanosti i svrsishodnosti kreditnog aranžmana za izgradnju, odnosno za održavanje južnog toka, a drugi je zbog tekućih poslovanja. S druge strane, opet bih da govorim o onom drugom aspektu ovih kredita, kroz aspekt izbornih i predizbornih obećanja – ko je obećavao kredite, a ko je obećavao da se Srbija neće uopšte zaduživati. Moram opet da vas podsetim na samo par vaših reči – "Srbija ne sme da se zaduži više ni jedan jedini cent. Ponavljam, svaki evro zaduženja je korak u sunovrat Srbije". Rečeno je na konferenciji SNS, decembra meseca 2012. godine, izgovorila gospođa Zorana Mihajlović. Prošli put sam kazao, kada je bila rasprava u načelu – sekira koja padne u med, drva više ne seče. Ali, i prsti koji upadnu u med, ne mogu da drže tu sekiru. Lepo kaže naš narod – ne može da se bere med a da se ne ližu prsti. (Predsedavajuća: Vreme.) Za kraj pitam – zašto sada zadužujete Srbiju kada ste u predizbornoj kampanji tvrdili da to nećete raditi, jer to više nije vaša politička praksa?
Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić, replika. Izvolite.
Samo ću kratko. Normalno, nije mi namera da disciplinujem ovde svoje kolege narodne poslanike, niti verujem da je to tako shvatio gospodin Đurić, a verovatno ni vi. Podsetio bih samo na jednu stvar. Ugovor sa "Gazpromnjeft" je sledeći – Srbija ima 49%, a Rusija 51%. To je jedna stvar. Znači, nismo imali alternativu. Ako vi tako kažete da nismo pregovarali ni sa OMV, ni sa MOL, a bili su pregovori, to znam tačno i lobirao sam da to bude sa ruskom kompanijom. Ne zaboravite, Srbija ima zlatnu akciju. Srbija može da zaustavi svaki proces i da natera svog partnera na rešavanje pitanja strateškim konsenzusom. To je mnogo važno da znate, za vašu informaciju.
Gospodin Đurić, replika. Izvolite.
Vrlo kratko. Da podsetimo ljude, to nije bio jedini posao, bila je prodaja NIS i Ugovor o izgradnji, odnosno o održavanju Banatskog Dvora. U sva tri posla Srbija ima maksimalno 49%, ima neka garantovana prava kao manjinski akcionar. Bojim se da ćete ovim otvoriti pitanje, recimo, da li se u proteklih nekoliko nedelja radilo ili da li je menjan status preduzeća NIS - "Gazpromnjeft" i da li se možda na mala vrata smanjuju prava Republike Srbije kao suvlasnika? Bojim se da idemo tim procesom, ali to sada nije direktna tema dnevnog reda i ne bih da zloupotrebljavam postupak. Neka ruska strana ili neka srpska strana proba da izbori ono što su imale druge zemlje. Druge zemlje su imale 50 – 50, imaju 50 – 50 i nisu napravile posao sa MOL. Bugarska nije napravila posao sa MOL. Ili, hajde da to uradimo na drugoj strani, kao neku vrstu kompenzacije. Koliko godišnje novca ode na papirnate poslove kompanije "Jugoros gas"? Znate da je ta kompanija apsolutno nepotreban posrednik u poslu. Imao bih neko razumevanje da je to takođe kompanija 50 – 50, da Srbija i Rusija, odnosno "Srbijagas" i "Gazprom" dele na 50% tu proviziju koju uzmu, koja je nekada do 5%. To bi možda i bilo u redu, ako ruska strana insistira na takvom načinu poslovanja. Ovde se radi o tome da smo manjinski partner i da izgubimo nekoliko miliona dolara svake godine. To za "Srbijagas" nije mali novac. Ni jedan novac koji je vezan pogotovo za ovu vrstu roba i usluga koje se pružaju građanima nije mali. Samo na tome insistiram.
Prekinula bih ovu repliku, ako se slažete? U redu, samo kratko, jer smo izgubili malo temu.
Ako može samo kratko. U potpunosti vas, dragi kolega, podržavam da je moglo da se istrguje i da bude 50 – 50. Ali, molim vas, pitanje je ko je pregovaralo? Ko je trgovao? To je trgovina. Nikada sigurno Rusi. Ako smo mi važni partner, a jesmo i mi smo ta magistrala kroz koju treba da prođe južni tok, garantujem i znam, pregovarao sam s njima, nikada se oni ne bi cenkali sa Srbijom, niti je to moglo da promeni odnose u vezi KiM i da ćemo nešto dobiti na tom polju, ako ustupimo 1%, a u međuvremenu, dobijamo zlatnu akciju. Zlatna akcija vam je isto kao da ste 50%, da znate. Prema tome, moglo je, ali to se ne odnosi na ovu Vladu. Možda se odnosi na pojedine partije u ovoj Vladi, ali na ovu Vladu u celini sigurno ne. Mislim da sam to pojasnio, radi građana. Inače, spreman sam kada god imate vremena, da ne opterećujemo društvo, možemo sutra, možemo kada god želite da razgovaramo. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, ne znam ovo više kako da nazovem. Stvarno mislim da ću morati da zamolim da nam oprostite sve njihove greške. Da kažem i zašto? Ova kuknjava ovde nad dugovima "Srbijagasa" i drugim dugovima, liči mi kao na ono kada neko ubije čoveka, pa sutra dođe na sahranu, pa kuka i izjavljuje saučešće da bi se napravio nevin i prikrio svoje tragove. Hajde da se složimo da je dug zemlje u junu, tu je naravno i dug "Srbijagasa", da je javni dug, dug privrede i stanovništva bio veći od 45 milijardi evra. Oko toga možemo da se složimo. Da li možemo da se složimo oko toga da nam treba u 2013. godini za servisiranje javnog duga tri milijarde evra da bi sanirali taj dug, koji je napravljen? Da li se slažemo da ide 800 miliona evra samo za kamatu? Da li nam je ostavljen deficit već u julu koji je trebao do kraja godine da bude dve milijarde evra? Da li je to sve skupa preko 50 milijardi evra duga, ne samo u "Srbijagasu", nego u svim javnim preduzećima, dugovima privrede, dugovima stanovništva? Da li je "Srbijagas", recimo, 2009. godine, ko je tada vladao? Da li je ta firma imala gubitak od preko 95 miliona evra? Da li se slažemo da je dug u "Srbijagasu" nasleđen? Mislim da možemo da se složimo. Da li možemo da se složimo da grejna sezona gotovo da nije započeta u Srbiji, u pravom smislu te reči? Nismo mi napravili dugove u "Srbijagasu" i ako su napravljeni za vreme ove vlasti, napravljeni su, recimo, u procentima od 0,5%. Da li su gubici svih javnih preduzeća u 2010. godini bili jednu milijardu evra? Da li smo to mi napravili? Ko je vladao u tom periodu? Ko je napravio te dugove? Znamo ko ih je nasledio, sadašnja Vlada. Da li je NIS 2008. godine imao gubitak od 90 miliona evra? Da li je NIS 2011. godine imao dobitak od 400 miliona evra? Kada uzmete to minus 90, plus 400, kako to neko za godinu dana napravi 400 miliona evra? Isti NIS, dve rafinerije, isto pumpe, a neko dok je to bilo javno preduzeće napravi dug od 90 miliona evra. Gde se delo tih 500 miliona evra? Sada neko nama morališe i priča kako je neko ispraznio džepove građana. To nije tačno. Oni su lustrirali, ne samo političke protivnike, to su samo pokušali, lustrirali su seljake sa njiva, radnike iz fabrika, uništili privredu, uništili poljoprivredu, uništili industriju. Nismo mi ispraznili novčanike građana. Vi ste ih ispraznili, puneći džepove svojih stranačkih prvaka i svojih stranačkih prijatelja. Vi u stranci imate milionere, a ne mi. Vaš predsednik stranke je milijarder, nije naš. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika.
Sačekaću neku drugu priliku, pa ću pročitati kako je izgledao jedan događaj 19. avgusta 2005. godine kada je jedan političar vodio magarca u zgradu Vlade i kakvo je ime dao magarcu. To neću sada govoriti. To ću kazati kada taj bude sedeo ovde, a sa njime ste sada u koaliciji. Tada ću vas podsetiti. O tome čiji je lider šta stekao, pa nije moj lider menjao Pećku patrijaršiju za stan od dva ara, pa se posle žalio kako nema nigde tepih da kupi za stan, jer nema tepiha za halu sportova. To je uradio tadašnji vaš lider u izbornoj kampanji, a ne moj. Nije moj lider menjao Gračanicu za stan od dva ara, nego je to uradio vaš lider. Prema tome, pre nego što posečete šumu u tuđim očima, uklonite balvan iz svog oka, jer se suviše teško hvatate teškog bremena optuživanja drugih, a veoma lako odbacujete breme samooptuživanja. Ako vi mislite da je politički život Srbije počeo onog dana kad ste vi ušli u politiku, grdno grešite. Vi ste u politiku ušli sa ljudima koji do juče nisu visili u goblenu, nego su bili i te kako aktivni, ne kada je uništavana privreda Srbije, nego kada su uništavani ljudski životi u Srbiji. Tu uvek imajte na umu kada se javite da meni replicirate. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću da odgovaram na neke besmislice koje se ovde često izgovaraju, ali kada je u pitanju zašto se zadužujemo, narodski rečeno, ova ruka je prazna, a u ovoj nema ništa. Zašto je takvo stanje? Zato što, recimo, sigurno ne bi podizali kredite da nije opljačkano 300 miliona u banci. Sigurno se ne bismo zaduživali da nije opljačkana Razvojan banka Vojvodine zajedno sa Agrobankom. Sigurno se ne bismo zaduživali da ne moramo da vraćamo kredite koje ste napravili. Sigurno se građani Srbije ne bi plašili poštarske plave uniforme zato što im donosi račune, da ih niste ostavili bez posla. Što se tiče ovih kredita i da li ćete da kontrolišete trošenje, hoćete. To vam garantujemo. Nećemo morati da saznamo kako se ovi krediti troše zahvaljujući policiji i tužilaštvu. Čini mi se da se u Srbiji mnogo njih danas plaši plave uniforme, ali nije poštarska, pogotovo iz DS.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Član 27, mada ste najmanje vi krivi, ali možete da sprečite ovaj, moram da kažem, cirkus. Molim vas da onemogućite da se rasprava vodi na ovaj način i u ovakvoj atmosferi. Ovo je ponižavajuće. Poslanici dobacuju, pričaju o svemu drugom, a ne o temi dnevnog reda. Ovo smo sve čuli po milion puta i sa jedne i sa druge strane. Ako ima interesa da vodimo raspravu o uslovima zaduživanja, konkretnim problemima i načinima kako ćemo te probleme rešiti, onda hajde da vodimo tu raspravu. Ako će se ona nastaviti u ovom pravcu, ako je vaša namera da samo replika sa jedne ili sa druge strane nastavite sebe da optužujete, LDP je najmanji problem. Povući ću sve amandmane LDP. Možemo odmah da završimo sednicu i stvarno više ne moramo da provlačimo ni sebe, ni građane Srbije kroz ovakvu vrstu poniženja.
Hvala. Potpuno ste u pravu, gospodine Đuriću. Molim sve narodne poslanike da se zaista vratimo na temu. Znam da smo svi mi umorni, ali isto tako smo svi svesni da bi trebalo danas da okončamo ove tačke dnevnog reda. U cilju toga, molim vas da govorimo samo o temi dnevnog reda. Nemojte da me, praktično, izazivate da opominjem svakog, ali uvažite i vi mene, kao što i ja uvažavam vas. Izvolite, vi ste na redu, gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo obraćanje prema meni i pozivanje na devedesete mnogo smeta. S obzirom da sam imao desetak žrtava u očevoj i majčinoj familiji u devedesetim godinama, podsećanje na to kod mene evocira vrlo jake doživljaje i vrlo teške uspomene. Nisam ja bio u Vladi devedesetih, a već sam rekao da je DS imala ministre u Vladi Slobodana Miloševića, i u republičkoj, i u saveznoj… (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, molim vas…) Vraćam se odmah. Nisam ja išao na Pale da jedem vola. Nisam ništa bio kriv. U to vreme sam osnivao Građanskisavez, a oni su jeli vola na Palama i to može da potvrdi kolega Zoran Ostojić. Nisam ja kriv za devedesete, a moja familija je nastradala, a sada neko ko bi mogao subjektivno da bude kriv za to meni prebacuje. Ne sećam se kada sam ga vodio pred Vladu. Izvinjavam se, zaboravio sam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, replika.
Kada sam jeo vola na Palama? Nisam bio na Palama, a najmanje sa volom. Hajde da se vratimo. Ljudi, pričamo o zaduženju, od 230 miliona, firmi koje duguju u ovom trenutku 750 miliona evra. Pričamo o davanju garancija sa ovim amandmanima u sledećoj tački od 230 miliona. Ova skupština je dala do sada "Srbijagasu" 530 miliona. Znači, sa ovim će "Srbijagas" dugovati 970 miliona, a garancije će se sa 530 povećati na preko 750 miliona evra. Pustite šta je bilo ranije. O čemu se vi raspravljate? Prethodna Vlada, isto ovakve kredite. Odakle ovih 530 miliona? Što vi sad njih optužujete – oni zaduženi. Sad vi nastavljate istim putem. Da li treba da vam kažem – isti ste kao oni? Nemojte da ih kritikujete. Na kraju krajeva, normalno je da ste slični, kad je pola isto, samo se zamenila velika stranka. Hoćemo li da pričamo da li je ovo smisleno ili nije smisleno, a ne ko je jeo i kada vola na Palama i ko je koliko žrtava imao u porodici.U tom smislu, dajte da se vratimo i da radimo po dnevnom redu. Imamo amandmane, vi kažete – odbijaju se, mi kažemo – treba da se prihvate. Sami ste krivi što radimo u ovo doba pod ovim uslovima i što će sutra da se glasa. Sve vreme moli vas gospodin Babić da ubrzamo diskusiju, mi hoćemo da pričamo po dnevnom redu, a onda se javi gospodin Karić da brani energetski sporazum, pričajući o zlatnoj akciji, što nije tačno. Nikakve zlatne akcije nema. (Predsedavajuća: Vreme.) Ja sam ovlašćeni predstavnik. Izvinjavam se, replika.
Dala sam vam reč povodom replike, zato što imam više prijavljenih kandidata. Zato vas uvek pitam da li replicirate ili govorite o amandmanu. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, izvolite.
Čuo sam ovde od predstavnika većine da su oni protiv toga da se daju dalje garancije "Srbijagasu" i da kritikuju što se "Srbijagas" bavio neprofilnim poslovima, pa očekujem da će takav stav biti i pri glasanju i da nećete podržati ovo zaduživanje koje se tiče tekuće likvidnosti, a ovo prepucavanje između jednih i drugih, prethodna Vlada je bez ikakvih kriterijuma dala garancije da se "Srbijagas" zaduži za preko 570 miliona evra. Ova Vlada daje garancije u ovih mesec dana za još 360 miliona evra. Dakle, za nas ste i jedni i drugi potpuno neodgovorni i isto radite i istu ćete odgovornost snositi kada "Srbijagas" dođe na doboš i budžet mora da pokriva te dugove, odnosno da vraća kredite. Jasno je da "Srbijagas" neće moći da vrati ove kredite, tako da će budžet morati to da vraća. Što se nas tiče, predstavnici i prethodne vlade koji su učestvovali u vlasti i ovi danas potpuno istu odgovornost će snositi za ovo. Ono što mene interesuje, pretpostavljam da bi trebalo da mi gospođa Grubješić odgovori, ovde u obrazloženju Zakona o zaduženju za Južni tok se nigde ne govori za šta će se trošiti pare, koliko će to biti izgrađeno sa ovih 30 miliona evra, koja je to deonica, dokle ćemo stići itd. Nemamo ni jednu analizu za šta i da li će biti opravdano to zaduživanje, koliko će nas koštati i koliko još para treba uložiti da bi se izgradio Južni tok. Što se tiče DSS, mi podržavamo svako zaduženje koje se tiče direktne investicije. Južni tok, bez obzira na sva osporavanja koja u nekim slučajevima imaju i svoje činjenično opravdanje, Južni tok jeste korisna stvar za Srbiju i sigurno da će Srbija od toga prvo pojačati svoju energetsku bezbednost, drugo, obezbediti dugoročno snabdevanje jeftinijim gasom svoje sugrađane, treće, moći će da izgrađuje energetske objekte zbog mnogo većeg protoka gasa kroz njenu teritoriju, sa četvrte strane, inkasiraće ne tako male svote novca za tranzit gasa kroz Srbiju. Kroz Srbiju će južni tok prolaziti u dužini od oko 410 kilometara. Planirane takse koje treba Srbija da ubere od tranzita, u onim godinama kada bude puno iskorišćenje Južnog toka, će biti preko 200 miliona dolara godišnje, tako da, kada se sve to sumira, to je vrlo pozitivna stvar za Srbiju i svako zaduženje u tom smislu je za nas opravdano, ali moramo tačno i da znamo koliko ćemo to izgraditi sa ovih 30 miliona evra. Ono što bih hteo vas da pitam, pretpostavljam da taj odgovor ne možete da mi date, ali je zato bio potreban neko ko je mnogo upućeniji u ovu materiju - ko je ispred države Srbije zadužen da planira razvoj Južnog toka, trasu i sve energetske objekte koji će biti od strateškog značaja za Srbiju? U strategiji razvoja koju je donelo ministarstvo predviđeno je da se izgradi nekoliko elektrana koje će koristiti gas iz Južnog toka. Za to je ministarstvo tražilo i naručilo studije da se rade, gde bi trebalo da budu te gasne elektrane i kojih kapaciteta, kojih snaga. Konkretno za grad Niš studiju je radila Američka kompanija pod nazivom "Vole persons" i ministarstvo je platilo tu studiju koja je pokazala, na osnovu analize, da se u Nišu treba graditi elektrana snage 600 megavata, 450 megavata električne snage i 150 megavata toplotne snage i to je ušlo u strategiju razvoja energetike Srbije. "Srbijagas" koji je glavni pregovarač i u ovom slučaju će biti, kompanija koja je ispred Srbije će realizovati projekat Južni tok, dogovarajući trasu i dogovarajući sa "Gaspromom" gde će biti raspoređeni ti energetski objekti, odnosno elektrane, prikazuje da će ih biti sedam – Subotica, Novi Sad, Zrenjanin, Sremska Mitrovica, Beograd, Kragujevac i Niš, gde pritom prikazuje snagu od 160 megavata za Niš, 100 megavata električne snage i 60 megavata toplotne snage, na osnovu kojih parametara? Ko ima pravo da menja nešto što je strategija Ministarstva energetike i za šta je Ministarstvo energetike naručilo fizibiliti studiju i platilo tu fizibiliti studiju i dobilo relevantne podatke koja elektrana treba da se napravi i koje snage. Da li to neko odokativno menja energetske planove i strategiju razvoja energetike, odokavitno stavlja koliko će koja elektrana biti snage, a da pritom, naravno, slučajno u Novom Sadu je predviđeno da takva elektrana bude 300 megavata električne i 200 megavata toplotne snage? Niš ima 270 hiljada stanovnika, Novi Sad ima 300 hiljada stanovnika. Kako je moguće da elektrana bude profitabilna u Novom Sadu koja je pet puta veća nego ona u Nišu? Ili je jedno potcenjeno ili je drugo precenjeno. Mislim da ova skupština i javnost zaslužuju odgovore na ova pitanja. Demokratska stranka Srbije će, bez obzira na sve to, podržati zaduženje za izgradnju Južnog toka, jer je to višestruka korist za Srbiju, ali sve drugo što se tiče zaduženja, naročito za tekuću likvidnost koja je bacanje para u bunar, je nešto što je apsolutno neprihvatljivo za nas, dok se ne razdvoje non-kor delatnosti, dok se ne ispita koliko je gubitaka dodatnih napravljeno u "Agroživu", u "Informatici", u "Azotari Pančevo" ko je tu muljao sa kime, koliko je tu protivpravne koristi bilo iz tih poslova i ko je odgovoran za to. Zaista nećemo podržati, a pozivam i vas da to ne podržite, jer ako ste kritikovali zašto je prethodna vlada na čelu sa DS bez ikakvih kriterijuma davala odobrenje da "Srbijagas" zadužuje do besvesti i da ne polaže nikome račune, onda nemojte ni vi to sada da radite.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, prosto ne mogu da verujem da nisu upozoreni prethodnici u jednom delu kada je nastalo vređanje, čak su postali neki poslanici i nervozni. Znam da je kasno i obično u ove sate znaju spominjati neka imena ili im se priviđa. Što se tiče ove teme zaduživanja "Srbijagasa", samo da podsetim po nekim podacima da je samo za četiri godine prethodne Vlade kod javnih preduzeća, između ostalog je tu i "Srbijagas", četiri i po milijarde nestalo para. Gde su te pare? Možemo postaviti to pitanje. Dalje, za četiri godine prethodne Vlade 7,6 milijardi smo se zadužili. Gde su te pare? Vidite zašto se zadužujemo, kad je jedan od poslanika iz jedne opozicione partije pitao itd. Srbija je početkom ovog mandata ove Vlade bila na prekretnici – ili čitavi kolaps ili zaustaviti dalje propadanje države? Zaista lično smatram da ovoj Vladi, ako uspe za četiri godine spasiti da ne doživimo kolaps, zbog onoga što su prethodnici učinili, treba dati Nobelovu nagradu. Dozvolite da kažem za ove četiri i po milijarde kroz javna preduzeća. Nisu poslanici ni sadašnja Vlada zadužili te pare. Te četiri i po milijarde, znate gde se nalaze? Kod onih koji su danas u zatvoru, kod Dulića, kod Dragina, kod "Agrobanke" itd. Dakle, te su se pare preko javnih firmi prelile iz džepa građana u džepove pojedinaca. Normalna je stvar da ćemo se sada zaduživati da spašavamo državu. Prosto ne mogu da verujem da jedan od poslanika kritikuje. Tačno je da su izjave bile pojedinih predstavnika sadašnje većine da se neće zaduživati. Da nije bilo ovih zaduženja 7,6 milijardi ili 4,5 milijardi kroz javna preduzeća, ne bi se zaduživali, ljudi, 16,7 milijardi javnog duga i unutrašnjeg 50 milijardi, ako ste gledali izveštaj Narodne banke, do 2030. godine. Uništili su i našu decu, našu budućnost. Hvala lepo. Prosto ne mogu da verujem, a verovatno ni građani Srbije, da pojedini poslanici iz DS mogu, pogotovo gospodin Milivojević, da tako diskutuju, a ne spominju Dragina, ne spominju Dulića, pa ako hoćete i Šutanovca i mnoge druge koji će doći na dnevni red. Izvinite na ovim upadicama. Hvala.
Reč ima gospodin Milivojević, replika. Izvolite.
Mislio sam da vi ovde nastupate u ime SNS. Međutim, ovde vi hoćete da budete samoproklamovani portparol nekog tužilaštva ili već ne znam koje druge pravosudne institucije. Ali, pre nego što krenete da sudite drugima, malo se osvrnite oko sebe i pogledajte svoje redove. Kada to budete radili i kada to budete prebrojali, kada budete videli u kakvom ste stanju ostavili budžet 1999. godine i 2000. godine, tada nam postanite predavač i držite predavanja. Znate, danas je lako naučiti i divljaka i prostaka i neznalicu, ali je najteže naučiti onog koji je sam neuk i koji, zaboravljajući svoju prošlost, hoće da bude učitelj drugima, a pogotovo boljima od sebe. Ako je neko kriv iz DS, pustite pravosudne institucije da to utvrde, nemojte vi da presuđujete, pogotovo nemojte u ovom parlamentu da to radite i da preuzimate ulogu tužioca i sudije. Opet da kažem, pre nego što vam prinesu lavor da operete ruke kao pilat, pre nego što se vi tu osetite pozvanima da delite pravdu u ovoj zemlji, okrenite se i pogledajte samo šta ste radili za vreme prethodne vlasti tokom devedesetih godina. Kada to budete utvrdili, kada budete videli kakvu ste razorenu privredu iza sebe ostavili i razoren budžet, kada bude izašli pred građane Srbije i u vezi s tim kazali samo jednu vama toliko stranu reč – izvinite, izvinite, izvinite građani Srbije, onda ću vam poverovati da ste vi neki novi ljudi, neki novi političari, neka nova Napredna stranka. Do tada vi ste samo produžetak iste one politike koja je napravila najveće razaranje u istoriji Srbije od njenog postanka i u nepovrat prodali ono za šta su se generacije s mukom trudile, borile, ginule, krvarile i ratovale. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, sve što je prethodni govornik rekao, ne osećam nikakvu odgovornost ni moralnu, ni političku, a ni bilo kakvu druge vrste, zato što kada je došlo do promene vlasti 2000. godine dug u budžetu Republike Srbije je bio daleko manji nego danas, daleko manji nego avgusta meseca 2012. godine. Isto tako, ni u jednom delu svog izlaganja nisam spominjao da ja nekome sudim i tužim, nego sam se pozivao na državne organe i policiju. Isto tako bih hteo i da mu se zahvalim zato što je on po meni jedan od najboljih poslanika SNS. Samo neka nastavi ovako da govori, mi ćemo za nepunih nekoliko meseci prebaciti i 50% popularnosti kod građana.
Hvala. Gospodine Milivojeviću, molim vas, jeste da je kasno, ali još uvek sam koncentrisana da vodim Skupštinu. S obzirom da ste pomenuli SNS, gospodin Arsić je u ime poslaničke grupe Srpske napredne stranke dobio pravo na repliku. Dalje zatvaram replike pošto smo se udaljili od teme. Reč ima gospodin Kasalović.
Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, želim da kažem da SPS podržava stav Vlade Republike Srbije da se ne prihvate amandmani na predloge zakona o davanju garancije po zaduživanju, jer mi vodimo raspravu pre svega na osnovu odredaba Zakona o javnom dugu i takođe Zakona o budžetu za 2012. godinu, u kome su jasno određena i predviđena zaduživanja za "Srbijagas" i za ostale koji su predmet ove rasprave. Čini mi se da smo i tada kada je bila rasprava po Zakonu o budžetu slične argumente i stavove iznosili, a i danas se pojavljuju. Međutim, jedan stav koji ne stoji jeste da je ista politika zaduživanja Vlade čiji je premijer Ivica Dačić i Vlade čiji je premijer bio Mirko Cvetković. To jednostavno nije tačno. Nije tačno jer je budžetom za 2013. godinu jasno definisana politika Vlade kada je u pitanju davanje garancija. Jasno je izražen i stav da se više u 2013. godini garancije države neće davati za zaduživanja javnih preduzeća za tekuću likvidnost, već isključivo za kapitalne investicije. Želim da kažem da je to i politika SPS i da su u ekspozeu premijera jasno definisani ciljevi, komparativne prednosti i prioriteti u razvoju, između ostalih i energetika. Drago mi je što i pojedine političke stranke prepoznaju aktivnost i države i "Srbijagasa" kada je u pitanju dugoročna energetska stabilnost i što Projekat Južnog toka podržavaju, što podržavaju početak rada podzemnog skladišta u Banatskom Dvoru, što garantuje dodatnu stabilnost i što će glasati za takve predloge, ali mi nije jasno zašto se onda nije glasalo za jedan takav budžet koji je bio i štedljiv i koji je predvideo da se više tekuća likvidnost ne kreditira i ne finansira. Zbog istine to treba ponoviti da građani znaju. Sa druge strane, takođe se izbegava reći da je "Srbijagas" u poziciji da danas nabavlja gas po ceni od 47 dinara, a da je prodaje po 35 dinara. Ne postoji nijedan čarobnjak, nijedan biznismen, pa ni Dušan Bajatović, koji u takvoj situaciji može na profitabilan način da funkcioniše. Gubitak je u startu 12 dinara i samo za četvrto tromesečje ove godine gubitak po tom osnovu će iznositi 75 miliona evra. Čuli smo i očekujemo da shodno planu budžeta više nema zaduživanja za tekuću likvidnost. Podrazumeva se da je ovakva politika, kada je u pitanju održavanje socijalnog mira kroz cenu gasa moraju da se proizvedu određene odluke o daljem i budućem funkcionisanju i "Srbijagasa" i drugih javnih preduzeća. Rekao sam i u načelnoj raspravi da se na tome radi i čuli smo od ministarke, postoji više načina da se ti problemi reši, ima popularnih i nepopularnih, ima mogućnosti da se nešto ispregovara. Mi jednostavno očekujemo da se to desi, a to će se i desiti, jer jednostavno, ako neko sumnja, jednostavno neka pogleda Zakon o budžetu za 2013. godinu koji smo usvojili. U njemu više toga nema i sigurno je da takva politika se u 2013. godini neće voditi. Dakle, politika Vlade premijera Ivice Dačića i premijera Mirka Cvetkovića, kada su u pitanju zaduživanja javnih preduzeća nije ista. Zaista bih voleo da su i pojedine stranke to i u budžetu prepoznale i kao odgovorne stranke i stranke koje podržavaju sve napore kada su u pitanju i energetska stabilnost da su podržale taj budžet. Zahvaljujem.
Gospodin Atlagić, po Poslovniku. Izvolite.
Povređen je član 104. gde se navodi između ostalog pogrešno protumačeno izlaganje. Mislim da je gospodin Milivojević zaista pogrešno protumačio, možda je trebalo i od vas da se upozori. Nisam nikome presuđivao i govorio da je presuđeno, samo sam konstatovao ono što je činjenica, što svi građani znaju ko je momentalno uhapšen. Ne pada mi ni napamet da presuđujem. Dakle još samo jednu rečenicu o Južnom toku. Južni tok najveće je bezbedonosno i energetsko ostvarenje zadnjih 20 godina. Hvala.
Hvala. Mislim da nisam povredila član 104. pošto mi član 104. stav 4. dozvoljava da odlučujem o tome ko ima pravo na repliku. Narodni poslanik Bojan Đurić se javio za reč. Izvolite.
Prvo kaže se bezbednosno a ne bezbedonosno, profesor univerziteta bi to morao da zna, ali to je manje bitno. Gospodine Kasaloviću, ja ću vam poverovati na reč ukoliko preuzmete sa svoje strane neke političke obaveze. Ukoliko se odustane od koncepta o kome danas govorite i ukoliko bude garancije za Srbijagas, za pokrivanje tekuće likvidnosti u 2013. godini, da li ćete vi na kraju te godine podneti ostavku na poziciju narodnog poslanika? Nudim vam takvu ponudu, s obzirom da ste uvereni, čim to tako srčano branite taj stav, verujem da ćete je prihvatiti. Druga stvar, danas je 28. skoro 29. decembar. Vi tvrdite da se razgovara o modelima restrukturiranja Srbijagasa, a kada ćete ih završiti? Do utorka. Ako ih ne napravite u prvih 30 dana i 31 dan januara, gubitak će biti već skoro 20 miliona evra, toliko otprilike mesečno gubitka pravi Srbijagas. Kažete da je uvozna cena 47 a prodaju po 35. Da li je rešenje da poskupi gas? Za koliko će poskupeti gas? Ako poskupi za 12 dinara biće 47 i Srbijagas će biti na nuli, a iz čega će vraćati kredite Srbijagas koje je do sada uzimala? Ili će gas poskupeti na 50, 60 dinara, koliko će koštati? Treće pitanje. Zašto ne izbacite posrednika ili makar ne obezbedite da Srbija uštedi onu razliku od nekoliko miliona dolara svake godine koja odlaze ruskoj strani. Šta ste do sada uradili da se promeni funkcionisanje Srbijagasa? Mislim da je to vrlo jednostavno pitanje. Ja ne optužujem za sve probleme Srbijagasa ni SPS ni njenog generalnog direktora. Mislim da sam o tome u proteklih nekoliko nedelja ili meseci vrlo jasno govorio. Optužujem politiku koja je bila pogrešna u prethodnom periodu i na isti način je pogrešna i sada. Ne znam šta vi mislite, šta misli vaš predsednik partije koji je trenutni premijer, ali vrlo pažljivo sam sinoć gledao intervju predsednika Republike koji je ponovo govorio o tome da javna preduzeća moraju da obavljaju socijalnu funkciju. Pri tome ne znam šta radi predsednik Republike na sastanku gde se odlučuje o funkcionisanju javnih preduzeća i cenama usluga, odnosno cenama gasa. Mislim da je to izlaženje iz okvira Ustava, ali kada je već bio tu taj master menadžmenta mogao je da sazna i to da se ne može čuvati socijalni mir tako što će cena biti ispod one koja je tržišna, a istovremeno ne davati garancije za nove kredite u 2013. godini, što vi najavljujete gospodine Kasaloviću. Za koji ćete se od tih modela opredeliti? Ili ćete čuvati socijalni mir i pokrivati gubitke novim kreditima, ili neće biti novih kredita, ali će onda cena biti tržišna plus preko toga onaj iznos koji je potreban da servisirate ove enormne kredite koji ste svi zajedno uzimali u prethodnim godinama? Kao što se kaže bezbednosnih, kaže se i Sveti Sava, a ne Sveti Savo.
Hvala. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Kasalović, replika.
Samo kratko. Nisam najavio politiku Vlade ona je definisana u Zakonu o budžetu za 2013. godinu - nema predviđenih garancija za tekuću likvidnost. Da li je to tačno? To je tačno. Znači, nema potrebe da se najavljuje. Nije mi jasno zašto sada nije dobro i zašto kritikujete Vladu koja traži rešenje. Vlada traži rešenje i pronaći će rešenje. Zaduženja neće biti. Kada pozivate na odgovornost, pa ja ću to da prihvatim kada i neke druge pozovete za izgovorenu reč, da nekada nema 7% pa posle toga ima 7%, pa će se dokapitalizovati, pa se neće dokapitalizovati. A da ne govorimo o drugim temama koje su pokretane, pa na taj način nismo razgovarali. Uveren sam da će Vlada u 2013. godini istrajati na ovaj način i sa ovom politikom i da ćemo na kraju godine upravo na ovakav način razgovarati i da ću ja biti u pravu. Jedno od rešenja koje ste vi pomenuli jeste i obezbeđivanje realne cene gasa, to nije sporno. Međutim, ima i drugih rešenja, postoji i modifikacija da se ispregovara nešto bolja nabavna cena ili modifikacijom ta dva metoda, ili već neko drugo rešenje o kome u ovom trenutku ne želim da razgovaram. Ali, želim da vam kažem da ništa ne najavljujem, nego je Zakonom o budžetu za 2013. godinu definisana politika Vlade Republike Srbije čiji je premijer Ivica Dačić kada su u pitanju buduća zaduženja javnih preduzeća.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Vi ste na identičan način gospodine Kasaloviću bili uvereni da neće biti novih zaduženja i pre tačno godinu dana. Mislim da je sada negde u ovo vreme tačno godinu dana kako je usvojen budžet za 2012. godinu. Da li je osnovnim tekstom budžeta za 2012. godinu bilo predviđeno izdavanje ove garancije na iznos od 170 miliona evra? Nije bilo predviđeno, a onda ste tokom godine usvojili rebalans. Kažem da sumnjam da ćete isto tako rebalans usvojiti i za budžet za 2013. godinu i da će ponovo biti garancija. Kako ćete naplatiti, kako ćete rešiti taj problem? Srbijagas mnogima duguje ali i od mnogih potražuje. Da li je tako? Nije baš tačno da potražuje samo od građana koji su u teškoj situaciji. Potražuje i od velikog broja društvenih i državnih preduzeća. Čini mi se da je potraživanje od Galenike AD oko 280 miliona dinara, hajde da to zaokružimo na 2,5 miliona evra. Znači, kako će vratiti Galenika taj dug koji ima. Sledeća tačka dnevnog reda jeste garancija za Galeniku AD, a onaj treći je za JAT koji takođe verovatno duguje svima oko sebe. Kako ćete odjednom sve to rešiti? Više neće biti garancija, neće biti kredita itd. Na kraju je poštenije, možda i jeftinije da se direktno zadužimo prodajom obveznica, plaćali bismo makar manju kamatu, nego na ovo. Ovo je foliranje. Nije primarni dužnik Srbijagas pa će se država pojaviti kao neko ko plaća u izuzetnoj situaciji. Vi znate da će platiti država kao što svaki put plati ili će se uzeti novi kredit za refinansiranje, pa ćemo dati garanciju za taj kredit. Nisam to hteo da pominjem, ali cinično je svaki put u obrazloženjima ovih zakona pominjete da postoji regresno pravo države u odnosu na preduzeće kome se daje. Kad je država ostvarila to regresno pravo. Hajde navedite mi neki ozbiljniji slučaj. Onda je poštenije da odmah država uzme kredit za "Južni tok", pa za i likvidnost, za šta god hoćete. Trenutno su kamate malo preko 5%, takva je situacija. To je povoljnije od ovih 7%-8%, po kojima se zadužujete i nije na kraju bitno da li je iznad crte ili ispod crte. Mirko Cvetković je godinama pokušavao da nas ubedi da kada je nešto ispod crte, da to nije dug. Sve je to na kraju dug. Onda makar da prestanemo jednom da se foliramo, da podvučemo crtu i da vidimo šta ćemo dalje. Ovo što sada radite nije podvlačenje crte. Trista miliona evra im date u poslednja dva meseca 2012. godine i ubeđujete nas kako će sa istim direktorom, istim načinom poslovanja, koalicijom koja je onakvu imenovala za direktora "Železnice" Srbije, "Srbijagas" postati profitabilno preduzeće u 2013. godini, ili "Galenika", što će verovatno biti tema na sledećem zakonu, ili JAT Airways, što će biti i na trećem zakonu. Neće, gospodine Kasaloviću. Mogu da vam kažem i drugačije šta se ne pravi i od čega, ali to nije primereno Narodnoj skupštini.
Hvala. Reč ima gospodin Kasalović, replika. Izvolite.
Vrlo kratko, bez želje da dalje učestvujem u ovoj vrsti polemike, rebalans budžeta se nije usvajao zbog garancije zaduživanja "Srbijagasa" ili bilo kog drugog javnog preduzeća. Rebalans je bio jednostavno refleksija dotadašnje politike Vlade u toku 2012. godine, bez mogućnosti da se značajnije reaguje u tom trenutku i vi znate da je bilo i potrebe da se predvide čak i zarade za pojedina preduzeća, koja nisu bila planom budžeta predviđena. Na taj način, jednostavno se nije mogla završiti poslovna godina. Bilo je više razloga za taj rebalans nije po tom osnovu. Jedino što se možemo složiti vi i mi, jeste da vi takođe kritikujete tu politiku, ne izražavate personalnu kritiku prema menadžmentu i prema preduzeću, nego jednostavno prema takvoj politici. Kažem vam da je satakvom politikom napravljen diskontinuitet. Vi imate pravo da sumnjate kao opozicija i da kritikujete, a ja vam kažem da sam ja uveren da je napravljen diskontitnuitet i da će to biti dokazano radom ove vlade u 2013. godini.
Hvala. Reč ima Zoran Ostojić. Izvolite.
Da li je napravljen diskontinuitet ako je pola Vlade isto, to ćemo videti, ali kada je u pitanju LDP, postoji kontinuitet. Kada ste u prošloj vladi tražili garancije za "Srbijagas", isto smo govorili. Nema razloga da ne govorimo sada drugačije, sada smo još uvek u 2012. godini i pričamo o 2012. godini. Bili smo protiv budžeta, obrazložili smo zašto, između ostalog i zbog predviđenih garancija. Došle su na dnevni red te garancije i kontinuitet je da budemo protiv, ali obrazlažemo – protiv. U obrazloženju piše da se odbija naš amandman, kako bi se izbeglo da preduzeće dođe u situaciju da ne može da ispunjava svoje obaveze, što bi prouzrokovalo dodatno opterećenje na likvidnost preduzeća. Ova rečenica bila je u obrazloženju i prošli i pretprošli put i natprošli put, i svaki put kada ste davali garancije i dok nismo došli do 530 miliona evra bez današnje garancije. Znači, isto je, zato smo rekli da ima kontinuiteta. Vi tvrdite, eto, sledeće godine neće biti, ali sada ovo je kontinuitet. Nova Vlada, a kontinuitet, tačno. Liberalno demokratska partija, kažete, personalno ne napada menadžment "Srbijagasa". Kako da vam kažem, čovek koji kaže da se treba zaduživati jer se onda upravlja većim kapitalom, čovek koji je rekao da ovakav javni dug Srbije nije ništa kada bi društveni proizvod bio 100 milijardi evra, zaista je dao doprinos ekonomskoj nauci. Ali, hajde ako smo mi pristojni, pa ne idemo personalno, mada svakako ne mislimo najbolje o menadžmentu, samo da citiram Zoranu Mihajlović, evo, ne govori LDP, ona je redovno kazala da je "Srbijagas" u teškoj finansijskoj situaciji, jer je od trenutka kada je Dušan Bajatović postao direktor, vrednost kapitala te kompanije smanjena za 40%. Rekla da je da postoji osnovana bojaznost, a ja bih rekao da postoji apsolutna sigurnost da će dug "Srbijagasa" postati javan. Takođe je rekla da ona, ministarka, Mihajlović Milanović, da je Bajatović zaposlio po rođačkoj i partijskoj liniji više od 200 ljudi. Nije to rekao LDP, sadašnja ministarka koja ne brani ove garancije iz SNS. Zato kažemo da ovoj vladi ne možemo verovati, zato kažemo da ova vlada nastavlja kontinuitet politike zaduživanja zemlje, kao i prethodna vlada, nesporno, jeste nas je jednom zadužila, jer je bila nesposobna, da sprovede suštinske reforme u ovoj zemlji. Zato kažemo da je to kontinuitet politike. Izvinite, ponoviću vam podatak da je Cvetkovićeva vlada zadužila zemlju za četiri godine, otprilike šest milijardi evra. U toj vladi su sedeli i socijalisti, u toj vladi je Dušan Bajatović takođe bio direktor "Srbijagasa", i G 17 plus, Rasim Ljajić, PUPS, da ne nabrajam sada sve, a ova vlada za ovih pet ili šest meseci, sa ovim zaduživanjem, a biće dug, to je svima jasno, jer firma koja duguje milijardu evra, ona duguje više nego što vredi. Ova vlada je za ovih pet, šeste meseci sa ovim garancijama skoro se približila tri milijarde. Prešla je dve i po milijarde, budite uvereni. U tom smislu smo protiv ovoga i zato vas molimo za razumevanje, da ne idete dalje tim putem, ukoliko već tvrdite kako ste napravili diskontinuitet.
Hvala. Reč ima potpredsednica Grubješić. Izvolite.
Ja zaista imam razumevanja, kao što sam uvek imala za opoziciju, pošto sam i sedela u ovom parlamentu osam godina, ali ja ne znam da li su svi narodni poslanici pogledali amandmane koje je podnela LDP. Ima 28 identičnih amandmana – briše se, i 28 identičnih obrazloženja. Mislim da to nije dobra parlamentarna praksa, to se naravno radi, podnose se identični amandmani, identična obrazloženja, ali ja sam makar od vas očekivala da budete malo drugačiji, jer ovo sam gledala u nekim ranijim godinama, pogotovo ove amandmane - briše se. Kako je prošla stranka koja je takve amandmane podnosila, vi to bolje znate od mene.
Hvala. Gospodine Đuriću, vašoj poslaničkoj grupi je preostalo još tri minuta. Izvolite.
Nemam ja problem s tim o čemu vi pričate, gospođo Grubješić. Znate kada ima makar malo šanse da se zakon popravi, iako je prilično loš, kao što je bio Predlog zakona o javnim preduzećima, tu su vam podneli 30-ak amandmana. Skoro 20 ste prihvatili i napravili smo nešto od tog zakona, na kraju. U međuvremenu ste ponovo uspeli da ga upropastite, reicmo ovim imenovanjem direktora "Železnice". Naravno, naši amandmani su politički. Mi smo protiv toga da se usvoje ovi zakoni, zato tražimo da se svi njihovi članovi obrišu. Zato što ja neću da glasam za kredit "Srbijagasu", koji između ostalog, kod bioloških sredstava kojima raspolaže, ima između ostalog osnovno stado nazimice 2.264 komada, osnovno stado krmače 1.823 i osnovno stado nerasti 112 komada. Ne znam šta su nerasti. Ako vi hoćete, vi plaćajte kredite tom preduzeću. Mi nećemo. Vas ništa ne obavezuje, naći ćete način verovatno da uđete i u sledeću vladu. Verujte mi, nekada je časnija i ona sudbina, u ovom slučaju sasvim sigurno, koju je doživela SRS. Mislim da je njihova pozicija časnija od pozicije ovih, sa kojim se danas nalazite u Vladi.
Hvala. Reč ima gospodin Zoran Ostojić. Izvolite.
Vidite, jeste u pisanom obliku da su nam ista obrazloženja, ali u usmenom izlaganju, verujte da su različita, za razliku od Vlade koja je samo jedno obrazloženje dala, a ne više. Hajde da kažemo ovako, ko vodi Vladu u kojoj sedite? Nekako mi se čini da najbolje razume tu praksu, imali su tada reč, sada nemaju. Rekao sam da smo mi u pisanju amandmana bili kreativni. Nisam rekao da smo bili originalni. Da, tu praksu su uveli ovi koji sada vode Vladu, odnosno stožer su Vlade,imaju većinu, imaju predsednika. U bici za bolje sutra, u pokušaju da vas sprečimo da učinite još zla, kad kažem još mislim na to da ste prvo prethodno sve ovo radili sa drugim partnerima, sada radite sa ovima koji razumeju ovo "briše se", legitimno je, ne pravim opstrukciju, pričam argumentovano, čak smo vas vraćali na dnevni red, vi ste počeli, ne vi, nego drugi, i mi želimo da sprečimo ono što svi vi znate da ne valja. Svi vi znate. Kad odete kući savest, savest je deo ljudskosti, vi znate da smo mi u pravu. Koji je dugi način? Drugi način je da dobijemo priliku da obrazložimo još jedanput i još jedanput zašto sa ovakvom praksom vođenja države treba da se prekine. Zato nam je teško da slušamo kad se međusobno optužujete, kad objektivno postoji, bar na ovom i hiljadu drugih primera, nešto što se zove kontinuitet. Promenili su se ljudi, ali se teško menja politika. Na kraju krajeva, možda je to prirodno. Ne može gospodin Atlagić, da ono u šta je verovao 40 godina, ovako sad promeni, kao na primer neko ko mu sada vodi stranku. Zato smo i govorili da je lako promeniti svoje mišljenje, ali je teško promeniti tuđe mišljenje koje je postalo pogrešno onda kad si ti imao pogrešno mišljenje. Kad 20 godina pričaš jedno i zaludiš stotine hiljada ljudi i onda posle 20 godina kažeš – e sad ja tako više ne mislim, mislim suprotno, tvoja je odgovornost da učiniš sve da te ljude koje si zaludeo i koji misle pogrešno i čija je politika, odnosno podrška politici dovela zemlju u katastrofu, da im kažeš sad i vi treba da promenite mišljenje, kao što sam ja. Ja sam odgovoran čovek i neću samo svoje mišljenje da promenim, nego ću učiniti sve da promenim i mišljenje stotina hiljada ljudi koji su mislili od belog da je crno, a od crnog da je belo i druge ljude ubeđivali u to. (Marijan Rističević, s mesta: Da od belog je brašno.)
Hvala. Reč ima gospodin Atlagić. Izvolite. (Bojan Đurić, s mesta: Da li ste čuli ovo?)
Poštovana predsedavajuća… (Bojan Đurić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Gospodine Đuriću, slobodno možete da koristite mikrofon i da se prijavite. Ne morate da mi dobacujete. Prethodno sam gospodinu Atlagiću dala reč za repliku. Molim vas da budemo strpljivi. Izvolite, gospodine Atlagiću.
Gospodin Ostojić verovatno mene ne poznaje ko sam i šta sam, ni kako sam mišljenje imao. Zaista ovo ne bih komentarisao, njegovo mišljenje o meni, a njegovo mišljenje o problemima znaju građani Srbije i šire, a znaju i mene, Hvala bogu. Ja isto njega ne poznajem. Ne znam otkud mu ovakve ocene? Hvala lepo.
Hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Bojan Đurić,. Izvolite.
Rukopisi ne gore, gospodine Atlagiću, ali to je manje bitno. Da li ste čuli primedbu gospodina Rističevića pre nekoliko minuta, gospođo Kovač? Ako niste čuli, onda u redu, onda nema povrede Poslovnika. Ja mislim da je to sramota za ovaj parlament.
Hvala. Zaista nisam čula. Ništa zaista nisam čula sa ove strane. Pratila sam prethodnog govornika. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, replika. Izvolite.
Ne znam kojim ste se mojim rečima našli povređeni, gospodine Atlagiću? Iskreno da vam kažem, gledao sam vas na suđenju Slobodanu Miloševiću. Bili ste svedok tamo, a pre neki dan kad smo raspravljali o produženju mandata vojnika u misijama, pričali ste da je to u skladu sa vanjskom politikom Svetog Save i da sa Rusima imamo srodstvo pravoslavno vizantijsko. Siguran sam da ste decenijama bili član Saveza komunista, a verujem da ste obavljali i visoke partijske funkcije u toj partiji. O tome sam mislio, kada je neko pričao kako su Srbi najstariji nebeski narod i kako je legitimno raditi šta god u odbrani ognjišta. Ljudi koji su pripadali jednoj ideologiji postali su zaluđenici neke druge ideologije. Ti koji su zaludeli, ako su sada promenili mišljenje, treba da učine sve i da i njih vrate na pravi put. Ne mislim da je pravi put bio ono što ste decenije Saveza komunista, ali ne mislim zaista da šaljemo vojnike u skladu sa vanjskom politikom Svetog Save.
Hvala. Reč ima gospodin Atlagić. Izvolite.
Zaista ne znam odkud ovakve ocene? Rekao bih samo jednu rečenicu oko mog svedočenja u Hagu. Gospodine Ostojiću, nije moja privilegija što sam doktor nauka, profesor, čovek sa deset knjiga i 200 naučnih radova, najveća privilegija. Moja jeste i ponos što sam u Hagu branio srpski narod i državu, a vaš predsednik stranke je izručio tog bivšeg našeg predsednika na Vidovdan, što je najveća sramota u istoriji. Istorija će opisati i mene i vas i vašeg predsednika. Ona je već dala ocenu. Pustimo to istoriji. Hvala lepo.
Hvala. Sada da se vratimo na temu dnevnog reda. (Zoran Ostojić, s mesta: Kako to mislite?) Nisam vas razumela, gospodine Ostojiću? Šta kako mislim to? Molim vas da se vratimo na temu dnevnog reda. Valjda sam ja zadužena za vođenje sednice? Dakle, ukoliko niko ne želi reč o amandmanu, prelazimo na sledeći amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Dakle, naveo sam zbog čega tražimo da se usvoji naš amandman. Mislimo da će nastati nepopravljiva šteta davanjem ove garancije i da će garancija da se aktivira već početkom sledeće godine, posebno u okolnostima kada je rečeno da više garancija neće biti. Priča da se sprema plan reorganizacije je prazna priča, jer ta priča traje već četiri godine i svaki put se pominjala kada smo davali garancije kada je prethodna Vlada to zahtevala. U svakom slučaju, situacija u kojoj predstavnici sadašnje Vlade, ministarka govori tako o onome ko vodi "Srbijagas", a onda ta vlada traži da damo garanciju, priznaćete da nije baš sasvim prirodna i normalna. Bar u tom kontekstu, kad već u nekim važnim stvarima ne možete da se dogovorite, platforme itd,bilo bi lepo da povučete ove zakone, da se prethodno dogovorite, jer taj menadžment treba da bude na korist od ovog novog kredita ili treba da dođe neki drugi čovek. Podsećam vas da je ta vlada imenovala ponovo Bajatovića pre usvajanja Zakona o javnim preduzećima, da ne bi potpao pod udar Zakona o javnim preduzećima, nekoliko dana pošto je gospođa ministarka sve ovo izgovorila o gospodinu Bajatoviću. Još jedan apel da uvažite naše argumente.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Ovo je vreme po amandmanu, naravno. Pa, uz sve ove razloge o kojima smo do sada govorili, moram da se vratim na prvo pitanje koje sam postavio u večerašnjoj raspravi, a to je: za koje tačno namene će biti iskorišćeno 30 miliona evra koje dajemo "Srbijagasu", odnosno za koje se "Srbijagas" zadužuje u okviru projekta Južni tok? Malo pre sam naveo šta sve spada u osnovna sredstva kompanije koja je osnovana da bi građane Srbije uredno snabdevala gasom. Dodaću sada još neku imovinu "Srbijagasa". To su koke i petlovi. Oko 101 hiljadu ih je imao "Srbijagas" na kraju 2011. godine. Ne znam, ne bavi se time "Gasprom", o kome toliko govorite, ne bavi se takvim poslovima i ne bavi se ni jedna druga gasna kompanija ni u okruženju, ni u Evropi. Ovde je mnogo govoreno o tome da ćemo u budućnosti dobiti povoljnije cene. Zanima me u ovom trenutku taj odgovor, očekujem od gospođe Grubješić, kako je na kraju zatovreno pitanje vraćanja duga od 30 miliona s kraja 2000. godine? Da vas podsetim, vi to odlično znate, to je onaj dug koji je nastao tako što je Vlada Zorana Đinđića, odnosno Vlada formirana posle "Petog oktobra", želela da uđe u reviziju starog sporazuma sa Rusijom, sporazuma Mirka Marjanovića i za tih nekoliko meseci pregovora je nastao taj dug i on se vukao nerešen do danas. "Srbijagas" je, prema rečima ministarke ili ministra Bačevića, preuzela obavezu da taj dug vrati. Od kojih sredstava će se taj dug vratiti i pod kojim uslovima?
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o tome da smo mi zaista želeli da se u stvari ovaj zakon povuče iz procedure, zato što smo svesni posledica koje će nastupiti ukoliko ovaj zakon bude usvojen, odnosno, ukoliko vladajuća koalicija bude u ovom parlamentu glasala za ovaj zakon. Mi to nismo mogli na drugi način da postignemo, odnosno, nismo mogli na drugi način da podnesemo amandmane nego samo tako da se svaki pojedinačni član ovog zakona, kao i svih ostalih zakona koji su danas na dnevnom redu, jednostavno brišu. To nije ništa neobično, to se već dešavalo u parlamentu, to jesu radili pravni prethodnici stožerne stranke koja je danas na vlasti i to je prosto legitimno. Mi na to imamo pravo. Međutim, vi prosto nemate pravo na to da tu spiralu zaduživanja samo nastavite da gradite. Dakle, nemate pravo da ovu državu još više zadužujete i nemate pravo da obrazloženje za to nalazite u propustima nekih prethodnih vlada. Sada ste vi na vlasti, vi morate da preuzmete tu odgovornost. Vi ste ti koji ste potvrdili mandat starom-novom direktoru "Srbijagasa", vi ste ti koji govorite, malo po kuloarima, malo po medijima, malo po žutoj štampi, da nešto niste zadovoljni sa menadžmentom "Srbijagasa". Međutim, faktički, ništa ne preduzimate. Dakle, ostaje na čelu "Srbijagasa" čovek koji je i u prethodne četiri godine bio direktor. Ponovo će da vodi tu veliku kompaniju. Nastavljate zaduživanje. Mi u ovom obrazloženju zakona nismo videli nijedan, apsolutno nijedan jedini argument koji govori u prilog tome zašto i kako mislite da će da se poštuje namena kredita za koji se garantuje.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Mislim da smo o ovome već dovoljno rekli i više neću analizirati sve aspekte zbog čega je neprihvatljivo da na ovaj način dajemo nove garancije "Srbijagasu". Ali, moram da završim ovaj deo o "Srbijagasu" jednim pitanjem koje zapravo ima najviše veze sa ovim što je vaš resor, potpredsednice Vlade. Znam da i vaša politička partija, ni kada su pisani i usvajani energetski sporazumi ili naftno-gasni sporazumi sa Rusijom nije bila zadovoljna svim njihovim elementima. Kako vam danas izgleda sa pozicije potpredsednice Vlade zadužene za evropske integracije? Da li neki elementi tih poslova, tih sporazuma, onako kako oni glase, ili neki elementi u međuvremenu preuzetih obaveza, mogu da budu problematični sa stanovišta naših evropskih integracija, bilo sa stanovišta sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ili budućih pregovora o članstvu Srbije u EU?
Hvala. Da li još neko želi reč? Izvolite.
Pošto se slabo i zna i dosta malo govori o Sporazumu o slobodnoj trgovini sa Rusijom, ja sam se pripremila. Pretpostavila sam da ćete me tako nešto pitati. Prosto, to se kao prirodno nameće u svakoj raspravi koju vaša poslanička grupa vodi. Sporazum o slobodnoj trgovini s Rusijom predviđa da se za robu za koju se može dokazati da je poreklom iz Srbije ne plaća carina kada je namenjena za tržište Rusije, osim ako nije izuzeta iz režima slobodne trgovine. Ovaj sporazum će sigurno važiti do ulaska Srbije u EU. Kada će to biti, to ne znam ja, ne znate ni vi. Možemo samo da nagađamo, ali nećemo se time baviti. Rekla sam da nikada neću licitirati datumima kao neki koji su ovaj posao obavljali pre mene, i ne samo oni nego je svako u ovoj zemlji voleo da procenjuje kada će to Srbija postati članica EU. Osnovni princip ovog sporazuma o slobodnoj trgovini s Rusijom jeste da je trgovina slobodna, sa izuzetkom spiska roba na koji se i dalje naplaćuje carina i na tom spisku je 39 proizvoda iz Srbije na koje se plaća carina prilikom uvoza u Rusiju i 17 proizvoda na koje se plaća carina prilikom uvoza iz Rusije u Srbiju. U julu 2011. godine je potpisan Protokol između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o izuzecima iz režima slobodne trgovine i o pravilima i određivanju zemlje porekla robe, uz Sporazum o slobodnoj trgovini iz 2000. godine i ovim protokolom je liberalizovano oko 99% trgovine sa Ruskom Federacijom. Predviđeno je da se carina naplaćuje na određen broj proizvoda u našem izvozu. Ne bih ja sada nabrajala proizvode, ne bih vas zamarala time. Ali, apsolutno, ovaj sporazum o slobodnoj trgovini sa Rusijom ni na jedan način ne ometa Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju koji je Srbija 2008. godine potpisala sa EU kao prvi ugovorni odnos između Srbije i EU. Ako vi mislite drugačije, navedite mi samo u kom to delu SSP ili u kom delu Sporazuma o slobodnoj trgovini sa Rusijom, gde se te dve stvari potiru, preklapaju i gde jedna drugoj smetaju? Znači, samo da ponovim – do ulaska Srbije u EU, što je jedan poduži period, važiće i Sporazum o slobodnoj trgovini sa Rusijom.
Hvala. Replika, gospodin Đurić. Izvolite.
Trudio sam se da budem precizan. Ovi odgovori koje ste vi dali su tačni i oni su vrlo važni, ali nije to jedini segment naših odnosa sa EU i sa Rusijom. Dakle, radi se o nekim drugim elementima. U međuvremenu, postoje neke nove tendencije, neke nove odluke evropskih organa, pogotovo kada se radi o željenoj diversifikaciji, da tako kažem, izvora energenata, odnosno onih puteva ili onih prodavaca, dobavljača od kojih oni dolaze. Kao što znate, sudovi u različitim zemljama, mislim i Evropski sud, u nekom trenutku su doneli odluke koje su postale obavezujuće. Ja sam vas pitao da li naši trenutni ugovorni aranžmani, recimo, nedavno zaključeni ugovor o dugoročnoj kupovini gasa od "Gasproma" odnosno od Ruske Federacije mogu da budu problematični, povodom otvaranja različitih poglavlja u pregovorima? Ne kažem da se oni neće primenjivati do datuma stupanja u članstvo, samo kažem da ćemo mi u međuvremenu imati obavezu ili da ih promenimo, da ih na neki način modifikujemo, što je moguće u poslu, ali onda ćemo ruskoj strani dugovati neku drugu vrstu kompenzacije ili penala a to nikad nije dobro. U ovom trenutku sam se setio još jedne stvari. Recimo, da li ćemo moći da ispunimo jedno od ključnih pravila EU u oblasti energetske sigurnosti, odnosno bezbednosti, a to je ili da imamo sopstvene rezerve, apsolutno kontrolisane, pod našom ingerencijom, naftnih derivata za 90 dana ili da imamo svoju naftnu kompaniju? Da li ćemo mi to moći da ostvarimo uz ovakve aranžmane sa Ruskom Federacijom?
Hvala. Izvolite, gospođo Grubješić.
Ne znam da li ćemo do tada imati našu naftnu kompaniju, do ulaska u EU. Ja se iskreno nadam da hoćemo, kao i većina nas, videćemo. Za sada imamo 49%. Pardon, nemamo više. Prodato je. Izvinjavam se. Imamo 49% od gasovoda Južni tok, ali, ulaskom u EU, to sam zaboravila da pomenem, kada prestane da važi Sporazum o slobodnoj trgovini sa Rusijom, Srbija će primenjivati Sporazum o partnerstvu i saradnji, EU – Rusija, koji je na snazi od 1997. godine. Može se očekivati da će EU i Rusija sklopiti novi sporazum, o kome se trenutno pregovara i koji će dodatno liberalizovati međusobnu trgovinu. Rusija je po značaju treći uvozni partner EU. Učestvuju u ukupnom uvozu EU sa 10,6%. Kada je reč o izvozu, Rusija je četvrti partner EU i učestvuje u ukupnom izvozu sa 6,4%. Novi sporazum o kojem se trenutno vode pregovori između EU i Rusije – Partnerstvo za modernizaciju, dizajniran je da unapredi saradnju između EU i Rusije. Tako da ne vidim potrebu da stalno objašnjavamo ili da imamo dilemu jednu ili drugu. Jedno i drugo se apsolutno ne isključuje u ovom trenutku, što se tiče ekonomske saradnje.
Hvala. Izvolite, gospodine Đuriću.
Ne isključuje se, naravno, ako država pametno pristupi tom procesu. Upravo na to je usmerena moja ambicija da o toj temi razgovaramo. Energetska saradnja, cena gasa, uslovi pod kojima se isporučuje, bila je jedna od ključnih tema sastanaka samita EU i Rusije, koji je održan pre nekoliko dana. Mene zanima da li naša Vlada, da li naša država na neki način učestvuje u tom procesu? Mi, naravno, ne možemo da učestvujemo, kao što to mogu zemlje članice EU, ali ako se već pravi nekakav okvir koji će i za nas, nadamo se što je moguće pre, ukoliko ne pobedi politika gospodina Atlagića, biti obavezujući, da onda budemo makar na toj strani u pregovorima, odnosno da pravimo sebi okvir koji nam je najbolji.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST CREDIT SUISSE BANK LONDON, VOJVOĐANSKE BANKE AD NOVI SAD, UNICREDIT BANK SRBIJA AD BEOGRAD I DEUTSCHE BANKE AG LONDON PO ZADUŽENjU JAVNOG PREDUZEĆA "SRBIJAGAS" NOVI SAD Primili ste amandmane koje su na Predlogzakona podneli narodni poslanici: Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Sledeći su argumenti. Već smo davali garancije od 70 miliona evra za "Galeniku". Ona knjigovodstveno vredi 20 miliona evra. Prihodi su 50, rashodi su 80, gubici ogromni, preko 100 miliona. Neko je rekao da ide iz Vlade predmet, da ćemo sledeće godine probati da nađemo strateškog partnera. Odvaljena je cifra od 100 miliona…
Gospodine Ostojiću, samo da vas podsetim, još uvek pričamo o "Srbijagasu". To je druga tačka dnevnog reda, nije "Galenika".
Izvinjavam se.
Možete dalje. Ne želite? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST KOMERCIJALNE BANKE AD BEOGRAD I AIK BANKE AD NIŠ PO ZADUŽENjU "GALENIKE" AD BEOGRAD Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolete.
Još jedan doprinos javnom dugu i ovih 15 miliona će svakako postati javni dug, obzirom da je "Galenika" prezadužena. Opet ista partija u protekle četiri godine na čelu te firme. Setite se, dali smo 70 miliona evra garancija. Prosto, jasno je da ovog trenutka kada dajemo garanciju to postaje javni dug. Firma čija je knjigovodstvena vrednost 20 miliona, treba da se zaduži za dodatnih 15 miliona. Svakako da će to vraćati građani Srbije, a mi da budemo srećni da neko na tom tenderu koji se najavljuje za proleće, "Galeniku" kupi za jedan evro, pa da je dignemo na noge.
Da li još neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Đuriću.
Možda je dobro da ponovimo još jednom uslove kredita. Ovde se radi o garanciji za kredit "Galenici", ona je AD, sa 100% državnom vlasništvu. Kamatna stopa je 6,95% plus tromesečni euribor, što znači sedam i nešto posto. Naravno da je u ovom trenutku najvažnije tražiti model koji će omogućiti da "Galenika" postane normalna kompanija. U ovom trenutku nemamo baš mnogo, iako su uslovi krize u svetu farmaceutskih kompanija koje loše posluju, "Galenika" je primer kako se lošim upravljanjem, koje ne traje poslednjih nekoliko godina, one kroz različite probleme koji postoje sa tom kompanijom, traje preko 20 godina i kompaniju dovodi do potpunog kolapsa. Ključni razlog za ovakvo funkcionisanje, odnosno propast "Galenike" je organizacija zdravstvenog sistema u Srbiji, funkcionisanje sistema zdravstvenog osiguranja i iz toga su nastali najveći dugovi. Drugi deo je posledica lošeg ili bahatog upravljanja. Time će se baviti drugi organi. Jasno je zbog čega u ovom trenutku moramo da uzmemo kredit pod ovako lošim uslovima. Naš problem je što se u međuvremenu ništa nije promenilo. Imamo najave ovih dana od strane ministra finansija i ekonomije, da će država učiniti sve da pronađe, odnosno od gospodina Ljubića, da će država učiniti sve da pronađe strateškog partnera. Bojim se da to sa kompanijom koja ima ovakve performanse i sa ovakvom atmosferom u državi gde se istovremeno vodi borba ili haranga protiv privatizacije, s druge strane se najavljuje privatizacija, pa makar za jedan evro, prosto neće dogoditi. Da ne bih zloupotrebljavao vreme, javiću se kod sledećeg amandmana i time ćemo završiti deo o "Galenici", da prosto vidimo kakva su kreditna zaduženja "Galenike" u ovom trenutku. Ona su mnogo strašnija od ovih 15 miliona evra.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Đuriću.
Svi su se kleli, mislim da je to bilo krajem prošle godine, možda početkom ove, da je 70 miliona evra za "Galeniku" poslednji kredit i da će se situacija popraviti. Pročitaću vam kakve su bile obaveze po kratkoročnom kreditima "Galenike AD" na dan 31.12.2011. godine. Strašno. Poštanska štedionica tri miliona evra, Poštanska štedionica milion evra, "Sosijete ženeral" dva miliona evra, "Sosijete ženeral" 73 miliona dinara, "Sosijete ženeral" 310.000 evra, "Univerzal banka" 1,5 miliona evra, "Unikredit banka" 127 miliona dinara, "Aik banka" dva miliona evra, "Vojvođanska banka" 110 miliona dinara sa valutnom klauzulom, "Aik banka" 420 miliona dinara, "Agrobanka" 1.635.000 dolara, "Inteza", dozvoljeni minus, dakle državna kompanija uzima dozvoljeni minus kod banke "Inteze" u iznosu od 80 miliona dinara, "Dunav banka", šta god to bilo, 50 miliona, "Komercijalna banka" 140 miliona, državna banka. Još jedan kredit kod "Agrobanke" od 1.539.000 švajcarskih franaka. "Agrobanka" dozvoljeni minus 100 miliona dinara. Dugoročni krediti – 10 miliona evra, "Erste banka Amsterdam". Sada pogledajte šta znači kada se ne preduzmu na vreme, kako smo vas upozoravali prave mere prema nekoj kompaniji, kada se foliramo da je moguć opstanak socijalizma. To je kredit od pre nekoliko godina. Kamatna stopa je bila tromesečni euribor plus 4,52. Ovaj kredit koji sada uzimamo je tromesečni euribor plus 6,95. Valjda ne postoji bolji dokaz da je ovakva situacija neodrživa i da je spremanje te kompanije, na bilo koji način, za normalno funkcionisanje, za privatne vlasnike, za strateškog partnera jedini izlaz. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili sa svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST BANCA INTESA A.D. BEOGRAD PO ZADUŽENjU AKCIONARSKOG DRUŠTVA ZA VAZDUŠNI SAOBRAĆAJ "JAT AIRWAYS" A.D. BEOGRAD Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, zaista neću da dužim. Kolege Ostojić i Đurić su dosta govorili o tome koliko su visoko zadužena ova javna preduzeća, odnosno privredna društva i zaista ne treba više ništa dodati o tome. Međutim, ne mogu da ostavim bez komentara ovaj član 4. U stvari, to je to regresno pravo države prema svim ovim dužnicima, odnosno onima koji su uzeli kredite, a uopšte ne nameravaju da ih vrate, niti mogu da ih vrate. Čuli smo zašto ne mogu te kredite da vrate. Dakle, trebalo je da se izostavi iz Predloga zakona ovaj član 4, kao što je trebalo da se izostavi iz svih ovih ostalih zakona to regresno pravo države. Zaista je pravo vreme da prestanemo da se foliramo. Radi se o visoko zaduženim javnim preduzećima i privrednim društvima i trebalo bi malo ozbiljnije da pristupimo pisanju ugovora, ako ništa drugo. Ako već prihvatamo tu obavezu da se iz budžeta finansiraju sve nesposobnosti tih javnih preduzeća, hajde onda da onaj koji piše te predloge zakona da vodi računa o tome da će država da vraća, odnosno budžet Srbije, odnosno svaki građanin ponaosob. Tri kredita od ovih koji su danas na dnevnom redu se tiču tekuće likvidnosti. Dakle, tri kredita stupaju na snagu sledećeg dana od dana objavljivanja. Šta još više reći o ovim kreditima? Mislim da je sve rečeno večeras, ali se uglavnom nastavlja zaduživanje.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Još 10 miliona evra za JAT. Kod "Srbijagasa" i kod "Galenike", postoji neki nacionalni interes da makar imamo te kompanije ili da imamo neki odnos ili neki udeo u vlasništvu u njima. Zaista ne razumem da li bilo ko više u ovoj zemlji veruje da je JAT, pogotovo ovakav kakav je potreban ovoj zemlji. Ta ideja o nacionalnom avio-prevozniku kao simbolu suvereniteta i državnosti su davno prevaziđeni. Mnoge razvijene evropske zemlje više nemaju državne avio-kompanije, sve su želele da ih imaju, mnoge mnogo bogatije zemlje od nas nisu uspele da ih zadrže, prepustili su tržište privatnim prevoznicima ili nekim drugim oblicima organizovanja i spasili su svoje zemlje ovolike državne pomoći. Znate šta možda građani Srbije ne mogu drugačije da dobiju gas u ovom trenutku, nego preko "Srbijagasa", tu nije moguće uvesti neku ozbiljniju konkurenciju. Ali građani Srbije u ovom trenutku imaju pravo da kupuju, imaju mogućnost da kupuju avio karte za zapravo sve destinacije na kojima leti JAT. Kada recimo poželite da letite za Rim 10. januara, a da se vratite 13. januara platićete JAT-ovu kartu 200e, tačno 200e, proverio sam to malo pre kroz razne rezervacione sisteme ali Al Italiinu kartu ćete platiti 163,97e. Dakle, imate mogućnost da kupite kartu Al Italii kartu za 163e ili da kupite ovu JAT-ovu i da je platite 200e i da platite još ko zna koliko, kao poreski obveznik tako što plaćate, odnosno vraćate JAT-ove kredite. Ta ambicija da se za nekoliko meseci od nule napravi novi JAT ili kako god već da se zove, a da ovi dugovi, između ostalog i ovaj kredit od 10 miliona evra plus zastrašujuće kamate, pa to je prevara građana Srbije. U ovom trenutku ću stati, mislim da smo već dovoljno mračnih tonova uneli, da je ova rasprava trajala predugo i da bez obzira na sve naše političke razlike, oštrinu u našim diskusijama, da ipak na kraju ovog zasedanja, ovo je praktički kraj jesenjeg zasedanja, sutra je ostalo samo glasanje i svim kolegama u parlamentu, članovima Vlade ovde je trenutno samo gospođa Grubješić i građanima Srbije čestitam sve ove praznike i da bar neko vreme provedemo bez tog stalnog trovanja politikom ili imitiranjem politike koja je toliko često u Srbiji. Hvala.
Hvala gospodine Đuriću. Da li još neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Nastavljamo rad u subotu, 29. decembra, u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 127 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da se u toku sednice Narodne skupštine izuzetno može, po hitnom postupku, na dnevni red sednice staviti predlog za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 135 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Poslanička grupa SNS, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine tačka: PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE, koju je podnela Narodnoj skupštini 27. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 26 od prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres o ovoj tački dnevnog reda. Primili ste Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa SNS. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmernom broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u meterijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa SNS. Da li predstavnik predlagača Veroljub Arsić, predsednik poslaničke grupe, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da na poslaničkim listama više nema prijavljenih za reč i pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li reč žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa SNS. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem subotu, 29. decembar 2012. godine, sa početkom u 10,20 časova, kao Dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Kako bi mogli da pristupimo glasanju, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 136 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje o PREDLOGU ZAKONA O JAVNIM NABAVKAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o javnim nabavkama, u načelu. Molim Narodnu skupštinu da se izjasni. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 134, protiv – 35, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam, od prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su amandmane, pisanim putem, povukli narodni poslanici: Bojana Božanić, Dejan Mihajlov i Dušica Morčev na član 3; Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević na čl. 63, 78. i 84; Ranka Savić na član 22; Vesna Jovicki na član 7; Miroljub Stojčić na član 85. i Zoran Kasalović na član 141. Predloga zakona; da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani koje su podneli narodni poslanici: Zajedno Janko Radaković, Jovana Joksimović i Biljana Hasanović Korać na član 10; Ranka Savić na član 21; Olgica Batić na član 23; Dejan Radenković na član 141; Vladimir Marinković na čl. 136. i 144. i Vesna Jovicki na član 141. Predloga zakona. Takođe, sastavni deo Predloga zakona postali su i amandmani Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneti na članove 7, 33, 57, 61, 75, 77, 78, 79, 141, 174, 175, 177. i 178, kao i na Priloge I i II Predloga zakona, jer ih je prihvatio predstavnik predlagača, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Dušica Morčev. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlovi i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vojislav Vujić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Mončev iGorica Gajić. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 odukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 27, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 40, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 41, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević i Slobodan Veličković. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 odukupno prisutnog 181narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 27, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnog 181narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 181narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 odukupno prisutnog 181narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkovi, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 odukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Dejan Mihajlov, Dušica Morčev i Petar Petković podneli su amandman na naslov iznad člana 28. i na član 28. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 odukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutna 182narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Predstavnik predlagača i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 51, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 132 od ukupno prisutna 183narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 171, od ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Aleksandar Pejčić i Gorica Gajić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 171, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Bojana Božanić, Dejan Mihajlov i Dušica Morčev, podneli su amandman na naslov iznad člana 37. i na član 37. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 168, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Bojana Božanić, Dejan Mihajlov i Dušica Morčev podneli su amandman na naslov iznad člana 40. i na član 40. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 168, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olega Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 161, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 161, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Dejan Radenković. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Resorni odbor je prihvatio ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 69, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 112, od ukupno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Marinković, Milorad Mijatović i Slavica Savić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 170, od ukupno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasao 161, od ukupno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 160, od ukupno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 27, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 153, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 76. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 39, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 140, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 77. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 159, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 165, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 158, od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 39, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 40, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 34, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Aleksandar Antić podneo je amandman kojim se predlaže da se posle člana 85. doda novi član 85a. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević i Bojana Božanić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Dušica Morčev. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165, od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković, Jovana Joksimović i Biljana Hasanović Korać. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izajsnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izajsnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 145. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izajsnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 164od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 147 . amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ranka Savić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 157. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov, Petar Petković, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Petar Petković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Jovana Joksimović. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izajsnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Božidar Đelić i Janko Radaković podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 168. doda glavaIXa i član 168a. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 25, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 152od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 169. amandman je podnelo narodni poslanik Dejan Radenković. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev, Dejan Mihajlov i Milan Lapčević. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Janko Radaković i Božidar Đelić. Predstavnik predlagača i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o javnim nabavkama u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – 34, uzdržanih – nema, nije glasalo sedamod ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o javnim nabavkama. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O RAZVOJNOM FONDU AUTONOMNE POKRAJINE VOJVODINE. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Razvojnom fondu Autonomne Pokrajine Vojvodine, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo šestod ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas: da je narodna poslanica Vesna Kovač, pisanim putem, povukla amandman na član 3. Predloga zakona; da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika Vesne Kovač na članove 2. i 19, Mome Čolakovića na član 4, Jelena Travar Miljević, Ane Novković, Dragane Đuković i Jožefa Šandora na članove 8. i 14. i amandmani Vlade na članove 7. i 8. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 26, uzdržanih – nema, nije glasalo 149od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 21, uzdržanih – nema, nije glasalo 153od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić, Jovan Palalić i Milan Lapčević. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 151od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Srđan Šajn. Skupština AP Vojvodine i Vlada nisu prihvatili amandman, u osnovnom tekstu, a o ispravci amandmana nisu se izjasnili. Resorni odbor nije prihvatio amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman, sa ispravkom u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 161od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 153od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Skupština AP Vojvodine i Vlada nisu prihvatili amandman, u osnovnom tekstu, a o ispravci amandmana nisu se izjasnili. Resorni odbor nije prihvatio amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman, sa ispravkom u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – 16, uzdržanih – nema, nije glasalo 146od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jožef Šandor. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – osam, uzdržanih – nema, nije glasalo 148od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković. Skupština AP Vojvodine nije prihvatila amandman. Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo 160od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Ružica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština AP Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra daje amandman u skladu saUstavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 153od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman.7/1 Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciRužica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devetoro, protiv – 20, uzdržanih – jedan, nije glasalo 148 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciRužica Igić, Sanda Rašković Ivić i Jovan Palalić. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanikZoran Kasalović. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 25, protiv – 18, uzdržanih – jedan, nije glasalo 132 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanikVesna Kovač. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devetoro, protiv – 16, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciJelena Travar Miljević, Ana Novković, Dragana Đuković i Jožef Šandor. Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 21. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Razvojnom fondu Autonomne Pokrajine Vojvodine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo četvoro od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o Razvojnom fondu Autonomne Pokrajine Vojvodine. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ENERGETICI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 28, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani koje su podneli narodni poslanici: zajedno Milica Vojić Marković i Donka Banović na član 5; Katarina Rakić na član 5; zajedno Milica Vojić Marković, Donka Banović i Milan Lapčević na član 6, kao i amandman Vlade na član 6. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciMilica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciMilica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslaniciRadmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslaniciBojana Božanić i Miroslav Petković i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević i narodni poslanik Olgica Batić. Vlada nije prihvatila amandmane, a o amandmanu narodnog poslanika Olgice Batić se nije izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandmane. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno 176. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno 176. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno 176. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 35, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 141 od ukupno 176. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja, pošto je u Predlogu zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Molim Narodnu skupštinu da se izjasni. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 28, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 27, uzdržanih – jedan, nije glasalo 18 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE ITALIJE O SARADNjI U OBLASTI ENERGETIKE Pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu zakona, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 5. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedeni predlog zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije o saradnji u oblasti energetike, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona većinom glasova narodnih poslanika. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST DEUTSCHE BANK AG LONDON PO ZADUŽENjU JAVNOG PREDUZEĆA "SRBIJAGAS" NOVI SAD RADI REALIZACIJE PROJEKTA JUŽNI TOK Stavljam na glasanjePredlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad radi realizacije projekta Južni tok, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 152, protiv – 15, uzdržanih – jedan, nije glasalo 10 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila usvojila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naslov iznad člana 1. i na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 5, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 6, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno 179. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević.. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 5, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad radi realizacije Projekta Južni tok, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad radi realizacije Projekta Južni tok. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST CREDIT SUISSE BANK LONDON, VOJVOĐANSKE BANKE A.D. NOVI SAD, UNICREDIT BANK SRBIJA A.D. BEOGRAD I DEUTSCHE BANK AG LONDON PO ZADUŽENjU JAVNOG PREDUZEĆA "SRBIJAGAS" NOVI SAD Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu zakona, pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 4. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje javno zaduživanje, većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Credit Suisse bank London, Vojvođanske banke a.d. Novi Sad, Unicredit bank Srbija a.d. Beograd i Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 39, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naslov iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 9. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dna objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 18, uzdržanih – nema, nije glasalo 32 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Credit Suisse bank London, Vojvođanske banke a.d. Novi Sad, Unicredit bank Srbija a.d. Beograd i Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 37, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Credit Suisse bank London, Vojvođanske banke a.d. Novi Sad, Unicredit bank Srbija a.d. Beograd i Deutsche bank AG London po zaduženju Javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST KOMERCIJALNE BANKE A.D. BEOGRAD I AIK BANKE A.D. NIŠ PO ZADUŽENjU GALENIKE A.D. BEOGRAD Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 105. stav 3. tačka 4. Ustava Republike Srbije, odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika o zakonima kojima se uređuje javno zaduživanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Komercijalne banke a.d. Beograd i AIK banke a.d. Niš po zaduženju Galenike a.d. Beograd, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 38, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naslov iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević . Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 odukupno prisutnih 176narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 175narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno prisutnih 176narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 172 od ukupno prisutnih 176narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 20, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 od ukupno prisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Komercijalne banke a.d. Beograd i AIK banke a.d. Niš po zaduženju Galenike a.d. Beograd, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 39, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Komercijalne banke a.d. Beograd i AIK banke a.d. Niš po zaduženju Galenike a.d. Beograd. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa a.d. Beograd po zaduženju Akcionarskog društva za vazdušni saobraćaj "JAT Airways" a.d. Beograd, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 40, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naslov iznad člana 1. i na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 odukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavo i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Bojan Đurić, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 22, uzdržanih – nema, nije glasalo 30, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završi odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa a.d. Beograd po zaduženju Akcionarskog društva za vazdušni saobraćaj "JAT Airways" a.d. Beograd, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – 39, uzdržanih – nema, nije glasalo 14, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa a.d. Beograd po zaduženju Akcionarskog društva za vazdušni saobraćaj "JAT Airways" a.d. Beograd. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ČLANOVA PROGRAMSKOG ODBORA RADIODIFUZNE USTANOVE SRBIJE. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 1. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 37, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izboru članova Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 12, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Narodni poslanik Ivan Andrić, na sednici 26. decembra 2012. godine, u 18 časova i 19 minuta, ukazao je na povredu članova 27. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 151, od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Judita Popović, na sednici 26. decembra 2012. godine, u 21 čas i 49 minuta, ukazala je na povrede članova 106, 107. i 113.Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151, od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Judita Popović, na sednici 28. decembra 2012. godine, u 12 časova i 5 minuta, ukazala je na povrede člana 27. i člana 103. stav 5.Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152, od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Judita Popović, na sednici 28. decembra 2012. godine, u 12 časova i 10 minuta, ukazala je na povrede članova 27, 103. i 107.Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153, od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Judita Popović, na sednici 28. decembra 2012. godine, u 12 časova i 25 minuta, ukazala je na povrede člana 27. i člana 103. stav 6.Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 151, od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Srđan Miković, na sednici 28. decembra 2012. godine, u 15 časova i 30 minuta, ukazao je na povrede članova 27. i 109.Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149, od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslanika. Narodni poslanik Veroljub Arsić, na sednici 28. decembra 2012. godine, u 15 časova i 35 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 43, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 127, od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslanika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Desetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Želim vama i vašim porodicima sve najbolje u 2013. godini. Dozvolite mi da i u vaše ime i u ime Narodne skupštine čestitam svim građanima Srbije predstojeće praznike i poželim im uspešnu i naprednu zemlju. Sada vas molim da saslušamo himnu Republike Srbije. (Intoniranje himne.)