Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u ovoj godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 125 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodna poslanika. Da li je neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Čotrić.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje je upućeno Ministarstvu pravde Republike Srbije, a glasi – da li se razmišlja o osnivanju komisije za utvrđivanje žrtava ubijenih u inostranstvu za vreme komunističke vladavine u našoj zemlji od 1945. do 1990. godine? Naime, istraživači, istoričari, novinari publicisti utvrdili su da je u tom periodu uglavnom, u zapadnoevropskim zemljama i prekookeanskim, ubijeno dvadesetak srpskih političkih emigranata, a nijedno od tih ubistava do sada nije rasvetljeno, niti su procesuirani egzekutori i nalogodavci. Reč je o istaknutim pripadnicima srpske političke emigracije, uglavnom o književnicima, publicistima, novinarima, glavnim i odgovornim urednicima glasila. Oni nikakve veze nisu imali sa terorističkim akcijama i bavili su se naučnim, umetničkim i literarnim radom. Neki od njih su bili u godinama, a jedini razlog za njihova ubistva bilo je to što su se zalagali za demokratsko uređenje u Jugoslaviji, za višepartijski sistem, za poštovanje ljudskih prava protiv jednostranačke diktature koja je postojala u to vreme u našoj zemlji. Uglavnom, za njihova ubistva odgovorna je Jugoslovenska tajna policija, tzv. Druga uprava, koja je imala zadatak da u ofanzivnim akcijama likvidira istaknute pripadnike srpskih političkih emigrantskih organizacija i utvrđeno je da su oni ubijeni uglavnom u periodu od 1954. pa do 1986. godine. U Hrvatskoj je, moram to da kažem, na osnovu zakona iz 1991. godine o utvrđivanju ratnih i poratnih žrtava Drugog svetskog rata, formirana Komisija za utvrđivanje žrtava hrvatske političke emigracije koje su likvidirane u inostranstvu u tom periodu. Oni su došli do zaključka da je ubijeno 68 pripadnika hrvatske emigracije i sigurno je da je najveći broj takvih ljudi bio u hrvatskoj emigraciji, ali odmah za njima su bili pripadnici srpske emigracije, zatim albanske i muslimanske. Nažalost, u našoj zemlji takav zakon nije donet. Mi iz SPO plediramo za donošenje sličnog zakona i u našoj zemlji i formiranje odgovarajuće komisije koja bi se bavila utvrđivanjem okolnosti pod kojima su ovi ljudi ubijeni, ko su bili nalogodavci, koji su bili motivi, ko su bili pomagači. Zatim, da se utvrdi stanje grobova tih ljudi, uređivanje njihovih grobnica i, prema potrebi, prenošenje posmrtnih ostataka u Srbiju i dostojno sahranjivanje ovih ljudi koji su se borili samo za demokratski preobražaj, mirnim, nenasilnim sredstvima u našoj zemlji, a nesumnjivo je da su bili likvidirani od ili pripadnika Jugoslovenske tajne policije, odnosno Službe državne bezbednosti ili uglavnom kriminalaca, ljudi s druge strane zakona, koji su bili angažovani od tadašnjih struktura da obavljaju ove nečasne poslove prema ljudima koji nikakve krivice nisu imali, osim što se nisu slagali sa Brozovim poretkom koji je vladao Jugoslavijom nekoliko decenija. Dakle, hoću samo da ukratko podsetim da je potpukovnik Jugoslovenske vojske u otadžbini Siniša Ocokoljić kidnapovan u Austriji 1954. godine, zatim tajno prebačen u našu zemlju i bez suda likvidiran, da je Ratko Obradović ubijen u Minhenu 1967. godine, kao urednik jednog antikomunističkog glasila…
Hvala. Vreme.
…da je dve godine kasnije u Parizu ubijen Andrija Lončarić, itd, Petar Valić, urednik lista „Vaskrs Srbije“, pa sve do Borivoja Matića, koji je imao 72 godine i koji je pronađen mrtav u Čikagu. Hvala vam.
Vreme. Zahvaljujem. Hvala vam, kolega. Reč ima dr Sulejman Ugljanin.
Hvala. Uvažena predsednice, kolege i koleginice narodni poslanici, tražim objašnjenje od predsednika Vlade, ministra spoljnih poslova, ministarke državne uprave i lokalne samouprave, ministra pravde, ministarke zadužene za evropske integracije, šefa pregovaračkog tima Srbije u EU i predsednika Radne grupe za izradu akcionog plana za manjine - zašto i sa kojim ciljem Vlada preko svoje Radne grupe odbija da u Akcioni plan za manjine uvrsti probleme i predloge Bošnjaka koji su predložili bošnjački legitimni predstavnici u Radnoj grupi? Pitam – da li Vlada uopšte planira da izvrši ispravku Akcionog plana i uvaži one sugestije koje su od samog početka u Radnoj grupi predlagali legitimni manjinski predstavnici? Želim da vas podsetim da je Bošnjačko nacionalno veće, kao najviše predstavničko telo bošnjačkog naroda u Srbiji, od formiranja Radne grupe 7. aprila ove godine, za izradu Akcionog plana za nacionalne manjine aktivno i konstruktivno učestvovalo u njenom radu. Polazeći od činjenice da su državni organi Republike Srbije odgovorni za položaj, status i stepen ostvarivanja prava manjina, smatramo da je izrada kvalitetnog Akcionog plana interes naše zemlje da na adekvatan način reši status i položaj manjina. Međutim, pokazalo se da predstavnici Vlade u Radnoj grupi ignorišu probleme Bošnjaka i svaki predlog bošnjačkih legitimnih predstavnika, odbijaju čak i da evidentiraju probleme i predloge za njihovo rešavanje. Evidentno je da kod predstavnika Vlade u Radnoj grupi ne postoji želja da se dođe do rešenja koja će Bošnjacima obezbediti sigurnost, zaštitu i očuvanje nacionalnog identiteta, ostvarivanje i unapređenje individualnih i kolektivnih prava, ekonomski razvoj, ali i rešavanje svih drugih pitanja koja godinama opterećuju Bošnjake, koja su od vitalnog značaja. Zamolio bih za malo pažnje, dok se govori o važnim pitanjima. Mora se imati u vidu činjenica da su Bošnjaci narod nad kojim je izvršen zločin, genocid u Srebrenici. Narod koji je u Srbiji devedesetih godina bio izložen državnom teroru sa teškim zločinima koji još uvek nisu rasvetljeni, a njihovi počinioci nisu kažnjeni. U najnovijem izveštaju Bošnjaci su označeni kao narod pod pretnjom. Bošnjaci su narod koji nema svoju matičnu nacionalnu državu koja bi se mogla zauzeti za rešavanje njihovog statusa. Podsećam, da u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije stoji da u Sandžaku između ostalih problema i dalje vlada izuzetno velika nezaposlenost, loša infrastruktura i nedovoljna zastupljenost Bošnjaka u državnim organima i institucijama sa javnim ovlašćenjima. Iz ovih razloga legalni i legitimni predstavnici Bošnjaka u Republici Srbiji ne mogu i neće prihvatiti formalno učešće i status nemog posmatrača u radnoj grupi za izradu Akcionog plana za manjine. Zato je 23. novembra ove godine predstavnik Bošnjačkog nacionalnog veća napustio rad u ovom telu. Iz takvih razloga manjinska poslanička grupa SDA Sandžaka koju čine legitimni predstavnici Albanaca i Bošnjaka Sandžaka su 16. januara ove godine napustili rad skupštinskog Odbora za manjine. Pitam, Vladu Republike Srbije da li ćete preko svojih predstavnika u radnoj grupi uvažiti činjenicu od značaja za Bošnjake, uvrstiti u akcioni plan i time omogućiti da dobijemo jedan ozbiljan i kvalitetan akcioni plan za manjine koji bi imao legitimitet? Zašto u radnoj grupi za izradu akcionog plana za manjine do sada nisu uključeni narodni poslanici birani na manjinskim listama koji zajedno sa nacionalnim većima nose najveći legitimitet?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, u svoje lično ime i u ime poslaničkog kluba NS postavljam poslaničko pitanje ministru finansija gospodinu Vujoviću, a tiče se kamata na porez na imovinu i na ostale izvorne prihode lokalnih samouprava. Zašto postavljam ovo poslaničko pitanje? Kraj je godine, sve lokalne samouprave koje administriraju od pre par godina sa ubiranjem ovih prihoda, znači, to je porez na imovinu, komunalne takse iz ranijih godina naknade za gradsko građevinsko zemljište, susreću se sa problemom veoma teške naplate. Prošle godine smo imali elementarne nepogode u Srbiji. Narod nema novca, ogromna su dugovanja. Šta se dešava? Pojedine lokalne samouprave i to ministar mora da zna, donose odluke na svojim lokalnim skupštinama gde donose odluke o otpisu kamata na dugovanja, pre svega na porez na imovinu. Da se razumemo, apsolutno se uvažene kolege zalažem da se kamate otpišu, ali mi dolazimo u jedan problem gde je ovakva stvar urađena 2011. godine kada je ministar finansija bio gospodin Mlađan Dinkić i da je tad omogućeno svim građanima, znači, kako fizičkim tako i pravnim licima, znači, firmama i preduzetnicima da potpišu tada sporazume o reprogramu i ako te sporazume ispoštuju da im se otpišu kamate. Jedan deo građana Srbije koji je to tada mogao on je i učinio, a jedan deo nije, ali evo na kraju 2015. godine vidimo da su ta dugovanja ogromna i da prelaze milijardu dinara. Molim, ministra finansija, pojedine lokalne samouprave su uputile dopis kako Ministarstvu tako i državnoj reviziji, da vide šta nam je činiti, jer u Srbiji imamo potpuno različitu situaciju. Pojedine opštine, kao što su Novi Pazar, Niš, Aranđelovac, su već ovakve odluke doneli i već ovakve odluke primenjuju. Sada su druge opštine u velikim problemima koje ovakve odluke nisu doneli jer su u međuvremenu imali kontrole državne revizije koja smatra da je sprovođenje ovakve odluke od strane predsednika opština i načelnika lokalnih poreskih uprava krivično delo. Molim, sve nas, da vidimo, a to ne možemo razrešiti bez Ministarstva finansija šta nam je činiti u ovakvoj situaciji. Ja i još par kolega narodnih poslanika i preko Ekonomskog kokusa koji od skora funkcioniše u ovom našem parlamentu, smo uputili jednu inicijativu da se omogući svim fizičkim i pravnim licima koji bi do kraja 2015. godine potpisali sporazum sa lokalnim poreskim upravama oko reprograma duga i taj sporazum izvrše do kraja četvrtog ili petog meseca 2016. godine, da im se izvrši otpis kamata. Još jednom molim, ovo je vrlo urgentna stvar i ovo se mora razrešiti do kraja 2015. godine ako želimo na pravi način da pomognemo svim sugrađanima koji žive u opštinama širom Srbije, a pre svega i pravnim licima. Još jednom da napomenem, da su dugovi u ovom trenutku, na početku decembra meseca enormni, da se mere u milijardama dinara i da sa jedne strane, da li su pojedini gradovi povlašćeni time što im je prećutno omogućeno da otpisuju kamate, a da niko ništa ne preduzima povodom toga, a drugi gradovi i opštine to ne mogu da primenjuju jer imaju stalne kontrole od strane ili budžetske inspekcije ili državne revizije. Moram da podsetim ministra finansija da sam kroz ovakvu golgotu prošao od 2008. godine do 2012. godine kada sam bio jedini opozicioni predstavnik opštine u Šumadiji i zbog toga razumem kakva je situacija u lokalnim samoupravama i pozivam sve nas, a i Ministarstvo finansija da hitno reaguje i da se ova materija jasno definiše. Moj konkretan predlog je da omogućimo svima koji hoće da plate glavnicu odmah ili u periodu od najviše šest meseci da im se izvrši otpis kamata. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aida Ćorović.
Zahvaljujem predsednice. Moje pitanje danas upućujem Ministarstvu turizma, trgovine i telekomunikacija i Ministarstvu kulture mada bih volela da se oglasi i Ministarstvo privrede po ovom pitanju. Tema mog pitanja jeste hamam u Novopazarskoj banji u blizini Novog Pazara. Radi se o objektu iz 15. veka. To je objekat koji je proglašen kulturnim dobrom i pod zaštitom je Zavoda za zaštitu spomenika kulture. Šta se dešava sa tim objektom koji je za sve nas od izuzetnog značaja? Takođe, napominjem da se ovaj objekat nalazi u tzv. bafer zoni ili zoni zaštite u UNESKO-voj kulturnoj baštini, jer je u neposrednoj blizini manastira Sopoćani i celog tog kompleksa koji je pod zaštitom UNESK-a. Dakle, šta se dešava sa tom banjom, sa tim hamamom. On je 2009. godine, novopazarsko preduzeće „Lipa“, turističko preduzeće koje se brinulo o ovom objektu je privatizovano, ali je sam hamam ostao pod sporom i taj spor je na neki način bio zamrznut, nismo mogli da dobijemo informaciju od bilo koga šta se sa tim dešava, a onda je 2010. godine iznenada i ničim izazvano, krov banje bio urušen. Odmah nakon toga su ljudi iz islamske zajednice u Srbiji pod vođstvom Muamera Zukorlića uzurpirali, proglasili Novopazarsku banju takozvanim vakufom „Hadži Hurem“ i postavili fizičko obezbeđenje. Do dan danas ni policija ni bilo ko nije mogao da priđe ovom kulturno-istorijskom spomeniku, ali napominjem da se ne radi samo o kulturno-istorijskom spomeniku već o jednom živom hamamu koji su godinama, vekovima koristilo hiljadu ljudi, koji je dostupan najsiromašnijim građanima i koji je bio utočište za sve, i ne samo siromašne već i za ljude koji su imali koštano-mišićno oboljenje, jer je izuzetno lekovita banja. Napominjem još jednom da se radi o hamamu koji je dugi niz vekova kontinuirano radio pre nego što je postao hamam, bio je i rimska terma. Od 2010. godine sud donosi odluku u korist većinskog vlasnika Lipe da se vrati hamam njima, međutim, do dan danas se to nije desilo, jer je obezbeđenje Muamera Zukorlića sprečio vraćanje objekta. U proleće ove godine, negde oko 20. aprila je restoran i pansion koji su bili naknadno dozidani ispred same banje, ispred same terme, jer su počeli da ruše obezbeđenje Muamera Zukorlića i tada je Zavod za zaštitu spomenika i direktorka Mirjana Andrić izjavila da islamska zajednica u Srbiji niti ima dozvole, niti ima znanje da uradi takvu intervenciju. Zato molim da ova dva ministarstva odgovore na pitanje – šta se dešava sa ovim objektom? Smatram da nema niko pravo da pod lažnim imenom proglašava nekakvom svojom svojinom. To je svojina svih nas koji živimo u Novom Pazaru, u okolini, ali ne mislim samo u Novom Pazaru, to je kulturno dobro od velikog značaja i da je to vlasništvo svih nas koji živimo u Srbiji. Zahvaljujem.
Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća, uvažene koleginice i kolege, poštovani građani, poštovane Nišlije, evo danas ću ponovo ja postaviti poslaničko pitanje ispred moje poslaničke grupe i ponoviću isto pitanje, ovo je četvrti put. Zato što od Vlade i određenih ministarstava dobijem nemušte odgovore, u stvari dobijem odgovore koji prepričavaju moje pitanje. Pa, da bih ja bio dosledan ja ću ponoviti pitanje sa nadom da će neko u Vladi ili neko u nekom ministarstvu, ili predsednik Vlade uzeti za ozbiljno ovo što ja pitam u ime građana Niša i dati smislen suvislan odgovor. Dakle, prvo pitanje je kada će iz centra grada iz centra Ništa biti izmeštena železnička pruga? Podsetiću vas poštovane kolege da se grad Niš nalazi na Koridoru E-10 kako železničkom, tako i drumskom i da pruga, koja je nekad bila na periferiji grada sad prolazi kroz centar grada, deleći ga na dva dela, i time vrlo otežava život u gradu Nišu, komunikaciju između dela sa leve i desne strane pruge. Ugrožava živote ljudi, jer nisu retke saobraćajne nesreće. Napominjem da više desetina prelaza u nivou ima u gradu Nišu preko železničke pruge Niš-Sofija. Godine 2010. je uzet kredit od Svetske banke u visini od devet miliona evra. Jedan i po milion evra dat je za izradu studije izvodljivosti. Grad Niš je do 2012. godine, to je bivša vlast uradio planska dokumenta, tj. generalni urbanistički plan u kome je predviđena nova tranša, izmeštanje pruge, plan detaljne regulacije, nove trase pruge i kompletnu geodeziju nove trase. Postojeća trasa se u tom planu predviđa kao trasa lakog šinskog prevoza. Od planskih dokumenata trebalo je još uraditi da bi se pristupilo fizičkom izmeštanju pruge idejni projekat, glavni projekat, generalni projekat i završiti eksproprijaciju preostalog dela trase koja nije urađena do 2010. godine. Ono što sam pitao više puta, evo sad ponavljam. Da li je kredit sa Svetskom bankom realizovan do kraja? Bilo je povučeno samo milion i po evra od mogućih devet miliona ili je on propao, kada će se nastaviti postupak izmeštanja pruge iz centra Niša? Ono što je interesantno da je za vreme ove vlasti, bivši direktor železnice dolazio u Niš sa idejom da se privremeno izvrši elektrifikacija trase kroz grad. Građani Niša su više puta i pozicije i opozicija, jednoglasno odbijali izmeštanje pruge zahtevajući, odnosno za ostanak pruge jednoglasno, zahtevajući izmeštanje pruge iz centra grada. Ono što sam dobio kao odgovor, od gospođe Zorane Mihajlović je prepričavanje onoga što sam ja rekao, a to prepričavanje su potpisali obrađivač predmeta Ivana Perkunić, lice koje vrši kontrolu Mirjana Trifunović i lice koje odobrava Miodrag Poledica i Milana Rakić. Molim gospođu ministarku i dame i gospodu koju sam naveo, da stvarno odgovore i kažu da li će ova pruga da se privremeno elektrifikuje ili će biti izmeštena, i ako će biti izmeštena, kada? To je pitanje koje građani Niša postavljaju. Drugo pitanje je predsedniku Vlade i odnosi se na privredni razvoj grada Niša, jer smo svedoci da je u Nišu za zadnjih četiri ili tri godine, otvoren samo „Džonson elektronik“. Podsećam da je to poslovni aranžman koji je sklopljen još 2010. godine, a realizovan je sredinom ove godine, kada je svečano otvorena ta fabrika, sa 300 mesta. Ono što je interesantno, da je unazad nekoliko dana, više od nedelju dana, predsednik Vlade rekao da će u Nišu biti u narednom periodu biti otvoreno 3.000 radnih mesta u „Džonson elektroniku“. Poštovana gospodo, u gradu Nišu ne radi 38% ljudi, 40.000 je radno sposobnih ljudi i oni ne rade. Vi ste preuzeli obavezu da grad Niš krene napred, a za to vreme dok ste vi na vlasti, grad Niš ima 370 privrednih društava manje i 201 privatna radnja je zatvorena. To je efekata vašeg zalaganja i razvoja grada Niša, pa pitam Vladu i predsednika Vlade koji je plan razvoja, juga i jugoistoka Srbije i grada Niša i kada će on početi da se realizuje. Da li u ovom mandatu ili u sledećem mandatu?
Reč ima Aleksandar Jovičić, izvolite.
Hvala predsedavajuća. Na početku ako možemo samo da se čujemo i da poslanici posle mogu da nastave u nekoj pauzi da pričaju, jer mislim da su ovo važne teme i ova pitanja koja postavljam, a koja dolaze od strane opozicije, a i predstavnika većine, da su zaista važna i da to moramo da čujemo. Svesni ste svi činjenice da se Srbija nalazi u procesu ekonomskih reformi, da Srbija danas ima trostruko manji deficit nego što je imala u prethodnim godinama, da Srbija radi sve što može i sve što je u njenoj moći na čelu sa Aleksandrom Vučićem i Vladom Republike Srbije, da se privuku investicije, da se otvaraju nova radna mesta, da se stvore uslovi da ljudi žele da ulažu u Srbiju, da se gradi više auto puta nego što se gradili ikada u istoriji naše zemlje, da sve ono što se obeća, ispuni se i da postoje rokovi i prolazna vremena koja se poštuju, da je porast privrednog rasta i iznad onoga što je očekivao MMF i Svetska banka i svi relevantni činioci u ekonomskom sektoru, ekstremno van naših granica i to jesu rezultati. Svesni ste činjenice da smo imali istorijsku posetu premijera naše Vlade Kini i da su dogovoreni projekti koji će biti i te kako značajni za našu zemlju, i svesni ste činjenice da je sledeće nedelje, tačnije ove nedelje, ministarska konferencija OEBS u Beogradu, da otvaramo poglavlja u decembru i to je ono što je važno za Srbiju. Ja postavljam pitanje, kada pogledate ove rezultate i kada vidite gde se zemlja danas nalazi, ko je u stanju i ko su ti ljudi, ko su te organizacije ili bilo koji mediji ili ekstremne sile koje žele da naruše stabilnost i da destabilizuju našu zemlju, u trenutku kada pravimo dobre rezultate za našu zemlju, kada Srbija ide napred i kada konačno pokušavamo da iskoračimo iz onog blata u kome smo bili 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011. i 2012. godine. To je ključno pitanje. Takođe, imam pitanje za ministra odbrane, jer zaista smatram da je važno da sa jednom velikom ozbiljnošću se ka tom problemu okrenemo, a to je bezbednost predsednika Vlade naše zemlje. Svesni smo da mnogima smeta, pre svega zato što je korupciju i kriminal krenuo da iskoreni, i dalje se bori protiv te najveće pošasti za našu ekonomiju i za našu zemlju, koju je napravio najbolji mogući imidž naše zemlje u čitavom svetu i na istoku i na zapadu i ko su ti ljudi kojima smeta da Srbija ide napred? Da li je bezbednost našeg premijera ugrožena, jer ako jeste, do kog nivoa je ugrožena, i mislim da to građani treba da znaju. Pedeset odsto naših sugrađana podržava politiku Vlade i predsednika Vlade. Zabrinuti su za bezbednost našeg premijera, jer kao poslanik obilazim čitavu Srbiju i sve, naravno, opštine i u Beogradu i to je ključno pitanje. Nećemo dozvoliti da bilo ko u našoj zemlji destabilizuje našu zemlju ili unosi paniku i stah. Zato molim sve institucije u našoj zemlji da obrate pažnju, da reagujemo na vreme, da nikada ne dozvolimo da nam se dese neke stvari iz prošlosti, jer Srbija konačno korača napred, ima prosperitet i mislim da u narednom periodu i u 2016. i 2017. godini, u godinama koje dolaze, možemo da očekujemo i veći rast naše zemlje i bolji standard naših građana. Zapamtite jedno, suprotstavićemo se bilo kome, svim političkim sredstvima i demokratskim, ko želi takvu Srbiju da naruši i takvu Srbiju da vrati unazad u godine koje smo videli i 2007. i 2008. kada ste baš vi vladali. Hvala vam.
Hvala. Saziv ove sednice koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje o predlozima za stavljanjem na dnevni red akata po hitnom postupku, dopunu dnevnog reda i predloge za spajanje rasprave. Narodni poslanik Janko Veselinović predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenice kako su trošena sredstva Republičkog fonda, penzijskog invalidskog osiguranja PIO u poslednje dve i po decenije, počev od 1. januara 1991. godine do 31. decembra 2015. godine i da li je bilo zloupotrebe u korišćenju sredstava ovog fonda i njihovog ne namenskog trošenja. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Dušan Milisavljević predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o dopunama Zakona o policiji. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Janko Veselinović predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o trgovini. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Borisav Stefanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Krivičnog zakonika. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Borisav Stefanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rehabilitaciji. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 163 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Borisav Stefanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Balša Božović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju načinu isplata penzija. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 141 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Borislav Stefanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o slobodi od straha. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Slobodan Homen predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Ivan Jovanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam jednu kratku izmenu, šest članova Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. To je zakon koji je Narodna skupština usvojila 2011. godine i tiče se zaštite građana pre svega od samovolje banaka i od ugovora koji mogu biti štetni, često i zelenaški. Ipak, taj predlog koji je usvojen 2011. godine nije postigao potpuni efekat i mi danas imamo frapantne slučajeve odnosa banaka prema pre svega građanima, a zatim i malim i srednjim preduzećima, dakle u privredi, zato što su to klijenti koji imaju najmanju mogućnost da pregovaraju u svom položaju i da se zaštite. Jedan od ovih članova tretira maksimalno zakonsku kamatnu stopu i ta maksimalna kamatna stopa može biti jedan procenat niža od referentne kamatne stope koju je država propisala. Drugi član tretira maksimalnu kamatnu stopu za stambene kredite. Potpuno je neverovatno da iako Narodna banka zadnjih nekoliko meseci smanjuje referentnu kamatnu stopu, da i dalje su kamate na kredite previsoke i da su i dalje krediti previsoki za građane. Ono što je evidentno je da banke preko leđa građana pokušavaju da naplate ona sredstva koja su izgubila zbog nenaplativih kredita koje su davali u nekom prethodnom periodu. Takođe, postoje ozbiljni problemi u privredi i privreda nije u mogućnosti da vraća kredite. Stoga, porast broja nenaplativih kredita od 5% u odnosu na prethodnu godinu, i to nema nikakve veze sa nekakvim prethodnim godinama, to su najnoviji podaci. Kada ministar privrede govori o tome da je za to neko drugi kriv, nije, to je sadašnje stanje i to je ono o čemu govorimo. To je ono što u Srbiji ne valja. Ne postoji razvojna politika. Zato smo dve godine za redom bili u recesiji. Jedino što rast u Srbiji, to su profiti banaka i to svakako mora da se zaustavi. Ono što je takođe frapantna stvar je provizija na bankomatima, pre svega, banaka koje nisu matične banke klijenta. Kada klijent ode na bankomat neke druge banke, naplaćuje mu se provizija koja je enormna. Minimalna provizija iznosi od 150 do 200 dinara, čak. Ako on podigne 1.000 dinara, on će platiti kamatu od 15 do 20% zato što je podigao novac na bankomatu druge banke.
Zahvaljujem. Isteklo vam je tri minuta. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139, od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. (Marko Đurišić, s mesta: Molim vas, predsednice, utvrdite kvorum.) Znači, moramo da utvrdimo kvorum. Ponovićemo glasanje. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje kartice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da je u sali prisutno 111 poslanika. Pravimo pauzu od deset minuta. Nastavljamo za deset minuta, kada budemo imali kvorum. Vidimo se u 11,00 časova. Hvala. [[Posle pauze.]] Molim vas da prvo utvrdimo kvorum pre nego što nastavimo rad. Ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 137 narodnih poslanika. Moramo da ponovimo glasanje na predlog Ivana Jovanovića, a to je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika.. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Narodni poslanik Aleksandra Jerkov predložila je da se dnevni red dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Krivičnog zakonika. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković i Vladimir Pavićević predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, vidim jedno zadovoljstvo kod narodnih poslanika i svih poslaničkih grupa kada na red dođe predlog nas narodnih poslanika Nove stranke da se u dnevni red Sedme sednice ovog redovnog zasedanja naše Narodne skupštine, poštovana gospodo i poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvrsti i naš predlog o dopunama Zakona o viskom obrazovanju, poštovana gospodo. Mi predlažemo da se u Zakonu o visokom obrazovanju u članu 4. u kojem se inače definišu principi sistema visokog obrazovanja u Srbiji doda i nova tačka 1a koja predviđa uvođenje jednog novog principa, a za koji mi smatramo da treba da nađe mesto i u Zakonu o visokom obrazovanju, a to je princip akademske čestitosti, poštovana gospodo. Mi predlažemo i da se nakon člana 5. doda član 5a u kojem treba da piše da se akademska čestitost, dame i gospodo narodni poslanici, zasniva na samostalnoj izradi pisanih radova i striktnom poštovanju tuđih autorskih prava. Mi smatramo, dame i gospodo narodni poslanici, da bi uvršćivanje ovog predloga u dnevni red ove sednice Narodne skupštine bio adekvatan odgovor na poplavu plagijata sa kojim smo suočeni u prethodne dve godine, poštovana gospodo narodni poslanici. Smatramo da jedna institucija kao što je Narodna skupština mora na primereni način da reaguje na problem sa kojim smo suočeni u našem sistemu visokog obrazovanja. Podsećam sve narodne poslanike da je plagijat najteži prekršaj principa akademske čestitosti i upravo zbog toga moramo da naglasimo značaj i značenje tog principa u našem sistemu visokog obrazovanja. Ja sam inače primetio, dame i gospodo narodni poslanici, da je za ovu vlast u Srbiji poligraf zamenio sud, a onda predlažem ovde damama i gospodi narodni poslanicima, pre svega iz SNS, da ovaj naš predlog tumače kao predlog da se u Zakon o visokom obrazovanju smesti jedan plagijatograf, poštovana gospodo, pa da možemo da merimo čije su reči, čije su rečenice i, ako su tuđe, a da to nije navedeno, da mora da sledi kazna za takvo delanje, dame i gospodo narodni poslanici.
Hvala. Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog rezolucije Narodne skupštine o priznanju i osudi genocida nad Jermenima počinjenom u Osmanskom carstvu u periodu od 1915. do 1922. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, narodni poslanik Zoran Živković i ja obećali smo narodnim poslanicima i ministarki Mihajlović, tokom rasprave o tada Predlogu zakona o planiranju i izgradnji, krajem 2014. godine, budući da smo mi taj njen predlog zakona ocenili veoma lošim, da je taj predlog zakona nakon samo dve nedelje menjan, da smo zbog toga mi taj zakon nazvali „krpežom“ od zakona, da ćemo u najkraćem roku u skupštinsku proceduru da uputimo naš potpuno novi Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, poštovana gospodo. Mi smatramo da ovaj Predlog zakona, koji mesecima čuči u skupštinskoj proceduri, a na koji nisu reagovali narodni poslanici, na koji nije reagovala resorna ministarka, zaslužuje našu pažnju, jednu vrstu kolegijalnosti ovde i da konačno otvorimo raspravu, dame i gospodo narodni poslanici, o jednom celovitom predlogu zakona, potpuno novom koji smo mi pripremili u Novoj stranci. To je zakon koji je smešten na 200 stranica teksta, čija je sadržina smeštena u 81 član novog Predloga zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja i koji bi, ja mislim, dame i gospodo narodni poslanici, na dostojan i primeren način zamenio ono što je postojeći Zakon o planiranju i izgradnji. Ja ću ovde, gospođo predsednice, gospođo Gojković, da navedem samo pet tačaka koje bi predstavljale jednu vrstu novine u odnosu na postojeće stanje. Našim predlogom predviđa se formiranje potpuno novog republičkog zavoda za prostorno i urbanističko planiranje npr, zatim uvodimo kontakt plan, kao fazu u izradi plana. Treća tačka nrp. predviđamo prošireni sistem prostornih planova, prostornim planom predela. Četvrta tačka, otvaramo mogućnost građanskog predlaganja plana. Peta tačka, dajemo ovlašćenja lokalnim samoupravama da bliže uređuju sadržaj planova. Ima mnogo tačaka na osnovu kojih bi mogao da govorim o našem predlogu zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, ali bi najbolje bilo, ja mislim, kada bismo sada ovde glasali za to da se ovaj Predlog uvrsti kao jedna tačka Sedme sednice, dakle, ove sednice, ovog redovnog zasedanja, pa da svi detaljno čujemo koje su to ideje i predlozi koji se nalaze u našem Predlogu zakona o planiranju.
Hvala. Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih163 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvažene koleginice i kolege, poštovani građani, Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje je u primeni od 1. avgusta 2014. godine, i tada je ako se sećate, poštovane kolege, prethodni ministar finansija bio iz vaše vlade, ovde u Skupštini je elaborirano i objašnjavano kako postoji višak para u RFZO i da je taj novac potrebno prebaciti u deo za penzije kako bi se rasteretio republički budžet za nekih 300 miliona evra koliko je iznosilo 2% doprinosa za zdravstvo 2014. godine. Tih 2% koji su skinuti je imalo sledeće posledice: budžet za 2014. godinu RFZO-a je bio 236 milijardi, posle smanjenja za 2%,sa 12,3% na 10,3% za zdravstveno osiguranje u 2015. godini je budžet projektovan na 215,7 milijardi. Govorim da je to nekih 20 milijardi više za isti obim prava i obaveza RFZO prema lečenju građana Srbije. Bilo je govora da će sve to biti dopunjeno iz republičkog budžeta i u republičkom budžetu je predviđeno za tu namenu 300, tj. 30 milijardi što je ekvivalent 300 miliona evra, ali je problem u tome što smanjenje stope doprinosa na 10,3% prihodi od doprinosa na zarade zaposlenih koji su pre smanjenja bili 156,9 milijardi, pali su u 2015. godini na 125,3 milijarde. Tako da je evidentno da u budžetu RFZO-a minimum 30 milijardi manjka za isti obim prava i obaveza Republičkog fonda prema lečenju građana Srbije. Insistiram poštovane koleginice i kolege, da ponovo stavimo na dnevni red ovaj Predlog zakona kako bismo još jednom napravili analizu i kroz jedan konstruktivan razgovor iznašli rešenje, jer smanjenje novca na poziciju Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje može da ima teške implikacije na lečenje građana Srbije. Sa manje para imamo manju mogućnost lečenja građana Srbije. Molim vas kolege da još jednom razmislite, glasate za moj predlog kako bismo vratili tih 2% RFZO-u kako bi omogućili građanima Srbije da se kvalitetno i dobro leče u sistemu RFZO.
Stavljam na glasanje Predlog. Molim da se izjasnimo . Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do helikopterske nesreće u kojoj život izgubilo sedam osoba. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Trinaestog marta ove godine, pre skoro 10 meseci, spasilačka misija koja je po usmenoj naredbi ministra odbrane trebala da spasi život jednog deteta, završila se tragično smrću sedam nevinih ljudi. Odmah posle tragedije tražili smo da Narodna skupština osnuje anketni odbor po pravilima ravnopravnog učešća rada i po pravilima Ustava i zakona koji definiše položaj Narodne skupštine nad izvršnom vlašću nad Vladom Republike Srbije, pa tako i nad svakim ministrom. S obzirom na činjenice da se predsednik Vlade odmah izjasnio o tome da ne da ministra odbrane i da ne da ministra zdravlja i da on zna ko je kriv i ko nije kriv, što je posebno ruganje vladavini prava, naš anketni odbor, između ostalih pitanja, za koje ne postoje odgovori u izveštajima koje su uradile vojne komisije, trebalo je da odgovori i treba da odgovori na dva važna pitanja. Prvo pitanje – na osnovu čijih i kojih informacija je ministar odbrane doneo usmenu naredbu kršeći protokole, kršeći subordinaciju i odlučio da pokrene spasilačku misiju? Ko ga je obavestio? Ko mu je argumentovao da je to potrebno, da je obavezno i da on to treba da uradi? Drugo pitanje koje stoji bez odgovora već evo skoro 10 meseci – ko je menjao plan leta? Po čijoj naredbi? Da li samovoljom? Na koji način je promenjen plan leta letilice kada je već bila na povratku ka Beogradu pri završetku spasilačke misije? Ono što smo dobili u javnim izjavama od ministra odbrane bila je jedna nedopustiva izjava da je ponosan na tu misiju i da bi je ponovio. Ako hoćete da znate ko ruši ugled Vlade, ovaj ministar ruši ugled Vlade. Ako hoćete da znate šta nije ni politički ni pravno, šta je neljudski, onda je to izjava da je ponosan na smrt sedam ljudi za koje niko neće da odgovara. Činjenica da Narodna skupština iz nekoliko puta predloženog anketnog odbora odbija da se o tome izjasni, govori o jednoj važnoj stvari koje nismo svesni, ako smatramo da je naša moć da zloupotrebljavamo institucije države, resurse države, zakone i Ustav po našoj volji i samovolji. To je zajednička šteta. To je mnogo manja šteta nego što je činjenica da sedam nevinih ljudi više nema zbog neodgovornog ponašanja, zbog neznanja, zbog arogancije i zbog viška samopouzdanja koje uvek proizilazi iz manjka znanja. Molila bih vas da svi zajedno učinimo državi, interesima ljudi koje ovde zastupamo i da glasamo za osnivanje ovog anketnog odbora i da privedemo odgovornosti.
Stavljam na glasanje Predlog. Molim da se izjasnimo . Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom- Predlog zakona o izmenama Zakona o oružju i municiji. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji se tiče naše ideje koja se meni čini nespornom, bar po razgovorima sa kolegama narodnim poslanicima mimo trenutka kada treba da se glasa, da se svi imaoci, korisnici vatrenog oružja, dakle, revolvera, pištolja, pa i drugog vatrenog oružja podvrgnu u datom vremenskom roku analizi lekara, da se utvrdi nalaz da li je sposoban za držanje i korišćenje oružja. Ovo se prevashodno odnosi na one koji imaju revolvere i pištolje, ne na ljude koji imaju lovačke puške, ne na lovce koji znaju da rukuju oružjem i koji vode računa o tome da i čine zdravi ili pripadnici koji se bave lovstvom, ne odnosi se ni na one koji po službenoj dužnosti nose oružje. Oni te provere i ovako i onako prolaze. Odnosi se na legitimno ili nelegalno oružje, kao što su pištolji i revolveri koji postoje u mnogim našim domaćinstvima. Na dan kojim se obeležava borbom protiv nasilja nad ženamaubijena je jedna žena pištoljem za koji nismo dobili informacije da li je legalan ili ne, ali je počinilac ovog zločina počinio samoubistvo. Van granica normalnog poimanja ide otpor da uredimo jednu takvu oblast, kao što je zdravlje fizičko i mentalno zdravlje ljudi koji u Srbiji poseduju oružje. Ako hoćemo da govorimo o tome da brinemo o građanima onda su ove izmene i dopune Zakona o oružju i municiji jedna od prvih oko koje bi trebalo da se saglasimo. Ako ste ljubitelji nestabilnih karaktera, ako odmahnete rukom na svako nasilje koje je moguće zato što se ima oružje, ako se setimo da ubijaju ljudi, a ne da ubija oružje, ali ako nam to ne smeta, pa onda nećemo glasati za ovaj zakon. Demokratska stranka hoće jer ga smatra neophodnim da bi sprečili žrtve i da bi sprečili ljude nestabilnog nepredvidivog, mušičavog karaktera da imaju vatrena oružja u svom posedu i da ga koriste. Hvala vam.
Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih162 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dragan Šutanovac predložio da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju Anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u kojima se dogodilo prisluškivanje i objavljivanje transkripta razgovora između Lidije Udovički „Kontinental Vind Srbija“ i Bojana Pajtića, predsednika Pokrajinske Vlade i DS, s obzirom na činjenicu o navodnom pokušaju korupcije učinjenom od strane direktora JP „EMS“ Nikole Petrovića. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvažene kolege, svedoci smo da Srbija u poslednje vreme postaje zemlja nerešenih afera i svakoga dana imamo sve više novih afera koje nažalost ne dobijaju sudski epilog. Pitanje o kome se danas, stanje u kome se Srbija nalazi je stanje koje je proklamovano kroz izjave ministara, a to je stanje državnog udara. Podsećam da je čak i predsednik RS svojevremeno u više navrata rekao da i on ima saznanja da njega neko tajno, nezakonito sluša. Demokratska stranka smatra da je krajnje vreme da uspostavimo pravnu državu i da ukoliko izvršni organi Vlade RS i sama Vlada nisu u sposobnosti da urade napor i istraže ko to u Srbiji tajno sluša predsednika RS ili premijera Pokrajine Vojvodine, to treba da uradi konačno Anketni odbor u Skupštini Srbije. Ovo je presedan. Nažalost, svi pa uključujući i šefa VBA danas u Srbiji govore o tome da neko građane Srbije i visoke funkcionere u Srbiji tajno i nezakonito sluša. Imali smo priliku da vidimo da je neko pokušao čak i u hotelu „Krov Plaza“, što se kasnije ispostavilo kao neistinito, da tajno snima i prisluškuje premijera RS, za koga znamo da je najugroženiji građanin RS, za koga se trenutno brine celokupna Vojska Srbije, o njegovom obezbeđenju. Dakle, smatramo da je krajnje vreme, pošto ne postoje očigledno instrumenti vladavine prava u okviru Vlade RS i njenih agencija, čak i pravosuđa, da je krajnje vreme da se u samom parlamentu oformi Anketni odbor koji će doći do konačnih saznanja ko u Srbiji zloupotrebljava mogućnost tajnog slušanja, ko u Srbiji prisluškuje neovlašćeno visoke državne funkcionere, od predsednika Republike do predsednika Pokrajinske Vlade, a time ćemo siguran sam doći konačno i do onih koji vrše kriminal i korupciju koji su pomenuti upravo u transkriptu tajnog slušanja, gde je slušan premijer Vlade Vojvodine. Uvažene kolege poslanici, vidim da vam ova tema nije interesantna. Pre ili kasnije će vam biti interesantna. Ja vam kažem da ova stvar mora da se rešava pod hitno. Ova stvar je eskalirala. Predsednik RS Tomislav Nikolić je zavapio nekoliko puta da ne može ovo pitanje sam da reši, traži pomoć parlamenta, traži pomoć građana i mi moramo danas da izglasamo ovaj Anketni odbor kako bi omogućili i njemu da svoj posao obavlja na kvalitetan način. Razumem i one koji su skeptični prema ovome. Razumem i one koji misle da ne može Anketni odbor da dođe do istine, ali podsećam, Anketni odbor bi imao većinu iz režimskih stranaka, Anketni odbor bi imao mogućnost da ispita sve što želi. Smatramo da je ovo jedini putni pravac kako možemo da konačno razrešimo bar jednu od silnih afera koje potresaju Srbiju u poslednje tri godine. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dragan Šutanovac predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Krivičnog zakonika. Da li želite reč? Izvolite.
Poštovana predsednice, uvažene kolege poslanici, molim vas za malo pažnje, jer ovaj Predlog zakona treba da onemogući nasilnike u porodici koji su legalno naoružani, dakle, imaju legalne dozvole da drže oružje, da sprovode nasilje u porodici sa katastrofalnim posledicama. Uvažene kolege, ovo nije zakon koji ni na koji način dotiče jednu partiju. Ovo je zakon koji dotiče pre svega žene u Srbiji. Po izveštaju ministra unutrašnjih poslova za protekla tri meseca 40% više imamo nasilja u porodici. Neko će reći to je zato što imaju poverenje u MUP pa prijavljuju. Za šta god da je, ljudi, mi danas imamo svakodnevno nasilje u porodici, imamo nasilje od onih ljudi kojima je država omogućila da legalno u posedu drže naoružanje, vatreno naoružanje kojim izvršavaju najteže krivično delo – ubistvo supružnika. Molim vas, ovo je treći ili četvrti put da se predlog ovih izmena u jednoj ili dve tačke, koje će omogućiti da se nasilnicima u porodici onemogući legalno države naoružanja, vatrenog oružja, da danas uvrstimo to u dnevni red. Obećavamvam da niko iz DS neće diskutovati po ovom zakonu. Niko se neće javiti za reč. Usvojićemo ga u jednom minutu jer to je interes svih žena u Srbiji. Gospodo poslanici, vapim i apelujem i molim da imate u vidu da je u samo tri meseca 40% više nasilnika registrovano u porodici. Ne zna se više koliko žena trpi nasilje, koliko je bilo ubijeno ili će biti. Problem je što su ovo ljudi koji imaju legalno oružje usvom posedu, imaju oružje u posedu gde im je MUP izdalo to oružje. Ne radi se oružju koje su kupili nelegalno. Radi se o ljudima kojima je država dala oružje, koje država ima u evidenciji kao nasilnike u porodici i kojima država mora to oružje da oduzme i da onemogući da to oružje imaju legalno u posedu. Najveći broj krivičnih dela nasilja u porodici se izvršava upravo legalnim oružjem jer se ne radi o klasičnim kriminalcima koji kupuju na crnom tržištu to oružje, već se radi o ljudima koji imaju to oružje u svom posedu kao ugledno članovi našeg društva, a radi se o nasilnima. Molim vas i još jednom apelujem, niko od poslanika DS neće raspravljati po ovom zakonu o izmenama i dopunama. Ovo je zakon za sve ugrožene žene u Srbiji. Hvala.
Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 27, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 129 od ukupno prisutnih156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Janko Veselinović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, po šesti put u ime Pokreta za preokret predlažem dva zakona: Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga i Zakon o konverziji dugovanja u švajcarskim francima u evro. Po šesti put pokušavam da objasnim da je donošenje ovih zakona nužno. Da ste prošli put glasali za ove zakone, u subotu na ulice ne bi izašli ugroženi korisnici finansijskih usluga, koji su na hladnom vremenu i noću i danju na ulicama Beograda. Sada su u parku i čekaju odluku Vlade. Dosadašnji predlog premijera Narodne banke, lepo da se izrazim, bio je nekorektan. Taj predlog je išao ka tome da zaštiti banke, da zaštiti monopole, a oni ne traže ništa više osim krova nad glavom. Oni ne traže kao Jorgovanka Tabaković, da njen dug otplati „Telekom“, da dug za njen stan otplati „Telekom“. Oni traže da oni svoj dug vrate. Oni traže da vrate svaki dinar i da još banci daju dva dinara, ali ne sedam dinara, kako je sada stanje. Ovi zakoni idu ka tome da zaštite obične građane, protiv zelenašenja, protiv monopola i protiv toga da građani Srbije budu u dužničkom ropstvu banaka koje jedino u Srbiji imaju ovu poziciju. Jedno u Srbiji Vlada štiti banke, a ne svoje građane. Građane su zaštitili u Mađarskoj, u Sloveniji, u Hrvatskoj, u Crnoj Gori, u Bosni, u svim zemljama osim Srbije. Čekaće građani svoja prava na ulicama, smrzavaće se, jer oni nemaju drugog izbora. Oni nemaju krova nad glavom, jer banke ovih dana popisuju njihovu imovinu i njih i 30.000 dece šalju na ulice.
Hvala vam. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Branka Karavidić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o javnom informisanju u medijima. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Kolege poslanici, izveštaj Evropske komisije o stanju u srpskim medijima od pre 20-ak dana je, nažalost, poražavajući. Nema ni napretka u primeni Zakona o javnom informisanju i medijima. Naprotiv, obaveza da se do avgusta meseca u registar medija upišu svi vlasnici direktni ili indirektni, koji poseduju više od 5% udela u vlasničkoj strukturi, još nije zaživela. Usvajanje seta medijskih zakona avgusta 2014. godine je, nažalost, jedini uspeh koji Evropska komisija priznaje. Dakle, nismo se makli od avgusta 2014. godine. Da li nam je važno da znamo ko su vlasnici medija, svi oni koji na neki način utiču na formiranje našeg mišljenja? Tu ne mislim samo na one koji su obavezni da se upišu u registar sa više od 5% udela u vlasničkoj strukturi, već i na oni koji poseduju manje od 5% udela, a vrše efektivnu kontrolu nad uređivačkom politikom, kao i izvorima finansiranja više medija. Praksa je, nažalost, pokazala da ima i takvih slučajeva. Moj predlog izmena Zakona o javnom informisanju i medijima predviđa da se u registar medija moraju upisati svi vlasnici, direktni ili indirektni, bez obzira na visinu udela u osnivačkom kapitalu. Na taj način ćemo obezbediti transparentnost vlasničke strukture, što će doprineti vraćanju poverenja građana u medije, a istovremeno će smanjiti i mogućnost eventualnih zloupotreba ili nedozvoljenih uticaja na medije. Podsetiću vas da je jedno od Ustavom zagarantovanih prava i pravo na informisanje, ali i svojinske odnose, kao i kontrolu zakonitosti i raspolaganja sredstvima pravnih lica, te vas iz tih razloga pozivam, evo već sada peti put, da podržite ovaj predlog zakona, da se izmene ovog zakona nađu na dnevnom redu ove sednice, pre svega u interesu svih građana Srbije. Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen ovaj predlog. Narodni poslanik Goran Bogdanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni zakona o porezu na dobit pravnih lica. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Poštovani narodni poslanici, ja već po ko zna koji put želim da vam iznesem i obrazložim razloge za stavljanje na dnevni red sednice Narodne skupštine Predlog zakona o izmeni Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Kao što ste videli, poštovani narodni poslanici, ovaj zakon suštinski sadrži samo jednu izmenu, jedan član, ali sa dalekosežnim i dugoročno pozitivnim efektima za ekonomiju Republike Srbije. Ja znam da pojedini tzv. finansijski stručnjaci, ili oni koji se tako predstavljaju, smatraju da opšti porezi ne mogu biti niski jer bi to doveli do rasta fiskalnog deficita javnog duga. Ali, ja ću vas, poštovani narodni poslanici, podsetiti da su mnoge zemlje, pre svega u tranziciji, imale relativno niske stope poreza na dobit i to se pokazalo kao važan fiskalni instrument u funkciji razvoja ekonomije, povećanja zaposlenosti i obezbeđivanja visoke stope rasta u budućnosti, pre svega kroz povećanje izvoza. Sa ovim poreskim rasterećenjem počećemo da stvaramo za investitore i sve one koji sada posluju jedan atraktivni poreski sistem u službi privrede i postepeni rast BDP. Samo sniženje poreza na dobit sa 15 na 10% neće rešiti sve ekonomske probleme koji postoje, nažalost, u Srbiji, ali svakako može biti jedan važan fiskalni instrument za ozdravljenje i rast naše ekonomije. Zato vas, poštovani narodni poslanici, molim da bar stavimo ovaj zakon na dnevni red da bi na neki način, uz pomoć Narodne skupštine Republike Srbije, pomogli ozdravljenje naše ekonomije. Iz tog razloga unapred vam se zahvaljujem i nadam se da ćete imati razumevanja, jer ovo prosto nije zakon koji predlaže jedna partija, jedan pojedinac, nego verujem da ovo ide u korist svim građanima Srbije, pre svega našim privrednim subjektima. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 148 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Janko Veselinović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Krivičnog zakonika. Izvolite.
U ime Pokreta za preokret, pre otprilike mesec dana, predložio sam izmene Krivičnog zakonika, kojim bi se sankcionisala dela koja idu protiv slobode izražavanja, koja idu protiv slobodnih izbora. Svedoci smo da trenutno u Srbiji ne postoje uslovi za poštene izbore. To se dokazalo na lokalnim izborima koji su održani u prethodnom periodu, na izborima na kojima je bilo i pretnji i premlaćivanja i zastrašivanja i kupovine glasova. Šta nas tek očekuje na izborima na proleće? Narodna skupština mora da obezbedi uslove da naredni izbori budu pošteni. Ne budu li naredni izbori pošteni, ova država neće biti pravna država. Desi li se situacija kakva se dešavala u nekim gradovima u prethodnom periodu, gde su se glasovi kupovali ili dokupljivali na pijaci, to neće biti legitimna vlast. Još jednom ponavljam, Pokret za preokret neće priznati te izbore. Siguran sam da ni građani Srbije neće priznati izbore, pod navodnicima, na kojima se glasovi budu kupovali. Siguran sam da će u narednom periodu, opozicione stranke, pokreti, naći način da odgovore na represiju koju vlast preduzima, koju ima u medijima, kroz instrumentalizaciju institucija državnih, policije, sudstva i da će naći odgovor na te postupke vlasti i da neće dozvoliti da naredni izbori budu pokradeni ili da glasovi budu kupljeni. Predlažem zbog toga da prihvatite predlog izmena Krivičnog zakonika u kojem bi se sankcionisala kupovina glasova, nasilje na izborima, sankcionisanje naručioca kupovine glasova jer sada odgovaraju, istina, ne odgovaraju ni oni, samo izvršioci, ne odgovaraju predsednici gradskih odbora, ne odgovaraju predsednici stranaka koji naređuju kupovinu glasova, oni koji ovih dana dele pakete na Starom gradu u Beogradu, kako bi dobili izbore. Predlažem narodnim poslanicima, koji su izabrani voljom građana Srbije, da prihvate zakon. Ne prihvataju ništa drugo nego da naredni izbori budu pošteni. Mislim da je to najmanje što mogu da učine.
Vreme. Hvala. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Janko Veselinović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o konverziji kredita u švajcarskim francima u evre. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, dok mi ovde sedimo u toploj sali, na ulicama Beograda, odnosno u parkovima, smrzavaju se građani koji traže svoja prava. Mislim da je vaša dužnost da ih obiđete i od njih čujete istinu. Ja ću posle završene diskusije otići u park pored Narodne banke, gde kampuju ugroženi korisnici finansijskih usluga, ljudi na čiju stranu neće da stane predsednik Vlade, Vlada, ministri, zato što štite strane banke. Pozivam vas da i vi odete, to je vaša dužnost, pre svega, i ne bi trebalo da vas ja pozivam i da apelujem na vašu savest, da obiđete građane koji predstavljaju sto hiljada građana koji su ugroženi bankarskim monopolima, ugroženi zelenašenjem banaka koje ne prihvataju predloge koje je dalo Udruženje „Efektiva“, da se dugovi, kao što je to učinjeno u svim zemljama, konvertuju u evro, da ne vraćaju sedam evra umesto jednog uzetog, nego da vraćaju dva ili tri. Nisu oni za to da im „Telekom“ plati stan, kao što je platio Jorgovanki Tabaković. Traže samo da ne vrate sedam puta više nego što su uzeli. Vaša je dužnost da razgovarate sa tim ljudima - ljudima, porodicama koje imaju malu decu. Na protestu u subotu ih je bilo i od pola godine i od dve godine i od sedam godina i od 11 godina. Smrzavali su se sa svojim roditeljima zato što nemaju kuda. Banke ovih dana popisuju njihovu imovinu, stanove koji su stavljani pod hipoteku stavljaju na prodaju, oni će ostati bez krova nad glavom. Trideset hiljada porodica, odnosno sto hiljada građana će ostati pred vašim očima bez krova nad glavom. Sve druge zemlje su donele zakon. Nikakva preporuka koju ovih dana daje Vlada Srbije bankama neće uroditi plodom. Pa nisu banke te koje na neobavezne preporuke reaguju. Iza njih stoji krupni kapital koji hoće da zaradi, da zaradi na građanima, da zaradi na građanima Srbije, zato što ne mogu nigde na drugom mestu da dobiju takvu zaradu. Neće se osvrtati ni na kakve preporuke. Prihvatite zakon koji smo pisali zajedno Pokret za preokret i „Efektiva“, prihvatite zakon kojim bi zaštitili te građane, prihvatite zakone kojima bi se oduprli bankarskim monopolima.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146, od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Izvolite.
Hvala, predsednice. Još juna meseca dali smo Predlog izmena i dopuna Zakona o porezima na imovinu. Naime, smatramo da je, vodeći lošu, necelishodnu politiku, Vlada, u istoj godini kada su smanjene plate i penzije, povećala sve poreze, pa između ostalog povećana su i rešenja na poreze na imovinu građana. Smatramo da je to duboko nepravedno i našim predlogom predložili smo drugačiji način obračuna poreza na imovinu koji, u krajnjem, ne bi doveo do smanjenja tog prihoda, prihoda lokalne samouprave, ali smatramo da bi bio pravedniji zato što pre svega oporezovalo bi se i zemljište koje se nalazi u zakupu, koje se sada po zakonu ne oporezuje, a zemljište se daje na zakup i na 99 godina, nalazi se na ekskluzivnim lokacijama, na njemu se ili ostvaruje profit poljoprivredom ili se zidaju objekti na kojima se takođe ostvaruje profit. Smatramo da nenaplaćivanje poreza je gubitak države, a poreski obveznici u ovom slučaju ne bi bili ugroženi građani, nego oni koji imaju novca i stvaraju ekstraprofit samo na osnovu toga što ne plaćaju ovaj porez. Takođe, druga važna promena je da se jasno kaže u zakonu da se porez na građevinsko zemljište naplaćuje u razlici preko deset ari. Sadašnje tumačenje je da ako imate ministarstvo, ako imate parcelu do deset ari – ne plaćate porez, a ako imate 11 ari, plaćate na površinu od 11 ari. Naš predlog je da se naplaćaju samo na razliku preko 11 ari. Smatramo da tu nepreciznost u zakonu Ministarstvo tumači na štetu poreskih obveznika i građana i da to treba promeniti. Najvažnija možda stvar je način obračuna poreza na imovinu građana. To je da se umesto sadašnjeg poreskog kredita koji ide u odnosu na to da li poreski obveznik živi na toj adresi pravi umanjenje do 40%. Mi smatramo da treba da se napravi zakon koji predlažemo, da se 25 kvadratnih metara za obveznika, kao i svakog člana domaćinstva ne oporezuje, znači, da se oni stanovi, praktično za jedno četvoročlano domaćinstvo, do sto kvadratnih metara, da se takvi stanovi i takva imovina ne oporezuje. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima u eksproprijaciji i izdavanja građevinske dozvole radi realizacije projekta „Beograd na vodi“. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvaženi poslanici, poštovani građani Srbije, šesti put predlažem da ova Skupština ponovo uzme u razmatranje Zakon o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijaciji izdavanja građevinske dozvole radi realizacije projekta „Beograd na vodi“, kako ga u narodu popularno zovu, zakon o izgradnji Beograda priobalja reke Save. Dva su razloga zbog kojih sam predložio Narodnoj skupštini da danas ponovo razmatramo ovaj zakon. Jedan što je po mišljenju pravne struke, a i onoga što se priča u narodu, ovaj zakon je duboko protivustavan, zadire u neprikosnovenost privatne svojine. Zato što ovaj zakon negira Zakon o eksproprijaciji i dozvoljava eksproprijaciju privatne imovine od strane države i grada Beograda kako bi se ustupila drugom privatniku radi sticanja lične koristi i zarade. Mislim na tog privatnika koji je dobio da gradi zgrade u priobalju reke Save. Mislim, da je to protivzakonito, protivustavno i ova Skupština bi trebala ponovo da uzme u razmatranje ovaj zakona kako bi tu nepravdu ispravila. Jel, čemu onda Zakon o eksproprijaciji ako svako ko dođe na vlast može da donese „leks specijalis“ i ono što Ustav garantuje kao neprikosnoveno a to je privatna svojina, proglasi opštim interesom i da nekome bez licitacije, poštovane kolege, bez javnog nadmetanja, da tu zemlju drugom na korišćenje da gradi i da stiče profit. To je duboko protivzakonito i to je protiv Ustava Republike Srbije. Drugi razlog zbog koga ovo predlažem je način finansiranja celog tog projekta. Prvo eksproprijacija, a drugo opremanje tog savskog platoa koji nema ni saobraćajnice, ni vodu, ni kanalizaciju, niti električnu energiju adekvatnu. Sve to će se finansirati iz budžeta Republike Srbije i po nekim grubim procenama u pitanju su više stotina miliona evra u vreme kada Srbija žudi za radnim mestima, za investicijama, kada dižemo kredite kako bi pokrenuli nešto u Srbiji, mi dajemo više stotina miliona evra da u Beogradu napravimo vodu, struju i kanalizaciju u delu jedne beogradske opštine. To nije dobro. Taj novac treba investirati u pokretanje radnih mesta, a ako treba da se gradi nešto u Beogradu, kao što je recimo Niš raspisao samodoprinos, gospodo Beograđani izvolte raspišite samodoprinos i pravite, sretno vam bilo. Ali u ovo vreme, nije u redu da se to finansira iz republičkog budžeta kada republika uzima kredite da ispegla deficit u budžetu.
Vreme, zahvaljujem se. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 163 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informisanju i medijima. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Uvaženi poslanici, poštovani građani Srbije, poštovani građani južno od Save i Dunava, pre više od godinu dana republički parlament je doneo dva zakona, Zakon o informisanju i medijima i Zakon o javnim medijskim servisima. Tim zakonom je prestala mogućnost finansiranja lokalnih samouprava, lokalnih javnih medijskih servisa. Tim zakonom su u Srbiji ozakonjena samo dva javna medijska servisa RTS sa svoja dva programa i tri radio kanala i RTV sa svoja dva televizijska programa i tri radio kanala, a ljudi, pola Srbije ispod Save i Dunava nemaju više mogućnost da imaju svoj lokalni javni medijski servis i kako je tada ministar kulture objašnjavao, dovoljan je RTS koji će pokriti potrebe polovine građana Srbije svakodnevnog obaveštavanja. Ono što je suština, što je realnost, je da imamo „Hroniku regiona“ u kojoj je Niš zastupljen sa 15 sekundi, a vi nađite otprilike koliko su vaša mesta odakle dolazite zastupljena u „Hronici regiona“. Imate „Jutarnji program“ gde imate samo temperaturu kolika će biti u toku dana i to pod uslovom da živite u Nišu, ako ne živite u Nišu ni to nećete znati, a uredno ćete po zakonu koji je usvojen pre više od godinu dana plaćati tv pretplatu koja je pretvorena i zove se taksa, ne pretplata, od 500 dinara, ili kako je rekao predsednik Republike tj. predsednik Vlade pre nekih nepunih mesec dana da će to biti 150 dinara. Normalno, ostalo će biti finansirano iz republičkog budžeta, to su opet naše pare. Ono što nije dobro je to što su ljudi izgubili mogućnost javnog informisanja pa imate primer da u Nišu skupština gradskog parlamenta nije održana, tj. opozicija je izašla jer nije bilo tv prenosa, a to je pravo svakog građanina Niša da čuje šta se dešava i kako se troši budžet grada Niša koji svi građani pune. Imate problem što manjine ispod Save i Dunava nemaju ista prava i mogućnosti kao manjine u Vojvodini da se oglašavaju preko javnog medijskog servisa, imaju, ali moraju dodatno da plate, jer imaju mogućnost formiranja javnog medijskog servisa na svom maternjem jeziku. Oni to pravo imaju dok građani Srbije koji je većinski živalj i južno od Save i Dunava to pravo po ovom zakonu nemaju. Naš predlog je, predlog ZZS – SDS – ZS da ponovo razmatramo ovaj zakon i da dozvolimo regionalni javni servis južno od Save i Dunava koji će se finansirati po istom modelu kao što se finansira RT Vojvodine.
Hvala vam. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim medijskim servisima. To nije isti zakon? Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
To su dva zakona. Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Uvažene koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, evo sva moja priča i želja da se udovolji potrebama građanima Srbije samo tri poslanika skupštinske većine su prihvatile ove predloge i ja im se zahvaljujem. Nadam se da će ih biti više. Podsećam, građane Srbije u ovom parlamentu imate otprilike pola poslanika ispod Save i Dunava. Od te polovine samo su trojica njih glasala za to da vi imate pravo na regionalni javni servis od novca koji ćete plaćati uredno i koji uredno dajete sada kroz porez. Znači, vi imate poštovani građani, imate obavezu da plaćate taksu, a ostatak novca da se od vaših para iz budžeta finansira RTS i RTV ali nemate pravo korišćenja, nemate mogućnost korišćenja javnog medijskog servisa kao ljudi koji žive u Beogradu i kao ljudi koji žive u Vojvodini. To ne pričam da bi ti ljudi izgubili to pravo, samo tražim isto pravo za građane Srbije ispod Save id Dunava. Tražim formiranje regionalnih javnih servisa kako bi ljudi mogli na adekvatan način da budu informisani, kako bi dobili informaciju od onoga što je njima životno pitanje u njihovoj lokalnoj sredini. Da li će se negde remontovati vodovod, da li će neka ulica biti bez vodovoda. Da li gradski saobraćaj u vašem mestu funkcioniše. Da li ima dovoljno medikamenata u vašoj zdravstvenoj ustanovi. Da li su velike gužve. Da li hitana pomoć ima ispravna vozila ili nema ispravna vozila. Da li se vrši remont ulične rasvete i napona koji ide do svakog doma, do trafoa. To je tema o kojoj treba da budu informisani građani Srbije, gubitkom javnih medijskih servisa na lokalnom nivou građani Srbije su izgubili to pravo ispod Save i Dunava. Imaju pravo da projektno finansiraju privatne medije da bi dobili tu informaciju, ali samo da vam nešto kažem, ispod Save i Dunava velika je nezaposlenost. Gradski budžeti se pune sa 60 do 65%. Nema novaca za takvo finansiranje, a i zašto bi neko duplo plaćao nešto što mu pripada po zakonu. Zašto bi neko plaćao dodatni privatni javni medijski servis, kada to može da bude omogućeno od onih para koje uplaćuje kao taksu za TV prenos za javni medijski servis. Zbog toga mislim da ova Skupština napokon treba da prihvati moj predlog, da zastupamo interese građana, jer smo se svi zakleli u to kada smo ušli u ovaj parlament i da prihvatimo izmenu zakona i omogućimo građanima da imaju na celoj teritoriji iste obaveze, a i ista prava. Ja vam se zahvaljujem.
Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje: za je glasalo – 16, protiv – niko, uzdržan – niko, nije glasalo 148 poslanika, od ukupno 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju. Stavljam na glasanje. Izvinjavam se. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvažene koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, četrnaesti put predlažem ovoj Skupštini izmenu Zakona o zdravstvenom osiguranju i čuvenog člana 41. Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji govori o tome ko ima pravo na stomatološke usluge, preko sredstava Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. O čemu se radi? Po Zakonu o zdravstvenom osiguranju član 41. kaže da, citiraću – „to imaju popravku zuba, imaju pravo na teret Republičkog fonda mlađi od 18 godina, srednjoškolci i studenti do 26 godine, stariji od 65 godina za neke usluge stomatologije i trudnice i određene grupe pacijenata sa određenim dijagnozama“. Da ne bi sad to nabrajao, svi ostali građani Srbije, a to je 4,5 miliona radno sposobnih osiguranika, tj. korisnika Fonda Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje nemaju to pravo. Ono što je paradoks je da tih 4,5 miliona radno sposobnih uplaćuju doprinose i pune budžet Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje i nemaju pravo na stomatološke usluge, a svi oni koji su korisnici na osnovu nekog prava, na osnovu nekog prava, na osnovu nekog člana zakona, Fonda koji pune ovih 4,5 miliona, imaju pravo na to. Oni to treba da imaju, jer to su mlađi do 18 godina, studenti, trudnice i oboleli od nekih specifičnih bolesti. Ono što ja predlažem koleginice i kolege je da, i ljudi koji uplaćuju doprinose imaju pravo na popravku zuba preko sredstava Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Šta je tu potrebno? Dovoljan kadar stomatološki postoji u ustanovama obavezne zdravstvene zaštite. Potrebno je samo kupiti materijal. U ovoj godini, u budžetu Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje preko 350 miliona dinara je bilo slobodno. Vi se niste složili da angažujemo ta sredstva i da kupimo materijal, kako narod kaže za plombiranje zuba. Evo sad se pravi novi budžet. Hajdemo da promenimo član 41. Zakona o zdravstvenom osiguranju i da omogućimo ljudima da imaju stomatološke usluge preko sredstava koje oni daju. To su njihove pare. Zašto ne date ljudima da mogu deo svojih para koje uplaćuju u Republički fond da iskoriste za popravku svojih zuba? Srbija je po broju izvađenih zuba, mislim prva u Evropi. Imate preko 65% ljudi, starijih od 60 godina koji nemaju zube u glavi. Dajte ljudima da popravljaju zube. Živimo u vrlo teškom vremenu, u finansijskoj smo krizi, ljudi nemaju mogućnosti i para da plaćaju stomatološke usluge, ma koliko one jeftine bile. Ovo je način da im pomognemo.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 poslanika od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić na osnovu člana 92. Poslovnika, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost. Izvolite.
Poštovana predsednice, poslanička grupa Boris Tadić-SDS-ZZS-ZS, podnela je pre tri meseca predlog o dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je vrlo kratak i jasan, a to je da se hrana za bebe oporezuje posebnom stopom poreza, poreza na dodatu vrednost od 10%, umesto sadašnjih 20%. Imali smo prilike u oktobru mesecu kada je Vlada došla sa svojim predlogom i izmenama i dopunama poreza na dodatu vrednost, da razgovaramo i o ovome sa ministrom. Ministar tada nije bio protiv ovog našeg predloga i smatrao je da bi usvajanje ovog predloga, ne bi dovelo do očekivanog rezultata i smanjenja cena maloprodajnih hrana za bebe, kao i da bi povećalo administriranje i iz tog razloga je tada predložio vama kolegama poslanicima da ne prihvatite naš amandman. Mi smatramo da ovi razlozi ne stoje, pre svega smatramo i ne smatramo da je istina, da smanjenje PDV-a ne bi dovelo do smanjenja cena hrane za bebe u maloprodaji, a mislim da je neprimereno da ministar kaže da država nema mehanizme da obezbedi zakonsku primenu PDV i da kada se PDV smanji, da se cene u maloprodaji ne smanje. Mislim da to šalje lošu poruku, da država nema mehanizme i da nije u stanju da omogući da se zakoni dosledno poštuju. Druga stvar je što ova mera i tu smo se svi složili, nije rešenje za problem roditelja mladih ljudi koji se danas u Srbiji sve teže odlučuju da postanu roditelji, pre svega iz ekonomskih razloga, zato što ne mogu da nađu posao i ako imaju taj posao, njima su plate manje nego što su bile ranije. Obaveze prema državi su veće, nesigurnost je veća. Ko je uzeo kredit, rata mu je u nekim slučajevima i duplo veća nego pre nekoliko godina i na sve to, Vlada ostaje nema. Nema odgovora, nema nikakvih mera koje bi preokrenule tu tužnu sliku Srbije koja govori o tome da svake godine preko 30.000 ljudi više u Srbiji na kraju godine bude preminulo, u odnosu na broj rođenih. Takva slika ne garantuje budućnost države Srbije i mislim da mi kao odgovorni ljudi treba nešto da uradimo da se taj trend preokrene. Mi želimo da ovu raspravu iskoristimo kao polazište, jer znamo da ova mera nije dovoljna i da je potreban jeda sveobuhvatniji pristup, ali Vlada do sada nije ništa ponudila.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 poslanika od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić na osnovu člana 92. Poslovnika, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju i načinu isplate penzija. Izvolite.
Pre nešto više od godinu dana, poslanici vladajuće većine, a ne svi poslanici kako to ministar voli da kaže, usvojila je Zakon op privremenom uređivanju načinu isplate penzija, kojima su penzije, po nama nezakonito i protivustavno, a sasvim sam siguran i nepravedno smanjene penzionerima koji imaju veću penziju od 25.000 dinara, za deset, dvadeset, a u nekim slučajevima i 25%. Posle više od godinu dana primene ovih mera, nažalost, možemo da konstatujemo da osim smanjenja deficita budžeta na razdelu – dotacije Penzionom fondu i troškovi za plate, nikakvih drugih ušteda u budžetu nema. Naprotiv, kada pogledate ostale troškove budžeta oni su za 2% veći, nego u 2014. godini i o tome ćemo naravno više pričati kada i ako ikada budžet dođe u ovu Skupštinu. Evo, danas je 1. decembar, budžeta još nema, znači, ili ćemo probiti rok za usvajanje budžeta koji je 15. decembar po zakonu ili ćemo ga raspravljati po hitnoj proceduri, što takođe nije moguće po Poslovniku, ali u ovoj Skupštini je sve moguće pa i to. Naš Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju, način isplate penzija je vrlo jednostavan. Predlažemo da usvajanjem ovog zakona prestane da važi ovaj zakon, da se penzije vrate na onaj zakonski propisan nivo koji je postojao do 1. novembra 2014. godine, a da se razlika za koliko su umanjene penzije u tom periodu isplati onim građanima u roku od 30 dana. Smatramo da je to jedino pravedno rešenje, da je potpuno neprimereno ako postoji navodno prostor u budžet, kako to čujemo od premijera i ministra finansija, za neka povećanja penzija. Znači, pre svega mora da se vrati onim građanima kojima je nezakonito, protivustavno i nepravedno umanjena penzija, a onda da se vidi da li ima prostora da se svim penzionerima uvećaju penzije makar sa rastom inflacije ili rastom cena na malo. Podsetiću vas, inflacija će u ovoj godini biti 2%, a Vlada obećava povećanje 1,25%. Znači, realno penzije neće biti povećane, biće manje ponovo i dalje realno nego što su to bile pre godinu i mesec dana. Hvala.
Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila predlog. Narodna poslanica Biljana Hasanović Korać predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, naša poslanička grupa Boris Tadić-Socijaldemokratska stranka-Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije podnela je Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi još početkom ove godine kako bi bio blagovremeno donet i kako bi mogao da se ugradi u budžet za 2016. godinu. Međutim, ova Skupština nije imala razumevanja iako sam više puta predlagala da se stavi na dnevni red, pa to činim i ovaj put i uporno ću predlagati jer smatram da je vrlo važno rešavanje ovog pitanja. Naime, sada je stipendiranje učenika i studenata u nadležnosti Republike Srbije. Znamo u kakvom je stanju budžet Republike Srbije i koliko se malo sredstava izdvaja za ove namene. Mi smo zato predložili da se član 20. Zakona o lokalnoj samoupravi dopuni tako što se posle tačke 16. doda tačka 16a koja glasi – Uređenje i obezbeđenje stipendiranja učenika i studenata. Time bi lokalne samouprave koje i sada odvajaju određena sredstva za pružanje pomoći materijalno ugroženim učenicima i studentima, dobile pravni osnov i na legalni način stipendirali učenike i studente. Tako bi se pomoglo roditeljima da školuju svoju decu, a i kod učenika i studenata bi se stvorila moralna obaveza da posle školovanja ostaju u svojim sredinama i da tu rade, a ne da odlaze u inostranstvo i da mi postajemo sve starija nacija. Apelujem da Skupština prihvati ovaj predlog i da ne završi kao i svi do sada predlozi koji su potekli iz naše poslaničke grupe, a koji su vezani za povećanje nataliteta, za pomoć roditeljima za podizanje i školovanje dece, kao što je predlog o kome je malo pre govorio kolega Đurišić za smanjenje PDV na dečiju hranu. Kad god smo izašli sa nekim od tih predloga, rečeno je bilo da će Vlada doneti strategiju za povećanje nataliteta koje će obuhvatiti i olakšanje roditeljima za podizanje i školovanje dece. Pošto je ta strategija još uvek za nas misaona imenica, mi zaista apelujemo da za sada krenemo bar sa ovim pojedinačnim merama, a ako do donošenja te strategije dođe, pa posle i do njene primene, utoliko bolje, to će biti bolje za sve građane, ali za sada predlažem da se usvoji ovaj Predlog zakona.
Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik Biljana Hasanović Korać predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o predlaganju zakona. Reč ima Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Naša poslanička grupa je podnela i Predlog zakona o predlaganju zakona. Naime, donošenje zakona ne znači samo odlučivanje o predlogu zakona koji je podnet Narodnoj skupštini i to najčešće od strane Vlade, što se u poslednje vreme svodi u ponašanju vladajuće većine. Donošenje zakona podrazumeva i regulisanje načina formulisanja predloga zakona, kao i regulisanje postupka koji će garantovati formulisanje kvalitetnih predloga zakona, koji se neće menjati svaki čas i formulisanje predloga zakona na transparentan način, uz uključivanje svih relevantnih subjekata u postupak formulisanja predloga zakona. Time bi se garantovala pravna sigurnost i bolja primena zakona. Zakon sa čijim rešenjima su građani imali prilike da se upoznaju u fazi formulisanja predloga zakona, da li tako što su uticali na davanje inicijative za donošenje zakona ili što su učestvovali u javnim raspravama, ali svejedno, imali su prilike da se upoznaju. Oni lakše prihvataju te zakone kad budu doneti i ti se zakoni posle bolje primenjuju, ali ne ostaju mrtvo slovo na papiru kao neki zakoni doneti poslednjih godina. Ovde moram da naglasim da je i bitno pitanje i mišljenja drugih državnih organa prilikom donošenja zakona, naročito Zaštitnika građana, Agencije za borbu protiv korupcije, Poverenika za slobodan pristup informacijama od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti koji imaju obavezu davanja mišljenja na propise koji su iz domena njihove nadležnosti. Njihova mišljenja su veoma bitna jer su ona uvek u visokom stepenu znanja i stručnosti i što oni raspolažu iskustvom stečenim u primeni zakona u ovim oblastima. Imajući to u vidu, potrebno je utvrditi obavezu predlagača da zatraži mišljenje od ovih organa kada su zakoni iz njihove nadležnosti. Dosadašnja praksa je bila da navedeni organi samoinicijativno dostavljaju mišljenja i Vlada odlučuje o tim mišljenjima, a poslanici nemaju mogućnost da saznaju… [[Isključen mikrofon]]
Vreme. Prošlo. Stavljamo na glasanje, šta da kažem tri minuta je… (Biljana Hasanović Korać, s mesta: Samo sam rečenicu mogla da završim.) Nemojte samo da kažete da ste uskraćeni za predlaganje zakona. Svaka sednica po dva i po sata znači, nemojte stvarno. Nije korektno. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj predlog. Dostavljeni su vam Zapisnici Druge, Treće i Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u ovoj godini, održane 9, 13, 14, 15. i 16. oktobra i 3. novembra 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 140, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 poslanika od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini održane 9, 13, 14, 15. i 16. oktobra i 3. novembra 2015. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 20, 21, 22. i 23. oktobra 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 146, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 poslanika od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini održane 20, 21, 22. i 23. oktobra 2015. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 3, 4. i 5. novembra 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 poslanika od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini održane 3, 4. i 5. novembra 2015. godine. Narodni poslanik Igor Bečić predložio je da se obavi: -zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlogu strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine; - zajednički jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Međunarodne Konvencije protiv regrutovanja, korišćenja, finansiranja i obuke plaćenika, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Rumunije o bavljenju plaćenim poslovima članova porodice članova diplomatskih ili konzularnih predstavništva, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Gruzije o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o sukcesiji i konsolidaciji bilateralnih ugovora, i - zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2015. godinu i Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2015. godinu. Da li narodni poslanik Igor Bečić želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 poslanika od ukupno prisutna 169 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 150, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 18 poslanika od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila Dnevni red Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini u celini. D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, 2. Predlog strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine, 3. Predlog zakona o potvrđivanju Međunarodne Konvencije protiv regrutovanja, korišćenja, finansiranja i obuke plaćenika, 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Rumunije o bavljenju plaćenim poslovima članova porodice članova diplomatskih ili konzularnih predstavništva, 5. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Gruzije o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, 6. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o sukcesiji i konsolidaciji bilateralnih ugovora, 7. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2015. godinu, 8.Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2015. godinu. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Molim ministra Antića da uđe u salu. Obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuju: Aleksandar Antić, ministar rudarstva i energetike, Mirjana Filipović, državni sekretar u Ministarstvu, pomoćnici ministra rudarstva i energetike Siniša Atanacković i Jelena Simović, viši savetnici, kao i samostalni savetnik u Ministarstvu rudarstva i energetike. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 190. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaramzajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlogu strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine. Da li predstavnik predlagača ministar Antić želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, danas se nalazimo pred vama sa dva izuzetno važna seta pitanja za razvoj Srbije, dva pitanja koja bez ikakve dileme zaslužuju veliku pažnju i parlamenta i ukupne javnosti, iz razloga što je u pitanju jedan zakon koji uređuje jednu materiju i oblast koja može u velikoj meri da promeni izgled Srbije, koja u velikoj meri može da unapredi život u Srbiji, mislim o rudarstvu. I, naravno, pred nama je Strategija razvoja energetike kao jedne od ključnih privrednih grana, jedne od oblasti koja bez sumnje ključno utiče na sve ostale tokove privrednog i društvenog života u Republici Srbiji. Pre svega, ja nemam manir da čitam obrazloženja koja smo vam dostavili u samom materijalu. Pretpostavljam da je to nešto o čemu ste mogli da se upoznate. Želim, pre svega, da u najkraćem kažem ono što je suština, kako vidimo stvari vezano i za zakon i za strategiju, koji su to ključni elementi oko kojih će se u budućnosti stvari i u rudarstvu i u energetici razvijati, šta su to potencijali Srbije koje treba unaprediti, koje su to šanse koje Srbija ne sme da propusti. Naravno, u toku same rasprave, u okviru pretresa i vaših primedbi, predloga, sugestija, kritika, tu smo i ja i moj tim da damo odgovore na sva neophodna pitanja i da budemo deo jedne rasprave za koju zaista očekujem da će biti konstruktivna, da će biti suštinska, da će biti u potpunosti vezana sa ove dve teme koje, ponavljam, su toliko bitne za Srbiju da zaslužuju da je stavimo u prizmu ove parlamentarne rasprave kroz ona pitanja koja su isključivo vezana za samu materiju. Ja bih želeo na samom početku da se zahvalim pre svega ljudima iz Ministarstva rudarstva i energetike na jednom ogromnom trudu i energiji koje su utrošene u pripremi ovog zakonskog projekta. Zaista je puno vremena uloženo i puno energije potrošeno kako bi se ovaj zakon našao pred poslanicima i duboko verujem da smo uspeli da stavimo u funkciju pripreme ovog zakona sve potencijale koje smo imali kao ministarstvo, ali i kao država u celini. Moram na samom početku da istaknem da su radnu grupu za izradu samog zakona, pored Ministarstva rudarstva i energetike, činili i predstavnici Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, predstavnici Republičke agencije za prostorno planiranje, Privredna komora Srbije, Rudarsko-geološki fakultet, Pokrajinski sekretarijat za energetiku, kao i javna preduzeća iz delokruga rada ovog ministarstva, značajni privredni subjekti iz oblasti rudarstva i geologije, tu pre svega mislim na EPS, Kolubaru, Kostolac, RTB Bor, NIS, JP „Podzemne eksploatacije uglja Resavica“, Rudarski institut iz Beograda, Institut za rudarstvo i metalurgiju Bor, Geološki zavod Srbije. Takođe, u raspravi i u čitavom setu i u bezbrojnim sastancima koji su u ministarstvu održani sa svim predstavnicima rudarske industrije, dobili smo veliki broj komentara i sugestija od najznačajnijih ostalih, pre svega mislim na segmente industrije koji se bave rudarstvom na teritoriji Republike Srbije. Moram da istaknem da smo po pitanju zakona imali konsultacije i određene predloge i sugestije i od najvećih svetskih kompanija, poput kompanija „Friport Mekormen“, zatim kompanije „Rakit eksploreišn“, da smo u sklopu priprema za samu ovu raspravu oko zakona ima konsultacije i sa Geološko rudarskom asocijacijom Srbije koju čine sve one privatne kompanije koje se bave istraživanjem i rudarstvom u Srbiji, a među njima se nalazi i „Rio Tinto“ kao jedna od vodećih svetskih rudarskih kompanija. Imali smo sastanke i predloge i sugestije od Udruženja inženjera u rudarstvu iz Bora, Akademije inženjerskih nauka Srbije, Društva geoloških inženjera i tehničara Srbije, Kompanije „Stara Planina Rizort“, Udruženje savremene industrije glinenih proizvoda, „Akva mont servis“, „Georading“, Poslovnog udruženja cementne industrije Srbije, Republičkog hidrometeorološkog zavoda, Koridora Srbije i drugih. Dakle, ovo danas što se nalazi pred vama je jedan zakon koji je u svojoj pripremi imao učešće od onih najznačajnijih, univerzitetskih ustanova u Srbiji koje se bave poslovima geoloških istraživanja, rudarstva, preko svih strukovnih udruženja, do onoga na koga će se ovaj zakon odnositi, a to je pre svega rudarska industrija. U tom segmentu rudarske industrije, ponavljam, i one kompanije koje se u ime države bave rudarskim poslom, ali i one kompanije koje učestvuju u životu Srbije, što kroz eksploataciju određenih nalazišta, što kroz istražne aktivnosti koje rade širom Srbije. Verujem da je takav pristup u pripremi samog zakona sam po sebi bio polazna osnova za jedan uspešan zakonski projekat koji treba da u sebi obezbedi nekoliko elemenata. Prvi element jeste da taj proces rudarstva i geoloških istraživanja u Srbiji bude usklađen sa najvišim domenima onoga što nauka kaže, što kažu naši instituti, što kaže naš univerzitet, a koji su zaista referentne ustanove u ovoj oblasti u Srbiji, sa jedne strane, a sa druge strane, taj zakon mora da ima tu dozu praktičnosti i da da odgovore na sva ona pitanja sa kojima se rudarske kompanije svakodnevno susreću u realizaciji svojih poslovnih aktivnosti na teritoriji Republike Srbije i konačno da ovaj zakon mora da obezbediti da Srbija, kao jedna ozbiljna, odgovorna država, stavljajući u funkciju svoje mineralne sirovine, svoja prirodna bogatstva, to radi na jedan odgovoran način i prema vremenu u kome živimo i prema generacijama koje dolaze. Mi smo krenuli od toga da je taj zakonski okvir, koji smo imali u Republici Srbiji, kada su samo rudarstvo i geološka istraživanja u pitanju, donet sa određenom vremenskom razlikom koja je u sebi sadržala činjenicu i, u tom trenutku, aksiom da se rudarstvom isključivo bave državne kompanije i da je rudarstvo jedan isključivo državni posao, a da sa druge strane vreme koje je teklo je donelo određene promene i da u tom rudarskom sektoru imamo sve veći broj rudarskih kompanija koje su spremne da, uvažavajući naše realne rezerve i naše realne potencijale, dovedu ozbiljne investicije u Srbiju i da uđu u fazu jednog novog turnusa rudarskih investicija na teritoriji Republike Srbije. Svet oko nas se u velikoj meri promenio, rudarstvo kakvo smo imali decenijama za nama je širom sveta postalo nešto potpuno drugo. U prvi plan je stavilo jednu apsolutnu odgovornost u tom rudarskom poslu, jedan visok stepen zaštite na radu rudara i onih ljudi koji zaista rade, po meni, najteži posao na svetu, jednu odgovornost prema životnoj sredini, jednu potrebu da taj proces rudarstva bude praćen i sa jednom snažnom kooperacijom sa lokalnim zajednicom. Sve u svemu, mi smo pokušali da sve te stvari prepoznamo i da sve te stvari stavimo u jedan zakonski okvir koji treba da obezbedi da Srbija konačno one potencijale koje ima na jedan organizovan i kvalitetan način stavi u funkciju, a Srbija zaista ima ozbiljne potencijale kada je rudarstvo u pitanju, Srbija ima ozbiljna nalazišta, Srbija je atraktivna sa tog stanovišta i Srbija to mora da stavi na jedan ozbiljan i odgovoran način u funkciju. Proteklih nedelja i meseci, pošto smo tim iz ministarstva i ja pokušali da taj rudarski posao izađe iz jedne senke u kojoj se nalazio dugo godina i da ga stavimo pred lice javnosti sa stanovišta kako rudarstvo izgleda u našim državnim rudnicima, pre svega mislim na ono što se radi u Javnom preduzeću za podzemnu eksploataciju uglja Resavica i te jedne zastarele tehnologije i visokog stepena rizika sa kojim se svakodnevno suočavamo u procesu realizacije te rudarske proizvodnje, preko toga šta su potencijali i koji su sve igrači zainteresovani da se pojave na našem tržištu i donesu velike investicije koje se, za otvaranje pojedinih rudnika, mere i iznosima koji su otprilike red veličina milijarda dolara. Proteklih nedelja i meseci ste bili u situaciji da i vidite i čujete, ne samo izreči naših zvaničnika, već i reči predstavnika tih velikih svetskih kompanija koje rade istraživanja, a to je da Srbija zaista ima ozbiljne potencijale. Istaći ću nekoliko od njih za koje mislim da su ključni, da sukapitalni. Pre svega, u Borskom basenu, pored onih aktivnosti koje radi RTB Bor i koji si zaista odigrali kapitalnu ulogu u industrijalizaciji i razvoju Srbije u proteklih više decenija, pored toga imamo istraživanja koje rade privatne kompanije, renomirane kompanije, a među kojima je i „Rakit eksploreišn“, čiji je vlasnik svetski poznat, vlasnik jedne od pet najvećih svetskih rudarskih kompanija „Friport Mekormen“. Oni na lokaciji Čukaru – Peki rade jedno zaista značajno istraživanje čiji rezultati daju veliko ohrabrenje za sve nas i mogućnost i realno očekivanje da ćemo, ponavljam, pored toga što se radi o RTB, imati jedno novo eksploataciono polje koje će biti svetske klase sa visokim stepenom bakra i zlata, čija eksploatacija može u narednim desetinama godina i čitavoj toj istočnoj Srbiji, ali celoj Srbiji zaista da jednu novu injekciju, jednu ozbiljnu investiciju koja može, biću slobodan da kažem, u velikoj meri da promeni život i našu privrednu strukturu. Ponavljam, svi dosadašnji pokazatelji govore da je reč o nalazištu svetske klase koje će nas dovesti u narednih nekoliko godina do otvaranja novog rudnika. Neke su procene da će otvaranje tog rudnika biti investicija do jedne milijarde dolara, sa velikim investiranjem u infrastrukturu u istočnoj Srbiji, sa otvaranjem novih radnih mesta, sa stvaranjem tih dodatnih zamajaca koji treba da uposle u potpunosti i kapacitete nove topionice u Boru. Sa druge strane, u Zapadnoj Srbiji imamo ono što radi „Rio Tinto“, reč je o, ponavljam, jednoj od najvećih svetskih rudarskih kompanija, da li je broj jedan, dva ili tri u svetu, zaista ne bih danas ulazio u te ocene, ali reč je o kompaniji koja već nekoliko godina radi ozbiljna istraživanja u koju je uloženo pa već negde oko 70 miliona dolara, čiji su rezultati izuzetno dobri. Oni rade istražne aktivnosti na boratima i sa litijumom i rezultat tih istraživanja je ta nova mineralna formulacija koja je, da kažem, hajde da upotrebim reč koja možda nije skroz rudarska, ali potpuno autohtona, pronađena je samo tu. Reč je o jadaritu koji u, ponavljam, u sebi sadrži visok stepen, visok procenat i litijuma i borata. Reč je istražnim aktivnostima koje se nalaze u finalnoj fazi, reč je o istražnim aktivnostima koje se sad već ono zaokružuju i ja očekujem da do kraja 2016. godine da će „Rio Tinto“ predati elaborat o rezervama, nakon čije overe bi trebalo da se u najkraćem periodu, a očekujem to već krajem 2017. godine ili tokom 2018. godine krene otvaranje novog rudnika. Taj novi rudnik u okolini Loznice je takođe po preliminarnim informacijama od „Rio Tinta“ investicija reda veličine jedne milijarde dolara, koja sa jedne strane treba da obezbedi novu infrastrukturu u tom kraju, sa druge strane treba da obezbedi otvaranje rudnika koji će zaposliti ljude u tom kraju i konačno reč je o investiciji koja treba da obezbedi da Srbija postane jedna od značajnih tačaka planetarno posmatrano, jer se očekuje eksploatacija litijuma koja će zadovoljiti otprilike 20 potreba svetskog tržišta litijuma. To je izuzetno kapitalna stvar za ovu zemlju, ako budemo u budućnosti pametni, a verujem da to jesmo i ako budemo dovoljno vredni, a siguran sam da jesmo i uspemo da privučemo u taj loznički kraj investitore koji će taj litijum, koji će se iz srpske zemlje izvlačiti, da naprave nova fabrička postrojenja, koji će taj litijum da pretvore u neke finalne proizvode to je zaista jedna velika šansa o čijim razmerama ja danas čak mislim da nisam svestan, niti bilo ko svestan o kakvim investicijama se radi, uzimajući u obzir da je reč o tehnološkom razvoju koji se proteklih godina i decenija, odnosno više godina, teže decenija, dešava širom sveta, vezano za i električne automobile i nove vrste baterija koje se koriste pre svegau toj auto industriji. Ako tome dodamo potencijale koje imamo vezano za olovo i cink, ako tome dodamo neke u ovoj fazi još uvek pretpostavljene potencijale koje imamo kada su u pitanju škriljci, to sve nameće potrebu da kao država imamo jedan moderan, aktivan zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima, zakon koji će pokušati da bez previše administriranja, ali sa jednim potpuno odgovornim pristupom prema tim vrednim sirovinama koje imamo, sve to stavi u funkciju i privučemo investitore. Upravo ja verujem da je ovaj zakon takav da privlači investicije, upravo verujem da će ovaj zakon biti vetar u leđa svima onima koji donose odluke da li je Srbija dobro mesto za ulaganje, da Srbija u tom, svakom slučaju – jeste. Ovaj zakon definiše i determiniše sve procese od početka samog geološkog istraživanja do otvaranja novog rudnika, ovaj zakon daje jednu ozbiljnu garanciju svima onima koji su hrabri i odlučni da uđu u proces investicija istraživanja da znaju da onog trenutka kada u to uđu, ako se budu pridržavali svih ovih koraka koje treba da ispune u procesu samog istraživanja, doći će do toga da će dobiti eksploataciono pravo, a upravo je to neophodno zato što u današnjem modernom rudarstvu u ovako velikim istražnim aktivnostima reč je o samom procesu istraživanja, o više milionskim sumama koje se procesu istraživanja ulažu. Ono što moram da pomenem, čisto da biste imali viziju o redu veličina, otprilike za ova dva projekta o kojima sam dosta govorio „Triportov Čukarov Pek“ i „Rio Tinto“ jadarit, to su investicije u koje je do sada, u ove istražne aktivnosti ušlo već više od 50 miliona dolara, a očekuje se do završetka istražnih aktivnosti da će samo u bušenja istraživanja i te istražne aktivnosti biti potrošeno negde po 100 miliona dolara. Za tako velike investicije, za takvu hrabrost da neko uđe u istraživanja neophodno je da naš zakonski okvir bude takav da tim ljudima i tim kompanijama bilo da su domaće, a imamo puno domaćih privrednih subjekata koji se bave istraživanjem, bilo da su strani, to je daje vrstu garancije da će taj novac koji ulaže, ako se na kraj priče pokaže da su ga uložili pametno i mudro tamo gde ima razloga i gde su depoziti dovoljno dobro za samu eksploataciju da će pravo na tu eksploataciju zaista i ostvariti. Ovaj zakon definiše sirovine koje su od strateškog značaja za Republiku Srbiju. On pored nafte i gasa, uglja definiše kao sirovinu od strateškog značaja za Republiku Srbiju i rude bakra i zlata. Uvodimo borate i litijum. Zahvaljujem se narodnim poslanicima koji su na tome insistirali i imali smo dosta tih predloga vezano za olovo i cink, mi smo kao ministarstvo dodatno to analizirali. Naš predlog će biti da se ti amandmani prihvate. Za te sirovine koje su od značaja za Republiku Srbiju se definišu određene radne aktivnosti koje su olakšavajuća procedura za investitore u procesu stvaranja eksploatacionog polja, eksproprijacije i svih onih elemenata i uslova koji su neophodni da bi se taj proces radio efikasno, odgovorno i da objektivno taj veliki kapital koji Srbija ima u svojoj zemlji, da bi se stavio u funkciju razvoja Srbije. Pokušaću da taksativno, bez ulaženja u detaljnu elaboraciju za šta ima i vremena, da pobrojim samo nekoliko najznačajnijih segmenata koje novi zakon predviđa, osim ovih o kojima sam već govorio. Dakle, sirovine od strateškog značaja kao što sam već rekao za koje se omogućava sprovođenje postupka eksproprijacije po posebnim popisima, zatim pored utvrđivanja mera i aktivnosti na realizaciji mineralne politike, određene su mere i aktivnosti na realizaciji politike razvoja geoloških istraživanja, mineralne politike radi postizanja strateških dugoročnih ciljeva u oblasti istraživanja. Daju se dodatne nadležnosti Geološkom zavodu, proširen je opseg osnovnih geoloških istraživanja i primenjenih geoloških istraživanja, bliže su definisani uslovi koji privredni subjekti treba da ispune da bi vršili geološka istraživanja, određeno je da se primenjena geološka istraživanja mineralnih i drugih geoloških resursa izvode na osnovu rešenja i odobrenja za geološka istraživanja koje izdaje ministarstvo, odnosno nadležni organ AP ako se istraživanja izvode na teritoriji AP, omogućeno je da se geološka istraživanja mineralnih resursa za dobijanje prirodnih građevinskih materijala vrše na odobrenju za istraživanje koje izdaje ministarstvo. Potpunije su određeni uslovi za izdavanje odobrenja za vršenje geoloških istraživanja, dužine istražnog roka, mogućnosti produžavanja istražnog roka. Uvedena je mogućnost da nosilac istraživanja mineralnih i drugih geoloških resursa može podneti zahtev za zadržavanje prava na istražni prostor u cilju pripreme dokumentacije za eksploataciju. Definisana je i dozvoljena površina istražnog prostora za izvođenje primenjenih geoloških istraživanja. Određene su dozvoljene količine mineralne sirovine koje se mogu uzeti za tehnološka ispitivanja. Bliže je definisano pravo korišćenja i raspolaganja rezultatima primenjenih geoloških istraživanja i dokumenata koji sadrže rezultate tih istraživanja. Određeno je da se razvrstavanje resursa i rezervi mineralnih sirovina, rezervi podzemnih voda i geotermalnih resursa vrše u skladu sa odgovarajućim propisima i pravilnicima o izveštavanju i klasifikaciji. Određeno je da su uslovi i način određivanja eksploatacionog prostora i količine resursa i podzemnih voda i geotermalnih resursa niske empapije, kao i potrebu praćenja kontrole i korišćenja podzemnih voda i sličnih resursa. Određeno je da se eksploatacija rezervi mineralnih sirovina kao i eksploatacija nemetaličnih mineralnih sirovina za dobijanje građevinskog materijala vrši na osnovu odobrenja za eksploataciono polje ili odobrenje za eksploataciju. Bliže su definisani uslovi za izdavanje odobrenja za vršenje eksploatacije, ukidanje prestanka važnosti istih odobrenja i slično. Bliže su definisani uslovi za odobravanje vršenja ručnog ispiranja plemenitih metala iz nanosa, i sakupljanje drugih minerala sa površine zemlje koje može vršiti fizičko lice. Imali smo i u medijima ljude koji su se registrovali kao preduzetnici i bave se time. Tako da to postaje veoma, da kažem, interesantansegment u kome ljudi širom Srbije privređuju. Hoćemo to da uredimo. Definisani su posebni uslovi i način vršenja eksploatacije nemetaličnih mineralnih resursa za dobijanje prirodnih građevinskih materijala. Bliže je definisana vrsta investiciono-tehničke dokumentacije u smislu ovog zakona. Utvrđeno je da se rudarski radovi izvode prema glavnom rudarskom projektu, dopunskom rudarskom projektu itd. Oduzeta je poverena delatnost jedinicama lokalne samouprave za izdavanje odobrenja iz oblasti rudarstva. Znam da je na odboru bilo primedbi, ali pre svega se pošlo od toga da je reč o materiji koja mora biti apsolutno uređena. Mislim da je gospođa Filipović dala svu argumentaciju na sednici odbora koji su bili razlozi koji su nas vodili da to učinimo. Sa jedne strane, dobar broj lokalnih samouprava tome nije ni pristupio na adekvatan način, a konačno, niko se nije bavio inspekcijskim nadzorom u tom segmentu. Tako da je ovaj potez od strane nas iz ministarstva bio krajnje iznuđen. Određeno je da se izgradnja rudarskih objekata, izvođenje rudarskih radova vrši po glavnom i dopunskom rudarskom projektu i izvodi na osnovu rešenja odobrenja za izgradnju rudarskih objekata. Bliže su definisani uslovi koje treba da ispune fizička lica za vršenje poslova iz oblasti geoloških istraživanja i rudarstva. Potpunije se definiše postupanje sa napuštenim rudnicima i rudarskim objektima, koji su nastali do stupanja na snagu ovog zakona. Ponavljam, setite se, imamo dosta problema širom Srbije, sa takvim objektima i nedostatkom regulative kako se vodi računa o zaštiti životne sredine, kako se vodi računa i o samim tim napuštenim rudnicima. Jasnije se određuju obaveze nosilaca eksploatacije u vezi rekultivacije zemljišta u svemu prema tehničkom projektu, tehničke, geološke, rekultivacije. Podsetio bih vas da se susrećemo širom Srbije sa praksom da takva, da kažem, brda jalovišta ostaju napuštena, da o njima niko ne vodi računa, da se ne vrši rekultivacija zemljišta. To je nešto što smo morali ozbiljno i daleko ozbiljnije nego što je bilo do sada zakonski da predvidimo. Jasnije se određuju obaveze nosilaca eksploatacije u svim ostalim segmentima vezanim za zaštitu životne sredine. Potpunije su određeniuslovi vezani za korišćenje podataka i dokumentacije osnovnih geoloških istraživanja. Ovaj zakon predlaže brisanje obaveza plaćanja naknade za eksploataciju geotermalnih izvora radi davanja dodatnog podsticaja da se ti potencijali Srbije stave u funkciju. Sama odobrenja za eksploataciju geotermalnih resursa se ukidaju u ovom zakonu, zato što ona postaje deo materije koje obrađuju propisi iz oblasti vodoprivrede. Predlaže se akt kojim se određuje način plaćanja naknade za korišćenje mineralnih sirovina. Tu predviđamo opciju da za one koji imaju određena dugovanja se otvara mogućnost da ta dugovanja plaćaju i na određene rate, odnosno da naprave određene reprograme. Tu ću napraviti jednu malu digresiju, mi smo od kada se ova ekipa nalazi u ministarstvu veliku pažnju posvetili upravo stvaranju jedne, da kažem, jednog ozbiljnijeg i odgovornijeg procesa u segmentu naplate naknade za korišćenje mineralnih sirovina. Mislim da smo u tome napravili veliki iskorak. Kao brojke koje to mogu da potvrde to izgleda otprilike ovako – od decembra 2006. godine kada se vrši obračun naknada za korišćenje mineralnih sirovina na ovaj način je prikupljeno kao naknada oko 26 milijardi dinara, od čega u 2014. i 2015. godini 12 milijardi. Tako da smo za godinu i po dana naplatili tih naknada 47% u odnosu na ono što je naplaćeno u odnosu na svih ovih gotovo devet godina. Otprilike mislim da su ovo ključne odredbe. Ono od čega ne želim da pobegnem u ovom segmentu je pitanje određenih naknada i njihovog iznosa, odnosno raspodela koje u procesu tih naknada su deo zakona. Tu želim da istaknem da Ministarstvo rudarstva i energetike nije u tom segmentu bilo šta menjalo u odnosu na postojeći pravni okvir, pre svega, polazeći od činjenice da Ministarstvo finansija priprema novi zakon o naknadama koji bi bio poseban zakon i tim zakonom bi bile definisane sve naknade koje se naplaćuju na teritoriji RS i smatrali smo da bi bilo pretenciozno sa naše strane i potpuno nefunkcionalno i necelishodno da u trenutku kada se takav zakon priprema, a imamo sve informacije da će taj zakon vrlo brzo se naći pred narodnim poslanicima, da mi menjamo rešenja u Zakonu o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Obzirom da to izlazi iz našeg zakona, mi smo razumeli amandmane koji su podneti, razumeli smo amandmane, pre svega, čini mi se, SVM vezano za situaciju u tri vojvođanske opštine, Srbobran, Kikinda, i čini mi se, Kanjiža na čijoj teritoriji se zaista vrši najveća količina eksploatacije nafte i gasa na teritoriji RS. Razumeli smo da postoji potreba da se tim sredinama u većoj meri vrati deo te naplaćene rudne rente, kako mi to slobodno zovemo, obzirom da njihova infrastruktura najviše trpi u tom procesu i mi kao ministarstvo imamo visok stepen razumevanja te problematike i u pripremi zakona o naknadama ćemo biti na stanovištu da takvim sredinama treba u većoj meri da se vrati deo sredstava koje kao država ubiramo na osnovu te rudne rente. Ponavljam, mi u ovom trenutku nismo bili u mogućnosti da takve stvari menjamo iz dva razloga. Prvo, zato što su ovakvi odnosi već ustanovljeni i deo su budžeta koji ulazi u Skupštinu u narednih nekoliko dana, sa jedne strane. S druge strane, ono što je za mene strateški važnije, priprema se jedan sistemski zakon koji treba da uredi sva ta pitanja. Na samom kraju, ponavljam, verujem da smo izašli pred vas sa jednim dobrim zakonskim projektom i verujem da će ovaj zakonski projekat, nakon rasprave i nakon amandmana koje ste vi kao narodni poslanici podneli, izaći još bolji. Želim da se zahvalim na amandmanima koji su u ogromnoj većini bili apsolutno konstruktivni, potpuno suštinski i stručni i koji su bili u funkciji popravljanja zakona. Zahvaljujem se na takvom pristupu. Očekujem da ćemo imati i takvu raspravu i da ćemo još jedanput po onim pitanjima gde se možda nismo u potpunosti razumeli suočiti argumente i izaći sa ovim zakonom kao jednim projektom na koji će se cela Srbija ponositi i koji će biti, ponavljam, velika pozivnica za nove investicije u rudarstvu, a investicija u rudarstvu su kapitalno važne za ovu zemlju. One mogu da uposle ljude, da dovedu veliku količinu svežih para u Srbiju, da izgrade novu infrastrukturu, da multiplikuju broj zaposlenih u tim rudnicima, jer znate da na svakog rudara posao dobije još dosta ljudi u tim lokalnim samoupravama. Ovaj zakon treba da pomogne i onim najnerazvijenijim sredinama, u kojima se nekako po pravilu nalaze ovakva nalazišta i ovakvi depoziti, da ljudi u tim sredinama osete dobrobit tih investicija, da se zaposle, da ostanu da žive u tim krajevima. Sve u svemu, verujem da ćemo svi zajedno vrlo brzo biti zadovoljni upravo konkretnim efektima koje će ovaj novi zakon doneti u život u Srbiji.
Zahvaljujem.
Kada je u pitanju strategija...
Izvinjavam se.
Izvinjavam se, kolega Bečiću, i vama i svim narodnim poslanicima, ukoliko je ovo obrazloženje bilo malo opširnije. Nekako stojim na stanovištu da je reč o jednom od zaista suštinskih zakonskih projekata, koji zahteva da se kroz obrazloženje ukaže na njegov značaj i značaj svih odredbi koje u sebi nosi. Ponavljam, nadam se da nisam bio dosadan, nisam čitao obrazloženje koje su vam već dostavili. Kada je Strategija razvoja energetike u pitanju, u samom startu moram da kažem da je to jedno od ključnih pitanja za razvoj Srbije. Nema budućeg privrednog rasta, nema budućeg privrednog razvoja, nema novih investicija, nema normalnog života u Srbiji ako ne bude praćen razvojem energetike, ukoliko energetika kao jedna od najznačajnijih privrednih delatnosti u Srbiji ne bude na visini zadatka i na visini očekivanja i ukoliko energetika ne obezbedi da svi građani, sva privreda, svi oni koji imaju potrebu za energentima da imaju jedno sigurno, stabilno, pouzdano snabdevanje svim onim energentima koji su neophodni za život i rad u Srbiji. Upravo polazeći od činjenice da sve zemlje u svetu u vrh svojih prioriteta stavljaju tu novu energetsku doktrinu koja na prvom mestu stavlja pitanje energetske stabilnosti i energetske bezbednosti, mi smo izašli sa ovom strategijom pred parlament, sa strategijom koja treba da da te neke ključne pravce razvoja segmenta energetike u Srbiji do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine, kao garancijom da mi kao ministarstvo, da Vlada u celini i konačno država kroz ovu ulogu parlamenta, nakon njegovog usvajanja, imamo jasnu viziju toga šta će se u Srbiji dešavati u tom periodu, kakva će biti naša kretanja i sa stanovišta demografije i sa stanovišta privrede i privrednog razvoja i koji su to kapaciteti neophodni koje Srbija, uz sve to što će se u godinama pred nama dešavati, mora da ima kako bi obezbedila upravo ono od čega sam krenuo. Znači, jedno sigurno, stabilno snabdevanje svim energentima i jednu potpunu energetsku bezbednost koja, ponavljam, postaje jedno od najznačajnijih pitanja u geostrateškim okvirima svake države u svetu. Mi smo izašli pred vas sa ovom strategijom. Na ovoj strategiji je radio ekspertski tim, koji je definisan u jednom otvorenom postupku, kroz jednu nabavku usluge za konsultanta. Ja sam izuzetno srećan što je ta uloga poverena jednom vrhunskom timu domaćih stručnjaka. Nosilac projekta je bio Rudarsko-geološki fakultet, ali uz obavezu koja je bila deo dokumentacije, da oforme tim od najmanje devet eksperata iz različitih oblasti koje su kapitalno značajne za stvaranje jedne ovakve strateške projekcije razvoja energetike u Srbiji za narednih 10, odnosno projekcije za narednih 15 godina. Verujem da je tim ljudi koji je radio zajedno sa nama na izradi ove strategije, a ponavljam, o strategiji se puno pričalo, o strategiji je bio deo jedne široke javne rasprave, imali smo samo šest javnih prezentacija, odnosno javnih tribina kao deo te javne rasprave, plus ogroman broj stručnih, veoma ekspertskih rasprava na temu pojedinih segmenata ove strategije. Moram da ponovim da je ova strategija bila deo našeg bilateralnog skrininga u Briselu, da je ova strategija dostavljena bila i Evropskoj komisiji i Energetskoj zajednici jugoistočne Evrope, čija smo ugovorna strana, a ni od strane Evropske komisije ni od Energetske zajednice nismo dobili suštinske primedbe na sam ovaj tekst, odnosno da je usaglašena u potpunosti. Ova strategija, naravno, kreće od energetskih resursa i potencijala energetskog sektora Srbije. Zatim, kao te ključne odrednice i ključni okviri u kojima se kreće su definisani: projekcija potrošnje energije, odnosno sagledane energetske potrebe Republike Srbije u periodu do 2030. godine, utvrđeni osnovni prioriteti razvoja energetskog sektora Republike Srbije i utvrđeni strateški pravci delovanja za svaku od oblasti energetike, posebno za električnu energiju, toplotnu energiju, obnovljive izvore, naftu, gas, ugalj i energetsku efikasnost. Ono što moram da istaknem ovde, jeste da je u izradi ove strategije energetska efikasnost, kao jedno od ključnih mesta budućeg razvoja energetike u Srbiji, sagledana iz dva ugla. Iz jednog ugla naše potrebe da kao odgovorno društvo u godinama pred nama počnemo da štedimo energiju, jer smo do sada bili poznati i svi statistički podaci pokazuju da Srbija rasipa energiju, da se nalazimo među energetski manje efikasnim društvima i državama i da postoji potreba da kroz čitav niz mera, podsticaja, kampanja, aktivnosti, što energetskih kompanija, što ministarstva, utičemo na smanjenje energetske potrošnje, odnosno racionalnijeg korišćenja energije. To je jedan ugao. Drugi ugao - mi sagledavamo kroz ovu strategiju energetske efikasnosti kao energetski izvor jer duboko verujemo da upravo svaki dinar koji uložimo u energetsku efikasnost predstavlja najbolje uloženi dinar u neku novu energiju koju ćemo moći da koristimo i trošimo na kvalitetniji način. Ova strategija u sebi sadrži kao okvir novi Zakon o energetici, koji je parlament usvojio u decembru 2014. godine. Ovaj zakon prepoznaje sve one direktive i obaveze koje smo kao Republika Srbija prihvatili prema Energetskoj zajednici, našem procesu evropskih integracija. Ova strategija prepoznaje povećanje učešća obnovljivih izvora energije u bruto finalnoj potrošnji sa sadašnjih 21-22% na 27% 2020. godine. Ova strategija prepoznaje Direktivu o energetskoj efikasnosti kod krajnje potrošnje i energetskim uslugama. Ova strategija prepoznaje našu obavezu da u oblasti energetske efikasnosti ostvarimo uštede od 9%, kao što smo se svojim planovima obavezali. Ova strategija prepoznaje primenu Direktive o ograničenju emisije iz velikih ložišta. Ona prepoznaje potrebu da, kao država i kao društvo, moramo da investiramo u dalju eksploataciju uglja, kao jednog od najznačajnijih sirovina i energenata kojima, kao država, raspolažemo. Moram, kao malu digresiju, da pomenem to da smo u proteklom periodu, kao Ministarstvo i kao Vlada, puno radili kako bi obezbedili da Republika Srbija dobije to pravo kroz korišćenje, kroz učešće u međunarodnim institucijama, organizacijama država i kroz primenu novih tehnologija, da dobijemo pravo da koristimo ugalj kao naš ključni energent. Podsetio bih da, nažalost, mi nemamo velike rezerve i zalihe nafte i gasa, da je najveći energent, i ono što u našim bilansima zauzima ključno mesto, što i vidite u tabelama, upravo ugalj, i to u najvećem segmentu lignit. Mi prepoznajemo potrebu da kroz ovu strategiju definišemo pravce i prioritete korišćenja tog uglja, kako bi to pravo ostvarili i kako bi te zalihe uglja kojih imamo za ovaj vek u kojem se nalazimo mogli zaista da iskoristimo. Mi smo definisali sve one suštinske i ključne pravce u kome svaki od ovih sektora treba da se razvija. Definisali smo šta treba da se radi kada su obnovljivi izvori energije u pitanju, sagledali smo u potpunosti naše realne potencijale, kada su obnovljivi izvori u pitanju. Oni nisu mali, ali nisu ni takvi da mogu da isključe korišćenje ovih konvencionalnih, klasičnih, fosilnih goriva. Nastavljamo sa politikom subvencija i podsticaja za obnovljive izvore. Podsetio bih vas da, kao država, imamo odluku da damo subvencije za oko 1.090 megavata energije iz obnovljivih, najvećim delom iz energije vetra, mini-hidro, zatim su to solar, biomasa u pitanju. Sa tih 1.090 megavata mi realno možemo da dostignemo onu zacrtanu količinu do 2020. godine od 27% iz obnovljivih u ukupnoj potrošnji. Sagledali smo stanje svih blokova, vezano za termo sektor. Sagledali smo sve investicije koje su neophodne da se urade, pre svega u procesu odsumporavanja i denitrizacije. Sagledali smo i one blokove čija je prosečna starost već gotovo 50 godina i energetska efikasnost ispod 30% i koji će se sukcesivno povlačiti iz upotrebe u periodu od 2018. do 2024. godine. Sagledali smo sve scenarije kako da tu energiju nadomestimo kroz strategiju jer smo analizirali dva moguća scenarija - referentni scenario i scenario sa primenom mera energetske efikasnosti. Ova strategija daje potpune i jasne odgovore za svaki od tih scenarija. Ova strategija je usaglašena sa projekcijom, ponavljam, i procenama broja stanovnika u Srbiji do 2030. godine. Ova strategija podrazumeva da će Srbija u godinama koje su pred nama ostvarivati privredni rast i razvoj u iznosu od 3% i da će se ukupna potrošnja energije do 2030. godine na teritoriji Republike Srbije povećati za 28% u onom referentnom scenariju, odnosno 14% u scenariju ako do kraja sprovedemo mere energetske efikasnosti. Definisali smo šta su nam neophodne količine novih energetskih kapaciteta da bi tu procenu realizovali. To otprilike izgleda ovako – do 2020. godine nama je neophodno 2.620 megavata novih kapaciteta, od čega oko 1.100 iz obnovljivih izvora i to je upravo ono zašta dajemo podsticaje. Neophodan nam je jedan novi termokapacitet od 350 megavata. To je upravo ovaj termoblok koji radimo u Kostolcu i planiramo nove termokapacitete na gas i reverzibilne hidroelektrane kao, da kažem, zamenska, odnosno bekap postrojenja za obnovljive izvore, uzimajući u obzir da za svaki obnovljivi izvor vi morate da imate komercijalnu podršku jer, naprosto, energija vetra i energija Sunca su takve da ne daju isti intenzitet proizvodnje niti tokom jednog dana, a kamoli 365 dana u godini. Do 2030. godine biće nam neophodno još 1.323 megavata novih kapaciteta, od čega, po našoj projekciji, oko 623 megavata iz obnovljivih, novi termokapaciteti na ugalj od 700 megavata, što sve zajedno do 2030. godine izgleda kao projekcija novih 3.943 megavata kapaciteta, od čega je 1.735 iz obnovljivih, 680 iz reverzibilnih hidroelektrana, 1.050 ugalj i 478 megavata na gas. Mi smo dali spisak projekata koji to mogu da obezbede. Verujte da to nije spisak lepih želja, to su apsolutno odgovorni projekti. Ponavljam, u termokapacitetu tu je projekat koji otpočinje, projekat koji je već u fazi realizacije, to je Kostolac B3. Kada su ti termokapaciteti u pitanju, tu mi, kao ključne interesantne projekte, sagledavamo onaj potencijal koji imamo u Štavlju. Podsetio bih da na teritoriji opštine Sjenica, odnosno u Štavlju imamo do sada overene rezerve za nešto manje od dvesta miliona tona kvalitetnog uglja, da po nekim projekcijama ukupne rezerve u tom depozitu su značajnije veće. To otvara mogućnost izgradnje termokapaciteta u tom delu Srbije, što je za nas izuzetno značajno i sa stanovišta energetike, ponavljam, proizvodnje same energije, ali nam je značajno i za taj deo Srbije kome naprosto trebaju takve velike investicije, kojima trebaju nova radna mesta, kojima treba nova vrednost. To je važno i za ukupan segment naše energetske proizvodnje koja treba da bude, da kažem, bolje raspoređena od ovoga što imamo sada jer će nam dati veće mogućnosti i kvalitetnije balansiranje samom sistema, koja će nam biti neophodna i u podršci razvoja obnovljivih izvora. Pored tog Štavlja, izuzetno nam je interesantan i potencijalno moguć projekat, vezano za Kovin. Vi znate da mi tamo imamo podzemnu eksploataciju uglja, ali znate da je pred Pokrajinskim sekretarijatom, pre možda 15 dana, su overene dodatne rezerve vezano za tu lokaciju, što opet otvara mogućnost izgradnje jednog termokapaciteta, da sada ne kalkulišemo neka struka da viđenje koje se mogućnosti i koja snaga tog kapaciteta. Pored toga, mi imamo dodatne mogućnosti u TENT-u, to je onaj potencijalni projekat TENT B3 koji bi lagano mogao da se realizuje ako se nađu investitori. Ako taj investitor bude spreman da tu električnu energiju koju bi tamo proizvodio, prodaje na tržištu, bez unapred definisane potrebe da EPS, odnosno Republika Srbija otkupljuju tu električnu energiju po ceni koja bi se unapred definisala. Sličnu stvar imamo i u Kolubari. Tamo ima projekat Kolubara B. Imamo ozbiljne namere u sagledavanju projekata Teton Novi Sad. Imamo velike potencijale na Moravi, Ibru, srednjoj Drini za izgradnju hidrokapaciteta. Dugo se priča o reverzibilnoj hidroelektrani Bistrica, taj projekat je takođe nešto o čemu treba razmišljati, što treba analizirati, kao i Đerdap 3, kao i niz drugih mini hidroelektrana koje u narednih nekoliko godina treba raditi. Kada je ugalj u pitanju, mi ćemo nastaviti sa istraživanjem ležišta uglja na teritoriji Srbije. Otvaraće se zamenski kapaciteti za postojeće površinske kopove koji prestaju sa radom. Otvaraće se novi kopovi za nove termoelektrane, tu pre svega mislim o prva ova dva projekta o kojima sam govorio Kovin i Štavalj. Optimizovaće se proizvodnja uglja iz podzemne eksploatacije. Mi u ovom trenutku, u podzemnoj eksploataciji imamo devet rudnika, od čega Aleksinački rudnik ne radi. U ovih preostalih osam imamo različite situacije. Neke od njih, realno, se nalaze na kraju svog životnog veka. Prema njima treba pristupiti odgovorno, sa stanovišta priprema za izlazak i zatvaranje tih rudnika u skladu sa najboljom evropskom i svetskom praksom. Tamo gde ima kapaciteta, ta proizvodnja će se unaprediti. Ono što nam je izuzetno važno kada je ugalj u pitanju je sistem koji trenutno u Elektroprivredi Srbije radimo, a vezano za upravljanje kvalitetom uglja. Mi u ovom trenutku, kada stigne kompozicija lokomotiva u Termoelektranu Nikola Tesla, ne znamo šta nam u kojoj kompoziciji stiže i koja je njegova energetska vrednost. Kada završimo sistem upravljanja ugljem, svaki od vagona koji stigne u TENT će imati svoju deklaraciju i svaki od njih će imati unificiranu energetsku vrednost uglja i to će značajno da unapredi proces rada termoelektrani i samih blokova. Kada je nafta u pitanju, pre svega moram da istaknem, obezbeđivanje obaveznih rezervi nafte i naftnih derivata u skladu sa direktivama, nastavak istraživanja u cilju pronalaženja novih ležišta. Ono što je za nas izuzetno bitno, to je modernizacija same rafinerijske prerade u Rafineriji nafte u Pančevu. Mi moramo ući u taj sistem duboke prerade, mora se kroz sistem duboke prerade obezbediti efikasnija rafinerijska prerada koja će suštinski obezbediti da NIS može da radi pod finansijski pozitivno, bez obzira koju naftu koristi da li je to nafta iz domaćih nalazišta ili iz uvoza. Naravno, tu je i efikasniji transport derivata nafte kroz podukt, to vode kao jeftiniji transportni segment u odnosu na ovaj kamionski prevoz koji u ovom trenutku najviše pristaje. Kada je prirodni gas u pitanju, to je naravno nastavak istraživanja. Korišćenje prirodnog gasa kao zamena za potrošnju električne energije, za toplotne potrebe, izlazak u segmet korišćenja gasa za kombinovanu proizvodnju električne toplotne energije, regionalno povezivanje. Mi moramo pored postojeće, jedine gasne konekcije koju imamo sa Mađarskom, preko koje se vrši dopremanje gasa u Srbiju, da imamo dodatne interkonekcije. U prioritetu nam je ona sa Bugarskom, ali razmišljamo i o ostalim susednim državama. Idemo u proširenje skladišnih kapaciteta. Ono što je već dogovoreno i što je već potpisano je proširenje podzemnog skladišta Banatski dvor, sa sadašnjih 450 miliona metara kubnih na projektivnih od 800 do jedne milijarde. Nastavićemo da radimo studiju o opravdanosti daljih ulaganja u skladište kapaciteta. Tu pre svega mislimo na mogućnosti stvaranja jednog masivnog kapaciteta u ITB, ali ono mora biti deo jednog komercijalnog sagledavanja naših potreba, odnosno sagledavanja mogućnosti da Srbija postane u neku ruku gasni hab i da preko tih skladišta se omogući jedno dodatno snabdevanje gasom susednih država. Naprosto, ne može se ukupni skladišni kapacitet staviti u funkciju isključivo naših potreba, jer ako bi tako sagledavali stvari, mi bi ušli već sada u problem, da li nam treba nešto dodatno, jer naprosto, niko ne skladišti svoje ukupne godišnje potrebe i to je skupo, to je neopravdano. Na kraju dana bi značajno uticalo na povećanje cene gasa. Ponavljam, mogao bi o ovome da pričam još dugo. Tu je i energija iz komunalnog otpada, to je nešto što planiramo, što ozbiljno sagledavamo. Tu su škriljci kao jedan resurs koji još uvek nije dovoljno istražen u Srbiji. Van bilansno, kroz naše geološke rezerve, mi možemo da konstatujemo da su naše rezerve škriljaca dosta velike. Ono što je na žalost ograničavajući faktor je činjenica da u ovom trenutku imamo ozbiljno urađena istraživanja i overene rezerve isključivo na lokaciji Dubrava, u sklopu Aleksinačkih rudnika, sa jedne strane. I sa druge strane, još uvek traje poprilična jedna snažna rasprava oko te tehnologije kojom se iz škriljaca izdvaja nafta, odnosno električna energija kao nus proizvodi njene ekološke opravdanosti. Mi ćemo kao Ministarstvo i kao Vlada da radimo na sagledavanju i studiji mogućnosti korišćenja tih škriljaca, ali oni potencijalno jesu veoma interesantni za našu buduću energetsku stabilnost. Ponavljam, ozbiljna strategija, radio je ozbiljan ekspertski tim na njoj. Verujem da ćemo dobiti podršku Narodne skupštine za ovu strategiju. Nakon nje ćemo, kao Vlada, usvojiti program ostvarivanja strategije za šestogodišnji period koji treba da obezbedi ostvarivanje ciljeva ove strategije. Jedanput godišnje ćemo izlaziti pred Skupštinu da pravimo prolazna vremena u strategiji. Strategija u odnosu na ta prolazna vremena može i da se koriguje. Verujem da smo izašli sa nečim što je u potpunosti ozbiljno i odgovorno prema budućnosti Srbije i da smo na jedan realan način sagledali sve naše energetske potrebe za narednih 10 godina sa projekcijom za 15 godina i da će rezultat toga biti ono od čega sam krenuo, da će Srbija biti energetski stabilna zemlja koja će obezbediti sigurno snabdevanje svih naših građana i privrede energentima sa jedne strane i sa druge strane da će Srbija biti energetski bezbedna zemlja. Uz još jedno izvinjenje što sam govorio ovako dugo, ja se zahvaljujem na pažnji i čekam komentare iz rasprave. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. Da li neko od izvestioca nadležnih odbora želi reč? (Ne) Da li vi, gospodine Kruževiću, želite reč? (Ne) Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i ja ću izneti neke osnovne novine, što je u predlogu zakona na osnovu, na važeći zakon, što je još u primeni. Ima, kao što je gospodin ministar rekao, puno novina ja ću neke da izdvojim, a to ne znači da ostali nisu toliko važni. Znači, u ovom predlogu zakona pojednostavljene su i skraćene procedure za izdavanje svih vrsta dozvola, licence na šest meseci do godinu dana. Onda, određeni su mineralni resursi, odnosno mineralne sirovine od strateškog značaja za Republiku Srbiju, za koje su omogućena sprovođenje postupka eksproprijacije prema posebnim propisima, s obzirom na to da su mineralne sirovine prirodno dobro u državnoj svojini. Ukinute su pojedine naknade. Na primer, naknada za eksploataciju geotermalnih izvora. Radi toga, radi podsticaja korišćenja istih resursa, kao što je gospodin ministar rekao. Ukida se izdavanje odobrenja za eksploataciju geotermalnih izvora s obzirom da je korišćenje tih resursa određeno iz oblasti vodoprivrede. Oduzeta je poverena nadležnost jedinica lokalnih samouprava za izdavanje odobrenja iz oblasti rudarstva. To je zbog toga da tu nadležnost obavljaju u malom obimu i većina jedinica lokalnih samouprava se izjasnila da ne može da obavlja ovu poverenu nadležnost. Ukinuta su ovlašćenja jedinica lokalnih samouprava u vezi vršenja inspekcijskog nadzora. Uvedene su nove licence za pravna lica i, na kraju, definisana je i dozvoljena površina istražnog prostora za izvođenje primljenih geoloških istraživanja. U ovom predlogu, ova površina iznosi najviše do 100 kvadratnih kilometara, osim za istraživanja nafte i prirodnog gasa. To je najviše do pet hiljada kvadratnih kilometara. Istraživanje podzemnih voda i geotermalnih resursa najviše do deset kvadratnih kilometara. Istraživanje nemetaličnih mineralnih sirovina za dobijanje građevinskog i industrijskog materijala, najviše dva kvadratna kilometra. U javnim raspravama smo čuli da najveću kritiku smo dobili, ovaj zakon je dobio na ovih pet hiljada kilometara što neki kritičari su rekli da u okolnim zemljama, znači u zemljama EU ova površina je manja. Kod nekih je pet puta manja, na primer ako gledamo Rumuniju, tamo je oko hiljadu kvadratnih kilometara ova površina. Ali po nekim mišljenjima ova površina od pet hiljada kilometara nije ni toliko sporna, ako se ograniči broj koncesija koje jedna firma može da dobije da se ne bi stvorio monopol. Znači, u nekomdelu, to se da i prihvatiti. Kao što vidimo, nadležnosti AP Vojvodine u ovom zakonu ili predlogu zakona su zadržane i neke su i pridodate, kao što je primenjena geološka istraživanja minerala ili mineralnih i drugih geoloških resursa koje se izvode na teritoriji AP Vojvodine po zahtevu privrednog društva, odnosno drugog pravnog lica ili preduzetnika, izvode se na osnovu odobrenja nadležnog organa AP Vojvodine, kao i geološka istraživanja mineralnih sirovina za dobijanje prirodnih građevinskih materijala vrše se na osnovu odobrenja nadležnog organa AP Vojvodine. Što se tiče same naknade, mi ga zovemo po narodnom iskazu kao rudna renta, u ovom zakonu je ostala ista, znači 7%. Ali treba istaći da rudna renta ili prihodi od rudne rente u suštini se menjaju. Menjanje se u ovom zakonu, predlogu zakona, prihod od ove rudne rente, prihod Republike Srbije je u visini od 60%, a prihod budžeta jedinica lokalnih samouprava je 40%. Ako se ova istraživanja vrše na teritoriji AP Vojvodine, onda 50% prihoda ovih rudnih renti je prihod Republike Srbije, 40% je prihod lokalnih samouprava i 10% je prihod budžeta autonomnih pokrajina. Ako gledamo sadašnji važeći zakon, ako se vrši eksploatacija ovih prirodnih resursa, do sad je 40% je bio ovih prihoda, prihod Republike Srbije, 40% prihod lokalnih samouprava i 20% prihoda je bio tzv. sopstveni prihod ministarstva. Ako se istraživanje vodi na teritoriji pokrajine, onda je bio u važećem zakonu još je 40% prihod od budžeta Republike Srbije, 40% ostaje ili isto je u lokalnim samoupravama, 10% je za budžet autonomne pokrajine i 10% je bio tzv. sopstveni prihod ministarstva. Kao što vidimo, suština se nije menjala nego oni prihodi koji su bili tzv. sopstveni prihodi ministarstva, to su sad prihodi Republike Srbije. Oni toliko posto, i ostaju lokalnim samoupravama i autonomnoj pokrajini, kao što je bilo i prethodno. Ako smo već kod naknade ili rudne rente, ovde treba da istaknemo ili da kažemo da za naftu i za prirodni gas NIS ima povlašćenje u našoj zemlji, jer kao što smo videli u zakonu je ova rudna renta 7%, a oni plaćaju tek samo 3% rudne rente. Ovo je na osnovu sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije u saradnji u oblasti nafte i gasne privrede. Iz podataka što smo dobili od pokrajinskog sekretarijata za energetiku i mineralne sirovine u budžet autonomne pokrajine u poslednje tri godine su išli prihodi i to u veličinama, u 2014. godini uplaćeno je oko 225 miliona dinara, u 2013. godini je uplaćeno oko 236 miliona dinara, a u 2012. godini je bilo oko 272 miliona dinara. Kao što vidimo da, prihodi su godinama sve manji i manji, ali prema podacima sa terena i isto iz sekretarijata vidimo da NIS svoje istraživanje ili obim proizvodnje godinama,u ove poslednje tri godina je povećavao. Znači, obim proizvodnje je veći, a prihodi su nažalost sve manji i manji. Na osnovu ovih činjenica, kao što je gospodin ministar rekao, tri opštine iz AP Vojvodine su potpisale jedan protokol, pošto na njihovim teritorijama oko 90% se iscrpljuje nafta ili prirodni gas, a to su opštine Kanjiža, Kikinda i Srbobran. Oni su 2014. godine, tačnije 16. septembra, potpisali jedan protokol i dali inicijativu nadležnom ministarstvu da se promeni prihod lokalnih samouprava na osnovu rudne rente. Oni su predali to da bi ovaj prihod od rente, onih 3%, da bude stopostotni prihod ovih lokalnih samouprava, a ne da se deli na tri ili četiri dela. Kao što znamo, gospodin ministar je rekao da smo predali nekoliko amandmana, jedan od naših amandmana se baš osniva na ovaj potpisani protokol, što su ove tri opštine potpisale i već znamo šta je sudbina ovog amandmana, pošto je gospodin ministar rekao da se to neće prihvatiti, ali mi smo morali ovo da predamo pošto i ovaj zakon reguliše baš naknadu za rudnu rentu. Nama je drago što smo čuli da ministar ima razumevanja prema ovim opštinama, jer stvarno njihova infrastruktura trpi najviše kod eksploatacije nafte što se tiče Kanjiže, Kikinde i Srbobrana i da će novi sistemski zakon što će se doneti što se tiče naknade za rudnu rentu, ili naknade, da će uvažiti ili će dati neki prihod ovim opštinama. Sledeća dva amandmana su predata od strane poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara u vezi nadležnosti AP Vojvodine. To su povereni poslovi, što se tiču finansiranja osnovnih geoloških istraživanja na teritoriji AP i drugi amandman je pisan na donošenje godišnjeg programa osnovnih geoloških istraživanja na svojoj teritoriji, u skladu sa dugoročnim programom. Mislimo da su ova dva amandmana logički povezana, da ako se da finansirati iz sredstava AP, onda oni moraju i doneti ove kratkoročne programe koji su usklađeni sa dugoročnim programima. Mi se nadamo da ćete neki od ovih amandmana prihvatiti što smo predali, hvala vam. Na kraju da se izjasnim da će poslanici Saveza vojvođanskih Mađara podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pek. Da li još neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? Reč ima prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite gospodine Marinkoviću.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, veći deo današnjeg govora ću posvetiti strategiji razvoja energetike, iako je ministar, naravno, lepo objasnio projekciju za narednih deset godina, kada je u pitanju razvoj, kada su u pitanju planovi u oblasti koja je, slobodno mogu da kažem, jedna od ključnih i temeljnih za ukupan društveni razvoj Srbije, ne samo za ekonomski razvoj. Ono što ja u ime Socijaldemokratske partije Srbije mogu da snažno podržim, to je razvoj energetske politike, ono što ministar sa svojim timom radi, a odnosi se na usklađivanje domaće regulative sa regulativom Evropske unije i sa onim što definiše kao energetsku politiku Evropska energetska zajednica, gde Srbija stvarno postiže odlične rezultate iispunjava gotovo sve kriterijume koji su definisale zemlje koje su već članice Evropske unije. Uvek kada kao narodni poslanici imamo priliku da odemo u Evropsku energetsku zajednicu, prvi put se desilo pre nekoliko meseci da članovi Odbora za privredu, bila je tada i predsednica Odbora, gospođa Tomić, prisustvuju Odboru za privredu Evropskog parlamenta. Možemo da kažemo da smo ponosni sa onim što je Srbija u tom domenu uradila i kada je u pitanju politika gasa, nafte, nadam se i obnovljivih izvora energije i svega onoga što će karakterisati razvoj energetike u narednom periodu. Ova strategija razvoja energetike postavlja dosta ambiciozne ciljeve, ambiciozne planove i nadam se da će ispunjenje bar nekih 70 do 80% tih planova omogućiti da Srbija postane zemlja koja je energetski bezbedna, koja diversifikuje svoju energetsku politiku, koja nažalost, danas nije u toj situaciji, pošto smo veoma zavisni, odnosno potpuno zavisni od uvoza gasa iz Ruske Federacije, tako i sa naftom i naftnim derivatima i da ćemo u narednom nekom periodu, a to jeste čvrsto obećanje ministra, periodu od četiri ili pet godina, doći bar do još jednog aspekta i još jedne mogućnosti da se snabdevamo iz nekog drugog izvora gasom, a ne sada, kao što imamo danas situaciju da se snabdevamo iz jednog jedinog. Ova strategija po dubini govori o razvoju energetike u Srbiji i parametrima koje je potrebno ispuniti kako bi energetika prvenstveno došla u prvi plan, kako bi realizovali projekte koji se tiču naučnoistraživačkog rada, a naravno samim tim i mogućnosti da privučemo što bolje i što kvalitetnije investitore, nove tehnologije i mogućnosti da budemo energetski efikasna zemlja, da naša javna preduzeća koja se bave energetikom budu što bolja, što učinkovitija, efikasnija i produktivnija kroz mogućnost i definisanje jedne jasne politike korporativnog upravljanja i tu moram da pomenem da ono što je Energetska zajednica najviše zamerala Srbiji, a to je što nisu bili razdvojeni transport i distribucija, da je i to urađeno i naravno, to predstavlja nekih 99% ispunjenosti kriterijuma Energetske zajednice kada je u pitanju Srbija. Slobodno mogu da kažem da u tom domenu jesmo zemlja koja je lider, koja ima jasnu viziju i jasnu strategiju, kako u tom nekom energetskom domenu i definisanju energetske politike, kuda treba da idemo i to mislim da je prvi put u poslednjih nekoliko decenija, da taj plan jeste dugoročni, da on ide i do 2025. godine i čak do 2030. godine. Puno stvari moramo da uradimo u ovom domenu i ja ću naravno postaviti neka pitanja ministru, koja su, ne da su nepoznanica, ali me zanima kako će se država i kako će se Ministarstvo postaviti u tom nekom praktičnom delu implementacije kada je u pitanju pronalaženje novih izvora snabdevanja gasom. Moram da napomenem da imamo trenutnu situaciju koja nije sjajna, imamo neefikasnost javnih energetskih preduzeća, energetska bezbednost nije na zavidnom nivou, tržište energije se otvara i liberalizuje, što je jako dobro i pohvalno i idemo ka tome da tržište energije kao robe, postane jedno tržište gde će se konkurencija utrkivati i što će u krajnjem smislu imati jedan jasan pomak i pozitivan signal i pozitivne efekte za domaćinstva, za građane Republike Srbije, ali naravno i za privredu. Mislim da ćemo uvesti tržišnu cenu komercijalnih izvora energije i imamo pripremljene projekte podsticaja i stimulacija. Predviđa se 80% proizvodnje u zemlji i 50% koncesione proizvodnje. To je dosta ambiciozan cilj. Nadam se da će se ispuniti, obzirom da ste malopre pominjali kada je rudarstvo u pitanju, da se pregovara, razgovara i da su ovde već prisutne najveće svetske kompanije u oblasti rudarstva. Nadamo se da će to biti tako kada je u pitanju energetika. Što se tiče gasa, ono što bih napomenuo je da je jednostavno jasno uspostavljeno domaće, ali treba da radimo na tome da se uspostavi jedno jasno i dobro regionalno tržište gasa, da ispunite koliko je to moguće vaše planove da se bar dve interkonekcije do 2020. godine realizuju. Znamo da ste u pregovorima daleko otišli kada je u pitanju Bugarska. Voleo bih da mi kažete nešto o tome kako će to dalje ići, kada je u pitanju hrvatska interkonekcija sa Hrvatskom, eventualno Makedonijom iliRumunijom, što se pominje u ovoj strategiji. Mislim da bi najlogičnije bilo i najbolje bilo da napravimo interkonekciju sa Hrvatskom kako bi mogli da se snabdevamo gasom preko Krka i postrojenja koja mogu da budu gotova i da se završe tamo za godinu dana. Mislim da to ide u prilog i vašem odlasku i razgovorima zajedno sa premijerom Vučićem u septembru, ali i u junu mesecu, kada je bila u pitanju poseta SAD, gde nam je pružena ruka i prvi put smo dobili uverenja od strane SAD da su voljni i da postoji mogućnost da se otvori novi sistem i novi izvor snabdevanja sa njihove strane. Mislim da bi to uz izvore koji podrazumevaju „Šahdemizi“ iz Azerbejdžana i mogućnost da se preko Hrvatske i gasovoda koji već postoji i preko Mađarske snabdevamo gasom iz Egipta, Alžira, Nigerije, Katara i drugih zemalja kako bi mogli da obezbedimo preko potrebnu energetsku bezbednost. Što se tiče rezervi gasa, mislim da je tu dosta urađeno. Banatski dvor podrazumeva skladište od 800 miliona kubnih metara. Ono što predstavlja naš potencijal je još dva i po miliona kubnih metara i mislim da ćete u narednih nekoliko godina uspeti u tome da realizujete te projekte kako bi i na taj način obezbedili energetsku bezbednost i sve to uz sve ove pakete Energetske zajednice, pogotovo uz poštovanje trećeg paketa Energetske zajednice, govori o tome da vodimo jednu isplaniranu, ozbiljnu energetsku politiku u našoj zemlji, što naravno, predstavlja temelj ukupnog ekonomskog razvoja, jer u proteklim decenijama se nije radilo puno na ovom planu. Imamo zastarelu tehnologiju. Nije se puno planiralo, nije bilo nikakve vizije. Došli smo do toga da budemo potpuno energetski zavisni, da su nam postrojenja veoma stara, da, nažalost, imamo prljave tehnologije, a u samoj strategiji lepo piše koliko je potrebno investirati i u interkonekcije i u nova postrojenja i u nove tehnologije, kako bi došli do onog nivoa proizvodnje i razvoja da naša energetika bude efikasna, da budemo energetski efikasna zemlja i da to bude jedan od osnovnih i najozbiljnijih i najboljih imputa za našu privredu i da ide u prilog reindustrijalizaciji zemlje koja se planira. Sve što se radi u oblasti energetike, naravno, radi se zbog jačanja privrede i radi se zbog privrednog rasta koji nam je preko potreban. Ako nemamo dovoljno produktivnosti, ako nismo dovoljno efikasni u toj oblasti, naravno da naša ekonomija neće biti efikasna, da nećemo moći da budemo konkurentni ni na regionalnom, a kamoli na današnjem globalnom tržištu. Takođe bih napomenuo da je veoma dobro što je izrađen Akcioni plan za obavezne rezerve nafte i gasa, koji je već sada u Kancelariji za evropske integracije i čeka se da se prosledi nadležnima u Evropskoj komisiji. To je nešto što je konkretno, što je urađeno, da pored strategije, pored onih želja definisanih koje imamo, imamo i jasan plan konkretnih koraka kako ćemo ovu politiku da realizujemo. Ono što nas iz SDPS najviše zanima i na šta smo dosta fokusirani, to je socijalna dimenzija i socijalna komponenta vođenja energetske politike. Ona jeste u skladu sa politikom Energetske zajednice, ali mislim da i vi, kao neko ko je socijaldemokratski provinijencije imate taj senzibilitet da oni koji su najugroženiji, oni koji nemaju mogućnost da na tržištu zarade novac i svoju egzistenciju, na njih moramo da obratimo posebnu pažnju i na njih moramo da budemo energetski senzibilni, kako ne bi plaćali tržišnu cenu energenata. Za sve druge imate punu podršku, bar od SDPS, da uspostavite tržišne kriterijume i tržišno funkcionisanje kompletnog energetskog sistema, da ne bi imali sutra probleme kao što ih imamo u proteklih 25 godina sa radom javnih preduzeća, sa radom kompletne privrede, sa međusobnim dugovanjima, što je i kreiralo jedan ogroman domaći, a sa jedne strane i javni dug. Ono što smatram da bi mogli da iskoristimo u narednom periodu, vi ste to pominjali, to su naši resursi koji postoje u škriljcima. I sami znate da se u SAD proizvodnja nafte i jačanje proizvodnje nafte, koje nije zabeležno u proteklih pedesetak godina, razvija upravo zbog škriljaca. Mislim da je tu jako značajno naći nekog strateškog partnera ne zato što mi nismo sposobni to da uradimo, već zbog novih tehnologija koje bi išle u prilog tome da se sačuva životna sredina i da se eksploatacija škriljaca radi na najbolji mogući način kada je u pitanju njihova prerada, kada su u pitanju, ali i ekološki aspekti. Tako da, trebalo bi da iskoristimo tu priliku i da otvorimo jednu konkretnu i novu stranicu u našim odnosima sa SAD, pogotovo kada je u pitanju oblast energetike. Naša šansa, pored energetike, tu je u novim investicijama, u oblasti bezbednosti. Mislim da naša nova doktrina, kada je u pitanju spoljna politika, koju predvodi i koju promoviše premijer Aleksandar Vučić, upravo ide u prilog tome da se orijentišemo prema zemljama koje su sa najvišim tehnološkim dostignućima, sa zemljama čije kompanije mogu da dovedu i da donesu investicije koje imaju prelivajući efekat, koji će biti dobar za naše zaposlene, za novu tehnologiju koja će ovde doći, ali i za nove menadžment sisteme koje treba da primenjujemo, pogotovo u energetskom sektoru. Iako ova strategija podrazumeva i definiše mogućnost da se i sami građani, da je to jedan od zadataka države, obrazuju u ovom domenu, u ovom sektoru, što je jako važno, kako bi imali energetsku efikasnost, jer jedna od osnovnih karakteristika i fundamenata kada je u pitanju energije, je da ona nije neiscrpna i da se ona mora štedeti, tako da svaki građanin Republike Srbije mora u tom domenu biti obavešten, informisan. I to je posao Ministarstva i Vlade Republike Srbije, da svi znamo sa kakvim resursima raspolažemo i da ih na najbolji mogući način i najkvalitetniji mogući način treba da koristimo. Nešto ću reći i o Zakonu o rudarstvu i o geološkim istraživanjima, potpuno sa jednog ekonomskog aspekta, sa aspekta BDP-a i razvoja Republike Srbije. Trenutno rudarstvo podrazumeva i definiše 2% BDP-a. Mi imamo šanse, po najnovijim analizama i istraživanjima, da rudarstvo dosegne 5% BDP-a, da se samo otvaranjem pet rudnika, a lepo ste naveli, mnoge kompanije iz SAD, iz Kanade, su veoma zainteresovane i već vrše istraživanja na terenu, samo otvaranjem pet rudnika možemo da dovedemo i da doprinesemo da naša zemlja ima pet milijardi dolara investicija, da otvori 1.500 novih radnih mesta, a posredno da se otvori pored toga 3.500 radnih mesta, što je nama i najvažnije u ovoj konstelaciji odnosa i ekonomskoj situaciji, kada je zapošljavanje prva i jedina stvar i Vlada Republike Srbije i parlamenta u narednom periodu, dakle, ekonomski razvoj i novo zapošljavanje. Znači, potpuna podrška i za „Friport“ i za „Rezervoar Minerals“ i sve druge kompanije koje donose novu tehnologiju, koje su ozbiljne, koje hoće da zaposle naše ljude i uz to, naravno, moramo voditi brigu o tome da imamo i školovane kadrove, da investiramo i da kreiramo mogućnost da se Rudarski fakultet razvija, da se obezbedi mogućnost za njegov bolji i dinamičniji razvoj, ali i da se razvijaju nove profesije i zanimanja, kao što su energetski menadžeri i svi oni koji u svim projektima, da li su oni građevinski i energetski, treba da vode računa o energetskoj efikasnosti, jer će oni upravo biti ti koji će uspeti, nadam se, da uštede novac u budžetu, uštede novac državi, kako bi mogli da realizujemo druge važne projekte za nas. Naravno, u danu za glasanje predstavnici SDPS će glasati i za Strategiju i za sve ovo što je predviđeno dnevnim redom, naravno, i za Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Hvala vam.
Zahvaljujem, profesore Marinkoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite, gospođo Filipovski.
Zahvaljujem predsedavajući, gospodine ministre mi danas raspravljamo o, kao što ste i sami rekli u obrazloženju, veoma važnom Zakonu i Strategiji za razvoj energetike. Na početku svog izlaganja pozdravljam što ste sa velikim brojem svojih saradnika danas u parlamentu i što ste u više od sat vremena, zaista jasnim argumentima, rekli razloge zbog čega danas raspravljamo o novom zakonu o rudarstvu i geološkim istraživanjima i strategiji koja nam je bila neophodna za naš dalji razvoj. Moram da podsetim zbog javnosti da smo novi zakon o rudarstvu doneli 2011. godine, ali da smo već posle godinu dana došli do saznanja da moramo da imamo novi zakon i ono što je bilo karakteristično, prateći raspravu o ovom zakonu, jeste nekoliko verzija nacrta zakona. One su se menjale, i to bih pozdravila. Mislim da je dobro što se na javnim raspravama uvažavaju sugestije i struke i privatnog sektora i što je cilj radne grupe bio da se dođe do jednog sveobuhvatnog, dobrog rešenja koje će biti, nadam se, primenljivo u praksi i što se na taj način, pre svega mislilo na činjenicu da stalna menjanja zakona ipak nisu dobra za jedan dugoročni strateški razvoj. Osnovni cilj ovog zakona jeste pojednostavljenje procedure i privlačenje novih stranih investicija i ulaganje u rudarstvo. Naravno da zakon ima i dosta novina i ja ću se u svom daljem izlaganju bazirati na te novine sa konstatacijom da ću vam postaviti i nekoliko pitanja. Značajna novost novog zakona je uvođenje licenci za kompanije, pored licenci za fizička lica. Mislim da je to važno sa stanovišta struke. Ovim Predlogom zakonom su definisane i sirovine koje su od interesa za državu, a to je bitno sa aspekta bržeg dobijanja dozvola. Dobro je što se sve rešava u Ministarstvu, odnosno što Ministarstvo za energetiku i rudarstvo koordinira sa ostalim nadležnim institucijama oko dobijanja dozvola. Brzina je vrlo bitan i značajna faktor za investitora koji donosi odluku o ulaganju. Prva verzija nacrta ovog zakona predviđala je obavezno strateško partnerstvo investitora sa državom u istraživanju i eksploataciji mineralnih sirovina. Od te prvobitne varijante se odustalo zbog toga država ne može da novčano prati firme koje se bave eksploatacijom. Negde mogu da razumem razloge zbog čega se od toga odustalo, jer strateško partnerstvo sa državom nije obavezno. Može se, po ovoj novoj verziji, realizovati na zahtev investitora, ako on u tome vidi svoj interes. Određivanje rudne rente je, po mom mišljenju, bilo veoma važno za ovaj zakon. Vi ste naveli dva razloga zbog čega se to prebacuje u Ministarstvo finansija. Negde sam mišljenja bila da je možda trebalo naći rešenje da ipak struka odredi visinu rente. Međutim, koliko vidim, radna grupa je dala predloge Ministarstvu finansija na osnovu čega će se odrediti rudna renta, pa negde tu vidim da je povezanost struke, što mislim da je dobro. Veoma je važno što se na sugestiju privatnog sektora bankarska garancija smanjila sa 10 na pet posto. Cilj ove odredbe je bio da se spreči zauzimanje istražnog prostora koji je nemoguće istražiti u zakonskom roku od tri godine, a čemu su pribegavale pojedine kompanije kako bi konkurentima onemogućile istraživanje. Važećim zakonom, lokalne samouprave imaju ovlašćenja da vrše inspekcijski nadzor i izdaju rešenja kada je reč o građevinskim, mineralnim sirovinama i geotermalnim izvorima za ličnu upotrebu. Cilj zakonodavca, još uvek važećeg zakona, je bio da se zaposli što veći broj ljudi, ali u praksi su postignuti loši rezultati, jer od 123 opštine, samo devet lokalnih samouprava je prihvatilo ovu odredbu. Zbog toga je novim predlogom zakona predviđeno da poslove inspekcijskog nadzora obavlja isključivo resorno ministarstvo, što praktično mogu da razumem, kao predlog, na osnovu ovih činjenica koje su vrlo jasno. Naravno da i novi predlog zakona definiše da su svi mineralni, geološki i geotermalni resursi svojina Republike Srbije. Nadam se da ćemo, kao država, budućim koncesionim ugovorima adekvatno zaštiti skvoje vitalne interesa, a naravno da je osnovni interes zapošljavanje novih ljudi, otvaranje novih rudnika i ja moram da spomenem da je veoma važno da se na osnovu otvaranja pet novih rudnika zapošljava pet hiljada ljudi i da budem još preciznija, da navedem: 3.600 indirektnih radnika, hiljadu direktnih, 976 radnih mesta koja su povezana sa aktivnostima samog rada rudnika. Još jedan važan momenat u ovom novom zakonu jeste namera da se konačno stane na put praksi divlje eksploatacije prirodnih građevinskih materijala, i to tako, što će, u skladu sa odredbom člana 82, puštanje ovihsirovina u promet biti moguće isključivo uz garanciju da potiče sa legalno eksploatisanog polja. Mislim da je to veoma važno, jer smo svih ovih godina bili svedoci koliko su pojedinci napravili ozbiljan kapital baveći se, prvenstveno, iskopavanjem peska, šljunka na crno iz rečnih vodotokova. Taj kapital su posle oprali u postupcima privatizacije, tako da pozdravljam ovu nameru države da konačno ovakvom postupanju trajno stane na put. Odredbom člana 81. propisuje se da ministarstvo donosi rešenje o prestanku važenja odobrenja za eksploataciju. Imajući u vidu da bavljenje rudarstvom i geološkim istraživanjima uvek, po prirodi stvari, nosi sa sobom ozbiljan rizik po životnu sredinu, logično mi se nameće pitanje – šta je predlagač predvideo u slučaju da se inspekcijskim nadzorom ustanovi da rekultivacija, odnosno sanacija terena nije uređena kako treba ili da nije urađena uopšte? Šta sa odobrenjem za eksploataciju u tom slučaju? Pretpostavljam da ono takođe prestaje da važi u tom slučaju. To je logično. Ali, moje mišljenje je da zakon treba uvek da bude što precizniji, ne treba uključivati logiku, pretpostavke i moje mišljenje je da u ovom delu člana 81 je to moralo i da stoji. Član 130. reguliše situacije koje se odnose na privredne subjekte koji se bave rudarskom delatnošću, a vezani su za zaštitu voda i životnu sredinu. Takođe ste naveli dobre i loše primere iz naše prakse kada je ovaj momenat u pitanju. Zaista mislim da šteta koja se odnosi na nemar i uništenje životne sredine je nemerljiva i konkretno bih imala pitanje za vas – kako ćemo se izboriti sa zagađenjem Jadra? Moje pitanje je vezano za oštećenje jalovišta zatvorenog Rudnika antimona „Stolice“ u Kostajniku, da li uopšte postoji trajno rešenje za ovo, s obzirom da smo posle prošlogodišnjih poplava videli sa kojim se problemima suočavamo? U članu 151. propisana je i obaveza privrednog društva sa većinskim državnim kapitalom da u slučaju trajne obustave rudarskih radova preda nadležnom organu na čuvanje svu raspoloživu dokumentaciju vezanu za stanje radova i stanje resursa. Moje pitanje je za vas – zašto se to odnosi samo na privredna društva sa većinskim državnim kapitalom, zašto se ne odnosi i na ostale subjekte sa drugačijom vlasničkom strukturom? Imala bih još jedno pitanje vezano za član 178. koji predviđa krivično delo zatvora od jedne do pet godina za sve one koji unose lakozapaljiva ili drugi zabranjeni materijal u jamu sa metanom ili drugim opasnim gasovima. Međutim, u članu 178. stav 3. po mom mišljenju se blago sankcioniše unošenje zapaljivih materijala iz nehata. Svako ko ima pravo pristupa u navedene objekte po prirodi stvari mora da zna šta sme a šta ne sme da unese i uopšte ne vidim gde je tu prostor za nehatno postupanje? Lično mislim da šteta od unošenja zapaljivih materijala je ogromna. To je jasno propisano članom 178, ali se onda u jednom delu daju novčane, po mom mišljenju blage kazne za nehatno postupanje. Zašto uopšte postoji to nehatno postupanje? Zašto se uopšte daje prostor za bilo kakvo nehatno postupanje? Mislim da su kazne tu trebale da budu strožije. Još dve bitne stavke na kraju. Primarni cilj geoloških istraživanja i ispitivanja podrazumeva procenu rezervnih mineralnih sirovina i ekonomsku opravdanost njihove eksploatacije, to je na prvom mestu, ali mislim da ništa manje nije bitno i proučavanje osobenosti terena u cilju optimalnog prostornog i urbanističkog planiranja. Mislim da je veoma važno što je Predlogom zakona predviđeno izbegavanje gradnje na klizištima sa kojima danas imamo ogromne probleme. Takođe mislim da je veoma dobro što je izbrisana obaveza plaćanja naknade za korišćenje geotermalne energije, prvenstveno radi privlačenja stranih investicija. Srbija nije kao Mađarska gde prosto stavite štap u zemlju i izlaze neki termalni izvori, ali mislim da kao država imamo mnogo termalnih izvora, da oni nisu dovoljno iskorišćeni, odnosno da stepen iskorišćenosti kapaciteta ovog prirodnog resursa iznosi samo oko 10%, tako da mislim da privlačenje stranih investitora kako bi se što više ovi kapaciteti razvili je veoma važno. Prema nekim podacima Srbija bi mogla da ima oko 300 banja, a trenutno ih ima 39 uz pet klimatskih mesta sa zdravim vazduhom. Navela bih jedan klasičan, ali dobar primer korišćenja geotermalnih izvora u svrhu građana sa željom da ih bude što više u Srbiji. To je Hotel „Olimp“ na Zlatiboru koji se greje iz obližnjeg nalazišta termalne vode, lociranog još 2009. godine. Sistem grejanja i hlađenja ovom vodom je u funkciji od pre tri godine. U njegovo projektovanje i izgradnju je uloženo negde oko 160.000 evra, a period povraćaja uloženih sredstava iznosi između tri i četiri godine. Na navedeni način ostvaruje se mesečna ušteda od preko 5.000 evra. Ukupna toplotna snaga koja se može dobiti iskorišćavanjem svih postojećih izvora termalne vode iznosi oko 216 megavata, što predstavlja ekvivalent količini od 180.000 tona nafte. Na kraju, želim da vas obavestim da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati i Strategiju i novi Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Hvala.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici,uvaženi predstavnici Vlade i ministarstva, gospodine ministre, građani i građanke Vojvodine su u više navrata osetili pogubnu politiku na svojoj koži kada pričamo o energetici i pogrešnu energetsku politiku. Kada to kažem prvo mislim na poklanjanje NIS Ruskoj Federaciji i ne samo rafinerija nego i ležišta, što je nezapamćeno bilo gde u svetu. Skoro smo ponovo imali novi aspekt energetske politike kada je ugašena „Elektro Vojvodina“ i pripojena EPS pod plaštom nekakve reorganizacije, a sa ciljem da se gubici EPS Srbije zamaskiraju i da se „Elektro Vojvodina“ kao jedino profitabilno preduzeće pripoji EPS. No, da se vratim na zakon. U Predlogu zakona o rudarstvu i u Strategiji razvoja energetike za nas i za LSV su evidentni nastavci dosadašnje politike, a oni se odnose na dalju centralizaciju, odnose se na vođenje računa o interesima upravo jednog od investitora, odnosno suvlasnika NIS i odnose se na neusklađenost naše Strategijom sa Strategijom EU, odnosno evropske energetske politike. U pogledu Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima,decentralizacija nije prepoznata ni kao bitan uslov, a kamo li da je jedan od strateških uslova. Naime, važeći Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima daje mogućnost da Vojvodina donosi plan osnovnih geoloških istraživanja na svojoj teritoriji za određeni period i to je tako bilo do sada. Novim Predlogom zakona predviđeno je da Vojvodina odnosno Skupština, odnosno Vlada EP Vojvodine samo predlaže plan osnovnih geoloških istraživanja, što znači da se prilikom izrade plana osnovnih geoloških istraživanja za teritoriju Republike Srbije predloženi planovi iz Vojvodine mogu zanemariti ukoliko to neko u Vladi RS tako trenutno želi. Naime, time se uskraćuje na dalje jedna od nadležnosti vojvođanske administracije, to je za nas neprihvatljivo. Naravno, dali smo amandmane koje ćete razmotriti i videćemo da li ćete ih prihvatiti. Takođe, predložena površina istražnog prostora za naftu i gas znači da bi u Srbiji bilo samo 17 prostora, tj. projekata. Ako uporedimo predložene površine i potreban broj projekata za dobijanje lične licence ispada da šansa geologa za naftu i gas je 50 puta manja od članstva geologa za ostale mineralne sirovine, a čak 2,5 hiljade puta manja od geologa koji se bavi nemetaličnim mineralnim sirovinama. Iz tog razloga smanjiti predloženu površinu istražnog prostora za naftu i gas u ovom Predlogu zakona. UPravilniku za licence treba smanjiti broj projekata za naftu i gas sa pet na jedan. Ako se dobro razumemo. Naime, u rumunskom delu Banata do Plandišta definisana su četiri istražna bloka bez bloka Južni Banat. U celom Banatu definisane su ukupno tri istražna bloka i to severni, srednji i južni Banat. Koristeći kriterijume u Rumuniji samo u Banatu bi trebalo definisati osam do deset blokova za istraživanje nafte i gasa. Primera radi, Hrvatska je odredila površinu istražnih prostora od 2.100 do 2.600 kvadratnih kilometara. Ono što je važno za građanke i građane Vojvodine, kao i za nas iz LSDV je tretman čuvenog energetskog sporazuma i onoga na šta smo upozoravali i već godinama apelujemo da se revidira čuveni energetski sporazum u delu rudne rente. Takođe je za nas važna i raspodela sredstava od prikupljenih sredstava eksploatacije resursa i predložili smo da se članu 159. ovog zakona naknade za korišćenje mineralnih resursa i sirovina,geotermalnih resursa rasporede po ključu 20% bi išlo u budžet Republike Srbije 40% bi bio prihod jedinice lokalne samouprave, 40% AP. Obzirom da svaka eksploatacija za sobom nosi i degradiranje eksploatacionih površina kao i uništenje putne infrastrukture, odnosno određeni stepen narušavanja uslova za životni standard stanovništva, primereno je da se raspodela vrši na način na koji smo mi to predložili, jer sredstva ostvarena na osnovu naknade za korišćenje mineralnih sirovina upravo bi onda bila namenjena unapređenju života u lokalnoj zajednici. Što se tiče NIS i rudne rente od 7%, ono što ne bi bilo protivno energetskom sporazumu sa Rusijom, jer ne bi bio praktično porez, nego bi bila naknada za eksploataciju rudnog blaga, je dodatno uvođenje određenih procenata za eksploataciju kada je NIS u pitanju. Naš predlog je da se formulacija napravi tako da to ne bio poreski tretman, što na osnovu onoga što naši pravnici kažu je za sada moguće, jer se ne radi o promeni poreza, kako je to definisano u sporazumu, nego se radi o naknadi za eksploataciju rudnog blaga i druga stvar je zamrzavanje poreskog tretmana u skladu sa energetskim sporazumom važi u periodu dostizanja ekonomske isplativosti projekta, što znači ako je projekat ulaganja u obaveznu investiciju Rafinerije u Pančevu postao isplativ, ova odredba više nije na snazi. Problem je u tome što nije definisana metodologija za utvrđivanje isplativosti projekta koja bi bila usaglašena između država potpisnica sporazuma, pa projekti mogu da se beskonačno tretiraju kao neisplativi iako po rezultatima poslovanja NIS u prethodnim godinama je evidentno da je pređen prag ispaltivosti investicionih projekata. S obzirom da je Rafinerija u Pančevu dokazano isplativa i sada ono što imamo u praksi je nenormalno eksploatisanje domaćih rezervi nafte. Da podsetim javnost, nekada je eksploatacija domaćih rezervi nafte od strane NIS bila oko 20 do 30% iz domaćih rezervi, a ostalo se uvozilo. Sada je to u proporciji 50-50. Ako se ovako nastavi domaće rezerve nafte i gasa uskoro više nećemo imati i to sve u periodu kada NIS ne plaća rudnu rentu, ni kako plaća u matičnoj državi vlasnik većinski. Tako da smo predložili uvođenje progresivnestope za ubrzane eksploataciju nafte, naftnih i gasnih ležišta. To postoji kao rešenje u drugim evropskim zemljama. Znači, ukoliko eksploatišete procentualno veće domaće rezerve morate da plaćate i veću stopu rudne rente ili kako god želite da je nazovete. Ono što takođe nam smeta u ovom Predlogu zakona to je površina istražnog prostora koja se kreće od dva do 100 kilometara kvadratnih, osim za naftu i gas. Znači, površina eksploatacionog polja će biti manja. Površina eksploatacionog polja do 100 hektara identična je površini od jednog kvadratnog kilometra i ako imamo zaštitni prostor od 2,5 hiljade metara za eksploataciono polje veće površine od 100 hektara, površina zaštitnog prostora iznosiće 2.400 hektara. Za zaštitni prostor nije predviđeno plaćanje nikakve naknade, a kao što se može izračunati zaštitni prostor je 24 puta veći od eksploatacionog polja koje pune budžete svih nivoa vlasti, a takođe se određeni broj ljudi zapošljava. Obrazloženje je da zaštitni prostor je potreban radi mogućeg proširenja rezervi i resursa. Znači da ovaj način podstiče praktično nezavršavanje poslova i na određeni način neznanje, što u ovom slučaju znači da nezavršavanje poslova dobija zakonsku zaštitu. Određeno je da se Srbija odriče u korist praktično neznanja bez ikakve naknade 24 puta veće površine u odnosu na površinu sa koje se realizuje prihod u budžet. U okolnim zemljama to je drugačije uređeno i postoji više nivoa naknada koje se plaćaju. Ponovo ću da navedem primer Hrvatske. Takođe, podaci i dokumentacija mogu postati državna svojina po više osnova pa ne treba definisati osnov sticanja, naročito ako se vodi računa o budžetu. Ako je jedan od ciljeva Predloga zakona povećanje priliva u budžet, ovo je prilika da se to uredi na način na koji ovu problematiku rešava i EU. Da su 2014. godine naplaćene naknade predložene stavom 5. sama naplata naknada za naftu i gas povećala bi prihod budžeta RS za oko 19,6 milijardi dinara, što je, podsetiću, suma veća od ukupnog povećanja plata i penzija koje je MMF odobrio za 2016. godinu. Što se tiče strategije razvoja, Strategije razvoja energetike RS do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine, ono što mi vidimo kao problem je da je kao bazna godina korišćenih analiziranih i prikazanih podataka 2010. godina, što nije primereno značaju dokumenata. Svaka vlada koja dođe na vlast naravno uvek smatra da istorija počinje od nje. Mislim da energetika kao takva ne dozvoljava sličnu praksu. Takođe, nedostaje veza u početnom delu predloga strategije sa Strategijom razvoja energetike RS do 2015. godine. Zatim, osvrt na realizaciju iste i navođenje izmena strateških pravaca u novom dokumentu. Zbog fundamentalnih grešaka u tabeli, a vrlo je bitno geološke rezerve fosilnih goriva vezanih za prikaz energetskih mineralnih sirovina kao prirodnih resursa nisu adekvatne. Na primer, bilansne rezerve nafte usvojene u Nacionalnoj strategiji održivog korišćenja prirodnih resursa i dobara, objavljene u „Službenom glasniku 33/2012“, iznose 40,54 miliona tona, a ukupne geološke rezerve 186,36 miliona tona. U predlogu ove strategije rezerve nafte su 10,14 miliona tona, a ukupne geološke rezerve su 50 miliona tona. Ista situacija je i sa prikazanim rezervama uglja, kada se uporede sa Predlogom strategije upravljanja mineralnim resursima Republike Srbije do 2030. godine, koja se nalazi na sajtu Vlade Republike Srbije. Rezerve uglja u tabelama su dva do tri puta manje nego u pomenutom Predlogu strategije. Ova tri dokumenta radi isto ministarstvo, a imaju izgleda različite podatke u sebi. Dozvoliću da to vi ili vaši saradnici objasnite. Ono što smo mi dali kao primedbe odnosi se na liberalizaciju, odnosno toga šta će dovesti konkurencija na tržište električne energije. Cilj liberalizacije bi trebao biti povećanje konkurencije i nivoa usluga krajnjim kupcima, a istovremeno i smanjenje cena. Značajno bi bilo, s obzirom da se predviđa da Republika Srbija mora da nađe način da učestvuje u realizaciji elektro-energetskih objekata u AP Kosovo i Metohija, bilo bi dobro da su autori Strategije ponudili neke od načina kako misle da sprovedu ostvarivanje navedenog stava. To je, naravno, za svaku pohvalu, ali bi bilo dobro da je malo više rečeno na tu temu. U poglavlju 5. ne stoji konstatacija vezana za skladište gasa Banatski dvor, kada znamo da je iz podzemnog skladišta gasa Banatski dvor dnevno moguće istisnuti četiri do četiri i po miliona kubnih metara gasa, a dnevne potrebe Republike Srbije u toku zimskog perioda su oko 12 miliona kubnih metara gasa. Ispravite me ako grešim, ali mislim da bi, takođe, tu moglo da se da dodatno objašnjenje. Naravno, dolazimo i do projekta „Južni tok“, od koga smo saznali da nema ništa. Autori Strategije navode da je neophodno obezbediti novi pravac snabdevanja prirodnim gasom, uz ulaganje dve milijarde evra do 2030. godine, i ništa više od toga. Mislim da bi morali obratiti pažnju na to šta je evropska energetska politika, odnosno, kao što je kolega pre mene i pomenuo, saznali smo iz sredstava javnog informisanja da će se u Hrvatskoj graditi „LNG terminal“, koji je praktično deo Evropske energetske strategije. Za sada Srbija, koliko sam upoznat, nema nikakve veze sa tim, niti se planira nekakva konekcija na tu stranu. Evropska unija finansira taj projekat, odnosno projektnu dokumentaciju. Maroš Šefčović, koji je evropski komesar za energetiku, javno je podržao i potpredsednik SAD, gospodin Džo Bajden, takođe je podržao taj projekat. Iz tog projekta, koliko shvatamo, gasom će se snabdevati Hrvatska, Slovenija, Mađarska, Slovačka i ta konekcija ide čak do Poljske. Ne znam zašto Srbija nikada nije pokušala da na neki način ostvari učešće u tom projektu, jer je to od strateškog značaja za naše snabdevanje gasom, koje, koliko znamo, manje-više zavisi od milosti ili nemilosti ruske strane i što se tiče cene i što se tiče pravaca snabdevanja „Južni tok“ je zvanično otkazan. Sada smo slušali i o „Turskom toku“. Usled nekih geopolitičkih razloga, možda od toga takođe ne bude ništa. Tako da, unutar Strategije razvoja energetike za nas je od primarnog značaja da se takva stvar preciznije definiše i da jednostavno građani saznaju kako, ne ova, nego sve buduće vlade misle da reše kontinuirano snabdevanje gasom, koji je ključni energent, koliko za stanovništvo, tako i za privredu. Mi smo dali amandmane na Predlog zakona i nadamo se da ćete ih vi razmotriti. Ukoliko ih usvojite, mislim da će u značajnoj meri popraviti zakon, ali za sada za njega ne možemo da glasamo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Srđan Kružević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Hvala, gospodine Bečiću. Uvaženi ministre, ja se neću puno obazirati, odnosno neću se posle vašeg izlaganja apsolutno obazirati na Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, iz prostog razloga što ste to sjajno prezentovali, tako da mi iz Jedinstvene Srbije možemo da kažemo samo da ćemo u danu za glasanje dati podršku tom zakonu. Što se tiče Strategije razvoja energetike Srbije, želim da kažem da je ona jedan logičan nastavak Zakona o energetici, kao važan strateški dokument. Ona je, naravno, podzakonski akt i predstavlja viziju razvoja energetike Republike Srbije i projekciju načina pribavljanja i produktovanja energije u narednih 10 godina, sa projekcijom do 2030. godine. Strategija je usklađena sa novim Zakonom o energetici, kojim je u srpsko zakonodavstvo prenet kompletan energetski paket, odnosno treći paket Energetske unije, a time je i Srbija postala jedina potpisnica Energetske zajednice koja je implementirala taj celokupni paket Energetske unije, koji smo potpisali još 2005. godine. Naravno, time smo se obavezali da to uradimo. Još jednom napominjem da smo to prvi uradili od svih potpisnica. Pravilo je, naravno, da ste strategija donosi paralelno sa Zakonom o energetici. Zakon je donesen u decembru mesecu 2014. godine i predstavlja zaista jedan strateški akt za energetiku i energetska preduzeća u Republici Srbiji. Zakon je rađen temeljno i kao rezultat tog temeljnog rada dobili smo jedan zakon koji je dobio dobar prijem Energetske zajednice i Evropske komisije. Što se tiče tog zakona, mi smo već, evo, u 2015. godini uradili deo koji se odnosi na energetska preduzeća i ušli smo u restrukturiranje „Srbijagasa“. Od pravila da zakon i strategija idu zajedno se odstupilo upravo iz saznanja da se odustalo od izgradnje „Južnog toka“, što znači da se u samom toku pravljenja te strategije napravila i neka izmena. Ta činjenica je delom opredelila i drugačiju strategiju, što govori da na sektor energetike i te kako utiču politički i geopolitički događaji, zbog čega se, naravno, prioriteti menjaju. Strategija je tehnički gledano realna, jer se oslanja na saradnju i energetske resurse u regionu. Dakle, u periodu od narednih pet, a možda i deset godina, kao što sam rekao, neće biti građeni veliki transnacionalni projekti. „Južni tok“ je suspendovan i sada se gradi „Severni tok 2“. Ono što je pitanje koje se samo nameće jeste - ono što je neprihvatljivo da se radi na jugoistoku Evrope, odlično je da se radi na severu Evrope? Malo je nelogično, ali je to realnost sa kojom smo morali da se suočimo. Što se tiče same Strategije energetskog razvoja, mi smo stava da je treba tražiti u sopstvenom potencijalu i regionalnoj saradnji. Velikih projekata kao što je „Južni tok“ nema. Turski tok je razvojem događaja u zadnjih 15 dana takođe realno neizvodljiv. Odatle i zaključak da se treba osloniti na sopstvene snage i pojačati saradnju u regionu. Otvaranje prema regionalnoj saradnji omogućava diversifikaciju energetskih izvora, efikasnija rešenja, bolju iskorišćenost kapaciteta i kao posledicu toga daje jednu nižu cenu energenata. Sve suprotno ovome dovodi do energetskih kriza i povećanja same cene. Strategija u oblasti električne energije. Izgradnjom energetskih objekata sa susednim državama na vodotokovima, interkonekcije i bolja veza sa elektropotencijalima Republike Srpske. Srbija, kao što ste i vi sami rekli, mora da obezbedi stabilnu i sigurnu proizvodnju električne energije, iako smo se mi obavezali da ćemo do 2020. godine proizvoditi 25% električne energije iz obnovljivih izvora. Ali, ono što ja želim da naglasim jeste da je proizvodnja struje jedini segment gde smo gospodari svoje sudbine u energetici. Biću slobodan da konstatujem da nema privrednog razvoja baziranog na uvoznoj struji. Srbija mora iskoristiti sav svoj ugalj. Srbija mora iskoristiti sve svoje resurse. Ono što je ohrabrujuće u svemu tome jeste da Srbija ima rezerve uglja za narednih 50 godina. Mnogo veće, razvijenije zemlje i bogatije zemlje od Srbije će pre Srbije ostati bez tog energenta i na njima je, naravno, da traže nove modele u proizvodnji električne energije, a na nama je da se u to uklapamo. Srbija mora što skorije, kada kažem što skorije, mislim u narednih deset godina, da izgradi 700 do hiljadu megavata termo potencijala i isto toliko hidro. Želim samo da napomenem jednu činjenicu, da je potencijal vode koja otiče u vodotokovima u Republici Srbiji 25 hiljada gigavat-časova godišnje. Ti projekti koji postoje, i sami ste pričali o njima, moraju da se prihvate, ozbiljno da se počne na njima da se radi jer bojim se da će nam se, u suprotnom, u budućnosti vratiti kao problem koji je izazvao bumerang efekat. Naravno, što se tiče strategije u oblasti prirodnog gasa, pomenuli ste i sami izgradnju drugog dela podzemnog skladišta „Banatski dvor“, kao i potencijalno dva nova skladišta gasa Itebeju i Tilvi, oba u Banatu. Što se tiče drugih obnovljivih izvora, imamo izgradnju interkonekcije prema Bugarskoj, potencijalno interkonekcija prema Hrvatskoj. Što se tiče drugih obnovljivih izvora, 12. novembra pušten je u rad i prvi vetropark koji ste vi otvorili u opštini Kula. Očekuje se da se naredni vetropark izgradi u Vršcu. Naravno, u ovoj strategiji moramo da obuhvatimo i očekuje nas prihvatanje opštih ciljeva EU o povećanju udela obnovljivih izvora u energetici.Naravno, najveći procenat ove energije se dobija iz hidrotokova. Za još veću proizvodnju, kao što sam rekao, od onih 25.000 gigavat-časova godišnje, možemo iskoristiti potencijal i u Drini i u Ibru i u Moravi. Kao još jedan od najvažnijih energenata iz obnovljivih izvora, a da razmišljamo o budućnosti, jeste biomasa, koja je svakako jedan od najneizostavnijih potencijala i tog resursa, po procenama, u Srbiji postoji 3.405 miliona tona ekvivalenta nafti, što je, složićete se sa mnom,ogromna količina. Naravno, što se tiče EU, oni insistiraju i na smanjenju emisija gasova sa efektom staklene bašte. Ne bih tu mnogo pričao o tome, ali ono što želim da pročitam, da ne ispadne da sam drugačije rekao, jeste jedna izjava upravo ministra Antića, koji kaže da u prvi plan treba staviti odgovoran odnos prema životnoj sredini, u smislu korišćenja fosilnih goriva i novih tehnologija koje treba da smanje emisiju ugljendioksida i zagađenje životne sredine. To je upravo ono o čemu sam i govorio. Moramo iskoristiti maksimum svojih kapaciteta. Moramo koristiti maksimum proizvodnje te prljave energije, ali i uložiti sredstva da ne zagađujemo životnu sredinu. Pomenuću i nešto što sam pričao i kada je bilo reči i o Zakonu o energetici u decembru mesecu 2014. godine, a to je da velika, industrijska Nemačka koristi 70% proizvodnje svoje struje upravo iz uglja, tako da ne treba apsolutno da se bojimo toga i te resurse treba da koristimo u što većoj meri. Naravno, ono što nas očekuje još kroz ove ciljeve EU jeste i ušteda energije. Energetska efikasnost je za nas u Srbiji novina. Ta novina iziskuje određena ulaganja, ali, generalno, ona otvara i nove šanse. Kada pričamo o novim šansama, isključivo mislim na otvaranje proizvodnje vezano za novogradnju i za, hajde da kažem, dovođenje u efikasniju ulogu energetske te efikasnosti starih objekata, pa očekujem da se u Srbiji i otvore neka nova radna mesta u toj industrijskoj grani, što je za nas iz JS i te kako važno i siguran sam da će i predsednik naše stranke Dragan Marković Palma uspeti da dovede neke investitore u narednom periodu koji će se baviti tom delatnošću. Isto tako sam siguran da ćemo i raditi na otvaranju svojih preduzeća, kako bismo bili konkurenti upravo stranim proizvođačima i ne samo da budemo konkurentni u svojoj državi, nego da budemo konkurentni i na evropskom i na svetskom tržištu, pa da povećamo malo i izvoz. Na samom kraju da zaključim da strategija jeste zaista spisak onoga što treba da se uradi u narednom periodu. Nakon usvajanja strategije je veoma važno pitanje kako će se sprovoditi, pa se očekuje izrada realnog terminskog plana primene strategije, kako strategija, naravno, ne bi ostala samo spisak želja. Zbog značaja ovog strateškog dokumenta i strateških ciljeva razvoja energetike koji su njome definisani, poslanička grupa JS će u Danu za glasanje glasati da se da šansa ovoj strategiji i da se ona podrži. Naravno, još jednom da kažem, JS će u Danu za glasanje glasati za obe tačke današnje objedinjene rasprave. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Kruževiću. Reč ima narodna poslanika Branka Karavidić, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite, gospođo Karavidić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege poslanici, zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima je izuzetno bitan, obzirom da definiše oblast koja bi trebalo da bude veoma važna privredna grana. Ova strateška delatnost danas doprinosi BDP-u sa oko 2%. Razvoj rudarskog sektora u Srbiji bio bi nesumnjivo snažan oslonac celokupnom privrednom razvoju ukoliko bi država znala da ceni svoje veoma bogate prirodne resurse, pažljivo ih i sa merom koristi i privuče investitore koji se bave istraživanjem i eksploatacijom mineralnih sirovina. Danas u Srbiji postoji više od dve i po hiljade ležišta mineralnih sirovina, a osim metala i nemetala tu su ugalj, nafta i gas, tako da ima 46 basena uglja, od kojih se 13 eksploatiše. Rezerve uglja se procenjuju na 13 milijardi tona, nafta je locirana na 90 rudnih polja, 250 je ležišta u uljnih škriljaca, na oko 20 mesta u Srbiji. Procenjeno je da je njihova količina oko pet milijardi tona. Rezerve rude bakra u Boru i Majdanpeku dovoljne su za proizvodnju u narednih 50 godina. Kako rudarska istraživanja zahtevaju velika finansijska i tehnička sredstva, samo velike kompanije mogu to da obezbede. Dakle, Srbija je bogata mineralnim resursima, veoma je privlačna za strane investitore koji bi da se bave istraživanjem i eksploatacijom rude. Da li je naša država svesna svog prirodnog bogatstva? Kako se odnosi prema svom bogatstvu? Ima li strategiju korišćenja mineralnih sirovina? Da li ima valjanu i jasnu zakonsku regulativu? Šta država radi na razvoju i jačanju institucionalnog okvira koji bi sve to pratio? Koje su primedbe potencijalnih investitora? One se odnose na ekonomsku i pravnu nesigurnost, na zakonsku regulativu koja se često menja, a žele jednostavne procedure, transparentnost pri izdavanju dozvola, nediskriminaciju potencijalnih investitora, ažurnu i odgovornu administraciju. A šta mi želimo i na koji način to ostvarujemo? Znamo da su nam potencijali po pitanju mineralnih sirovina veliki, ali ne usvajamo strateški dokument koji će nam pomoći da valjano upravljamo mineralnim sirovinama. Rudarsko geološki fakultet iz Beograda je 2012. godine uradio Strategiju upravljanja mineralnim resursima Srbije do 2030. godine. Zašto ona nije usvojena od strane Vlade i poslata u Skupštinu? Ko je odgovoran što se ovaj strateški dokument nalazi u Ministarstvu, a nije pušten u proceduru usvajanja, evo, već tri godine? Čujemo ovih dana od strane vlasti da će se do kraja 2015. godine usvojiti na Vladi strategija upravljanja mineralnim resursima Srbije do 2030. godine. Da li je to tačno, gospodine ministre? Da li je to ona ista strategija iz 2012. godine čija je izrada plaćena Rudarsko geološkom fakultetu? Zašto se nije prvo usvojila strategija, pa nakon toga pristupilo donošenju zakona i podzakonskih akata? Logično je bilo tako postupiti, ali, nažalost, nije. U obrazloženju ovog zakona kaže se da je osnov za izradu zakona u akcionom planu za sprovođenje nacionalne Strategije održivog razvoja Srbije od 2009. do 2017. godine. Uopšte ne potcenjujem ni ovaj dokument ali pitam šta je radilo ministarstvo, odnosno Vlada ove tri godine? Zašto osnov izrade ovoga zakona nije strategija upravljanja mineralnim sirovinama odnosno resursima Srbije do 2030. godine? Međutim, odgovor se nekako nametnuo sam ako znamo ko nam je bio ministar rudarstva u to vreme. Tadašnji ministar imao je sasvim druge afinitete. Nije se bavio svojim poslom, ali se zdušno zalagao da ostvari vekovni san svih Srba, a to je Kanal Dunav-Morava-Vardar-Egejsko more. On je opsesivno tražio partnere u dalekoj Kini, sa njima je navodno dogovorio izradu studije izvodljivosti za izgradnju kanala. To je, gospodine ministre, jedan od razloga što Vlada Srbije do sada nije usvojila pomenutu strategiju. Fokus ministra bio je na drugoj strani. Važeći Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima usvojen je u novembru 2011. godine, trebalo je u roku od dve godine usvojiti neophodna podzakonska akta, kako bi zakon doživeo svoju punu primenu. Zašto je od 32 podzakonska akta doneto samo osam, kada je rok za njihovu izradio bio kraj 2013. godine? Ko je odgovoran što nije doneto preko 20 podzakonskih akata? Da li je neko svesno opstruisao donošenje podzakonskih akata da bi se doneo novi zakon, ili je možda u pitanju nešto drugo? Kako Vlada može da proceni efekte postojećeg zakona kada on praktično nije ni zaživeo? Besmislene su optužbe iznete u obrazloženju za donošenje ovog Predloga zakona, citiram – da isti nije zaživeo zbog toga što je većinu podzakonskih akata trebalo da donese ministarstvo nadležno za poslove zaštite životne sredine, umesto ministarstva zaduženog za geološka istraživanja. Podsetiću vas da je u vreme usvajanja važećeg zakona nadležno ministarstvo bilo Ministarstvo životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, što znači da su zakon radili zaposleni u ministarstvu zaduženi za sektor rudarstva. Posle majskih izbora 2012. godine, logično je bilo da se urade preostala podzakonska akta, logično je bilo da svako radi svoj posao, pa i ministar zadužen za rudarstvo ma kako mu se tada zvalo ministarstvo, a možda se zakon i menja samo zbog toga što ga je sačinilo ministarstvo koje je po nekima imalo neadekvatan naziv. Nadam se, gospodine ministre, kako imati resor energetike, da ne očekujete da podzakonska akta koja proističu iz ovog zakona rade upravo zaposleni i zaduženi za sektor energetike. Zašto se, zapravo, donosi novi zakon kada je više od 80% postojećih rešenja ugrađeno u predlog novog zakona, samo su ona preformulisana, neka su čak bila i istovetna? Važeći zakon je usaglašen sa svim direktivama EU, procedure u predlogu novog zakona su identične sa onim u važećem zakonu. Istovetne su i naknade za korišćenje mineralnih sirovina i da ne nabrajam dalje. Vidim i šta su dobra rešenja u ovom predlogu zakona, ali ona su mogla biti samo predmet izmena zakona, jer je suština praktično prepisana. Sve navedeno me dovodi da posumnjam u iskrene namere Vlade Republike Srbije, da li donošenje novog zakona ima za cilj da se interesi građana, a samim tim i državni podrede interesima investitora i to onih koji u prethodnom periodu nisu radili u skladu sa zakonom. Naime, odredba postojećeg zakona, koji je donet 2011. godine, po prvi put je definisano da investitor nosilac prava za geološka istraživanja mora da za prve tri godine istraživanja realizuje minimum 75% predviđenih projektovanih radova i time dobije mogućnost za produžetak prava na istraživanje za još dva istražna period od po dve godine, što čini da ukupno vreme detaljnih geoloških istraživanja iznosi maksimalno sedam godina. Kako pojedini investitori nisu izvršili zakonom definisane obaveze, realizacija minimum od 75% predviđenih radova, umesto da im oduzme prava na istraživanje, Vlada Predlogom novog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima namerava da omogući da oni koji nisu poštovali zakon dobiju pravo da narednih osam godina upravljaju, na neki način, resursima koji su, podsećam po Ustavu, vlasništvo građana Republike Srbije. Ovim Predlogom zakona, Vlada će omogućiti da se pravo kompanija na detaljna geološka istraživanja sa sadašnjih sedam godina produži praktično na 12 godina. Naime, januara 2012. godine izdata su prva rešenja za detaljna geološka istraživanja, po postojećem zakonu i to pravo je trajalo do januara 2015. godine, umesto da investitorima koji nisu izvršili minimum 75% predviđenih istraživanja radova oduzme pravo na istraživanja, Ministarstvo rudarstva i energetike cele 2015. godine ne dodeljuje pravo drugim kompanijama koje su aplicirale za pravo na istraživanje na istim istražim prostorima, niti oduzima pravo kompanijama koje nisu radile u skladu sa zakonom. Ministarstvo iste te kompanije, bez ikakvih zakonskih osnova nagrađuje još jednom istražnom godinom. Vlada Republike Srbije je još darežljivija. Ona ovakvim predlogom zakona te iste kompanije nagrađuje sa još osam godina prava da koriste mineralne resurse naše države. Pitam – zašto se nije poštovao postojeći zakon i šta je garancija da će se ovaj koji je sada na dnevnom redu biti poštovan? Dakle, ovako dug period za geološka istraživanja ne postoji ni u jednoj evropskoj državi, posebno ako se uzme u obzir da investitori nemaju obavezu da vrše i eksploataciju mineralnih sirovina, odnosno resursa. Ovakvim predlogom zakona, Vlada omogućava da se na raznim svetskim berzama špekuliše prirodnim kapitalom i nacionalnim blagom građana Republike Srbije i to isključivo u interesu privatnih kompanija, uglavnom stranih, suprotno interesima naše države. Ovakvim predlogom zakona podređuje se interes građana Srbije, interesima loših investitora i nažalost na ovaj način se izjednačavaju kvalitetni i odgovorni investitori sa špekulantima i investitorima koji nisu ispunili svoje zakonske obaveze. Ovim se lični interesi pojedinaca i parcijalni interesi prihvatnih kompanija stavljaju iznad nacionalnih i državnih. Da li bi se sve ovo jasnije videlo da su predložene samo izmene i dopune zakona? Naravno da bi. Još jedna od zamerki je i ta što se oduzima nadležnost lokalnim upravama ovim predlogom zakona. Razlozi za eliminisanje lokalnih samouprava iz Predloga zakona su dati u obrazloženju i to da lokalne uprave poverene im poslove obavljaju u veoma malom broju, negde oko 20% lokalnih uprava je to prihvatilo, da su nezainteresovane, da će se na ovaj način omogućiti brža i efikasnija primena zakona, da će se ubrzati procedura i tome slično. Interes, gospodine ministre, svake lokalne uprave je da zna šta se na njenoj teritoriji dešava i po pitanju geoloških istraživanja i eksploatacije mineralnih sirovina, ako je tačan podatak da na teritoriji Srbije ima preko 300 ilegalnih odnosno divljih lokacija sa kojih se eksploatišu mineralne sirovine, interes svake opštine na čijoj teritoriji se to radi je, naravno, da takve pojave spreči i sankcioniše. Reći ćete da je ovo predmet za rudarsku inspekciju i naravno jeste, ali broj rudarskih inspektora je zanemarljiv u odnosu na broj nelegalnih i bahatih korisnika ovih resursa. Ako nam je svima cilj na putu ka EU, jačanje i razvoj kako republičkih tako i lokalnih institucija, trebalo je promovisati među lokalnim upravama ovaj povereni posao. Zašto se nije podsticalo udruživanje lokalnih uprava koje bi možda udružene mogle da zajednički preuzmu poverene poslove. Odredbe važećeg zakona odnose se na jedinice lokalne samouprave su bile korak ka decentralizaciji. Ovim predlogom, vraćate lokalne uprave korak nazad. Veći deo naših amandmana ponovo uključuje lokalne uprave u procedure koje su propisane ovim predlogom zakona. Prihvatanjem nekih od njih, vratili bi se povereni poslovi lokalnim upravama. One bi na taj način povećale kapacitete upravljanja prirodnim kapitalom, koji se nalazi na njihovoj teritoriji, pospešio bi se razvoj kreiranja zelenog budžeta lokalnih zajednica, uvećao ekonomski potencijal opština i gradova. Neprihvatljivo je gospodine ministre da se korisnicima mineralnih sirovina omogući zakonom bilo kakvo odlaganje naplate duga i po osnovu korišćenja mineralnih sirovina. Za svaki eventualni dug neke kompanije mogao se uraditi reprogram duga sa dinamikom plaćanja. Stavljati u zakon formulaciju, način plaćanja naknade i uslove odlaganja plaćanja duga po osnovu naknade bliže određuje Vlada, je prosto nedopustivo, jer se time praktično stimuliše i ohrabruje finansijska nedisciplina a time i otvara prostor za korupciju. Kada smo već kod naknade za korišćenje mineralnih sirovina, koliki je stepen naplate ove i prošle godine? Šta je sa lokalnim upravama koje u svoje budžete planiraju ove prihode, a oni se ne ostvaruju, zato što pojedina preduzeća i rudnici godinama ne uplaćuju naknade u lokalne budžete, pa i u republički budžet, zato što su u restrukturiranju. Ima li država evidenciju kolika su dugovanja prema budžetu Republike Srbije, a i prema opštinama širom Srbije? Kakva je sudbina tog duga? Lokalne samouprave sa ovakvim problemima ne mogu da realizuju svoje lokalne planove. Veća je i zabrinutost lokalnih uprava posle najave ministarke Kori Udovički da će se smanjiti transferi opštinama i gradovima u budžetu za 2016. godinu. Na žalost, sa ovakvim trenutnim tretmanom republičke vlasti prema opštinama, najmanju sreću imaju upravo one koje na svojim teritorijama imaju resurse od kojih praktično nemaju nikakvu korist, naprotiv. Gospodine ministre, Poslanička grupa Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka „Zajedno za Srbiju“ – Zeleni Srbije, neće glasati za ovaj zakon. Naš je predlog da ovaj Predlog zakona povučete iz procedure, završite izradu podzakonskih akata i na taj način otklonite svaku sumnju u loše namere ove Vlade. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospođo Karavidić. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Pre svega, želim da se zahvalim svim dosadašnjim učesnicima u diskusiji. Kada je u pitanju gospodin Zoltan Pek, vezano za amandmane koje je podneo SVM, stav Ministarstva je, i to će biti predloženo na sutrašnjoj sednici Vlade, da se dva amandmana, vezana za ovlašćenje AP Vojvodina, prihvate. Onaj amandman vezano za raspored u samoj renti mi nismo u mogućnosti da prihvatimo u ovom trenutku. Dali smo obrazloženje toga, a i iz kasnijih diskusija se tačno dalo videti da je moj stav u potpunosti ispravan. Mi smo imali predlog i SVM da taj raspored ide u raspodeli da 100% ide lokalnim samoupravama, gospodin Stojšić je predlagao da ide 40% lokalnim samoupravama, 40% AP Vojvodina, 20% Republika Srbija i ponavljam, donošenje zakona o naknadama će biti pravo mesto i vreme gde treba da vodimo jednu ozbiljnu raspravu o svim tim naknadama i upravo iz tog razloga Ministarstvo finansija i priprema takav predlog zakona. Kada je u pitanju gospodin Marinković, nije sada tu, ali ću iskoristiti priliku da iskomentarišem tri pitanja koja je on postavio, vezano za pravde snabdevanja gasa. Kao što sam rekao, mi imamo u ovom trenutku samo tu konekciju sa Mađarskom, preko koje obezbeđujemo ukupne količine gasa za Srbiju, to je tranzit Rusija – Ukrajina – Mađarska – Srbija. Ono što je nama prioritet, to je gasna interkonekcija sa Bugarskom i taj projekat se nalazi u onih top šest prioriteta EU. Znači, CESEK je opredelio prioritetne projekte. Prvi prioritet u tim projektima je Grčko – Bugarska interkonekcija, drugi prioritet je Bugarsko – Srpska interkonekcija. Među tim prioritetnim projektima senalazi podrška EU projektu LNG Terminala Krk, ali se ne nalazi interkonekcija Hrvatska – Srbija. Mi, ponavljam, sa velikom pažnjom pratimo sve te gasne projekte koji imaju za cilj da dovedu neke nove količine gasa u ovaj deo Evrope. Mi smo kao država i kao društvo veliku energiju posvetili realizaciji Južnog toka, taj projekat je zaustavljen i sada pokušavamo da nametnemo jedan novi pogled na sve to da sa stanovišta toga da Srbija treba aktivno da učestvuje i da prati realizaciju svih projekata. Iz tog razloga, Srbija daje jedan konstruktivan pristup sa Grčkom – Mađarskom, odnosno sa Grčkom – Makedonijom – Mađarskom i Austrijom, vezano za sam Tesla projekat, ali pokušavamo sa ovim interkonekcijama, pre svega sa Bugarskom, da dođemo u kontakt sa projektima Tanap i Tap koji dovode gas iz tog Kaspijskog basena, koji mogu da dovedu sutra potencijalno i Iranski gas, gas iz Turkmenistana, ali i projekat koji ima veze sa mogućim LNG terminalima, pre svega onima koji su u Grčkoj. Vezano za LNG terminal na Krku. Neko je ovde pominjao koje sve zemlje planiraju da se snabdevaju preko njega, to je potpuno jedan pogrešan pristup, i ne znam odakle uvaženom kolegi, čini mi se Stojšiću, takva informacija. Kapacitet tog terminala, koji će biti plutajući, će biti, čini mi se, maksimum 5,6 milijardi metara kubnih gasa. To zaista nisu ozbiljne količine gasa da bi se s tim snabdevale Hrvatska, Mađarska, Slovačka, Poljska. To je potpuno jedna proizvoljna priča. Te količine preko LNG terminala na Krku mogu biti interesantne ali ne mogu biti interesantne sa stanovišta ozbiljnog snabdevanja ni jedna od ovih država u okruženju. Mi u ovom trenutku nemamo u pripremi bilo kakav projekat sa Hrvatskom, izgradnja interkonekcije iz dva razloga. Prvi razlog je što naprosto, zna se šta su prioriteti. Prioritet je Bugarska i drugi razlog što sa Hrvatskom postoje realni problemi koje svi imaju vezano za realizaciju samih projekata interkonekcije. U skladu sa politikom Evropske komisije i Energetske zajednice, interkonekcije su dvosmerna gasna komunikacija između dve susedne države. Hrvatska ne želi da gradi interkonekcije koje su dvosmernog karaktera, već samo jedan pravac snabdevanja. Iz tog razloga i Mađarska ima veliki problem za realizaciju svoje interkonekcije sa Hrvatskom koja je deo već tih projekata. Tako da, mi pratimo to što se radi na Krku. Svaka količina gasa koja će ući u ovaj region i koja može da popravi stanje na tržištu, jer ja duboko verujem da tržište je jedini odgovor na pitanja energetske stabilnosti, bezbednosti i demonopolizacije koje treba da obezbede i povoljnije cene za građane, svaki taj projekat mi podržavamo i svemu ćemo dati doprinos u meri u kojoj možemo. Za nas je ipak prioritet ovaj krak iz Bugarske i na tome ozbiljno radimo i sa Evropskom komisijom i sa Energetskom zajednicom i sa našim bugarskim partnerima. Kada su u pitanju obavezne rezerve, da, kao što je kolega Marinković rekao, mi smo završili akcioni plan, ali ono što je paralelno sa tim rađeno i što je značajno je činjenica da smo mi već krenuli u stvaranje obaveznih rezervi, da u skladu sa tom dinamikom i planom dugogodišnjeg stvaranja obaveznih rezervi mi smo za 2015. godinu, odnosno zaokružujemo u 2015. godini obavezne rezerve nafte za devet dana kao što je usaglašeno, ponavljam, i sa Evropskom komisijom i energetskom zajednicom. Gospođi Filipovski se zahvaljujem na podršci zakonu. Po pitanju onog što sam uspeo da nađem kao eventualnu primedbu je vezano za rudarske projekte, planove i skice koji su vezani za privredna društva sa većinskim državnim kapitalom gde mi tražimo da se predaju na čuvanje nadležnom državnom organu. To imamo pravo jer je reč o državnoj imovini. Kada su privatni rudnici u pitanju ti planovi i kompletna dokumentacija je privatna imovina i nalazi se kao privatno vlasništvo, makar su mi tako moji saradnici objasnili da tu nismo imali prostor te vrste. Sa kolegom Stojšićem, na žalost ili ne na žalost, se u najvećem segmentu primedbi apsolutno ne slažem. Pre svega, ne vidim ni na jedan način ozbiljnost bilo kakve tvrdnje da Vlada Srbije vodi bilo kakvu diskriminatornu politiku prema AP Vojvodina. Tražiti argument za to u činjenici da je privredno društvo Elektro Vojvodina koje se do sada nalazila i oduvek nalazila u EPS-u je ušla u neku drugu organizacionu formu je potpuno ne argumentovano i zlonamerno, pogotovo neozbiljno kada uzmemo u obzir činjenicu da se sedište značajnih energetskih kompanija upravo nalazi na teritoriji AP Vojvodine i to nikad niko nije politizovao na taj način. Podsetio bih da je sedište „Srbija gasa“ u Vojvodini. Podsetio bih da je sedište Naftne industrije Srbije u Vojvodini i nikad niko u Srbiji to nije politizovao i ne znam odakle ta ideja da činjenica da Elektro Vojvodina koja se nalazi u okviru EPS ulazi u jedan drugi sistem organizacioni za koji apsolutno tvrdim da je ozbiljan, odgovoran, dugoročno važan za građane Srbije i Vojvodine na način na koji vi to očigledno ne možete da prepoznate. Danas nalaziti takvu tezu je za mene potpuno, ponavljam, politički neprihvatljivo i neodgovorno i ne ide u pravcu stvaranja jedne zdrave klime i atmosfere u kojoj mi, verujte mi, radimo sa pokrajinskim sekretarijatom za energetiku i oni su deo jednog šireg energetskog tima i svih radnih grupa koji su učestvovali u svemu, pa uključujući i zakon i strategiju. Kada je plan geoloških istraživanja u pitanju. E, tu se sad već slažemo. Znači, kada je plan geoloških istraživanja u pitanju prihvatićemo vaše amandmane i ti amandmani će postati deo teksta. Kada je u pitanju sporazum sa NIS-om, on je ljudi donet 2008. godine i takav je kakav jeste. Nije takav kao što ste ga vi čitali i nemamo mi tu sada neku opciju da rudnu rentu drugačije krstimo pa da je povećamo. Ja ću pročitati radi Skupštine i radi građana Srbije. Taj sporazum u članu 13. kaže otprilike tri stvari. Prva stvar je da ne možemo da pogoršavamo uslove poslovanja Naftne industrije Srbije. Drugi je da to ne možemo da radimo do dostizanja isplativosti projekata, odnosno investicija. I treće, nabraja šta se pod tim pogoršanjima uslova podrazumeva i kaže vrlo precizno – pod pogoršanjem uslova oporezivanja u svrhu ovog sporazuma podrazumeva se uvođenje (uspostavljanje), novih poreza, taksi, carina i/ili drugih sličnih dažbina, povećanje poreskih stopa iznosa taksi i carina i/ili drugih i sličnih dažbina. Znači, otprilike vrlo precizno definisano da bilo šta što je iz domena poreza, taksi, naknada nije moguće dodatno uvoditi. Kada su u pitanju podaci koji se nalaze u strategiji vezano za gas, za količine gasa i nafte, to su podaci koje smo dobili od Pokrajinskog sekretarijata za prirodne resurse i ja apsolutno verujem da su oni tačni. Kada su u pitanju podaci koji su vezani za ugalj i ostale segmente, to su podaci iz našeg sekretarijata i oni su posledica ili overenih rezervi ili bilansa u koje takođe apsolutno ne sumnjam. Kada je u pitanju skladište gasa, ja tu molim samo da se razumemo. Ja se slažem sa vama da je skladište od 450 miliona metara kubnih bi trebalo da se poveća i upravo zato mi radimo proširenje posebnih skladišta Banatski Dvor, ali ni jedna država na svetu nikada nije izgradila skladišnih kapaciteta za njene ukupne godišnje potrebe. Naprosto to je nemoguće da mi napravimo sada, nama će, Bože zdravlja, potrošnja gasa da 2030. godine izađe na tri i po milijarde metara kubnih. Naprosto, nema logike da mi svih tri i po milijarde metara kubnih skladištimo ovde. Investicije u ta skladišta, skladištenje, do te mere bi poskupeli, korišćenje tog gasa, da bi gas od jednog energenta koji treba da bude povoljan i da se koristi u industrijske svrhe za grejanje, dobili bi da on bude u potpunosti komercijalno neisplativ. Mi imamo u ovom trenutku studiju opravdanosti, verujemo u tih 800 miliona do milijardu. Već ovo za Itebej zahteva jednu dodatnu analizu, jednu dodatnu procenu da li taj gas može da se koristi, ponavljam i za komercijalne potrebe i da Srbija bude hab za snabdevanje i Republike Srpske, odnosno BiH i drugih okolnih zemalja. Srbija ima tu neravnomernost u potrošnji gasa tokom čitave sezone. Ona ide od nekoliko miliona metara kubnih u letnjem periodu, što je uglavnom za potrebe industrije i određenih daljinskih sistema koji isporučuju građanima toplu vodu u stanovima, to najčešće negde devet do deset miliona metara kubnih gasa dnevno u zimskim uslovima, do maksimalnih 12 miliona koji idu onim ekstremno hladnim ledenim danima. Naprosto, u takvim situacijama, ti skladišni kapaciteti ne gađaju tu najvišu tačku, nego u principu idu na tu neku srednju tačku, da bi sistem bio optimalan. To vam je kao kada dimenzionirate saobraćaj. Niti ga dimenzionirate na minimalnu količinu saobraćaja, niti možete da ga dimenzionirate na maksimalnu, nego na optimalnu, tako i u ovom segmentu. Gospodinu Kruževiću se zahvaljujem na podršci i zakonu i strategiji. Kada je u pitanju ovaj set primedbi gospođe Karavidić, ja sam ih zaista čuo. Prvo, poznat je rukopis, u potpunosti znamo. Moram da kažem da je reč o jednom setu, po mom skromnom mišljenju, proizvoljnih ocena koje nemaju utemeljenje ni u jednom od segmenata niti zakona, niti onoga čemu ste, ja verujem, vi apsolutno odgovorno i ozbiljno pristupili i to izneli. Prvo, ako sam dobro razumeo, najveća primedba je zašto se nije do kraja realizovao zakon iz 2011. godine. To zaista nije pitanje za mene i predstavnike ovog tima. Da li je taj zakon bio dobar ili ne, ja nisam sada toliko stručan, niti sebi dajem ulogu sudije da o tome ocenjujem, ali na taj postojeći zakon, odnosno na do danas postojeći zakon, je bilo puno primedbi i iz stručnih krugova i iz industrijskih krugova i to je, pre svega, nesporno kao da ga menjamo. Vi jeste u jednom segmentu za nijansu u pravu. Naša prva ideja je zaista bila da radimo izmene i dopune zakona, ali procenat izmena i dopuna zakona je bio takav da je Republički sekretarijat za zakonodavstvo tražio da se to pretvori u novi zakon i mi smo ga pretvorili u novi zakon. Nismo bili pretenciozni, niti sujetni da one članove iz postojećeg zakona koji su bili dobri de fakto prenesemo u novi zakon. Iskoristili smo iz starog zakona sve što je bilo dobro, a ono što smo promenili, to smo promenili, i verujte mi, apsolutno sam uveren da smo promenili u interesu građana Srbije, u interesu novih investicija u rudarstvo, a ne u interesu bilo kog investitora. Upravo smo mi uneli kapitalne promene u odnos prema rudnoj renti. Verovatno niste bili u sali ili me niste dobro slušali, od decembra 2006. do oktobra 2015. godine… zahvaljujem, gospodine Šutanovac, što vodite računa o mom vremenu… naplaćeno 26 milijardi, od čega u 2014. i u 2015. godini 12 milijardi. U vremenu te 2011. godine, kada su se neki drugi bavili tom naplatom rudne rente, a možda vama pisali određene sugestije za vašu diskusiju, je ta naplata bila otprilike dve milijarde. U to vreme su nastali dugovi. Prošle godine je naplata bila 7 milijardi. Tako da, u situaciji kada su nastali i nagomilali se dugovi, mi nemamo drugo rešenje nego da probamo da ih naplatimo. Pošto ne možemo da ih naplatimo odjednom, mi onda pokušavamo da ih naplatimo kroz određeni reprogram i to je odgovorno ponašanje nas kao Vlade i nas kao Ministarstva. Konačno, ja zaista verujem da ova Vlada ima apsolutno jedan čestit, odgovoran i pošten odnos prema budućnosti Srbije i da ovaj zakon ide u tom pravcu. Bilo kakvo dovođenje u pitanje takvog nekog stava je potpuno jedna samo politička priča, koja za mene je apsolutno neutemeljena i nadao sam se da nećemo danas ovde politizirati. Da je vreme u kome su se neki drugi bavili, pa pre gospodina Bačevića, za rudarstvo bilo dobro, u tom vremenu bi mi imali neku investiciju. U tom vremenu bi mi dogurali priču do nekog blizu otvaranja nekog rudnika. Pošto u tom vremenu nije bilo ništa, onda dozvolite da o našim rezultatima sudimo nakon što neke stvari realizujemo. Ja kao neko ko je igrom slučajeva na neki način bio u nekoj vladajućoj strukturi i tih godina i sada, moram samo da apelujem da imamo jedan odgovoran odnos prema ocenjivanju stvari, a ne da to bude jedna politizacija i najčešće i nažalost, samo politikantska tema.
Hvala. (Branka Karavidić, s mesta: Replika.) Ne, ministar vam je zbirno odgovorio na svako izlaganje. Znači, nikom pojedinačno nije odgovorio na taj način da bi izazvao repliku. Ovako je govorio ministar, uzmite stenogram - vi ste, pa ime, u svom izlaganju, vi ste, pa ime, u svom izlaganju, dakle, ništa pežorativno, nikakav nesporazum. On je vas sve razumeo. Da nije bilo razumevanja, ja bih dala da vodite razgovor. Ali, on je vas razumeo i odgovorio. Na sedam diskusija je odgovorio. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Predlog zakona koji je pred nama, o rudarstvu i geološkom istraživanju, treba da da nama u dijalogu sa ministrom, ali prevashodno svima u Srbiji odgovor na tri važna pitanja. Bilo bi lepo da je ministar na takav način i predlagao zakon, ovako kako mu ja sugerišem. Možda igrom slučajeva ovog puta posluša. Taj je slučaj i ta igra, to je čudo jedno. Dakle, ako su u pitanju dva zakona na bliskoj vremenskoj distanci, kao što je slučaj sa ova dva zakona, onda je važno da svima nedvojbeno bude jasno u čemu je razlika, šta je to u ovom zakonu u odnosu na prethodni, koliko od materije u zakonu. Ja ne smatram da je trebalo izmene ili dopune ili novog zakona, obe su ideje legitimne, ali smatram važnim da bude potpuno jasno šta je razlog zbog koga se donosi novi zakon i šta je to što je ključna izmena u odnosu na postojeći zakon. Ono što nam je ponuđeno je opis kako će se rešavati različiti pojmovi unutar Zakona o rudarstvu i geološkom istraživanju, ali nije taj akcenat na tome – a šta je različito. Dakle, šta je ideja, kada pogledamo zakon? Ministar će se složiti ili mi osporiti šta je to što je različito. Postoje dve ili tri direktive EU koje direktno prenosimo u naše zakonodavstvo. To je prva stvar. Pojmovi su drugačije definisani. Meni je ostalo nejasno, poredeći zakon iz 2011. godine i ovaj, kakve su nadležnosti Geološkog zavoda, odnosno instituta, onda i sada? Bilo bi dobro da o tome čujemo koju reč. U definisanju ili u pojmovima meni nedostaju reči – naftna isplaka. Objašnjenje da definicija u članu podrazumeva naftnu isplaku, meni se na Odboru nije činilo dovoljnim. Ali, inače, naša sednica Odbora bila je jedan dosta tužan događaj, tako da ne bih referisala na pokušaj dijaloga sa predstavnicima Ministarstva. To je odgovornost Skupštine, da dozvolimo da se tako nešto dešava na Odboru za evropske integracije, kao što smo dozvolili. No, igrom slučaja, tako to sada mora. Ljudi ne vole, ne razumeju šta je uloga izvršne vlasti, a šta je uloga poslanika i šta može da radi ministar, a šta ne može da radi bilo koji predstavnik ministarstva po prirodi stvari. No, to na stranu. Dakle, zašto nove definicije pojmova? Na koji način struka kaže pravnicima, a pravnici nama, da se naftna isplaka vidi u današnjoj definiciji? Meni važno pitanje koje je ostalo bez razjašnjenja, saglasna sa ministrovim percepcijama o tome da rudarstvo i geološka istraživanja i zaštita životne sredine imaju problem na nivou legislative, ali imaju problem i na nivou komunikacije ili ekonomije, ja jesam neko ko je privržen zaštiti životne sredine, ali nikako nisam neko ko neće razumeti šta znači iscrpivost, neiscrpivost i održivo iscrpljivanje resursa u životnoj sredini. Kako piše ovde, kako gledate na zakon koji je sada na snazi, prethodni i ovaj, i ovaj zakon planira da će biti šteta, ili je to ostalo nejasno, dakle, da će morati biti sanacija, rekultivacija i slično. Kada nam istovremeno govorite i o tome da ćemo, nadam se, otvoriti i poglavlja koja se tiču i zaštite životne sredine i dakle da govorite o energetskoj efikasnosti i kada govorite o našoj preuzetoj obavezi za energetski obnovljive izvore, onda ne ide da imate zakon u kome ćete kazati – dobro, mi ćemo sada da nastavimo da degradiramo životnu sredinu, jer ne umemo drugačije. Osim što to nije tačno, ostalo je nejasno u ovom zakonu šta znači. Jedan deo iz prethodnog zakona koji ste preneli, a koji je meni bio nedopustiv, i u vreme kada se donosio prethodni zakon i tada mi je objašnjeno da to mora zbog toga što nisu dogovorene sve odredbe stupanja Zakona o štrajku na delo, su članovi koji se tiču definisanja štrajka od 154. do 156. i kaznenih odredaba za krivično delo štrajka. Ja sam i tada, a i sada imam ozbiljnu primedbu zašto se u Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima samoštrajk rudara uzima u obzir. Samo su oni predmet odredbi gde se uvodi štrajk, a ministar sa nama razgovara sa pravom da se tu radi i o nafti i gasu i uglju, da se radi o istraživanjima. Dakle, nisu u pitanju samo rudari, a odredbe se odnose samo na njih. Obrazloženje tokom prethodnog procesa donošenja zakona je bilo da nisu usaglašene sve odredbe zakona, a sad su usaglašene. Dakle, ja smatram nedopustivim da ostane član da ko organizuje ili učestvuje u sprovođenju štrajka u jamskim prostorijama ili drugim objektima i prostorijama iz člana 55. stav 2. ovog zakona kazniće se zatvorom od jedne do pet godina. Ne možete štrajk kažnjavati zakonom, zato što imate Zakon o štrajku, pogotovo ne ovaj način, jer se u članu 155. ne spominju samo jamske prostorije, nego sve druge prostorije. Sve sam ovo pitala i na Odboru za evropske integracije i predstavnik ministarstva mi je kazao da se to odnosi na metanske jame, da ja ne umem da čitam. Tako da bih vas molila da me poštedite takvog odgovora, ako vam je to namera da mi objasnite na šta se misli ili da date amandman da spomenete metanske jame zbog toga što mi čitamo zakon, pa na osnovu toga što čitamo i pitamo. Šta je sa naknadama, konačno? U prethodnom zakonu imate naknade za geološka istraživanja. U predstavljanju zakona ministar nam kaže da naknade za geotermalne resurse idu u vode, odnosno da sve naknade idu u Zakon o naknadama, i to zove ukidanjem naknada. To je uklanjanje definicije naknade iz ovog zakona, ali nije brisanje naknada kao takvih. Da li će ili ne biti u Zakonu o naknadama i da li ćemo taj zakon i za rudarstvo i za geološka istraživanja videti do kraja godine, naravno, ja ne znam da procenim to. Pretpostavljam da ideja o tome, kako će da budu jedinstvene naknade u Zakonu o naknadama, neće ići na štetu onih koji treba da ostvare prihod od naknada, a onda i onih u lokalnoj samoupravi, u Vojvodini, na nivou Republike koji iz tih naknada treba da obave nešto kao iz prihoda na osnovu sopstvenih planova. Za sukob životne sredine, odnosno osnovnih parametara zaštite životne sredine i rudarstva se vrlo često misli da je to zato što ekonomija hoće da obavlja nekakav posao da bi ljudi zarađivali, da bi ljudi bili zaposleni, da bi se ruda eksploatisala, kao zaštitari ne daju. Ja mislim da je to duboko pogrešan pristup i da bi trebalo da ne razdvajamo ni jedan sektor kojim se iscrpljuje bilo koji prirodni resurs iz oblasti zaštite životne sredine, pogotovo što se dosta toga, što je rezultat rada u zaštiti životne sredine, nalazi i u strategiji koju je ministar, ne bez ponosa i ne bez razloga da bude ponosan na taj dokument, ovde predstavio. Zašto to kažem? Zato što govorimo o obnovljivim izvorima energije, govorimo o obavezama koje smo preuzeli, ali nećemo da kažemo da obnovljivi izvori energije, da obaveze iz energetske efikasnosti idu na teret ili budžeta Republike Srbije ili džepa građana. Mislim da je loše da o tome nećemo da pričamo, kao što je loše što nećemo da pričamo da nema investitora u rudarstvo, u istraživanje, u čega god hoćete koji neće podsticaj iz budžeta Republike Srbije. To je vreme koje živimo. Ako kažemo da će obnovljivi izvori energije, za koje ja jesam, nisam bila za ovaj rok, bila sam za duži rok, ali sam ostala u manjini, tako da meni to nije neobično, ja nemam problem da budem u manjini, a da znam da sam u pravu, ako ćemoimati obnovljive energije do 2023. ili 2025. godine, da ćemo smanjiti emisiju, onda treba da znamo da razgovaramo sa ljudima u Srbiji šta to znači? To znači da će iz budžeta Srbije, znači, opet od svih nas, morati da se ulaže u te vidove energije. Ako govorimo o energetskoj efikasnosti, jer su kod nas najveći deo zagađenja ložišta, pošto se grejemo na ugalj, na čvrsta goriva i slično, onda da objasnimo da, energetsku efikasnost, sada nemamo prosto potencijala da ljudima damo povoljne kredite iz budžeta, pa da obave svoje zakonske obaveze koje se tiču čuvanja energije. To nije umanjivanje zasluga koje Vlada ima u ovoj oblasti, ovaj ministar ili bilo ko ili bilo koja prethodna Vlada. To je nešto o čemu mi nećemo da razgovaramo kada govorimo o energetskim bilansima budućnosti i ja to smatram strašno pogrešnim zbog toga što kada se predlaže Strategija energetskog razvoja, kada delimo sa ljudima obaveze koje smo preuzeli za energetsku budućnost Srbije, onda je obaveza da kažemo koliko to košta, ko će to da plati i da to ide iz budžeta svih nas, jer drugačije nema. Ovako se šalje poruka da su investitori nekako čarobno rešenje koje će umesto nas uraditi i obnovljive izvore i geološka istraživanja i eventualno privatizovati ono što je sada državno, kada su rudnici u pitanju, otvarati nove rudnike. Neće bez nas, bićemo svi tu, ako srećom bude investitora, i gledaćemo kolika ja odluka da mu se da podsticaj ili pomoć po zaposlenom ili kakav god bude ugovor sa budućim investitorom. Dakle, da zaključim mi bismo voleli da članovi koji se tiču štrajka budu izostavljeni iz ovog zakona, kao što su izostavljeni iz drugih zakona, pogotovo član kojim se preti zatvorom, iz prostog razloga što je to nepotrebno. Predstavlja jedan recidiv zbog toga što je bilo i u prethodnom zakonu, znam i kako, jer je bilo objašnjenja da se radi o Zakonu o štrajku iz 1991. godine kad je takva odredba uneta zbog Albanaca koji su štrajkovali u jamama, pa vas ja molim da se malo saberemo sa realnošću i sa vremenom u kome sad živimo i bilo bi dobro razjašnjenje na ova četiri jednostavna pitanja. Dakle, da li postoje, ako postoje, koje su razlike u nadležnosti Geološkog zavoda, odnosno instituta? Da li ministar smatra da je naftna isplaka dobro zastupljena opisom koji tretira upravljanje otpadom? Na koji način ministar smatra da je moguće investitorima, bez intervencije iz budžeta, omogućiti pristup istraživanjima i kupovini ili početku rada rudnika? Pitanje koje nisam posebno spominjala, a to je strategija ove Vlade. Tu se ne može bog zna šta zameriti, a to je razlog da se praktično lokalne samouprave izostave iz ovog procesa. Ostaje za dilemu, ja bih volela da čujem od ministra zašto sada ovo rešenje, s obzirom da smo na Odboru za evropske integracije prvo dobili odgovor da je bilo samo pet-šest opština, što je isto nedopustivo, znate, da vam dođe predstavnik, pa da pitate koliko i kako je sa opštinama bilo, kada je u pitanju zahtev za geološko istraživanje ili bilo šta, on kaže – bilo je pet-šest, a onda čujemo da nije bilo pet-šest, nego da ima spisak koji nam može biti dostavljen. Ne tražim da mi se dostavi spisak, već tražim da čujem od vas argumentaciju, ako može? Šta je ključno da odlučite da lokalne samouprave budu izostavljene? Vas radi, mnogo više nego mene radi, zato što ne bih volela da ostane senka sumnje da je to zbog čuvenih sukoba lokalne samouprave i investitora, kada je u pitanju bilo geološko istraživanje nikla i sličnih poluincidentnih, bez dijaloga, procesa koji su se ticali minerala, upravljanje mineralima i dozvola za geološko istraživanje. Volela bih, takođe, da kada bi moglo, ministri koji imaju zakone koji će se primenjivati, ako ostanu u ovom obliku na pet, sedam, deset ili 15 godina od danas, kako idu pregovori i otvaranje poglavlja i da to bude jasno rečeno, ne zato što bi time ministar rekao ovo ako ne bude primenjeno nisam ja kriv, ne to, nego zato što je potrebno da sa građanima delimo svest o tome koliki je proces, koliko dugo traje proces evropskih integracija i šta to znači za zakon koji donosimo. Predložite vi nama još zakona iz te oblasti. Šta to znači, da neki članovi stupaju na snagu tek kada se obave prethodni poslovi, pa to može biti za pet, sedam, 15, ili čak i 30 godina. I da ponovim ne izostavljati da će obnovljivi izvori energije, da će prelazak na obnovljivi izvor energije, da će čiste energije, da će investitori koji investiraju u čiste energije, imati uvek deo ukupnog zajedničkog novca iz budžeta. Tako se radi iz zelene energije. Da li je to meni pravo ili nije, to nije tema, ali je dobro da to građani znaju, jer se radi o njihovom, o našem, o zajedničkom novcu, da znaju da ako se nešto daje kao podsticaj, da se daje sa odličnom idejom i planom da svi živimo u zdravijoj sredini i po pravilima onih u čije društvo želimo da se uključimo u punopravnim članstvom u EU. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar.
Hvala. Zahvaljujem gospođo Čomić, na ovom setu predloga, primedbi i sugestija. Mislio sam da sam u onom, ko što bi gospodin Šutanovac rekao, ne tako kratkom uvodnom izlaganju, uspeo da istaknem, upravo sve razlike one koje su ključne, vezano za novi zakon, odnosno na prethodni. Čak, sam taksativno pročitao, ja mislim, tridesetak stavki, to je jedna stvar. Sledeće, mi smo razmatrali vaš amandman vezano za naftnu isplaku i taj amandman ćemo prihvatiti, zahvaljujem na toj primedbi. Kada je u pitanju lokalna samouprava, mi nismo lokalnim samoupravama ukidali nadležnosti iz domena rudarstva. Znači, povezivati to sa situacijom, lokalna samouprava i nikl potpuno ne stoji, zato što lokalna samouprava nikada nije imala bilo kakve veze i ingerencije vezano za sirovine poput nikla. Oni su mogli da učestvuju sa stanovišta, ne znam, prostornog plana, plana detaljne regulacije i sličnih pitanja, ali sa stanovišta davanja dozvola za istražni ili eksploatacione aktivnosti to nikada nije bilo u nadležnosti lokalne samouprave, već jedino i isključivo u nadležnosti Ministarstva. Ono što je, zaista oduzeta nadležnost lokalnim samoupravama su nadležnosti vezane za istraživanje, pre svega građevinskih materijala, iz razloga što: pod jedan, nismo imali pregled nad tim, pod dva, nisu sve lokalne samouprave to ni radile i pod tri, inspekcijski nadzor nad time apsolutno nije postojao. Tako da, de fakto mi mislimo da ćemo ovom odredbom i stavljanje toga u nadležnost Ministarstva i građevinske inspekcije i rudarske inspekcije našeg Ministarstva uspostaviti jednu novu kontrolu nad time. Jer, čini mi se da u sistemu eksploatacije građevinskog materijala ima mnogo zloupotreba, mislim da ima mnogo potpuno nelegalnih i ne prijavljenih eksploatacija koji se odvijaju u ovom trenutku dok mi o tome pričamo i da u ovakvom postojećem sistemu tome niko ne pridaje adekvatan značaj i da se time niko ne bavi. Verujem da će sada kada to preuzme, pre svega, naša inspekcija, će se tu uvesti jedna dodatna i nova kontrola. Pri čemu, samo podsećam, da mi o svakom istražnom pravu ili eksploatacionoj dozvoli obaveštavamo lokalnu samoupravu i lokalna samouprava od strane Ministarstva ima jedan puni pregled svih onih aktivnosti koje se vrše na njihovoj teritoriji, a da je ministarstvo za to dalo adekvatnu dozvolu i adekvatno odobrenje. Kada je Rudarsko geološki zavod u pitanju, pre svega su te nadležnosti povećanje u segmentu geološkog hazarda gde će oni biti institucija koja pravi, da kažem, neku kartu, mapu pre svega tih lokaliteta na kojima ima geološkog hazarda. Sve su mi napisali ali nije tako čitko, tako da ću možda malo duže ili u nekom narednom odgovoru. Kada je u pitanju štrajk, u principu tu su prenete odredbe iz prethodnog zakona i pre svega se te odredbe odnose na one prostorije sa jamama, sa metanom, drugim zapaljivim gasovima, opasnom ugljenom prašinom, objekte u naftnom i gasnom polju, znači one segmente u kojima može održavanje bilo kakvog štrajka, bilo kakve obustave rada da se ugrozi zdravlje ljudi. Ono što gospođo Čomić mogu da vam obećam, daćemo do sutrašnje sednice Vlade na kojoj će biti razmatrani amandmani da još jednom prođemo detaljno svaki od ovih članova i da potpuno odgovorno razmotrimo taj amandman, kao i sve ostale, ali ovaj sa posebnom pažnjom. Da li ste pogledali članove 177. i 178. – dobro, pogledaćemo to još jednom pa ćemo u danu kada budemo o amandmanima dodatno razgovarati.
Hvala. Reč ima dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre Antić, kolege poslanici, ovim zakonskim rešenjima danas kada govorimo o Zakonu o rudarstvu i geološkim istraživanjima praktično prekidamo jedan zakonski vakum, koji je Vlada od 2011 godine, prvo rešenje za oblast rudarstva je bilo 1994. godine, a drugo smo imali 2011. godine. Očito je da posle 2012. godine kada je SNS činila Vladu zajedno sa SPS bilo pokušaja da se kroz određene zakonske akte nastavi, odnosno realizuje zakon u potpunosti. Međutim, evropskim putem odnosno određivanjem strategije uopšte i politike Vlade Republike Srbije ka evropskim integracijama, očito je potreba da se napravi jedan moderan nov zakon koji će biti u skladu i sa energetskom politikom EU, ali i sa evropskim integracijama i svim poglavljima koje treba da otvorimo. Tako i Zakon o rudarstvu očito je doživeo svoje novo odelo, jer očito da određenim izmenama i dopunama ne bi mogao da zadovolji sve ono što su sada standardi kojima mi moramo da se prilagođavamo i svoje zakonodavstvo. Stoga je potpuno s razlogom što danas imamo nov Predlog zakona o rudarstvu i ja ću vam se zahvaliti uopšte gospodine Antiću i ministarstvu što učestvujete zaista aktivno u radu parlamentarnog foruma za energetsku politiku, odnosno neformalne poslaničke grupe u kojoj su predstavnici mnogih odbora koji nalažu uopšte na energetsku politiku. Tako smo i jedan forum posvetili uopšte ovom zakonu, gde su bili predstavnici NIS-a i EPS-a i vašeg ministarstva, ali i određenih kompanija koje su upravo imale određene zahteve po pitanju rudarstva. To smo pretočili u određene amandmane, nas nekoliko poslanika koji smo bili prisutni do kraja i ostali u ovoj debati. Vidim da ti predlozi amandmana će biti prihvaćeni, pogotovo u onom kada su prethodnici govorili po pitanju širina eksploatacionog polja. Predložili smo mnogo manju tu širinu, zatim deo koji se odnosi na rudarske radove, pogotovo kada su u pitanju bušotine i oni koji se odnose na naftu i gas i deo koji se odnosi na olovo i cink. Mislim da je verovatno bila tehnička omaška da je zaboravljen da bude uvršćen u strateške sirovine Republike Srbije. Ono što sam htela da kažem je da ovim zakonom, malo da uvedemo živosti da ne bi bilo suvoparno, se jednostavno definiše cela ova oblast koja do sada na određeni način nije bila definisana. Kada određenim podzakonskim aktima sa lokalnom samoupravom investitora gurate između lokalne samouprave i ministarstva da se šeta nekoliko puta vi jednostavno dolazite u situaciju da kao država šaljete jednu poruku da investitori imaju velike probleme ako žele uopšte da se bave tom delatnošću. Tako da strani i domaći investitori iz ove oblasti su zaista pozdravili ovakva zakonska rešenja i to je ono što je jako bitno, pogotovo kada se govori o tome da ministarstvo donosi odluku i odobrenja za istraživačka prava, a naravno da ministarstvo neće moći da donese odluku ukoliko ne postoje urbanistički planovi u lokalnoj samoupravi i ukoliko ne postoje procene uticaja na životnu sredinu koje će jednostavno odreagovati na svaki elaborat investitora koji želi da dobije dozvolu. Tek u trećem stepenu odlučivanja ministarstvo može da da odobrenje. Ono što je dobro je što fizička lica sada po prvi put se javljaju kao titulari zahteva kada su u pitanju dobijanja određenih dozvola. Primera radi postoje fizička lica koja žele da na određeni način istražuju zlato koje postoji u određenim vodotokovima u manjim količinama. Možda žele da istražuju nešto što se odnosi na određene delove manje proizvodnje, koja bi eksploatacija bila u domenu manjih preduzeća, odnosno radnji koje se bave ovakvim poslom. Prema tome, vi sada šaljete jednu poruku ovim zakonom, da i fizička lica koja su se zaista nekada možda bavila, neke porodice koje se nalaze u istočnom delu Srbije, za koje je poznato da postoje određena nalazišta zlata, možda će danas-sutra moći zaista da se jave lokalnim samoupravama i na određeni način da dobiju odobrenja za ovakav posao. Neće biti u prekršaju bilo ko ko bude hteo da se bavi ovom delatnošću. Tako da sada prvi put imate i to pitanje rešavanja dugovanja. Znači, niko ovde ne želi da priča o tome da rudnici duguju silne milijarde budžetu Srbije. Te silne milijarde na određeni način, ukoliko ih vi ne pomenete u zakonu, neće moći biti naplaćene i ne postoji način suštinski da vi uđete u reprogram tih dugovanja. Znači, ovim vi vezujete suštinski da finansijska dugovanja neće zastariti, pa čak i ako je u pitanju „Farmakom“ i „Bor“, tako da je to nešto što je za pohvalu, pogotovo je za pohvalu u odnosu na druge investitore koji moraju da plaćaju i koji su recimo plaćali svoje naknade, odnosno tzv. rudne rente. Šta je vrlo interesantno? Interesantno je da određena istraživanja ne možete lako da predvidite. Primera radi, postoje kompanije, mi smo to čuli na forumu, koje su sedam godina ulagale u istraživanja i potrošile 65 miliona dolara za istraživanja, a tek u osmoj godini su došle u situaciju da su otkrile određena nalazišta i da biste vi sada ušli u eksploataciju treba da imate jako dobru dokumentaciju i treba da spremite bankovne garancije gde ulagački kapital za otvaranje rudnika nije ispod 500 miliona dolara, pa čak ide i do milijardu ukoliko su veća ležišta u pitanju. Prema tome, to su investicije od strateškog značaja za RS i mislim da zaista ovim zakonom otvarate mogućnost da istraživačka prava date onim kompanijama koje će biti u situaciji da pribave svu ovu dokumentaciju, da plate, pune budžet Srbije i da kroz ta istraživačka prava uvedete mnoge investitore i uspostavite sistem konkurencije na tržištu. Čim vi imate sistem konkurencije pojavljuje se više kompanija. Samim tim vi otvarate nova radna mesta. Neki je proračun da na jedno otvoreno radno mesto za rudara dolazi sedam do deset otvorenih novih radnih mesta u uslužnim delatnostima. Prema tome, mislim da uopšte ova delatnost i pokretanje inicijative na ovakvim zakonskim rešenjima otvaramo novi investicioni ambijent, da otvaranje novih radnih mesta ići će sigurno u cilju razvoja Srbije. Ono što treba reći kada govorimo o rudarstvu u budućnosti će biti potreba da se donese strategija razvoja rudarstva. To smo danas imali praktično razlučeno zbog čega mnogi amandmani koji su podneti na Strategiju razvoja energetike nisu prihvaćeni, zato što je potreba da strategija rudarstva bude posebno donesena u odnosu na Strategiju razvoja energetike. Što se tiče Strategije razvoja energetike, ona je započela da se piše još 2010. godine definisanjem Odbora za upravljanje projektima kada je u pitanju energetika jer ranija strategija koja je praktično definisana do 2015. godine donošenjem nove strategije prestaje da važi. Znači, potreba je bila da se otvore svi zainteresovani subjekti po pitanju energetike i da se otvore vrata i da na određeni način kažu šta imaju. Ono što se pokazalo to je da postoji pet prioriteta, pet tema koje je forum razmatrao za energetsku politiku Srbije ovde uSkupštini 2. septembra jer je Strategija došla i objavljena je na sajtu još 2. juna ove godine. U septembru je održano pet paralelnih okruglih stolova po različitim pitanjima i kao delovi ove Strategije, to je onaj koji se odnosi na poglavlja 15, 21 – zaštita potrošača, na električnu energiju, treći koji se odnosio na obnovljive izvore energije i energetsku efikasnost, treći koji se odnosio na ugalj, naftu i prirodni gas i peti je bio na zaštitu životne sredine i klimatske promene. Ono sa čime se izašlo nakon tri sata debate to su određene vrste preporuka koje su trebale da idu na ovu Strategiju jer se shvatilo da mnoge stvari ne mogu da budu ubačene kroz amandmane, ali da nacionalni akcionalni planovi će morati uzmu u obzir ovakve preporuke. Mnogi su dali i neka nova rešenja, odnosno neke nove predloge koje će u budućnosti sigurno zaživeti, a to je da se shvatilo da pre svega inženjerstvo u Srbiji mora da se objedini na određeni način, a to se pokazalo i na Zakonu o rudarstvu. Ne postoji institucija u ovom trenutku, niti udruženje koje ima uopšte mogućnost da izda bilo kakve licence rudarskim inženjerima iz prostog razloga što negde ni zakon iz 2011. godine, koji je bio toliko bajan i sjajan, nije davao mogućnost da rudarski inženjeri mogu da rade i uskratio je prava na rad. Samim tim oni su i dan danas postali kao udruženja članovi nekih međunarodnih organizacija, a nemaju mogućnosti uopšte da dobiju te licence i zbog toga ovim Zakonom o rudarstvu prvi put se javlja mogućnost da neka institucija ili neko udruženje daje tu mogućnost. U ovom trenutku će biti Ministarstvo energetike, ali smatramo da u budućnosti mora da postoji objedinjeni sistem funkcionisanja uopšte inženjerstva u Srbiji, objedinjeni sistem izdavanja licenci, jer kada govorimo o inženjerstvu očito je velika potreba da se objedine sve tehničke struke koje će u budućnosti dati veliki doprinos pogotovo na razvoju svih strateških projekata. Mi sada imamo te projekte o kojima govorimo kada je u pitanju građevinarstvo, kao što je „Beograd na vodi“, govorimo o izgradnji železničke pruge Budimpešta-Beograd-Podgorica-Bar i govorimo o tome da je potreba da inženjeri, a sada kada govorimo o geološkim istraživanjima i otvaranju rudnika, biće potrebe da inženjeri imaju usaglašen integrisan sistem izdavanja licenci. Ono što je kao zaključak, takođe i kao preporuka jedna kada su obnovljivi izvori energije i energetska efikasnost dali, to su jedna nova rešenja koja se odnose na modele finansiranja i mi ćemo u četvrtak takođe održati jednu sednicu foruma koja će dati finansijske modele za finansiranje energetske efikasnosti u Srbiji i mislim da je dobro da se Ministarstvo finansija uključi, kao što se uključilo za pitanje rudne rente, tako i za pitanje finansiranja energetske efikasnosti. Tačno je da određene subvencije će morati da idu iz budžeta, ali je isto tako tačno da za sada sa ovom Strategijom za 2017. godinu one mogu jedino da budu kroz određeni deo projektnog finansiranja određenih banaka, određenih kreditnih linija koje će budžet Srbije morati na određeni način da plasira ili kroz poslovne banke ili kroz određeni fond koji je definisan Zakonom o racionalnom korišćenju električne energije. Na kraju, ono što je interesantno, to je da su klimatske promene i uopšte zaštita životne sredine aktivno uključena i kada govorimo o Zakonu o rudarstvu, ali i kada govorimo o Strategiji razvoja energetike. Naravno, i Odbor za zaštitu životne sredine i predsednik biće uključeni kada je u pitanju Svetska konferencija koja govori o klimatskim promenama. Sigurno je da ćemo mi svoj sistem funkcionisanja budžeta morati tome da prilagodimo. Ono što je jako važno, to je da baza podataka, koju će dati energetika i kroz svoju strategiju, na određeni transparentan način treba da bude dostupna javnosti. To je na određeni način bila jedna preporuka u i nevladinog sektora, ali i svih onih koji su učestvovali uopšte na ovom forumu. Pitanje uopšte funkcionisanja i implementacije ovakve strategije, koja je dala neki finansijski okvir u budućnosti do 2025. godine, odnosno 2030. godine, nekih 14,36 milijardi evra, je nešto što je možda spisak lepih želja, ali je negde cilj kojem treba težiti. Ono što treba reći, to je da će Srbija i ova Skupština postati sastavni deo Parlamentarnog plenuma energetske zajednice, koji će biti 14. decembra formirana i da će ovaj parlament morati da formira stalnu delegaciju Parlamentarnog plenuma energetske zajednice, tako da je to neki posao koji nam sledi u ovom parlamentarnom delu. Zajednički ćemo sa Ministarstvom energetike sigurno raditi na razvoju energetike, onako kako ste predložili datum strategije. Dobro je da sarađujete i sa civilnim društvom i sa sektorom koji se bavi. Ono što smo danas čuli na Odboru, jeste da je predat Akcioni plan za Poglavlje 15. Evropskoj komisiji. To znači da nekako duboko gazite što se tiče otvaranja poglavlja, kada je u pitanju energetika. U Danu za glasanje sigurno će Srpska napredna stranka podržati i ovaj predlog zakona kada su u pitanju rudarstvo, geološka istraživanja i Strategija razvoja energetike. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, imamo dva važna dokumenta danas na dnevnom redu republičkog parlamenta: Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlog strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine. Kada je reč o zakonskom predlogu o kojem danas govorimo, mišljenje poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije je da ovo zapravo jeste potvrda jasnog i čvrstog opredeljenja Vlade Republike Srbije i resornog ministarstva da ova izuzetno važna i značajna oblast u Srbiji, oblast rudarstva bude osnovni nosilac privrednog rasta, razvoja i napretka u Srbiju u narednom vremenskom periodu. Vi ste, gospodine Antiću, govorili da su velike šanse i ako te šanse i ti resursi budu iskorišćena na pravi način, moguće je u relativno kratkom vremenskom periodu ostvariti ubrzan i dinamičan napredak, ne samo u oblasti rudarstva, već ubrzan i dinamičan privredni ekonomski rast. Potencijali su veliki u oblasti rudarstva i mogućnost da se ti potencijali iskoriste jesu izvesni. Upravo toj izvesnosti, kada govorimo o korišćenju potencijala u narednom vremenskom periodu, hoće doprineti ovaj zakonski predlog o kojem danas govorimo. Novi otvoreni rudnici u Srbiji znače nova radna mesta. Maločas je koleginica Tomić ponovila da otprilike na jedno otvoreno radno mesto u oblasti rudarstva dolazi još od sedam do deset radnih mesta u drugim delatnostima i drugim oblastima. Prema nekim podacima, a vi me ispravite ako grešim, danas u Srbiji ima oko 250 eksploatacionih polja, na kojima se obavljaju rudarske aktivnosti i rudarski poslovi, i ima oko stotinu istražnih polja na kojima rade i neke od prepoznatljivih i važnih svetskih kompanija. Vi ste pomenuli neke od njih, poput „Rio Tinta“, poput „Friporta“ i nekih kanadskih veoma važnih i značajnih firmi. Upravo strane kompanije u istražne radnje godišnje ulažu od 10 do 100 miliona dolara. Prisustvo stranih kompanija u oblasti rudarstva u Srbiji za nas je ohrabrujuće, kada govorimo o perspektivi rudarstva u narednom vremenskom periodu. Nije sporno, strane kompanije jesu zainteresovane za naše mineralne sirovine. S druge strane, postoji ono što jeste intencija Vlade, ono što jeste cilj resornog ministarstva, a to su nove investicije, investiranje u ovu izuzetno važnu i značajnu oblast. Jedan otvoreni rudnik u Srbiji može procentualno uticati na BDP, a više otvorenih novih rudnika sigurno može promeniti kompletnu privrednu sliku i privredni ambijent u Srbiji. Kada već govorimo o BDP, rudarstvo kao oblast u BDP danas mislim da ima učešće sa oko 2%. Mi smo duboko ubeđeni da rudarstvo u narednom vremenskom periodu sigurno može biti jedna od najrazvijenijih privrednih grana i da to učešće može biti i do 5%. Vi ste govorili o potencijalima, govorili ste o kapacitetima. Samo u istočnoj Srbiji, mislim da ste to pomenuli u uvodnom izlaganju, su velika nalazišta i zlata i srebra i bakra. Ako se ta nalazišta budu narednom vremenskom periodu iskoristila na pravi način, upravo ona jesu garant ubrzanog dinamičnog razvoja rudarstva i privrede u celini, ali i jesu garant novih radnih mesta. Samo istočna Srbija jeste garant preko 1000 radnih mesta. Dakle, važno je i moramo da povratimo pre svega poverenje i veru u ono što posedujemo, u ono što imamo. Kada sa tog aspekta i u tom kontekstu posmatramo oblast rudarstva, onda sa sigurnošću mogu reći da rudarstvo jeste jedna od najrealnijih razvojnih šansi Srbije u ovom trenutku. Mislim da u ovom trenutku u Srbiji radi negde oko 25.000 rudara. To su neki podaci do kojih sam došao, a vi me ispravite ako grešim. Oni obavljaju jedan od najtežih poslova u Srbiji, posao koji zavređuje i poštovanje i uvažavanje, ali posao koji obavljaju u rudniku ima daleko širi kontekst. Radeći u rudniku oni zapravo jesu ti koji pokreću čitavu Srbiju. Mi danas govorimo o sistemskom i krovnom zakonu koji predstavlja strateško opredeljenje i strateški pristup Vlade Republike Srbije i resornog ministarstva o ovoj izuzetno važnoj i značajnoj oblasti, oblasti rudarstva u Srbiji. Rekao bih moderan zakon i verujemo jedan od najmodernijih u ovoj oblasti u ovom delu Evrope. Tačno je, on ispravlja one uočene nedostatke kada je reč o primeni aktuelnog Zakona o rudarstvu. Verujemo da usvajanjem ovog zakonskog predloga hoće biti otklonjene sve one prepreke koje su postojale u efikasnom poslovanju. Stimulativan i atraktivan rekao bih zakonski okvir za investitore koji sigurno hoće omogućiti veću ekonomsku efikasnost. Dakle, šta je konkretan cilj koji se želi postići? Proširenje sadašnjih kapaciteta i privlačenje novih investicija. Zakon o kojem danas govorimo, Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, jeste dodatni podsticaj razvoju rudarstva u Srbiji. Ovim zakonom Vlada Republike Srbije, resorno ministarstvo čini jedan ogroman iskorak, jedan ogroman korak napred u privlačenju novih investicija, a nove investicije jesu dodatni zamajac, dodatna energija i za oblast rudarstva, ali i za kompletnu privredu u celini. Vi ste u svom iscrpnom izlaganju, ne tako kratkom, govorili o brojnim novinama koje donosi ovaj zakonski predlog i ja neću to ponavljati. Smatramo da one imaju potpunu opravdanost, ali kao ključno unapređenje želim da istaknem pojednostavljanje procedura za dobijanje dozvola za eksploataciju i istraživanje. Dakle, nema dodatnih administrativnih opterećenja kada govorimo o radu investitora i mi smatramo da to jeste ključno, ako sagledamo cilj koji želimo da postignemo, a to je da privučemo nove investicije. Važno je, slažemo se u potpunosti sa vam gospodine ministre pružiti sigurnost kompanijama koje ulažu u Srbiju, jer one sa velikom neizvesnošću ulažu ogroman novac. Upravo ovaj zakonski okvir pruža dodatnu sigurnost u ulaganje u Srbiji u oblast rudarstva. Dakle, od trenutka kada potencijalni investitor, kada potencijalna kompanija uloži prvi novac jasno je definisan redosled poteza. Sa druge strane, stvorena je atmosfera da onaj koji ulaže novac shvati da ima svu neophodnu podršku države, Vlade, resornog ministarstva, da dođe do onog krajnjeg cilja, do finalizacije, a to je otvaranje rudnika. Sagledavajući ovaj zakonski predlog u celini, želim da kažem da mi verujemo da ovaj posao ima budućnost u Srbiji, i da je ovo jedan realan, stabilan i siguran osnov za privlačenje novih investicija u oblasti rudarstva, a to svakako će pokrenuti, ponavljam po ko zna koji put, privrednu aktivnost u celini, to će pokrenuti privredu Srbije. Veoma je dobro i vi ste o tome govorili, dakle iza ovog zakonskog predloga stoji veliki rad i veliki trud, veliki broj kvalitetnih javnih rasprava, na kojima su se mogle čuti sugestije i predlozi i nauke i struke, strukovnih udruženja i industrije, a kada kažem industrije, mislim i na predstavnike domaćih ali i na predstavnike stranih kompanija. Ponavljam, prisustvo stranih kompanija u oblasti rudarstva u Srbiji, za nas je veoma ohrabrujuće. Kada je reč o drugom dokumentu o kojem danas govorimo, dakle, Predlog startegije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine, sa projekcijom do 2030. godine, ovo je po mišljenju poslaničkog kluba SPS jedna od najvažnijih strategija u državi. Ova Strategija, ovaj dokument zajedno sa Zakonom o energetici jesu osnov energetske politike u Srbiji, odnosno ovaj dokument i Zakon o energetici definišu jasan pravac razvoja energetske politike u Srbiji. Veoma je važno da ovaj dokument jeste realan i ostvarljiv. Ako bi danas podvukli crtu i sagledali Strategiju koja je usvojena 2005. godine, mislim da je to konstatovano i u obrazloženju Strategije, ako bi danas podvukli crtu i sagledali šta je to urađeno iz onoga što je definisano u prethodnoj Strategiji to je nekih 20%. Zato kažemo da je važno da imamo realnu i ostvarljivu Strategiju, i verujemo da ćemo, kada se bude pravila nova projekcija, a projekcije se otprilike prave na 15 godina, i kada budemo u prilici da podvučemo crtu i sagledamo rezultate strategije o kojoj danas govorimo, procenat realizacije biti oko 90%. Dakle, strategija predstavlja spisak onoga što treba uraditi. Ona trasira put razvoja energetske politike u Srbiji. Veoma je važno kako će se sprovoditi, odnosno veoma je važno ono o čemu su govorile kolege iz JS, plan primene. Veoma je važno na koji način i kako će se realizovati ciljevi koji su definisani strategijom. Što se nas tiče, politika je jasna, cilj je jasan, i ono što je daleko važnije, taj cilj koji je postavljen, jeste realan i jeste ostvarljiv. Strategija je zapravo dugoročni osnov razvoja energetike i sadrži neke suštinske principe i načela na kojima je zasnovan taj razvoj. Kada kažem suštinske principe i načela, naravno mislim pre svega na energetsku bezbednost, mislim na održivi razvoj energetike, ali mislim i na razvoj nacionalnog tržišta energetike. Mi smo ubeđeni da će realizacijom onoga što je definisano u ovom dokumentu biti omogućeno i sigurno i pouzdano i kvalitetno snabdevanje energijom, da će biti omogućen i razvoj biznisa i razvoj tržišta i da ćemo biti u mogućnosti da stvorimo čistiju i obnovljiviju energiju, ali i čistiju životnu sredinu. Ono što takođe želim da kažem, i što smatram da je jako važno, jeste da je Srbija pokazala svoju opredeljenost i spremnost kada je reč o harmonizaciji naše politike u oblasti energetike sa politikom EU. Radilo se, jasno i vidljivo da se radilo u prethodnom vremenskom periodu na implementaciji energetske politike EU. Srbija je krajem prošle godine, dakle, decembra 2014. godine usvojila Predlog Zakona o energetici, i upravo u taj Zakon o energetici jeste ugrađen treći energetski paket EU. Dakle, još jednom, sama Strategija razvoja energetike je usklađena iprilagođena sa promenama u svetu. Kao i kada je reč o prethodnom zakonu o kojem sam govorio, Predlogu Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, tako i za strategije, čini mi se, od 2010. godine, stoji jedan veliki trud i rad, veliki broj kvalitetnih javnih rasprava na kojima su se takođe mogle čuti sugestije i predlozi svih relevantnih činilaca. Na samom kraju, naravno, spremni smo na raspravu u pojedinostima, ali želim da kažem da će poslanički klub SPS u danu za glasanje podržati i Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlog strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine, sa projekcijom do 2030. godine. Zahvaljujem.
Pošto su ovlašćeni predstavnici iskoristili svoje pravo, prelazimo na listu narodnih poslanika po redosledu i prva je na redu narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite, Branka.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima je sistemski zakon, jer on ostvaruje pretpostavke za sveukupna privredni razvoj. Takođe, obezbeđuje energetsku nezavisnost zemlje, ali i obezbeđuje održiv razvoj društva i privrede jedne zemlje i zaštitu životne sredine. Zbog toga će SDPS u danu za glasanje podržati ovaj zakon. U svom današnjem izlaganju osvrnuću se na one delove zakona koji se prevashodno odnose na moju profesiju, a to je arhitektura i graditeljstvo, ali osvrnuću se na temu energetske efikasnosti, obzirom da je to tema kojom se bavim skoro 20 godina. Govoriću o delu zakona koji definiše geološka istraživanja, a to su zapravo članovi od 16. do 57. Geološka istraživanja se dele na osnovna geološka istraživanja i to su istraživanja od javnog interesa i oni se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. S druge strane postoji primenjena geološka istraživanja, koja su zapravo i predmet sa moje današnje analize u današnjem obraćanju, i ona predstavljaju prilično široku paletu istraživanja, utvrđivanje mineralnih resursa, geoloških istraživanja, hidrogeološka, geotermalna. Cilj ovih primenjenih istraživanja može biti analiza resursa i eksploatacioni razlozi, ali može biti prostorni i urbanističko planiranje i prevencija od nepogoda, projektovanje u skladu sa geomehaničkim svojstvima nekog terena, zaštita životne sredine i naravno održivi razvoj. Geotermalna istraživanja mogu dati i seizmičke podatke te bih nešto danas u današnjem izlaganju akcentovala na tu temu. Molim vas, gospodine ministre da date svoj lični doprinos u izradi geotermalnog atlasa koji u stvari predstavlja skup predistražnih radnji o potencijalnim geotermalnim energijama, ali ono što je bitno on daje dosta podataka o seizmičkim rizicima. Beograda je jedna od dve prestonice u Evropi koja nema ovaj seizmički atlas. U svom izlaganju, gospodine ministre, vi ste istakli značaj energetske nezavisnosti. Mislim da sam na tu temu dosta pričala i kada smo govorili o prethodnom zakonu, ali mislim da je danas vrlo bitno da naglasimo koliki su energetski geotermalni potencijali Beograda. Beograda prosto leži na geotermalnim izvorima i mislim da je cela Srbija sa Mađarskom zapravo najbogatija ovim potencijalima u Evropi. Ovo su kvalitetni energetski izvori. Oni su prevshodno obnovljivi, oni su Srbiji vrlo dostupni i oni su ekološki idealni. Aerodrom Beograda je svojevremeno izgradio studiju o potencijalima geotermalnih izvora u slojevima ispod njihove parcele i dobili su rezultate da bi ti potencijali mogli da pokriju energetske bilanse potrebne za grejanje i hlađenje svih njihovih objekata. Zakon o rudarstvu i o geološkim istraživanjima ukida nadležnost nad rentom za geotermalne izvore, međutim, on zadržava nadležno na proceduri. Želim da vam na veoma kompleksnu, komplikovanu proceduru koja često obeshrabrujuća. U svojoj praksi poslednjih skoro 20 godina učestvujemo u projektovanju objekata koji koriste geotermalnu energiju u bušotine na parceli kao izvor energetski za te objekte. Dosta iskustva imam i ovo što vam kažem da ta kompleksna procedura često obeshrabruje investitore. Saglasna sam, da naravno mora postoji odgovarajuća procedura i da mora da postoji precizna evidencija, u protivnom imaoci dozvola bi možda bili hendikepirani u odnosu na one koji bez dozvola koriste iste hidrogeološke slojeve te bi se moglo doći u situaciju da zapravo oni koji plate i dobiju dozvolu budu ugroženi od ovih nesolidnih. Na kraju, analize zakona, želim da kažem nešto u ime SDPS o trenutno veoma aktuelnoj temi. U Parizu se održava Samit sa Temom - globalnih klimatskih promena i na kraju tog Samita, očekujemo jedan finalni dokument koji bi trebao da bude zapravo nadgradnja Kjoto protokola i trenutno se na Samitu raspravlja o globalnim rizicima. Osnovni problem je prekomerna emisija karbondioksida. Najrazvijenije, svetu svoj doprinos smanjenju te misije ne mogu dati kroz izmene ili nekada ne mogu dati kroz izmene svojih proizvodnih procesa te se na druge načine uključuju. Jedan od načina je trgovina karbon-kreditima i mislim da Srbija nije iskoristila svoju šansu na svetskoj berzi karbon-kreditima, te vas ministre molim da u okviru kapaciteta svog ministarstva inicirate aktivnosti koji bi mogli da dovedu do aktiviranja u tom smislu, jer mislim da korišćenje tih kredita koja su zapravo donatorska sredstva, mislim da možemo da iniciramo i finansiramo projekte koji su nam dosta važni. Evo, kao što recimo, danas sam pomenula to su neka geotermalna istraživanja, ali i izrada seizmičkog atlasa Beograda, potpuno je izvesno da ta sredstva mogu da budu upotrebljena za to i da je to možda jedan od načina o kojem treba da razmišljate. Sa svoje strane, SDPS u danu za glasanje će podržati ovaj zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, a zatim Vera Paunović.
Hvala predsedavajući. Gospodine ministre, iskoristio bih ovu priliku, pošto niste u svom odgovoru mojoj koleginici Branki Karavidić rekli neke stvari, pa da probam od vas da ponovim to, pa da dobijem objašnjenje, vezano za zakon koji je danas pred nama, a vezan je za rokove, za geološka istraživanja mineralnih sirovina. Naime, predlogom novog zakona, taj rok osnovno se daje na tri godine, a onda može da se produži odobrenje na tri plus dve, uz ispunjenje određenih uslova, a to je uslov da je izvršeno najmanje 75% od projektovanog planiranog obima i dinamike istražnih radova. Ono što je stanje na terenu jeste da su prva odobrenja data u januaru 2012. godine, kada je taj rok isticao u januaru ove godine, ništa se nije desilo, nisu poslati zahtevi za produženje po važećem zakonu na dve godine, a onda još dve, nego, niko nije radio ništa, niti je ministarstvo pitalo one koji su radili istraživanja kako rade i da li su uradili ovih 75%. Naše pitanje i dilema celog ovog zakona je da li sada kada počne primena ovog zakona, da li ćete vi računati rok od početka, pa ćete izdavati za tri plus tri plus dve godine ili ćete nešto uraditi za one koji su i do sada koristili pravo na istraživanje, a koji su ta istraživanja počeli pre skoro, sada već više od četiri godine. To je ostalo nejasno i to je vrlo važna tema, jer mi kako sada čitamo, ispada da će neko moći da istražuju, ne kako je po sadašnjem zakonu sedam godina, nego 12 godina. To je jedno od objašnjenja koje nam je vrlo važno, prilikom opredeljivanja za podršku u ovom zakonu. Ono o čemu sam ja želeo da govorim jeste strategija, razvoj energetike, do 2025. godine ovaj dokument treba da nasledi strategiju koja je važila do 2015. godine i ona je ovako jedan lep dokument, verujem da su ga pisali stručni ljudi, mnogo stručniji od mene, daje jednu viziju razvoja Srbije, a mene je zaintrigiralo nekoliko stvari koje ste vi rekli vezano kada ste govorili o ovoj strategiji. Rekli ste, vi ćete jednom godišnje dolaziti u parlament sa izveštajem kako se sprovodi ova strategija, pa ćemo onda i u odnosu na to kako se ispunjava strategija, određene stvari menjati i rokove. To je ono što mene najviše brine i to su neki ti rokovi i stvari koje su ovde, recimo, nalaze se u strategiji, a vi ste govorili u svom izlaganju malo drugačije stvari od toga. Recimo, ima tabela o investicijama, u izvore, odnosno, dovođenje gasa i kažete ovde, ima tabela na 51. strani i kaže – novi pravci snabdevanja prirodnim gasom i investicije. Kaže, do 2020. godine, investicije za nove pravce – nula, pa do 2025. godine takođe – nula, a onda do 2030. godine uložićemo dve milijarde evra. Meni ovo govori da vi nemate predstavu odakle može da bude novi pravac snabdevanja gasom u Srbiji. Rekli ste, Južni tok, ne postoji više, ne kažem, naravno, nije to krivica Vlade Srbije, ali da li je Vlada uspela da nađe neku alternativu? Govorili ste o interkonekciji prema Bugarskoj kao nekom rešenju, a niste govorili ništa o transjadranskom gasovodu, mogućnosti da se prikačimo na to ili na neki drugi projekat. Mi ovde, ja ne vidim mogućnost da dobijemo novi pravac snabdevanja i u tom smislu mi nije jasno ni kako vi projektujete da ćemo do 2030. godine praktično udvostručiti količinu gasa koja se danas koristi u Srbiji i odakle će taj gas da dolazi, pogotovo ako znamo da 2018. godine prestaje Sporazum sa Ukrajinom za transport gasa, Ruskog gasa preko Ukrajine koji je sada jedini pravac preko koga se Srbija snabdeva i šta ćemo da radimo 2018. godine. To je, gospodine ministre, vrlo blizu, manje od tri godine i mislim da građani treba da budu zabrinuti. Drugi razlog za brigu su ulaganja u proizvodne kapacitete električne energije. Kažete ovde nekoliko stvari, kako se zbog primene direktive o velikim ložištima, a ja sam i postavio poslaničko pitanje na ovu temu, pa moram sada nešto i o tome da kažem, treba da se uloži ukupno 634,5 miliona evra u modernizaciju ekološkog unapređenja blokova snage preko 300 megavata, koji ima instalisane snage 3,3160 megavata, a da će se blokovi ispod snage ispod 300 megavata, gasiti u periodu od 2018. godine do 2024. godine. Šta to znači? Ti blokovi koji treba da se gase, oni imaju otprilike jednu četvrtinu instalisane snage, proizvode jednu četvrtinu električne energije u Srbiji, po direktivi ovih šest godina kako vi to, a možda zvuči građanima onako smirujuće, to praktično znači, tih šest godina, ove elektrane mogu da rade jednu trećinu vremena. To ne znači da mogu da rade osam sati svaki dan, pa da se pale, gase, kako nama treba struja, nego mogu da rade dve godine i onda da se zatvore, jer ne može da se pokreće ta proizvodnja svaki dan. Znači, mi ćemo ostati do 2020. godine bez jedne četvrtine proizvodnje električne energije i Srbija će postati, pored toga što zavisimo od uvoza nafte, gasa, postaćemo nažalost zemlja koja postaje i zavisna od uvoza električne energije. Situacija će verovatno biti i teža, jer u ovom prvom delu od 635 miliona evra koji treba da se uloži za osavremenjivanje blokova jačih od 300 megavata, ne radi se trenutno ništa. Ja sam postavio pitanje ovde – šta je sa kreditom od 200 miliona dolara Japanske kreditne banke za odsumporavanje TENT-a? Taj tender je trebao da se završi u junu mesecu ove godine, evo ga decembar ništa nije urađeno. Odakle planirate da nabavite sredstva i da završite te komplikovane radove? Vi ovde nas uveravate da mi ne moramo da brinemo da treba to do 2024. godine da završimo. Ono što je još uvek važeće, to je da mi moramo da započnemo na tim objektima radove da bi mogli ti blokovi da nastave da rade i posle tog remonta. Te procedure su komplikovane, tenderi zahtevaju minimum godinu dana od trenutka kada se raspiše do početka radova. Sad je inače početak 2016. godine za mesec dana. Ja sumnjam da ćete vi uspeti sve ove objekte, a to su blokovi na TENT-u A3 do A6, B1 i B2, Kostolac B1 i B2, da pokrenete taj proces na vreme, jer ne znam gde ćete da nađete pare, ne znam kako ćete da sprovedete postupak javne nabavke, da nađete izvođača i da krenete sa radovima. Ono što ja sa svojim skromnim znanjem iz ove oblasti, čitajući ovu strategiju mogu da vidim, to je da će Srbija doći u problem, da ćemo od zemlje koja je imala potencijal da bude izvoznik električne energije, doći u situaciju da uvozimo električnu energiju, da postanemo i u toj oblasti energetike zavisni i da otežamo budući privredni razvoj Srbije, jer slažemo se da je jedan od preduslova da bi imali rast društvenog proizvoda onakav kakav očekujemo, da su potrebne ozbiljne investicije u energetsku infrastrukturu. Ako se desi taj razvoj, mada sa ovom Vladom sam siguran da neće da se desi, nećemo moći da ispratimo iz tog energetskog ugla razvoj. Imao bih i pitanje, rekli ste kako ste ispunili obavezu ove godine da rezerve nafte, strateške rezerve ove godine budu za devet dana. Da li je to tako što ste potpisali onaj ugovor sa firmom iz Švajcarske na pet miliona evra o kupovini opcija nafte i naftinih derivata u Nemačkoj? Da li je to ispunjenje tih strateških rezervi za devet dana, koliko ste rekli, tako što smo platili pet miliona evra nekoj firmi, koja je iz Novog Sada, ali ima neko predstavništvo i u Švajcarskoj pa se odatle javila na tender i onda je ta firma dobila poseo pet miliona, da nam proda opcije? I sad kada isteknu te opcije 31. decembra, odoše te pare, goriva nema i mi krećemo ponovo iz početka sledeće godine. Da li ćete opet da kupujete opcije ili ćete kupiti stvarno gorivo, ili ćete krenuti da ulažete u izgradnju kapaciteta za skladištenje? Hvala vam.
Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Pre svega, ono što sam ostao koleginici uvaženoj kao odgovor, znači novi zakon ne podrazumeva da za nosioce istražnih prava važi novi rok – tri plus, tri plus dva. Znači, oni imaju svoje rešenje koje ima svoj datum i u odnosu na taj datum se za njih situacija odvija. Znači, ne kreće sve sada ponovo iz početka. Ali ćemo to na osnovu amandmana, gospodina Živkovića i Pavićevića, dodatno, da kažem, eksplicitirati i potvrditi. Kada su u pitanju vaša ostala pitanja, ostao sam dužan gospođi Čomić. Pitanje je vezano za obnovljive i vezano za podsticaje. Ja mislim da građani Srbije uopšte tu nisu u bilo kakvoj zabludi. Svi su svesni da taj segment, vezano za obnovljive izvore plaćamo de fakto, mi građani, kroz naše račune i to je ona zelena taksa i ona se nalazi na svakom računu vrlo transparentno i upravo iz tog razloga ova Vlada vodi jednu, da kažem, politiku koja dimenzionira naše aktivnosti vezano za obnovljive i pokušavamo da ispunimo taj uslov od 27% upravo 2020. godine, kada je potpisana obaveza. Naprosto, ta obaveza postoji od 27% 2020. godine i zato mi vodimo računa da se tom cilju približimo te godine, da ne bi naše građane u ovom trenutku pod „ nepotrebno“ opterećivali. Kada je u pitanju rudarstvo, mi sem JP Podzemna eksploatacija uglja „Resavica“, nikome ne dajemo bilo kakve podsticaje i stimulacije i subvencije za obavljanje rudarskih aktivnosti. Naprosto, nama ni jedna kompanija, ni domaća ni strana, koja se bavi eksploatacijom mineralnih sirovina i ostalih svojih aktivnosti, ne traži subvencije. Ta subvencija ide jedino javnom preduzeću koje radipodzemnu eksploataciju uglja, naprosto to u čitavom svetu ta podzemna eksploatacija uglja je na neki od načina podstaknuta. Da li je podstaknuta kroz, ne znam, obračun energetske vrednosti tog uglja, pa se na to nešto plaća iz budžeta ili ne, ali svuda to funkcioniše na sledeći način. Kada su u pitanju gasovodi i mogućnost da Srbija dobije određene alternativne pravce snabdevanja gasa, a naprosto mislim da je neozbiljan komentar koji kaže – šta ste kao Vlada učinili da nadomestite projekat Južni tok? Potpuno je jasno i građanima Srbije i svakome ko ima iole dozu dobronamernosti u svom političkom delovanju, da je Srbija jedna mala država od koje ne zavisi krucijalno i kapitalno da li će se veliki infrastrukturni projekti i gasovodi raditi i realizovati. Ja bih gospodine više voleo da je u vreme 2008. godine u januaru i ugovor energetskim sporazumom sa Ruskom Federacijom, Srbija malo bolje zaštićena bila u čitavom aranžmanu NIS, Južni tok i slično, nego što mi sada izlazite sa ovakvom primedbom, ali dobro, šta je tu je. Srbija ne zaviti krucijalno od tranzita gasa sa Ukrajinom. Mi imamo ugovor sa Gaspromom. Gasprom ima obavezu da po dugoročnom ugovoru koji traje do 2021. godine nama isporučuje količine gasa koje su tim ugovorom predviđene. Nas na kraju dana kao kupca apsolutno ne interesuje sa koje strane će Gasprom taj gas da provedeSrbiji, da li će to radi preko Ukrajine, da li će to da radi preko gasnih skladišta „Baut Gardner“ i ostali gasnih skladišta u zapadnoj Evropi. Ponavljam, mi činimo napore i vodimo vrlo aktivnu politiku po pitanju svih ostalih gasnih projekata. Gasna interkonekcija sa Bugarskom upravo i jeste projekat koji treba da nas poveže sa tim južnim gasnim koridorom, ali ne na Trans-jadranskom gasovodu, nego na deonici tog gasovoda Tap. Znači kao što znate, ide iz Kaspijskog basena, ide prvo Tanap do tursko-grčke granice, od grčke granice ide Tap. U prioritetima EU i kao jedan o prioritetnih projekata koji će biti sufinansirani od strane Evropske komisije, pod broj jedan je sa tog gasovoda Tap interkonekcija Grčka-Bugarska i odatle Grčka-Srbija. Ako bude adekvatne količine gasa, mi ćemo učiniti maksimum što od nas zavisi, da možemo da obezbedimo određene količine gasa sa te strane, mi ćemo to uraditi zbog tržišta. Ponavljam, mislim da ste izašli, pričao sam i o LNG Terminalu Aleksandropolus, pošto vidim da postoje vrlo snažna zalaganja iz određenih poslaničkih klubova, da se mi naslanjamo na LNG Terminal Krk. Ja nisam baš ubeđen da je to dugoročno za Srbiju idealno rešenje. Pre mislim, ako tražimo neku alternativu u LNG gasu, da ona treba da bude vezana za te Grčke LNG plutajuće terminale, preko kojih sa već definisanim prioritetnim projektima grčko–bugarska i bugarsko–srpska interkonekcija, odrđene količine gasa mogu da dođu na ovo tržište. Te količine gasa koje mogu da dođu tim gasovodom se mere u milijardama metara kubnih, jer će to biti kapacitet srpsko–bugarske interkonekcije. Tu će biti naravno problem obezbediti neophodne količine gasa, ali za to služe komercijalni pregovori. U ovom trenutku, kada je ruski gas izuzetno jeftin, kao posledica naftne formule, cena tog LNG gasa je možda u ovom trenutku nepovoljna, ali dugoročno posmatrano videćemo šta će ta tržišta utakmice doneti. Znači, radimo, pratimo, deo smo svih projekata, razgovaramo i sa Rumunima, vezano za „Agri“, odnosno tu interkonekciju koja preko Azerbejdžana treba da obezbedi određene količine za Rumuniju, preko Crnog mora, Azerbejdžan – Gruzija – Rumunija. Tu postoji jedna opcija da se napravi neka interkonekcija između Srbije i Rumunije. To je sedam kilometara sa naše strane, od Mokrina prema rumunskoj granici. Postoji problem što je do Arada, gde će ići deonica tog gasovoda, 70 km koje bi trebalo Rumunija da finansira, tako da ćemo videti koliko je to realno. Ponavljam, vrlo pažljivo sve to radimo i vodimo računa o svim elementima i ne treba da budete zabrinuti, kao što još manje treba da budete zabrinuti i vi, a molio bih vas da prestanete da širite tu zabrinutost među građanima, kada je elektroenergetska situacija u pitanju. Znači, mi imamo potpuno jasno definisanu dinamiku i vrlo precizne planove vezano za neophodne količine električne energije. Ako ste slušali pažljivo ono što sam u početku pričao, nama iz termo-sektora, kada su mala ložišta u pitanju, u periodu 2018. do 2024. godine treba, da kažem, u nekoj dinamici postepeno da izađe 1.120 megavata. Vrlo sam precizno i pobrojao šta radimo da bi to nadomestili. Znači, do 2020. godine mi imamo u planu 2.620 megavata, od čega, ono što je apsolutno već izvesno i ugovoreno, to je tih 1.100 iz obnovljivih, 350 ugalj Kostolac, koji je već počeo da se radi, pri čemu smo u ozbiljnoj fazi pregovaranja i ugovaranja tih kapaciteta na gas i radimo još jednu dodatnu analizu opravdanosti projekta - Reverzibilna hidroelektrana Bistrica. Znači, nećemo ući mi u tu vrstu problema. Krećemo se u tom okviru, a ako tome dodamo da planiramo i radi se na, da kažem, razvoju projekata od još 1.323 megavata, od čega su termo kapaciteti 700 megavata, mislim da imamo jednu vrlo čvrstu, jasnu i definisanu situaciju. Kada su u pitanju obavezne rezerve, mi pokušavamo da u skladu sa svim direktivama koje jasno definišu i obavezu da određene količine budu u derivatima, a da određene količine mogu da budu u fjučersima, odnosno u tim finansijskim elementima, da obezbedimo neophodne količine u skladu sa planom … formiranja obaveznih rezervi i mi ćemo, i mi smo, ili smo do kraja godine u dinamici plaćanja koja za tih devet dana, gospodine Đurišiću, ima otprilike tri milijarde u derivatima koji su de fakto kupljeni derivati na svim tenderima i za sirovu naftu i za dizel i za evrodizel i za mazut, pobedila je NIS i imamo tih opcijskih ugovora u iznosu od nešto preko 400 miliona, što je najpovoljniji ponuđač pobedio. Znači, da bi ispunili tih devet dana, mi smo potrošili oko tri milijarde za kupovinu sirove nafte i derivata i 400 miliona za te opcijske ugovore, što, ponavljam, sve zemlje rade, sve zemlje imaju opcijske ugovore i sve zemlje to mahom rade, iako se tu nismo prošli put složili, ali ja sam pozvao i da se vidimo i da to pogledamo svi zajedno. Svi rade to sa Nemačkom i sa BAP-om, njihovom državnom agencijom pri Ministarstvu privrede, koja daje te potvrde da te rezerve zaista postoje i jesu obezbeđene i da se u roku od 24 časa mogu isporučiti zemlji poručiocu. Mi u narednoj godini planiramo da te rezerve povećamo i opet ćemo u skladu sa mogućim kapacitetima kupovati derivate. Jedan manji finansijski iznos za opcije i jedan deo sredstava ide za investicije. Znači, mi hoćemo otprilike tri stavke. Jedne su nabavka derivata, kojima prvo punimo naša državna skladišta. Mi smo u ovoj godini pre svega popunili robne rezerve i transnaftu i tu smo već negde blizu da smo te kapacitete u potpunosti, možda sada nisam potpuno precizan, ali mogu da vam spremim vrlo tačne podatke, deo opcije i deo tu gde štedimo sa opcijama, idemo u razvoj naših skladišnih kapaciteta, jer ponavljam, na kraju dana neke 2023. godine mi ćemo morati da imamo 500.000 tona u samim derivatima u skladišnim kapacitetima. Bilo bi dobro da država preuzme tu ulogu i da bude makar većinski partner u izgradnji tih novih skladišnih kapaciteta. Nadam se da ste zadovoljni odgovorom. Ako ima potrebe, tu sam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vera Paunović.
Poštovani gospodine potpredsedniče, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre i ostali članovi Vlade, s obzirom da sam bivši radnik Rudarskog basena Kolubara, koji je naš najveći proizvođač uglja, imam potrebu da govorim o ovom zakonskom predlogu. Rudarstvo u Srbiji ima dugu tradiciju i predstavlja važnu privrednu granu, o čijem smo značaju za državu mogli da se uverimo i prilikom prošlogodišnjih katastrofalnih poplava. Međutim, rudarstvo predstavlja i granu privrede koja istovremeno zahteva i velika početna ulaganja i stalno inoviranje, kao i rad na otkrivanju novih rudnih ležišta, s obzirom da se radi o neobnovljivim prirodnim resursima. Stoga je važno da se ova oblast što bolje pravno uredi, kako bi se ovim prirodnim bogatstvima gazdovalo na racionalan način i mislim da se to postiže predlogom ovog novog zakonskog rešenja. Najpre mislim da je od ključnog značaja odredba sadržana u članu 4. Predloga zakona. Njome se po prvi put zakonom predviđa koji su to resursi i sirovine od značaja za Republiku Srbiju, pa se predviđa da su to ugalj, nafta, gas, uljni škriljci, rude bakra, zlata, bora i litijuma, kao i druge mineralne sirovine koje odredi Vlada. Za istraživanje i eksploataciju ovih sirovina ubuduće će se moći vršiti eksproprijacija nepokretnosti u skladu sa propisima o eksploataciji. Smatram da je ova odredba od velike važnosti i da će se njome ubrzati mogućnosti za eksploataciju ovih resursa i sirovina. Takođe, dobro je što se Geološkom zavodu Srbije daje zakonsko ovlašćenje da za račun države, a po odobrenju Vlade mogu vršiti i primenjena geološka istraživanja, jer se nama već dešava da i država i javna preduzeća angažuju druga pravna lica da to čine, umesto to da radi ova ustanova koja se već nalazi na državnom budžetu. Delovi zakona, koji tretiraju pravila vezana za istraživanja, sada su znatno preciznije i detaljnije obrađeni i ja bih posebno istakla odredbu u članu 45. koja govori o tome kolike su dozvoljene količine sirovina i uzoraka koje se mogu uzeti radi istraživanja, jer se time pokazuje nastojanje na očuvanju i zaštiti životne sredine. Takođe, ono što je najvažnije, to je da su sada oni delovi zakona, koji se odnose na izdavanje dozvola za istraživanje i eksploataciju, kao i koja dokumenta treba prikupiti za dobijanje tih dozvola, znatno kvalitetnije i jasnije definisani u zakonu, što bi trebalo da se odrazi na efikasnost posebnih upravnih postupaka u kojima se te dozvole izdaju, što bi u krajnjoj liniji trebalo da pospeši i efikasnost tih istraživanja i otvaranja i eksploataciju novih nalazišta ruda i sirovina od čega će korist imati kako država, tako i lokalna zajednica gde se ta nalazišta nalaze. Takođe, resursi, rezerve mineralnih sirovina, resursi i rezerve podzemnihvoda, kao i geotermalni resursi utvrđuju se potvrdom o rezervama ili resursima mineralnih sirovina i podzemnih voda, kao i geotermalnim resursima koja se izdaje rešenje ministarstava, odnosno nadležnog organa autonomne pokrajine na zahtev nosioca istraživanja i nosioca eksploatacije. U članu 71. predviđeno je i proširenje zaštitnih pojaseva oko eksploatacionih polja u odnosu na postojeći zakon što takođe mislim da je jedna dobra novina jer je znatno jeftinije unapred razmišljati i planirati buduće prostorno širenje ovih polja. Na celovitiji način je uređeno i precizirano postupanje sa rudarskim otpadom i napuštenim rudnicima, što je od značaja, jer se kroz istoriju rudarenjem pokazalo da se usavršavanjem tehnike eksploatacije do kojih se vremenom dolazilo oni ponovo mogu aktivirati i eksploatisati ili se naknadno utvrditi značajne rezerve koje su promakle nekim ranijim istraživanjima. Smatram pozitivnom stranom ovog zakona i to da se neće povećavati naknada za eksploataciju ruda i sirovina, tj. da će one ostati u istim procentima prihoda, kao i u do sada važećem zakonu. Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa PUPS smatra da predloženi Zakon o rudarstvu i geološkom istraživanju na jedan kvalitetniji način uređuje ovu veoma značajnu oblast za našu privredu i s toga će u danu za glasanje dati svoju podršku za njegovo usvajanje, kao i podršku za Predlog strategije razvoja energetike do 2025. godine. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Paunović. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, ponoviću ono što je moj kolega, šef poslaničke grupe Đorđe Milićević, rekao u svom izlaganju, da će poslanička partija Srbije dati punu podršku Predlogu strategije razvoja energetike i Predlogu zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Ja ću samo još nekoliko reči da dodam uz ono što je moj kolega Milićević već izneo, kao stav poslaničke grupe, i malo ću se zadržati više iz jednog drugog ugla šta to znači za Srbiju, imajući u vidu da je ministar retko detaljno dao obrazloženje Predloga zakona i Strategije razvoja energetike. Kada je u pitanju Strategija razvoja energetike, želim da kažem da je to najvažniji dokument za razvoj energetskog sektora u Srbiji i da bez dobre energetske politike nema ni razvoja privrede, nema ni zapošljavanja. Uostalom, i jeste glavni razlog ulagati u energetiku zbog toga što razvoj energetike doprinosi bržem razvoju i postojećih i novih proizvodnih grana. To znači da će omogućiti efikasniji privredni život, kvalitetniji ekonomski rast, a na duži rok obezbediti uslove za veću zaposlenost, a zaposliti Srbiju je glavni prioritet ove vlade, porast standarda i bolje ukupne uslove života. Koliko je to značajno pitanje? Samo jedan podatak, ovih dana aktuelan, imajući u vidu da tekuća kretanja u privredi ulivaju optimizam u odnosu na predviđeno za ovu godinu, ali jedan detalj vrlo značajan. Rudarstvo i proizvodnja električne energije su dostigli svoj nivo iz 2013. godine, a posle onih katastrofalnih posledica koje su bile prošle godine oko poplava, i uticali na rast proizvodnje energije od 39,3 u trećem kvartalu. Malo priznanje nosiocima u ovoj oblasti od Vlade, Ministarstva do zaposlenih u rudnicima, odnosno površinskim kopovima. Strategija određuje dugoročne ciljeve za razvoj proizvodnih kapaciteta. U funkciji su sigurnost snabdevanja i zaštite životne sredine, razvoj prenosnog, transportnog i distributivnog sistema i tržišta električne energije i, ono što posebno želim da naglasim, pravci razvoja korišćenja energije iz obnovljivih i novih izvora i unapređenja energetske efikasnosti. Strategija polazi od toga da je energetika bila i ostala pokretač i ključni faktor ekonomskih promena, kao i kičma privrednog razvoja, energetika zasnovana na efikasnom korišćenju relativno čiste i iz različitih izvora dostupne energije, da proizvodnja i potrošnja energije ostave što manje negativnih posledica po životnu sredinu, vodu, vazduh, zemljište, ljudsko zdravlje, da bude ekonomski efikasna i tržišno. Ono što takođe želim da istaknem, kao pripadnik SPS, a to je da razvoj energetike bi morao da bude i, što Strategija podrazumeva, socijalno podnošljiv. Zato još jednom ukazujem na potrebu, da bi uspele te promene u energetskom sektoru, da je neophodno uspostavljanje adekvatnog socijalnog dijaloga i unutar energetskih kompanija i na nivou društva, odnosno države, ali i na nivou solidarnosti sa socijalno ugroženim kategorijama stanovništva, što Vlada već i čini. Ona je odvojila određena sredstva i izdvajaće ih i dalje. Ono što u ovoj Strategiji Vlada predlaže, kao prioritete, to su energetska bezbednost, tržište energije i održiva energetika. Naravno, energetska bezbednost je najznačajnija, osnovna, a to znači, pouzdano, sigurno, efikasno i kvalitetno snabdevanje, isto tako i bezbedan rad i održivi razvoj energetskih sistema i energetskog sektora uopšte. Tu je već predviđeno kroz ovu Strategiju i relativizacija postojećih, izgradnja novih kapaciteta, a sa ciljem da se obezbedi pouzdan, nesmetan, kvalitetno snabdevanje električnom energijom. Ali, ono na šta ja želim pored tržišta energije da ukažem, to su ona tri pitanja vezano kada je u pitanju održiva energetika i zbog toga želim posebno da podržim ovu strategiju. Prvo pitanje je što Vlada insistira na obezbeđenju uslova za unapređenje energetske efikasnosti u obavljanju i energetske delatnosti, ali i potrošnje energije. Ja mislim da je i sam ministar rekao i mnogi su već rekli uštede, odnosno obezbediti energetsku efikasnost se smatra velikim novim izvorom energije. Tu dajemo podršku ovoj strategiji. Ono što je takođe veoma bitno, a to je da strategija insistira na povećanju udela energije iz obnovljivih izvora energije. Znate šta, imamo dosta uglja i oslonac je i dalje na toj, naravno, da bude čistija proizvodnja, imamo hidro potencijale i to treba i dalje razvijati, ali, ugalj, nafta, gas, voda ili imate ili nemate, država tu nema šta da radi. Ali, kada su obnovljivi izbori u pitanju, država može mnogo da radi – vetro parkovi, sunčeva energija, biomasa, itd, itd. Želim da dam punu podršku upravo tom pravcu razvoja. Naravno, ono što takođe želim da kažem, energetika je, kako bih rekao, neko ko najviše ugrožava životnu sredinu. Veoma važno mesto u ovoj strategiji upravo se posvećuje tome i u smislu preventivnog sprečavanja i u smislu utvrđivanja obaveza i naknade štete, otklanjanja štetnih posledica, itd, itd. Da ne bi dužio mnogo o tome, ima još i kolege moje da govore, želim samo jednu sugestiju. Energetika je veoma osetljiva oblast. Podložna je raznim promenama u svetu i okolini. Zato koliko god da je bitan plan sprovođenja strategije energetike, šta očekujemo od ove Vlade, toliko je važno pratiti ta kretanja i istovremeno prilagođavati sve mere koje su potrebne da se donosi u ovoj oblasti. Kada je u pitanju Predlog zakona o rudarstvu i geološkom istraživanju, zakon reguliše obavljanje delatnosti geoloških istraživanja i rudarstva, raznih vrsta mineralnih sirovina i geoloških resursa i pri tome jasno određuje uslove pod kojima se mogu koristiti. Uz to, vode računa o zaštiti javnog interesa i potrebi privlačenja budućih investicija i investicionih ulaganja u ovoj oblasti. Vlada polazi od toga predlažući ovaj zakon, da su mineralni resursi prirodno blago neobnovljivo ili teško obnovljivo i da o njima država mora brinuti na odgovoran način i da obezbedi njihovo, ali održivo korišćenje. Ono što takođe je ovde bilo dosta govora, Srbija je zemlja dosta bogata rudama zlata, srebra, bakra, olova, cinka, uglja, mineralnim, termomineralnim vodama, itd. To vredno prirodno blago predstavlja izuzetan vredan privredni i razvojni potencijal. Upravo ono što se želi ovim zakonom, to je da se potencijali iskoriste, da se stvore zakonski uslovi i privuku investicije u ovoj oblasti, koje su veoma značajne. Čuli smo danas mnogo puta šta znači otvoriti jedan rudnik, koliko to novca donosi, koliko ljudi zapošljava i direktno i indirektno oko tog objekta. Naravno, rudnici su bili uvek nosioci privrednog razvoja. Oni su danas posle ove neuspešne tranzicije sa dosta zastarelom tehnologijom, potrebna su investiciona ulaganja. Koncesije koje je država davala nisu svuda dale pozitivan efekat. To najčešće dođe do izražaja, ona želja koncesionara da što brže dođe do profita sa što manje novca i sa sve manjom zaštitom radnika sa malim platama. Upravo ovim zakonom Vlada želi da stvori osnov i želi da se odnosi prema tome na jedan drugačiji način. Po pitanju mineralnih resursa, rudnog blaga da pokaže jedan odgovorniji odnos, obezbedi eksploataciju od koje će koristi imati i država i radnici i zajednica i koncesionari. Kada su u pitanju lokalne sredine i one moraju da imaju, da tako kažem od toga, jer se tu dešava na tom području. Ne koristi se samo rudnik, koristi se infrastruktura, ruiniraju putevi, voda, vazduh, zemlja, itd. i stoga je veoma važno što je ovde predviđeno u ovom zakonu da i u toj oblasti mora da se obezbedi po onom principu zagađivač plaća, naknada za korišćenje tog. Ono što je najvažnije kada je u pitanju ovaj zakon to je da Vlada ima čvrsto opredeljenje da je rudarstvo jedan od oslonaca privrednog razvoja i rasta i da je prosto napravila takav zakon da je on poziv za investicije, poziv za privatnu industriju da tu ulaže, u tu oblast. Naravno, dosta puta smo slušali danas, veliki su potencijali Srbije u toj oblasti, velika je mogućnost da se dođe do svežeg novca i zaposli veliki broj radnika, što je najbitnije. Upravo je zakon takav da je smanjio procedure, skratio procedure, omogućio je investitorima da na najlakši mogući način dođu do potrebnih dozvola i time im obezbedio sigurno i bezbedno poslovanje. Dakle, pored koncesionara, pored lokalnih zajednica, pored države, mislimo da će od ovog zakona veliku vajdu očekujemo i radnici rudari. Njih u Srbiji ima oko 25.000. Taj posao je jedan od najtežih poslova na svetu. Investicije u rudarstvu bi trebale između ostalog da budu i zamajac za rudare u smislu da obezbedi bolje uslove i veću bezbednost, veću platu i radnička prava s obzirom da rade na najtežim i najrizičnijim poslovima. Dakle, i oni trebaju da imaju vajde. Zakon ustanovljava obavezu vođenja geološko-informacionog sistema i katastra istražnih i eksploatacionih polja za sve mineralne resurse za rudarski otpad, napuštene rudnike itd. Time Vlada pokazuje odgovoran odnos države prema neobnovljivim drugim mineralnim resursima čije je postojanje dar prirode, a čije održivo korišćenje je obaveza čoveka. Podržaćemo oba predloga. Hvala.
Reč ima ministar.
Iako nisam bio sve vreme u sali, vrlo pažljivo sam slušao sve što je gospodin Petronijević izlagao i naravno uz zahvalnost na podršci za zakonski projekat i strategiju, samo bih u jednom segmentu dopunio sebe u onom delu kada sam o tome govorio, a i posle je bilo određenih pitanja, pa sam zaboravio da odgovorim. Da, u potpunosti se slažem da čitav razvoj energetike mora da bude socijalno održiv, da mora biti praćen i dijalogom i nizom mera koje treba da omoguće da građani u Srbiji u ovom periodu kada moramo da izvršimo tranziciju našeg energetskog sistema i da ga uskladimo sa svim svetskim merilima i kriterijumima, znači taj period određeni trebaju da imaju podršku. Želim da vam kažem da Vlada Srbije u budžetu za 2016. godinu planira značajna sredstva za energetski ugroženog kupca. U budžetu za 2015. godinu za te namene je bilo odvojeno 700 miliona dinara, u 2016. godini je taj iznose 1,6 milijardi dinara. Reč je o jednom značajnom povećanju sredstava koje će povećati i obuhvat ljudi i dodatne količine besplatnih kilovata električne energije i kubike gasa. To predstavlja još veće povećanje u apsolutnom iznosu od ovog o kome vam govorim zato što budžetom za 2016. godinu mi ne predviđamo, da kažem, pomoć za toplotnu energiju, jer toplotna energija mora biti subvencionisana od lokalnih samouprava, tako da će čitav ovaj iznos u 2016. godini, znači, ponavljam, milijarda, više od milijardu i 600 miliona dinara ide samo na besplatne kilovate i besplatne kubike gasa i verujem da će to biti jedna dobra vest za one kojima je podrška i pomoć najpotrebnija. Mi smo priveli kraju tu uredbu o socijalno ugroženom kupcu i očekujem da će Vlada Republike Srbije usvojiti u decembru i da će startovati od 1. januara 2016. godine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvaženi ministre, uvažene koleginice i kolege, poštovani građani, dakle, u ovih nešto više od dva minuta pokušaću da iznesem svoj stav i stav naše poslaničke grupe zbog čega mi nećemo podržati ova dva zakona, i to Predlog strategije i razvoja energetike Republike Srbije od 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine. Kolega Marko Đurišić je to opširno elaborirao, a ja mogu samo da kažem da se apsolutno slažem sa njim, jer mislim da je ova strategija spisak lepih želja, bez preciznih ciljeva, rokova i izvesnih predvidljivih i stabilnih izvora finansiranja za tako nešto. Što se tiče Predloga zakona o rudarstvu i geološkom istraživanju par zamerki ima. Naime, odredbama postojećeg zakona koji je donet 2011. godine definisano je da je investitor nosilac prava za detaljna geološka istraživanja, mora za prve tri godine istraživanja da realizuje minimum 75% predviđenih projektovnih radova i time dobije mogućnost za produžetak prava na istraživanje za još dva istražna perioda od po dve godine. Ono što se desilo istekom te tri godine je da niko, tj. ni jedan od investitora nije izgubio pravo na geološko istraživanje, čak šta više ovim zakonom mi dajemo, uvodimo verovatno novu rundu da im se daje mogućnost da u sledećim sedam, osam godina nastave da se bave onim čime su se bavili, a što su po važećim zakonima još uvek iz 2011. godine trebali da izgube to pravo. Druga stvar koja nam smeta to je dalja centralizacija Srbije, isključivanje lokalnih samouprava da daju svoj sud i mišljenje o eventualnim geološkim istraživanjem i iskorišćenje rudnih bogatstava na njihovoj teritoriji uz obrazloženje ministra da će oni biti samo obavešteni i to biti podrobno obavešteni, a razlog je što su nedovoljno efikasni, nestručni. Samo podsećam gospodina ministra da oni vrše vlast na teritoriji cele Republike i da bi trebalo sa svojim partijskim, koalicionim prijateljima da to rasprave, ali dalja centralizacija nije dobra za razvoj Srbije. Decentralizacija je nešto što daje mogućnost…
Hvala. Potrošili ste vreme. Reč ima Milinko Živković. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, poštovani ministre Antiću sa saradnicima, kolege poslanici, građani Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o rudarstvu i geološkom istraživanju koji je jedan od fundamentalnih zakona za razvoj Srbije. Zakon sam pročitao pet puta i posle petog čitanja i dalje su u meni pomešana osećanja. Sa jedne strane, ima fenomenalnih rešenja, a sa druge strane ima i propusta na koje bih apelovao, ukazao i molio za određene ispravke. Danas ću isključivo govoriti iz ugla privrednika i primene Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima u praksi. Za početak, moram da pohvalim određene odredbe koje je grupa zajedno sa ministarstvom na kraju dovela do dobrih i fenomenalnih rešenja. Prvo, početak od toga da se mineralnim sirovinama, određenim mineralnim sirovinama daje status strateške sirovine za Republiku Srbiju, pa do toga, da ne prepričavam sve, jer je uvaženi ministar takstativno sve poređao, ono što mene iz ovog predloga, a mislim da je dobro rešenje, interesuje, a to su napušteni rudnici i zatvaranje rudnika. Znači, imamo privremeno zatvaranje rudnika, imamo konačno zatvaranje rudnika i imamo rekultivaciju rudnika i ono što je posebno bitno, imamo garancije za rekultivaciju na osnovu raznih menica i garancija. Dakle, RTB „Bor“ ima samo u tom delu milijardu i 700 miliona tona tehnogenih sirovina. U njima je sadržano dva miliona i 200 hiljada tona bakra i 188 hiljada kilograma zlata. Ono što sam dalje u praksi hteo da pokažem, suština je da tu rekultivacija ne može da bude kao u mnogim drugim stvarima jer praktično može da bude neka vrsta konzerviranja i čuvanja te tehnogene sirovine za početak eksploatacije kada dođe, kada se pojavi neka nova tehnologija koja u njihovo vreme, u vreme te eksploatacije nije mogla iz tih tehnogenih sirovina da izvuče određenu količinu metala. U praksi smo, poštovani ministre, imali prošle godine, a to i vaši saradnici, državni sekretari i jedan i drugi znaju, moj je predlog da ovaj zakon o eksploatacionom polju i na istražnom polju ima prednost u odnosu na druge zakone. Imali smo primere da smo šest meseci doživljavali diskontinuitet u proizvodnji dok smo jurili razno razna mišljenja u razno raznim ministarstvima. Ovaj zakon mora da ima prednost u odnosu na Zakon o planiranju i izgradnji, Zakon o vodama, Zakon o šumama, Zakonu o saobraćaju, Zakonu o građevini itd. Kada dobijete eksploataciono polje u njemu je elaboratom odrađena velika vrednost eksploatacionog polja i sve što se nalazi na eksploatacionom polju pada u drugi plan u odnosu na ovaj zakon. Ako dođete u situaciju da morate da promenite vodotok, morate. Ako dođete u situaciju da morate da izmestite električni stub, morate. Saobraćajnicu, morate i da se ne dozvoli dalje gradnja i da se olakša seljenje sa eksploatacionog polja ili sa istražnog polja određeni objekti koji nisu u funkciji rudarstva. Ono što je dobro u jednom delu, što sam čuo i što predlažem, da se u strateške sirovine uključi olovo i cink, ja bih rekao da treba i nikl i rekao bih da bi trebali i plemeniti metali. Bez obzira šta će ko da mi kaže što su plemeniti metali sastavni deo nekih drugih sirovina i da ulaze u to pokazaću kasnije na primeru kako su oni vrlo bitni za ekonomiju Srbije. Dalje bih hteo da ukažem na to da jednostavno za ona preduzeća koja imaju prerađivačke kapacitete u Srbiji i koja imaju istražni potencijal za istraživanje jednostavno ne može da se bude i da se dozvoli izvoz rude i izvoz koncentrata u inostranstvo. Jednostavno, makar do one količine koja je potrebna da se naši prerađivački kapaciteti popune. Naime, izvoz koncentrata moguće je samo u dva slučaja, pričam o bakru zato što dolazim iz Bora. U jednom slučaju kada naši prerađivački kapaciteti ne mogu da prerade tu količinu koncentrata ili kada eventualno u procesu proizvodnje ima zastoja zbog remonta, a privreda treba da živi ili još u jednom slučaju kada se u koncentratu nalazi velika primesa štetnih materija, kao što su arsen, živa, olovo, kadnijum, bakar, cink itd. Prema tome, samo u tim slučajevima može ruda da se izvozi, ruda i koncentrat, uz saglasnost prerađivača i uz odobrenje Vlade. I u jednom i u drugom slučaju izvoz rude je samo moguće dozvoliti na preradu. To znači da se izveze, a da se dobijene sirovine, odnosno metali iz koncentrata vrate u Srbiju. To su naše sirovine. Pogotovo da se vrati zlato i da se deponuje u Narodnu banku Srbije. Tu imamo još jedan problem, kada pričam o tome da ne treba da se izvozi koncentrat. Naime, vi ste u članu 159. stav 4. tačka 2) predvideli da se naplaćuje naknada 5% od neto prihoda topionice. Postavljam pitanje - kako ćete naplatiti 5% od neto prihoda topionice iz inostranstva? Neto prihod je kada od prodajne cene koju imamo, a koju sigurno neće da vam kaže onaj koji je preradio, oduzmete troškove, a to su topljenje, to je rafinacija, to je pretovar i to su razno razna osiguranja. Doći ćemo u situaciju da ne znamo dve stvari, da ne znamo kolika je cena po kojoj će on prodati metal i koliki su troškovi. U svetu su tehnologije različite, pa mogu i troškovi da budu različiti. Hoću da kažem da mogu da budu montirani. Hoću da kažem da mogu da budu povećani troškovi, a samim tim, kada se od prodajne cene oduzmu povećani troškovi, ostaje manji neto prihod i na njega se naplaćuje 5%. Uzeću dva primera. Jedan su države iz okruženja. Makedonija, koja nema prerađivačke kapacitete, kako prodaje rudu i koncentrat? Kako su oni zaštitili svoju sirovinu? Sa jedne strane, naplatili su rentu koja ide obično. Sa druge strane, pre nego što koncentrat izađe, naprave analize i naprave sadržaj bakra, zlata, srebra, paladijuma, platine i drugih plemenitih metala i od toga naplate 2% odmah. Mi na neto prihod topionice moramo da čekamo još 30 dana, koliko je proces topljenja koncentrata, i opet ne znamo koliko ćemo od toga da dobijemo. Posle toga naplate 10% na profit. Na kraju, ako neko hoće da iznese sredstva na neka ostrva itd, oni naplate još 10%. Tako da, zaštitili su i svoju privredu i svoje mineralne resurse i svoj monetarni sistem. Drugi primer je Indonezija, u kojoj „Friport“ radi. Indonezija je donela zakon da plaćaju porez za izvoz. Nije im se svidelo i oni su rekli - izgradićete dve nove topionice do 2020. godine. Te dve nove topionice su vredne četiri milijarde dolara. Jedna se gradi za milion i 600 miliona tona koncentrata, a jedna za 600 hiljada tona koncentrata. Oni su svoje sirovine zaštitili na taj način. Što se tiče odobrenja koje bi takođe komentarisao, odobrenja na ovaj način kako su predviđena nisu dobro rešenje. Pokazaću vam na primeru Bora. Na volšeban način, između 2000. i 2004. godine nestale su geološke karte iz RTB Bor. Na osnovu tih nestalih karti pojavile su se strane kompanije koje su počele bušenja i dobila istražno pravo na obodu RTB-a. RTB je sa svih strana okružen kompanijama kao što su „Avala resurs“, „Mineral rezervoar“, zatim „Friport Mekmoran“, zatim „Beteks“, zatim „Rakita“ itd. Nema mesta više za širenje. RTB i zaštitni pojas oko RTB-a nije isto što i zaštitni pojas oko nekog malog ležišta. Za nas je za proširenje i dva kilometara malo, a za druge vraćamo na 500 metara, što opet za nas, kažem, nije neko dobro rešenje. Sada dolazimo u situaciju da, sa druge strane, tu gde su ti stranci došli mi smo imali istražna bušenja. Oni su nepogrešivo došli na bakar, da su znali gde ga ima. Sada je situacija sledeća. Mi kao domaćini poslujemo tako što eksploatišemo bakar od 0,14 do 0,24, da bi ga imali za naredne generacije, a „Friport“ je na našem ležištu pronašao bakar sa 2,6% bakra i sa 1,5 gram zlata na 65 miliona. Znači, dobio je istražno pravo. Automatski po ovom zakonu, što nije dobro, dobija i eksploataciono pravo. Eksploataciono pravo i istražno pravo su dva različita prava, odvojena. Mora se dati prilika i našim kompanijama da učestvuju u trci za eksploataciju. Ako imamo bušenje, sto bušotina treba da se uradi da bi se našla jedna do dve bušotine da bi valjale. Oni su nepogrešivo došli na bakar koji je tu postojao. Sada dolazimo u situaciju da dobiju automatski po članu, prvo su dobili po članu 36. automatski pravo ko se prvi javi da dobije istražno pravo, a po članu 69. automatski eksploataciono pravo. U članu 28. ste rekli da treba da samo urade elaborat, godišnji izveštaj i periodični izveštaj, da 30 dana pre isteka roka se pojave u ministarstvu i da dobiju tri godine roka za prikupljanje dokumentacije o eksploataciji. To nije dobro. Nije dobro zbog toga što i mi hoćemo da učestvujemo u trci za dobijanje ležišta za eksploataciju. Neko će reći – oni su uložili pare. Dobro, uložili su pare, ali mineralna sirovina koja je predata elaboratom ministarstvu je vlasništvo države. Onaj ko je radio istražno pravo ima potvrdu koliko je zapravo potrošio para za to. Pojavimo se i mi i on. On ima pravo preče kupovine pri istim uslovima, odnosno preče eksploatacije. Ako ja imam bolje uslove za državu, ponovo ću da mu dam pravo da on radi po tim uslovima, jer su bolji za državu. Ako i to odbije, da ja dobijem eksploataciono pravo. U čemu je problem onda? Znači, ne može neko da dođe na prag. Zašto smo pravili topionicu od 400.000? Da bi sutra preprodavali gvožđe? Pa, da napunimo prvo naše kapacitete. Drugo, nije valjda ni cilj da sve što imamo… A znate, u Boru ima sada milijarda i 350 miliona tona overenih rezervi. Nije trebalo ni dati prvo istražna prava za bušenje. Zašto nije na drugom mestu? Pa, mi tu imamo za 65 godina proizvodnje naredne. Imamo milijardu i 800 hiljada tona potencijalnih rezervi, koje mogu da budu za narednih 90 godina. Znači, mi smo sa eksploatacijom iza istražnih bušenja gotovo sto godina. Ako su državi trebale pare, ortoped je mogao da da nekome tamo ko je trebao da buši za cink, za bilo šta, a ne ono što je stvoreno da uništava ili da nam sužava. Uništiće celu jednu privrednu granu. Ono što je još poraznije, mogu da shvatim i da treba da se uradi to i da treba da dođu investicije i da mi nemamo para, sve je u redu, ali ne mogu da shvatim da sa dolaskom novih investitora ne možemo u jednom članu da stavimo da radimo sa strateškim partnerom i da strateški partner ima učešće maksimalno do 49%. Jer, ako ima više od toga, onda naša strateška sirovina gubi smisao. Onda naša strateška sirovina ne postaje naša strateška sirovina i onda ne treba da bude ni u članu 4. Onda ona postaje strateška sirovina neke strane države, a ne naše. Imamo i za to rešenje. Ako on kao strateški partner sa manjinskim ulaganjem, hajde da mu damo većinski paket u odlučivanju, da vodi firmu onako kako treba, zajedno sa predstavnicima Ministarstva i da sve kompletno imamo zaštićeno. Država koja na strateškim sirovinama nema više od 51%, nema strategije i tu nema strateške sirovine. Na kraju, što sam još hteo da kažem, neko će reći sutra, još uvek i kažemo – sada kad on dođe nikakve zaštite nema da on taj koncentrat koji proizvede, i kad dobije eksploataciono pravo, treba da preradi kod mene. Ako ga ne preradi kod mene, nego ga izveze, nastaju oni problemi kao što su bili malo pre. Ako ga izveze, onda država više sa tim nema ništa ni sa metalom, ni sa bilo čim. Suština je, neko će da kaže – tržišna utakmica je, on će da vozi njegovu sirovinu tamo gde hoće. Ja se slažem, ali ja ću uvek da budem jeftiniji makar od njega za transportne troškove jer mi je tu sirovina, tu mi je prerađivački kapacitet, uz njega. I neka po najpovoljnijim uslovima ima obavezu da mora da preradi kod mene. Ako to ne uradimo, on će uraditi sledeću stvar. Izvoziće godinu ili dve u inostranstvo i skuplje nego što je to kod mene, da bi me zatvorio. To je čista logika. Da se ovo ne bi svelo i da je Bor zbir velikih brojeva i mnogo ljudi, šta treba da radimo? Treba da radimo upravo ono što su demokrate između 2000. i 2006. godine, samo suprotno od toga i mi ćemo Bor da podignemo kako treba. U tom periodu je prodato 15 fabrika koje su donosile veći profit nego sve ovo što se radi na sirovini i na bazi bakra. Tih 15 fabrika su koštale RTB 370.000.000 dolara, prodate su za 12.000.000 a RTB-u je ostalo 360.000.000 dolara kredita i kamata za 30 godina. Tu su pare u preradi, u većem stepenu prerade. Oglasiće se, imaju problema i naši prerađivači, mi sada 50% bakra prodajemo na domaćem tržištu. Šta će biti sa Sevojnom? Šta će biti sa Jagodinom? Šta će biti sa malim prerađivačima koji uzimaju od nas bakar kada se kompletna sirovina bude izvezla. Bakar ima svoju istoriju, skoro 120 godina u Boru i ima ga za najmanje još 120 godina eksploatacionih rezervi. Znači, overene su rezerve. On je u istoriji imao i vladanje stranih država koje su bile pre rata i za vreme rata. To vreme se naziva vreme krvavog zlata. U tom periodu je Nemačka, Austrougarska i ostale zemlje, sve ono što je bilo važno one su iznele. One eksploatišu tako što samo idu za žicom gde je najveći procenat, tu izvlače, a ostalo ostaje ruina. Toga se plašimo. U Boru je bilo stalno 15-20 hiljada logoraša koji su to krvavo zlato vadili za Nemačku. Od te prerade, od tog bakra su pravljene u bivšoj Jugoslaviji i pruge i jezera i hidrocentrala Đerdap i elektromreža i hramovi pravoslavni i dva grada sa kompletnom infrastrukturom itd. Na borskom groblju je sahranjeno 7.000 mađarskih Jevreja iz Drugog svetskog rata, svi su oni radili na krvavom zlatu. Prema tome, ja samo kažem, ako je postojala namera da ovo bude ovako, ja to da ispravim ne mogu i ovaj moj govor nikakav uticaj na to neće imati. Ali, ako je postojala slučajnost postoji i mogućnost da ono što možemo da ispravimo, da ispravimo. Ja vas pozdravljam.
Reč ima ministar Antić.
Pre svega moram na prvom mestu da istaknem da je RTB Bor učestvovao u pisanju ovog zakona. Predstavnici RTB-a su bili članovi komisije i vrlo aktivno su učestvovali u svim ovim rešenjima za koja ja apsolutno tvrdim da su odraz 21. veka i potrebe da rudarstvo u Srbiji makar liči u nekim segmentima na rudarstvo u modernom svetu. Meni, kao predstavniku SPS koji ima, da kažem, pravno utemeljenje u Savezu komunista i u nekim socijalističko-samoupravnim segmentima, vaša diskusija može da mi prija, mojim čulima sluha, ali objektivno to je nešto što ne odgovara vremenu u kome živimo. Rudarstvo mora da se razvija, mora biti moderno, ono mora biti usklađeno sa nekim principima i nekim okvirom zakonodavnim EU kojem težimo ali i čitavog sveta koji otprilike radi ponešto slično. Naravno, postoje neke razlike, postoje neke nijanse i ponavljam o tome je Radna grupa vodila računa prilikom izrade ovog zakona. Ovaj zakon ne može biti leks specijalis u odnosu na ostala zakonska rešenja. Zakon o rudarstvu jeste jedan od, da kažem, sistemskih zakona, ali ne može da ima prednost u eksploatacionom polju u odnosu na ostale zakone. Upravo iz tog razloga mi definišemo sirovine od strateškog interesa i za te sirovine definišemo određene procedure koje treba da omoguće da se proces istraživanja i eksploatacije odvija na jedan brži i efikasniji način. Da je u Boru za potrebe RTB-a, i u Boru i u Majdanpeku usvojen plan posebne namene, to bi učinilo da ceo proces kada je Bor u pitanju i naš Rudnik bakra Bor i Rudnik bakra u Majdanpeku, određene aktivnosti rade efikasnije, ali dok nije i pošto nije, zahteva čitava procedura puno usaglašavanja sa nadležnim institucijama, koje su institucije Republike Srbije i koje su valjda dobronamerne. Ovde pričamo o ministarstvima, pričamo o Srbijašumama, Srbijavodama, Putevima Srbije koji jednostavno zahtevaju samo da se poštuju određene procedure. Ne može bez ikakvog planiranja, bez ikakvog dogovaranja, bez ikakvog odlučivanja da izađe mehanizacija iz RTB, menja tokove reka, menja puteve, to ipak mora biti deo određenih planskih aktivnosti u Republici Srbiji. Uvažili smo vaše primedbe, nisu bile samo vaše, vezano za olovo i cink i njihovo smeštanje u strateške sirovine, jesmo i za zlato. Za ostale plemenite metale nismo jer suština nečeg staviti u okvir strateški je ipak vezano i za određene količine, određenu rasprostranjenost i slično. Imam poprilično blisko viđenje vaše vezano za izvoz koncentrata. Mislim da to nije dobro. Ako ste me pažljivo slušali kada sam pričao jutros i o litijumu, mislim da bismo trebalida kao država obezbedimo set nekih mera kojima ćemo da stimulišemo da se naše rudno blago ovde pretvara u finalne proizvode, a ne da se kao sirovina izvozi. Pretpostavljam da to možemo da stimulišemo, a da izvoz destimulišemo ili da nađemo neki balans između te dve stvari koje zvuče slično ali nisu iste. Upravo iz tog razloga, ponavljam, mi nismo ništa menjali u onom segmentu zakona koji tretira naknade iz razloga što Ministarstvo finansija priprema novi zakon koji će uzeti u obzir sve naknade koje kao država naplaćujemo vezano za prirodne resurse. Slažem se sa vama da topionica bi trebalo da bude konkurentna i da bi trebalo da se izbori za to da ono što se u okolini Bora, iskopa i da se preradi tu, ako ni zbog čega drugog, upravo zbog onoga što ste rekli, putni troškovi, odnosno transportni troškovi su daleko manji. Zaista ne znam šta se desilo 2004. godine niti možemo mi sada da ulazimo u to, šta se dešavalo sa dokumentacijom iz RTB 2004. godine, i da li je neko određenu količinu te dokumentacije zloupotrebio i na osnovu toga znao gde treba da traži nova nalazišta, ali znam da mi nemamo mogućnost da zabranimo onima koji hoće na praznom prostoru da vrši istraživanja, da ih vrše. Na žalost, u trenutku kada su ta istražna prava tražena, daleko pre nego što je ova Vlada došla i ja postao ministar, a to je desetak godina, te tačke su bile slobodne i ljudi su tražili istražna prava na slobodnoj teritoriji. Na današnji dan, ne može niko da ospori, kao što niko ne može ni da ospori činjenicu da je u određeno istražno pravo uloženo do sada između 50 i 100 miliona dolara i da se u to uložilo upravo zbog postojećeg zakona koji je davao taj redosled stvari. Ukoliko je prostor prazan, neko može da traži istražno pravo, a ako u skladu sa našim zakonom, izvrši sva istraživanja, u rokovima koji su za to predviđeni, imao pravo na eksploataciono pravo. Upravo iz tog razloga su ljudi uložili 100 miliona dolara i šta sada, kako bilo ko u ovoj državi misli, a znam da to nije vaše mišljenje, pozdravite Blagoja, kako neko misli da neko uloži 100 miliona dolara u istraživanje nečega i onda da kažemo puj pike ne važi, ti si uložio tih 100 miliona dolara, altruistički zato što voliš Srbiju, a sada hoću da ja vršim eksploataciju. Naprosto je to nemoguće, sa jedne strane, a sa druge strane potpuno nepotrebno. Vi ste sami rekli, 1,3 milijarde overenih rezervi kojima raspolaže RTB Bor i to je više od 60 godina eksploatacije sa stanovišta sadašnjih overenih rezervi. Rudarsko topioničarski basen Bor nema mogućnosti da otvori i da uđe u ozbiljnu priču oko finansiranja otvaranja rudnika, tamo gde ima overene rezerve. Nemamo para da uložimo sredstva u povećanje proizvodnje u Rudniku bakra Majdanpek. Mi za to tražimo strateške partnere, a RTB Bor nam nije platio rudnu rentu, da ne pričam koliko dugo. Ja apsolutno uvažavam potrebu da vodimo računa o Srbiji, ali isto tako moramo da uzmemo u obzir da je u rudarskom poslu sve su to srpske kompanije, svaka ta firma koja se otvori i osnuje i radi u okolini Bora ili bilo gde, to postaje domaća kompanija koja plaća poreze, sve na teritoriji Republike Srbije. Na kraju dana, meni i ovoj Vladi je ključno pitanje da li će nam platiti rudnu rentu, da li će nam platiti poreze, da li će isplatiti zarade, da li će se na te zarade isplatiti svi doprinosi i to je jedina razlika koju mi pravimo između kompanija koje posluju na srpskom tržištu. Sve ostale razlike su imaginarne, sve ostale razlike su samo jedna prazna priča koja uvek služi za to da dižemo ručnu i da ne radimo ništa i da ne razvijamo ovu zemlju. Ova Vlada čvrsto stoji iza ovih rešenja i ide bez ikakve dileme u razvoj rudarstva u Srbiji i niko neće moći da drži više decenijama šapu na određenim istražnim poljima i pravda to nekim patriotizmom.
Reč ima Balša Božović.
Gospođo predsednice, uvaženi ministre, poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, samo ću se nadovezati na ono što je ministar upravo rekao. Mi se ne slažemo sa vama, gospodine Antiću, kada je u pitanju strategija razvoja srpske privrede i sve ono što ide uz energetski sektor, pre svega što se tiče rudarstva i geološkog istraživanja. Pre svega, Strategija je napisana i čini nam se uvek kada se približe neki izbori, da su strategije koje se pišu kao spisak lepih želja, nešto što je teško sprovodivo u praksi, nešto što ne odgovara realnom stanju stvari, kada je u pitanju energetska infrastruktura i kada je u pitanju realnost po pitanju energetike u Srbiji. Bez odgovora smo ostali da li će Srbija u naredne tri godine imati smanjenu energetsku sigurnost. Kažete da je Bor učestvovao u pisanju ove Strategije, a mi mislimo da je potpuno pogrešno da RTB Bor, mislim da ste pomenuli Strategiju i Bor u tom smislu, da li je u pitanju Strategija ili je u pitanju zakon, potpuno je svejedno, jer smatramo da Bor ni u jednom ni u drugom slučaju nije kompetentan da daje bilo kakve predloge ili bilo kakve sugestije ili nacrt zakona, iz prostog razloga što je njegovo poslovanje isključivo državna tajna. Kada bi nam rekli koliko je na primer Bor danas dužan i kome je sve dužan i koliko je to sredstava i koliko je Bor na kičmi države i koliko opterećuje budžet države Srbije i mnogima bi bilo jasno zbog čega to i govorim. I sami ste rekli koliko dugo se nije naplaćivala rudna renta i to su neke stvari koje se moraju uzeti u obzir kada se savetuje resorno ministarstvo po pitanju ovako važnih predloga zakona ili strategije. Nisu pomešana osećanja, kao što su neki rekli čak ni posle prvog čitanja zakona i Strategije, a videli smo da su i predstavnici vladajuće većine veoma skeptični kada je u pitanju primena Strategije. Ono što je vezano za sam Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima, jeste prva stvar koju primećujem, zašto ili zbog čega prethodni zakon nije mogao da se primeni u praksi. Da li su bili u pitanju nedostaci podzakonskih akata, koji je bio dužan čak i vaš prethodnik da donese u ime ili za račun Vlade Republike Srbije, kako bi se postojeći zakon iz 2011. godine primenjivao. Interesi privatnih kompanija ili privatnih subjekata u odnosu na državne interese ne smeju da budu zastupljeniji i mi smatramo, ukoliko dođu u sukob, ta dva interesa, da naravno državni interes mora da bude ispred privatnih. Ne smemo da dozvolimo da zakone pišemo tajkunima u korist, već moraju da budu u javnom interesu i zato i jeste pitanje da li i zbog čega, ne optužujemo, već sada pitamo, određeni tajkuni, kada je u pitanju rudarstvo i geološko istraživanje, stoje iza predloga ovog zakona. U čemu je razlika između dva zakona, a to su danas pitali mnogi narodni poslanici, između ostalog i gospođa Čomić koja je ovlašćeni predstavnik DS po ovoj temi i šta je razlog za donošenje novog zakona, jer smo imali situaciju da se u mnogim delovima dva zakona poklapaju i onda smo postavili pitanje, u redu, zbog čega nisu donete neke izmene i dopune, ali i zbog čega se u mnogim stvarima poklapaju dva zakona, a rekli smo da prvi nije sprovodiv i da ne može da se sprovede u praksi, pre svega iz, naravno, nemarnosti vašeg prethodnika, što nije vaša lična odgovornost. Svakako jeste odgovornost Vlade, jer Vlada je imala priliku da promeni nekoliko puta politiku ili ministre, ali Vlada kao takva je ostala od 2012. godine do danas u manje-više sličnom sastavu. Investitori, da li će se i u kojoj meri trošiti novac iz budžeta kada su u pitanju geološka istraživanja? To je takođe bila jedno od pitanja mojih prethodnika. Da li je oblast izdavanja licenci podložna korupciji, na primer? To je takođe jedno od pitanja za koje vidim da postoji komešanje i među gostima u Narodnoj skupštini. I zašto zakon na kraju nije konsultovao strategiju koja je napisana te 2012. godine? Strategija nažalost nije usvojena, ali čudi što se najavljuju već nove strategije, a pisali su je isti oni stručnjaci koji danas sede u vašem ministarstvu, kao i te 2012. godine pre nego što je nova Vlada te godine stupila na dužnost. Strategija za korišćenje mineralnih resursa do 2030. godine je u mnogim slučajevima predstavljala dobru osnovu za nov zakon i nekako je nelogično da donosite nov zakon s jedne strane, a da prethodni nismo doneli strategiju. Mislim da je redosled stvari potpuno jasan, da prvo moramo doneti strategiju a tek onda usvojiti zakon i mislimo da se na ovaj način neke stvari rade brže-bolje i mi pitamo a ne znamo iskreno zbog kojih i iz kojih razloga? Gospodin Bačević, kao ministar, odnosno vaš prethodnik, nije uspeo ili našao za shodno da zakon iz 2011. godine sprovede u delo a trebalo je samo usvojiti nekoliko podzakonskih akata. Ne znam da li se javnost u Srbiji seća tog ministra, ali je bio veoma impresivan, pre svega, po svojim izjavama i najavama desetina hiljada milijardi evra investicija u Srbiji, istočnoj Evropi, ali isto tako i taj čuveni kanal preko Morave, Vardara do Egejskog mora. Ono što je negde ostao san Bačevića, siguran sam da neće biti san koji će se ostvariti svih Srba, kako on govori, ali u svakom slučaju je ostavio mnogo loših stvari iza sebe u te dve godine, da jednostavno nije bilo moguće neke stvari u prvoj godini i vašeg mandata ispraviti. Ono što je moglo da se ispravi, a nije, sasvim sigurno jesu podzakonski akta koja su morala biti usvojena i u vreme ovih godinu dana dok ste vi ministar. I ovaj zakon iz 2011. godine mi smo sigurni da je moglo, odnosno bilo je moguće sprovesti u delo iako očigledno za to nije bilo interesa od strane vladajuće većine. Kažete da zakon obezbeđuje održivi razvoj, zaštitu, pardon, životne sredine, a opet postoji nedostatak same strategije koja treba upravo da govori o tome. Sve ono što se tiče ostalih izmena koje smo podneli i mi smo takođe konsultovali i one koji su dali predloge za sam nacrt vašeg rešenja, jeste i sam fakultet Univerziteta u Beogradu. Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima, po njima je trebalo da se nazove zakon o geološkim istraživanjima i rudarstvu pre svega zbog određene hronologije, pre svega zbog realnih aktivnosti, budući da se najpre izvede geološka istraživanja a zatim se ukoliko ona pokažu da je tehničko-ekonomski opravdano pristupa se projektovanju rudarskih radova. Imali smo i nekoliko amandmana za koje se iskreno nadam da će biti prihvaćeni s obzirom da ne predstavljaju Bog zna šta, i ne, nikako suštinski ne zadiru u vaš predlog ovog rešenja. Ono što je naša skepsa od samog početka, jeste da nam objasnite, ako onaj iz 2011. godine nije mogao da se sprovede i da funkcioniše u praksi, kako ćete sprovesti ovaj iz 2015. godine? Mišljenja smo da treba korigovati razna ograničenja koja ovaj zakon uvodi. Pre svega smo smatrali da je veoma loše što se dug period za geološka istraživanja pomera sa sedam na osam godina i mnoge druge stvari, da sada ne ulazimo u sitnice. Građane to negde ne pogađa i često oni ne razumeju kada su u pitanju razna rešenja, ali odgovore na neka osnovna pitanja zahtevamo iz prostog razloga što je veliko interesovanje. I kada je u pitanju strategija o energetici i kada je u pitanju Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima, da li postoje uticaji sa strane? Da li je javni interes ispred svega i da li vi garantujete kao ministar, s obzirom da ste ministar koji je učestvovao u donošenju ove energetske strategije i ovog zakona, garantujete da će Srbija imati energetsku sigurnost ne samo u naredne tri godine, što je takođe naša skepsa, već u jednom periodu koji predstavlja decenije i decenije ispred nas? Ja bih vas zamolio da makar i nekolicinu od ovih pitanja danas obradimo iz prostog razloga što smatramo da je važno zbog građana koji su sasvim sigurno zainteresovani za budući razvoj Srbije koji ne postoji bez ovih oblasti i kada je u pitanju energija i kada je u pitanju poljoprivreda, to su, i sami znate, dve najveće razvojne šanse Srbije, i hrana i energija. I iz tog razloga je DS insistirala u svom izbornom programu da ove dve stvari budu zaista stvari od suštinskog značaja za razvoj Srbije i siguran sam da će tako i biti i ja iz prostog razloga zato i vas molim da se uključite u ovu debatu jer je važna za budućnost naše zemlje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Zahvaljujem i na ovoj diskusiji naravno. Kad je strategija u pitanju, mada imam neki utisak da ste i vi malo bili u konfuziji sa strategijom i sa zakonom, ali hajde prvo kada je strategija u pitanju. Znači, mi smo doneli u decembru 2014. godine Zakon o energetici. Taj Zakon o energetici je de fakto dao neki okvir za strategiju razvoja energetike, 2025. sa projekcijom na 2030. godinu. Nakon strategije koju će ovaj parlament usvojiti, a koji ćemo mi davati izveštaje parlamentu, odnosno ja mislim Odboru na godišnjem nivou o njegovoj realizaciji, on definiše kao sledeći korak program ostvarivanja strategije. Tako da, program ostvarivanja strategije koji će Vlada usvojiti na period od šest godina je taj detaljan plan koji će imati sve elemente, rokove, finansijske konstrukcije i slično, sa prolaznim vremenima. Ja garantujem građanima Srbije da je Srbija energetski bezbedna, stabilna zemlja, koja neće imati problem sa snabdevanjem energentima, iako u Srbiji zbog različitih društveno-političkih okvira i političkih situacija u Srbiji nije 25 godina izgrađen ni jedan novi veliki energetski objekat. Poslednji ozbiljan energetski objekat je izgrađen 1991. godine i prvi, prva Vlada, prvo ministarstvo koje kreće u novih 350 mega vata iz termo je ova Vlada i ja očekujem svaki dan da ćemo, pošto smo sve ugovore potpisali, pripremne aktivnosti su u toku, da će konkretne aktivnosti na terenu vezano za Kostolac B3 biti otpočete. Ponavljam, mi nemamo ni jedan problem sa našim energetskim bilansom pre svega iz razloga što smo uspeli kao Vlada da primenu direktiva o velikim ložištima odložimo, da u tom odlaganju primene direktive o velikim ložištima nađemo rešenja za ove velike blokove. Nisam stigao gospodine Đurišiću da odgovorim pošto uvek ima dosta pitanja koja zahtevaju odgovore. Kada je u pitanju Kostolac B1 i B2, mi radimo odsumporavanje. To je deo projekta koji je u toku. Kada je u pitanju projekat vezano za TENT i odsumporavanje, nažalost, iz različitih razloga koji su bili, pre svega, vezani za određenu neodgovornost u ranijem periodu, pristupilo se tome da se za termoelektranu angažuje japanski zajam za odsumporavanje, a da pri tome nije urađena ozbiljna studija o procentu sumpora u kolubarskom uglju. Taj projekat je u sebi sadržao projektni zadatak da se radi proces odsumporavanja u TENT-u, podrazumevajući da sav ugalj iz Kolubare koji stiže ima 0,9% sumpora. To nije tačno, iz prostog razloga što su rezultati istraživanja koji su u kolubarskim rudnicima rađeni dali parametar da je maksimalna količina koja je uzorkovana u kolubarskom uglju bila 9% sumpora i da je dimenzioniranje tog projektnog zadatka na tako visoku lestvicu potpuno nepotrebno kada se već zna da se radi projekat upravljanja ugljem, koji će dovesti do homogenizacije uglja iz kolubarskih rudnika, i da će taj proces biti završen negde 2017. godine, i da će svaki vagon uglja iz kolubarskih rudnika imati svoju deklaraciju u kojoj će se videti tačno koja je energetska vrednost, koji je procenat sumpora i ostalih materijala i da se pretpostavlja da se sve prognoze da je to od 0,6 do 0,7% sumpora, i da je praviti projekat na 0,9% potpuno nepotreban trošak za građane Republike Srbije, jer održavanje takvog postrojenja košta mnogo para i sve ostalo. Mi duboko verujemo da imamo vremena i apsolutno sam siguran da imamo vremena, da prvo završimo projekat upravljanja ugljem, pa tek onda krenemo u obezbeđivanje tih uslova za odsumporavanje u TENT-u. Znači, kada je energetska sigurnost u pitanju, to smo završili. Ispitivanje metala 12 godina, odnosno rok za istraživanje osam godina, do sada je bilo sedam, sada smo predvideli osam. Svetska praksa kaže - za ispitivanje metla 12 godina. Tako da, mi pokušavamo i dalje da vršimo presing na investitore da ubrzaju svoje aktivnosti, pri čemu sam ja lično svestan da je to poprilično napet rok. Tako da,nismo nikome izlazili u susret niti bilo kakve tu povoljnosti davali. Konačno, zaista mislim da je nekorektno u nedostatku kvalitetne argumentacije stvar prebacivati na profesora Bačevića, koji je pre mene bio u ulozi ministra, koji se u jednom delu bavio poslovima rudarstva. Zakon iz 2011. godine nije bio dobar i zato ga je trebalo menjati. Ja danas tvrdim da je problem u zakonu, a ne problem u tome što u periodu dok je bio prof. Bačević, u jednom delu ili 2014.i 2015. godine kada sam ja bio tu nisu doneta podzakonska akta. Problem je bio u zakonu, a ne u nedostatku podzakonskih akata. Iz tog razloga je još prof. Bačević krenuo u nacrt novog Zakona o rudarstvu, i mi smo samo nastavili taj proces, odnosno taj proces je bio u nekoj, da kažem, početnoj fazi kod prof. Bačevića. Mi smo napravili novi tim, osvežili to idejama i napravili ovaj zakon kakav jeste i stojimo čvrsto iza toga da je ovaj zakon dobar. Ponavljam, nije korektno pominjati sada čoveka u nedostatku kvalitetne argumentacije, jer je reč o profesoru univerziteta, izuzetno čestitom čoveku, koji obavlja odgovornu funkciju ambasadora naše države u Narodnoj Republici Kini i zaista ulaže maksimum napora da obezbedi za ovu državu dobre kontakte sa kineskim kompanijama i zaista je bio važan, da kažem, zamajac kvalitetnim rezultatima posete Kini koju smo imali. Tim pre što tajkuni su bili prisutni, gospodine Božoviću, pre ove Vlade, pre profesora Bačevića. U to vreme su tajkuni kupovali rudnike i bavili se pisanjem zakona i ti isti tajkuni upropastili sve rudnike koje su kupili i ja danas, godinu i po dana ne znam kako da izađem iz muke sa tim vašim velikim biznismenima i ekološkim katastrofama koje su mi ostavljali kao rezultat svega toga. Konačno, ako sam vas dobro razumeo, vaša jedina konkretna primedba na sam tekst zakona je ta što se zove Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima, a ne zakon o geološkim istraživanjima i rudarstvu. Ako je to najveća primedba, nek ide na moju dušu, ja sam kriv i zvaće se Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima.
Hvala. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Gospodine Božoviću, da li mislite da imate repliku? Po kom osnovu? (Balša Božović, s mesta: Pomenut sam.) Ministar je samo odgovorio na vaša pitanja. (Balša Božović, s mesta: Ministar me je pomenuo u negativnom kontekstu.)
Zato što si pričao sa gospođom Čomić, a nisi pažljivo pratio moje izlaganje.
Vidite, imamo odgovor i na to [[Balša Božović, s mesta: Pomenut sam, replika.]] Ministar vas nijednog trenutka nije pomenuo u negativnom kontekstu. (Balša Božović, s mesta: To vi mislite.) Vi mislite da jeste? Znači, sve ono što je ministar rekao, vi ste to videli kao istinu koja je upućena vama. Izvolite, imate pravo na repliku.
Malo je čudno, gospodine ministre, što onaj period pre Bačevića smatrate lošim, s obzirom da smo zajedno bili u toj Vladi, s obzirom da ste zajedno sa nama glasali za sva zakonska rešenja, pa između ostalog i za taj zakon.
Gospodine Božoviću, mislite da ste tolerisani pominjanjem bivšeg ministra i nešto što nema veze sa ovom temom, pa bih vas molio da pokušate to da izbegnete, ako želite samo da replicirate ministru, jer smatrate da vas je nečim uvredio. Molim vas da u tom pravcu govorite. Sve ostalo, i pominjanje bivših ministara, mislim da nije u redu.
Da li možete da mi vratite vreme?
Ne, ne želim. Izvolite.
Kako ne želite, pa vi to morate.
Ne želim, zato što sam morao da vas prekinem i da dam objašnjenje.
Ja samo želim da mi vratite vreme. Zahvaljujem. Ono što je suština jeste da je čudno da gospodin Antić kao ministar u ovom slučaju ima dosta sporno mišljenje o periodu kada je njegov kolega gospodin Škundrić bio ministar 2011. godine zajedno sa DS doneo zakon za koji vi kažete da nije dobar. Nije nam jasno kako je moguće da neki zakon nije dobar, a onda ga vi prepišete, pa ga stavite kao sada svoj zakon u 2015. godini. Nije korektno biti u tom slučaju neprincipijelan i reći da to što se dogodilo pre gospodina Bačevića nije valjalo, a gospodin Bačević je valjao. Pa, ako je valjao, zašto nemamo onda kanal do Soluna? Zašto nije valjalo to što je gospodin Škundrić…
Gospodine Božoviću, da li mislite da je ovo tema dnevnog reda?
Da, naravno da mislim.
Samo mi objasnite, pošto ja nisam pročitao Zakon o rudarstvu, samo mi kažite gde to stoji u zakonu, pominjanje kanala i sve ostalo?
Nije samo da niste, gospodine Bečiću, pročitali zakon. Niste pročitali dosta toga.
Gospodine Božoviću, ja ga jesam pročitao i zato mogu da vas prekinem i da kažem da ne govorite o temi. Zahvaljujem, prošlo je dva minuta. Reč ima ministar.
Smešni ste, gospodine, ako mi ne dozvolite da završim, a imam pravo na dva minuta.
Prošlo je dva minuta i 10 sekundi. Molim gospođu Čomić da ne dobacuje. Bar toliko korektno sa vaše strane treba da bude.
Ja apsolutno kao odgovoran čovek stojim uvek iza onog šta sam ja radio. Apsolutno podržavam sve ono što je i moja partija radila u godinama pre. Međutim, moram samo da vas upozorim na dva mala detalja. Ja nisam negirao čitav period pre profesora Bačevića. Nisam se bavio takvim kategorizacijama, ali i Zakon o rudarstvu nema veze sa profesorom Škundrićem. On je donet u vreme kada se na čelu tog resora se nalazio gospodin Oliver Dulić, sa jedne strane, tako da je zakon iz 2011. godine Dulićev zakon, mada suštinski nisam polemisao sa vama o tome nego o tajkunskim privatizacijama koje su realizovali 2007. godine, gospodin… (Zoran Živković, s mesta: NIS.)
Molim vas, gospodine Živkoviću, nemojte da utiče gospođa Čomić na vas kada dobacujete.
Tako da, gospodine Božoviću, uz završetak ove polemike sa vama, da, apsolutno stojim iza onoga što su socijalisti i što sam ja radio, zakon Dulić, privatizacija rudnika u Srbiji 2007. godine, sve privatizacije su dovele do toga da su se ti rudnici raspali.
Zahvaljujem, gospodine Antiću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pa nije lako, gospodine predsedavajući, govoriti nakon prethodnog govornika. Mislim na prethodnog govornika pre ministra Antića, prethodnog govornika velikog stručnjaka za ovu oblast, nadaleko poznatog stručnjaka za oblast rudarstva, energetike, geološkog istraživanja itd. Znate kako, gospodine predsedavajući, Duško Radović je to lepo opisao. „Postoje mnogi nesposobni ljudi koji su daleko dogurali, nesposobni ljudi mogu da rade sve, sposobni samo ono što umeju“. To sam citiraoDuška Radovića. Tako da se prethodni govornik čak razume i u kopanje kanala, plovidbenih kanala, pa smo danas, po ko zna koji put, imali prilike da opet slušamo o nekakvim kanalima, Morava, Solun, ali i pre nekoliko dana u „Novostima“ da pročitamo izjavu prethodnog govornika – pre će kanal do Soluna, nego da nam uzmu Vračar, pa kaže – pre će SNS da izgradi kanal Morava do Soluna, nego što će pobediti DS na lokalnim izborima na Vračaru.
Gospodine Markoviću, ja vas molim da ne ličite na prethodnog govornika, koji u ovom trenutku dobacuje. Molim vas, vratite se na temu.
Zahvaljujem. Da, gospodine predsedavajući, nisam stručnjak za ovu oblast. Ne znam mnogo o rudarstvu, a ne znam mnogo ni o kopanju kanala i ne znam kada će biti izgrađen čuveni kanal Morava – Solun, ali ono što znam i ono što znam pouzdano to je da će DS izgubiti na Vračaru na sledećim lokalnim izborima, i to je sigurno.
Molim vas, gospodine Markoviću, dajte nešto novo, to je opšte poznato.
Zahvaljujem se što ste me opomenuli. Kada je reč o Predlogu zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, istakao bih, radi vremena i poslaničke grupe SNS, dakle, samo one najvažnije elemente za koje smatram da će proizvesti sve pozitivne efekte i doprineti unapređenju ove oblasti. Dakle, naglasio bih, kao prvo, da usvajanjem ovog zakona stvaramo sve one neophodne uslove za transparentno izdavanje odobrenja za vršenje geoloških istraživanja, kao i eksploataciju mineralnih sirovina. Obezbeđivanjem tih navedenih uslova pomoću kojih će vršenje geoloških istraživanja, odnosno eksploatacija mineralnih resursa i sirovina zauzeti onaj adekvatan položaj o kome smo pričali, odnosno dostići željeni nivo u privrednom smislu, direktno ćemo stimulisati dalji ekonomski rast, kao i šansu da, rekao bih, osnažimo održivi razvoj u sektoru mineralnih sirovina, a od čega će korist imati čitava zajednica, odnosno svi građani Srbije. Kao ne manje važno, želeo bih da istaknem da će ovaj zakon omogućiti efikasnije vršenje delatnosti geoloških istraživanja mineralnih resursa, odnosno svih mineralnih resursa i sirovina, a naročito istraživanja za potrebe prostornog i urbanističkog planiranja, za potrebe projektovanja, izgradnje objekta, kao i sanacije i rekultivacije terena u preventivnom smislu, a od onih problema koji mogu biti izazvani usled eventualnih klizišta, a o čemu smo danas dosta slušali i ne bih ponavljao sve ono što su moje kolege već istakle, kao najvažnije. Ono što je važno, imajući u vidu obaveze koje se odnose na punu implementaciju propisa EU, a koje smo prosto obavezni da primenimo na domaće zakonodavstvo, što je još jedan razlog zbog koga bih pozvao da podržimo današnje predloge zakona. Hvala najlepše.
Zahvaljujem se, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Nije u sali. Reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani ministar nije tu, ali svejedno ga pozdravljam, kao i njegove sve saradnike. Drage koleginice i kolege, ponoviću nešto što je danas bezbroj puta rečeno, ali prosto moram, da danas ovim zakonom postavljamo na mnogo ozbiljnije temelje jednu od osnovnih, rekao bih, pre svega, strateških grana privrede, a to je rudarstvo, a uz njega i geološko istraživanje. Zakon je vrlo obiman i po tekstu i po broju članova. Neću reći da nema i drugih zakona toliko obimnih, ali spada sigurno u obimnije. Osim toga, karakteriše ga to što, koliko sam nabrojao, ne računajući strategiju koja treba da se donese, je predviđeno njime, ni manje, ni više, 15 podzakonskih akata koji treba da se donesu u naredne dve godine. No, bez obzira na to, neka ovo bude nekakva blaga opaska, jer je pitanje izbora, ali mislim da se pristupanju zakona prišlo dosta ekstenzivno, što ne mora da bude samo po sebi mana. Pitanje je onoga ko je zakon pisao da li se opredelio za ekstenzivnu varijantu ili drugo. U drugačijem pristupu, naravno, moglo se drugačije raditi. Mislim da se, bez obzira na ovaj veliki broj podzakonskih akata, koji su predviđeni, koje treba ministar da donese, uz nekoliko još takvih podzakonskih akata, posle ću reći nešto o tome, mogao zakon rasteretiti nekih balasta i bio bi mnogo, hajde da kažem tako, ja nisam pravnik, upotrebljiviji, operativnije bi se koristio, posebno od strane ne pravnika, kao što sam i sam, a njih je predominantan broj među onima koji koriste zakon i bar u osnovi može da tumači. Mislim da je zakon u mnogim segmentima teško pratiti, jer imate članove zakona koji su pisani na stranici, stranici i po, a čini mi se i na dve strane. Osim toga, sam pojmovnik, koji je rađen, govori o tome da se tumače pojmovi koji se koriste u zakonu, a onda imate tumačenje jednog pojma na pola stranice ili ne znam koliko. Dakle, takve stvari mogle sumožda obezbediti, pored mnogih, još dodatni kvalitet ovome zakonu. Posle ću reći ukupno oko zakona u celosti. U zakonu mislim da nedostaje eksplicitnije izražena komponenta bezbednosti čuvanja podataka, njihovoj tajnosti, jer su od krucijalnog strateškog značaja po zemlju, tim pre ovo pitanje vuče značaj jer je normalno, ministar je to danas vrlo pragmatično objasnio, jer smo u situaciji, kao što je svugde u svetu i malopre je o tome govorio, da pre svega i zbog nedostataka sredstava da će nam sve više strane kompanije ulaziti i baviti se geološkim istraživanjima. Mislim da zakon u dobroj meri to nadomešćuje dvema stvarima koje su u njemu predviđene. Dakle, velik broj svega što cirkuliše, pa i na planu bezbednosti kroz ovaj zakon je stavljeno u nadležnost samog ministarstva, dakle nema disperzovanja odgovornosti nego je odgovornost centralizovana i to je dobro. Druga stvar koja to može da obezbedi jeste što je inspekcija razrađena vrlo široko i dobro, ali mislim i predlažem da uz onih 15,to je jedan od onih za koji sam rekao treba da bude još jedan podzakonski akt, koji bi ministar doneo, gde bi se mnoge stvari još precizirale kada je u pitanju inspekcija rada, jer ona se odnosi uglavnom na stručnu stranu, ali bi trebalo ugraditi u njen delokrug i ovu bezbednosnu komponentu. Ministar je vrlo jasno rekao da ćemo voditi računa o tome i da moramo da vodimo računa, jer to je naše blago, ali mislim da bi trebalo tu komponentu direktnije još ugradi da se obezbedimo kada su neke stvari iz oblasti bezbednosti u ovoj privrednoj grani, koja je vrlo osetljiva na to, da budu zastupljeni. Pominjana je ova strategija, naravno to nije ova strategija o kojoj danas raspravljamo, Strategija o upravljanju mineralnim i drugim geološkim resursima. Malopre sam pomenuo, kada čitate zakon u članu 12. se strategija tretira pa ne možete pobeći utisku da ta strategija treba da se razradi još kroz jedan dodatni podzakonski akt. Ona bi po svojoj prirodi morala biti šira od zakona, bar ja tako gledam na to. Pri tome ne mislim da je greška pogotovo zbog toga što je bila urađena, ne dajte mi da pogrešim, ja mislim negde do 2012. godine se radilo na toj strategiji, pa je onda odjednom prekinuta, zato je dobro što u zakonu stoji ovaj član 12. koji će nas naterati da to moramo da uradimo i što pre moramo. Kod toga bih rekao i molio bih, gospodine ministre, ovde je predviđeno da sva ova podzakonska akta za dve godine budu doneta, naravno ne mogu odmah biti ali neka ova strategija ima prioritet
Zahvaljujem. Završite rečenicu.
Upravo završavam, samo ću reći sledeću. Dozvolite mi tih nekoliko sekundi. Mislim da je zakon, bez obzira na sve ovo što sam rekao, jedan ne možete pobeći od tog utiska, ja sam ga temeljno iščitavao, jedan od najbolje pripremljenih uz sve ovo što ovde danas rečeno, jedan od najbolje pripremljenih, najsveobuhvatnijih, najtemeljnije urađenih sa veoma širokom javnom raspravom u kojoj su učestvovala i nauka i praksa i firme i sve institucije koje se dotiču ove oblasti. Zato ja ovaj zakon pozdravljam i poslanička grupa PUPS-a će, naravno, podržati ovaj zakon i strategiju koja je danas na dnevnom redu, o kojoj ja nisam govorio. Hvala vam na ovim ustupljenim sekundama.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, gospodine Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, nesumnjivo je da oba seta odnosno oba zakonska predloga u ovom setu o kome raspravljamo zavređuju izuzetnu pažnju, jer se radi o sistemskim zakonskim rešenjima sa dalekosežnim posledicama za budućnost države Srbije. U svojoj diskusiji, uvaženi ministre, osvrnuću se isključivo na Strategiju energetike Republike Srbije, odnosno razvoja i u tom pravcu izneti ne samo ono što je naš šef poslaničke grupe istakao kroz podršku ovog zakona, već i određene sugestije koje bi mogle da doprinesu u daljem periodu razvoja strategije energetike nečem što je korist. Moramo se, pre svega, osvrnuti na ono što je nepobitno, a nepobitno je da se upravo kroz ovu strategiju energetike vezujemo istovremeno i za harmonizaciju našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Podsećanja radi, na snazi je Nacionalni akcioni plan za korišćenje obnovljivih izvora energije Republike Srbije koji je donet 2013. godine i kao dokument je predstavljao jednu vrstu osnova, zakonskog osnova koji bi trebalo da predstavlja mogućnost stimulisanja investitora i to u oblast obnovljivih izvora energije. Obnovljivi izvori energije nesumnjivo predstavljaju jedan kamen temeljac u smislu njihovog učešća o nečemu što predstavlja bruto finalnu potrošnju i kamen temeljac uopšte daljeg razvoja strategije energetike Republike Srbije. Kada smo već kod toga onda treba istaći da je upravo preuzeta obaveza Republike Srbije da obnovljivi izvori energije do 2020. godine učestvuju sa 20% u bruto finalnoj potrošnji na nivou EU, pri čemu Republika Srbija ima obavezu da poveća i poboljša energetsku efikasnost za 20%, a ispravite me ako grešim, mislim da je postavljen i jedan previše ambiciozan cilj za koji smatram da je realan, da 2020. godine to učešće u finalnoj potrošnji energije sa obnovljivim izvorima energije bude 27%. Mislim da to nije nerealno i mislim da je i ova Vlada na dobrom putu ka trasiranju nečega što podrazumeva bržu i efikasniju realizaciju ovog cilja. Naravno da u ovoj energetskoj strategiji podrazumeva se i nešto što je takođe jako značajno, a to je smanjenje od uvozne zavisnosti kada su u pitanju energenti s jedne strane, s druge strane, balans između proizvodnje energije i dostupnih izvora. U svakom slučaju, radi se o ciljevima koji su i te kako značajni za Republiku Srbiju. Radi se o ciljevima koji omogućavaju, kao što je rečeno u uvodnom delu ekonomski prosperitet i privredni rast. Međutim, ono što mi se čini da se negde malo marginalizovalo, a u svakom slučaju treba da ima veoma značajnu pažnju, barem ovde u parlamentu, kad već govorimo o energetskoj strategiji jeste integrisano upravljanje otpadom u Republici Srbiji. U tom pravcu ni zakonodavna regulativa ni bilo šta što se u faktičnom smislu reči radi nije dovoljno da bi se upravo taj otpad mogao koristiti kao nešto što je jako značajno, da bi se mogao koristiti kao energent i da bi se mogao upotrebiti u proizvodnji energije. Ono što Evropska zajednica već odavno u svom konceptu realizuje, Srbija ima još uvek na početku, a to je prevashodno izgradnja spalionica, zatim akumulacija otpada i otpadnog materijala koji je za te spalionice neophodno potreban i ono što je danas dosta često pominjano, gde su to lokalne samouprave. Pa evo upravo kada su te kritike u pitanju, evo upravo pokazatelja gde mogu lokalne samouprave da budu afirmisane. Da budu afirmisane upravo u onom delu gde se upravo ukazuje na ono što ja sada smatram važnim ciljem, a to je ono što je institucionalno definisano ili terminološki opredeljeno kao integrisano upravljanje otpadom. Cela Srbija ima jedan problem koji se vezuje za nedovoljnu koncentraciju otpada na način koji podrazumeva njegovu upotrebu u korisne svrhe. Najkorisnija svrha jeste pretvaranje otpada u toplotnu energiju od koje isključivu korist mogu da imaju građani Srbije. Čini mi se da u tom pravcu lokalne samouprave ne samo zbog toga što nemaju dobru zakonsku regulativu, već zbog toga što postoji određena intertnost, nisu preduzele određene mere i aktivnosti koje se vezuju i za identifikaciju, a nakon toga i koncentraciju tzv. divljih deponija gde je velika količina otpada u pitanju. Jedna spalionica da bi radila i proizvodila dovoljnu količinu energije za jedan grad, grad od 100.000 stanovnika, oni koji se u ovu materiju bolje razumeju, možda će me ispraviti, ali ja se nadam da neću pogrešiti, da je od prilike dovoljno negde kilogram do kilogram i po otpada po jednom stanovniku, kako bi se na taj broj stanovnika formirala količina od negde 150.000 tona godišnje. To je sasvim dovoljno za izgradnju jedne spalionice koja može da servisira potrebe celog grada, dakle 150.000 stanovnika. Mi smo imali takav primer na Zlatiborskom okrugu i inicijativu da se takva spalionica izgradi na teritoriji Grada Užica. Nažalost, takav koncept, iako kao ideja postoji, nije realizovan, ali nije u pitanju samo Užice, u pitanju je cela Srbija gde se upravo ova akumulacija otpada može na ovakav način koristiti, gde možemo afirmisati upravo ovaj koncept dovođenja investitora u Srbiju i na taj način omogućiti, pod jedan, veliki broj zaposlenih u novim spalionicama, drugo, omogućiti servisiranje potreba građana kada je ono što daje toplotna energija za njih i te kako, u smislu životnog standarda i osnovnih elementarnih potreba domaćinstva, neophodno, i na kraju, ono što se vezuje za dalje stimulisanje upravo ovakvog koncepta rada. Podsećanja radi, u Beču je takva spalionica postavljena u samom centru grada, tako da predrasude građana o eventualno štetnim posledicama ili negativnim emisijama takvih spalionica apsolutno ne postoje. Ne postoje zbog toga što su tehnološki procesi i tehnologija došli do takvog nivoa da jednostavno ne postoji nikakva mogućnost uticaja na životnu sredinu u negativnom smislu reči. Ja se nadam da će u ovom pravcu i Vlada Republike Srbije učiniti dodatne napore da se upravo ovakav koncept kao što sam pomenuo, bude istovremeno i paralelno postavljen uz ostale koncepte koji se vezuju za bio mase, za vetro parkove, za solarne kolektore, kao načine proizvodnje energije. Osim toga mislim da bi trebalo posvetiti pažnju i nečemu što nije dovoljno iskorišćeno, opet se vezuje za strategiju energetskog razvoja Republike Srbije, a to je nedovoljna iskorišćenost hidropotencijala, naročito vodotokova koji omogućavaju osnivanje tzv. mini hidrocentrala. Naime, u Srbiji je taj koncept izgradnje i osnivanja mini hidrocentrala već odavno u toku, ali je isto tako nesporna činjenica da se ipak ti potencijali nedovoljno koriste i da još uvek nisu iskorišćeni na onaj način koji je Republici Srbiji neophodno potreban, a to opet ima za posledicu dovođenje investitora i sve one efekte koji se pojavljuju kao pozitivni efekti kroz investiciono ulaganje. Ja se opet tu pozivam na kraj iz kog ja dolazim zbog toga što su te hidrocentrale, tamo gde su locirane, odnosno predviđene za izgradnju, nešto što može da podrazumeva stimulans za privredni razvoj i Zlatiborskog okruga i ostalih delova, odnosno teritorije Republike Srbije. Ja se naravno, izvinjavam vama zbog toga što nisam obuhvatio sve ono što nacionalna strategija podrazumeva, ali sam se fokusirao na one tačke za koje smatram da su i te kako značajne kada je u pitanju energetski razvoj Republike Srbije. Sve ovo, uz ono što je rekao naš ovlašćeni predstavnik, daje dovoljno razloga da se upravo predlog strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine prihvati, uz sve ovo što sam istakao kao krajnje dobronamerne sugestije, kako bi se ono što se vezuje za strategiju energetike, odnosno razvoja energetike u Republici Srbiji, podiglo na još veći nivo. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Orlić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnje sednice, gospodine Bečiću, uvaženi ministre Antiću, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva. Ja nisam stručnjak za oblast o kojoj danas raspravljamo povodom ove dve tačke dnevnog reda. Ali, kao što je i red, poštovana gospodo, konsultovali smo se mi, narodni poslanici, sa članovima saveta Nove stranke, koji su istraživači u ovim oblastima. Nakon tih konsultacija, ja ovde mogu slobodno da kažem da je ovde reč o jednom, ministre Antiću, u osnovi dobrom Predlogu zakona. Ipak, podneli smo 25 amandmana. I jedva čekam amandmansku raspravu da vidimo gde je moguće da se usaglase pristupi vas koji ste pisali ovaj predlog i nas koji smo, uprkos tome što smatramo da je ovo dobar Predlog zakona, podneli amandmane za koje smatramo da, ako se usvoje, ovaj zakon mogu da naprave još boljim. I valjda je to ideja delanja narodnih poslanika u zakonodavnom telu. Evo ja ću kroz nekoliko primera poštovana gospodo da navedem čega se tiču naše intervencije. Na primer, ministre Antiću i mi smatramo da treba da se razmisli o ovom nazivu zakona. Ponudili smo argumentaciju, mi takođe smatramo da na prvo mesto treba da idu geološka istraživanja, potom rudarstvo. Evo imam pod A i pod B, pa vi malo kada se razmisli nakon suočavanja argumenata da vidimo da li da ostane kako ste vi predložili ili kako mi predlažemo. Mi smatramo da geološka istraživanja prethode rudarstvu. Traju dok traje eksploatacija sirovina. To je pod A. Pod B, mi tvrdimo ovde, mnoga od geoloških istraživanja koja su pomenuta u Predlogu zakona nemaju direktnu vezu sa eksploatacijom odnosno rudarstvom. Nama je to dovoljno da zaključimo da je zgodno da se razmisli da se promeni naziv npr. čekaćemo amandmansku raspravu da utvrdimo da li ćete to prihvatiti. Druga stvar, u delu sa definicijama pojmova mi predlažemo izmenu definisanja dva pojma. Verovatno su vaši saradnice i saradnici uočili tu našu intervenciju, ali ja ću samo na primeru eksploatacionog polja da navedem da smo mi tu tražili jednu intervenciju budući da nam se čini da nije dovoljno precizno navedeno šta treba da bude eksploataciono polje i da ostavlja jednu priliku da se po dubini sada definišu različiti nivoi do središta zemlje. Da ne idemo u središte zemlje, nego da maksimalno precizno ovde definišemo ovaj pojam kako ne bi bilo dilema za one ljude koji se bave istraživanjima u ovoj oblasti. Mislim da smo amandmanski vrlo precizno to uradili. Treća stvar koju smo predložili, to se čulo danas i ovde, verovatno ima više identičnih amandmana, da se u strateške sirovine uvrste olovo i cink. Verujem da nema nikakve dileme oko toga. To će verovatno biti prihvaćen amandman, ali isti amandmani u istovetnom tekstu drugih narodnih poslanika takođe predlažemo. To je za nas ministre Antiću jedno važno mesto i u pogledu ovih rasprava o budućnosti naše zemlje, da naknada koju nosilac eksploatacije plaća za naftu i gas, bude 10%, a ne 7% kako ste predložili. Naravno uvek je pominjanje ove stvari jedna prilika da se podsetimo štetnih efekata potpisivanja onih sporazuma o kojima je bilo reči 2007. i 2008. godine. Mi smatramo, ministre Antiću, da je rasprava o ovoj stvari zgodan povod da razmislimo o reviziji tih ugovora, jer jedna stvar za koju su bili vezani ti ugovori, najvažnija stvar, mislim da će gospodin Živković o tome više da govori, ona više ne postoji. Ako ta važna stvar ne postoji, šta onda nas obavezuje da se vežemo za ovaj procenat, a da ga ne menjamo na više, poštovana gospodo? I naravno, budući da smo mi pedanti u smislu pravopisa i gramatike srpskog jezika, da uvek prvo čitamo to ima li slovne greške, ima li zapete, slova, znaka interpunkcije koji nedostaje, uočili smo da i ovde ima nekih sitnih nedostataka i, naravno, podneli amandmane i u ovom delu kako bismo, poštovana gospodo, svi ovde zajedno imali jedan dogovor da zakoni moraju da budu precizni i u pogledu jezika. Jedino tako možemo da obezbedimo poštovanje velikog načela vladavine prava. Verujem da će ti amandmani takođe biti prihvaćeni. Hvala, poštovana gospodo.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar Aleksandar Antić. I ja se, gospodine ministre, pridružujem molbi da prihvatite neki amandman, jer će biti na 8,5% gospoda ako budete prihvatili neki amandman. Izvolite.
Ja bih pre svega želeo da se zahvalim svim diskutantima od mog poslednjeg javljanja. Gospodine Kovačeviću, hvala na podršci zakonu i hvala na ukazivanju na određena pitanja koja je neophodno regulisati podzakonskim aktima. U skladu sa onim što ste i vi govorili, podzakonska akta treba da se donesu i usvoje brzo, efikasno i treba da uvaže najveći deo ovih vaših sugestija. Mi ćemo sa pažnjom uzeti još jedanput, nakon zasedanja sednice, stenogram vašeg izlaganja i pokušati da to operacionalizujemo kroz podzakonska akta. Takođe, hteo bih da se zahvalim gospodinu Jovanoviću na jednoj, zaista nije moje da cenim diskusije narodnih poslanika, sve one imaju, naravno, svoj kvalitet, ali na jednom ukazivanju na određena pitanja iz strategije razvoja energetike. Želim, naravno, upravo da potcrtam ono o čemu je gospodin Jovanović govorio. Pitanje komunalnog otpada, pitanje njegovog stavljanja u funkciju za izgradnju novih energetskih objekata, koji po definiciji treba da budu kombinovane prirode i za proizvodnju toplotne i električne energije, zaista jesu u vrhu naših prioriteta. Pre svega treba da znamo da je reč o jednom značajnom energetskom izvoru. Reč je o godišnjem kapacitetu, odnosno godišnjem potencijalu od 250 hiljada tona ekvivalentne nafte, tako da to naprosto nemamo prava da ne iskoristimo kao energente. Iz tog razloga pozdravljam sve aktivnosti koje lokalne samouprave po tom pitanju realizuju i pozivam ih da budu još aktivnije. Upravljanje otpadom jeste pre svega komunalna tema, iz domena nadležnosti lokalnih samouprava i zajedno sa Ministarstvom energetike, ministarstvom zaduženim za poslove zaštite životne sredine, u tom trouglu treba da obezbedimo da se takvi projekti realizuju. Ono što je važno, jeste da je Beograd zaista daleko otišao u realizaciji svog projekta o upravljanju otpadom, koji podrazumeva i izgradnju toplana na otpad. Oni su blizu toga, prošli su ozbiljnu proceduru u procesu obezbeđivanja partnera za realizaciju tog posla. Reč je o međunarodnom tenderu. Verujem da će to biti dobar podsticaj za sve ostale. Dodatni podsticaj za sve ostale upravo predstavlja i sporazum koji smo u Kini potpisali sa predstavnicima kineske državne kompanije CMEK, jedan memorandum o razumevanju koji ide u pravcu realizacije izgradnje elektrana na otpad. Taj sporazum je jedan dobar vetar u leđa pre svega za Novi Sad, verujem Niš i Kragujevac, koji treba da ozbiljno analiziraju mogućnost izgradnje tih kogenerativnih postrojenja za, ponavljam, električne energije, toplotne energije, a isto tako mislim da bi ovu opciju koja je sada aktuelna, stvaranje regionalnih deponija trebalo dovesti u korelaciju sa korišćenjem komunalnog otpada. Izuzetno uvažavam i poštujem svaki napor narodnih poslanika da poprave zakonski projekat, zakonsko rešenje. Kada u Vladi Republike Srbije i u ministarstvima analiziramo amandmane, mi zaista ne gledamo da li su oni došli iz redova opozicionih ili vladajućih stranka, već prilazimo njihovom razmatranju sa stanovišta unapređenja zakona. Ponavljam, mi smo dobili stotinak amandmana od strane poslanika i vladajuće većine i opozicije i mi ćemo sutra na Vladi izaći sa predlogom da se prihvati 35 amandmana. Među njima su i neki vaši amandmani, gospodine Pavićeviću. Ponavljam, cenimo napor koji ste imali da zaista izađete sa nekim rešenjima koja će unaprediti ovaj zakon. Ovo oko olova i cinka smo već rekli. Po pitanju određenih tehničkih stvari zaista se nosim mišlju da ćemo prilikom pripreme zakona morati u buduće da angažujemo vrhunskog lektora. Da ne postoji sukob interesa, mi bi angažovali vas, ali ne bi bilo to u redu. I konačno, ja zaista nisam doživljavao pitanje naziva zakona do te mere suštinski bitno. De fakto, finalni proizvod je rudarstvo i mi smo krenuli logikom da ova zemlja mora da ima zakon o rudarstvu, naravno, i o geološkim istraživanjima. Krenuli smo od toga da to daje neki finalni proizvod. Hajde da još malo razmotrimo to, pa ćemo sutra do sednice Vlade da izađemo sa nekim našim stavom. U krajnjem slučaju, kada bude bila rasprava o amandmanima ovde, mi smo i prošli put kada smo imali Zakon o energetici prihvatili, čini mi se, osam amandmana kada smo čuli njihovo obrazloženje od strane poslanika. Znam da moji saradnici nisu baš srećni zbog te moje meke strukture ličnosti, ali videćemo i čućemo obrazloženja.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. Mislim da je obradovala ova informacija, jer to će značajno popraviti procenat, čak i preko 9%. Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, podržavam predloge koji se nalaze na dnevnom redu danas. Na prvom mestu Predlog strategije razvoja energetike u našoj Republici i u tom smislu se priključujem zajedničkoj ubedljivoj oceni uspostavljenoj u ovoj sali danas, da se ona u današnjem obliku nalazi kao jedan dobar, snažan, moderan odgovor na one izazove koji postoje u ovom sektoru danas. Moderan, snažan odgovor, što smatram najvažnijim kvalitetom u vezi sa predloženim tekstom. Pohvaljujem i to što predviđa povećanje učešća obnovljivih izvora u ukupnoj proizvodnji električne energije, što predviđa povećanje efikasnosti u ovom procesu. To su sve važni aspekti. Sa svoje strane podvlačim još dodatno dva. Jedan je onaj aspekt energetske bezbednosti, o kome je danas govorio kolega Marinković, i u kontekstu diversifikacija o kojima je bilo reči danas, ali i u kontekstu smanjenja zavisnosti od uvoza, odnosno od eksternih parametara. Ovo je posebno važno zato što bilo kakav projekat te vrste, bilo kakva zajednička društvena tendencija te vrste potencijalno predstavlja i značajnu investiciju. Primera radi, uvođenje raznovrsnosti i smanjenje eksterne zavisnosti kroz, evo, čisto jedan primer, da pogledamo na njemu kako to izgleda. Neki međugradski toplovod koji bi išao, recimo, iz pravca Obrenovca ka našoj prestonici. Iako bi, istina, podrazumevao značajno ulaganje po svim trenutno postojećim studijama, mogao bi se isplatiti jako brzo i u značajnoj meri predstavljao bi dobar odgovor baš na ovo pitanje. Ja sam ubeđen da takvih primera ima više nego jedan. Takođe, Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, zbog onih razlika u odnosu na postojeći zakon o kojima je bilo reči u ovoj sali danas, mada u jednom se slažem sa kolegom Živkovićem sa kojim delim poslaničke klupe, generalno u tom sektoru ne bismo mogli da kažemo da je stoprocentno situacija ružičasta, ako je uporedimo sa nekim sopstvenim ličnim željama po pitanju realnosti koja u sektoru vlada. Ja realnost uvažavam i zato nemam krupnih zamerki na ovaj Predlog zakona, ali podsećam da nas to ne sprečava da zajednički činimo u pravcu da tu realnost kada se sklope uslovi u izvesnoj meri možda i korigujemo. Politički rad i podrazumeva upravo to, formiranje realnosti koju smatramo najprihvatljivijom, koju smatramo najpribližnijom nekom zajedničkom državnom interesu. Vratimo se na razlike u odnosu na postojeće rešenje. Pre svega, jer se ovim Predlogom zakona i to sa svoje strane posebno pozdravljam, obezbeđuje kontinuitet u sprovođenju zakona. Kontinuitet koga dugo nije bilo upravo zbog onog problema odnosa jedinica lokalne samouprave prema ponuđenim im kolokvijalno moćima, odnosno ovlašćenjima zbog nedostatka interesovanja da se njima bave. Sada se to pitanje adekvatno rešava. Takođe, zbog mera koje postiću efikasniju realizaciju, efikasnije vršenje delatnosti u istraživanju. Efikasnije u kom smislu? Kroz pojednostavljenje procedura, kroz jasnije opšte uslove, kroz jasnije uslove za tehničku dokumentaciju, kroz jasnije i preciznije rokove, kao što smo čuli danas, reč je o sektoru u kom su ulaganja znatna, red veličina je zaista velika, ona su dugotrajna, a vrednost krajnjeg proizvoda u odnosu na sve to relativno mala. Zato je po pitanju isplativosti efikasnost od krucijalnog značaja. Pozdravljam i uvođenje definicija onih materijala, resursa koji se smatraju onima od strateškog interesa, mogućnost strateškog interesa, odnosno deklarisanje u tom smislu ja tumačim kao mogućnost da sistem dodatno reaguje na pitanje poboljšanja efikasnosti tamo gde je to posebno važno, a sve je vrlo važno, red veličine o stotinama miliona evra o kojima je bilo reči danas u svim ulaganjima u sferi istraživanja do danas, postaje potencijalno ulaganje za red veličine, značajnije ukoliko to dovede do nekog konca priče u smislu otvaranja rudnika, kao što verujem, svi zajedno priželjkujemo. Na samom kraju, znate da tu uvek pozdravim kada tako nešto može da se istakne i uoči, i pozdravljam i uvećan nivo dostupnosti i javnosti, odnosno unapređenja ovog aspekta, kroz obezbeđenje adekvatnog modernog informacionog sistema. Transparentnost uz ubrzanu modernizaciju ostaju fokus našeg političkog interesa. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine Orliću. Reč ima narodna poslanica Ivana Dinić. Izvolite gospođo Dinić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa predstavnicima Ministarstva, kolege narodni poslanici i poslanice, poštovani građani i građanke Republike Srbije, pred nama su danas dva veoma važna predloga zakona koji će suštinski promeniti i unaprediti oblasti koje definišu i ono što je vrlo bitno do sada i da će otvoriti jedan veliki i ogroman do sada samo delimično upotrebljen potencijal investicija u oblasti jedne od najznačajnijih privrednih grana. Naime, radi se o Predlogu zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, kao i Predlogu strategije razvoja energetike do 2025. godine, sa projekcijama do 2030. godine. Do sada su postojanje nedovoljno racionalnih zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, ali veliki problemi koji su gomilali tokom poslednjih godina i uopšte decenija, opterećivali ove oblasti. Na samom početku, želim da kažem da je velikim zalaganjem Ministarstva energetike i rudarstva zajedno sa velikim brojem stručnjaka i eksperata iz ove oblasti sa univerziteta, fakulteta, iz različitih stručnih organizacija, iz nevladinog sektora, itd. javnim raspravama potvrđena okolnost donošenja ovih zakona, kako bi se završio jedan ciklus reformi koji je započela prethodna i nastavila ova Vlada Republike Srbije. Ove reforme podrazumevaju konkretno u zakonodavstvu donošenje zakona koji su primenljivi, koji su efikasni, zakoni koji omogućavaju dovođenje novih i obezbeđivanje novih investicija, zakoni koji omogućavaju otvaranje novih radnih mesta, usaglašavanje sa propisima i pravnim tekovinama Evropske unije i naravno zakoni koji mogu da budu na ponos i čas onima koji koriste i onima koji ih primenjuju. Kada je u pitanju Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, razlog za uređivanje ovih oblasti jednim zakonom, a ne posebnim zakonima, odnosno posebnim zakonskim rešenjima je suštinske prirode i ogleda se u povezanosti zapravo ove dve oblasti. Jer, bez geoloških istraživanja, pre svega, mineralnih resursa i rezervi ne bi bilo ni eksploatacije, bez eksploatacije geološka istraživanja ne bih imala ni svrhu. Zapravo u istoriji zakonodavne regulative Republike Srbije, poznato je da su pitanja iz oblasti rudarstva i geoloških istraživanja bila regulisana jedinstvenim propisima još u Zakonu o rudnicima despota Stefana Lazarevića 412. godine, kasnije Rudarskim zakonikom Kraljevine Jugoslavije i sve do danas. Međutim, ono što građane Republike Srbije i građanke zapravo interesuje jeste šta ovaj zakon donosi, u čemu olakšava funkcionisanje svakodnevnog života njima i na koji način uređuje energetski sektor. Predloženim zakonom određuju se mineralne sirovine koje su od strateškog značaja za našu državu i bliže se regulišu pitanja prenosa odobrenja za vršenje geoloških istraživanja, kao i odobrenja za vršenje eksploatacije i naknade štete vlasniku zemljišta Republici Srbiji ili autonomnoj pokrajini, u slučaju vršenja nedozvoljenog istraživanja ili eksploatacije. Ovaj zakon je uzeo u obzir sva potrebna usaglašavanja i prevode direktiva Evropske unije u naše zakonodavstvo. Novi zakon o kome danas govorimo omogućava efikasnije vršenje delatnosti geoloških istraživanja, takođe, omogućava efikasnije vršenje delatnosti eksploatacije mineralnih sirovina, podsticaće razvoj rudarstva, regulisaće se sprečavanje i otklanjanje štetnih posledica nastalih eksploatacijom i zatvaranjem rudnika. Ovaj novi zakon takođe omogućiće efikasnu naplatu naknade za vršenje delatnosti ovih istraživanja i eksploatacije, takođe, definisaće prihode države, realizovaće izdavanje licenci u oblasti rudarstva i geologije i sprovešće se pooštravanje sankcija za vršenje geoloških istraživanja i eksploatacija, suprotno odredbama zakona. Ono što je vrlo bitno za građane Republike Srbije, oduzeta je poverena delatnost jedinicama lokalnih samouprava. Predlaže se brisanje obaveze plaćanja naknade za eksploataciju geotermalnih izvora radi privlačenja investicija u oblasti korišćenja ovih resursa. Takođe, veliki doprinos je to što će fizičkim licima biti omogućeno da koriste ove resurse za potrebe vodosnabdevanja i za potrebe snabdevanja toplotnom energijom porodičnog domaćinstva fizičkog lica. Usvajanjem ovog zakona stvoriće se uslovi za transparentno izdavanje odobrenja za vršenje delatnosti geoloških istraživanja, kao i eksploataciji mineralnih sirovina, dalje, smanjiće se broj dokumenata koje je neophodno predložiti uz zahtev, odnosno poboljšaće se uslovi za stvaranje većeg doprinosa u budućnosti i stimulaciju ekonomskog rasta. Međutim, ono što moram uzeti u obzir jeste bezbednost na radu naših rudara. Postoji veliki problem u oblasti bezbednosti na radu. Takođe, postoji degradacija u oblasti očuvanje životne sredine, a javljaju se i veliki problemi po pitanju zdravlja ljudi u opštinama u kojima se vrši eksploatacija. Zbog toga je vrlo bitno da se nastavi proces modernizacije naših rudnika i još važnije da nastavimo da čuvamo i da počnemo malo više da se bavimo očuvanjem životne sredine, jer, činjenica je da je Srbija izuzetno bogata rudama i mineralnim sirovinama. Srbija je zemlja koja u tome zahvaljujući reformama koje konstantno sprovodi može da obezbedi sebi dobar put, dobar osnov za razvoj, pogotovo onih nerazvijenih delova i regiona Srbije koji su ujedno i najbogatiji regioni u Srbiji po pitanju ruda i mineralnih sirovina. Ja ću se nakon diskusije prethodnih govornika iz poslaničke grupe SPS malo osvrnuti na strategiju razvoja energetike do 2025. godine, iz razloga štoRepublika Srbija ima veliki energetski potencijal koji je do sada delimično iskorišćen, nedovoljno i možda neadekvatno iskorišćen bio. Međutim, baš zbog toga i zbog velikih potencijala neophodno je definisati put i strateško opredeljenje na kome će se moći zasnivati zapravo razvoj energetike u Republici Srbiji. Ono što je vrlo bitno jeste da pozicioniranje nacionalne energetike vodi u pravcu tržišnog restrukturiranja i tehnološke modernizacije Srbije. U tom smislu, primenom baš ove strategije razvoja energetike Republike Srbije treba da proistekne jedna odgovarajuća energetska politika, jer energetika je činjenica, kičma jednog privrednog razvoja, ona je ključni faktor i pokretač svih ekonomskih promena. Ova politika energetska treba da ima za cilj nekoliko stvari, a to je za početak smanjenje emisije gasova staklene bašte, povećanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i povećanje nivoa energetske efikasnosti za sve pravce razvoja energetike. Uviđajući važnost i značaj usvajanja ovih Predloga zakona koji na jedan vrlo transparentan, sistematičan i sistemski način, vrlo racionalan, omogućavaju u stvaranju uređenog, stabilnog i razvijenog energetskog sektora, a samim tim i privrede. Poslanici SPS će u danu za glasanje podržati navedene Predloge zakona.
Zahvaljujem se gospođo Dinić. Reč ima narodna poslanica Mirjana Đoković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, uvaženi građani Srbije koji pratite javnost rada našeg parlamenta. Pred nama je danas vrlo važan Predlog zakona i Predlog strategije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine. Sudeći po našim današnjim diskusijama reč je o vrlo važnoj tematici kojom se danas bavimo. Koliko je važna ova oblast govori činjenica da nas tek očekuju investiciona ulaganja privrednih subjekata u predmetnim oblastima. Mineralni resursi, resursi podzemnih voda, geotermalni resursi su prirodna dobra u državnoj svojini i imaju strateški značaj za Republiku Srbiju, za koji se omogućava sprovođenje postupka eksproprijacije prema posebnim propisima. Ovaj zakon karakteriše da je njima oduzeta poverena delatnost jedinicama lokalne samouprave i ja bih sada rekla da to nije baš najsrećnije rešenje, ali ipak država mora da nađe neki određeni modus kako će se lokalne samouprave pitati da li je nešto dobro za njih i uopšte za njihove interese. Takođe, ovaj zakon bliže definiše uslove za dobijanje licenci iz istih oblasti. Regulišu se i definišu načini izdavanja licenci. Zakon treba da omogući efikasnije vršenje delatnosti geoloških istraživanja svih mineralnih resursa. Zakon uvodi kontrolu nad korišćenjem resursa i rezervi podzemnih voda i geotermalnih resursa tako da će lične benefite imati i fizička lica kada je u pitanju individualno vodosnabdevanje ili snabdevanje toplotnom energijom porodičnih domaćinstava, fizičkih lica, a sve to uz saglasnost ministarstva nadležnog za poslove geologije i rudarstva. Šta će se postići donošenjem ovog zakona? Pa, najpre stvoriće se uslovi za stimulisanje ekonomskog rasta i podržaće se održivi razvoj u sektoru mineralnih sirovina koji koristi građanima Srbije. Ovaj zakon omogućava efikasnija geološka istraživanja za potrebe prostornog i urbanističkog planiranja. Kada govorimo o efektima ovog zakona, na mene poseban utisak ostavlja činjenica da upravo ovaj Predlog zakona ima nemerljiv uticaj kada su prirodne katastrofe u pitanju i činjenica da ih ne možemo kontrolisati, ali putem ovog zakona možemo makar umanjiti njihov negativni uticaj na prirodu i objekte kvalitetnim planiranjem i održivim korišćenjem prostora, a geološkim istraživanjima dolazimo do podataka o kategorizaciji terena za gradnju, gde su nestabilne padine i potencijalna klizišta, gde su ležišta mineralnih sirovina, gde su nalazišta podzemnih voda, sva istraživanja omogućavaju izradu inženjerskih geoloških podloga, na osnovu kojih se stvara mogućnost pravilnog odabira namene određenog prostora i sigurne gradnje, čime se smanjuje opasnost od geološkog hazarda i rizika. Dakle, iskustva evropskih zemalja jasno govore da jedan dinar uložen u prevenciju vraća sedam dinara, u slučaju nastanka prirodnih katastrofa i to ćemo postići ako imamo adekvatnu inženjersku geološku i geotehničku dokumentaciju za svaki nivo prostornog i urbanističkog plana. Kao primer dobre prakse, htela bih da istaknem aktivnost moje lokalne samouprave koja u drugoj polovini 2009. godine, u saradnji sa Rudarsko-geološkim fakultetom, preduzela određene istražne radove, na realizaciji studije ocena resursa podzemnih voda i mogućnost višenamenskog korišćenja na teritoriji grada Čačka. Pomenuta istraživanja izvedena su u periodu decembra 2009. godine – avgust 2010. godine, izveden je pun obim istraživanja u metodološkom smislu, mislim na terensku, laboratorijsku i kabinetska istraživanja. Osnovna ideja izrade ove studije bila je da se na jednom mestu prikupe, obrade i analiziraju svi podaci o hidro-geološkim karakteristikama grada Čačka i na osnovu toga je formirana reprezentativna hidro-geološka osmatračka mreža na kojoj su u periodu od osam meseci vršena multidisciplinarna istraživanja podzemnih voda i kao završni rezultat izvršena je reonizacija i valorizacija najperspektivnijih zona za buduća detaljna istraživanja, u smisla praktične primene dobijenih rezultata, odnosno otpočinjanja investicionih ulaganja u vezi sa komercijalnim korišćenjem podzemnih voda na teritoriji opštine. Na osnovu izvedenih istraživanja, sinteze dobijenih rezultata, izvedeni su odgovarajući zaključci, izdvojene najperspektivnije lokacije i data je preporuka za budući rad. Studijom je obuhvaćena teritorija grada Čačka, površine 636 kilometara kvadratnih i Čačak je prvi grad u Moravičkom okrugu koji je krenuo u realizaciju studije ovakvog tipa. Možda bih kao primer dobre prakse trebalo i ovu aktivnost da preduzmu druge lokalne samouprave. Kada govorimo o strategiji razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine, osnovno je reći da se njome želi postići energetska bezbednost, uspostavljanje tržišta energije i funkcionisanje sektora saglasno principima održivog razvoja. Za optimalan razvoj energetike u skladu sa zahtevima modernog društva, neophodno je znatno unaprediti obrazovni, stručni i naučno-istraživački potencijal zemlje, a koordinacijom Ministarstva nadležnog za energetiku i Ministarstva nadležnog za nauku i obrazovanje, uticaće se na sistem obrazovanja u zemlji i kreiranje strateških, naučnih programa i projekata, koji će pratiti i biti podrška predviđenom broju razvoja energetike, energetskim tehnologijama i povezanim pravnim i ekonomskim oblastima. Strategija predviđa sistemski rad na podizanju institucionalnih kapaciteta i jedinica lokalnih samouprava zbog njihove nadležnosti u oblasti toplotne energije, energetske efikasnosti i korišćenja obnovljivih izvora energije, ali i zbog činjenice da upravo lokalne samouprave institucionalno sarađuju direktno sa građanima, pa je njihova uloga u motivaciji i promociji racionalnog korišćenja energije vrlo značajna. Ključno polazište ove strategije je da energetski razvoj mora da bude u funkciji privrednog rasta. Razvoj energetike treba da doprinese bržem razvoju postojećih privrednih grana i da omogući razvoj novih proizvodnih i uslužnih delatnosti razvoja energetike u Srbiji, i to ima izrazito socijalnu dimenziju i zbog toga promene u energetici moraju da budu i socijalno prihvatljive i održive. Za osetljive i socijalno ugrožene grupe potrošača, država je obezbedila odgovarajući tretman i uvela mere kojima se poboljšava pozicija socijalno ugroženih energetski zaštićenih kupaca energije. Ove mere će se dalje razvijati i svakako unapređivati. Državna pomoć u Republici Srbiji posebno je osetljivo institucionalno i pravno pitanje, jer su mnogi energetski subjekti javna preduzeća. Javna preduzeća moraju da poštuju pravo konkurencije, jer samo uz poštovanje principa transparentnosti, može da funkcioniše tržište energije, ekonomski i tehnološki efikasno, a uz poštovanje prava proizvođača. Održivi razvoj u oblasti energetike, globalno se orijentiše prema politici borbe protiv klimatskih promena, ali je suštinski usmeren ka ravnoteži između ciljeva ekonomskog razvoja, ostvarivanja prava na energiju, kao dela ljudskih prava i prava na zdravu životnu sredinu. U Republici Srbiji, vrlo je važno da se u narednom srednjoročnom periodu stvori kritična masa potrebnog kadra, projektantskih i izvođačkih preduzeća, koja će moći da prate i podstiču rast korišćenja obnovljivih izvora energije i u periodu do sredine veka. U danu za glasanje, ja ću podržati i ovaj zakonski predlog i Predlog strategije, zajedno sa svojim kolegama iz poslaničke grupe SNS. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Đoković. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić, a neka se pripremi narodni poslanik Miloš Tošanić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, gosti iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, danas ću govoriti o Predlogu strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine. Ovim Zakonom se predlaže put tržišnog restrukturiranja i tehnološke modernizacije energetike Republike Srbije kako bi se bolje pripremila za period rasta opšte tražnje dobara i usluga. Strateški pristup energetici podrazumeva da se procesu privredi i državi, kao i u životu građana, odvija uz niže ekonomske troškove i viši stepen socijalne i ekološke održivosti, viši standard stanovništva uz smanjenje zagađenja i bolju zaštitu prirode. Pre svega, treba reći da je energetika kičma kompletne privrede, nažalost ona je i najveći zagađivač Republike Srbije. S obzirom, na porast stanovništva koji je u 20. veku dostigao 3,7 puta veći prirast, samim tim potrošnja energije povećana je za 30 puta. Zato se i pravi ova Strategija. Naime, ona ističe 2015. godine, znači za mesec dana, a nova upravo ima projekcije prvo 2020, pa 2025, pa 2030. godine što je jako bitno. Ono što treba reći je da strategija treba da doprinese uz ekonomsku i socijalnu politiku, kao i ostale politike, pre svega zaštitu životne sredine, boljem standardu, boljitku kompletnog društva. Međunarodne agencije za energetiku su procenile, na osnovu istraživanja da će u periodu od 2005. do 2025. godine naglo porasti potrošnja energije i da će se to povećati za 40%, to je veliki procenat. Zato treba racionalno odraditi i dobro odraditi ovu strategiju. Treba misliti i na buduće generacije. Energetika predstavlja jednog od najvećeg zagađivača. Nažalost, imamo poprilično zastarelu tehnologiju, nadam se da će se to u nekom doglednom periodu poboljšati. Šta treba još reći kapitalno za ovu strategiju? Pre svega, globalni razvoj pretpostavlja ekonomsku, ili ekonomiju zasnovanu na efikasnom korišćenju na relativno čistim izvorima energije. To je ono najbitnije. Zatim, treba se bazirati i to je projekcija za do 2020. godine, na obnovljive izvore energije. Zatim, treba obratiti pažnju na životnu sredinu, u smislu zaštite životne sredine. Kada smo kod životne sredine upravo je sada u toku, odnosno već dva dana veliki samit u Parizu, gde se skupilo 147 državnika i Vlada. Naime, postoje dva kapitalna pitanja u svetu, odnosno evo tri. To su zaštita klime, odnosno klimatskih promena, ratovi i terorizam. Ono što bih ja naglasila je da, o ratovima ne mogu da pričam, nisam kompetentna i ne želim ni da čujem o njima, ali o klimi, da je neophodna, koristiti obnovljive i čiste energije. To je i poenta ove čitave strategije. Šta još reći? Pre svega, treba obratiti pažnju na cene. Naravno, energija je roba i kao takva mora biti konkurentna na tržištu i mora imati svoju maloprodajnu cenu. Poenta priče oko maloprodajne cene je da u tu cenu moraju ući i sve vrste taksi, porezi koji se odnose na ekologiju, odnosno na zaštitu životne sredine. Energetski resursi, naravno delimo ih na četiri osnovne vrste. To su, pre svega fosilni, zatim konvencionalne, tu spadaju ugalj, nafta i prirodni gas, zatim nekonvencionalne uljne škriljce i spomenula bih onu najvažniju, obnovljive izvore energije, to je i poenta čitave naše strategije, a to su energije vodotokova, vetar, ne akumulirana sunčeva energija, zatim bio masa, bio masa životinjskog porekla, geotermalna energija, bio goriva, bio gas, sintetički gas, itd. Što se uglja tiče, najveći procenat uglja u Srbiji koji je zastupljen, to je lignit ili mrki, mekani ugalj, nega ima 97%, samo 3% otpada na ostale vrste uglja. Najveći procenat rezervi se nalazi u Kosovsko-metohijskom basenu, sa 4,5 milijardi tone, a ostatak je u Kostalačkom i Kolubarskom basenu, sa četiri milijarde tona. Što se tiče, pak, nafte ona je poprilično eksploatisana. Najveći procenat se nalazi u AP Vojvodini. Najveća nalazišta su u Panonskom basenu. Naučnici su, odnosno naši stručnjaci su došli do saznanja da je u2000, radili su istraživanja i rezerve nafte u 2010. godini su iznosile oko, tačnije 10,14 miliona tona. Poprilično eksploatisana je nafta, zato je i pala proizvodnja nafte. Što se tiče uljnih škriljaca, najveći procenat, ili rezerve, se nalaze u Aleksinačkom basenu, zatim u Kruševačkom i Vranjskom basenu. Što se tiče uljnih škriljaca njihove rezerve su 4,8 milijardi tona škriljaca. Republika Srbija ne raspolaže nuklearnim ili bilansnim rezrevama nuklearnih sirovina. Pretpostavlja se da u čitavoj Srbiji postoji samo oko hiljadu tona urana. Šta još reći? Treba reći da potencijali obnovljivih izvora energije, najveći procenat je takođe u AP Vojvodini. Resursi su 6,65 miliona tena godišnje, što se tiče potencijala izvora energije. Zatim, bio masa predstavlja značajan energetski potencijal. Nje ima oko 3,448 miliona tena. Od toga najveći deo čine drvne bio mase, 1,57 miliona tena i potencijal poljoprivredne bio mase koji iznosi 1,67 miliona tena. Energija vetra je izuzetno povoljna. Nadam se da će u bliskoj budućnosti ta energija da se koristi mnogo više, kao i sunčeva energija, jer imamo izuzetno veliki broj dana. Naravno, energija vetra tamo gde duva košava. Znači, deo Kopaonika, Zlatibor, južni Banat. Što se tiče geotermalnih energija , Srbija je puna termalnih voda. Ne zna se koja je od koje banje lepša u Republici Srbiji, od Vranjske Banje, Bogutovačke, Vrnjačke Banje, Sijarinske Banje, mase divinih banja i ne samo da će to biti, ne samo da su to resursi i to čiste energije za budućnost nego i potencijali za turizam i to pre svega zdravstveni turizam. Energetski sistem Republike Srbije čine sektor nafte, sektor prirodnog gasa, sektor uglja naravno i elektroenergetski sektor. Elektroenergetski sektor sačinjavaju elektroenergetski izvori za proizvodnju električne energije, zatim termoelektrane, termoelektrane toplane i hidroelektrane i sistemi za prenos električne energije preko kojih se vrši prenos efektivne energije. Ono što treba reći da trenutno u Srbiji 57. gradova ima daljinsko grejanje, što je jako dobro, sa tendencijom proširenja toga. Ukupna potrošnja finalne energije u Republici Srbiji u 2010. godini je iznosila 9,696 miliona tena. Šta bih još naglasila? Ključni prioriteti energetskog razvoja Republike Srbije su obezbeđenje pre svega energetske bezbednosti, zatim razvoj tržišta energije, ono što je jako važno, sveukupna tranzicija ka održivoj energetici. Republika Srbija je prihvatila i potpisala, ratifikovala ugovor o osnivanju energetske zajednice, što je jako dobro, pre svega zbog intersektorskog poslovanja, a zatim i zbog bezbednosti Republike Srbije i stabilnosti naše zemlje. Možda još reći da je pet osnovnih prioriteta razvoja energetike u Republici Srbiji, to su pre svega tehnološka modernizacija energetskih sistema, efikasno korišćenje energije, prednosti korišćenja energetskih objekata koji istovremeno proizvode električnu i toplotnu energiju, upotreba obnovljenih izvora energije, to je i projekcija za 2020. godinu i možda izgradnja energetske infrastrukture, tako da se konkretnije oslanja na plan evropske infrastrukture i infrastrukturne sisteme. Probleme koje bi strategija trebalo da reši, to su pre svega smanjenje emisije gasova staklene bašte, povećanje proizvodnje električne energije, povećanje nivoa energetske efikasnosti, a cilj donošenja, već sam rekla i to treba naglasiti, to je u stvari i kompletna poenta ove strategije bazirati se na čiste i obnovljive energije. Ono što bih ja rekla za kraj, hvala na pažnji i naravno da će SNS glasati za oba ova zakona. Nisam spomenula, drugi zakon je Zakon o rudarstvu i istraživanjima. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem se. Reč ima mr Miloš Tošanić. Izvolite.
Zahvaljujem na datoj reči, predsedavajući. Gospodo i dame iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, što se tiče ovog Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, razlog za donošenje i za usvajanje istog zakona ima višestruki benefit koji on donosi. Prvi razlog jeste bolje uređenje materije, koju ovaj zakon reguliše u smislu jasnijeg i preciznijeg definisanja samih odredbi. Sve je to rađeno u cilju što bolje efikasnosti i što bolje primenljivosti samog zakona. Jedna od stvari koja pokazuje ozbiljnost u izradi ovog zakona je i to što je rađen sistematski i što je najbitnije, ispitivani su rezultati delovanja dosadašnjeg zakona. Ono što je na mene ostavilo najjači pozitivni utisak, jeste to što se ovim zakonom vrši i detaljna regulacija pravila koja se odnose na rekultivaciju zatvorenih rudarskih objekata, odnosno površina. Na ovaj način se od napuštenih i beskorisnih površina stvara nešto što je sušta suprotnost, uširokom spektru delatnosti i to može biti na primer obradiva površina, površina za pošumljavanje, prostori za neke fabrike i tome slično. Takođe, ovaj zakon donosi bitne izmene i dopune u oblasti kao što su pravo na korišćenje prirodnih resursa, nezavisno da li su to geotermalni izvori, podzemne vode i tome slično. Takođe, ukida se naknada za korišćenje geotermalne energije, radi podsticanja korišćenja istih zbog smanjenja zagađenja, ekonomske isplativosti, kao i privlačenja investicija u cilju privrednog razvoja Republike Srbije. Svi napori koji su uloženi u izradu ovog zakona su usmereni ka cilju da rudarstvo bude što produktivnije, efikasnije i ekološki prihvatljiva delatnost, sa krajnjim ciljem koji seže daleko u budućnost. Generalno gledano, ovaj zakon na jedan pravi način pokazuje nastojanje ove Vlade da se oblast rudarstva što je moguće više unapredi i modernizuje i ono što je jako bitno da bude primenljiv, ne samo u smislu kaznenih odredbi, već svih onih koji omogućavaju rad na novim poljima, što do sada nije bio slučaj. Još nešto što na pozitivan način karakteriše rad radne grupe, koju ovom prilikom želim da pohvalim, koja je pripremila ovaj zakon, je to što nije bilo pukog prepisivanja zakona EU, već je na jedan sistematski način rađen korak po korak, potpuno u skladu sa onim čime Srbija raspolaže a nalazi se u domenu rudarstva. Na taj način je izbegnuta preobimnost samog zakona, kao i uvrštavanje nekih pojmova iz oblasti rudarstva koje nisu ostvarene kod nas. Nadam se da će se uz donošenje podzakonskih akata, koji će dati pun smisao i vrednost ovog zakona, ovaj zakon biti podrška kako postojećim sistemima koje već posedujemo u zemlji, tako i za otvaranje novih. Upravo ovom rečenicom završavam diskusiju što se tiče ovog zakona. Prelazim na strategiju razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine. Ovom strategijom je predviđena i detaljno regulisana buduća struktura energetskog sistema u smislu koliko će koji energenti biti zastupljeni, npr. za proizvodnju električne energije. Svako ko je pročitao ovu strategiju jasno može zaključiti da je prednost data dobijanju energije putem korišćenja obnovljivih izvora, hidrocentrala i korišćenju energenata koji najmanje zagađuju životnu sredinu poput prirodnog gasa. Iz svega navedenog, može se zaključiti da je ova strategija u potpunom skladu sa propisima i regulativama ne samo EU, već i svih ostalih zemalja koje se bore za očuvanje životne sredine i zdravog ekosistema uopšte. Takođe treba napomenuti da se svi rezultati, barem ne ovako visoki, ne mogu ostvariti, kako narod kaže, preko noći, već je za to potrebno vreme. Zbog toga ova strategija razvoja obuhvata i taj period do 2025. sa projekcijom do 2030. godine. U tom periodu koji je pred nama treba raditi vredno i ulagati u ono za šta sigurno znamo da će nam se isplatiti. Jer, još jedna pozitivna stvar koja se stvara je i ta da ćemo u jednom trenutku kada energetika dostigne određene kapacitete moći da izvozimo električnu energiju, što nam je i cilj. Što se tiče rudnih bogatstava, odnosno rezervi uglja, gasa i tome slično, urađena je detaljna analiza stanja. Ta analiza podrazumeva preciznu procenu količine ruda. Takođe, urađen je i plan koji podrazumeva način upotrebe ruda, odnosno fosilnih goriva, obazirući se na sve aspekte koji moraju biti ispunjeni. Konkretno se misli na redukciju gasova koji izazivaju efekat staklene bašte, kao i svih drugih štetnih uticaja koji nastaju korišćenjem fosilnih goriva. Ono što bi takođe moglo da se istakne jeste i to da ova strategija razvoja zadaje dugoročne ciljeve u pogledu razvoja proizvodnih kapaciteta koji imaju funkciju da obezbede sigurnost u snabdevanju energijom. Svi postavljeni ciljevi su naravno u skladu sa svim ekonomskim i tehnološkim kriterijumima, kao i onima koji se odnose na zaštitu životne sredine. Ovaj dokument, ova strategija predstavlja jedan ozbiljan plan, studiju kretanja energetskog sektora u periodu od jedne decenije i više. Ona se naslanja na prethodnu Strategiju, a takođe će pružiti i buduće planiranje i planiranje energetskog sektora. Svakako ima veliku ulogu u praćenju svih energetskih resursa, kao i njihovu eksploataciju, kako kod neobnovljivih, tako i kod obnovljivih izvora energije, pa sve do njihove krajnje potrošnje. Pomoću jedne ovakve strategije se može doći do prave analize svih parametara, koji učestvuju pri proizvodnji finalne energije, i na osnovu toga napraviti energetski budžet ulaganja iz koga će se jasno videti profit na osnovu tržišta koje se može proceniti na osnovu prethodnog perioda ponude i potražnje. Taj bilans, ne samo da mora da bude pozitivan, već taj energetski novčanik mora da zadovolji i da odvoji sredstva za što veća ulaganja u obnovljive izvore, efikasnije korišćenje, kao i čuvanje ekologije. Ova strategija mora da postane jedna dinamična aplikacija sa svim relevantnim podacima koje će praviti stanje u energetskom sektoru, počev od raspoloživih resursa, zaliha, objekata, pa sve do konačne potrošnje finalne energije. Za kraj, moglo bi se reći da ova strategija razvoja obuhvata sve elemente od značaja za ostvarivanje svih ciljeva energetske politike. Prema tome, zaključak je samo jedan, a to je da je ova strategija, u svakom pogledu, razrađena po sistemu detalja i da će, kao takva, sigurno doprineti jednom boljem, sigurnijem, stabilnijem, ekonomski isplativijem i zelenijem ekonomskom sistemu Republike Srbije. Ministarstvu i Vladi Republike Srbije želim puno uspeha u daljem radu i izražavam zahvalnost što ste uložili toliko da se ova strategija dovede dovde i Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Moja malenkost će glasati za oba ova predloga, kako za zakon, tako i za strategiju. U to ime vas pozdravljam i svima ostalima se zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem, gospodine Tošaniću. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić, a neka se pripremi narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovani gospodine ministre Antiću sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se danas, po meni, nalazi vrlo bitan, ako ne i najbitniji, zakon – Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Osećam potrebu, a i moralnu obavezu da o njemu govorim, jer sam rođen i osnovnu školu sam završio na Aleksinačkom rudniku, što će reći da sam detinjstvo proveo životom „Žerminala“ Emila Zole. Razlozi zbog kojih se predlaže donošenje novog Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima ogledaju se u potrebi potpunijeg regulisanja obavljanja delatnosti geoloških istraživanja i rudarstva. Naime, analizom efekata primene Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, „Službeni glasnik Republike Srbije“, broj 88/11, uočena je potreba za izmenom i dopunom pojedinih normi, kako bi se na što bolji i efikasniji način dostigli ciljevi koji su se želeli postići njegovim usvajanjem. Ovim zakonom, u članu 1, pored toga što se uređuju mere i aktivnosti mineralne politike i načina njenog ostvarivanja, politike razvoja geoloških istraživanja i rudarstva, definiše se i upravljanje rudarskim otpadom, kao i postupci sanacije i rekultivacije napuštenih rudnika, rudarskih objekata, što će biti i moto mog današnjeg izlaganja. Novine u predloženom tekstu zakona je da se potpunije definiše postupanje sa napuštenim rudnicima i rudarskim objektima koji su nastali do dana stupanja na snagu ovog zakona, a usled nepropisnog obustavljanja rudarskih radova i napuštanja rudarskih objekata bez primenjenih tehničkih i tehnoloških postupaka sanacije i rekultivacije, a za koje nije poznat ili više ne postoji nosilac odobrenja za eksploataciono polje i ne može se utvrditi vlasništvo nad predmetnim prostorom. U cilju jasnijih sagledavanja efekata izmena i dopuna važećeg zakona ovaj zakon treba da reši pitanje u vezi postupanja sa napuštenim rudnicima i rudarskim objektima koji su nastali do dana stupanja na snagu ovog zakona, usled nepropisnog obustavljanja rudarskih radova i napuštanja rudarskih objekata i pitanja vezana za rekultivaciju zemljišta nakon završetka rudarskih radova koji su od značaja za zaštitu životne sredine i bezbednost zdravlja ljudi. Takođe, prema predloženim izmenama privredni subjekat će snositi troškove vezane za aktivnosti pribavljanja finansijskih sredstava potrebnih za saniranje rudarskih radova, uključujući i troškove biološke i tehničke rekultivacije, te se kao troškovi za iste privredne subjekte može očekivati potreba obezbeđivanja 30% od iznosa predviđenog glavnim rudarskim projektom za poslove sanacije i rekultivacije, s tim da u ovom trenutku 30% prosečnih troškova saniranja istog terena iznosi oko 5.000 evra po hektaru u dinarskoj protivvrednosti na dan izvođenja radova. Upravljanje rudarskim otpadom, zapušteni rudnici, privremena obustava rudarskih radova, trajna obustava radova, planirana trajna obustava radova, kao i sanacija i rekultivacija definisana je članovima od 144. do 153. ovog zakona. Posebno podvlačim da će Vlada utvrditi uslove, kriterijume, programiranje, postupak i način vršenja sanacije i rekultivacije napuštenih rudnika i rudarskih objekata iz člana 146. stav 1. ovog zakona. Sredstva potrebna za rešavanje vršenja sanacije i rekultivacije napuštenih rudnika i rudarskih objekata se obezbeđuju iz budžeta Republike Srbije. Sa socioekonomskog aspekta kada javno preduzeće koje vrši eksploataciju u slučaju planirane obustave rudarske aktivnosti, član 152, dužno je da prethodno izradi program zatvaranja rudnika. Program sadrži između ostalog vrlo značajne mere kao što su pod jedan – potrebu rešavanja problema lokalnih zajednica nastalih usled obustave rudarskih aktivnosti na prostoru rudnika koji se zatvara. Pod dva – donošenje programa rešavanja viška zaposlenih u skladu sa zakonom, pod tri – rešavanje problema zaštite životne sredine nastalih usled zatvaranja rudnika. Na kraju, radi zaštite života i zdravlja zaposlenih, privredni subjekat je dužan da se pridržava zaštitnih mera član 129. do 143. da bi se izbegle rudarske nesreće kao što se to dogodilo u Aleksincu na Aleksinačkim rudnicima 1989. godine 11. novembra kada je život izgubilo 90 rudara. Svoje izlaganje završiću rudarskim pozdravom, pozdravom kamarada – SREĆNO. U danu za glasanje, kako se kaže, oberučke ću glasati za ovaj zakon.
Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama je danas jedan vrlo važan zakon, zakon koji ima kapitalni značaj za energetiku, ali sem za energetiku on ima kapitalni značaj i za ekonomski razvoj naše zemlje, što svakako jeste jedan od strateških opredeljenja i prioriteta kako Vlade tako i nadležnog ministarstva. U pitanju je Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima i moje kolege su već istakle da ovaj zakon ima veliki značaj pre svega sa ekonomskog aspekta upravo iz razloga što otvaranjem novih rudnika, zapošljavanje u rudnicima jednog radnika povlači za sobom još sedam do deset radnika raznim uslužnim delatnostima, tako da je donošenje ovog zakona svakako značajno i sa aspekta pobošljanja, odnosno povećanja broja zaposlenih ljudi što sve ide u prilog ekonomskog razvoja naše zemlje. Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima i te kako je važan i sa aspekta utvrđivanja mineralnih sirovina i ovim zakonom su utvrđene mineralne sirovine koje su od strateškog značaja za Republiku Srbiju, ali utvrđena su i geološka istraživanja kada su u pitanju hidro geotermalne vode i podzemne vode koje takođe predstavljaju veliki značaj i veliki potencijal u energetskom razvoju Srbije. Svakako da su u izradi ovog zakona učestvovali mnogi stručnjaci, pre svega sa Rudarsko geološkog fakulteta, da su učestvovali predstavnici ministarstva, da je bilo dosta javnih rasprava, da su bili uključeni svi relevantni činioci i da su svi oni mogli da daju svoje primedbe, a one primedbe koje su bile od uticaja na poboljšanje samog teksta zakona su i prihvaćene. Pored ovog zakona ono što posebno želim da istaknem kao značajno, to je Strategija razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine. Zašto? Zato što je Strategija proizašla iz Zakona o energetici koji je usklađen sa trećim paketom direktiva EU i koji je ova Narodna skupština usvojila krajem 2014. godine. Strategija je značajna i sa aspekta što tačno utvrđuje strateške ciljeve koji su zasnovani na realnim i ostvarivim osnovama. Naravno nakon Strategije doneće se plan aktivnosti gde će tačno i precizno biti predviđene aktivnosti i konkretne mere sa dinamikom preduzimanja tih konkretnih mera, kako bi 2025. godine pri razmatranju efekata realizacije ove Strategije došli do pozitivnih rezultata, odnosno došli do onih efekata koji su ovom Strategijom i zacrtani. Ovom Strategijom je zacrtano da učešće obnovljivih izvora energije u ukupnoj finalnoj potrošnji bude 27%, a učešće obnovljivih izvora energije u transportnom sistemu bude 10%. Takođe se pošlo od realnih pretpostavki, osnova na kojima Srbija danas počiva, a to je da će se ukupni energetski potencijali, pre svega termoelektrana i u ovom momentu se radi obnova, sanacija TE „Kostolac“ u kome se inače nalaze jako značajne rezerve mrkog uglja i povećanje njenog kapaciteta na 300 megavata. Do 2025. godine to povećanje kapaciteta trebalo bi da ide na 700 megavata. Ono što posebno želim da istaknem to je korišćenje potencijala hidro geotermalnih izvora. Moram da navedem da u Srbiji postoji 238 geotermalnih izvora. Po nekim podacima koje sam videla to je da se objekat Bundestaga u Nemačkoj greje i hladi upravo na osnovu hidro geotermalnih izvora. To je obnovljiv izvor energije. Srbija raspolaže velikim potencijalima, u 60 opština i gradova u Republici Srbiji utvrđeno je postojanje hidro geotermalnih izvora sa temperaturom većom od 30 stepeni. U šest opština ta temperatura je preko 40 stepeni. Izdašnost vode na izvoru je takođe velika, npr. u Pribojskoj banji izdašnost je, gde je temperatura takođe preko 30 stepeni, izdašnost je 50 litara a u Banji Koviljači je 100 litara u sekundi. Svakako da hidrogeotermalni izvori treba da budu dobra osnova za kasniji energetski razvoj, upravo kada se tiče korišćenja kapaciteta obnovljivih izvora energije. Ono što moram da napomenem je i to da su rezerve uglja, i to uglavnom mrkog lignita, takve da one zadovoljavaju potrebe do kraja ovog veka, da su rezerve nafte i rezerve gasa znatno manje i da, naravno, Predlog zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima daje mogućnost i za istraživanja u toj oblasti. Na kraju, jedan od ciljeva strategije svakako jeste smanjenje gubitka u prenosnoj mreži. Ja moram da pomenem otvaranje trafostanice Beograd 20 u naselju Mirijevo 2. novembra 2015. godine. Moram da kažem građanima Srbije da Republika Srbija raspolaže sigurnim i stabilnim izvorima energetskog snabdevanja pre svega električne energije, i ne samo sigurnim i stabilnim izvorima, nego je Srbija u tom pogledu i lider što se tiče ovog regiona. Moram da pomenem ponovo trafostanicu Beograd 20, koja je otvorena upravo iz razloga što će se ovde uštede na prenosnoj mreži na godišnjem nivou ostvariti od milion evra, a to upravo i jeste jedan od strateških ciljeva strategije razvoja energetike. Moram da napomenem i još jednu bitnu stvar, a to je da je ova trafostanica u iznosu od 17,9 miliona evra izgrađena iz sredstava Elektromreže Srbije. Znači, nije izgrađena ni od kakvih kredita, ni od kakvih velikih kamata koje su pratile kredite, negde je izgrađena iz sredstava Elektromreže Srbije. U Danu za glasanje, s obzirom da je energetika vrlo važan pokretač ekonomskog razvoja Srbije, Srpska napredna stranka glasaće za predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Jevtović Vukojičić. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, a neka se pripremi narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite, gospodine Tošković.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa svojim ljudima, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću ispoštovati dogovor poslaničkog kluba i njenog predsednika, gospodina Zorana Babića, da skratim diskusiju zbog vremena u kojem se nalazimo, pa ću svesti to sve na nekih tri minuta. Dakle, kao i svi drugi zakoni koji su doneseni i uređuju svoju oblast, tako ćemo i ovaj Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima doneti kako bi se do potpunog regulisanja obavljanja geoloških istraživanja u rudarstvu došlo, uzimajući u obzir sve različitosti raznih vrsta mineralnih i prirodnih resursa, tako da bismo jasno odredili uslove pod kojima isti mogu da se koriste. Time bismo zaštitili javni interes Republike Srbije u toj oblasti sa ovako regulisanim zakonom i verovatno privukli strane investitore. Primera radi, u Srbiji ima više kompanija koje su u potrazi za raznim rudnim mineralima. Samo nalazište zlata stranci istražuju na čak 50 lokacija, a litijuma na 22 lokacije. Srbija ima više od 200 rudnih nalazišta različitih geoloških resursa, kao i desetine rudnika metala, što treba da opravda svako ulaganje u tu oblast. Srbija je bogata rudnim bogatstvom i to treba iskoristiti. Mnogo su važne novine u predloženom tekstu zakona, a te novine su u ovom zakonu predvidele da su mineralna bogatstva i bogatstva podzemnih voda, geotermalnih resursa i drugih prirodnih bogatstava, da su u državnoj svojini. Tako da, ovim zakonom su prirodna bogatstva od strateškog značaja za našu zemlju i ovim načinom se omogućava sprovođenje postupka eksproprijacije prema posebnim uslovima. To zahteva uvođenje mera i mnogo rada na realizaciji mineralne politike. Neophodno je odrediti mere i veliki trud na realizaciji politike i razvoja geoloških istraživanja, kao i prirodnih resursa, da bi se dobila strateška politika dugoročnih ciljeva. U oblasti geoloških istraživanja svih vrsta mineralnih resursa se radi sve u svrhu da bi se mineralni resursi koristili na adekvatan način i da bi Republika Srbija imala koristi od toga. Zato je Geološki zavod Republike Srbije formira kao posebna organizacija koja obavlja osnovna geološka istraživanja i finansira se iz budžeta. Zavod može da obavlja i druga geološka ispitivanja na osnovu posebnih odluka koje donosi Vlada na predlog ministra. Bliže su definisani uslovi koje privredni subjekti treba da ispune da bi vršili geološka ispitivanja, kao i uslove za koje vrše tehničke kontrole, projekte i stručni nadzor nad izvođenjem geoloških istraživanja. Dozirane su količine mineralnih sirovina koje se mogu uzeti za ispitivanje u toku geoloških ispitivanja, zarad utvrđivanja tehnoloških svojstava i dokazivanja rezervnih mineralnih sirovina. Ovim zakonom će se omogućiti efikasno vršenje geoloških istraživanja svih mineralnih resursa i to posebno geoloških sredina za potrebe prostornog i urbanističkog planiranja i projektovanja. Usvajanjem ovog zakona i njegovim sprovođenjem biće javno izdavanje odobrenja za vršenje geoloških istraživanja i eksploatacija mineralnih sirovina, čime se obezbeđuju uslovi da te aktivnosti zauzimaju poziciju koja bi omogućila da se postigne veći doprinos, a ujedno će se i stimulisati ekonomski razvoj Srbije. Kao i moja poslanička grupa, i ja ću glasati za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Toškoviću. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, a neka se pripremi narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite, gospodine Atlagiću.
Poštovani gospodine potpredsedniče Narodne skupštine, poštovani gospodine ministre Antiću sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Zorane Babiću, obraćam se i vama, jer ste vi jedini večeras predsednik poslaničke grupe od svih poslaničkih grupa, ali to nije jedini put. Gospodine ministre, pred nama su dva seta pitanja iz energetike, veoma bitna za razvoj Republike Srbije i zato zaslužuju veliku pažnju kako građana Republike Srbije, tako i čitave države. Energetika je ključna grana privrede. Ona utiče na čitavi privredni život, i ne samo to, nego utiče i na društveni život u našoj zemlji u celini. Dobro je, gospodine ministre, što ste u izradi Zakona o rudarstvu i Strategiji razvoja energetike do 2025. godine, sa projekcijom do 2030. godine,konsultovali sve relevantne kako domaće, tako i inostrane faktore kojih se to tiče, bilo posredno, bilo neposredno. To, gospodine ministre Antiću, govori o vama kao ministru, o vašem ministarstvu i o Vladi Republike Srbije, na čijem se čelu nalazi gospodin Aleksandar Vučić. Gospodine ministre, strategija razvoja modernih država iliti stratešku ocenu opredeljuju tri ključna resursa: energija, voda i hrana. Ja o hrani kao o resursu neću govoriti jer to nije tema, ali bolje bi od mene elaborirala to dva narodna poslanika, poljoprivrednika, a jedan od njih je moj prijatelj Marijan Rističević i on bi se verovatno ljutio zbog toga. Dovoljan količina energije predstavlja primarni resurs, a ujedno predstavlja i obezbeđivanje dovoljnih količina ostala dva resursa, vode i hrane. Ako se ovo, gospodine ministre, ima u vidu, jasan je značaj energetike u očuvanju dugoročne nacionalne bezbednosti naše zemlje. Zato možemo slobodno povući paralelu između nacionalne i energetske bezbednosti, jer bez energetske bezbednosti nema ni govora o nacionalnoj bezbednosti Republike Srbije. Naš srpski, a svetski Nikola Tesla, tvorac moderne elektrotehnike, jednom prilikom je izjavio, citiram: „Razvoj i bogatstvo jednog grada, uspeh jedne nacije, progres celokupnog ljudskog rada strogo su definisani energijom dostupnom za korišćenje“. Završen citat. Naš predsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučićje izuzetnu pažnju posvetio energetici u svom ekspozeu kojeg je podneo Narodnoj skupštini Republike Srbije prilikom izbora Vlade 27. aprila, gospodnje 2014. godine. I, da ne zaboravimo, ekspoze predsednika Vlade Republike Srbije gospodina Aleksandra Vučića je najtransparentniji, najkonkretniji, najsveobuhvatniji, najveći, 52 gusto kucane strane i najbolji od svih 72 prethodna ekspozea predsednika vlada od vremena prvog predsednika Vlade moderne Srbije, gospodina Prote Matije Nenadovića 1805. godine, do danas. Poštovani gospodine ministre, na stanici 28 ekspozea predsednik Vlade Aleksandar Vučić kaže, citiram: „zadatak resora Ministarstva energetike jeste da obezbedi energetsku stabilnost i bezbednost Srbije, odnosno dovoljno količine energije i energenata po održivim cenama“, završen citat. Zato je vaše ministarstvo, gospodine ministre Antiću, i Vlada izradila i predlog Strategije o kojoj ću nekoliko rečenica reći. Razvoj energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijom do 2030. godine. Strateško preispitivanje i određivanje nacionalne energetike omogućiće da se iz sveopšte ekonomske krize izađe sa daleko manjim troškovima po energetiku i privredu države u celini. To će, gospodo narodni poslanici omogućiti da se zauzima bolja polazna pozicija za budućnost i dinamičniji i kvalitetniji rast ekonomije i održiv privredni razvoj Republike Srbije u celini. Strategija se zasniva na šest elemenata koji sagledavaju ravnotežu između ciljeva ekonomskog razvoja, ostvarivanje prava na energiju kao dela ljudskih prava i sloboda, i s druge strane na zdravu životnu sredinu. Strategija se zasniva na šest bitnih elemenata. Dobro je gospodine ministre Antiću što ste ove elementa zaista podelili na onako kako to rade i mnoge evropske i svetske zemlje. Prvo, na energetske resurse i potencijale Republike Srbije, drugo - osnovne pretpostavke razvoja energetike Republike Srbije, treće - strateške prioritete razvoja energetike Republike Srbije, četvrto - razvoj energetskih sektora, peto - zakonodavna, institucionalna i društvena ekonomska okvir razvoja energenata Republike Srbije i šesto - razvoj energetike Republike Srbije, čak posle 2000. godine, pa se konstatuje, podvlačim gospodo narodni poslanici, da ukoliko ne dođe do značajnih otkrića, može se očekivati da će eksploatacija energenata, u prvom redu nafte, i prirodnog gasa biti pri kraju u zemlji do 2030. godine, ili potpuno završena. Najznačajniji domaći energent u tom trenutku ostaje ugalj sa rezervama koje prema projekcijama potrošnje, bilo bi dovoljno za eksploataciju nakon 2050. godine. Gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, od ostalih energenata treba računati, kako su gospoda narodni poslanici i vi stavili na uljne škriljce i obnovljive izvore energije. O uljnim škriljcimaprvi je govorio u ovom visokom domu prof. dr Milan Bačević, kao ministar, vaš prethodni. Tada su gospoda iz bivšeg režima, spradali se sa tim predlogom, spradali su se s tim predlogom i evo ga danas u strategijama naše zemlje i strategijama mnogih zemalja. Ova strategija razvoja je sveobuhvatna i predstavlja dobru osnovu za priključenje Republike Srbije na evropski put u energetici iskazan u mapi puta od 2011. godine. Na kraju, gospodo narodni poslanici pozivam vas, a posebno vas iz slabašnih opozicionih klupa, da u danu za glasanje date i vi svoj glas za ovu strategiju, nakon što ćete, nadam se i vidim da hoćete, na jedan konstruktivan način dati svoje predloge, jer ćete tako bar malo, pa makar i na taj način demonstrirati svoju privrženost modernizaciji Republike Srbije za koju se tako zdušno zalaže i provodi predsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić i čitava Vlada Republike Srbije potpomugnuta od stane predsednika države Tomislava Nikolića, većine narodnih poslanika u ovom visokom domu Republike Srbije i najvećeg broja građana, skoro plebiscitarno Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem, profesore Atlagiću. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite, gospodine Miletić.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući. Uvaženi ministre sa kolegijumom, poštovane kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milete Miletić i dolazim iz najlepše opštine u Srbiji, opštine Svrljig koja se nalazi pored najlepšeg grada u Srbiji, a to je grad Niš. Govoriću o ovom predlogu zakona o rudarstvu, jer mislim da ovaj predlog zakona je mnogo bitan što se tiče rudarstva i rudara, jer mislim da je za nas to velika šansa, jer je nama priroda dala sve i to sada svi moramo iskoristiti, s tim što će ovim zakonom to biti mnogo lakše. Srbija je nekada bila veoma prepoznatljiva po rudnom blagu, po rudarima, gde smo u Srbiji imali preko deset hiljada rudara koji su teškim radom zarađivali za sebe i za svoje ukućane. Mi svi znamo da su radari, slično kao i poljoprivredni proizvođači kao seljaci i mi to kažemo, oni taj leb što su zarađivali na taj način, to isto mislim i za naše seljake, to je hleb sa sedam kora. Rudnici i rudno bogatstvo kod nas je u zadnjih nekoliko decenija u stagnaciji. Imamo sada određen broj rudnika koji su pokazali kako može da se radi. To je RTB, odnosno rudnik u Boru koji pomaže celom gradu da egzistira, da radi i da živi, tu se i ulaže. Sa druge strane, imamo veliki broj rudnika i u ostalim delovima Srbije koji rade, ali ne punim kapacitetom. Što se tiče rudnika, blizu dva posto BDP se dobija od rudnika, a mi želimo da ovim zakonom i ulaganjem koje već ima dosta stranih kompanija, želimo da to povećamo na pet posto. Mislim da je to ispravno i da na tome treba svi zajedno da radimo. Ovim zakonom se olakšava da se lakše dobiju istražne radnje, da se lakše dobiju papiri i rešenja od nadležnog ministarstva kojim će moći da veći broj istražnih radnji koje se rade i kasnije eksploatacije budu rađene što pre, što brže. Mislim da ja dolazim iz regiona, kao što sam malo pre rekao gde ima veliki broj rudnika, gde je bio veliki broj rudnika, recimo rudnici u Knjaževcu, Aleksincu, u Svrljigu, u ostalim delovima jugoistočne Srbije. Ti rudnici više sada, trenutno ne rade. Ali, imam tu kapaciteta koji je neiskorišćen recimo u Knjaževcu ima gvožđa po ispitivanju, ima bizmuta. Imali smo i Kalni to je rudnik, ekspolatacija koja je rađena u prošlom veku. Sada imamo u Aleksincu tih rudnih škriljaca, naftnih škriljaca i to su veoma kvalitetne stvari koje moramo gledati da što pre stavimo u funkciju, s tim što moramo napraviti balans između ekonomije i zaštite životne sredine. Normalno sve mora biti u skladu kako je najbitnije za naše građane Srbije. Sada ću malo više obratiti pažnje za ove naše ljude, za rudnike, za ispitivanje ruda, vezano je konkretno za one gde se radi ispitivanje zeolita. Zeolit se radi, ispitivanje zeolita se radu u Brusu i mislim da je zeolit veoma bitna materija koja se koristi u stočarstvu za sprečavanje, imali smo prethodni period gde su neki predstavnici vojvođanske vlade nagovestili, aflatoksin gde je bila velika šteta u stočarstvu, ali evo zeolitom se to može rešiti. Još jednom ću pomenuti i termalne izvore, geotermalne izvore koji su vrlo bitni za poljoprivredu. Kao predstavnik Ujedinjene seljačke stranke, koji je izabran sa liste SMS glasati za ovaj zakon i za sve zakone koje predlaže Vlada na čelu sa našim premijerom, jer mislim da su ti zakoni spremni i pomažu da naša Srbija krene nekim boljim putem, a ja bih voleo da to bude mnogo bolje i mnogo brže što se tiče naše poljoprivrede. Još jednom zahvaljujem i ja ću glasati za ovaj zakon.
Zahvaljujem se, gospodine Miletiću. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite, gospodine Petriću.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovani predstavnici Vlade, poštovane kolege i koleginice. Srpska narodna partija smatra da ovaj Predlog zakona o rudarstvu i geološkom istraživanjima i pored toga što izgleda pretrpano treba usvojiti. Ovaj zakon reguliše dve velike ključne stvari. Prva stvar su licence, što znači da onaj ko radi projekat, odnosno revidira projekat mora imati licencu. Po Predlogu zakona o licenci bi izdavalo ministarstvo na osnovu predloga komisije od sedam članova što je dobro i to bi trebalo bude prva aktivnost ministarstva. Smatramo da u tom delu zakona koji se odnosi na licence ima dosta pozitivnog pomaka u odnosu na prethodni zakon. Takođe i odnos članova koji bi činili Komisiju za izdavanje licenci, dosta govori da će struka biti zastupljenija. Inače, komisiju čine dva člana iz ministarstva i pet članova iz strukovnih udruženja poput saveza, inženjera i tehničara, Akademije inženjerskih nauka Srbije i ostale. Drugo izuzetno bitna stvar u zakonu jeste renta koje od države uzimamo od pojedinaca koji koristi te rudnike. Oni sada iznose za vrste uglja, uljnih škriljaca iznosi 3% za naftu i gas, 7% za radioaktivne sirovine 2% i ostalo. Interesantno je da ovaj zakon takođe u velikoj meri ide u prilog kamenolomima. Oni su pošteđeni nepotrebne procedure, jer su do sada važila ista administrativna pravila, kako za kopove, tako i za kamenolome. Jedan od noviteta u ovom zakonu jeste depozit za rekultivizaciju, koji je i pre postojao, međutim niko ga do sada nije poštovao. Posebno bih skrenuo pažnju na poštovanje pratećih propisa, i apelovao bih na ministarstvo na izradu istih tih propisa u roku. Smatramo da svi prateći propisi koji proizilaze iz ovog zakona, moraju da budu izrađeni što pre, najdalje u roku od dve godine kako to zakon predviđa, da bi se omogućila potpuna primena ovog zakona. Ukoliko ima potrebe, treba angažovati i strukovno udruženje na izradi pomenutih propisa. Takođe, moram napomenuti da je SNP uložila amandman, jer su iz opisa o strateškim sirovinama, po nama ne opravdano izostavljeni olovo i cink. Potrebno je reći da se u zoni Kopaonika nalazi veliko rudno ležište poznato još od srednjeg veka i veoma je bogato navedenim rudama. Zbog situacije u svetu, treba razmišljati o njihovoj aktivaciji, u budućnosti, dok bi u ovaj zakon njih uvrstiti i omogućiti što lakše dobijanje potrebnih dozvola. Moramo napomenuti da su kazne predviđene za član 155, a koji se odnosi na branjenje prava zaposlenih, krajnje preterane i da to ne priliči jednom demokratskom uređenju države. Šta ako državni predstavnik bude stalno nezadovoljan sa minimumom rada i ne dozvoljava štrajk u svom preduzeću i na koga se u tom slučaju ove kazne odnose? To je pitanje koje postavljam. Mislim da toj odredbi uopšte nije mesto u ovom zakonu. Srpska narodna partija je mišljenja da prirodne resurse i rezerve ne treba posmatrati samo kao potencijal za stvaranje ličnog bogatstva, već kao potencijal za razvoj naše države. Zato ponavljam da ipak treba uz malo prepravke usvojiti ovaj zakon, jer on uvodi minimalni red i nadam se da će što brže u vremenskom periodu doživeti dovoljan broj dopuna. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević.
Posle više od osam sati rasprave, koja je bila vrlo iscrpna, raznorodna, čuli smo puno toga o ovoj oblasti i mnogo više o nekim oblastima koje nemaju nikakve veze sa ovom oblašću. Pokušaću u pet minuta da kažem stav NS i svoj lično. Dve su tačke dnevnog reda, strategija do 2015. godine sa projekcijom do 2030. godine i mislim da tu nema puno toga šta da se kaže. Bilo bi lepo da je ta strategija u uvodnom delu imala analizu ostvarivanja strategije do 2015. godine i da li je ikada urađena bilo kakva analiza onoga šta je bilo predviđeno nekada pre 10 godina i šta je ostvareno u međuvremenu? Kao i sve druge strategije, ništa lično prema ovom ministarstvu, mislim da je to jedna interesantna tema za čitanje u nekim toplim domovima, kada pada sneg oko Božića, ali da to nije ništa vredno, realno pomena i žao mi je što je tako. Mislim da je i vama žao. Što se tiče samog zakona o istraživanjima i rudarstva, o geoistraživanjima, mislim da je to dobar naziv, ne samo što isterujemo tu neku jezičku pismenost i doslednost, nego mislimo da je to neka logika, šta ide pre čega. Mi smo podneli još 20 i nekoliko amandmana, mislim da ste to i videli, imaju za cilj da poboljšaju zakon i smatramo da je zakon solidan. Ako suštinske amandmane koje smo podneli, budu usvojeni, mi ćemo glasati za ove zakone i to neće biti prvi put da glasamo za dobar predlog zakona koji dolazi iz Vlade Srbije. Posebno je važno, meni lično i NS amandman na član 159. stav 2. tačka 2. gde kažemo da se menja i glasi, da se u stvari poveća rudna renta na ugljovodonike u tečnom i gasovitom stanju, odnosno na naftu i gas. Sada je to 7% i među najmanjim je rentama u Evropi. Mi tražimo da se poveća na 10% i da ovaj zakon važi i za NIS. Da bi građani Srbije znali zašto je ovo važno, da ponovim samo ono što je opšte poznato, naftna renta, odnosno rudna renta, za sirovu naftu u Srbiji je 7%, ni za koga, pošto niko drugi osim NIS-a to ne radi i realno je 3%. Ovom izmenom zakona to ostaje na 7%, a u stvari je i dalje 3%. U Rusiji, odakle dolazi vlasnik NIS-a, većinski, rudna renta je 22% i mislim da je to samo po sebi dovoljno, da se promeni jedan udvorički stav koji mi imamo prema toj Ruskoj kompaniji. To nema veze sa ovom Vladom, da budem odmah jasan. To je sporazum kome će za 22 dana da bude osmi rođendan i ja se slažem da to nema nikakve veze sa aktuelnom Vladom, ali je ova Vlada obavezna da ispravlja greške iz prošlosti, pa i ovu, tako da bi to bilo pametno i dobro. U Sloveniji je to 18%, u Mađarskoj 12% itd. Ceo naftno-gasni Sporazum sa Rusijom treba da prođe kroz reviziju i tri su dela tog sporazuma. Jedan deo je poklanjanje NIS-a Rusima, odnosno Gaspromu za 400 miliona, što je smešna cena, a drugi je Južni tok, od koga nema ništa, na moju veliku žalost, ali nema ništa od toga i to je razlog da se uđe u reviziju tog aranžmana. Treća stvar je skladište gasa. U tu reviziju treba da se uđe i to nije rat sa Rusijom, to nije rat sa Gaspromom, to samo treba da se izvrši novo sagledavanje činjenica vezano za aktuelnu situaciju. Ta promena mora da se tiče i cene koja je plaćena investicija, ali i rudne rente. Bez svega toga ceo ovaj zakon neće imati svoju veliku promenu u srpskoj stvarnosti, u onom delu koji se tiče istraživanja ruda. Ono što je najvažnije za brzi efekat, a svima je potreban taj brzi efekat, novi novac za lokalne samouprave, za autonomiju i za celu državu Srbiju može na jedan opravdan način koji će svako dobronameran i razuman u svetu da razume, a ja očekujem da i Ruska strana to razume, da donese jednu pravednu cenu, a samim tim i dovoljno novih investicija za mnoge poduhvate koji su potrebni Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, kao poslednji prijavljeni diskutant.
Dame i gospodo narodni poslanici, ekonomska moć jedne zemlje, a to je kolega Atlagić već objašnjavao, uskoro se neće meriti zlatom i dijamantima, već količinom hrane, pijaće vode i energije koju ta zemlja može proizvesti. Kada nestane hrana, voda i energija, novac, dijamanti i zlato ne mogu vam vredeti ništa. Ja ću ovog puta govoriti o Strategiji razvoja energetike do 2025. godine i govoriću da ova strategija ima veze sa zakonom o poljoprivrednom zemljištu koji treba uskoro da usvojimo. Poljoprivredno zemljište, kao i mnoge stvari, koje su u državnoj svojini pripadaju svim građanima Republike Srbije. Ne pripada samo poljoprivrednicima koji tu zemlju obrađuju, nego svim građanima zajednici ljudi koji čine državu. Ovih dana su žestoke rasprave oko toga. Jedna od intencija zakona o poljoprivrednom zemljištu je da se zemljište koje nije obrađeno i uzurpirano privede nameni. Od 830.000 hektara zemljište u državnoj svojini, 248.000 je predmet zakupa a nešto preko 581.000 hektara je ili uzurpirano, a ako nije uzurpirano, onda je neobrađeno. Na tom neobrađenom zemljištu na 581.000 hektara možete sa evropskim prosekom koji je blizu jedne krave, nego valjda jedna krava po hektaru, možete da imate 581.000 krava, što znači da možete da imate preko 1000 energetskih farmi sa preko 500 goveda, gde možete da proizvedete 1000 megavata električne energije i mesa i mleka za 1,5 milijardi. To su razlozi zašto pripremamo, kao udruženja poljoprivrednika, a Vlada je taj nacrt prihvatila kao svoj predlog, novi zakon o poljoprivrednom zemljištu, s obzirom da su veliki energetski potencijali u proizvodnji električne energije i stočarstva od biogasa i već sam objasnio koliki je to gubitak, zato što to zemljište stoji uzurpirano ili neobrađeno. Takođe, od 581.000 zemlje, ako uzmemo pretpostavku da je 180.000 uzurpirano, 400.000 neobrađeno, na 400.000 hektara zapuštene zemlje, poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini, možete proizvesti 600 miliona litara dizela i milion kilograma stočne hrane od koga možete uzgojiti 200.000 tona mesa, koje je na tržištu prerađeno, treba da košta negde oko 800 miliona evra, a što se tiče biodizela 600 miliona litara biodizela možete i sami izračunati. Za poljoprivrednu proizvodnju je neophodno svega 300 miliona litara dizela. Dakle, iz poljoprivredne proizvodnje, samo iz zapuštenog zemljišta možemo da proizvedemo kompletan biodizel za poljoprivrednu proizvodnju i da nam ostane još toliko za preradu poljoprivrednih proizvoda. Hoću da kažem da iz poljoprivrede, posebno iz ovog dela, državnog poljoprivrednog zemljišta možemo da proizvedemo i primarne poljoprivredne proizvode, možemo da proizvedemo, da spojimo biljnu i stočarsku proizvodnju, da proizvedemo i energiju koja je dovoljna i za poljoprivrednu proizvodnju i za preradu, da se od poljoprivrednog proizvoda napravi finalni proizvod. Što se tiče ostalih obnovljivih izvora energije, probaću sa onim – niz Moravu vetar duva, stari seljak na plus 40 stepeni, pored termalnih izvora, spaljuje žetvene ostatke u blizini neobrađene parcele. Što se tiče vetra i sunca, ja nisam protiv toga, ali strana bivšeg režima je prvo izdala dozvole za vetrogeneratore. Nemam ništa protiv obnovljive energije iz tih izvora, ali energija iz vetra i sunca ne može da nam povuče poljoprivrednu proizvodnju, dok proizvodnja energije od biomase, kroz stočarstvo može da nam povuče poljoprivredu i tako se stiče novac, stiču sredstva, da se obnovljiva energija stimuliše i da se isplati prilagodna cena, odnosno da u budžetu imamo novac za te namene i ovo kada proizvodimo energiju vetra, imamo samo trošak u budžetu. Energiju koju platimo tri puta skuplje prodajemo tri puta jeftinije. Kada se energija pravi kroz stočarstvo od biogasa, kada se pravi od biomase, onda se na takav način stiču sredstva kroz poreze, kroz plate, kroz doprinose, naravno i kroz prerađivačku industriju, stiču sredstva da se unovčavanjem te energije nadoknadi razlika između cene proizvodnje električne energije i cene koju plaćaju potrošači i pri tome ne moramo da dižemo cenu potrošačima električne energije. Što se tiče poljoprivrednog zemljišta i Zakona o poljoprivrednom zemljištu, još jednom moram podvući da je to poljoprivredno zemljište u svojini svih građana Republike Srbije, svih državljana, a ne samo nas koji to obrađujemo i cilj izmena Zakona o poljoprivrednom zemljištu jeste da na određen način možemo spajanjem biljne i stočarske proizvodnje, da napravimo i odgovarajuću količinu energije, kojom možemo i zasnovati poljoprivrednu proizvodnju a i te proizvode proizvesti, ako je to moguće što bliže mestu proizvodnje. Mislim da moramo, da bi stigli putem koji vodi nekuda, stigli negde moramo konačno raskrstiti sa dosadašnjim načinom ponašanja, da moramo biti dovoljno hrabri, da sem ove strategije u razvoju energetike do 2025. godine, što pre moramo doneti i usvojiti Zakon o poljoprivrednom zemljištu, da bi kroz njega mogli da proizvedemo što više obnovljive energije, a pored obnovljive energije da proizvedemo dovoljno mesa i mleka i da na takav način ne izvozimo samo sirovine, već da možemo da napravimo gotov proizvode pomoću naših poljoprivrednih proizvoda, pomoću naše energije i izađemo na tržište, prodamo to, napravimo dodatnu vrednost, vraćamo dugove, servisiramo svoje obaveze, ali podignemo standard stanovništva. Ukoliko iz primarne proizvodnje izvučemo 1200 do 1500 evra iz ratarstva, ukoliko se bacimo na stočarstvo imaćemo 2500 do 3000 evra, ukoliko to preradimo pomoću naše energije imaćemo oko 6000 evra po hektaru i ta razlika između 1500 i 6000 evra je onaj novac koji treba pripadne radnicima, farmerima, stočarima, a kroz poreze i doprinose da uveća prihode odnosno plate u javnom sektoru i da iz realnih izvora uveća penzije. Mi moramo biti vredni, radni, strpljivi, nema u svakoj školjki biser, ali svaku moramo otvoriti hvala.
Zahvaljujem se gospodine Rističeviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ova preostala četiri minuta želim da iskoristim na podsećanje izveštaja Evropske komisije o poglavlju 15 energetike s obzirom da se strategija razvoja energetskog sektora odnosi direktno i pomenuto je u pasusu o unutrašnjem energetskom tržištu kao nešto što nije usvojeno. Dakle, da počnem sa dobrom vešću, ova strategija će biti usvojena i time pokazujemo da čitamo izveštaje Evropske komisije o energetici. Ono što ostaje kao zadatak za sledeću godinu, do sledećeg izveštaja je činjenica da smo se saglasili da uspostavi se direkcija za upravljanje obaveznim rezervama a da Evropska komisija kaže da ne možemo da obezbedimo informacije u nivou svojih rezervi i tome služe skupštine. Dakle, tome služe i Odbor za evropske integracije i matični odbor za ovaj zakon, da se na tim odborima, a povodom i debate, odnosno razrade i dijaloga o strategiji razvoja energetskog sektora, da vidimo zašto Srbija ne može da dostavi podatke. Dobra vest je u sledećem pasusu izveštaja kada je energetika u pitanju, gde Evropska komisija pozdravlja i to je jedini suštinski napredak, inače smo ocenjeni kao umereno pripremljeni, da je suštinski napredak ostvaren u pogledu normalizacije odnosa između srpskih i kosovskih privrednih društava za prenos električne energije u skladu sa sporazumom iz avgusta između Srbije i Kosova, međutim sa primedbom da još uvek nije privredno društvo osnovano i sa opaskom o hidrocentrali Gazivode, što ja isto mislim da je tema za Odbor za evropske integracije i matični odbor koji treba za jedinstvenu poziciju da pruži podršku Vladi i da debatom i snagom parlamenta utiče na drugačiju formulaciju ove rečenice u izveštaju Evropske komisije za 2016. godinu. Ono što je meni ostalo nejasno, ne tražim da mi odgovorite, mislim da je važno da kroz dokumenta kao što je strategija i da uvek govorimo i u izveštaju Evropske komisije, dakle, Evropska komisija je našla za važno da proceni propust da se uključimo u rad u regionalne kancelarije, od toga je dat i prekršajni postupak protiv Srbije. Ja takođe mislim da je mesto i za Odbor za evropske integracije i za nas koji radimo sa regionalnim parlamentarcima, da se o tome razgovara. Malo je ili nema pripremljenosti za ono o čemu govorimo u strategiji. To je ono čemu sam ja posvetila jedan deo diskusije u uvodnom delu, dakle o obnovljivim izvorima energije, o jako kratkom vremenu do 2020, o energetskoj efikasnosti. Ministar, vlada, koja god, mora mnogo više da ima dijaloga u ovoj skupštini. Inače ćemo trepnuti, doći će 2019. godina, i mi ćemo biti daleko za godinu dana da dostignemo procenat od 27%. Da ponovim, ja sam bila protiv i tog procenta i te godine, ostala sam u manjini. Ja sam mislila da je 2025. prva realna godina za Srbiju i 23% prvi realan broj. Međutim, bilo je ambicioznih ljudi koji su mi kazali da oni znaju bolje. Za kraj, nuklearna energija, nuklearna sigurnost i zaštita od zračenja, ja očekujem da, čim pre, u Skupštinu bude uneta i, ne uredba, uredbu neka radi Vlada kako radi, nego nacionalnu strategiju za ovaj sektor, jer je i to obaveza, da bi Poglavlje 15 bilo otvoreno ili ne, u toku 2016. godine i da bi bilo bez ovih opaski u izveštaju, koji budemo imali oktobra, novembra 2016. godine. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Samo unapred da pitam - koliko još ima vremena?
Dva minuta i 30 sekundi.
Zahvaljujem. Slobodno mogu da kažem, kao član Odbora za privredu, energetiku, regionalni razvoj, da sam imaoprilike da prisustvujem i sednici Odbora za energetiku u Evropskom parlamentu i, naravno, redovno idem na sednice Energetske zajednice. Sada ja ne znam kakve izveštaje mi dobijamo i kakve izveštaje neko drugi dobija i mogu odgovorno da kažem da smo mi od svih zemalja na Zapadnom Balkanu najviše napredovali po pitanju energetike i po pitanju liberalizacije tržišta i po pitanju trećeg paketa i socijalno odgovornog vođenja energetske politike, tako da molim sve druge kolege da se dobro informišu kada javno govore pred građanima Republike Srbije o tome koliki su nam dometi, koliko smo napredovali u nekoj oblasti, a ne da se paušalno govori o ovim pitanjima. (Narodni poslanik Gordana Čomić dobacuje s mesta.) Tako da možemo da budemo jako ponosni. Možete da dobacujete, ali molim da prisustvujete sastanku Energetske zajednice kada vas pozovu u Beč i kada imate priliku da razgovarate sa donosiocima odluka na Evropskom nivou, kada je u pitanju energetika, doći ćete do pravih informacija i do toga da, ono što je govorio ministar i što ja sada govorim, je to prava istina i da je to ono što karakteriše energetsku politiku Republike Srbije i sve ono što EU i Odbor Evropskog parlamenta za energetiku misli i kakvu ocenu daje o toj našoj politici. Hvala.
Zahvaljujem se, prof. Marinkoviću. Po kom osnovu, gospođo Čomić? (Gordana Čomić, s mesta: Replika, da ne bi ostala nejasno.) Sami ste svesni da nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik šef Poslaničke grupe SNS, Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, dame i gospodo iz Ministarstva, ja ću se danas i sad zahvaliti svima koji su učestvovali u današnjoj raspravi. Mislim da je rasprava bila kvalitetna. Zamoliću kolege da imaju prostora i u hodniku da ćaskaju i da ne ometaju druge narodne poslanike …
Molim vas gospođo Čomić, dopustite. Gospodine Marinkoviću, ako želite da se ubeđujete sa gospođom Čomić, ja bih vas zamolio da to uradite u jednoj od sala. Dopustite da gospodin Babić završi izlaganje.
Zahvaljujem se gospođi Čomić, jer će dozvoliti da se poštuje Poslovnik o radu. Mislim da tema rudarstva i geoloških istraživanja zaslužuje, a podsetiću vas da smo već u 11 satu rasprave… Ovaj dan je bio pomalo čudan i ja ću na kraju uputiti izvinjenje svim građanima Republike Srbije zato što danas, jutros, u 10 časova nismo počeli na vreme, počeli smo sa nekoliko minuta ili nekoliko desetina minuta zakašnjenja, zato što su narodni poslanici, narodne poslanice SNS bile na odgovarajućim resornim odborima. Kažem da je ovaj dan čudan zato što smo uvek spremni da iskompenzujemo na način što ćemo ostati do kraja, o bilo kojoj temi zato što se ta tema tiče građana Republike Srbije, a da oni koji su prvi potrčali pred mikrofon tu u centralnom holu Narodne skupštine, prizivajući neke raskole, prizivajući neke podele, prizivajući raznorazne stvari koje se dešavaju u njihovim redovima i pod njihovom kapom, optužili su SNS. Gde su sada ti ljudi? Gde su sam poslanici gospodine Bečiću? Da li je ovo poštovanje koje je, recimo, Janko Veselinović uputio, naš kolega Janko Veselinović, prema rudarima, prema temi rudarstva i geoloških istraživanja? Da li se na ovakav način pokazuje ili je to možda samo odraz nekih prošlih vremena, nekih prošlih vremena kada su se političari, najčešće bivši predsednik Republike, onako u mačo stilu slikali pored rudara, i to kada? U predizbornoj kampanji. Samo onda kada je bila potrebna podrška rudara, kada je bilo moderno i lepo sići u rudarsku jamu i onda su sve te ljude zaboravili. Baš kao i večeras, ne prisustvom u sali Narodne skupštine, bilo da govore ili da ne govore. Ova tema zaslužuje punu pažnju. Tema koja se tiče rudarstva, koja se tiče geoloških istraživanja su samo način i okviri kako da tim vrednim i odgovornim ljudima koji svakodnevno rizikuju svoje živote kako bi stvorili nova dobra, kako bi ta nova dobra izvukli na svetlost dana, kako bi od tih novih dobara obezbedili energetsku stabilnost, ali povećali BDP, povećali i sve ono od čega jedna zemlja i na čemu jedna zemlja stoji i postoji. Na ovaj način smo pokazali poštovanje. Na ovaj način smo pokazali poštovanje i prema budućnosti, jer neke stvari i neke vrednosti moramo da sačuvamo. Na ovakav način, ne prisustvom u sali, odlaskom ko zna gde, ne tiče me se gde su, ali dobro znaju da gledaju samo u tuđe dvorište, pokazuju veliku ne odgovornost. Jedan kolega je, ne bih želeo da ostane ne odgovoreno, prebacio kao odgovornost Vlade Republike Srbije za neke ugovore iz prošlosti, Energetski sporazum sa Ruskom Federacijom je postignut u jesen 2008. godine. (Gordana Čomić, s mesta: Godine 2007.) Oprostite, evo koleginica Čomić dobacuje, kaže 2007. godine, u redu, prihvatam, 2007. godine. Podsetiću vas da je i o ceni NIS-a, u tom trenutku, i o izgradnji Južnog toka i o celokupnom ugovoru glavni pregovarač bio gospodin Borko Stefanović. Žao mi je što gospodin Borko Stefanović nije više u tom jedinstvenom poslaničkom klubu DS i nekulturno je pominjati nekoga ko ne može da odgovori, ali o ovome govorim kao o činjenici. Zašto sada nekome smeta u ovoj sali i govori o tome kako je nešto loše i kaže da je to odgovornost ove Vlade Republike Srbije? Zašto nije bilo loše u onom trenutku kada ste pregovarali? Zašto nije bilo loše u onom trenutku kada ste mogli da postavite pitanje – šta ako se ne uradi taj Južni tok, čija je odgovornost? Nema te klauzule u ugovoru pregovarača DS, gospodina Borka Stefanovića. Ja se ne bih baš na taj način, sa omalovažavanjem, odnosio i prema Banatskom Dvoru…
Vreme.
Završavam. … a vidim da su neke kolege pokušale na taj način da govore o Banatskom Dvoru. Banatski dvor je kapaciteta, čini mi se gospodine Antiću, nekih 450 miliona kubnih metara, kubnih metara gasa, čini mi se, i na taj način mi kao država dobijamo tu gasnu stabilnost zato što uvek postoji jedan kapacitet koji možemo zbog nekog zavrtanja ventila ili zbog nekih drugih stvari uvek možemo da računamo i na tu količinu, ali i na određenu cenu gasa. I to je dobra stvar.
Vreme, zahvaljujem gospodine Babiću.
I to je dobra koja će uvek ostati u Banatu, odnosno u Banatskom Dvoru. Jedna rečenica. Srpska napredna stranka zbog svih onih stvari koje su izrekli narodni poslanici, narodne poslanice SNS govoreći veoma emotivno, korektno, iskreno i stručno, u danu za glasanje glasati o Zakonu o rudarstvu i geološkim istraživanjima.
Zahvaljujem se. Narodna poslanica Gordana Čomić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem. I kažem da ste tokom vođenja sednice povredili prvi stav člana 108. koji kaže da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući, a zato što niste primenili član 106. stav 1. da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kome se vodi pretres i član 107. gde je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Ja vrlo retko govorim o povredi Poslovnika i samo onda kada smatram da je učinjena povreda štetna po sve nas i da je kao i u svakom slučaju kada sam intervenisala da primenjujete Poslovnik potpuno nepotrebna. Suština povrede mislim da je i vama i meni jasna i da spominjanje drugih tema, spominjanje narodnih poslanika, diskvalifikacije narodnih poslanika, niti su deo parlamentarne kulture, političke kulture, a pogotovo nisu deo tačke dnevnog reda. Ne tražim da se izjasnite i hvala vam što ste dozvoliti da sa kolegom Marinkovićem razjasnim u dijalogu, jer to umemo, da sam citirala izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije za 2015. godinu. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Bez obzira što ne želite da se Skupština izjasni, ja moram da dam objašnjenje. Kao što nisam mogao kada sam opominjao vas da dozvolite da se nastavi diskusija u Narodnoj skupštini mogao da uspostavim red u Narodnoj skupštini, jer vi ste nastavili da glasno sa kolegom razmenjujete argumente i da ne dozvolite da govornik koji je u tom trenutku govorio može da nastavi da govori, takođe, posle toga nisam onda mogao ni da uspostavim red u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem. Reč ima, povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Babić.
Povreda Poslovnika, gospodine predsedavajući. Član 103. je prekršen zato što je koleginica Čomić iskoristila povredu Poslovnika da bi replicirala, u jednom trenutku, da bi replicirala i gospodinu Marinkoviću i to nije krila. Vi je niste opomenuli. Sa druge strane, takođe bih ukazao na povredu Poslovnika, a to je član 107, jer dupli standardi su uvek loši. Kada postoje dupli standardi, duple vrednosti onda je to put u nedođiju. U onom trenutku kada jedna narodna poslanica ovde prisutna proziva imenom i prezimenom narodne poslanike SNS, gospođa Čomić i tada aplaudira i kaže – bravo, to je sjajno, to je parlamentarizam, a u onom trenutku kada ja ukažem na ne prisustvo narodnih poslanika i time omalovažavanje i Narodne skupštine i teme koja je danas na dnevnom redu, onda je to razlog za povredu Poslovnika. Znate, ti dupli standardi su loši, a već kada smo kod te marljivosti dobro bi bilo kada bi svi opomenuli, svi građani koji žive u AP Vojvodini, kada bi opomenuli gospodina Pajtića na tu marljivost, pa da vidimo da li će se setiti, da li zna uopšte adresu radnog mesta za koje ga građani Vojvodine plaćaju.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Već sam dao objašnjenje gospođi Čomić. Mislim da je i bespredmetno da u ovom trenutku govorim dalje, jer nismo ni u direktnom prenosu, pa ne mogu da objasnim građanima Srbije kako neko zloupotrebljavajući povredu Poslovnika meni ukazuje da nisam u skladu sa Poslovnikom opominjao diskutante i ukazivali su na određenu povredu Poslovnika od strana predsedavajućih. Nadam se da smo ovo razjasnili i da mislim da nećemo u narednom toku rasprave pokušavati sa povredama Poslovnika da taj isti Poslovnik kršimo. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Ja bih hteo naravno da se zahvalim svima koji su učestvovali u diskusiji, posebno sada ovim poslanicima od mog poslednjeg javljanja, znači, Vladimiru Orliću, Ivani Dinić, Mirjani Đoković, Ljiljani Malušić, Milošu Tošaniću, Branimiru Rančiću, Milanki Jeftović Vukojičić, Vučeti Toškoviću, dr Marku Atlagiću, Miliji Miletiću, Milanu Petriću, gospodinu Rističeviću, naravno Zoranu Babiću, ovlašćenim predstavnicima, na jednom zaista dobrom doprinosu koji su dali ovoj diskusiji. Želim da istaknem da mislim da je jako dobro što su narodni poslanici zaista posvetili veliku pažnju ovim zakonima, uložili veliku energiju da ih dobro prouče, da imaju jako kvalitetne i konstruktivne diskusije i mi ćemo, naravno, i u samom zakonu, ali i u svom daljem radu imati dosta toga da naučimo iz ove rasprave i da to primenimo u samoj praksi. Moram da istaknem nekoliko elemenata uz molbu da, znači sve smo pribeležili, ali znači samo na dve stvari da bacim akcenat. Ovo o čemu je gospodin Orlić govorio vezano za vrelovod, odnosno toplovod između TENTA i Beogradskih elektrana, da je to deo ozbiljnih analiza, ozbiljnih studija, da pod nekom da kažem kapom Ministarstva ljudi iz Beogradskih elektrana, Grada Beograda i EPS rade na studiji izvodljivosti tog projekta, da će studija biti završena tokom decembra, da nema dileme da će studija pokazati da je projekat izvodljiv, da je isplativ i da je to nešto što će biti u vrhu naših prioriteta u narednom periodu. Naravno i da podcrtam ovo o čemu je gospodin Rističević govorio, da upravo ta veza između poljoprivredne proizvodnje i između biomase i proizvodnje energije i zaokruživanja samih proizvodno energetskih ciklusa nad domaćinstvima i velikim gazdinstvima mora biti jedan od prioriteta i sa stanovišta nadležnosti mi ćemo dati podršku tim i takvim projektima, pre svega kroz politiku podsticaja, ali naravno ikroz podršku u obezbeđivanju i sredstava i donacija, što iz IPA fondova, što iz KFE sredstava koja idu u pravcu podrške takvih projekata. Mi smo ako se dobro sećam, pre par nedelja imali potpisivanje ugovora sa šest investitora i UNDP za izgradnju četiri postrojenja na biomasu i verujemo da će takvih projekata biti još. Mi smo kao država i UNDP te projekte podržali sa 1,6 miliona dolara bespovratnih sredstava i ponavljam, moramo raditi na promociji takvih projekata, moramo raditi na promociji obnovljivih, moramo na biomasi posebno, moramo dati podršku našim poljoprivrednicima da razumeju sve mogućnosti i šanse koje su pred njima. Na samom kraju, ponavljam, mi nismo ulazili u te elemente izmene oko rudne rente, pre svega polazeći od činjenice da, ponavljam u pripremi je Zakon o naknadama, taj zakon priprema Ministarstvo finansija i očekujem ga vrlo brzo pred poslanicima i smatrali smo da bi bilo necelishodno da sada ulazimo u jednu analizu i raspravu nečega što će se raditi na nivou zakonskog rešenja. Ja razumem određen stepen nezadovoljstva, pretpostavljam da on postoji kod svih nas, što je rudna renta za naftu i gas 3%, odnosno nije 7% kako je predviđeno, nego je ostala na nivou 3% u praksi. Ponavljam, sada je 2015. godina, a Energetski sporazum je potpisan 2008. godine. Teško je danas o njemu razgovarati sa stanovišta svih elemenata koji su vodili tadašnje državno rukovodstvo da se on potpiše. Ja verujem i želim da verujem da su to bile najbolje namere i najbolje želje za Republiku Srbiju. Slažem se da je taj sporazum u Srbiji imao tri elementa koja su ključna. Jedno je privatizacija Naftne industrije Srbije, drugo je „Južni tok“, a treća je Podzemno skladište Banatski Dvor. Ali, objektivno mi moramo biti svesni da između bilo kog od ta tri akta ne postoji bilo kakva formalno-pravna povezanost i bilo kakva formalno-pravna posledica. To su sve pojedinačni ugovori i nemoguće je osporiti ih na način na koji se ovde poprilično lagano od strane pojedinih poslanika to pitanje otvara. Pročitao sam narodnim poslanicima vrlo preciznu i vrlo jasnu formulaciju iz tog energetskog sporazuma, vezano za član 13. i vezano za to da smo doneli zakon i ratifikovali ga u Skupštini, međunarodni ugovor kojim smo se obavezali da dok traje investicioni ciklus u Naftnoj industriji Srbije nećemo pogoršavati uslove za poslovanje Naftne industrije Srbije, a da se kroz pogoršanje uslova u smislu ovog sporazuma podrazumeva uvođenje, odnosno uspostavljanje novih poreza, taksi, carina ili drugih sličnih dažbina, kao ni povećanje poreskih stopa, iznosa taksi, carina ili nekih drugih i sličnih dažbina. Naprosto, to je zakon koji je usvojila ova Skupština i to je nešto što kao međunarodna obaveza i međunarodni ugovor koji smo ratifikovali ima snagu koja je iznad našeg zakonodavstva i naših drugih zakonskih rešenja. Mislim da bi sada u situaciji kada je, ponavljam, renta 7%, naplaćuje se 3% po starom zakonu koji je bio važeći u trenutku potpisivanja ovog ugovora, da bi sada u ovakvim uslovima podizanje te rudne rente na 10%, a naplaćuje se 3%, što je bilo važeće u tom trenutku, zaista bilo jedno nepotrebno politiziranje i necelishodno delovanje niti Vlade, niti parlamenta. Ja sam pre za to da sa ruskim partnerima uđemo u jedan otvoren prijateljski razgovor i da kroz taj otvoren prijateljski razgovor pokušamo za našu državu da izvučemo što je najviše moguće. To će biti, mislim i pretpostavljam, stav i Vlade u odnosu na ove amandmane o kojima smo govorili, a i politika Vlade koju ćemo voditi u budućem periodu. Ponavljam, mi smo zemlja koja ima određenu vrstu energetske zavisnosti, zemlja koja ima svoje mesto i položaj na karti sveta. Mi treba da budemo svesni toga i svesni potrebe i činjenice i da budemo mudri, da vodimo mudru politiku i kroz mudru politiku da pokušavamo da obezbedimo za Srbiju i za sve naše građane najviše što je realno moguće. Nismo u stanju i nismo u poziciji da lupamo rukom od sto, pogotovo kada postoje čvrsti zakonski okviri koji nas dovode u poziciju da naša argumentacija nije dovoljno snažna i nije dovoljno jaka. Još jedanput zahvaljujem na jednoj izuzetno kvalitetnoj raspravi. Mi ćemo sa dodatnom pažnjom pogledati u toku večeri i sutrašnjeg prepodneva još jedanput amandmane. Nadam se da ne treba da dodatno potenciram potpunu otvorenost ovog tima da prihvati svaki amandman koji će da unapredi zakon. Tako smo se ponašali do sada i verujte mi da ćemo se tako ponašati i ubuduće. Ukoliko postoji prostor da i od ovih preostalih 82 amandmana neki budu takvi da unapređuje sistem i sistemska rešenja, mi ćemo i te amandmane prihvatiti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. Pomenuli ste sve diskutante, ali niste gospođu Čomić i gospodina Živkovića, da se ne nađu uvređeni. (Aleksandar Antić, s mesta: Gospođi Čomić sam se već zahvalio posle prvog obraćanja, a gospodinu Živkoviću sam vrlo precizno odgovorio.) Čisto da bude sve jasno, gospodine ministre. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres i zahvaljujem se gospodinu Antiću, zajedno sa članovima Kabineta, na učešću u današnjoj raspravi. Zahvaljujem se i svim narodnim poslanicima. Nastavak je sutra u 10,00 časova.