Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutan 91 narodni poslanik, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vanja Vukić, Stefana Miladinović, Branko Ružić, Dubravka Filipovski.Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres sa predlozima akata iz tačaka 4, 5, 6. i 7. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuje ministar odbrane, Bratislav Gašić; Zoran Đorđević, državni sekretar u Ministarstvu odbrane; general-major Bojan Zrnić, načelnik Uprave za odbrambene tehnologije u Sektoru za materijalne resurse u Ministarstvu Odbrane i kapetan bojnog broda Milan Konjikovac, načelnik Uprave za međunarodnu vojnu saradnju u Ministarstvu odbrane. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 170. stav 1. i članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije u saradnji u oblasti odbrane; Predlogu odluke o usvajanju Godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini i Predlogu odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Da li predstavnik predlagača, ministar odbrane Branislav Gašić želi reč? (Da.) Izvolite, ministre.
Hvala. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji, koji je potpisan u Beogradu 16. oktobra 2014. godine. Pomenuti Sporazum pre svega opredeljuje oblasti saradnje, te će tako Vlade dve države, odnosno njihovi ovlašćeni organi sarađivati u oblasti isporuke naoružanje i vojne opreme, isporuke rezervnih delovi i uređaja za robu vojne namene, pružanju usluga u oblasti vojno-tehničke saradnje, razmeni stručnjaka i obuci kadrova kao i u postupku projektovanja i proizvodnje robe vojne namene. Sporazumom je predviđeno da će se radi razvijanja vojno-tehničke saradnje zaključivati zasebni ugovori kojima će se ta saradnja konkretizovati. Takođe, strane će u cilju realizacije navedenog Sporazuma formirati međuvladinu Komisiju za vojno-tehničku saradnju. Odredbe kojima se uspostavljaju osnovna pravila o razmeni i zaštiti tajnih podataka tokom sprovođenja Sporazuma, kao i odredbe o zaštiti, korišćenju i čuvanju intelektualne svojine, takođe su sastavni deo predloženog Sporazuma. U završnim odredbama sporazuma, predviđeni su načini na koje će se rešavati eventualni sporovi, izmene i dopune Sporazuma, kao i način njegovog stupanja na snagu. Ovaj sporazum se zaključuje na period od pet godina, a regulisan je način njihovog produženja. Takođe, predviđeno je da stupanjem na snagu predloženog Sporazuma prestaju da važe Sporazumi između Savezne Vlade, Savezne Republike Jugoslavije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji koji je potpisan u Moskvi 3. decembra 1997. godine. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da Narodna skupština potvrdi predloženi Sporazum, odnosno izglasa zakon kojim se potvrđuje Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji. Danas je pred vama i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji u oblasti odbrane, potpisan u Minsku 10. novembra 2014. godine. Stupanjem na snagu navedenog Sporazuma, stvara se pravni osnov za saradnju Ministarstva odbrane, kao i za druge oblike saradnje u oblasti odbrane za koje strane budu zainteresovane. Sporazum sadrži oblasti i oblike saradnje, predviđa mogućnost razvijanja saradnje u oblastima od zajedničkog interesa kroz zaključivanje posebnih ugovora u skladu sa predmetnim Sporazumom, odredbe o zaštiti tajnih podataka i troškovima koji nastanu tokom njihovog sprovođenja, medicinskoj zaštiti i disciplinskoj odgovornosti. Sporazumom su predviđeni načini na koji će se rešavati eventualni sporovi, izmene i dopune, način njegovog stupanja na snagu, period važenja i otkazivanja. Saradnja u oblasti odbrane sa Republikom Belorusijom može se oceniti kao dobra, sa mogućnošću daljeg intenziviranja i unapređenja, te za ostvarivanje pomenutih oblika saradnje, neophodno je zaključivanje opšteg ugovora o saradnji u oblasti odbrane, kojim bi se navedena pitanja pravno regulisala u skladu sa Bečkom Konvencijom o ugovornom pravu i Zakonom o zaključivanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Predlažem da Narodna skupština ratifikuje predloženi Sporazum, odnosno izglasa zakon kojim se potvrđuje Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Belorusije o saradnji u oblasti odbrane. Takođe, danas je pred vama i Predlog odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini, koje je Ministarstvo odbrane Republike Srbije na osnovu zakona o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije, izradilo u saradnji sa Ministarstvom unutrašnjih poslova, kao i Predlog odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Ministarstvo odbrane je u skladu sa raspoloživim kapacitetima i materijalno-finansijskim sredstvima planiralo da u 2015. godini nastavi angažovanje u sedam mirovnih operacija UN u Kongu, Liberiji, Obali Slonovače, Kipru, Libanu, na Bliskom istoku i u Centralnoafričkoj Republici i četiri multinacionalne operacije EU u Somaliji, Centralnoafričkoj Republici, Maliju, u Somaliji imamo dve mirovne operacije. Koristim ovu priliku da informišem da je 15. marta 2015. godine završen mandat vojne operacije EU u Centralnoafričkoj Republici, kao i da je četvoročlanski sanitetski tim Vojske Srbije uspešno završio svoje angažovanje na navedenoj operaciji 10. marta 2015. godine. Pored nabrojenih multinacionalnih operacija, predlog godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama za 2015. godinu iz nadležnosti Vojske Srbije sadrži i sedam mirovnih operacija UN u Zapadnoj Sahari, Republici Maliji, Džamu i Kašmiru, Južnom Sudanu, Sudanu i Bliskom Istoku, u kojima Vojska Srbije do sada nije imala učešće, kao jednu multinacionalnu operaciju EU u Centralnoafričkoj Republici. Unošenje navedenih sedam mirovnih operacija UN u predlog godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini ne znači neminovan početak učešća pripadnika Vojske Srbije u njima, već se na taj način stvaraju uslovi za ispunjavanje obaveza Republike Srbije koji proizilaze iz zaključenog Memoranduma o razumevanju, naravno, ukoliko naša strana dobije poziv od UN za angažovanje u bilo kojoj od 14 mirovnih operacija UN, sadržanih u predlogu godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Eventualni početak angažovanja Vojske Srbije u tim misijama planiran je na osnovu Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i UN o doprinosu i sistemu stend baj aranžmana UN, zaključenog novembra 2011. godine, kojim su utvrđeni resursi Vojske Srbije, sanitetski tim, vojni posmatrači i štabni oficiri, koje je Vlada Republike Srbije stavila na raspolaganje UN u slučaju potrebe za angažovanje na terenu. U toku 2015. godine jedino je izvestan početak angažovanja sanitetskog tima Vojske Srbije u vojno-savetodavnoj misiji EU u Centralnoafričkoj Republici koji će uslediti nakon usvajanja odluke Narodne skupštine Republike Srbije. U 19 multinacionalnih operacija UN i EU u 2015. godini, planirano je angažovanje do 670 pripadnika Vojske Srbije na 357 pozicija. Predlogom godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini nije planirano značajnije povećanje angažovanja Vojske Srbije van granica Republike Srbije, već zadržavanje dostignutog nivoa angažovanja, što je uslovljeno raspoloživim sredstvima. Potrebna finansijska sredstva za realizaciju predloga godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini iznosila 1.335.282.985 dinara. Od navedenog ukupnog iznosa za potrebe učešća pripadnika Ministarstva odbrane i Vojske Srbije potrebno je 1.244.318.000 dinara. Ministarstvo odbrane je obezbedilo 847.462.000 dinara, a razlika od 396.856.000 dinara biće obezbeđena nadoknadama koje će UN uplatiti Ministarstvu odbrane na ime učešća u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Pravni, odnosno ustavni okvir posla za donošenje odluke o usvajanju godišnjeg plana sadržan je u Ustavu Republike Srbije, Zakonu o Narodnoj skupštini i Zakonu o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije, kojima je propisano da Narodna skupština donosi opšte akte iz nadležnosti Republike Srbije, odnosno odluke, kao i da razmatra i usvaja godišnji plan upotrebe za izvršavanje planiranih multinacionalnih operacija u tekućoj godini. Pored navedenog, a u odnosu na ustavni osnov za donošenje odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini ukazuje na odredbu člana 140. Ustava, kojim je utvrđeno da se Vojska Srbije može upotrebiti van granice Republike Srbije, odnosno člana 8. Zakona o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije, kojima je propisano da Narodna skupština odlučuje o učešću pripadnika Vojske Srbije u tim operacijama. Angažovanje pripadnika Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama je značajan element spoljne politike naše države. Učešćem u multinacionalnim operacijama Republika Srbija pokazuje da je aktivni činilac očuvanja međunarodnog mira i bezbednosti, potvrđuje sopstveni ugled i jača poverenje u Vojsku Srbije u međunarodnom okruženju. Republika Srbija kroz učešće u multinacionalnim operacijama jača vlastite odbrambene kapacitete i nacionalnu bezbednost, a sve intenzivnije učešće u operacijama EU u okviru zajedničke bezbednosti i odbrambene politike doprinosi približavanju Republike Srbije članstvu u EU. Koristim ovu priliku da vas informišem da je Ministarstvo odbrane, u saradnji sa MUP, pripremilo izveštaj o izvršavanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2014. godini, koji je dostavljen Vladi Republike Srbije na usvajanje i prosleđen Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, informisao bih vas da sam u martu ove godine imao priliku da lično posetim kontigent Vojske Srbije angažovan u vojnoj bolnici nivoa dva u Mirovnoj operaciji UN u Centralnoafričkoj Republici i lično se uveri da pripadnici Vojske Srbije postavljene zadatke izvršavaju na izuzetno visokom nivou, čime dostojno predstavljaju Vojsku Srbije i Republiku Srbiju. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da Narodna skupština donese odluku o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini i odluku o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Reč ima narodni poslanik mr Đorđe Kosanić, kao prvi prijavljeni. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je zajednički jedinstveni pretres najpre dve odluke o učešću Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini i drugo, odluka o učešću u multinacionalnim operacijama u 2015. godini i dva sporazuma, vojni sporazum između Vlade Republike Srbije i Ruske Federacije i Vlade Republike Srbije i Belorusije. Na početku ću reći da će poslanička grupa JS svakako u danu za glasanje podržati kako pomenute dve odluke, tako i pomenuta dva sporazuma. Najpre, govoreći o multinacionalnim operacijama u 2015. godini, treba reći da učešće pripadnika Vojske Srbije u mirovnim operacijama nije interes samo sistema odbrane, već i državni interes, usmeren ka jačanju našeg spoljno-političkog kapaciteta. Polazeći od 1948. godine, kada su UN na Bliskom Istoku poslale prvu misiju, do danas je pokrenuto čak 68 misija. Trenutno je u svetu aktivan veliki broj misija na četiri kontinenta i angažovano je oko 93.000 vojnika, 17.000 civila i 13.000 policajaca iz čak 120 zemalja. Što se tiče pripadnika Ministarstva odbrane, učestvovaće ove godine u 19 mirovnih operacija, a pripadnici MUP u četiri mirovne operacije. Dakle, predloženim planom je predviđeno učešće do 670 pripadnika Vojske Srbije i 18 pripadnika MUP u multinacionalnim operacijama pod okriljem UN i EU. Treba reći koje su to operacije. Što se tiče MUP, učestvovaće u mirovnim operacijama UN u Liberiji, Haitiju, Kipru i Civilnoj misiji EU za upravljanje krizama. Što se tiče Vojske Srbije, učestvovaće u Kongu, Liberiji, Obali Slonovače, Libanu, Kipru, Centralnoafričkoj Republici, Zapadnoj Sahari, Republici Maliji, u Džamu i Kašmiru, Južnom Sudanu, kao i dve operacije u Sudanu i na Bliskom Istoku. Angažovanje Vojske Srbije i drugih snaga u multinacionalnim operacijama EU i UN, Republika Srbija jasno pokazuje da je aktivan činilac mira i bezbednosti u svetu. Takođe, angažovanjem u mirovnim operacijama pruža se jasan i čvrst dokaz potvrde kontinuiteta i u spoljnoj politici Republike Srbije, koja se zalaže za mirno rešavanje svih sporova u svetu, a isto tako, i to je važan element spoljne politike Republike Srbije, kojom uveliko doprinosi da se Republika Srbija u odnosu sa državama članicama EU i UN tretira kao ravnopravan partner. Imajući u vidu da je danas u svetu sve veći broj kriznih žarišta i oružanih konflikata, multinacionalne operacije imaju sve veći značaj. Svakako da Srbija preduzima kontinuirane mere za povećanje svog učešće u multinacionalnim operacijama. Nije tajna da je veliko interesovanje i kod pripadnika Vojske i kod pripadnika MUP za učestvovanje u ovim multinacionalnim operacijama i pripadnici Vojske Srbije i MUP u multinacionalnim operacijama u praksi poveravaju do sada stečena iskustva i razmenjuju iskustva sa pripadnicima oružanih snaga drugih država. Pored toga, upoznaju se sa standardnim operativnim procedurama, čime se u perspektivi olakšava integrisanje naših snaga u multinacionalne sastave i prilagođavanje načinu rada po svetskim standardima. Treba reći koliko su cenjeni naši „plavi šlemovi“ u svetu. To pokazuje podatak da su mnogo puta u mnogim misijama odlikovani. Ministre, ako se ne varam, poslednje u nizu je odlikovanje naših 68 pripadnika srpskog kontingenta „plavi šlemovi“ u misiji UN u Centralnoafričkoj Republici. Na samom kraju, vezano za ove dve odluke, JS će ih u danu za glasanje podržati, ali želim reći da mi nismo velika zemlja, mala smo zemlja, nemamo nekog velikog političkog uticaja, ali sigurnim učestvovanjem u ovakvim misijama doprinosimo očuvanju mira i bezbednosti u kopnenim zonama u svetu. Vraćajući se na dva sporazuma, prvi sporazum između Srbije i Ruske federacije, treba reći da je ovo značajan sporazum za našu vojsku, da kažem, to je kao krovni ugovor za svaku narednu saradnju i pregovore oko modernizacije Vojske Srbije, kupovine opreme i rezervnih delova. Ministre, ja stvarno ovde ne mogu, a da ne pomenem, mislim da je ovo velika šansa da u narednom periodu realizujemo ono, što je već duže vreme, o čemu govorimo, a to je da naše nebo bude bezbednije, da napokon izvršimo nabavku Migova 29m2, a čini mi se da bi možda mogli da i razgovaramo i o sistemu, ne više o sistemu F300, nego F400, gde bi smo značajno povećali bezbednost našeg neba. Znači, to je nešto o čemu trebamo da razgovaramo u budućnosti i mislim da ćemo sigurno realizovati. Mi smo do sada sa Rusijom i bez ovog krovnog ugovora, da kažem, imali dobru saradnju, a da sada se ta saradnja proširuje na vojno-medicinsku, vojno-obrazovnu i vojno-tehničku. Isto tako, veoma bitno je i razvijanje namenske industrije, ja moram da podsetim da smo mi nekada, u staroj Jugoslaviji, bili veoma značajan činilac, što se tiče namenske industrije i mislim da možemo isto ovim ugovorom i taj deo da dignemo na veoma viši nivo, da dođemo na onaj, da kažem, segment i na ono mesto koje Srbiji u tom delu i pripada. Kada govorimo o ovim sporazumima, ja uvek volim da izađem malo iz okvira i da kažem da svaki sporazum, u bilo kom delu, omogućava saradnju i u mnogim drugim segmentima. Što se tiče Rusije i Srbije, mi imamo jedan značajan sporazum koji mislim da nismo u značajnoj meri do sada iskoristili. Mislim da 99% proizvoda iz Srbije mogu da idu na rusko tržište i mislim da je to nešto o čemu trebamo da razmišljamo u narednom periodu. Što se tiče drugog sporazuma između Srbije i Belorusije, treba reći da je on potpisan u martu ove godine, u Minsku. Prema ovom sporazumu dve zemlje će unaprediti bilateralnu saradnju u vojno-ekonomskoj i vojno-naučnoj oblasti, u oblasti vojnog-obrazovanja, vojne-medicine, obuke itd. U ovom dokumentu se još kaže da će dve strane sprovoditi zvanične posete, sastanke, razmenjivati iskustva, učestvovati i na konferencijama, simpozijumima, seminarima, razmenjivati potrebne informacije, dokumenta, organizovati naučne i tehnološke projekte i učestvovati u operativnim i borbenim aktivnostima, što se tiče obuke. Sporazum, takođe, predviđa i bilateralnu aktivnost u okviru međunarodne vojne saradnje i uspostavljanju finansijske obaveze dve strane. Na samom kraju želim reći da će u danu za glasanje poslanička grupa JS podržati, kako ova dva sporazuma između Vlade Republike Srbije i Ruske federacije i Belorusije, tako i dve odluke o multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Poštovani ministre, poštovani narodni poslanici, pred nama su dva sporazuma: sporazum između Vlada Republike Srbije i Vlade Ruske federacije u vojno-tehničkoj saradnji i sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji u oblasti odbrane. Što se tiče poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, Zajedno za Srbiju, Zeleni, mi ćemo podržati ovu ratifikaciju, rukovodeći se činjenicom da se oba ova dokumenta odnose na vojno-tehničku saradnju zasnovanu na uzajamnom poštovanju, poverenju i uvažavanju interesa ovih država, ali na prvom mestu interesima Republike Srbije. Kao što smo u periodu od 2008. do 2012. godine razvijali vojno-tehničku saradnju sa zemljama EU, SAD, Ruskom Federacijom i mnogim drugim državama, tako i danas smatramo da je važno za Republiku Srbiju da ima pravni okvir za saradnju u oblasti isporuke naoružanja i vojne tehnike, druge robe vojne namene za potrebe odbrane i bezbednosti. Što se tiče sporazuma sa Ruskom Federacijom, apsolutno podržavamo isporuke rezervnih delova, pružanja usluga u oblasti vojno-tehničke saradnje, projektovanje i proizvodnje robe, vojne namene, razmene stručnjaka u zajedničkim programima vojno-tehničke saradnje, obuke kadrova u obrazovnim ustanovama, konsultativne pomoći, itd. Što se tiče sporazuma između Vlade Republike Srbije i Belorusije o saradnji u oblasti odbrane, zaključujem u dobroj meri i želji da se doprinese miru i bezbednosti u svetu, a u cilju jačanja poverenja, a na principima jednakosti i zajedničkih interesa. Ovaj, kao i prvi sporazum sa Ruskom Federacijom, mislim da je to važno reći, neće uticati na prava i obaveze ni jedne ugovornice koje proizilaze iz međunarodnih sporazuma sa drugim državama ili međunarodnim organizacijama. Dakle, podržavamo kontinuitet politike bilateralnih ugovora kada je u pitanju vojno-tehnička saradnja, vojno-naučna saradnja, vojno školovanje i obuka, zakonodavstvo u oblasti odbrane, vojna medicina, mirovne operacije, zaštita životne sredine u okviru vojnih potreba i druge oblasti od zajedničkog interesa. Kao što smo videli, u ovim sporazumima, tj. ugovorima, ovi i slični sporazumimi će se sprovoditi kroz zajedničke posete, radne sastanke, razmene iskustava i konsultacije, učešće na vežbama, učešće na konferencijama, simpozijumima, seminarima, razmena posebnih informacija i dokumenata, istraživačke projekte od obostranog interesa i kroz druge oblike saradnje o kojima se dogovorima. Vojno-tehnička saradnja, saradnja u oblasti odbrane je sistem koji smo zajednički unapredili i na bilateralnom i multinacionalnom nivou kroz važan projekat Partnerstvo za mir, kroz mnoštvo multinacionalnih operacija u kojima je Srbija učestvovala kao i kroz bilateralne sporazume sa pojedinim državama. U tom smislu i u tom cilju, mi ćemo podržati ovakve vrste sporazuma. Što se tiče odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini, ne mogu, a da se ne setim ranijih perioda kada su, nažalost, neke stranke u vlasti činile sve da ovakve godišnje planove i ovakve ugovore sklapamo, ali bez obzira na to, za vreme predsedničkog mandata Borisa Tadića, uspeli smo da vratimo one važne bezbednosne, ali i političke tokove. Zato pozdravljamo učešće profesionalnih pripadnika Vojske Republike Srbije i MUP-a u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Na ovaj način učestvujemo i doprinosimo izgradnji, očuvanju mira u regionu i u svetu. To je jedna od tri misije Vojske Republike Srbije. Time se značajno doprinosi izgradnji ravnopravnog partnerskog odnosa sa državama članicama UN i EU. Dakle, mi ovu odluku donosimo na osnovu Zakona o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije iz 2009. godine. Ovom odlukom, odnosno planom planira se učešće pripadnika Ministarstva odbrane u mirovnim operacijama UN, i to u 14 misija UN i pet misija EU. Ministar je ovde spomenuo neke zemlje, ali ja ću pročitati: Demokratska Republika Kongo, Republika Liberija, Republika Obala Slonovače, Republika Kipar, Republika Liban, na Bliskom Istoku, Centralnoafrička Republika, Zapadna Sahara, Mali, Džamb i Kašmir, Južni Sudan i na Bliskom Istoku imamo dve misije, kao što ste rekli, gospodine ministre. Kao i u misijama EU, za obuku bezbednosnih snaga Somalije, Malija, Centralnoafričke Republike. Dakle, kao što sam rekao, u 14 misija UN i pet misija EU. Sem toga, planira se učešće i pripadnika Ministarstva unutrašnjih poslova u mirovnim operacijama UN u Republici Liberiji, Republici Haiti i Republici Kpar, kao i u civilnoj misiji EU za upravljanje krizama. Sve ove misije imaju specifičnu strukturu, mandat, geopolitički značaj, geografsko i vremensko prostiranje. No, važno je reći da mi na osnovu zakona iz 2009. godine i politike koju smo utemeljili u tom periodu odbrane zemlje ostvarujemo učešće u multinacionalnim operacijama. Učešće pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama, UN i EU važan je elemenat spoljne politike Republike Srbije koje uveliko doprinosi da se Republika Srbija u odnosima sa državama članicama UN i EU tretira kao ravnopravni partner. Republika Srbija na taj način integriše se u ovoj važnoj oblasti aktivnosti EU, istovremeno jača svoje bezbednosne kapacitete na putu članstva u EU. Sem toga, MUP ima direktne koristi od policijskih službenika koji se vraćaju i obogaćuju novim iskustvima ali i savremenim znanjima i veštinama. Iz tog razloga dame i gospodo, poštovani poslanici mi ćemo podržati i ovu odluku o usklađivanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Republike Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Na kraju, gospodine ministre, želim da iskoristim vaše prisustvo i da postavim jedno pitanje koje na neki način ima veze i sa ovim što smo sada pričali. Videli ste juče da je Poreska uprava objavila najveće dužnike u Srbiji. Na žalost, među najvećim dužnicima se nalaze mnoga preduzeća iz vojne industrije, iz vojno-industrijskog kompleksa koji je strateški važan za našu privredu. Mislim da su podaci koji su juče objavljeni alarmantni i ja postavljam pitanje - šta vi ministre, šta Vlada Republike Srbije, preduzima i kakve mere će učiniti da se sanira stanje u vojnoj industriji? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Gašić.
Hvala gospođo predsedavajuća. Zahvaljujem gospodine Bogdanoviću na ovom pitanju i vrlo radu ću da vam odgovorim kada je dugovanje namenske industrije u pitanju. Pre toga bih želeo samo da napomenem dve stvari. Ja ne znam ko je vama u periodu od 2000. do 2012. godine branio ili nije branio ili bio protiv upućivanja Vojske Republike Srbije u mirovne operacije, ali za tih 12 godina je ukupno, za 12 godina, poslato 314 pripadnika Vojske Srbije u sve mirovne misije koje su bile pred vama i koje su predlagane. Godine 2013, samo 2013. godine je 349 pripadnika Vojske Srbije bilo u mirovnim operacijama, u misijama i UN i EU. Godine 2014, 539 pripadnika Vojske Srbije, 2015. godine, videli ste i sami, preko 670 pripadnika Vojske Srbije. Jedan aspekt o kome mi danas i ne pričamo jeste i popravljanje socijalnog statusa svakog pripadnika Vojske Srbije koji iz takve jedne mirovne operacije se vrati sa jednom kvalitetnom uštedom da tako nazovem. Danas je Republika Srbije i prošle godine je Republika Srbija upućivanjem ovolikog broja pripadnika Vojske Srbije u mirovne operacije na sedmom mestu u Evropi po broju pripadnika u mirovnim operacijama širom sveta. Pričam vam o broju pripadnika Vojske Srbije koji su do sada, za dve godine upućeni u mirovne operacije. Što se tiče dugovanja namenske industrije Srbije koja su objavljena juče, i ja sam jako iznenađen i jako, ne mogu da kažem uplašen ali zabrinut zbog dugovanja koja namenska industrija Srbije ima prema budžetu Republike Srbije. Ali, morate zarad javnosti, zarad istine, zarad građana Srbije da kažete da je to dugovanje koje su fabrike namenske industrije napravile do 2012. godine. Ja imam i mogu da vam pročitam šta je to što je fabrika „Zastava oružje“ koja od 1. januara 2013. godine uredno izmiruje sve svoje poreske obaveze, sve doprinose i sve prinadležnosti koje ima prema Republičkoj upravi prihoda. Ovo što je juče i povećanje duga odnosi se isključivo na kamate za period do 2012. godine. „Krušik“ uredno izmiruje svoje obaveze, poreske obaveze. „Prva petoletka Trstenik“ namenska, uredno izmiruje svoje obaveze, doprinose poreza od oktobra meseca 2014. godine. Znači, nijedna fabrika, da li vas interesuje da vam odgovorim do kraja? Nijedna fabrika namenske industrije Srbije u ovom trenutku nije dužnik sem duga koji je napravljen do 2012. godine. Sve svoje obaveze uredno izmiruje i to možemo da potvrdimo urednim poreskim prijavama. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Uvaženi gosti iz Ministarstva odbrane, kolege, ako dozvolite samo da se okrenem na ono što sada govorite gospodine ministre, vi ste u intervjuu koji ste nedavno dali kroz ispovest u jednom nedeljniku rekli da namenska nije dužna ni dinar za porez, citat. Znam da imate potrebu da prikažete svoju veličinu time da optužite prošlost do 2012. godine i da je sve krenulo da cveta dolaskom vašim na tu poziciju, ali nažalost to sami znate da nije tačno, jer urušavanje sistema odbrane upravo je počelo vašim dolaskom na tu poziciju i mislim da standard pripadnika Vojske Srbije nikada nije bio niži u 21. veku nego sada. Ako vi to ne znate, sedi pored vas ako se ne varam komodor, pa možete da ga pitate kakvo je stanje sa njegovim ličnim prihodima, njegovim budžetom, da li zaista to što pričate u javnosti stoji. Nije mi bila ideja da pričam o ovome, ali vi izazivate uvek reakciju pa evo da malo polemišemo. Demokratska stranka će podržati oba ugovora, podržaće i odluke koje se danas nalaze pred poslanicima Srbije iz prostog razloga što smatramo da je to dobra tekovina, tekovina koja je nastala pre 2012. godine. Vi se tada niste bavili ovim poslom, niste se bavili odbranom generalno pa vas nisu verovatno ni informisali, ali mislimo da je to nešto što je nasleđe bivše Jugoslavije. Nažalost u vremenu kada su sadašnje stranke bile na vlasti devedesetih godina, to nasleđe je prekinuto. Mi smo od izvoznika bezbednosti u svetu postali uvoznik bezbednosti. Dobili smo mirovne misije na našoj teritoriji, a onda smo posle 2000. godine počeli polako da se vraćamo u red onih zemalja koje su sposobne, imaju kapacitet da kažem da izvoze bezbednost. Želeo bih prvo da se osvrnem na ugovor u vojno tehničkoj saradnji sa Ruskom federacijom. Smatramo da je to izuzetno dobro, da je to nešto što treba da se odobri i podrži. Svaki ugovor koji treba da pomogne našoj namenskoj odnosno odbrambenoj industriji, našoj Vojsci Srbije je dobrodošao i uvek će biti podržan od strane poslanika DS. Mislim da je ovo nešto što je potpuno prirodno imajući u vidu da velika količina tehnike koju ima Vojska Srbije i MUP su u stvari ruskog porekla i to je nešto što je pozitivno. Ono što bih voleo da čujem, da nam kažete, da li naša odbrambena industrija po ovom ugovoru preuzima bilo kakve obaveze? Da li naši proizvođači odbrambenih sredstava, naoružanja i vojne opreme preuzimaju bilo kakve obaveze, odnosno da li postoji neki rojaliti, pretpostavljam da me razumete, u odnosu na proizvodnju koju imamo i da li ćemo imati obaveze da taj rojaliti isplaćujemo svojim partnerima iz Rusije, što do sada nije bio slučaj? Odnosno, da li će nas ovaj ugovor i finansijski koštati? Nije smešno, to je ozbiljna tema, nema potrebe da se smejte. Pitam zato što sam zabrinut za te fabrike za koje kažete da su propadale do 2012. godine, a cvetale su u vašoj vlasti do 1999, 2000. godine. Svi smo svesni koliko je to cveće bilo zaraslo u korov. Ugovor o saradnjiu oblasti odbrane sa Belorusijom takođe podržavamo. Podsećam da danas, verujem da Srbija ima praktično od Kuvajta do Velike Britanije sa gotovom svim zemljama EU i Evrope ugovore. Na vašu sreću mi ne osporavamo te ugovore ovde u parlamentu, kao što su osporavale vaše kolege u vremenu dok ste bili opozicija. Vama su ti ugovori smetali. Ugovore koje smo potpisivali u regionu vama su bili izdajnički, danas su sa vaše strane shvaćeni kao pozitivni i to je napredak. To je možda čak veći napredak od samog ugovora koji ste potpisali, koji mi podržavamo. Ono što želim da naglasim, Republika Srbija ima određene kapacitete u međunarodnoj politici. Svakako jedan od najvećih kapaciteta koje Srbija ima je upravo Vojska Srbije i učešće u mirovnim operacijama van granica naše zemlje, zajedno sa policijom. To je jedna izuzetno dobra stvar kako za samu vojsku, za ministarstvo, za Vladu ali i za državu. Time se podižu kapaciteti, operativne mogućnosti Vojske Srbije, ali i kapaciteti same naše države. Ono što je jako važno naglasiti to je da Srbija od pre 2012. godine, gospodine ministre, pošto je ta godina prelomna za vas, učestvuje u mirovnim misijama i sa EU. Taj broj je sada povećan i to je veliki iskorak u pravcu evropskih integracija. U vremenu kada smo mi to u parlamentu Srbije predlagali pre nekih pet godina to je bio veliki problem da prihvate vaše kolege poslanici u to vreme, veliki problem gospodine ministre. Danas, vidite, imate sa naše strane potpuno razumevanje i podršku da nastavite sa time. Ono što je, da kažem, benefit možda danas ovoga o čemu raspravljamo je to da nakon toga što je premijer Srbije ovde u parlamentu rekao da je konačno shvatio da je Berlinski zid srušen i vi ste konačno shvatili da učešće u mirovnim misijama su benefiti kako za Vojsku, tako i za državu i drago mi je kada se hvalite da ste podigli broj pripadnika Vojske Srbije u mirovnim operacijama. Žao mi je samo što ne kažete da je taj broj podignut u odnosu na stend baj aranžman koji je potpisan pre 2012. godine. Znači, mi smo te planove pravili, jer Vojska nije prodavnica u kojoj može u jednom danu ili u jednoj godini da se stvari rešavaju. Znači, ono što se desilo 2013. godine je nasleđe iz 2012. godine i hvala bogu mislim da će tako biti i ubuduće. Ja vam na tome čestitam. Međutim, ono što je problem, to sam rekao, problem je što pripadnici Vojske Srbije bez obzira na povećano učešće imaju danas životni standard niži nego 2012. godine. To je nešto što bi ja, gospodine ministre, voleo da nam objasnite, zbog čega ste to podržali, jer to nije korektno nije fer, jer ti ljudi rade izuzetno težak posao i mislim da kao neko ko, kao što znate, uz policiju rizikuje svoje živote treba da ima tretman adekvatan, a ne da se ubeđuje da će gladnog stomaka više i bolje raditi i bolje razmišljati. Ono što je u stvari predviđeno da bude glavni benefit je podizanje kapaciteta spoljnopolitičkog Republike Srbije. Devetnaest mirovnih misija, pet misija EU, Srbija je sedma u Evropi, fantastično i Srbija doživi da ne zna da su u Ujedinjenim nacijama u Kongresu sprema rezolucija o Srebrenici. Znači, džabe svo to učešće ukoliko na diplomatskom nivou ne postoje oni koji su svesni da mi bildujemo kapacitet danas njima, da bi oni u svetu mogli na vreme, ako ništa drugo bar da saznaju šta se sprema i šta je to što može da nas pogodi, a da budemo na neki način oštećeni. Ovo naglašavam zato što samo učešće u mirovnim misijama jeste imperativ za pripadnike vojske za koje kako kažete poboljšava im se standard time što su negde van granica naše zemlje. Drago mi je da ste bili u Centralnoafričkoj Republici. Bio sam i ja kao što znate ili ne znate, ne znam, rekli ste da ste vi prvi koji je išao. Ja sam bio na Kipru isto tako. Nisam želeo da trošim pare u visini jednog vojnog vozila da odlazimo u Čad. Iz tog jedinog razloga nisam bio tamo, ali je jako dobro to što ti ljudi imaju finansijski benefit, ali je i jako loše što očigledno naša država bez obzira na sve to ne podiže svoje spoljnopolitičke kapacitete. Zašto ovo govorim? Zato što učešće u mirovnim misijama podrazumeva da mi postajemo partneri i saveznici onim zemljama koje u svetu odlučuju o sudbinama mnogih zemalja, a danas možda odlučuju na neki način i o sudbini Republike Srbije. Da bi se to uradilo mora da postoji i prateći neki element, odnosno da se aktivira i diplomatski kor i da se mi u svetu ne promovišemo ovde u parlamentu tako što ćete nam reći da ste vi nasledili loše stanje i vi ste ga nadgradili i vi ste ga napravili fenomenalno dobrim stanjem, to svi u Srbiji znaju, vaši dometi i rezultati su nesporni i mislim da će biti upamćeni u istoriji Vojske Srbije, to je nešto za šta nemam dilemu nikakvu. Vama je pozitivno i videćemo pripadnicima Vojske da li su negativni. Ne mislim da Srbija ima konačnu korist od učešća u mirovnim operacijama ne zbog ljudi koji učestvuju i koji su, kao što kaže kolega, nagrađeni, odlikovani, gotovo u svim mirovnim misijama su naši pripadnici odlikovani, već zato što benefit koji mi treba da imamo kao država Vlada, na kraju krajeva i Ministarstvo i Vojska ne crpimo iz tih misija. Razumem da ste vi tu tek godinu dana, da niste vični diplomatiji, to je nešto što je za vas novost i nije to nikakav problem, nije ni sramota i zaista ne mislim da ovo trebate da shvatite kao kritiku, ali postoje drugi diplomatski predstavnici, postoji Ministarstvo za spoljne poslove, postoje aktivnosti predsednika, premijera. Oni su dužni da promovišu ono što vi radite, znači da vaš rad promovišu u svetu podižući kapacitet države Srbije da nam se ne desi to što nam se dešava upravo, a to je da u minut do dvanaest saznajemo da se sprema rezolucija na koju smo, siguran sam, mogli da utičemo, da je poboljšamo, da je na neki način kreiramo ili pomognemo u kreiranju tako da se niko ne oseti ugroženim. Naprotiv, da bude opšteprihvaćena i dobra za sve i to je nešto što je loše. Takođe, moram da kažem, naravno, to se desilo, kako vi kažete, od 2012. godine, ali naprosto mogućnost učestvovanja u ovolikom broju mirovnih misija je upravo rezultat uspešno sprovedene reforme sistema odbrane. U mirovnim misijama, dame i gospodo narodni poslanici, učestvuju samo pripadnici profesionalne Vojske Srbije kako danas tako i ranije, na dobrovoljnoj osnovi. Da kojim slučajem Vojska Srbije nije profesionalizovana uz učešće u kopnenoj zoni bezbednosti mi ne bi imali kapacitete da danas vi, gospodine ministre, nam ovde slavodobitnički kažete kolika je količina ljudi koji učestvuju i to je činjenično stanje. Dakle, reforma koja je uspešno završena, koju vi osporavate, a koristite njene benefite, omogućila je da vi danas ovde nama kažete kako Vojska Srbije u višestruko većem broju danas participira u mirovnim misijama, što mi podržavamo, da nemate dilemu. Zaista mislim da, znajući vas da vi ovo shvatate kao kritiku, ovo je dobronamerno, čak i nije ni kritika, ovo je pohvala. Naglašavam, od izuzetnog značaja je to što vi danas sedite ovde u jednom prijateljskom okruženju u kome vas niko ne napada, za razliku od nekog prošlog vremena u kome čak i vaše kolege koje su bile eksplicitno protiv učešća u mirovnim misijama vas podržavaju, imaju razumevanja, daju saglasnost i to je možda najveći iskorak koji je napravljen od momenta kada je premijer rekao da je shvatio da je srušen Berlinski zid. Došli smo u situaciju da shvatamo da učešće Vojske Srbije nije loš posao, naprotiv, da su benefiti i za Vojsku i za Srbiju i za državu i građane i za Vladu Srbije višestruki i to je nešto za pohvaliti. Ponavljam još jednom, predstavnici DS će čiste savesti, kao i pre 2012. godine, gospodine ministre, glasati za ove predloge jer smatramo da su konzistentni, da rade na razvoju odnosa, podižu kapacitete i to je nešto što je jako dobro i bez obzira što smo opozicija nećemo biti protiv jer smo mi konstruktivna opozicija koja podržava dobre stvari. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Nasmejao sam se malopre zbog količine stranih reči koje koristite kada se obraćate, pa mi je to bilo samo smešno - benefit, koji ste spomenuli pet puta. Međutim, ja vas razumem i razumem i da iz lada i da iz senke i da iz svega toga budete na čelu jednog ovakvog ministarstva, ali to sigurno za narednih desetak godina neće da se desi. Matematika je ono što danas iznosim, a to je da je 2012. godine je 167 pripadnika Vojske Srbije bilo u mirovnim operacijama. Sve skupa za tih 12 godina 314 pripadnika. Onog trenutka kada je danas premijer, a tada ministar odbrane došao na čelo Ministarstva odbrane „Zastava“ je dugovala 8 milijardi i 67 miliona dinara. Od oktobra meseca 2013. godine uredno izmiruje sve svoje poreske obaveze. To su činjenice. „Krušik“ milijardu i 300 miliona dinara. Od 1.1.2014. godine uredno izmiruje sve svoje obaveze. „Prva petoletka“, Trstenik, namenska – dve milijarde 178 miliona dinara. Od 1.12.2014. godine uredno izmiruje sve svoje poreske obaveze. Lučani „Milan Blagojević“ - 275 miliona dinara dugovanja, od 1. januara 2013. godine izmiruje uredno sve svoje obaveze. „Utva“ Pančevo - 135 miliona dinara dugovanja, izmiruje svoje obaveze uredno od 2008. godine. „Sloboda „ Čačak - 925 miliona dinara, od 1. oktobra 2012. godine uredno izmiruje svoje obaveze. Znači, to su nasleđene obaveze do 2012. godine. Razumem brigu i za socijalni status pripadnika Vojske Srbije. Više bih je razumeo da mnogi objekti, da mnoge zgrade, da mnoge parcele, da mnoga imovina Vojske Srbije u nekom periodu nije davana kumovima, prijateljima, rasprodavana, uništavana, više bih razumeo vašu brigu za socijalni status pripadnika Vojske Srbije i naravno da nam je najveća briga u narednom periodu pored modernizacije Vojske Srbije, poboljšanje socijalnog statusa pripadnika statusa Vojske Srbije. Dovoljno sredstava imamo, dovoljno uštede imamo, ali moramo da kazne koje plaćamo za period od 2012. godine smanjimo, jer 24 milijarde smo isplatili obaveze od 2000. do 2015. godine, sudske takse, tužbe i ne znam više šta ne dolazi na naplatu, raznorazne parcele iz Požarevca u milionima evra. Naravno da ćemo ta sredstva da opredelimo za poboljšanje socijalnog statusa pripadnika Vojske Srbije. Reći ću vam još jednu stvar, ma koliko se trudili da me uvredite, da me iznervirate, moja kultura i mirnoća nije moja slabost, gospodine Šutanovac, već način života. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, replika.
Ne znam gospodine ministre šta ste shvatili kao uvredu. Zaista bih voleo da mi to kažete. Ja ću se izviniti, nemam nikakav problem. Imam problem kada ministar odbrane misli da je benefit strana reč, a pored vas sedi oficir koji ima beneficirani radni staž, za koji svi u Srbiji znaju. Prvo, mislim strana reč koja se koristi u Ministarstvu odbrane, pripadnici Vojske Srbije možda su manjeg obrazovanja od vas, ali svi znaju šta znači benefit i šta je beneficirani radni staž. Gospodine ministre, pročitajte podatke koliko je bilo pripadnika u mirovnoj misiji u 2007. godini. Mi smo povećali 10 puta za pet godina, 10 puta u odnosu na 2007. godinu. Pročitajte kada je potpisan „stendbaj“ aranžman sa UN na osnovu koga vi funkcionišete, evo kolega Konjikovac može da vam kaže kada je potpisan, mislim da ste čak možda bili tad u Americi i vi. Molim? Godine 2011. ja sam ga potpisao, nego ministar ima problem. Podržavam potpuno odbrambenu industriju, gospodine ministre. Nasledio sam 75 miliona dolara godišnje izvoza, došli smo 250 miliona dolara godišnje. Imam problem kada pričate o tome da su prihodi veliki, a znam da recimo imate problem sa ugovorima koji se tiču alasa. Teško će to da se realizuje gospodine ministre. Sada me razumete izgleda, to je mašinska stvar, ja sam inženjer, ta stvar je problem. Znam da su zainteresovani da kupe neku firmu, Arapi ovde dolaze. Ono što ne mogu da prihvatim to je prodaja imovine koju je Ministarstvo prodavalo. Kada je Ministarstvo odbrane prodalo bilo koju imovinu, parcele itd? Gospodine ministre, verujem da ste vi čuli da postoji Direkcija za imovinu Vlade Republike Srbije. Direkcija za imovinu raspolaže imovinom i Ministarstva odbrane. Koristiću vreme.
Ne možete u replici koristiti bilo koje vreme. Sada ste prešli dva minuta. Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč od ovlašćenih, odnosno predsednika? Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Hvala gospođo predsedavajuća. I ranije sam kao ovlašćeni predstavnik moje poslaničke grupe kod ove teme očekivao da se desi ono što se dogodilo i danas. Sve poslaničke grupe će glasati za ove odluke i sporazume i to je dobar signal u smislu razumevanja politike koja se sprovodi u oblasti odbrane, ali i razumevanja velikih, pre svega diplomatskih koristi i benefita koje će imati naša zemlja, ne samo od sporazuma, tu ćemo imati više neku korist koja se tiče konkretno Ministarstva odbrane, već od učešća naših pripadnika Vojske Republike Srbije i pripadnika MUP-a u mirovnim misijama koje sprovode UN i EU. Mislim da je zaista naša zemlja, bez obzira što smo mi, čak i bivša SFRJ je imala sluha za tadašnje spoljno-političke okolnosti, za punu svest o tome što znači učešće u mirovnim misijama, i bez obzira što mi kao antikomunisti imamo mnogo primedbi na tadašnji sistem i na vođenje spoljne politike, na biranje saveznika u svetu, u ovom delu je vođena dobra politika. Dobra politika je imala svoj diskontuinitet devedesetih godina, kada nismo bili ni članica UN, ni članica Interpola, kada smo ovaj svet koji ide nekim drugim putem smatrali za neprijateljskim i, ono što je dobro, danas je politička scena Srbije takva da apsolutno, a posebno mislim i na premijera Vučića i na ministra odbrane, koji nastavlja jednu dobru tradiciju njegovih prethodnika, pre svega mislim na ministre odbrane posle 2000. godine, da se u jednom ozbiljnom sistemu koji se zove Ministarstvo odbrane, u jednom sistemu koji je, to ću ponoviti po ko zna koji put, u svojim unutrašnjim reformama otišao najdalje, zahvaljujući profesionalizmu, zahvaljujući stručnosti, zahvaljujući i patriotizmu. To je dokaz da ipak sve zavisi od politike. Naši se omladinski fudbaleri trenutno bore za finale Omladinskog prvenstva sveta u fudbalu. Znamo kakvi su kapaciteti, potencijali naše nacije samo kada im se da šansa. Glavni problemi svuda su problemi sistemske prirode, znači država je ta koja nije često stvorila sistem da se ispolje svi potencijali, ogromni potencijali koje ima naš narod. To je srećom uradila Vojska Republike Srbije. Premijer Vučić dok je bio ministar odbrane zaista je dao u parlamentu jednu hrabru i odgovornu izjavu. Rekao je da ni sam nije imao potpunu svest šta znači učešće u mirovnim misijama, kolike to pre svega benefite u diplomatskom smislu donosi zemlji. Tu dolazimo na teren onoga što SPO zagovarao 90-ih godina, što nažalost tada nije imalo većinsku podršku. Tada je zvanična državna politika smatrala da je odbrana zemlje isključivo vojne prirode i da se recimo Beograd brani u Kninu, a mi smo smatrali drugačije, da je oružana odbrana zemlje zadnji način odbrane zemlje, da se zemlja pre svega brani mudrom politikom i dobrom diplomatijom, da se ne brani Beograd u Kninu, nego da se Knin brani u Beogradu dobrom diplomatijom i dobrom politikom. Ono što je zaista pohvalno za sadašnju Vladu i za sadašnjeg premijera je da u potpunosti imaju razumevanja za spoljno-političke okolnosti, za mesto u kome se nalazi Srbiji i bez obzira što smo okrenuti, naravno u političkom smislu, ka članstvu u EU i u vrednosnom smislu, sporazumi sa Ruskom Federacijom i Belorusijom pokazuju, između ostalog, i pored onih praktičnih stvari koje će imati Ministarstvo odbrane, jer je dosta naše tehnike, naoružanja i vojne opreme ruskog porekla, pokazuju jednu dobru izbalansiranu politiku i u sektoru odbrane. Dobro je što se stalno povećava broj i pripadnika Vojske Srbije i pripadnika MUP-a u mirovnim misijama, jer zaista, ministar je tek u replici pomenuo nešto što sam ja želeo da kažem u uvodnom delu, pored tih diplomatskih koristi koje će imati naša zemlja, pored toga što se naši vojnici i policajci zaista izuzetno ističu u svim misijama, dobijaju najviša priznanja i odlikovanja, oni stiču i nova znanja i nova iskustva koja prenose i koja su jako dragocena i za MUP i za Ministarstvo odbrane. Mi smo pre nekoliko godina, ja mislim pre četiri godine, usvojili Strategiju odbrane i Strategiju bezbednosti Republike Srbije i sve ove odluke su zasnovane upravo na utvrđenim bezbednosnim potrebama i interesima pre svega Republike Srbije na Strategiji nacionalne bezbednosti, Strategiji odbrane i Strategijsko pregledu odbrane Republike Srbije. Mislim da je i kod profesionalizacije Vojske Republike Srbije i kod učešća u mirovnim misijama bilo „patriota“ koje su smatrale da treba zadržati obavezno služenje vojnog roka, da mi nemamo šta da tražimo po sukobima u svetu, jer, zašto bi naša deca, najčešće se pominjao Avganistan, išla tamo da krvare, itd. Ono što je dobro, ako gledamo pregled stanja u mirovnim misijama, to je da mi zaista nismo imali takvih slučajeva da se dogode tragedije u smislu stradanja nekog od naših pripadnika, makar u skorijoj budućnosti. Drugo, princip slanja pripadnika i vojske i policije u mirovnim misijama je na bazi dobrovoljnosti. Takođe, profesionalizacija Vojske Republike Srbije je na bazi dobrovoljnosti. Čak smo imali situaciju, bez obzira na prilično skromne zarade koje su odlike naše ekonomskog stanja a ne želje nekog ministra ili vlade, da je za jedno radno mesto u Vojsci Srbije konkurisalo osam, devet, deset, nekada i jedanaest ili dvanaest zainteresovanih građana, što pokazuje da te predrasude koje postoje ipak treba razbiti. Kod nas se često u političkom smislu od Vlade, od poslanika, od predstavnika političke elite traži da se izjasni da li smo mi ili isključivo za članstvo u EU, što podrazumeva, po onima koji ne razumeju šta je dobra politika, lošije odnose sa Ruskom Federacijom, ili smo bliži negde Rusiji. Mislim da je ova Vlada zaista, pre svega tu moram da istaknem premijera Vučića, napravila jednu dobru izbalansiranu politiku. Mi smo neko ko nije uveo sankcije Ruskoj Federaciji, i pored velikih diplomatskih pritisaka i čini mi se da je argumentacija zaista, s obzirom na naše tradicionalno dobre istorijske i mnoge druge veze sa Ruskom Federacijom nešto što je imalo smisla i da se u tom delu ispravno i pravovremeno reagovalo. S druge strane, ako je cilj naše države članstvo u EU, zašto bi to podrazumevalo da mi budemo neprijateljski raspoloženi ili u bilo kojim lošim odnosima sa velikom Ruskom Federacijom? Mislim da tim putem kojim sada Vlada u političkom smislu ide treba i da se nastavi, a to se pokazuje i kroz ove sporazume i sa Ruskom Federacijom i sa Belorusijom, koji su jako korisni za Ministarstvo odbrane. Ali, istovremeno treba napomenuti da mi imamo i ambasadora u NATO savezu, da je naša Vojska u velikoj meri uređena po NATO standardima, to su standardi koji su u vojnom smislu u svetskim okvirima na najvišem nivou, da imamo dobru saradnju i sa NATO paktom, da smo u Partnerstvu za mir i mislim da je to nešto što je u političkom smislu odlika jedne mudre i izbalansirane politike. Zbog toga će Srpski pokret obnove i Demohrišćanska stranka Srbije u Danu za glasanje podržati i ove odluke i ove sporazume. Hvala.
Da li još neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Čikiriz. Samo želim da vam, kada kažete o usklađenosti spoljne politike, ona je, za razliku od prethodnog perioda i drago mi je kada moji saradnici koji su i u prethodnom periodu bili na značajnoj funkciji u Ministarstvu odbrane, pre svega kao struka, kao oficiri, kažu da je balansiran pristup, za razliku od ranijeg perioda, što znači u odnosu na sva četiri stuba spoljne politike Republike Srbije. Ali, voleo bih da znate i da pročitam da je 2007. godine 21 pripadnik Vojske Srbije bio u mirovnim operacijama; 2008. godine je bilo 15; 2009. godine 46; 2010. godine 47; 2011. godine 82; 2012. godine, to je period koji spominjete kada je Aleksandar Vučić bio ministar odbrane, 167; 2013. godine 328; 2014. godine 539 i 2015. godine 670. Čak je jedan veliki međunarodni skup pod pokroviteljstvom UN održan u Beogradu „Budi mirovnjak“, gde su nam na jedan prigodan način iskazali veliko poštovanje za ono što Srbija čini na očuvanju međunarodnog mira. Ono što morate da znate, pošto ste spominjali to, kada je u pitanju dobrovoljno služenje vojnog roka, 2011. godine je 650 pripadnika u dva uputna roka služilo u jedinicama Vojske Srbije; 2012. godine 650; 2013. godine 1.400; 2014. godine 1.800 i 2015. godine biće upućeno 2.400 na dobrovoljno služenje vojnog roka. Kada pričamo o interesovanju, ovde imamo na jedno mesto četiri kandidata. Takođe, kada je u pitanju Vojna akademija i Vojna gimnazija, na jedno mesto imamo u proseku 10 kandidata koji konkurišu na to mesto. To je jedan poprilično veliki trend rasta kada je u pitanju interesovanje za zapošljavanje u Vojsci Srbije. Kada mi ovako mali i neuki, nepismeni, imamo ovakve rezultate, čudi me šta su oni pismeni naučnici radili u periodu do 2012. godine? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Skupštine, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, u okviru drugog zajedničkog jedinstvenog pretresa govoriću o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji, o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji u oblasti odbrane, o Predlogu odluke o usvajanju Godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini i Predlogu odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji potpisan je 16. oktobra 2014. godine u Beogradu, čime je prestao da važi prethodni dotadašnji sporazum koji je potpisan 3. decembra 1997. godine. Novi sporazum je nastao kao rezultat uzajamne težnje za jačanjem i razvojem prijateljskih odnosa Srbije i Rusije, ali istovremeno uz poštovanje uzajamnih interesa dve strane, kao i opšteprihvaćenih načela i normi međunarodnog prava. Konkretno, strane su se sporazumele o vojno-tehničkoj saradnji u sledećim oblastima: isporuke naoružanja i vojne tehnike, druge robe vojne namene za potrebe odbrane i bezbednosti država strana; obezbeđenje eksploatacije, remonta i modernizacije robe vojne namene; isporuke rezervnih delova, agregata, sklopova, uređaja, specijalne nastavne i pomoćne imovine, kompletnih delova za robu vojne namene, pružanje usluga u oblasti vojno-tehničke saradnje, razvoja odnosa saradnje tokom postupka projektovanja i proizvodnje robe vojne namene; razmene stručnjaka radi pružanja tehničke pomoći prilikom realizacije zajedničkih programa u oblasti vojno-tehničke saradnje; obuke kadrova u odgovarajućim obrazovnim ustanovama, u skladu sa potrebama i mogućnostima strana; konsultativne pomoći u borbenoj primeni naoružanja i vojne tehnike, kao i po drugim pitanjima vojno-tehničke saradnje, drugim oblastima vojno-tehničke saradnje o kojima se postigne sporazum između strana. Takođe, u cilju realizacije ovog sporazuma, strane će formirati međuvladinu komisiju za vojno-tehničku saradnju, a kao poseban deo se navodi i zaštita podataka, gde se posebno vodi računa o tome da uzajamno dobijeni podaci ni na koji način ne ugroze jednu od strana. Istakao bih da su odnosi naše dve zemlje tradicionalno dobri, da imamo razvijene odnose na svim nivoima, a naročito u oblasti vojne tehnike i da je dobar deo naše vojne tehnike i naoružanja poreklom iz Sovjetskog Saveza odnosno Rusije. U skladu sa tim, logično je ekonomsko i tehnički da se nastavak saradnje nastavi i dodatno unapredi. Slična situacija je i kada je u pitanju saradnja sa Belorusijom, pa je takav sporazum naše dve vlade o saradnji u oblasti odbrane više nego očekivan sled okolnosti. Sam tekst Sporazuma je potpisan u Minsku 10. novembra 2014. godine, sa ciljem da se unapredi saradnja u oblasti odbrane u okviru svojih nadležnosti, u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom i preuzetim međunarodnim obavezama. Sporazumom je precizirano da strane ostvaruju saradnju u sledećim oblastima: vojno-ekonomska saradnja, vojno-naučna saradnja, vojno školovanje i obuka, zakonodavstvo u oblasti odbrane, vojna medicina, mirovne operacije, zaštita životne sredine u okviru vojnih potreba i druge oblasti od zajedničkog interesa u kojima se strane ili njihovi nadležni organi dogovore. Konkretna primena sporazuma se ogleda kroz saradnju kroz zvanične posete, radne sastanke, razmenu iskustava i konsultacije, učešće na vežbama, učešće na konferencijama, simpozijumima i seminarima, razmenu potrebnih informacija i dokumenata, istraživačke projekte od obostranog interesa i druge oblike saradnje u kojima se strane ili njihovi nadležni organi dogovore. Sporazumom se takođe regulišu prava i obaveze lica koja borave u poseti jednoj od država potpisnica sporazuma, uz principe međusobnog uvažavanja i poštovanja. Istakao bih da je saradnja Srbije i Belorusije stabilna, da nema otvorenih pitanja i da uvek ima prostora za saradnju ne samo u oblasti odbrane, već i svih grana privrede. Poštovani narodni poslanici, što se tiče odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama, u 2015. godini i predloga odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini, osnovni razlozi sadržani su i potrebe omogućavanja učešća profesionalnih pripadnika Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Konkretno, to se odnosi na 19 vojnih misija i četiri policijske. Učešćem pripadnika Vojske i policije, Republika Srbija potvrđuje interes i nameru da konkretno doprinese svetskoj, evropskoj i regionalnoj bezbednosti i poštovanju međunarodnog prava i mira. Učešće pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama UN i EU važan je element spoljne politike Republike Srbije koji uveliko doprinosi da se Republika Srbija u odnosima sa državama članicama UN i EU tretira kao ravnopravni partner. Angažovanjem pripadnika Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama pod mandatom EU u okviru zajedničke bezbednosne i odbrambene politike, Republika Srbija se integriše u važnu oblast aktivnosti EU i istovremeno jača svoje bezbednosne kapacitete na putu članstva u EU. Pored toga, pripadnici Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u praksi proveravaju do sada stečena iskustva i razmenjuju iskustva sa pripadnicima oružanih snaga drugih država, upoznaju se sa standardnim operativnim procedurama, čime se u perspektivi olakšava integrisanje naših snaga u multinacionalne sastave i prilagođava način rada svetskim standardima. Takođe, i pripadnici MUP imaju direktne koristi od policijskih službenika koji se vraćaju obogaćeni novim iskustvima, ali i savremenim znanjima i veštinama. Istakao bih da su svi pripadnici Vojske i policije koji su do sada aktivno učestvovali u multinacionalnim operacijama za svoje učešće dobijali najviše ocene. Upravo to je dokaz ispravne odluke o učešću, ali takođe spremnosti i obučenosti pripadnika policije i Vojske. Sredstva za učešće u multinacionalnim operacijama su već određena u budžetu Republike Srbije, kao i u sredstvima koja će se odobriti od UN. Ukazao bih da je učešće u multinacionalnim operacijama obaveza koja proizilazi iz članstva Srbije u članstvo UN i u drugim međunarodnim organizacijama, ali istovremeno učešće u multinacionalnim operacijama je od izuzetne važnosti i značaja za spoljnu politiku Srbije. Kroz učešće u multinacionalnim operacijama Srbija zapravo jasno i odlučno pokazuje da može biti ravnopravan i siguran partner u aktivnom rešavanju globalnih bezbedonosnih izazova i rizika i pretnji. Učešćem u multinacionalnim operacijama mi, kao država, pokazujemo volju i spremnost da budemo deo onih koji jesu spremni da se bore za očuvanje mira u svetu i koji jesu spremni da se bore za poštovanje međunarodnog prava, strateško opredeljenje Srbije jeste očuvanje mira i bezbednosti. Kroz učešće u multinacionalnim operacijama, pored navedenog, važno je uspostavljanje vojnih veza. Uspostavljanjem vojnih veza stiču se nova iskustva, upoznavanje sa svetskim standardima u vojnim operacijama, u vojnoj opremi, operativnim procedurama i to svakako na jedan način hoće doprineti implementaciji naših snaga u multinacionalne snage i uspostavljanju usaglašavanja, upodobljavanje sa nekim svetskim standardima. Kada govorimo o učešću naših snaga u multinacionalnim operacijama, treba imati na umu našu vojnu industriju i ona na neki način može da bude podstaknuta, odnosno možemo da govorimo o izvozu naše vojne opreme. Na kraju svog izlaganja rekao bih i nekoliko reči i osnovnih podataka o mirovnoj operaciji UN u Republici Liban, koja je ujedno i misija sa najviše naših pripadnika. Vojska Srbije učestvuje u mirovnoj operaciji UN u Republici Liban pod nazivom UNIFIL od 21. decembra 2010. godine sa štabnim oficirima. Od novembra 2012. godine u UNIFIL je bio angažovan pešadijski vod sa elementom za logističku podršku, sastava 41 pripadnik Vojske Srbije koji je u novembru 2013. godine zamenjen pešadijskom četom sastava 130 pripadnika Vojske Srbije, a od decembra 2014. godine kontigent Vojske Srbije uvećan je angažovanjem još jednog štabnog oficira i jednog pešadijskog voda sastava 33 pripadnika. Trenutno je u UNIFIL angažovano 177 pripadnika Vojske Srbije. Pripadnici Vojske Srbije se angažuju na koordinaciji aktivnosti u cilju osmatranja, praćenja, održavanja, prekidanja neprijateljstva između sukobljenih strana, pomoći libanskoj vladi da efektivno uspostavi vlast i kontrolu na sopstvenoj teritoriji i pružanju pomoći u sprovođenju humanitarnih operacija radi normalizacije životnih uslova, povratka raseljenih lica i podrške u uspostavljanju vladavine prava. Štab misije UNIFIL i štab sektora istog UNIFIL, kao i predstavnici oružanih snaga Kraljevine Španije, u sastavu čijeg kontingenta se angažuju pripadnici Vojske Srbije u sektoru istog, više puta su do sada isticali profesionalizam pripadnika Vojske Srbije u radu i izgrađeno poverenje u izvršavanju zadataka. Političko bezbednosna situacija u Libanu je složena, usled uticaja krize u Siriji i unutrašnjih međuetničkih i konfesionalnih nemira lokalnog karaktera na severu Libana. Zonu odgovornosti UNIFIL i dalje karakteriše relativna stabilnost, uz opasnost da se efekti regionalne krize odraze na stanje bezbednosti. Do sada nije bilo elemenata ugrožavanja bezbednosti angažovanja pripadnika Vojske Srbije. Osnovni i najveći rizik po bezbednost pripadnika Vojske Srbije u Libanu predstavlja mogućnost eskalacije regionalnih ili unutrašnjih sukoba. Zbog svega navedenog, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati navedene predloge zakona. Hvala.
Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Narodni poslanik Zoran Živković nije tu. Narodni poslanik Marijan Rističević nije tu. Narodni poslanik Gordana Čomić nije tu. Narodni poslanik Vladimir Đukanović nije tu. Narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, gospodine Jovanoviću.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, što se tiče samog seta zakona o kome raspravljamo, taj značaj onoga o čemu ćemo raspravljati, diskutovati, a siguran sam i usvojiti nije potrebno posebno isticati. Sporazum o vojno-tehničkoj saradnji između Srbije i Rusije bi bila otprilike moja fokusirana tačka izlaganja na današnjoj sednici Skupštine Republike Srbije. Uvaženi ministre, moram da istaknem, zarad Vlade Republike Srbije, zarad građana Republike Srbije, da je ovaj sporazum nešto što podrazumeva samo kontinuitet u nastojanjima za jednu kvalitetnu i dugoročnu saradnju sa Vojskom Rusije. Zašto kontinuitet? Zbog toga što je već 2013. godine, potpisan sporazum o vojnoj saradnji između Srbije i Rusije. Taj sporazum je tada potpisao tadašnji ministar odbrane gospodin Rodić i tim sporazumom su postavljeni temelji vojne saradnje između dve vojske, Vojske Srbije i Vojske Rusije. Zašto je to značajno? Isključivo zbog toga što građani treba da znaju da blizu 20 godina nije postojao jedan takav način regulisanja odnosa između dve vojske, Vojske Rusije i Vojske Srbije i da je vojna saradnja između Srbije i Rusije bila na izuzetno niskom nivou. Drugi razlog uvaženi ministre, koji želim da istaknem zarad građana jeste činjenica koja ide apsolutno u prilog onome što radi Vlada Republike Srbije i apsolutno negiranje i neosnovano svih optužbi Vlade Republike Srbije kada je njen politički kurs u pitanju, a radi se upravo o temama o kojima danas razgovaramo. Zašto ovo ističem? Zbog toga što i ovim sporazumom sa Rusijom Srbija i Vlada Republike Srbije veoma jasno stavlja do znanja da je njena politika potpuno, potpuno čista. Da u njenoj politici nema subjektivizma prema bilo kome, da u njenoj politici postoje nastojanja da se sačuvaju prijateljski odnosi sa Rusijom, a istovremeno da je Srbija i Vlada Republike Srbije nesporno opredeljena ka evropskom putu i ka evropskoj zajednici. Sam sporazum za one koji nemaju ta saznanja i informacije treba istaći da je pravno utemeljena i to je utemeljena normalno međunarodnog prava i intenciji da se dalje razvijaju prijateljski odnosi Srbije i Rusije i potrebu za saradnjom u vojno-tehničkoj oblasti. Suština ovog sporazuma se svodi na nešto što je odavno bilo potrebno Vojsci Republike Srbije a to je isporuka naoružanja i vojne tehnike, rezervnih delova, razmene stručnjaka, obuke kadrova, itd. Da bi građani bili pravilno informisani i dobili informacije koje su autentične treba istaći da upravo u ovom pravcu postoje nastojanja da se preko Ministarstva odbrane naši vojni kapaciteti, naši vojni potencijali upotpune, usavrše da se pojača stepen bezbednosti i zaštite naše teritorije i zbog toga nije nikakva tajna da smo imali određene razgovore, pregovore sa Vojskom Rusije u pravcu nabavke protivvazdušnih raketnih sistema AS 300 i AS 400, da smo imali nastojanja da naš odbrambeni sistem u smislu protivvazdušne odbrane i ratnog vazduhoplovstva upotpunimo tako što ćemo nabaviti i savremeni „Jurišni avion MiG 29 M“. Takođe, nije tajna da smo insistirali kod Rusije da naš „Super Galeb“ kao avion koji je respektabilan, avion za Vojsku Srbije bude servisiran, rekonstruisan, modernizovan i unapređen upravo u pogonima u kojima Vojska Rusije to može ostvaruje. U čemu je problem? Problem je u finansijama, problem je u nemogućnosti da se iz budžeta Republike Srbije izdvajaju velika ili značajna novčana sredstva koja u svakom slučaju bi bila opterećujuća za budžet s jedne strane, a s druge strane jedan jako, jako mudar i pragmatičan stav Vlade Republike Srbije da se ne zadužuje kreditima kada je u pitanju nabavka vojne opreme. Ono što takođe treba istaći kao kvalitetno u samom sporazumu, jeste činjenica da se u realizaciji ovog sporazuma mora pristupiti na način koji podrazumeva i angažovanja stručnih kapaciteta kako Vojske Srbije tako i Vojske Rusije, da u tom pravcu mora biti formirana i tzv. međuvladina komisija koja je sastavljena od predstavnika Vojske Rusije i predstavnika Vojske Srbije i ono što je najvažnije da bilo koja strana, potpisnica ovog sporazuma ima pravo kontrole ili pravo nadzora nad korišćenjem vojne opreme koja se isporučuje jednoj od strana potpisnica. Šta to znači? To znači da ni Srbija, ni Rusija u slučaju dobijanja vojne opreme koja je navedena u sporazumu, ne može raspolagati sa tom opremom bez pisane saglasnosti druge potpisnice, da se mora namenski koristiti, da se ta vojna oprema ne može reeksportovati, da se ne može predavati trećoj strani ili trećoj državi i to je jedan dobar mehanizam kontrole ili zaštite od nenamenskog korišćenja vojne opreme i ostalih resursa koji će biti predmet ovog sporazuma i predaje na korišćenje ili bolje i preciznije reći kupovine. U svemu ovome kvalitet ovog sporazuma jeste da se svi podaci koji se vezuju za prenos vojne opreme smatraju tzv. strogo poverljivim podacima, da nose oznaku državne tajne i da u tom pravcu bilo koja strana potpisnica ne može taj deo sporazuma ni u kom slučaju zloupotrebljavati jer bi tu bilo veoma velike i štetne posledice i opasne posledice. Što se tiče samog važenja sporazuma, taj sporazum je dobro koncipiran imajući u vidu činjenicu da rok važenja ovog sporazuma od pet godina nije ni u kom slučaju nešto što bi se pežorativno reklo zacementirano, već sam sporazum dozvoljava tzv. automatsko produžavanje na dodatnih pet godina i to stalno i u kontinuitetu na novih pet godina uz otkazni rok od šest meseci. Šta to znači? To znači da se sporazum neće produžiti na novih pet godina, jedino ukoliko jedna od potpisnica sporazuma u roku od šest meseci početnog perioda od pet godina ne ispolji stav, ne izrazi nezadovoljstvo sa sporazuma ili jednostavno smatra da taj sporazum ne treba više produžavati. Što se tiče naše tendencije da se uspostavi što kvalitetnija vojna saradnja sa Vojskom Rusije, treba reći da ni to nisu nikakvi novi detalji, da to nisu nikakve nove okolnosti, imajući u vidu više činjenica. Pre svega činjenicu da je Vojska preko Vojne delegacije, Vojska Rusije imala već posetu Vojsci Srbije, ta poseta je bila upriličena i organizovana u Pančevu i to je bilo prisustvo pokaznoj vežbi specijalne brigade Vojske Srbije, a samo dan nakon toga delegacija Vojske Rusije obišla 63. padobranski bataljon, specijalne brigade Vojske Srbije u Nišu. Tada je istovremeno bila planirana i vežba ruskih i srpskih specijalaca. U planu je vežba u kojoj bi učestvovale vojne snage i to 106. vazdušno-desantna jedinica ruske vojske i 63. bataljon, padobranski bataljon specijalnih brigada Srbije. Sve ove planske aktivnosti koje je ustrojilo Ministarstvo odbrane podrazumevaju da se konačno sa Rusijom uspostavi jedan kvalitetan, veoma kvalitetan i za Srbiju jako značajan i potreban odnos koji podrazumeva revitalizaciju vojnih kapaciteta i vojnih resursa u Srbiji. Međutim, u tom pravcu Srbija nije ni u kom slučaju imala jednostrane pristupe, ni u kom slučaju se nije svrstavala na jednu od, hajde da kažem uslovno rečeno, blokovskih vojnih strana, jer su istovremeno u planskim aktivnostima Ministarstva odbrane bile definisane i vojne vežbe u kojima bi učestvovale marinske snage SAD, multinacionalna vežba pod nazivom „Platinasti vuk“ koja je trebala biti organizovana u Bujanovcu, u vojnoj bazi „Jug“ gde takođe treba istaći da je to upravo činjenica koja pokazuje da Vojska Srbije želi korektne, kvalitetne odnose kako sa vojskama zapadno-evropskih zemalja, SAD, zemalja NATO pakta tako i sa Vojskom Rusije, Belorusije, itd. Treba podsetiti da je Srbija i to je upravo zbog onih koji kritikuju i Vladu Republike Srbije i kurs koji Vlada Republike Srbijeu ovom pravcu zastupa, da je Srbija jedina zemlja u Evropi koja je posle izbijanja i eskalacije krize u Ukrajini održavala vojne kontakte sa tendencijom da se ustroje planovi za zajedničke vojne vežbe i sa jedinicama SAD i sa jedinicama Rusije, Belorusije i ostalih zemalja. Ponoviću, dakle jedina je Srbija od svih zemalja Evrope, bukvalno jedina, koja je zadržala dobre kontakte i relacije i sa vojskom SAD i sa vojskom Rusije. Na kraju, uvaženi ministre, želim da istaknem da bi sve ovo što se danas radi trebalo da ima jedan dobar predznak za budućnost Vojske Republike Srbije u smislu njenog osavremenjavanja, u smislu podizanja kvaliteta ne samo vojne opreme, već i stručnog kadra, i da podsetim samo, da je upravo u ovim pregovorima koji su vođeni sa vojskom Rusije uspostavljena i ta vrsta saradnje tako da se dobar deo našeg vojnog kadra trenutno nalazi na edukacijama i stručnom osposobljavanju u vojnim centrima ruske vojske. Naravno, da sve ovo ukazuje da je konačno uspostavljen kako međunarodno pravni okvir, tako i jedna činjenična i pragmatična vojna saradnja dve države koje dugo, dugo godina unazad tu vojnu saradnju nisu imale, odnosno nisu je imale na onom nivou na kom su trebale. Što se tuče našeg učešća u mirnodopskim operacijama gde je zastupljena vojska Srbije, moje kolege pre svega, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS drug Zvonim Stević, je već istakao značaj tog učešća, ja samo moram da istaknem i da potvrdim da je ugled Vojske Srbije na taj način verovatno porastao, da postoji jedna vrsta respektabilnosti od strane onih koji pozivaju Vojsku Srbije da njeni učesnici budu prisutni u mirnodopskim operacijama i da se na taj način Vojska Srbije učini što prepoznatljivijom. Zaista u svemu ovome SPS želi da doprinese kako ovakvim diskusijama, tako i praktičnim radom, jer ću podsetiti da je upravo ministar odbrane ruske vojske, odnosno države Rusije, u razgovorima sa tadašnjim premijerom Vlade Republike Srbije Ivicom Dačićem, razgovarao na ove teme o kojima danas mi diskutujemo, i na ove teme koje sada u praktičnom smislu reči zaživljavaju barem kroz pravni okvir, taj pravni okvir je sporazum, a mi u poslaničkoj grupi SPS smo uvereni da će se iz tog pravnog okvira preći i na konačnu realizaciju. Zbog toga i zbog svega onoga što se do sada radilo, zbog želje SPS da kontinuitet dobrih odnosa sa ruskom vojskom, odnosno između Vojske Srbije i Vojske Rusije ostane trajan, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati set zakona o kojima danas raspravljamo. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Jovanoviću, samo jedna ne ispravka, već, pričali ste o G4, mi modernizaciju aviona G4 radimo u ovom trenutku, posle tri godine. Raspisan je međunarodni tender i ne očekujemo da to rade, znači mogu da rade svi koji se budu javili na taj tender. Vlada Republike Srbije je izdvojila sredstva za modernizaciju tog aviona, koga mi smatramo respektabilnim i nadamo se da do septembra meseca bude izabran izvođač,da kažem, radova, na modernizaciji G4.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala. Izvinjavam se što nisam bio tu kada sam bio prozvan prvi put, ali sam bio na akcionom timu, kako se zove ovaj drugi skup koji je paralelno i mislim da je loš običaj da paralelno imamo i sednicu i odbore, ali šta da se radi. Naravno da ćemo svi glasati za ove sporazume i tu nema nikakve sumnje. Oni će imati svoje pozitivno dejstvo i tu opet nema nikakve sumnje, ali mislim da u raspravama, u obraćanju javnosti i ministra u Vladi, ministra odbrane, ljudi koji se bave vojskom, koji vole da se bave vojskom, daje se previše olakih obećanja. Govori se previše velikih reči, bez osnova. Govori se o ponovno renesansi srpske vojske, o tome da je novi ministar spasio vojsku od dovođenja na nivo, ne sećam se koji je bio izraz, ali je bilo nešto pogrdno, teritorijalna odbrana ili tako nešto. Ponovo čudotvorstvo u našoj politici, ponovo ljudi koji sa dva ili tri pokreta rukom rešavaju stvari koje nisu rešene jako dugo. Stanje u srpskoj vojsci je loše i stanje naoružanja vojne opreme je katastrofalno i tu nema nikakve sumnje. Da li je Srbija danas sposobna za odbrambene zadatke, da li je Vojska Srbije sposobna, ne bih da proveravam. Mislim da je bolje za sve nas da ne proveravam. Lako je vratiti vojne činove, recimo, mornarice. Uz svo poštovanje ljudi i profesionalaca u vojsci. To nema veze sa njima. Govorim o politici. Imamo čin kapetana bojnog broda, ali nemamo bojne brodove. Imamo čin komodora, ponovo čujem, hajde da se svi lepo zamislimo koliko to ima smisla u ovoj situaciji, u ovom stanju naše opreme. Naravno, da je opremanje vojske, treba da bude posledica jasne i definisane spoljne politike jedne zemlje. Naravno da opremanje vojske treba da bude posledica usvojene, na razumu zasnovane strategije odbrane, da znamo ko su nam potencijalni neprijatelji, da znamo ko su nam potencijalni saveznici, koje su specifične potrebe odbrane, da li je to neka susedna zemlja, da li je to neki vojni pakt, da li je to neka sila koja nam preti ili je to terorizam ili je to nešto četvrto ili peto? U odnosu na to se vrši i opremanje vojske i raspored i definicija i to da li je potrebno ponovo obavezno služenje vojnog roka itd. Ono što je neophodno da Srbija uradi, to je da precizno definiše svoju spoljnu politiku i svoju dugoročnu političku strategiju. Mi ne možemo da vodimo politiku razrokosti stalno, gde se jednim okom gleda Brisel, a drugim okom se gleda Moskva, i ko je razrok, obično udari u nešto između što nije Vašington, nego je neki stub, nešto što nije na koristi. Besmislena pozicija vojne neutralnosti, koja je moguća samo kada se negde vodi rat. Ne možete da budete vojno neutralni, kada nema rata. Kako možete da budete vojno neutralni? Možda se neki rat započne, generalno, tako što su ugroženi interesi Srbije. Ne možemo mi tada da se pozivamo na opštu vojnu neutralnost, čak i kada se ne vodi na našoj teritoriji. Prema tome, to je politika, ako se sve stranke u parlamentu i većina srpske političke javnosti uopšte slaže sa tim da je naša budućnost EU, onda i naša politika vezana za polje bezbednosti i odbrane, treba da bude usmerena u tom smeru. Oko nas, ako neko ne zna, su sve države koje su članice NATO pakta ili koje su na putu da to postanu. Ja se ne zalažem za ulazak u NATO pakt ovog trenutka, ali mislim da je jačanje saradnje sa NATO paktom važan segment podizanja našeg nivoa odbrane i to treba imati u vidu kada se planira dalji razvoj naše vojske, nabavka naoružanja i vojne opreme. Da znamo, ko se time bavi, da li je to posao predsednika države kao vrhovnog komandanta ili svaki ministar može da daje svoje mišljenje o tome šta treba da se kupi. Konačno, gospodine ministre, ne igrajte se vojskom, helikopterima, i podnesite ostavku i spasite svoju čast i čast Vojske Srbije.
Vreme. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, znate, ja ne znam gde ste vi služili vojsku, ali kada dajete ovakve ocene o operativnim i funkcionalnim sposobnostima Vojske Srbije, onda mnogo ne znate. Što se tiče činova koje smo sada napokon vratili, prvi aspekt jeste očuvanje tradicije, drugo morate da znate da u Vojsci Srbije u ovom trenutku imamo jako puno starešina koje su završili školovanje u Splitu, koji su godinama bili na tim dužnostima i naravno da njih moramo da vodimo i dalje kroz karijeru i zato je bilo nužno i vratiti te činove nazad. Naravno, probali ste da iskrenete neke moje reči, ne nisam ja spasio Vojsku Srbije, Vojska Srbije je počela da se spašava 2012. godine kada je Aleksandar Vučić došao na mesto ministra odbrane, a nastavio je gospodin Rodić i nastavljamo danas mi svi i Vojska Srbija ima maksimalnu podršku i Vlade Republike Srbije u tome da bude jedna ponovo respektabilna vojna organizacija u srcu Balkana. Kada je spoljna politika, ovde vam je jasno iskazano šta je to i kako je izbalansirana spoljna politika u ovom trenutku, a za aktivnosti gde je nosilac Vojska Srbija. Vi ste, recimo i vaši koalicioni partneri, šta ste tada bili, 2011. godine imali 341 zajedničku vežbu sa EU, aktivnost pardon, sa SAD 192, sa Ruskom Federacijom devet. Mi danas imamo na polovini godine 216 aktivnosti sa Evropskom Unijom, 116 aktivnosti sa SAD, 31 sa Ruskom Federacijom i 12 sa Republikom Kinom. Znači, to su ta četiri stuba spoljne politike gde mi apsolutno pokušavamo da održimo balans o kome vi pričate, ali nemate dovoljno informacije, pa zato karakterišete to. Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Tražim reč.)
Po kom osnovu? Za služenje vojnog roka? (Zoran Živković, s mesta: Replika, ne samo za to.) Dobro, nas ne interesuje gde ste služili vojsku. Izvolite, a to raspravljajte s ministrom u hodniku.
Zato što je to vidim interesantno za podsmeh i podstrek, pa ministar bi mogao da zna da li sam ja služio vojsku, zašto nisam služio vojsku pošto je to u arhivama vojske čiji je on ministar, pa bi onda moga da to pogleda, a ne da se povodi nad najjnižijim bizarnim provincijalnim doskočicama njegovog i vašeg ideološkog lidera koji sedi tu u prvom redu kada sedi. To je jedna stvar i to su lični podaci i to bi neko ko se razume u bilo šta na ovom svetu, a kamoli ministar vojni srpski trebalo da zna i da poštuje. Drugo, bilo gde da je bilo ko služio vojsku, teško da je to da se tamo stekne znanje na služenje vojnog roka o tome koje je stanje vojske danas u Srbiji. Jedino ako je to kvalifikacija ministra što je služio vojsku pa zbog toga treba da bude ministar. Nisam govorio o balansu nego upravo o tome da nema potrebe da postoji balans, ne postoji jer četiri stuba na šta se oslanja bilo šta, u fizici su dovoljna tri stuba za stabilnost, četvrti donosi nestabilnost potencijalno. To se uči u osnovnoj školi. Prema tome, nisam govorio o spoljnoj politici Vojske Srbije ili Ministarstva odbrane nego o spoljnoj politici Srbije. Ona treba da bude usmerena prema EU, ne samo na rečima nego i na delima uz sve poštovanje, naravno i Rusije i Kine i Brazila i kog god hoćete. Konačno, činovi u vojsci i vojska ne postoji zbog tradicije, zbog toga se prave muzeji. Vojska služi za odbranu državnih granica.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ja neću uzeti previše vašeg vremena, jer je reč o sporazumima, jer je reč o odlukama oko kojih postoji nedvosmislena saglasnost u ovoj Narodnoj skupštini, a i u principu u našem društvu i to između ostalog govori lista prijavljenih za obraćanje danas, na toj listi su listom ljudi koji su izrazili podršku o ovim rešenjima i o ovim predlozima. Dakle u najkraćem, podrška planiranim aktivnostima kada je reč o angažmanu naše vojske u multinacionalnim operacijama, ne samo zbog toga što je naše strateško opredeljenje i nešto na šta smo zapravo ponosni, jer predstavlja svojevrsnu tradiciju kada je reč o našem društvu, našem narodu, ali i našoj vojsci, izgradnja stabilnog sistema, sistema mira, stabilnosti i bezbednosti u svetu to je i nešto na šta smo obavezni kao ponosni i rekao bih istaknuti članovi organizacija kao što suUN, ali kao neko ko razvija posebne odnose sa EU. Reč je, dakle, o misijama UN, EU, bilo je danas puno reči o tome na kojim teritorijama u kojim zemljama, a podvukao bih ovom prilikom da pored toga što se zalažemo kroz ove operacije za univerzalne vrednosti kao što su mir i bezbednost, ne treba propustiti da primetimo da je na spisku teritorija na koje se odnose ove operacije redom sve jedna do druge nama prijateljska, draga zemlja, narodi koji su organizovali svoje države na tim prostorima. Dakle, nije reč samo o našem principijelnom stavu i borbi za univerzalne vrednosti, reč je i o više nego jasnom cilju opredeljenju Srbije da da jasan lični doprinos i pomogne onima do kojih joj je zaista stalo, kao što je to zapravo reč i u suprotnom smeru i oko toga nikakvih sumnji nemamo. Što se tiče angažmana naše vojske u onim misijama koje su već u toku i gde se već realizuje i primećuju rezultati, takođe, ne treba propustiti priliku da uočimo da je reč o najvišim mogućim ocenama kada je diskutovan, kada je cenjen, kada je meren na bilo koji način iskazani profesionalizam, da je reč o najvećim mogućim ocenama kada je reč o pokazanom pristupu i odgovornosti spram preuzetih zadataka, ali i ostvarenim rezultatima na tim zadacima i to je svojevrstan odgovor i na pitanje koje smo možda čuli danas, da li treba ili ne treba proveravati stanje naše vojske. Ono je u praksi provereno upravo kroz ove misije, ove operacije i ocenjeno je kao više nego dobro. Dalje, ko su prijatelji Srbije, apsolutno nema nikakvih dilema i nema apsolutno nikakve kolizije niti bilo čega nejasnogspram ovih misija, ovih operacija i našeg generalnog opredeljenja, ovaj aspekt bezbednosti predstavlja veoma važan aspekt ukupne spoljne politike i to je nešto što apsolutno ne propušta da primeti niko od naših cenjenih prijatelja i partnera iz sveta. Kada god imamo na bilo kom forumu i na bilo kom nivou zajedničke rasprave, diskusije, ostvarenom napretku o nivou usaglašenosti sa evropskom politikom, ali i politikom na bilo kom drugom nivou, niko od naših prijatelja i partnera ne propušta da primeti značajan doprinos Srbije upravo u ovom sektoru. Dakle, to je nešto na čemu radimo, gde postižemo odlične rezultate, ovim planovima ostvarujemo i neophodni kontinuitet i s moje strane očekujem, postižemo i još bolje rezultate u periodu pred nama, nema apsolutno nikakvog razloga da ne bude tako. Ovi su predlozi dobri, kao u ostalom i sve što dolazi iz sektora odbrane u ovom sazivu Narodne skupštine i u tom smislu pozdravljam naše goste i predlagače. Kada je reč o sporazumima o vojno-tehničkoj saradnji, odnosno saradnji u oblasti odbrane sa Republikom Belorusijom i Ruskom Federacijom, naglašavam da je reč o sporazumima koji se tiču vojno-tehničke saradnje, vojno-ekonomske saradnje, saradnje u vojno-naučnoj oblasti i u edukaciji, odnosno daljem usavršavanju. Dakle, sve do jednog nesporno jasni aspekti, koji ne samo da promovišu one vrednosti do kojih nam je takođe još jednom više nego stalo, koje predstavljaju osnov razvitka, a to je i stvaranje novih proizvoda i osvajanje novih tržišta i nauka, i dalje usavršavanje u obrazovanju, sve naravno vezano ovde konkretno za vojni sektor, ali generalno, aspekti koji su ovom društvu više nego jasno opredeljenje. Zaslužuju pohvalu, naročito kada se, još jednom naglašavam, odnose na države kao što su Belorusija i Ruska Federacija i to još jedna, možda i finalno važna poruka za danas, države koji su nesporni prijatelji Republike Srbije i sa kojima sa ponosom razvijamo odnose u svakom smislu, Republika Srbija se sa ponosom i sa velikim uvažavanjem odnosi prema svojim prijateljima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre Gašiću, Pokret za preokret će podržati i ove sporazume i Predlog odluke o godišnjem planu upotrebe Vojske Srbije i učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Kada su u pitanju vojni sporazumi sa Rusijom i Belorusijom, oni praktično predstavljaju vojne sporazume sa vojnim istokom, da ga tako nazovemo, i nesporno postoji vojni zapad, odnosno formalna organizacija koju čini NATO pakt. Mi se zalažemo za vojnu neutralnost i smatramo da treba sarađivati i sa NATO paktom u svim onim operacijama koje doprinose svetskom miru, čuvaju mir u svetu, kao što treba sarađivati i sa Rusijom, Belorusijom, jer su to moćne, posebno govorim o Rusiji, i ekonomije i vojske, a koje su to pokazale kroz istoriju. Sa druge strane, rusku vojsku odlikuje vrlo jasna istorijska opredeljenost za antifašizam, i to nije nebitno. To nije nebitno. Onaj ko ima u svom vojnom iskustvu, vojnoj istoriji antifašističku tradiciju znači da će se u velikom broju slučajeva tako ponašati i ubuduće. To nije sporno. Dakle, vojna neutralnost da. Međutim, ono što je sporno jeste što Republika Srbija, nažalost, nema koegzistentnu spoljnu politiku. Ako će mi neko dokazati da je spoljna politika i spoljna vojna politika predsednika Nikolića, predsednika Vlade gospodina Vučića i potpredsednika Vlade, ministra spoljnih poslova Dačića koegzistentna, može samo da me zasmeje. Dakle, država Srbija, nažalost, nema koegzistentnu spoljnu politiku. To se na zapadu primećuje. To se primećuje i na istoku. To ne može da ostane neprimećeno. Moguće je da je u zemlji, kroz medijska spinovanja, napraviti takav utisak da postoji koegzistentna politika, međutim ni to više nije moguće. U tom smislu, smatram da je veoma bitno da se u državi Srbiji napravi konsenzus po ovom pitanju – kuda, kako, sa čime Vojska Srbije i Republika Srbija misli u budućnosti? Kakvu vojsku, kakve oficire, kakve vojnike? Da li sa ovakvim odnosom prema vojsci i oficirima, da li sa ovakvim odnosnom Vlade prema vojsci, rekao bih, koja je u mnogim sektorima potcenjena, i njen kadar i njeni ljudi, smanjenjem plata, uslovima u kojima rade, tehnikom, itd. U tom smislu, predlažem i zalagaću se za to da država Srbija, pre svega, obezbedi da Vojska Srbije funkcioniše u jednom pristojnom ambijentu, ali i spoljnu politiku koja će biti koegzistetna i koja će omogućiti da Srbija bude most vojnog istoka i vojnog zapada, a to je moguće, jer takav geografski položaj, takvu istoriju, takvu, rekao bih, budućnost treba da gradi Srbija.
Reč ima narodna poslanica Irena Aleksić.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, danas na dnevnom redu pored dva predloga sporazuma, jedan sa Belorusijom, jedan sa Rusijom, imamo dva predloga odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama tokom 2015. godine i Predlog odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Mislim da su ovakve rasprave uvek veoma korisne, i to iz više razloga. Ja ću se osvrnuti na jedan aspekt koji se tiče naših građana, a to da im uvek treba ponovo objasniti koji je to razlog što šaljemo našu vojsku, naše vojnike na neke daleke destinacije, udaljene zemlje, u krizna područja, koja su sama po sebi riskantna. Na početku, kada se otpočelo sa ovom praksom, je bilo određenih skeptičnosti u tom pitanju i nametalo se pitanje zašto je to nama potrebno. To je nama i te kako potrebno, pre svega, zato što Republika Srbija na taj način ispunjava svoje međunarodne obaveze, a isto tako, ništa manje značajno, kada je u pitanju očuvanje mira, bezbednosti u čitavom svetu. Na taj način Republika Srbija pokazuje i dokazuje da preuzima jednu aktivnu ulogu, postaje jedan aktivni činilac kada je očuvanje istog u pitanju, što samo po sebi rezultira time da se povećava njen međunarodni ugled. Kako raste broj kriznih situacija, kriznih žarišta u svetu, naravno, povećava se i potreba za mirovnim operacijama u svetu, povećava se i broj vojnika koji u isti mah i učestvuju. Kada su naši vojnici u pitanju, ono što možemo da primetimo jeste da iz godinu u godinu njihov broj raste, raste broj prijavljenih, sve veći broj vojnika se odlučuje da učestvuje u mirovnim operacijama. Ono na šta bih skrenula pažnju, što je jako bitno i što verujem da naše građane interesuje, a to je bezbednost naših vojnika, odnosno da li dovoljno vodimo računa o našim vojnicima kada se nalaze negde daleko od svoje zemlje? Odgovor je da vodimo računa o njima, što najbolje govori činjenica, ono što bih istakla i pohvalila jeste da u slučaju povrede, ranjavanja ili nečeg drugog naši vojnici ili njihova porodica dobijaju naknadu, što svakako govori o tome da se o njima vodi računa, podiže se nivo njihove zaštićenosti, da tako kažem, u slučaju nemilih događaja, kako njih, tako i njihove porodice, što svakako deluje podsticajno da se ovaj broj vojnika koji se prijavljuju za mirovne operacije poveća. Takođe, tu je i zarada, koja nije za potcenjivanje, koja je prilična, koja mora da bude takva, s obzirom na rizik koje ovakve situacije nose sa sobom, ali ono što je meni najbitnije, što bih posebno istakla ovom prilikom jeste da su se naši vojnici dokazali i pokazali do sada odlično, u svakom pogledu, da su pokazali da su hrabri, odani, da su čestiti, tako što su dobijanjem nagrada, odlikovanja, ali ono što je možda najbitnije jeste da su naši vojnici jednim dobrim i korektnim odnosom sa lokalnim stanovništvom, pošto su poznati po tome da jako brzo stupaju u kontakt sa lokalnim stanovništvom, da imaju obzira prema njima, da se krajnje korektno odnose prema njima, što im naravno služi na čast i čime oni potvrđuju reputaciju srpskog vojnika kao hrabrog i čestitog vojnika, a time na najbolji mogući način reprezentuje našu zemlju. Ono što bih pohvalila jeste da raste broj žena vojnika koje idu u mirovne operacije. Mislim da je to za svaku pohvalu, i to iz više razloga. Možda prvi i najbitniji razlog jeste taj što je to najbolji način da se svi stereotipi, sve predrasude, koje postoje o ženama da ne mogu da budu dobri vojnici, na taj način ruše. Ono što bih posebno istakla jeste iskustvo, praktično iskustvo koje ovakve operacije nude, a koje ni jedan vojni poligon, vojna vežba ne može da nadomesti, ne može da nadomesti praksu, teren. Bitno je da se naši vojnici sa svim tim stečenim veštinama, iskustvom vraćaju u našu zemlju, da dele to iskustvo sa svojim kolegama i na taj način, ono što je najbitnije, podiže jedan opšti stepen bezbednosti u Srbiji. Pored predloga odluka danas diskutujemo i o dva predloga sporazuma, jedan sa Rusijom o vojno-tehničkoj saradnji, a jedan sa Belorusijom kada je u pitanju odbrana. Mislim da su i jedan i drugi sporazum od izuzetnog značaj za Republiku Srbiju. Ono što je zajedničko i jednom i drugom sporazumu jeste što se stvara jedan pravi okvir, da tako kažem, koji omogućava našim državama jednu nesmetanu saradnju kada su ove oblasti u pitanju. Smatram da su oni benefiti koji se nude od ovakvih sporazuma od neprocenjivog značaja. Sve informacije koje će naše strane međusobno razmenjivati, sva iskustva koja će naše strane međusobno razmenjivati, takođe obuka kadrova, da je sve to od neprocenjivog značaja, naročito ako se uzmu u obzir sa kojim državama ćemo potpisati sporazum, znači sa Belorusijom, sa Rusijom, koje su i te kako moćne države kada je u pitanju odbrana, kada je u pitanju vojska. Takođe, ono što bih istakla, jeste i tajnost podataka, što mislim da je jako dobro da, znači naše države, potpisnice ovih sporazuma ne smeju ni jednu informaciju, ni jedan podatak da odaju nekoj drugoj sili, nekoj drugoj državi, ukoliko ne postoji saglasnost druge države. Na samom kraju, želela bih da pohvalim sve napore koje je ova Vlada, naravno i resorno ministarstvo ulažu u stalno unapređivanje naše odbrane i naše vojske, jer smatram da su to oblasti u koje stalno treba ulagati, koje stalno treba unapređivati, jer jednostavno su takvi svetski tokovi. Mi moramo ići u korak sa njima i ono što je najbitnije da naša vojska bude ponovo naš ponos, naša zaštita. Zaista mislim da naša Vlada zaslužuje pohvale sve kada je to u pitanju. Tako da, naravno SNS će podržati, kako predloge odluka, tako predloge sporazuma u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Bratislav Gašić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Ja bih prvo iskoristio priliku da mladoj reprezentaciji Srbije čestitam ulazak u finale. Tako se brane boje naše zastave. Ja sam duboko uveren i ubeđen da i ova Vlada, na čelu sa Aleksandrom Vučićem ide ka jednom velikom finalu i kada je ekonomski oporavak naše zemlje i kada je oporavak vojske Srbije u pitanju i kada je oporavak svih slojeva društva u pitanju. Žao mi je što je gospodin profesor Janko Veselinović izašao, da mu odgovorim na par pitanja, koja iskren da budem nisam razumeo, jer kako kaže to moj šef Vučić, mnogo sam ja mali da bi razumeo profesorska pitanja koja je on želeo meni da postavi, ali imaću prilike, verovatno u narednom periodu. Hvala vama, primetili ste da sve veći broj pripadnika vojske Srbije ženskog pola je u mirovnim operacijama širom sveta. Prošle godine smo imali 8,81% žena zastupljeno u mirovnim operacijama, a ove godine očekujemo da taj procenat bude oko 11,5%. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Ovoliki čovek, a da ga ne vidite? Dakle, uz pridruživanje čestitkama našim mladim fudbalerima koji su zaista osvetlali obraz i ušli u finale Svetskog prvenstva, uz poštovanje njihove borbenosti i želje za dokazivanjem, želje za opštim napretkom, to je jedan duh koji moramo negovati i u tom duhu Vlada Republike Srbije i naša zemlja nastavljaju saradnju sa svim subjektima na političkoj sceni, danas razmatramo ratifikaciju, praktično dva sporazuma iz oblasti vojno-tehničke saradnje i odbrane. Dva sporazuma koja potpisuje naša zemlja sa Rusijom i Belorusijom, moram da kažem da u ovom trenutku veoma složenom po pitanju nekih bezbednosnih aspekata na svetskoj političkoj sceni možda nekom to može da izgleda malo čudno, ali zaista naše opredeljenje kao države, naše opredeljenje kao naroda, jeste pre svega da poštujemo dobrosusedske odnose sa svima onima koji su naši susedi, ali i da poštujemo dobre odnose sa svima onima koji su kroz istoriju predstavljali naš stub oslonca u međunarodnim odnosima, pre svega i pre svih to je naša bratska Rusija sa kojom je naša zemlja potpisala ovaj sporazum o vojno-tehničkoj saradnji. Moram da istaknem da danas, na početku podizanja nivoa te vojno-tehničke saradnje imamo mnogo koristi koje možemo da ostvarimo iz jednog takvog sporazuma. Pre svega imajući u vidu da je veliki tehnološki napredak ruske vojne tehnologije zabeležen u poslednje vreme, u vreme kada od kada je Rusija počela da postaje ono što i treba da bude, kada je Rusija počela se vraća na stare pozicije, praktično lidera u vojno-tehničkoj oblasti i u oblasti tehničkih sredstava odbrane. Naša zemlja je u prethodnom periodu imala veoma razvijenu proizvodnju u vojnom aspektu, međutim od 2000. godine, nažalost, vojna industrija u našoj zemlji je dovedena u vrlo teško stanje. Prevashodno je to posledica jedne težnje da se u oblasti bezbednosti napravi ono što je urađeno u oblasti cele privrede, a to je da se pod jedom firmom privatizacije ili jednom formom promene ili tranzicije dovede do nekog efikasnijeg stanja. Rezultati svih tih težnji jesu poražavajući, pa je tako svih šest preduzeća iz oblasti vojne proizvodnje bilo dovedeno do pred gašenje. Veoma velikim naporima Ministarstva odbrane na čijem se čelu danas nalazi ministar Gašić došlo je do poboljšanja u toj oblasti i nadamo se da će potpisivanjem ratifikacije ovih sporazuma iz vojno tehničke saradnje sa nama bratskom Rusijom doprineti da se i u oblasti vojnih sredstava i u podizanju efikasnosti naše vojne industrije zabeleže pozitivni rezultati, naročito imajući u vidu kao što sam već istakao, tehnološki napredak Rusije i ona rešenja koja možemo da očekujemo u toj oblasti koja mogu da budu primenjena u našoj industriji i proizvodnji vojnih sredstava. Sa druge strane, ne možemo da ne istaknemo aspekt koji je takođe moguće iskoristiti. Iz ovih sporazuma može da proistekne saradnja koja se tiče plasmana naših proizvoda iz oblasti vojne tehnologije na treća tržišta u saradnji sa našim prijateljem iz Rusije, što normalno ne treba da predstavlja prepreku ostvarivanja saradnje i sa drugim subjektima na međunarodnoj političkoj, vojnoj sceni. Mi u svemu tome moramo da imamo prevashodno u vidu interes Srbije, srpske industrije. Sasvim sam siguran da će ratifikacija ovog sporazuma biti u tom cilju. Sa druge strane, u oblasti odbrane i saradnje u oblasti odbrane ratifikujemo danas i sporazum sa Belorusijom, takođe našoj prijateljskom zemljom koja kao što znate ima veoma visok stepen organizacije i koja i dan danas predstavlja možda je previše reći, ali jedan svetao primer kako se država starajući se o svojim proizvodnim kapacitetima brine i o svom narodu, kako je stavljajući je i ističući je na prvo mesto pojedinca, čoveka običnog uspela da zaštiti svoje proizvodne kapacitete i kako je danas uprkos svim izazovima i Belorusija u stalnom rastu BDP, zadržava pozicije i gradi nove pozicije. Potpisivanjem ratifikacije ovog sporazuma sa Belorusijom nadamo se, a i lično sam siguran da će biti ostvareni dobri pomaci i na toj bazi i da ćemo i mi u Srbiji imati takve rezultate kao što je i Belorusija imala u svom prethodnom periodu. Hvala.
Zahvaljujem. Sigurno se svi pridružujemo čestitkama našoj mladoj reprezentaciji na fantastičnom uspehu. Reč ima narodni poslanik Milan Kovačević. Nije u sali. Reč ima narodni poslanik Slobodan Gvozdenović.
Poštovani poslanici, poštovani ministre, ja ću govoriti o učešću naše vojske u multinacionalnim operacijama. Mislim da je za državu Srbiju to izuzetno značajno iz mnogo razloga. Jedan od njih je i razmena iskustva i unapređenje borbene gotovosti naše vojske, kao i učešće u humanitarnim aktivnostima u ugroženim i nestabilnim područjima što omogućava bezbednost, a potom i lakše prisustvo naše privrede u istim i susednim regionima. To takođe doprinosi i povećanju međunarodnog kredibiliteta države Srbije, kao i sticanju novih partnerstava. Takođe, to podrazumeva i sticanje poverenja u UN, povećanje uticaja Srbije na međunarodnom planu, kao i odgovoran odnos prema partnerima u Nato Paktu, što omogućava bolji odnos sa jedinim kolektivnim sistemom bezbednosti na svetu, a ta potpuna iskrena saradnja koja nam odgovara obezbeđuje mirnu i sigurnu i bezbednu državu Srbiju, kao i automatsko privlačenje zapadnih investicija koje ne idu tamo gde nema pravne države i kolektivnog sistema bezbednosti i ne žele da u takvim državama ulažu svoj novac. Siguran sam da je ova srpska Vlada na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem definisala realan cilj, realne metode koje vode do njega, osmislila realan tajming, ministre, da postavi tačnu dijagnozu bolesti srpskog društva, i to nam uspeva, nacije i države i kao lekar mogu da kažem i odredi terapiju koju će baš svi morati da se pridržavaju. Vreme je da zatvorimo najzad prošli milenijum. Vreme je i da zaboravimo ovih 12 godina od 2000-te do 2012-te godine. Platili smo mi u tom periodu pošteno sve što smo popili, pojeli i razbili u njemu. Vreme je da izaberemo hoćemo li kročiti u 21. vek ili pak idemo natrag u prošli i tako sve bojim se do rođenja Hrista. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite gospođo Todorović.
Hvala predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, odmah na početku svog izlaganja kazaću da podržavam vojne sporazume i godišnje planove upotrebe Vojske Srbije u mirovnim misijama i da ću u Danu za glasanje glasati za ove tačke dnevnog reda. Sada ću samo ukratko se osvrnuti na sporazum, vojni sporazum koji je potpisan između naše zemlje i Ruske Federacije 2014. godine. Kao što smo mogli da vidimo radi se o vojno tehničkom sporazumu koji uobličava pravne okvire za dugoročnu i plodnu saradnju. Ovim sporazumom određeni su principi buduće saradnje iz oblasti vojne tehnike, naoružanja i opreme. Moram da istaknem da koliko god mi bili posvećeni miru i vođenju miroljubive politike neophodno je da se blagovremeno u skladu sa modernim tendencijama savremenih armija i naša vojska osavremenjuje i modernizuje. Bez obzira što ja kao lekar i humanista nikada ne mogu da budem pristalica oružja u bilo koje svrhe osim naučnih. Na drugoj strani kao član ove Skupštine, kao građanin, kao dete vojnika u nekadašnjoj SFRJ svesna sam da nam je modernizacija vojske neophodna jer se na žalost stiče se utisak da i pored brojnih aktuelnosti u svetu i u našem okruženju u poslednje vreme najaktuelnije je zveckanje oružjem, revizionizam i potreba za revanšizmom. Znamo u kakvoj je ekonomskoj situaciji naša zemlja. Znamo da od ekonomske snage privrede zavisi stepen modernizacije vojne opreme i tehnike, ali isto tako znamo na koga se možemo osloniti i uraditi najbolje za našu vojsku. Ovim sporazumom mi samo nastavljamo vekovnu tradiciju koja je nebrojeno puta do sada dala najbolje rezultate za našu zemlju i isto toliko puta se pokazala kao jedina ispravna. Ovim sporazumom se stvaraju realne mogućnosti da modernizujemo i osavremenimo naše naoružanje i našu vojnu tehniku, ali isto tako i da razvijamo našu vojnu industriju. Podsetiću vas da je prva fabrika u modernoj Srbiji bila Fabrika topova u Kragujevcu i da je proizvodnja naoružanja u našoj zemlji tradicija od koje ne možemo i ne smemo da odustanemo. Upravo da bi obezbedili nastavak te tradicije treba da usvojimo ovaj i ove sporazume čime ćemo nesumnjivo doprineti bržem razvoju modernizacije naše vojske, ali i vojnotehničke industrije kao bitne komponente razvoja naše privrede. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ninoslav Girić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, članovi ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, danas imamo na dnevnom redu set zakona. Moje kolege i koleginice su zaista iscrpno govorile o svemu. Ja ću samo u par rečenica govoriti o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Ruske Federacije i Vlade Republike Srbije o vojnotehničkoj saradnji. Navedeni sporazum između dve prijateljske zemlje je potpisan u Beogradu 16. oktobra 2014. godine i zaista odražava uzajamnu želju za daljim jačanjem i razvojem prijateljskih odnosa između dve zemlje. Sam sporazum se zaključuje na pet godina i automatski se produžuje za još pet godina ukoliko jedna od strana ne obavesti drugu stranu u pisanom obliku najkasnije šest meseci pre isteka ili bilo kog perioda vršenja važenja sporazuma da želi da raskine sporazum. Sa danom stupanja na snagu ovog sporazuma prestaje da važi sporazum između Vlade SRJ i Vlade Ruske Federacije koji je potpisan 3. decembra 1997. godine. Dakle, ja ću citirati član 1. ovog sporazuma pre svega zarad šire javnosti, šta taj član 1. sadrži, koji su oblici vojnotehničke saradnje. Tako da sada podrazumeva isporuku naoružanja i tehnike za potrebe odbrane i bezbednosti države Srbije i Ruske Federacije, zatim obezbeđivanje eksploatacije, remonta i modernizacije robe vojne namene, isporuku rezervnih delova agregata, sklopova, uređaja, specijalne nastavne i pomoćne imovine, kompletnih delova za robu vojne namene, zatim pružanje usluga u oblasti vojnotehničke saradnje, razvoja odnosa saradnje tokom projektovanja i proizvodnje vojne namene, razmena stručnjaka radi pružanja tehničke pomoći prilikom realizacije zajedničkih programa u oblasti vojnotehničke saradnje. Zatim podrazumeva obuku kadrova u odgovarajućim obrazovnim ustanovama u skladu sa potrebama i mogućnostima, kao i konsultatativna pomoć u borbenoj primeni naoružanja i vojne tehnike. Da bi se ovaj sporazum realizovao obrazovaće se međunarodne komisije za vojno tehničku saradnju od predstavnika Srbije i Ruske Federacije i na ovaj način se uspostavlja pravni okvir za ostvarivanje vojnotehničke saradnje između Srbije i Ruske Federacije. Još jednom treba naglasiti da za primenu ovog sporazuma nisu potrebna dodatna sredstva iz budžet RS jer su već predviđena finansijskim planom Ministarstva odbrane. Drago mi je da će i poslanici opozicije, oni koji su se izjasnili glasati za ovaj set zakona koji je danas na dnevnom redu, a naravno poslanici SNS će glasati za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem dr Giriću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da,) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Vama je ostalo sedam minuta i 23 sekunde, gospodini Šutanovac.
Gospodine predsedavajući, uvažene dame i gospodo, molim vas da obezbedite da ova sednica ide u planiranom toku. Ministra nema, ja da polemišem sa državnim sekretarom ovde i sa…
Gospodine Šutanovac, ministar je samo izašao iz toaleta.
Ja ću da ga sačekam.
Upravo se vraća.
Ja bih sačekao. Meni nije problem da sačekam. Možete li samo da mi vratite vreme, ove 24 sekunde?
Izvolite. Prijavite se ponovo ako vam je stalo do tih 20 sekundi.
Stalo mi je, zašto mi ne bi stalo? Zašto bi vama stalo do mojih 24 sekunde? Poštovani poslanici, drago mi je da smo danas ovde iskazali svi saglasnost oko predloga koji se nalazi pred nama, o tome da ćemo svi to podržati i kažem da je to jedna potpuno nova praksa koju uvodi u Srbiju opozicija. Nažalost, u nekom prošlom vremenu opozicija nije imala razumevanje za potrebe Vojske Srbije i Republike Srbije i Vlade i države, danas ta ista opozicija koja je bila protiv ovakvih angažmana iskazuje potrebu da nama objasni koliko je to važno i kako će Srbija napredovati. Postavio bih im pitanje – a gde ste bili pre tri, četiri, pet, šest ili deset godina i zbog čega niste imali takav odnos u to vreme? Ali, dobro. To je možda danas, po meni, i najveći uspeh. Uspeli smo da kroz ovaj parlament, pre ili kasnije, promenimo vrednosni sistem i vrednosnu orijentaciju sadašnjeg režima i da konačno se shvati da interesi Srbije nisu samo oni koje zastupa nekad opozicija i rušeći ono što je važno za Vojsku Srbije kroz parlamentarnu debatu. Nažalost, gospodine ministre, od vas nisam dobio odgovor na jedno vrlo važno pitanje. Tiče se toga da li iz ugovora o vojno-tehničkoj saradnji proizilazi obaveza, neka obaveza, naših fabrika iz sastava odbrambene industrije? Dakle, da li će se plaćati neki „rojaliti“ u odnosu na proizvode koji su licencirani ili su bili licencirani, a koje proizvodi naša odbrambena industrija? To je jako važno pitanje i mislim da je to nešto što interesuje i ljude koji rade u namenskoj industriji, odbrambenoj industriji, jer će to, ukoliko bude situacija, dovesti do toga da određeni deo profita, praktično koji ostvaruju danas fabrike, ne bude išao fabrikama. S druge strane, čitam gospodine ministre vrlo pažljivo vaša izlaganja, čitam ono što govorite u medijima. Stanje u Vojsci je dobro, nije to sporno, ali se urušava se,gospodine ministre. Nikakav problem nije da polemišemo. Znači, vi ste nama na Odboru za kontrolu, odnosno za odbranu rekli da je popunjenost Vojske oko 85%, 86%, a u isto vreme smo dobili informaciju da je budžetski razdeo koji se tiče plata potrošen 25% u tom tromesečju, odnosno 100% planiranih. Dakle, mi imamo popunu 85%, a sav novac za plate je potrošen. Znači, 15% je manja popuna u odnosu na sistematizaciju i organizaciju Vojske Srbije. Vi ste nam to rekli na Odboru za odbranu. To postoji dokumentovano. Možda se ne sećate, ali ja ću vam i to dostaviti, nije problem. Dakle, ako pričamo o tome da je Vojska urušavana, onda se postavlja pitanje – zbog čega imamo popunu 85%, a budžetska sredstva odvojena za plate u iznosu od 100%? Juče smo imali sastanak Odbora za kontrolu službi bezbednosti gde smo čuli VOA podjednako ima problem sa popunjenošću, znači da nije popuna 100%. To je nešto ne govorite javnosti, javnost treba da zna da, nažalost, pored toga što stanje tehnike nije zavidno. Čitao sam intervju u kome ste rekli da vam neće oprostiti paradu. Ne znam ko vam neće oprostiti paradu, ne znam zašto vama neće oprostiti paradu kada vi sa tom paradom objektivno velike veze niste imali, jer je to bilo po naređenju, koliko ja znam, predsednik Republike. Mene interesuje da nam kažete, pošto je sve uništavano do 2012. godine, jedno sredstvo, ne farbu, znam da ste farbali, nego jedno sredstvo koje je prikazano na toj paradi, a koje datira od 2012. godine. Kažite ovde poslanicima Srbije jednu stvar da ste vi obezbedili, da li se radi o novim puškama, da li se radi o hamerima, da li se radi o kamionima, da li se radi o puškama za specijalnu brigadu, novoj uniformi, bilo šta, da li se radi o Lazaru, da li se radi o Pegazu, da li se radi o vrapcu, jednu stvar recite javno ovde pred poslanicima – pošto su ovi pre nas to sve urušavali, a mi 15/2 smo onda od 2012. godine, kao Feniks iz pepela, proizveli nešto i to nešto da ima upotrebnu vrednost i da mogu građani da vide. To što vi kažete da vam neće neko oprostiti paradu, pa zašto bi vama bilo ko stavljao na teret paradu, osim toga što ste terali ljude mukotrpno da danonoćno farbaju staru tehniku, i za to ste izdvojili sredstva, i ni za šta više, čak niste stavili u funkciju i ono što vam je ostavljeno. Molim predsedavajućeg da zamoli gospodina Đukanovića, koji je upravo došao sa ručka, da ne dobacuje. Razumem njegovu nervozu, možda ga bije i kiselina od hrane u Skupštini, ali molim vas, ceo dan vodimo diskusiju koja je potpuno primerena, adekvatna, korektna, niko nikom ne dobacuje i sada se čovek pojavi, ceo dan nije sedeo ovde, i počne da dobacuje.
Gospodine Šutanovac, da li ćete da nastavite? Imate još samo dva minuta.
Mogu da nastavim, ali zamolite čoveka da se uredi. Imam još dva minuta i iskoristiću ih.
Molim vas, dopustite da gospodin Šutanovac nastavi svoje izlaganje.
Tamo gde stanu argumenti, tu počne vika, buka, dobacivanje. Trenutno jesam ovde sam kao predstavnik opozicije, ali nemam problem da sa vama diskutujem.
Gospodine Šutanovac, nije to ono što ste sami od vaše poslaničke grupe, ne morate to da ističete. Izvolite, nastavite.
Zašto vi sada meni upadate u reč? Gospodine ministre, zameram to što angažovanje Vojske Srbije nije adekvatno iskorišćeno u razvoju diplomatskih odnosa naše zemlje. To nije vaš posao ili možda delimično jeste, ali, nažalost, nije ideja upućivati naše vojnike u mirovne operacije da bi oni zaradili neke pare, pa se vratili sa nekim većim budžetom nego što imaju. Taj novac može da se podeli i ovde, da se povećaju plate svima, da se bar vrate na nivo koji je bio do te famozne 2012. godine. Pitanje je kako je moguće da mi kao zemlja koja je u prvih sedam zemalja Evrope koja šalje vojsku nemamo informaciju da se u tim UN priprema rezolucija koja se tiče i naše zemlje? Imamo danas priliku da čitamo da predsednik Republike predlaže da Ruska Federacija stavi veto. Da ste vi obezbedili informaciju na vreme ili Ministarstvo spoljnih poslova, možda je predsednik mogao da napravi diplomatsku aktivnost i da onemogući nešto što nama ne odgovara. Nisam imao priliku da vidim tu rezoluciju, ali vidim da su svi uzbuđeni oko nje, uključujući i premijera, a meni je stalo da premijer ne bude uzbuđen, pošto on kada je uzbuđen onda pravi greške. Mene zanima zbog čega te kapacitete niste sagledali na pravi način?
Vreme, gospodine Šutanovac.
Mogu samo pola minuta više, pošto mi je taman toliko oduzeto?
Ne možete, moramo da poštujemo, gospodine Šutanovac. Završite rečenicu.
Potpuno niste fer. Prvo ste mi upadali u reč vi, dobacivao mi je kolega iz druge klupe, merilo mi se vreme.
Gospodine Šutanovac, trošite vreme, molim vas završite rečenicu.
Završio sam rečenicu. Kažem da mi treba pola minuta, ne mogu da završim rečenicu. Po ko zna koji put ovo radite. Zaista nije fer.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Hvala predsedavajući. Povređen je član 66, ali i član 107. naravno, dostojanstvo parlamenta. To gde sam ja bio, za razliku od vas koji nikad ovde niste u parlamentu, nije ni važno. Juče smo imali sednicu Odbora za kontrolu službi bezbednosti sa kojih ne smete da govorite javno šta se gde i nemate mogućnost, na kraju krajeva, da istupate u javnosti i da govorite šta se na tom odboru govorilo. Ovde smo imali eklatantan primer čoveka koji je pričao šta je Vojno obaveštajna agencija juče pred tim Odborom iznela. Bili ste dužni da ga opomenete. Nažalost niste, ali šta da se radi, neko je valjda navikao da se na takav način ophodi prema parlamentu. Samim tim, s obzirom da nikada nije ovde na sednici, a to fotografije pokazuju, nema nikakvo pravo da nekome to spočitava. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, ali gospodin Šutanovac vrlo dobro zna koje su mu obaveze i na koji način ne može da iznosi informacije takve vrste, ali to je opet nešto zbog čega će on da snosi posledice. Zahvaljujem se. Reč ima ministar Bratislav Gašić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Postavili ste više pitanja i uvek mi je zadovoljstvo vama da odgovorim na ta pitanja. Prvo, brojno stanje Vojske Srbije, popunjenost Vojske Srbije je definisana strategijskim pregledom odbrane i on kaže – do, od, do. Procenti koje iznosite su upravo u tom domenu. Nije tačna informacija da je Vojska Srbije potrošila sto posto sredstava za plate. Zna se kako se to opredeljuje, tako da, ako vam je želja samo da pričate o nečemu da imate određene informacije kako se to troše u budžetu Vojske Srbije sredstva, u redu. Član 7, kažete čitate sve što mi donosimo ovde i drago mi je zbog toga, ali ste preskočili član 7. Ugovora sa Ruskom Federacijom u kome se jasno kaže kako se reguliše intelektualna svojina, i prethodni deo i ovaj kada je modernizacija sredstava i vojne opreme u pitanju. Znači, u članu 7. imate jasno definisano šta su to obaveze i prava svih fabrika namenske industrije i za prethodni period i za naredni period, a u glavi V, ciljevi koji se postižu upotrebom Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama, imate jasno definisano šta je to što Republika Srbija, što Vlada Republike Srbije odlaskom pripadnika Vojske Srbije u multinacionalne operacije dobija kao korist ili benefit učešćem u takvim mirovnim operacijama. Cenim vašu brigu oko toga šta je to prikazano na Vojnoj paradi. Evo, koristim priliku da sve narodne poslanike pozovem na jedan od, sigurno za proteklih 15 godina, najvećih sajmova naoružanja i vojne opreme „Partner“ od 23. juna. Dođite i vidite šta su postignuća namenske industrije Srbije, Vojno-tehničkog instituta i Vojske Srbije. Naravno, i vas pozivam da dođete da vidite. Koja to sredstva nisu mogla da budu prikazana? Pa, nisu prikazana ona iz prethodnog perioda, kao što je sada najnovije predmet „Saturn“, koja su predmet određene krivične odgovornosti, da budem politički korektan, gde su uključeni i neki prethodni pomoćnici ministara odbrane. Nisu uključeni razni radari, nije uključen „Tales“, delom „Tales“ itd. Tako da, ako želite da vam nabrojim šta je to novo što je stiglo, mogu da napomenem saradnju sa MAN-om, gde su nam stigla posle 1982. godine prva vučna vozila sa poluprikolicama. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kada?) Pre nepunih mesec i po dana ove godine. (Narodni poslanik Dragan Šutanovac dobacuje sa mesta.) Za razliku od vas, ja imam mnogo više vremena i mogu da pričam, pa možete da me prekidate i možete da dobacujete sa mesta, meni vreme ne ističe. Tako da, to je jedan deo. Onda je tu proizvodnja FAP-a i nova FAP-ova vozila. Onda ono što mogu da najavim, da ćemo već u junu mesecu sa „Zastavom automobili“ da vratimo staro za novo 126 vozila koja su stara preko 30 godina, a da kupimo „Fijat 500 L“ domaća proizvodnja, domaćih ruku delo, koje ćemo da uvrstimo u opremu Vojske Srbije. Kada me pitate šta je to od uniformi novo, reći ću da su prodate sve M93 uniforme koje smo imali na lageru, koje su trebale da budu za rezervni sastav u RR-u i da više ima, ono što su napomenuli u tim intervjuima koje vi čitate, a drago mi je što čitate svaki moj intervju, više ima po srpskim šumama i livadama nego što je imalo u magacinima Vojske Srbije, a trebalo nam je. To je nova uniforma. Znači, izbačeno je za bagatelne pare napolje. Mogu da vam dam taj spisak nove opreme koji je došao. Naravno, „Lazar“ ulazi u serijsku proizvodnju. Vi morate da znate, a i građani Srbije moraju da znaju da prvo mi u našem TOC-u, Tehničko oputnom centru, moramo da svu dokumentaciju pregledamo, prihvatimo i da tek onda može da uđe u upotrebu Vojske Srbije, što se u ranijem periodu nije dešavalo. Podsetiću vas na predmet „Laste“, koji je predmet takođe krivičnog i rada tužilaštva, da je korišćen a da nije imao za to pravo. Tako da, nije iz sredstava i evo prilika je „Sajam Partner 2015“ da se upoznate sa time. Kada je namenska industrija Srbije u pitanju, ja ću da vam pokažem ovde izveštaj Svetske banke - promet naoružanja i vojne opreme, izvoz naoružanja i vojne opreme. Videćete ovde jedan veliki skok 2007/2008. godine, kada je Vojska Srbije ušla u modernizaciju i kada je ogroman deo svoje opreme i svojih sredstava prodala kao višak. Isti takav skok imamo posle toga 2010. godine, takođe kada je značajan broj sredstava i opreme prodat. Mogu i kamere da vide zarad građana. Vidite, kraj 2011. godine proizvodnja i promet naoružanja i vojne opreme je skoro nula. To je izveštaj Svetske banke. Onda vidite od 2011. godine lagani oporavak namenske industrije, ali iz realnih prihoda, iz fabrika namenske industrije, iz proizvodnje, a ne od viškova Vojske Srbije, kao što je to bilo 2007. i 2010. godine. To me jako raduje, jer lagano ulazimo u oporavak fabrika namenske industrije i plasman proizvoda fabrike namenske industrije, tako da je ovo dostupno svakome ko želi da na jedan korektan način raspravlja o tome šta je učinjeno kada su fabrike namenske industrije u pitanju i kako one utiču na jednu novu reindustrijalizaciju Republike Srbije u svim sferama. Hvala.
Hvala. Želite reč? (Dragan Šutanovac, s mesta: Loše sam protumačen.) Loše ste protumačeni. Izvolite.
Izvinjavam se, gospodine ministre, da ponovim, niste me demantovali da je popunjenost 85%, je li tako? U prvom tromesečju ove godine popunjenost je 85%. Je li to u redu? Rekao sam da je potrošeno 100% sredstava namenjenih za prvi kvarta, što je ukupno 25% od celoga. Može li tako? Dakle, 100% namenjenih sredstava za vojsku potrošeno je na 85% popune. Da li nešto grešim? Ne razumem ja to dobro? Pa, neće biti da ne razume, neće biti. Sa druge strane, rekli ste – pre 15 godina nije postojao takav sajam. Pa, nije ni postojao sajam, gospodine ministre pre 15 godina, mi smo ga napravili prvi put u istoriji. Kažete da ste pre nekoliko meseci krenuli da kupujete kamione MAN. Pa, tu je suštinska razlika. Mi smo kupovali kamione iz FAP-a. Niste ni naveli nijedno sredstvo koje se pojavilo prošle godine na paradi, ali nijedno sredstvo, osim prazne priče o uniformi M93, koja slavi sada 22 godine postojanja. Skoro me je jedan čovek isto optužio da sam prodao kad sam bio ministar one šinjele. Ja sam taj šinjel razdužio 1987. godine kada sam bio u vojsci. Znači, M93, verujem da znate da je to godina modela kada je napravljen, pa M10 je ušla nova i fala bogu. Nažalost, niste završili i za pet godina ne možete da završite još uvek opremanje Vojske Srbije sa novom uniformom. Dakle, recite mi jedno sredstvo. Sajam je fenomenalan. Znači, sajam je fenomenalan. Ovo što pričate o krivičnim delima u ministarstvu, pa dajte da konačno tu policija nešto uradi, da VBA uradi. Ako nemate svu dokumentaciju, siguran sam da neko ima. Siguran sam da neko na tome radi. Pa, nemojte se smejati, ljudi, to je ozbiljna stvar. Tri godine je prošlo, vi lovite veštice, a ljudima su plate sve manje i manje, lošije žive, primanja sve lošija. Ja pratim, čitam i nisam čuo ništa da ste uradili, nego sve sprečili ste, nismo dozvolili, sprečili smo itd. Dajte nešto uradite.
Hvala vam. Reč ima ministar Gašić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine Šutanovac, vi malopre kažete da ste mašinski inženjer i nije vam zato i jasno kako je na 85% popunjenosti potrošeno 100% para, ali ne kaže se da je za 100% popunjenosti potrošeno 100% para, nego predviđenih za ovih 85%, kako vi kažete. Ja tačnu cifru neću da izgovorim zato što me bezbednosni sertifikat obavezuje na to, koji vi nemate i možete tako da pričate. Znači, za 85% popunjenosti vojske je 100% predviđenih sredstava, za tih 85%. Mislim, kako da vam to malo drugačije objasnim? Druga stvar, večito vršite zamenu teza. Nabavljali ste FAP. Pa niste nabavljali FAP. Mi danas nabavljamo FAP i mi smo raspoloženi jako da FAP u Priboju, taj deo koji se bavio proizvodnjom kamiona za Vojsku Srbije, ostane i pod SISU-om i radi za Vojsku Srbije. Evo, sada nam stiže krajem ovog meseca 10 kamiona, novih 10 kamiona. Tačno smo iskazali potrebe šta to Vojska Srbije ima na godišnjem planu od potreba i za kupovinu novih vozila FAP-a i za remont starih vozila FAP-a. Mi smo kupili, ali ne želite da me slušate, tri nova vučna voza MAN-ova, kao što ima vojska Amerike, kao što ima vojska Nemačke. Zadnje vozilo te namene za prevoz tenkova na daljinu je kupljen 1982. godine. Vrednost ta tri vozila je 112 miliona dinara. Ona su stigla pre mesec dana. Niste želeli da gledate paradu, iako ste bili pozvani. Time mi pokazujemo da smo različiti od nekih drugih. Niste videli „Noru“, niste videli „Lazar“… (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako nisam video?) Pa kažete - šta ste prikazali? Ja vas molim, to su sredstva. Evo, imate prilike da… Tačno je, 15 godina postoji partner. Svake druge godine je… (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne postoji.) Ja vas molim, jer ovo nema smisla više. Hvala.
Poslaniče, nemojte komunicirati s ministrom, molim vas. To se ne radi. Reč ima narodna poslanica Marija Obradović.
Hvala predsedavajuća. Moram da započnem izlaganje jednom anegdotom. U jednom restoranu sedeo je neki od aktuelnih ministara i objašnjavao koliko je teško biti ministar, koliko je teško upravljati velikim sistemom, koliko je to velika odgovornost i posvećenost svakodnevnom radu. Društvo je klimalo glavom i govorilo – jeste, zaista, jako je teško biti ministar. Ali, onda se negde sa strane, iz ćoška, čulo – ima nešto što je mnogo teže od pozicije ministra, a to je kad ste bivši ministar. Negde u tom svetlu ja zaista razumem ton kojim ova rasprava ide. Sa izuzetnim zadovoljstvom, odobravanjem, sve kolege i ja prihvatili smo to da će zaista poslanici i opozicije i pozicije glasati za ove predloge zakona koji potvrđuju ove odluke i sporazume i to jeste jako dobro. Ono što se meni nije dopalo, a verujem ni građanima, je vrlo mali deo diskusije gde se govorilo konkretno o ovim predlozima zakona odnosno odluka, a mislim da građani treba nešto i o tome da čuju i da je rasprava bila upravo zahvaljujući poslanicima opozicije, koji se nisu dovoljno pripremili, sadržinski. Jesu politički, sa oštrom kritikom, koja ima uvek isti naslov – ništa ne valja, sve je loše, nemam argumente, nemam dokaze za to, ali imam opšta mesta da kažem da su loši kapaciteti Vojske, da se urušava standard pripadnika Vojske, da je stanje bezbednosti pod znakom pitanja, da je spoljna politika loša, itd. To su rečenice koje smo mogli da slušamo tokom današnjeg dana, a koje apsolutno ne stoje. Ja sam pažljivo slušala. Želela sam da budem objektivna, koliko to meni dozvoljava pozicija na kojoj sam, i htela sam da zapisujem argumente koji govore u prilog tvrdnjama poslanika opozicije. Nisam uspela ništa da zapišem. Ako sam za nešto i pomislila da je tačno, ministar Gašić je nakon toga odmah u odgovoru pokazao da to nije argument, da je to laž, da je to manipulacija, da je to zloupotreba, i to jedna snažna zloupotreba medijskog prostora, dakle, direktnog TV prenosa. Ali, bilo bi u redu da zaista poslanici opozicije, kada imaju ovaj besplatan televizijski prostor, barem sede u ovoj sali, barem imajte mali prostor, da se obrate biračima i da kažu. Jedan kolega koji je od skoro nezavistan poslanik je zaista, čini mi se, u svom kratkom petominutnom izlaganju, jer više i nemaju nezavisni poslanici, izneo deo svog budućeg izbornog programa. Kažem, pažljivo sam slušala. Jedan drugi poslanik je rekao da opozicija uvodi novu praksu u srpski parlament. Znate, da bi se nešto dogodilo, uvek je potrebno da tu budu dve strane, i opozicija i pozicija. A pozicija ne želi, zaista širokogrudo i sa širokom javnom raspravom i dobrim pripremama svih predloga zakona, ne samo ovih koji su danas na dnevnom redu, znači, želimo upravo na taj način, i širokim konsultacijama, na sve moguće načine, kontaktima sa ministarstvima, radnim grupama koje pripremaju zakone, da budemo u kontaktu i da pripremimo na kraju ono, kada dođe u salu srpske Skupštine, da to bude kompromis oko koga se većina zaista složila, većina poslanika u srpskom parlamentu, i opozicije i pozicije. A onda kolega kaže – mi smo uveli tu praksu da svi glasaju za, i opozicija i pozicija. To jeste zaista lepo, jer ne možemo ništa da uradimo jedni bez drugih. Ono što su predlozi zakona koji dolaze, čiji je matični odbor Odbor za odbranu i unutrašnje poslove, uglavnom se usvajaju tako – većinom. To su zakoni koji se tiču i Ministarstva odbrane i Ministarstva unutrašnjih poslova i izuzetno sam zadovoljna i ponosna zbog toga. Ali, moram reći da je tu uložen veliki rad, i to svih članova Odbora, posebno poslanika opozicije. Dakle, uvođenje prakse je zajednički rezultat rada i to građani treba da znaju i mislim da treba da se ceni zajednički trud na usvajanju što boljih zakona. Još ću samo jednom podsetiti da ova četiri predloga zakona imaju 30-ak strana ukupno. Mnogi poslanici nisu želeli ni to da pročitaju i da se pripreme. Sve ovo govorim pre svega gledaocima. Jer, neko treba da ceni i onaj rad poslanika koji se ne vidi, koji nije samo u ovom plenumu. Dakle, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove imao je do sada 35 sednica, a postojimo samo godinu dana, što se čini, ako izuzmete one minimalne nedelje kada nismo radili, a gotovo svake nedelje smo imali određeni odbor, a to nije pro forme, da ne govorim o tome da redovno ministri dolaze, i ministar odbrane i ministar policije i podnose informaciju o radu, gde mi možemo da im postavljamo pitanja. Zahvaljujući poslanicima Odbora za odbranu i unutrašnje poslove, pripremljena je za ovu sednicu informacija o političko-bezbednosnoj situaciji o multinacionalnim operacijama u kojima učestvuju pripadnici Vojske Republike Srbije, i to vrlo obimno, na nekih 50-ak strana, gde ste mogli, ukoliko vas zanima, da pročitate a onda saopštite građanima Srbije gde to odlaze naši pripadnici Vojske Srbije i da li je to samo onaj mali krug ljudi koji odlučuju u Vojsci o tome gde odlaze pripadnici multinacionalnih operacija ili i mi možemo da saopštimo građanima kako, pod kojim uslovima i okolnostima oni tamo rade. To su informacije koje mogu biti dostupne građanima, za razliku od onih koje su se mogle danas čuti, a nije dozvoljeno da budu prezentovane javnosti zbog nekih drugih viših interesa. Da ne bih govorila o ovim detaljima i predlozima zakona, jer, već smo negde i pri kraju rasprave, nešto se moglo čuti danas, ali, želim da kažem ono što se nije čulo, a to je da je izuzetno pozitivno ocenjeno učešće naših pripadnika u multinacionalnim operacijama. O tome svedoči i izvestan pritisak različitih diplomatskih misija u Srbiji koje su insistirale, svakodnevno to čine, da se što pre stavi na dnevni red parlamenta ova odluka o učešću pripadnika Vojske Srbije i Godišnji plan upotrebe Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama. Jer, vrlo im je važno da ima naših pripadnika, jer su se pokazali i kao stručni i kao posvećeni i kao ljudi koji šire dobar duh, pozitivnu atmosferu i prave dobre rezultate na terenu. Želim i zbog ljudi koji su u multinacionalnim operacijama da kažem da kada se govori o pozicijama na kojima je 670 pripadnika Vojske Srbije u 19 multinacionalnih operacija, tu su vojni posmatrači, štabni oficiri, medicinsko osoblje u sanitetskim timovima i vojnoj bolnici, pešadijska odeljenja, pešadijski vod, četa i autonomni timovi za zaštitu brodova. To su neke od pozicija na kojima se nalaze naši ljudi. Što se tiče finansijskih sredstava koja su potrebna da se realizuje ovaj predlog Godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije, dve trećine su obezbeđene iz budžeta, jedna trećina, okvirno govorim, biće obezbeđena nadoknadama koje će UN da uplate Ministarstvu odbrane na ime učešća u ovim multinacionalnim operacijama. Mi trenutno, još jednom da ponovim, imamo sedam mirovnih operacija UN i četiri multinacionalne operacije EU, u kojima smo aktivni i imamo još sedam operacija UN, jednu EU u kojoj do sada nismo učestvovali, ali su oni uneseni u ovaj novi Godišnji plan upotrebe Vojske Srbije. To ne znači da će oni neminovno i učestvovati, odnosno da će otpočeti svoje učešće, već smo na taj način mi samo stvorili uslove da ispunimo tu obavezu koja nam proizilazi iz zaključenog memoranduma o razumevanju između Vlade Srbije i UN. Želim da se zahvalim svima koji su danas učestvovali u diskusiji. Dakle, biće ovo još jedan set zakona o kome ćemo svi složno glasati, jer to jeste nešto što je prioritet Srbije u ovom trenutku. Naše učešće u multinacionalnim operacijama je vrlo važan spoljnopolitički prioritet. Spoljnopolitička diplomatska ofanziva koju sprovode svi članovi Vlade Srbije, svi predstavnici, funkcioneri koji su uključeni u predstavljanje zemlje je apsolutno, sa svih strana, pozdravljena izuzetnim pohvalama. To mogu da svedoče i svakodnevne posete različitih diplomata, političkih predstavnika različitih zemalja, od istoka do zapada, koji svakodnevno daju velike pohvale, pre svega aktivnostima premijera Srbije Aleksandra Vučića. U Danu za glasanje, Poslanička grupa SNS glasaće za ove predloge zakona.
Zahvaljujem. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres. Pošto smo obavili zajednički jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlozima akata. Sutra nastavljamo rad u 10.00 sati. Hvala vam.