REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE PRVA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 7. oktobar 2008. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 13,05 časova. Predsedava Slavica Đukić - Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Prvu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 170 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danima za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno toliko narodnih poslanika da možemo da počnemo rad, u skladu sa članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala za utorak, 7. oktobar 2008. godine, u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su vam zapisnici sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2008. godini, održane 16, 17, 18. i 21. jula i 2, 3, 4, 5, 8. i 9. septembra 2008. godine, i Treće posebne sednice Narodne skupštine u 2008. godine, održane 15. septembra 2008. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica (član 86. stav 5. Poslovnika). Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnike navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Stavljam na glasanje zapisnik sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2008. godini, održane 16, 17, 18. i 21. jula i 2, 3, 4, 5, 8. i 9. septembra 2008. godine. Molim narodne poslanika da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – 127, protiv – niko, uzdržanih nije bilo, nisu glasala četiri, od prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2008. godini, održane 16, 17, 18. i 21. jula i 2, 3, 4, 5, 8. i 9. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Treće posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini, održane 15. septembra 2008. godine. Molim narodne poslanika da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – 128, protiv – niko, uzdržanih nije bilo, nije glasao jedan, od prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Treće posebne sednice Narodne skupštine u 2008. godini, održane 15. septembra. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 90. stav 5. i članu 92. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave. Predlozi za razmatranje po hitnom postupku. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije protiv dopinga u sportu, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanika da pritisnu odgovarajuće tastere na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 17, od prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o mirovanju i otpisu duga po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanika da pritisnu odgovarajuće tastere na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – niko, protiv – 128, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti, koji je podnela Narodnoj skupštini 18. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanika da pritisnu odgovarajuće tastere na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – 127, protiv – jedan, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 17, od prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o udruženjima, koji je podnela Narodnoj skupštini 18. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od ukupno 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o saradnji sa Međunarodnim krivičnim sudom, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od ukupno 146 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasao 21, od ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 20, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, "Beogradski autoput i obilaznica", koji je podnela Narodnoj skupštini 5. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 20, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke, "Obilaznica oko Beograda", koji je podnela Narodnoj skupštini 5. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 20, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o strancima, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasao 21, od ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o zaštiti državne granice, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 128, protiv – niko, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 127, protiv – niko, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, od ukupno 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o javnim nabavkama, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 128, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 24, od ukupno 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, od ukupno 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije Nemačkoj finansijskoj instituciji KFW po zaduženju JP ''Elektroprivreda Srbije'' (Mere zaštite životne sredine u termoelektranama na lignit), koji je podnela Narodnoj skupštini 19. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 128, protiv – niko, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 24, od ukupno 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 128, uzdržanih nema, nije glasalo 23, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog Vlade. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Srbije i Crne Gore i Evropske zajednice o određenim aspektima vazdušnog saobraćaja, koji je podnela Narodnoj skupštini 26. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, od ukupno 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o objedinjavanju izvesnih pravila za međunarodni prevoz vazdušnim putem, koji je podnela Narodnoj skupštini 26. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 126, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 24, od ukupno 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Multilateralnog sporazuma između Evropske zajednice i njenih država članica, Republike Albanije, Bosne i Hercegovine, Republike Bugarske, Republike Hrvatske, Bivše Jugoslovenske Republike Makedonije, Republike Island, Republike Crne Gore, Kraljevine Norveške, Rumunije, Republike Srbije i Misije privremene uprave Ujedinjenih nacija na Kosovu (u skladu sa Rezolucijom Saveta bezbednosti UN 1244 od 10. juna 1999.) o uspostavljanju Zajedničkog evropskog vazduhoplovnog područja, koji je podnela Narodnoj skupštini 26. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 129, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od ukupno 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, koji je podnela Narodnoj skupštini 26. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog Vlade Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 128, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od ukupno 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, koji je podnela Narodnoj skupštini 29. septembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 27, od ukupno 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o visokom obrazovanju, koji je podnela Narodnoj skupštini 3. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32, od ukupno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 108 narodnih poslanika predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke Narodne skupštine Republike Srbije o zaštiti suvereniteta, teritorijalnog integriteta i ustavnog poretka Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. juna 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 39, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 10, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Čedomir Jovanović predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog rezolucije Narodne skupštine Republike Srbije o elementima državne politike prema Kosovu i Metohiji, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. jula 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 13, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslaničke grupe su predložile da se po hitnom postupku razmatraju predlozi o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Međutim, odredbom člana 42. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, utvrđeno je da Narodna skupština odlučuje o razrešenju i izboru novog člana odbora na prvoj narednoj sednici posle dostavljanja predloga poslaničke grupe. Ovo se odnosi i na Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije – Jedinstvena Srbija, 7. oktobra 2008. godine, u 9,15 časova, koji vam je podeljen pred početak sednice, a koji nije bio sadržan u predloženom dnevnom redu sednice. Iz tog razloga, nema potrebe da se o predlozima poslaničkih grupa posebno izjašnjavamo, jer se oni uvršćuju u dnevni red ove sednice po samom slovu Poslovnika. Predlog za spajanje rasprave. Gospodine Aligrudiću, nešto ste hteli?
Sada ću da vam kažem šta sam hteo. Javljam se po tri osnova, najmanje. Da bismo bili racionalni s vremenom, jer uvažavam da je takva potreba vladajuće većine, neću se javljati tri puta zaredom i koristiti devet minuta, pa bih zamolio malo tolerancije, preko tri minuta. Prvo, mislim da ste prekršili član 27, prvu tačku jedinog stava koji član 27. Poslovnika ima, kada je reč o obavezi da poštujete Ustav Republike Srbije, jer u članu 106. Ustava, a njega moram da citiram, jer, direktno, odredbe u Poslovniku o tome nema, piše: "Prvo redovno zasedanje počinje prvog radnog dana u martu, a drugo redovno zasedanje počinje prvog radnog dana u oktobru. Redovno zasedanje ne može trajati duže od 90 dana". Odredba člana 106. u ovom delu je prekršena s vaše strane, jer ste učinili nešto što je bez presedana u dosadašnjem radu Narodne skupštine Republike Srbije. Vi ste, naime, zakazali dan za glasanje za prethodnu sednicu za danas, jutros, u 10 časova, dobro, i to je bilo pomereno za 11 časova, ali na to niste imali pravo. Prethodnu sednicu ste morali da završite pre nego što počne redovna sednica Narodne skupštine, odnosno redovno zasedanje, i nije bilo nikakvog načina, prema Ustavu Republike Srbije, da se ta dva termina poklope. To je bilo nemoguće i vi to niste mogli uraditi. U dosadašnjoj praksi Narodne skupštine, barem kada je DSS bio u vladajućoj koaliciji, uvek smo povlačili tačke s dnevnog reda sednice na vanrednom zasedanju, kako bismo je završili pre nego što započne tok redovne sednice, odnosno redovnog zasedanje. Gledali smo da se ta dva termina nikada ne poklope. Ovo je prvi put da je ovako nešto urađeno. Smatram da ste time prekršili Ustav. Pošto se vi nećete složiti s ovim, nema potrebe da mi posle odgovarate, jer znam kakav će vaš odgovor biti. Insistiram da se o ovoj povredi Poslovnika, člana 27, izjasnimo u danu za glasanje. Druga stvar. Kada sam hteo da vam na ovu okolnost ukažem pre podne, pre nego što je započelo glasanje u danu za glasanje, javio sam se, naravno, koristeći pravo iz člana 100, stava 1, koji kaže: "Narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi ovog poslovnika predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika". Vi to niste učinili, iako ste to morali da uradite, te ste time, nesporno, prekršili član 100. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Mogu da imam razumevanje za nepisano pravilo da se u toku glasanja ne daje reč povodom povrede Poslovnika, to nisam od vas ni tražio; tražio sam reč povodom povrede Poslovnika pre nego što je glasanje započelo, upravo da bih ukazao na povredu Poslovnika koja se odnosi na sam dan za glasanje i na ono što radimo u tom trenutku. Ako biste tako restriktivno tumačili Poslovnik, ispalo bi da nikad ne možemo dobiti reč po Poslovniku kada je tražimo. Dalje, kada je reč o ovoj sednici koja je u toku, u članu 140. stoji: "O predlogu zakona najpre se vodi načelni pretres". U stavu 2. stoji: "Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana, s tim što se odlučivanje o svakom predlogu obavlja posebno". Dakle, već iz samog predloga, koji je distribuiran svim poslanicima, videli smo šta vladajuća većina ima nameru da spoji kao raspravu, kada je reč o tačkama dnevnog reda. Verujte mi, to, prema odredbi člana 140, u najširem mogućem tumačenju, nije moguće. Pozivam vas da od tog predloga odustanete i pozivam narodne poslanike da takav predlog ne prihvate, jer je zaista suprotan duhu stava 2. tačke 140) Poslovnika. Vladajuća većina je danas odlučila da skine s dnevnog reda Predlog rezolucije grupe narodnih poslanika o zaštiti državne politike, odnosno teritorijalnog integriteta i suvereniteta države Srbije, kada je reč o Kosovu. Time ste pokazali kakav je vaš stav prema tome. Pokazali ste da vas ne interesuje da Narodna skupština reaguje, određenom odlukom, u odnosu na dve značajne stvari – to je proglašenje ustava republike Kosovo i, druga, pokušaj implementacije Euleksa na teritoriji Republike Srbije, kao pouzdanog znaka rasparčavanja države Srbije, ili želje Evropske unije da završi započet posao. Time ste pokazali svoje pravo lice. Od ovoga, više ništa ne može da se kaže. Hvala vam na strpljenju.
Gospodine Aligrudiću, da bi sednica počela i da biste mogli da reklamirate Poslovnik, potrebno je da se izglasa dnevni red. Tek onda počinje sednica. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na osnovu člana 90. stav 3, člana 140. stav 2. i člana 149a stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o zaštiti podataka o ličnosti, Predlogu zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, Predlogu zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, Predlogu zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka, u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka – tačke 3, 7, 8, 14, 15 i 6 predloženog dnevnog reda. Drugo, zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona: o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj "Beogradski autoput i obilaznica", o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke "Obilaznica oko Beograda", o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, i načelni pretres o Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije Nemačkoj finansijskoj instituciji KFW po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" (Mere zaštite životne sredine u termoelektranama na lignit) – tačke 9, 10, 13. i 18 predloženog dnevnog reda. Treće, zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o strancima i Predlogu zakona o zaštiti državne granice – tačke 11 i 12 predloženog dnevnog reda. Da li narodni poslanik Nada Kolundžija želi reč? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 127 narodnih poslanika, protiv – 17, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 11 narodnih poslanika, od ukupno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Utvrđivanje dnevnog reda sednice u celini. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 127 narodnih poslanika, protiv – 17, uzdržanih nije bilo. Nije glasalo devetoro. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini u celini. Molim Službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti; 2. Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka; 3. Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela; 4. Predlog zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj "Beogradski autoput i obilaznica"; 6. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke "Obilaznica oko Beograda"; 7. Predlog zakona o strancima; 8. Predlog zakona o zaštiti državne granice; 9. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope; 10. Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije; 11. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka; 12. Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije Nemačkoj finansijskoj instituciji KFW po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" (Mere zaštitite životne sredine u termoelektranama na lignit); 13. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o visokom obrazovanju; 14. Predlozi odluka o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podnele poslaničke grupe: - G 17 plus (broj 02-1529/08 od 15. jula 2008. godine i broj 02-2232/08 od 26. septembra 2008. godine), - Nova Srbija (02-1600/08 od 17. jula 2008. godine), - Partija ujedinjenih penzionera Srbije (PUPS) – (broj 02-1803/08 od 4. avgusta 2008. godine), - Socijalistička partija Srbije (SPS) - Jedinstvena Srbija (JS) – (broj 02-1804/08 od 4. avgusta 2008. godine, sa ispravkom od 2. septembra 2008. godine), - Za evropsku Srbiju (broj 02-2021/08 od 9. septembra 2008. godine), - Demokratska stranka Srbije - Vojislav Koštunica (broj 02-2259/08 od 29. septembra 2008. godine), - Socijalistička partija Srbije (SPS) - Jedinstvena Srbija (JS) – (broj 02-2385/08 od 7. oktobra 2008. godine). Prelazimo na dnevni red po utvrđenom radu sednice. Za reč se javio, po Poslovniku, gospodin Todorović, a zatim gospodin Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 27. Poslovnika, gde se kaže: "Predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom". Ono što je bilo nezamislivo da može da nam se desi, nažalost, danas je ušlo u praksu i vi ćete to moći da koristite i u budućem radu Narodne skupštine. Do sada, od 1990. godine, nikada nije ovako brutalno zgažen Ustav, kao što je to urađeno danas. Čak ni gospodin Mićunović, koji je poznat po tome što je kršio Poslovnik, čak mu je i to vladajuća većina glasala, ne bi uradio ovako nešto kao što ste vi, gospođo Dejanović, uradili danas. Prosto, moram da vas pozovem na zdrav razum, da pogledate kalendar, da pogledate Ustav i da vidite da ne postoji nikakva mogućnost da se vanredna sednica održava u oktobru, jer 1. oktobra počinje Drugo redovno zasedanje. Radi građana, pošto vi stalno zloupotrebljavate mogućnost da preko medija optužite, pre svega, opoziciju i SRS za opstrukciju, da kažemo zbog čega vi ovo radite. Vi niste u stanju da obezbedite prostu većinu i da glasate za predloge zakona koje stavljate na dnevni red. Koliko ste neozbiljni pokazuje i ova današnja sednica. Vi danas glasate protiv predloga vaše vlade. To je van pameti. Vi ste u stanju da uradite sve što vam odgovara, jer vas u politici vodi samo jedan jedini rezon, jedan jedini motiv, to je politička korist koju trenutno imate. Predložio bih vam, pošto već pripremate izmene i dopune Poslovnika, da ovakvo stanje uvedete na neki način, da ubacite jedan član koji će glasiti da ovaj poslovnik važi samo ukoliko se u datom trenutku ne ukaže potreba da bude drugačije i da vladajuća većina ne mora da se drži Poslovnika. Ovo što vi radite, ni Nataša Mićić, koja je uvela vanredno stanje, nikada ne bi uradila,ovako brutalno kršenje Ustava. Ono što je posebno važno, gospođo Dejanović, vi ste elegantno prešli preko potpuno legitimnog i u skladu sa Poslovnikom zahteva 108 poslanika da se u skupštinsku proceduru stavi Rezolucija o Kosovu i Metohiji. Kada budete sada pogledali učinak vašeg rada od momenta od kada ste preuzeli predsedavanje Skupštinom, videćete da ste mnogo puta prekršili Poslovnik.
Vreme.
Pozivam vas da ne kršite Poslovnik. Pošto je gospodin Aligrudić već pozvao da se u danu za glasanje o ovome izjasnimo, molio bih da se to uradi, a mi ćemo zbog ove današnje sednice, ma kojoj ste glasali, podneti predstavku Ustavnom sudu, da vidimo da li oni shvataju i da li će preći preko činjenice da na ovakav način kršite Ustav.
Zahvaljujem. Nijedan akt ne predviđa decidno kada mora biti dan za glasanje. Vaš predlog će ići Ustavnom sudu. Gospodin Čedomir Jovanović, izvolite.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, javio sam se da reklamiram povredu člana 82. Poslovnika o radu Narodne skupštine u trenutku u kome nije bilo povoda za reklamaciju još jedne povrede Poslovnika, koja ugrožava dostojanstvo Parlamenta. Mislim da je svakome od vas koji sedi u ovoj sali jasno koliko je ponižavajuć položaj u kome se nalazi Skupština Srbije. Ako je ponižavajući položaj u kome se nalazi naš parlament, kakav je položaj države o kojoj mi odlučujemo? Isti takav. Naravno da je odgovornost lična, ali odgovornost prati pozicija na kojoj se nalazite. Opozicija je odgovorna kada blokira rad Parlamenta i kada pitanja koja su isključivo proizašla iz nekog stranačkog interesa pretpostavlja pitanjima koja su od opšteg društvenog interesa. Mene interesuje, gospođo predsednice, ko je odgovoran zbog toga što danas imamo tako malo života u ovoj raspravi koja počinje u 14 časova? Ko je odgovoran zbog toga što se nije u okviru dnevnog reda našao predlog koji smo mi podneli Parlamentu, ne s ambicijom da LDP vodi Srbiju u Evropu, nego s ambicijom da ovaj parlament pomogne Vladi u jednom poslu u kojem je Vlada neuspešna. Nismo želeli da saplićemo Vladu premijera Cvetkovića u procesu evropskih integracija, ali smo mislili da je ono što se desilo u septembru dovoljna opomena i preduslov postizanja jednog političkog dogovora, koji se gradi ovde u Skupštini, oko ostvarenja naše evropske budućnosti. Za tako nešto je bio potreban dogovor stranaka koje sede u Parlamentu. Želeli smo o tome da raspravljamo, o evropskoj budućnosti ove zemlje, o Evropi, koja je postala paravan i izgovor za svaku vrstu nesposobnosti i slabosti, one nesposobnosti i slabosti koje nas nagone da raspravljamo o tačkama dnevnog reda koje nemaju nikakvih dodirnih tačaka jedna sa drugom. Kakve veze, gospođo predsednice, ima Predlog zakona o strancima i Predlog zakona o zaštiti državne granice? Tako neodgovornim odnosom prema zakonima banalizujemo sam zakon. Kakve veze ima načelni zajednički pretres o Predlogu zakona o zaštiti podataka o ličnosti, o Predlogu zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, o Predlogu zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, o Predlogu zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka? Ovakvim odnosom prema zakonima ponižavamo ovo društvo. Sanjamo podršku društva, a ni nama samima nije stalo do ovih zakona. Gde se raspravljalo o ovim zakonima? U kojim to forumima? Ko od poslanika ima priliku da učestvuje u pripremi ovih zakona? Time se omalovažava rad onih koji su vredno na ovome radili. To je jako neodgovorno, to je strašno. Da li znate da je, od otvaranja berze, vrednost akcija na Beogradskoj berzi pala 12%? Kada je u Moskvi vrednost akcija pala 5%, Berza je zatvorena na dva dana.
Prekoračili ste vreme.
Citirao sam ove besmislene tačke dnevnog reda i to je moje poslovničko pravo.
Zato imate već 25 sekundi prekoračenje.
Bio sam vrlo precizan, citirao sam tačke dnevnog reda. Možete insistirati na disciplini i pozdravljam vaše insistiranje na disciplini, ali vas pitam gde je život u ovoj Skupštini? Juče nam je Berza pala 10%, za četiri sata danas – 12%. Evro je 82 dinara, a juče je bio 76 dinara. Ode deset posto povišice koja se daje penzionerima. Slomiće se finansijski sistem. To nije važno, jel tako? Onda to treba da zna naše društvo, da Parlament ne interesuju život i agonija ka kojoj Srbija klizi. To nije važno. Izabrali smo Savet guvernera, a niko se time ne bavi. Izađite pred društvo i recite da nije važno to što su firme izgubile 12% svoje vrednosti u četiri sata, firme u kojima radi hiljade ljudi, firme od kojih žive porodice u ovoj zemlji. Kada će se o tome razgovarati u Skupštini? Nije važna Evropa, nije važno to što nam se lomi finansijski sistem, ali je važno obesmišljavanje Parlamenta. To je vladajuća koalicija. Ako nama nije stalo do zakona, zašto bi zakone poštovale neke lokalne samouprave, zašto bi zakone poštovalo naše društvo? Mi se protiv toga borimo. Autoritet se u Skupštinu vraća samopoštovanjem Parlamenta, a vi ste ga, gospođo predsednice, danas ponizili.
Gospođa Nada Kolundžija je, analizirajući sadržaj predloženih tekstova, dala predlog Skupštini o spajanju tačaka i ova skupština je izglasala, upravo, njen predlog. Reč ima gospođa Radeta.
Gospođo Đukić-Dejanović, prekršili ste član 27. stav 1, tačke 1, 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine i članove 82. i 83. Ovo nije najobičnije, banalno kršenje Poslovnika Narodne skupštine. Ovde se radi o veoma opasnoj nameri vladajuće većine kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Naime, poslaničke grupe, odnosno 108 narodnih poslanika iz SRS-a, DSS-a i Nove Srbije predložili su 16. juna odluku Narodnoj skupštini o zaštiti suvereniteta, teritorijalnog integriteta i ustavnog poretka Republike Srbije. Da bi građani razumeli o čemu govorim, radi se o Rezoluciji o Kosovu i Metohiji. Vladajuća većina se oglušava već nekoliko meseci da stavi ovu veoma važnu tačku na dnevni red. Imali smo određene konsultacije Poslaničke grupe s ministrom za Kosovo i Metohiju, gospodinom Bogdanovićem, i u tim razgovorima, u tim konsultacijama dešavale su se neke čudne stvari. Neko od poslanika iz vladajuće većine je predlagao da bi bilo najbolje da uopšte ne raspravljamo o Kosovu i Metohiji dok ne vidimo kakav će ishod biti u Generalnoj skupštini UN-a o ovom predlogu rezolucije koju je Srbija uputila Generalnoj skupštini. Imali smo primedbu da je to veoma opasno, da, naprotiv, mi moramo još jedanput da kažemo Ujedinjenim nacijama i celom svetu da je za Srbiju Kosovo i Metohija neotuđivi deo Republike Srbije. Danas je jasno zbog čega vi ovo ne želite da stavite na dnevni red. Tražili smo, odnosno, u razgovorima s ministrom Bogdanovićem, rekli smo da je Rezolucija koju je predložila Vlada takva da je, u stvari, nepopravljiva. Tražili smo u dva navrata od ministra da on na ovu našu rezoluciju stavi eventualne primedbe Vlade, pa da o tome razgovaramo. To se do danas nije desilo. Vi, dakle, očigledno, ne nameravate da uopšte raspravljate o Kosovu i Metohiji i sada nas posebno plaši izjava od pre neki dan Borisa Tadića, najpre, da će Srbija biti fleksibilna kada govori o Kosovu i Metohiji negde u belom svetu, a, drugo, kada je predložio podelu Kosova i Metohije, pa posle rekao – ne, šalio sam se.
Skupština, naravno, treba o ovom pitanju da se izjasni i, kao što vam je poznato, konsultacije ministra za Kosovo i šefova poslaničkih grupa su u toku. Ja sam bila u poslovničkoj obavezi da stavim na dnevni red i jednu i drugu tačku, iskreno se nadajući da će doći do približavanja stavova i da ćemo imati jedinstven tekst. Određujem pauzu do 15 časova. [[Posle pauze, 15,15]] Pre nego što nastavimo rad, obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju gospodin Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde i gospodin Jovan Ćosić, načelnik u Ministarstvu pravde. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona o zaštiti podataka o ličnosti, o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, o Agenciji za borbu protiv korupcije i o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka, u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, da ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave, po poslaničkim grupama, sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa Srpske radikalne stranke – jedan sat, devet minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa G17 plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa Demokratske stranke Srbije - Vojislav Koštunica – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Napred Srbijo – 24 minuta; Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije - Jedinstvene Srbije – 18 minuta; Poslanička grupa Liberalno-demokratske partije – 15 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa Nove Srbije – 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Partije ujedinjenih penzionera Srbije – šest minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su predstavnici poslaničkih grupa po ovim tačkama dnevnog reda, za DSS – narodni poslanik Jovan Palalić, za Novu Srbiju – Srđan Spasojević. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PredloG zakona o zaštiti podataka o ličnosti (zajednički načelni pretres sa 3,4,10. i 11. tačkom i jedinstveni pretres sa 2. tačkom dnevnog reda) Da li predstavnik predlagača Snežana Malović, ministar pravde, želi reč? Izvinite, po Poslovniku, gospođa Radeta, najpre.
Gospođo Đukić-Dejanović, prekršili ste član 100. Poslovnika, jer sam se javila da govorim po Poslovniku pre nego što ste pročitali to što ste nam malopre čitali. Vi ste videli i klimnuli ste glavom, videli ste da sam se javila za reč, ali ste želeli da ispričate vašu priču, i nije to više bitno. Vi kršite Poslovnik iz časa u čas i to je već postao manir vašeg rada. Želim da govorim na osnovu člana 101. Poslovnika, odnosno o povredi toga člana. Povreda se odnosi na prepodnevni deo sednice, kada ste obmanuli građane Srbije da se s ministrom Bogdanovićem vodi rasprava i konsultacije vezane za Rezoluciju o Kosovu i Metohiji koju su podneli narodni poslanici SRS-a, DSS-a i Nove Srbije. Kada ste malopre stavili na dnevni red da se glasa, dali da se hitno glasa da se po hitnom postupku raspravlja o tom predlogu, mi iz SRS-a nismo, uopšte, hteli da glasamo, zato što je bilo očigledno da je vaša namera, to nam je jasno više dana, da se o tome ne raspravlja u Narodnoj skupštini. Mi smo s ministrom Bogdanovićem obavili tri kruga razgovora. U prvom krugu razgovora bili su predstavnici svih političkih grupa i tada smo govorili o Predlogu rezolucije Vlade Republike Srbije o KiM. Rekla sam već, primedbe koje smo imali na tu rezoluciju su takvog karaktera da smo konstatovali, bar mi iz SRS-a, DSS-a i Nove Srbije, da taj predlog uopšte ne može da se popravi. Tražili smo od ministra da stavi primedbe na naš predlog. Ministar to do danas nije uradio. To je bilo pre skoro desetak dana, rekao je da ima neke obaveze, da će tri dana biti odsutan iz Beograda i mi smo to prihvatili. Danas je jasno, s obzirom na to da do danas nismo dobili mišljenje ministra, niti njegove, eventualne, primedbe, da je tačno ono što je jedan poslanik vladajuće koalicije iz G17 plus rekao na tim konsultacijama, ne želim da govorim ime da ne bih izazvala replike – da ne treba da donosimo niti da raspravljamo o KiM dok o tome svoj sud ne donese Generalna skupština UN-a. Mislimo da to nije dobro, naprotiv, da je moralo o tome da se raspravlja i da je to moralo da bude prva tačka dnevnog reda.
Vreme.
Završavam. Hvala.
Gospodin ministar za Kosovo, gospodin Bogdanović me je obavestio da su konsultacije u toku i da će me, kada bude priveo konsultacije kraju, o tome obavestiti. Bila sam u obavezi da poslanike o tome informišem. Može biti da su konsultacije s pojedinim poslaničkim grupama i završene, ali, kao što znate, mi smo se dogovorili da ništa ne bi smetalo da postoji jedna skupštinska deklaracije u vezi sa Kosovom i Metohijom i u tom smislu smo i činili napor da se napravi jedan zajednički tekst. Ponovo se po Poslovniku javlja gospođa Radeta.
Ne sumnjam ja u vaše dobre namere, gospođo Đukić-Dejanović, ali radi se o onome što jesu činjenice. Svi mi znamo da je predsednik Republike pre nekoliko dana rekao da će Srbija biti fleksibilna kada se pregovara o Kosovu i Metohiji. Znamo da je nakon toga rekao da je jedno od njegovih razmišljanja i podela KiM. To je za srpske radikalne, apsolutno, neprihvatljivo. Zašto smo rekli da ministrova, odnosno Vladina rezolucija ne može da se popravi, a ministar Bogdanović danima izbegava da se o Vladinoj rezoluciji jasno izjasni u odnosu na misiju Euleks? Suština naše rezolucije, našeg predloga, upravo je u tome da, pre svega, želimo da sačuvamo jedinstvo Srbije i KiM u sastavu Republike Srbije. Hoćemo da se ovaj parlament izjasni o tome kakvo je mišljenje većine u Parlamentu kada je u pitanju misija Euleks na KiM. Mi srpski radikali mislimo da ovaj parlament, kao i svi državni organi, moraju na najodlučniji mogući način da se suprotstave razmeštanju misije Euleksa na KiM. Skupštinska većina, kojom upravlja Boris Tadić, očigledno želi da kupi vreme, da nas dovede pred svršen čin i da onda slegnu ramenima i kažu – šta da radimo, desilo se, mi jesmo protiv toga, ali sad, šta je tu je. Nemamo jasan stav, pre svega, Parlamenta, a stav Parlamenta bi obavezivao i predsednika Republike i Vladu Republike Srbije. Zbog toga smo insistirali i zbog toga ponavljamo, i ponavljaćemo, da je bilo neophodno da ovo bude prva tačka dnevnog reda. U nekoliko poslednjih dana ste javno opominjali poslanike SRS-a da vrše opstrukciju rada Parlamenta, zato što smo insistirali da nam se vrate oteti poslanički mandati. Naravno, mi to ni sada nismo zaboravili. I sada vas podsećamo da ste u obavezi da nam vratite otete mandate, ali kada je u pitanju tema koja se zove jedinstvo Srbije, KiM u sastavu Srbije, onda srpski radikali, kao i uvek, svu svoju snagu i svo svoje znanje koriste, upravo, da bi ubedili skupštinsku većinu. Žao mi je, gospođo Đukić-Dejanović, što vas nismo ubedili da to stavite na dnevni red, ali mi ćemo morati da koristimo i Poslovnik i sve naše poslovničke mogućnosti. Moramo da isteramo to i, pre svega, objasnimo građanima Srbije šta je prioritet danas u Srbiji za SRS. To je Kosovo i Metohija u sastavu Republike Srbije, to je nepostojanje Euleksa na teritoriji KiM-a i to je krađa biračke volje, izborne volje građana Srbije i vraćanje otetih mandata SRS-u.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javio gospodin Jovanović. Koristim priliku da vas obavestim da ćemo danas raditi i posle 18 časova, do završetka tačke dnevnog reda, s obzirom na značaj tačke dnevnog reda, objedinjenih tačaka.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarko, javio sam se u skladu sa članom 100, a da bih reklamirao povredu Poslovnika u članu 94. Član 94. definiše ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe i tim članom je utvrđeno da ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, da se vreme iz stava 1. ovog člana raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Gospođo predsednice, vi ste, upravo, sada pomenuli značaj ove tačke dnevnog reda kao razlog produžetka rasprave koju će voditi Skupština Srbije. Pozivam vas da nam objasnite, pošto ste dopustili predstavniku parlamentarne većine da to uradi, gde je bio taj značaj, kada se sada suočavamo sa činjenicom da će Parlament u načelu raspravljati 50 minuta o svakom od zakona koji su toliko značajni, kao što jesu značajni, i o zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, zakonu o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, zakonu o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, zakonu o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka i zakonu o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka. Na šta će ličiti rasprava u Parlamentu kada sve parlamentarne grupe raspravljaju ukupno pet sati o šest zakona? Dužni ste da nama obezbedite normalan rad. Kako naša poslanička grupa, kojoj ste na raspolaganje stavili 15 minuta, može da raspravlja adekvatno o šest ovih zakona? Član 98. Ustava Srbije kaže da je Narodna skupština najviše predstavničko telo i nosilac ustavotvorne i zakonodavne vlasti. Ako je ovakvo prvo telo naše države, kakva su onda druga? Nismo čuli nijedan argument od vladajuće većine – zašto ne možemo na razuman način o ovome da raspravljamo. Znate da je Ombudsman najavio ostavku, znate da je Poverilac za informacije najavio ostavku, da Vlada nije prihvatila neke amandmane, znate da smo pisali amandmane. Šta je cilj? Da započnemo borbu protiv korupcije u ovoj zemlji, tako što će Ombudsman podneti ostavku, tako što će Poverilac za informacije podneti ostavku, tako što ćemo dobiti Agenciju za borbu protiv korupcije, a izgubiti Savet za borbu protiv korupcije. To je stvaranje novog haosa umesto starog haosa. Mi hoćemo u tome da učestvujemo, hoćemo da pomognemo Vladi, hoćemo da glasamo za neke zakone, a o tome ne možemo jednu reč da kažemo. U 20 minuta, koje kao šef poslaničke grupe imam pravo da iskoristim, treba o šest zakona da govorim. Na šta će ličiti ta rasprava? Ovde su predstavnici Vlade koji treba da nam objasne, gospođo predsednice, zašto Parlament treba da donese ove zakone. Kako će izgledati da diskusija? Ja to ne mogu da zamislim. To se nikad nije dešavalo u Skupštini na ovakav način i nigde nas to neće odvesti. Ako mi ne razumemo ono o čemu odlučujemo, kako će razumeti društvo pravila po kojima treba da živi? Nemamo Državnu revizorsku instituciju koja radi. O tome smo razgovarali pre godinu dana. Borimo se protiv korupcije, suočavamo se sa posledicama, a ne utičemo na uzroke. Imamo urušen sistem ljudskih prava i građanskih sloboda. Na kakav način se odnosimo prema tom problemu? Vrlo neodgovorno. Recite nam zašto se to čini, pa, ako postoji neki opravdan razlog, onda ćemo se mi s tim složiti. Ovako, ta rasprava nema nikakvog smisla i pretvoriće se u haos. Nećemo moći da dobijemo informacije koje su nam potrebne, a Parlament će o tome glasati u danu za glasanje, pri čemu parlamentarna većina neće osetiti nikakvu potrebu da preuzme odgovornost za odluke koje donosi. Vi ste dužni da štitite ovu skupštinu. Nikada nije bila Srbija, od 2000. godine do danas, u toliko neugodnoj poziciji kao što je ova u kojoj se nalazimo. Nema više argumenata, koji su mogli da se koriste, kao što je to bio slučaj u prošlosti. Svi mi smo odgovorni za ovu zemlju. Shvatite da ovaj parlament nigde neće stići ukoliko nam ne dopustite da tu odgovornost preuzmemo u skladu s interesima građana koje predstavljamo. Neka nam kaže parlamentarna većina šta je to što ih je nagnalo da spoje ove tačke dnevnog reda i da nam skrati raspravu o svih šest tačaka na ponižavajućih pet sati, da nas prisili, kao poslaničku grupu koja je dobila 220 hiljada glasova, da o šest zakona govorimo u 15 minuta...
Vreme.
... Ko normalan to može da uradi? Ako to nije važno, razmislite, kada sledeći put budete tražili podršku za neke svoje inicijative, nećete moći da naiđete na naše razumevanje. To je neodgovorno ponašanje.
Gospodine Jovanoviću, Skupština se, na predlog gospođe Kolundžije, izjasnila većinom glasova i moja obaveza je bila da o tome obavestim i javnost i vas. Čućemo sada i od gospođe ministra i od gospođe Kolundžije, tokom rasprave, samo dozvolite da pređemo na dnevni red. Samo da vas obavestim da je predstavnik Poslaničke grupe SRS-a o ovoj tački gospodin Aleksandar Martinović, a gospodin Jovan Palalić je reklamirao Poslovnik. Pošto pitate o kojim tačkama se radi, to je Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti, Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, Predlog zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela, Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 226, o tome da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja ili objašnjenja od predsednika Narodne skupštine koja su mu neophodna za rad. Suočavamo se sa činjenicom da ovaj saziv Narodne skupštine ni na koji način nije reagovao na krupne političke događaje koji se dešavaju u južnoj srpskoj pokrajini, Kosovu i Metohiji. Imali smo običaj, kao i sve političke stranke, da kada se određeni događaji dešavaju i ugrožavaju teritorijalni integritet Srbije reagujemo rezolucijama. To je bila praksa u prethodna dva saziva Narodne skupštine. Sada imamo slučaj da se na KiM razmešta misija Euleks, koja ima nameru da sprovede Ahtisarijev plan koga su državni organi Srbije odbacili i koji nije dobio podršku u Savetu bezbednosti. Imamo činjenicu da su nelegalne institucije na KiM, koje su proglasile lažnu državu, donele Ustav. Država Srbija, preko svog najvišeg predstavničkog tela, nije reagovala. Slušamo danima da postoje određene virtuelne konsultacije, slušamo od juna daće se na sednici Skupštine naći tačka dnevnog reda koja je posvećena KiM, koja će jasno zauzeti stav povodom misije Euleksa i povodom ustava koji je tamo proglašen. Suočavamo se danas s tim da Predlog odluke koji je podnelo 108 narodnih poslanika ovog saziva Narodne skupštine, voljom parlamentarne većine, biva skinut s dnevnog reda. Opet slušamo i od strane vas, gospođo predsednice, objašnjenja da će jednog dana, ako se usaglasimo, možda biti raspravljano o rezoluciji koja će reagovati na ovaj događaj. Molim vas, pošto je vaše obećanje bilo, kada ste izabrani na ovu funkciju, da će naš predlog odluke biti na dnevnom redu Narodne skupštine na prvoj sednici, da objasnite zašto je sada doneta odluka da ne bude na dnevnom redu. Ja se slažem da su ovo vrlo važne tačke dnevnog reda, ali složićete se, verujem da tako misle svi narodni poslanici, pa i predstavnici skupštinske većine, da je Kosovo i Metohija prvo državno pitanje. Ne bih da mi ćutimo i pokazujemo nemoć kao država dok se na Kosovu i Metohiji razmešta jedna misija koja ima za cilj da sprovede Ahtisarijev plan i, faktički, Kosovo i Metohiju odvoji od Srbije. Molim vas da odgovorite i Narodnoj skupštinii građanima zašto je parlamentarna većina odlučila da skine ovu tačku s dnevnog reda i kako stoje stvari s konsultacijama, s obzirom na to da se u javnosti jasno čulo, to je stav i DSS-a, da ne postoje dodirne tačke oko ključnih pitanja. To je stav Narodne skupštine o misiji Euleksa. Stavite tu tačku, pa da vidimo kako će se parlamentarna većina odrediti prema misiji Euleksa, da, prosto, raščistimo stvari i da znamo kakve su pozicije, da ne pričamo u rukavicama i da građani Srbije jasno znaju šta se događa i kakva se politika u Srbiji vodi.
Državna i nacionalna politika je pitanje svih pitanja, ali mi moramo raditi po dnevnom redu koji je ova skupština usvojila. Reč ima gospođa Radeta Vjerica.
Tačno je da Skupština mora da radi i po dnevnom redu, ali ako biramo prioritete, a to možemo i kao Vlada i kao Parlament, onda, svakako, danas u Srbiji nema ništa preče od problema Kosova i Metohije, s obzirom na sve ovo što se na Kosovu i Metohiji dešava i na sve one pretnje koje su se nadvile nad Kosovom i Metohijom, nad Vojvodinom, nad Republikom Srbijom, nad svim građanima Republike Srbije. Ovo nije nikakva paranoja, ovo je nešto što je činjenica, nažalost, danas u Srbiji. Vi ste, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, povredili i član 104. Poslovnika, još u onom prepodnevnom delu, zato što niste reagovali kada su se ovih dana u javnosti pojavljivala, apsolutno, neovlašćena lica da govore o nekakvoj opstrukciji Parlamenta od strane poslanika opozicije. O tome su govorili i Mlađan Dinkić, Boris Tadić, ničim izazvani, niti imaju nadležnosti da se bave time, a vi u javnosti na takve njihove izjave niste reagovali, a trebalo je da reagujete. Vi ste njih poslušali, pa ste opet u medijima počeli da pretite narodnim poslanicima opozicije, pre svega, SRS-a, zato što smo prethodnih dana, kao što ćemo i ubuduće, insistirali da se vrate oteti mandati SRS-a. Ali, mi još nismo dobili ovde obrazloženje kako je to na osnovu člana 90, a u vezi sa članom 140, gospođa Nada Kolundžija povezala tačke 1, 2, 3, 4, pa ste onda pobrkali redosled, pa ste otišli na 10, 11. Dakle, nema ničeg od onog što je sadržano u članu 140. što obavezuje, odnosno što ostavlja mogućnost Parlamentu da raspravlja u objedinjenoj raspravi o ovim tačkama dnevnog reda. To što vi pričate da vam se žuri da usvojite ove zakone zbog bele šengen liste, to je obmana građana Srbije. Vi to ne želite. Vi to opstruišete već osam godina. Vi opstruišete građane Srbije već osam godina. Da ste to istinski hteli, jer se nešto vezujem za 15. oktobar, ovako kako ste nam jutros predložili dnevni red, da nismo izlazili iz Skupštine, za mesec dana ne bismo mogli preći preko svih ovih tačaka. Vi sada spajate nespojivo. U pravu su sve kolege koje su ovde govorile, ostavljate mogućnost da o ovako važnim zakonima vodimo jedinstvenu raspravu u vrlo ograničenom i kratkom vremenu. Da ste hteli da se ovi zakoni zaista izglasaju, vi biste iskoristili mogućnost po Poslovniku, zakazali po hitnom postupku sednicu, koja je mogla još 3. oktobra da počne, i da ovi zakoni već budu doneti. Ali, skupštinska većina opstruiše građane Srbije, kao što opstruiše i izbornu volju građana, jer ne dozvoljava SRS-u vraćanje otetih mandata.
Po Poslovniku, reč ima gospodin Željko Tomić. Nisam reagovala ni na čije izjave, izuzev što želim ponovo da vas podsetim na brojne telegrame koji su stigli, brojne molbe i zahteve građana da radimo po dnevnom redu i da se bavimo zakonodavnom aktivnošću.
Gospođo predsednice, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 225, prvi stav, koji kaže – narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika. Jedna od naših funkcija, nas kao poslanika, jeste rad skupštinskih odbora. Postoji nekoliko skupštinskih odbora koji do dana današnjeg nisu formirani. Ja na vas, gospođo predsednice, apelujem da učinite sve što je u vašoj moći da bi se formirali. Između ostalog, izlazim posebno zbog jednog, čiji sam član, odnosno biću, pošto još nije formiran, a to je Odbor za međunacionalne odnose. Zašto ovo govorim? Pre svega nekoliko dana održano je jesenje zasedanje Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, gde je, između ostalog, na dnevnom redu bila Rezolucija o položaju nacionalnih zajednica u istočnoj Srbiji i Mađarskoj. Rumunski parlamentarci su, u saradnji s još nekim drugim parlamentarcima, pokušali da izdejstvuju Rezoluciju u čijem tekstu bi pisalo da Srbija šikanira rumunsku nacionalnu zajednicu i da je, da tako kažem, tera da se izjašnjava kao Vlasi. Mislim da ono što Skupština treba da radi, između ostalog, jeste i da reaguje na takve pojave, pogotovo kada su akteri, glavni akteri takvih pojava poslanici, naše kolege iz raznih drugih parlamenata. Neko je pre neki dan rekao, čini mi se da je to bio gospodin Vladan Batić, da nismo doneli nijedan jedini zakon, neki odbori još uvek nisu ni formirani, pa moram da apelujem, u skladu s Poslovnikom, da teram i sebe i vas kao predsednika Narodne skupštine, samo da radimo svoj posao. Znači, hoćemo da učestvujemo u onome što je posao narodnog poslanika. Nije posao narodnog poslanika samo da govori o dnevnom redu. Naravno da ćemo to da radimo, o tome govori i spisak prijavljenih za diskusiju, ali postoji mnoštvo stvari koje treba da radimo. Tužna je činjenica da nijedan jedini zakon nismo doneli za četiri meseca. Tužna je činjenica da skupštinski odbori ne rade. Tužna je činjenica da Skupština Srbije ne plasira mišljenje, a mi smo predstavnici građana koji su nas birali, prema medijima, prema javnosti, prema svima, o raznim stvarima koje se događaju kako u Srbiji, tako i širom Evrope. Hvala.
Zahvaljujem. Upravo ste podržali onu tačku dnevnog reda koju sam lično predložila za ovu sednicu. Zaista, ocenjujem da je formiranje tela i odbora Skupštine neminovnost, ali molim sve poslaničke grupe da nam pomognu, svaka na svoj način, da ih formiramo. Reč ima gospođica Jovanović.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 161, koji reguliše hitni postupak, kao i član 84. stav 2. Bolje je reći – zloupotrebljen, mada mi nemamo tu odrednicu u našem poslovniku, zato što je diskusija prethodnih kolega, a i nas, srpskih radikala i kolega iz DSS-a, upravo pokazala pred čitavom javnošću gde se danas nalazimo. Koliko je odsustvo realnosti kod ovlašćenog predstavnika predlagača, kod Poslaničke grupe DS-a i onih koji im pomažu u tome, govori činjenica da su danas, 7. oktobra, za pitanje KiM-a više zainteresovani novinari dnevnih časopisa u Srbiji nego vladajuća većina. Verujem da se i vama, nekim kolegama iz drugih parlamentarnih stranaka, baš kao i nama, desilo da nas zovu novinari pojedinih dnevnih listova i da nas pitaju kako reagujemo na najavu separatističke crnogorske vlasti, na čelu sa Milom Đukanovićem i njihovim ministrom inostranih poslova Roćenom, posle održane sednice u petak, u Skupštini Crne Gore, na priznavanje kvazišiptarske države Kosovo od strane crnogorske kriminalne klike i kako reagujemo na najnoviju izjavu evropskog predstavnika Pitera Fejta da nema evropskih integracija dok Srbija ne prizna status tzv. Euleks misije na Kosovu i Metohiji. Mi se nalazimo u jednoj, zaista, užasno teškoj situaciji. Ova narodna skupština tumara zbog nesposobne Vlade i zbog predsednika Srbije, koga očigledno ne zanima sudbina našeg naroda na Kosovu i Metohiji, koji daje takve izjave i vraća nas na neke priče iz 1994. godine, koje je, sećate se, još onda započeo Dobrica Ćosić. Mi srpski radikali smo tada morali da štampamo specijalno izdanje časopisa "Velika Srbija", da objašnjavamo građanima, još 1994. godine, kakva je opasnost od takve sulude pomisli da se deli naša južna pokrajina. Sazivate sednicu i kažete nam, još objedinjujete ovoliko tačaka dnevnog reda, kao razlog za hitni postupak – ''neophodnost usvajanja ovih zakona", zato što to od vas traže vaši zapadni mentori. Šta je preče od toga nego da Narodna skupština da odgovor na ove očigledne pretnje? Da li vi znate koliko naših sunarodnika, a znate, živi u Crnoj Gori i kako se osećaju Srbi u Crnoj Gori koji znaju da će, koliko za dan ili dva, separatistička kriminalna vlast, na čelu sa Đukanovićem, da krene putem onih koji su to uradili, a članice su EU?
Vreme.
Završavam. Kako mislite da je bilo nama, članovima delegacije, prošle nedelje, kolega Tomić je samo nešto od toga rekao, kada smo došli u Parlamentarnu skupštinu Saveta Evrope i kada smo videli kakvu nam još dalje omču oko vrata stežu i otvaraju ta nepostojeća pitanja izjednačavanja Vlaha i Rumuna, postojanje problema u tzv, kako su oni to naveli, Timočkoj dolini? Koliko je neozbiljna situacija na svakom koraku, gospođo Đukić-Dejanović, govori i ovo. Vi ste i redovni profesor fakulteta i uvaženi stručnjak iz vaše oblasti, a dr Paja Momčilov je predsednik Odbora za zdravlje i porodicu, a to je jedini skupštinski odbor koji intenzivno radi na strateškim dokumentima. Čovek hoće, srpski radikal, da radi i da vidi šta to Vlada predlaže.
Vreme.
Juče sam prisustvovala sednici tog odbora. Oni ne znaju da li da primene modifikovanu strategiju "Monike" ili "Sindi" za nezarazne bolest, ali koje se, nažalost, kao zaraza šire i od kojih pati stotine hiljada naših stanovnika. Nemojte da se poigravate strpljenjem građana. Ako ste spremni da tako unižavate Narodnu skupštinu, ako Boris Tadić želi, a očigledno je, da proda Kosovo i Metohiju, ako se zakleo na Ustav, mi srpski radikali ćemo do kraja da branimo interese našeg naroda i države. Zbog toga smo dobili poverenje i to je jedino što nas obavezuje da ovde radimo. Hvala vam.
Srđan Spasojević reklamira Poslovnik.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram čl. 225. i 226. i tražim objašnjenje, predsednice, koji su to građani Srbije koji su zatražili i mole da se radi u ovoj skupštini. Radi tih građana, želim ovde da kažem da su poslanici NS-a uredno došli u 10 časova, da vladajuća većina nije imala kvorum, da su pomerili sednicu na 11 časova, na 12 časova, na 13 časova i da, apsolutno, nije tačno da ovde opozicija, u ovom slučaju NS, opstruira rad Skupštine. Inače, spajanje ovih tačaka je, zaista, nonsens. Ponižavajuće je da se ovako spajaju tačke dnevnog reda, bez ikakve logike. Tu je i ministar pravde, pa neka i ona kaže da li je normalno da se ovakve tačke dnevnog reda spoje. Zaista je neprihvatljiv takav odnos predsedavajuće prema nama, s obzirom na to da su se ovde upotrebljavale reči prema nekim narodnim poslanicima kao – "evo, nešto hoće da kaže Aligrudić", ovako ili onako, što, apsolutno, nije u redu. Prvo ste nas uplašili onim ogromnim dnevnim redom od28 tačaka, onda ste nas vratili na neke male tačke dnevnog reda, a onda ste neprirodno objedinili te tačke dnevnog reda. Ako su te tačke dnevnog reda toliko hitne, zašto ste stavljali, prvo, 28 tačaka, a onda počeli ovde da glasate neprirodno i da vraćate tačke dnevnog reda na početak? Zašto niste odmah u ovu sednicu redovnog zasedanja stavili samo ove tačke dnevnog reda? To stvara lažnu sliku kod građana Srbije da vi želite veliki broj tačaka dnevnog reda, a da onda mi, navodno, ovde vršimo opstrukciju. Takva komedija, zaista, treba da se prekine.
Sve predložene tačke su bile po hitnom postupku i bila sam u poslovničkoj obavezi da ih stavim na dnevni red, a prioritete je odredila većina koja se danas ovde izjasnila. Gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, mi smo pokušali da svojim sugestijama obezbedimo neophodne preduslove za normalnu diskusiju o ovim važnim tačkama dnevnog reda. Mi smo u ovu skupštinu došli jutros u 8 časova, bili na prvim konsultacijama, na drugim konsultacijama, na trećim konsultacijama, čitave prošle nedelje smo učestvovali u toj španskoj seriji, što je, zapravo, jedino pravo ime za ono što se organizuje svakoga dana ovde, s poražavajućim ishodima. I ja, a i naša poslanička grupa, imamo puno razumevanje za nezadovoljstvo građana, ali odgovornost za stanje u kome se Skupština nalazi je individualna, a, s druge strane, i institucionalna. Gospođo predsednice, vi ste za to odgovorni. Ne optužujemo mi vas, kao predsednicu, za odluku parlamentarne većine, ali ste bili dužni da skrenete pažnju onima koji na ovakav način donose odluke u Parlamentu da nas guraju u još veći problem od onoga u kome se Skupština nalazi. Ako nas sutra pitaju ljudi za šta smo glasali, kako može na tako nešto da im se odgovori? Vi znate za zakon o zaštiti podataka o ličnosti, da je Srbija jedina zemlja koja takav zakon nema. Mi ćemo sada slušati ministarku koja će govoriti o tom zakonu i o pet drugih zakona, istovremeno. To je trebalo da rešimo. Cele prošle nedelje nismo radili, ne zbog LDP-a, nego zbog toga što vi, kao predsednica, niste zakazali tu sednicu. Ovde nije prioritetno pitanje naših međusobnih odnosa. Ovde je prioritetno pitanje odnosa prema javnom interesu, a taj javni interes nas obavezuje na kvalitetnu raspravu, na odgovornu diskusiju, na poštovanje argumenata i činjenica. U svemu tome smo onemogućeni tim brzopletim i neodgovornim potezima koje povlači vladajuća koalicija, pokušavajući da reši jedan problem tako što stvara novi, još veći od prethodnog. Pogledajte na šta liči strana na kojoj sede predstavnici vladajuće koalicije. Znači, za njih nije važna rasprava o ovim zakonima, ili je bilo dovoljno glasati za usvajanje ovog dnevnog reda i otići na neko drugo mesto? Mi nećemo dozvoliti da se na takav način Parlament odnosi prema tim zakonima. Ako imamo 15 minuta, jer ste vi to odlučili i dozvolili, kao predsednica Parlamenta ste morali da štitite dignitet ove institucije, pa, između ostalog, i naše poslaničke grupe i 220.000 ljudi koji su za nas glasali, tako što ćete skrenuti pažnju onima koji pokušavaju brzopleto da nadoknade propušteno da je nemoguće raspravljati o šest zakona u 15 minuta. Mi ćemo poštovati i ovu instituciju i odluke koje su donete, sa kojima se ne slažem, pa ćemo učestvovati u raspravi onoliko koliko bude neophodno i u meri u kojoj nam je to omogućeno. Podsećam vas da ste vi izuzetno odgovorni za kvalitet rasprave i činjenicu da će biti ugroženi oni interesi koje smo dužni da poštujemo. Žao mi je, ali u Srbiji nije prvi interes interes vladajuće koalicije. Ako je nekada bilo tako, to vreme je bilo pogrešno. Prvi interes je javni interes, interes onih ljudi o kojima mi danas odlučujemo.
Vreme.
S tim interesom se poigravate.
Reč ima gospodin Saša Milenić, pa onda gospodin Ilić. Po redosledu kako je gospodin Odalović napisao, molim vas, svi ćete doći, sačekajte.
Poštovana gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, uvaženi predstavnici predlagača, izričem povredu one tačke Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije kojom se svi poslanici i sve poslaničke grupe obavezuju na poštovanje njenog dostojanstva. Srpski parlament je samo naš nacionalni izraz jedne univerzalne civilizacijske vrednosti koja se naziva predstavničkom demokratijom i koja je, u delu inspiracije imena kao što su Džon Lok, Tom Pejn, Tomas Džeferson, postala vrednost koja je iz modernog doba preneta i u savremenost i postala opšteobavezujuća. Konkretno govorim, gospođo Radeta, o onome što ste vi govorili i čitav niz narodnih poslanika, u istom tonu. Eksplicitno ste rekli da opstruirate rad Parlamenta jer niste saglasni s tim što tema Kosova i Metohije nije prva tačka dnevnog reda. Potom ste eksplicitno rekli da je, valjda, očigledno da je to tema svih tema i tema nad temama, od koje ne može biti važnije. Ko to kaže? Ko to kaže? To kažete vi, gospođo Radeta, i vaša poslanička grupa, koja je, da vas podsetim, izgubila izbore. Izbori su se lomili na temi – Kosovo ili ništa, ili, s druge strane, pitanje privrednog prosperiteta i podizanja životnog i civilizacijskog standarda građana Srbije. Građani Srbije su većinski glasali za ovo drugo, baš kao što je i skupštinska većina, u skladu sa voljom građana, odredila prioritete za ovu sednicu Narodne skupštine. Upravo će se tako i raditi. Molim vas da manjinskom voljom ne opstruirate realizaciju većinske volje građana Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni jako smeta kada slušam ovde da se opstruiše rad, da ima problema, da ne mogu da se donose zakoni, da su građani Srbije zabrinuti. To stoji, građani su stvarno zabrinuti, ali vladajuća koalicija mora da obezbedi uslove za rad Parlamenta. Morate da imate kvorum. Morate da dovedete ministre. Mora da dođe premijer. Morate da rešavate probleme. Vaš je problem Administrativni odbor, nije moj problem. Vi ste vlast, mi smo opozicija. Vaša neorganizovanost nama ne smeta, ali smeta narodu, građanima Srbije. Vi rešavate mnoge probleme kako vama odgovara. Molim vas da ne kršite dostojanstvo Parlamenta srpskog, nemojte nas gaziti, ponižavati i potcenjivati, nemojte narodnim poslanicima otirati pod, nemojte donositi rebalans budžeta onako kako ga donosite. Ne dođe u Parlament, a vi već delite pare koje je trebalo da prođu kroz ovaj parlament. Ko vas je naučio da linearno podižete penzije? Možda Krkobabić? Ne može linearno, možda bismo se mi složili da to bude na neki drugi način, da onu bedu i sirotinju koja ima 5, 6, 7 hiljada podignemo do nekog praga, pa onda da povećavamo onima koji imaju ogromne penzije. Sve to radite unapred, pravite neke pozajmice. Kako funkcionišu ministarstva koja su ove godine formirana? U privremenom finansiranju. Ode kraj godine, ne možete tako finansirati cele budžetske godine. Kršite zakone, kršite dogovore i tražite od nas posle da vam to prihvatimo, priznamo i legalizujemo. Prema tome, vi se organizujte, a mi smo organizovani dovoljno. Nemojte više da nas prozivate. Vi imate skupu Vladu, gospodo. Počeli ste da kupujete i žirafe i konje i ponije i fijakere. Pa vi niste normalni, ljudi, ko vas to uči? Brukate nas. Ovo je najveća bruka. Željoteka. Sada svaka šuša što je ušla u Vladu ima neku želju. Vi ispunjavate želje i zato ste skupi. Kome god padne na pamet, a nekom će pasti na pamet da mu pravite igralište, nekom klub, nekom ovo, vi sve to ispunjavate. Ispunjavate budžetskim sredstvima i kršite zakon o budžetu, koji je trebalo zajedno ovde da usaglasimo. Molim vas lepo, nemojte to više raditi, nemojte rešavati probleme na taj način. Vi ste u krizi, to se vidi. To je vaš problem. Mi smo tu svaki dan da vam pomognemo, da ide brže, da narodu pomognemo da se ubrzaju, a vi ste sada vlast, mi smo do juče bili vlast, a neki će biti nova vlast....
Vreme.
... nova vlada i budimo svi da posao odradimo. Naravno, opozicija radi svoj posao. Vlada treba da radi svoj posao, da pokaže ozbiljnost, a u toj ozbiljnosti da nađete sebe. Rešavajte probleme, gospodo. Bor ne rešavate, to, vas molim, rešavajte zbog onog naroda tamo, Majdanpek, "Magnohrom" morate da rešite. Ne može Dinkić sada da rešava železnice...
Vreme.
... da rešava koridore. Mrkonjić to radi, molim vas, vi ste pomešali sve. Zakon o ministarstvima ne funkcioniše. Pravite savete i kršite odluke ovog parlamenta. Ne može savet da poruši koncesiju, ja vam tvrdim. Koncesija je sada najpovoljnija, zbog krize koja je u finansijskom delu...
Gospodine Iliću, prekoračili ste vreme.
... ne mogu da se rade kreditne linije, sada je to nepovoljno, sada je vreme za koncesiju odlično, a vi obrnuto...
Hoćete li završiti?
...Evo, ja vas molim, uozbiljite se da biste vratili dostojanstvo Parlamentu. Hvala.
Poslanik Zoran Nikolić, izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, od 15 časova se narodni poslanici javljaju po Poslovniku, apeluju od vas i skreću vam pažnju da je sam početak ove sednice neregularan i da nije logično da za vrlo važne zakone, koje je vrlo teško i spojiti, a vi ste to učinili, date samo pet sati rasprave ukupno, a opoziciji – nešto manje od 2,5 sata. Vi morate da shvatite da ste vi predsednik ovog parlamenta. Bez obzira na to šta vam vladajuća koalicija naloži da uradite, vi ste, nažalost, ta osoba koja mora da da opoziciji odgovore, i ne samo opoziciji, već i javnosti. Dakle, ako vi smatrate da je ovo logično i da je izvodljivo, da je ovo u redu, onda mi različito shvatamo parlamentarizam. Dakle, nemoguće je šest vrlo važnih zakona spojiti i tražiti od opozicije da se u tom veoma kratkom vremenskom roku o tome kvalitetno raspravlja. Svedoci smo da je u više navrata opozicija označavana kao element opstrukcije u Srpskom parlamentu. Sada želimo da radimo. Vi sprečavate opoziciju da iznosi svoje mišljenje o ovim predlozima zakona. Jednostavno, morate da odgovorite da li je ovo logično ili ne. Vi ste na toj poziciji i to je vaš posao. To je prva stvar. Druga stvar, ono na čemu mi iz DSS-a insistiramo, morate dati odgovor zbog čega nije stavljena tačka dnevnog reda vezana za Rezoluciju o Kosovu, odnosno vezana za odluku ove skupštine o odnosu Skupštine, pre svega, prema Euleksu. Dakle, ne možemo nabijati glavu u pesak. Ne možemo bežati od najvažnije teme. Ta tema i taj problem imaju posledice na sve zakone koje treba da donosimo. Na to morate dati odgovor i ovom parlamentu i opozicionim strankama, morate dati javnosti taj odgovor. Vi ste predsednik Skupštine i to je vaša obaveza. Sada je 16 časova i pet minuta. Vi ste pre 20 minuta dali ovde jednu izjavu, verujem da je ona istinita, da je veliki broj telegrama stigao od strane građana koji traže da radimo po dnevnom redu. Dakle, vi ste to izjavili u 20 do četiri. Insistiram, u skladu sa Poslovnikom, član 225, da mi se daju na uvid svi ti telegrami koji su pristigli do 15,40 sati, da zaista vidimo koliko ima tih telegrama i koji su to zahtevi građana, kako bismo kao opozicija mogli, eventualno, da korigujemo svoje stavove i da izađemo u susret željama građana. Ja, zaista, to od vas očekujem, jer ne želim da verujem da se to koristi u puke propagandne svrhe, kao što se to nekada radilo i kao što je nekada stizalo na hiljade telegrama raznih podrški. Ja verujem da ste vi ozbiljan predsednik Skupštine, verujem da ste ozbiljan političar, znam da ste i ozbiljna žena i zato od vas očekujem i zahtevam, kao narodni poslanik, da mi date na uvid, odnosno da date ovoj skupštini na uvid sve te telegrame koji su stigli do 15,40 – da zaista vidimo šta su to građani tražili. Zahvaljujem.
Gospodine Nikoliću, imali ste mogućnost da produžite duplo vreme za raspravu. Da budem sasvim iskrena, ja sam to od opozicije i očekivala. To niste učinili. Što se tiče teme Kosova i Metohije, predstavnici vaše poslaničke grupe učestvovali su u razgovoru i zauzeli smo zajednički stav da je dobro da na temu KiM-a i državne i nacionalne politike zemlje ova skupština ima jedinstven stav, da se ne raspravlja, pa da rezultat, eventualnog, izglasavanja dokumenta bude 108, 100 ili manje od 250 poslanika, već bi bilo dobro da bude bar preko 200. Činili smo velike napore i potpuno sam s vama saglasna da je državna i nacionalna politika, ponavljam, pitanje svih pitanja ove zemlje. Što se tiče telegrama i javnih uticaja na to kako treba da radimo, ako ste, možda, pratili emisije u kojima sam učestvovala –Televizija ''Most'', B92, gde sam bila gost, najveći broj pitanja je bio vezan za to. Telegrami koji su stigli do ovog momenta nalaze se u kabinetu i imate prilike da ih vidite. Ja vas pozivam da dođete da ih vidite. Ima reč gospodin Milan Dimitrijević, po Poslovniku.
Gospođo predsednice, poštovane dame i gospodo, javljam se po članu 226. Dakle, mi smo vama, gospođo predsednice, 16. juna dostavili Predlog odluke Narodne skupštine Republike Srbije o zaštiti suvereniteta i teritorijalnog integriteta i ustavnog poretka Republike Srbije i pitali vas – zašto to nije na dnevnom redu? Šta ste vi nama tada odgovorili? Da tada niste bili predsednik Narodne skupštine Republike Srbije. Šta to znači, da ste sve ono što ste zatekli na stolu gurnuli i bacili na patos? To znači da parlamentarizam u Srbiji pre vas nije ni postojao, da se tek vašim ustoličenjem razvio parlamentarni život u Srbiji! E, pa, neće biti da je tako. Biće da je suprotno, biće da vi gušite demokratiju u Srbiji, da ste vi protiv rasprave o važnim državnim pitanjima. Optužili ste opoziciju da opstruiše rad Parlamenta, a danas smo u sazivu sednice imali jednu tačku dnevnog reda, zakon o mirovanju i otpisu duga po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje. Ja ću vam citirati šta su razlozi za donošenje ovog zakona koji je predlagač dostavio kao Predlog zakona. Molio bih vas da mi ovo vreme ne računate u vreme koje govorim. Tu se kaže: "Da se osiguranicima za koje uplatioci doprinosa nisu redovno uplaćivali doprinos za obavezno zdravstveno osiguranje stvore uslovi za ostvarivanje prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja, odnosno da se stvore uslovi za overavanje isprave o osiguranju, zdravstvene knjižice, odnosno posebne isprave o korišćenju zdravstvene zaštite; da se stvore uslovi da osiguranici, odnosno poslodavci započnu sa redovnom uplatom tekućih obaveza po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje, u skladu sa zakonom; da se uvećaju tekući prihodi Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje po osnovu redovne uplate tekućih obaveza obveznika uplate doprinosa". Zakon kaže da je propisana obaveza da se overa zdravstvene knjižice, odnosno posebne isprave o korišćenju zdravstvene zaštite, može izvršiti samo na osnovu dokaza da je uplaćen dospeli doprinos za obavezno zdravstveno osiguranje.
Gospodine Dimitrijeviću, pazite na vreme.
Ja sam citirao, gospođo.
Vreme vam ne mogu dozvoliti, zato što ne citirate Poslovnik. Kada citirate povrede Poslovnika, to vam ne ulazi u vreme. Ovo što citirate možete da završite, molim vas.
Dakle, gospođo predsednice, skidanjem ove tačke dnevnog reda, vi ste nekoliko desetina hiljada građana obespravili, vi ste im zabranili da koriste zdravstvenu zaštitu. Dakle, vi ste uradili nešto što je i protiv interesa ovih građana. Zašto je taj zakon skinut s dnevnog reda, dajte mi objašnjenje za to? Kako će ti ljudi da se leče? Gde će da overe knjižice? Na osnovu čega će ići kod lekara? Dajte mi odgovor na to pitanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Dimitrijeviću. Raduje me želja da se promptno radi, ali moram vam reći da je ovaj saziv zatekao iz prošlog saziva najmanje 100 zakona, koji su vraćeni Vladi i Vlada ih ponovo dostavlja. Prema tome, možda je bilo korisnije da ste tu energiju i inicijativu o frekventnosti rada koristili u vreme kada je vaš predsednik bio i predsednik Vlade. Ima reč gospodin Zoran Krasić. Neće. Ima reč gospodin Batić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, gospođo ministre, javljam se u vezi s članom 27. Gospođo predsednice, vaš način vođenja Narodne skupštine neodoljivo podseća na onu basnu o cvrčku i mravu. Vašom voljom, odnosno samovoljom, Skupština nije radila čitavo leto. Danas je 7. oktobar, a redovno zasedanje je trebalo da počne 1. oktobra. Zašto? Zato što vi niste želeli. Zato nemojte da nam držite pridike i da danas spajate nespojivo, pa u dnevnom redu spajate i ''babe'' i ''žabe'' i objašnjavate da je to zbog bele šengenske liste, zbog evropskih integracija itd. To je sve prevara, obmana i laž. Onda slušamo barona Minhauzena, potpredsednika Vlade, kako kaže – u Parlamentu imamo slabu opoziciju. Ne, to je mnogo jaka Vlada kada je on njen potpredsednik – onaj koji što god kaže – laže, i onda, posle šest godina, čoveku koji nema ni trunke morala, javilo se da mu je pokojni premijer obećao da će on, takav kakav je, bitipredsednik SRJ. Ove telegrame koje primate, što ne kažete pošteno, ljudi pitaju šta je s akcijama koje im je taj isti baron Minhauzen obećao i od koji će moći da dobiju po 1.000 evra. Stigli su, preko NIS-a, do 20 evra, fali još 980. Zato nemojte okrivljavati opoziciju za sve ovo. Ovo su ozbiljne tačke dnevnog reda. Šta očekujete? Da o šest zakona, od kojih većina nema nikakve logičke, elementarne veze jedan s drugim, polemišemo 15 minuta? Nemojte da obmanjujete javnost da je to uslov za belu šengensku listu. Glavni uslov, a to je saradnja sa Hagom, vi i dalje ne ispunjavate. Nemojte obmanjivati građane Srbije da opozicija opstruira rad Parlamenta. Ne, vi ste šenlučili celo leto, išli ste malo na hodočašće pod lipu, u Požarevac, a sad treba da radimo od jutra do sutra po zakonima koji međusobno nemaju apsolutno nikakve veze. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ne umem da odgovorim na vaše konstatacije, a i ne želim. Nikola Žutić, po Poslovniku. (Nije prisutan) Reč ima Vladimir Milentijević, po Poslovniku.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 225. i 226, a to je odnos institucija Republike Srbije prema KiM-u, posebno Vlade Republike Srbije i Skupštine Republike Srbije. Naime, podsetiću vas da je na Kosovu konstituisana Skupština Zajednice opština AP KiM, koju čine delegati svih parlamentarnih stranaka, koja je održala dve sednice sa dnevnim redom, gde su prisustvovali svi delegati svih poslaničkih grupa koje pripadaju ovom parlamentu, ali nije prisustvovao niko od predstavnika Vlade. Znači, ni na jednoj, ni na drugoj, osim na onoj konstitutivnoj, gde su prisustvovali predstavnici prethodne vlade. Postavljam pitanje – kakav odnos Vlada Republike Srbije ima prema Skupštini Zajednice opština AP KiM, da li je podržava, jer to se očekuje? Tražio sam za ova četiri meseca odgovor od Vlade Republike Srbije i verovatno će neko sada reći da vršim opstrukciju, po Poslovniku, kad postavljam, možda, peti put ovo pitanje. Znači, Vlada se još nije izjasnila prema Skupštini Zajednice opština. Vlada još nije izdvojila sredstva, nijedan dinar, za rad te skupštine, nego se delegati samofinansiraju, i našla je za shodno da nema svojih predstavnika na tim skupštinama. To je jedno. Drugo, odnos Republike Srbije prema KiM-u. Četiri meseca Skupština Republike Srbije pokušava da na dnevni red stavi Rezoluciju o KiM-u. Četiri meseca se vrše nekakve konsultacije. Rezultata nema, svedoci smo. Znate zašto? Zato što je ona tako sastavljena da, uopšte, ne može biti ono saglasje koje vi, gospođo predsednice Skupštine, očekujete. Treba da budete zabrinuti zato što nije stavljena na dnevni red, zašto se o njoj ne raspravlja i zašto niste uspeli da za četiri meseca odblokirate rad Odbora za KiM, koji nije održao nijednu sednicu, a zakazane su četiri. Apelovali ste na opoziciju da pomogne u radu Odbora. Pa, kakva je to demagogija u ovom momentu kad većinu u svim odborima čine članovi pozicije. Kako mi to blokiramo rad Odbora?
Hvala. Reč ima gospođa Vesna Pešić. Izvolite.
Javljam se po Poslovniku, član 226. Tražim informacije. Smatram da predsednica Skupštine nije dala dobru informaciju, da nije dala dovoljno dobar odgovor na kritiku brojnih poslanika i šefova poslaničkih grupa, kada su stavljene primedbe na spajanje ovih tačaka dnevnog reda, od kojih bi svaka morala biti posebno tretirana. Odgovorili ste da je to predložila Nada Kolundžija. Pa, gospođa sedi ovde. Ako je to ona predložila, gospođo Nado Kolundžija, molim vas da nam objasnite kako ste uspeli da spojite ove tačke dnevnog reda, zato što nema smisla da gospođu predsednicu dovodite u ovako nezgodan položaj, da se ona poziva na vas, a vi sedite tu, u drugom redu, i ćutite, a ona koristi vaše ime. Molim vas da objasnite kako je moguće da spojite čitavu jednu ogromnu temu? Kad pogledate istraživanje javnog mnjenja kada je reč o korupciji, to je ogromna tema. Građani su strahovito iritirani jezivom situacijom u pogledu korupcije u Srbiji. Znate da čak i ''Transparens internešenel'' kaže da za poslednjih godinu dana nismo napravili nijedan korak napred u borbi protiv korupcije. Vi ste, takođe, predstavnik proevropske orijentacije u Srbiji, pa znate da nema ni makac prema Evropi ukoliko nema, zaista, ozbiljne borbe protiv korupcije, a vi jednu tako veliku tačku dnevnog reda, Agenciju, jednu novu instituciju, stavljate zajedno, recimo, sa takođe jednim veoma važnim zakonom kao što je zaštita podataka o ličnosti, gde moramo da govorimo veoma detaljno o tim temama. Vi ste sve to stavili zajedno. Naročito su građani zabrinuti kada je reč o borbi protiv korupcije. To bi trebalo da bude jednodnevna, u najmanju ruku, tema, pogotovo što smo mi veoma nezadovoljni kako nam je Ministarstvo za pravdu predložilo taj zakon. Ima tu jako mnogo problema. Ne možemo o tome da razgovaramo, nego ste to stavili sve zajedno i sad se na jedvite jade pripremamo u Poslaničkom klubu kako da uopšte savladamo tih pet zakona, da izađemo da govorimo, da li da se podelimo na nekakve grupe, pa da tako probamo da obuhvatimo ove teme. Nemoguće je da ovako velike teme, za koje je javnost ovako zainteresovana, predlažete ovako zdudano i da se, pri tom, i dalje zovete nekakvom koalicijom koja treba da nas vodi ka Evropi. Zato, gospođo Nado, molim vas da se na vaše ime više predsednica ne poziva, nego da vi obrazložite kako je moguće i zašto radimo neke tačke zajedno. Nešto smo mogli da spojimo, a ovako kako ste vi predložili, zaista ne stoji.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Kolundžija. Izvolite.
Gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, razloga za objedinjavanje rasprave, po mom osećaju, ima više. Dakle, potreba da ove zakone što pre usvojimo, činjenica da s njima kasnimo, bio je početni razlog da se objedinjavanjem rasprave ubrza ceo ovaj posao. Zatim, činjenica da neka od ovih pitanja regulišu zakoni još iz sedamdeset i neke i osamdesete godine, da prelaskom nadležnosti sa savezne države na republičku državu, zapravo, nema ni organizacije ni institucije koja se time bavi. Dakle, postoje unutrašnji razlozi zbog kojih je neophodno u što kraćem roku doneti ove zakone. Naravno, postoje i razlozi koji su vezani za evropske integracije. Ove dve grupe zakona, zakon o granici i zakon o strancima,jesu dva zakona koja su uslov za ostvarivanje uslova za belu šengen listu. Paket antikorupcijskih zakona je, takođe, vezan za nastavak puta Srbije ka evropskim integracijama, i to su bili ključni razlozi zbog čega sam ovo predložila, polazeći od toga da je načelna rasprava, zapravo, samo, da kažem, argumentacija za poslaničke grupe i poslanike koji se izjašnjavaju zbog kojih razloga su protiv ili za ove zakone u načelu, kao i da o amandmanima svaka poslanička grupa ima mogućnost da raspravlja 15 minuta; u proseku, po svakom ovom zakonu ima oko dvadeset amandmana, što znači da svaka poslanička grupa ima po pet sati konkretne rasprave o konkretnim rešenjima koja su vezana za ove zakone. Dakle, ako se sabere ukupno vreme koje svaka poslanička grupa i svaki poslanik ima, mislila sam da je moguće predložiti ovakvu raspravu. Naravno, moglo je doći do predloga s vaše strane, a ne da se ukupno vreme rasprave poveća i da se na taj način dobije još vremena. Naravno, ukoliko i dalje postoji taj osećaj da je premalo vremena, onda sva moja argumentacija vama ne može da reši taj problem.
Zahvaljujem. Gospodin Palalić.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nisam dobio odgovor na pitanje koje sam postavio u svom prvom izlaganju. S obzirom na to da Poslovnik jasno kaže koji se zakoni i odluke stavljaju po hitnom postupku, između ostalog, po hitnom postupku idu odluke kojima može biti ugrožena bezbednost zemlje i rad organa i organizacija, da li je moguće da vladajuća većina smatra da ovo što se događa na Kosovu i Metohiji, razmeštanje Euleksa, donošenje ustava od strane lažnih institucija, lažne države Kosovo, ne predstavlja ugrožavanje bezbednosti Republike Srbije i njenog teritorijalnog integriteta i rada organa i organizacija Republike Srbije? Želim objašnjenje. Bio je predlog, od juna, 108 narodnih poslanika, predloženo je da se raspravlja po hitnom postupku, upravo, pozivajući se na ovu odredbu Poslovnika, hitan postupak, jer se događa nešto dole što ugrožava same temelje države Srbije, a onda vladajuća većina, bez obrazloženja, skida tu tačku sa dnevnog reda i pomera je ko zna gde. Šta je to što može biti važnije i šta je to što može više da ugrozi bezbednost ove države a da bi se stavilo po hitnom postupku, osim onoga što se čini dole od strane lažnih institucija, samoproglašene države Kosovo i Euleksa? Molim vas, pošto i mi dobijamo pozive, Poslanički klub, građani se pitaju zašto se ne raspravlja o Kosovu već četiri meseca, iako se mnogo toga krupnog desilo? Objasnite građanima, jer te konsultacije koje spominjete teku tako da dogovora nema, teku tako da nikad ne budu usaglašene, da bi Skupština Republike Srbije ostala nema i da bi ćutala pred ovim činjenicama koje se dole događaju, prvenstveno mislim na razmeštanje Euleksa i protivljenje Srba dole da se to desi. Hvala.
U više navrata sam pokušala da dam odgovor, ako nisam uspela, zaista, ne bih mogla da ponavljam iste rečenice koje sam izgovorila pre nepunih sat vremena. Gospođa Vjerica Radeta.
Javljam se na osnovu člana 101. Poslovnika Narodne skupštine, to je, zapravo, replika kolegi, izvinjavam se, ne znam kako se zove, znam da je Dinkićev poslanik u Parlamentu. Ne znam zašto, ničim izazvan, već nekoliko puta interveniše nakon mog izlaganja i nakon reklamiranja Poslovnika. Nikada nismo ni ja niti bilo ko iz SRS-a rekli da opstruišemo rad Parlamenta. Ponavljam, mi uvek koristimo Poslovnik i nikada nismo, niti ćemo opstruisati rad Parlamenta. Naravno, to ne znači da ćemo dozvoliti da vi, skupštinska većina, sprovodite svoju anarhiju, svoju samovolju, i mi ne možemo da utičemo na to zato što vi još uvek imate, jutros smo videli 126 poslanika, pa ste brže-bolje morali da uvedete i novog kolegu, kome je tada tek konstatovano prisustvo u Parlamentu. Naravno da je to u skladu sa Poslovnikom i da je to vaše legitimno pravo, ali to govori o kakvoj većini je, zapravo, ovde reč. Ne znam čime je izazvan kolega i zašto je ovde pokušao da brani, ali neuspešno, očigledno, ministra Bogdanovića, koji je sada ministar u Tadićevoj Vladi, a pre toga je bio ministar u Vladi Bajrama Redžepija, u šiptarskoj Vladi. Takođe, ne znam koji je motiv ovog gospodina, Dinkićevog poslanika, bio, osim što je, valjda, juče Dinkić održao, ili prekjuče, kad beše, neko predavanje tamo, na njihovom glavnom odboru, pa se i Dinkić drznuo da govori o tome kako u ovom parlamentu sedi slaba opozicija i da zato oni u vlasti mogu da rade šta god hoće. Dakle, mi ćemo uvek da koristimo svoje pravo, a vi možete da branite Dinkića, možete da branite i gospođu Malović, koja je ministar pravde i koja će ostati zapamćena samo po tome što je potpisala isporučivanje Radovana Karadžića Haškom tribunalu. Zaista, nemate nikakvog razloga, kolega, ne znam šta ste, uopšte, hteli da kažete. Možda ste mogli malo da se pohvalite šta vam kažu građani Kragujevca, vezano za ugovor sa ''Fijatom'', kad će to zaista da krene u realizaciju, koliko ljudi u Kragujevcu će ostati bez posla?
Vreme.
Dakle, o toj temi vi, možda, možete da govorite. I, nije tačno da smo mi srpski radikali, izvinjavam se, završavam, u svojoj kampanji govorili – Kosovo ili ništa; jedan od naših slogana bio je – Kosovo i Metohija je srce Srbije. Vaš slogan je bio –ništa. Nažalost, ''ništa'' je uspelo da napravi Vladu.
Gospođa Aleksandra Janković.
Po čl. 225. i 226, tražim obaveštenje zašto su prekršeni članovi 161. i 104? U članu 161, koji predviđa donošenje zakona po hitnom postupku, kao što je gospodin Palalić već govorio, bitno je da nedonošenje zakona može da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, zemlje i rad organa i organizacija. Da li je moguće da ono što se događa na KiM-u nema ovakve štetne posledice? Da li je isto tako moguće da se zakoni, kao ovih šest, koje su više puta kolege iz opozicije navodili, donose po ishitrenom postupku i da li je moguće da se na taj način vređa inteligencija i poslanika i građana? Da li to što nam vi poručujete ovakvim objedinjavanjem zakona, zapravo, znači da ličnost treba da tretiramo u kontekstu imovine stečene krivičnim delom, za šta je odgovorno pravno lice koje je korumpirano, ali zatofinansira neku političku stranku? Tako to izgleda objedinjeno. Kad smo već kod političkih stranaka, da li je moguće da veću težinu ima šefica Poslaničke grupe DS-a, na čiji predlog se ovi važni zakoni objedinjuju, nego 108 poslanika koji su regularno podneli Predlog rezolucije o KiM-u? Da se vratimo na ovaj član 104, koji podrazumeva poštovanje dostojanstva Skupštine. Koliko ja shvatam, gospođo predsedavajuća, poštovanje dostojanstva Skupštine podrazumeva i adekvatno oblačenje. Primetila sam da novoizabrani poslanik gospodin Čanak ugrožava dostojanstvo Skupštine time što je obučen kao da se spremio na neki neonacistički skup. Čovek je u crnoj košulji kratkih rukava, crnim pantalonama, prilično prljavim, što je stvarno nedopustivo; izgleda kao da je pred sednicu jeo neki mastan burek i sada su na kolenima ostale posledice brisanja ruku. To, zaista, ugrožava dostojanstvo ove skupštine. Kada smo već kod poziva koji su vama upućeni, ovih telegrama podrške, za vas imam nekoliko pitanja. Imate neki problem? Predsedavajući, molim vas da me zaštitite od dobacivanja ove ''semafor koalicije''. Znači, kada smo već kod telefonskih poziva i telegrama podrške, za vas, gospođo predsedavajuća, imam pitanje koje, praktično, sadrži pitanje koje su meni uputili. Prvo, da li je jezičak na vagi za formiranje Vlade bila žirafa, odnosno obećanje gospodinu Palmi da će mu konačno kupiti žirafu? Drugo, da li je i ko je odobrio kupovinu žirafe teške 250 hiljada evra i da li će ona biti otelotvorenje novih i prosperitetnih međunarodnih trgovinskih ugovora Srbije sa EU, budući da je ženka? Treće, da li će jedina tekovina parlamentarizma u Srbiji biti Čedina ''zebra'' i Palmina žirafa? Još jedna napomena, kako je moguće da opstrukciju u Parlamentu vrše oni koji govore da je u osnovi reči parlamentarizam glagol – parlare, koji znači govoriti? Opstrukciju u Parlamentu vrše, upravo, oni koji ćute i koji prave dnevni red tako da izostane sve što je važno, ili se daje u tzv. zipovanoj formi.
Na ozbiljan deo vaših pitanja već sam dala odgovore. Očigledno, darovi prirode koje vi posedujete su takvi da, zaista, nisam u stanju, posebno ne s mesta predsednika Skupštine Srbije, da vam pariram i dajem odgovore na vaša duhovita pitanja i konstatacije. Reč ima gospodin Ivan Andrić.
Javio sam se po članu 140. Poslovnika Narodne skupštine Srbije. Pročitaću ga, mislim da je važno da ga čujete, jer ste po njemu dopustili glasanje kojim je vladajuća većina spojila ove tačke dnevnog reda. Dakle, član 140. stav 2. kaže: "Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana". Čuli smo objašnjenje šefa Poslaničke grupe vladajuće većine i nijedan od argumenata koji je ponudila ne odgovara nijednom delu ovog člana Poslovnika. Zbog toga tvrdim da ste povredili, gospođo predsednice, Poslovnik, time što ste omogućili da se to glasanje o spajanju tačaka stavi na dnevni red i time ste pokušali da ustanovite još jednom princip na kojiod početka upozoravamo. Dakle, moram reći da je način na koji se sednica Skupštine vodi, bez obzira na to što ću, možda, prekršiti Poslovnik i izreći uvredu, krajnje licemeran. Sa jedne strane, pokušavate da proturite tzv. evropske zakone, ali na jedan potpuno antievropski način, time što onemogućavate javnu raspravu, ili najvažniji deo javne rasprave o svakom od tih zakona. Argument za to vam je potrošeno vreme. Zašto Skupština nije u prošli četvrtak glasala, a u petak, subotu, nedelju, ponedeljak i utorak radila? Tada bi poslanici opozicije imali po jedan dan da raspravljaju o svakom od ovih zakona. Zašto ste čekali utorak za glasanje, kao poslednji rok, a zatim nama uskratili, nama iz opozicije, pravo da o tim zakonima govorimo? Iz svega do sada u javnoj raspravi, ili delu javne rasprave koja je postojala, jasno je da postoje ozbiljne primedbe na ovaj zakon. Jasno je da su te primedbe takve da ove zakone, bar delom, ne čine evropskim, već suprotno. Podsetiću vas da ste spojili zakon po kom će, između ostalog, sada postojati obaveza stranog državljanina da se prijavljuje u policiju svaka 24 sata. Da li je to evropska tekovina? Zbog toga ste nas onemogućili da ovde govorimo o tim članovima zakona, a vaše licemerje se vidi u tome što, u isto vreme, nama zamerate što nismo predložili da se rad udvostruči, da se vreme za rad udvostruči. Time ste prekršili član 104, vređajući poslanike, u isto vreme, oduzimajući nam vreme, a nama zamerajući što nismo tražili da to vreme produžimo. Zašto nam ga vi niste produžili? Tražim da se Skupština izjasni o ovoj povredi Poslovnika. Mislim da je kasno da to bude u danu za glasanje. Pošto se radi o ovakvoj povredi Poslovnika, mislim da se moramo izjasniti sada. Još jednom ću vam pročitati i molim vas da mi oduzmete vreme: "Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja o njima međusobno povezana". Čuli smo od predlagača, nijedan od ovih uslova nije ispunjen. Uslovi su sasvim drugi, politički, i sa njima se ne slažemo, ali su oni politički, Molim vas da ne kršite Poslovnik i da nam omogućite da o svakoj tački diskutujemo.
Shvatila sam da ste tražili da se u danu za glasanje Skupština izjasni. Ne? Niste tražili. U redu. Reč ima gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade, predložio bih vam da shvatite da je na ovakav način potrošeno više od sat vremena, gotovo dva sata su prošla u ovoj mučnoj atmosferi. Nemojte testirati našu privrženost nekim osnovnim interesima koje smo dužni da štitimo. Ne možete kao odgovor na veliku grešku koju ste napravili nuditi kontraargument koji, navodno, nismo iskoristili. Zašto mi, kao predstavnici opozicije, nismo predložili da se duže o nečemu raspravlja? Zato što nam je dovoljno ono što nam je Poslovnikom zagarantovano, zato što smo mislili da je razumno da radimo na Poslovnikom utvrđen način, zato što nismo želeli da prolongiramo rad Parlamenta, koji iovako isuviše dugo tapka u mestu. Nemojte testirati našu odgovornost prema ljudima čiji interes ovde zastupamo. Ovo su zakoni koji se, prevashodno, tiču elementarnih ljudskih prava i građanskih sloboda u našem društvu. Siguran sam da se i vi tokom rasprave nećete osećati lagodno kada postavimo neka pitanja o funkcionalnosti ovih zakona, o njihovoj sprovodljivosti. Rekao vam je član naše poslaničke grupe koliko ste grubu poslovničku grešku napravili kada ste dopustili da se spoji ono što je nespojivo. Tačno je, kada je Parlament usvajao Poslovnik o radu, da se vodilo računa i o logičnom toku rasprave, ali ostaje nam mogućnost spajanja onoga što je preduslov da bi ta rasprava bila funkcionalna. Kakve veze imaju zakon o zaštiti podataka o ličnosti sa zakonom o formiranju Agencije za borbu protiv korupcije? Da li nam je potrebna Agencija za borbu protiv korupcije? Mi mislimo da jeste. Da li ta agencija treba da ima neke rezultate? Treba da ima rezultate. Kako ćemo doći do kvalitetnog rešenja ako o tome ne možemo da razgovaramo? Skrenuli smo vam pažnju na to koliko je krupnih primedaba izrečeno u nečemu što se ne može nazvati javnom raspravom, što je mnogo više komentarisanje onih koji te komentare nisu želeli da čuju, a to je, nažalost, Vlada. Ponuđena nam je ta uslovnost evropskih integracija. Nije tačno da je usvajanje ovih zakona preduslov nastavka evropske integracije. Mi smo postavili pitanje zašto ne vratite život u Skupštinu, zašto ne omogućite raspravu o tačkama dnevnog reda o kojima želimo da raspravljamo? Zašto ignorišete činjenicu da je pred slomom naše finansijsko tržište, da je dinar od juče izgubio gotovo 10% svoje vrednosti, da nemamo nijedan odgovor na finansijsku krizu? Zašto ne dozvolite raspravu o evropskim integracijama i omogućite nam da pomognemo Vladi, da to zajedno uradimo?
Prekoračili ste vreme.
Predlažem vam da što pre omogućite normalan rad Parlamenta, tako što ćete vratiti poslanicima pravo od kojeg mi nećemo odustati.
Gospođa Milica Vojić-Marković, zatim Slobodan Maraš, Vladan Batić i Nenad Popović.
Poštovana gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, izgleda da se danas ovde pojavljuju za govornicom ljudi prema onome gde sede. Pošto ja sedim, otprilike, negde pozadi, niste videli da jedno sat vremena molim da me primetite. Pozivam se na član 225. Poslovnika Narodne skupštine i tražim da mi obrazložite zbog čega je tačka dnevnog reda koja se odnosi na Rezoluciju o Kosovu, predlog DSS-a od 16. juna 2008. godine, skinuta sa dnevnog reda. Hoću da pitam zbog čega je to, jer se situacija na KiM-u iz sata u sat dramatično menja, na štetu Srbije? Da li je to zbog toga što zvaničnici Srbije šalju potpuno zbunjujuće izjave, zbunjujuće iz dva razloga. U jednom momentu predsednik Tadić kaže da će podeliti Kosovo, s druge strane, ministar spoljnih poslova Jeremić kaže da to ne dolazi u obzir. Zbunjujuće je i zbog toga što ni građani Srbije, ni ovaj parlament, koji je za to od naroda ovlašćen i po zakonu ovlašćen da zna – ne zna ko je doneo odluku da se kao predlog da podela Kosova, kada je ta odluka doneta i gde je doneta. Moram da pitam još jedno. Da li je poznato vladajućoj većini da je na Kosovu počelo razmeštanje Euleksa? Premijera Cvetkovića, prema intervjuu, brine jedino to što Srbija u tom razmeštanju ne učestvuje i što bismo, možda, mi malo bolje s njima to mogli da podelimo. Sa dnevnog reda Skupštine vladajuća većina je skinula Rezoluciju o kontinuitetu državne politike na Kosovu, koju ste vi sami, odnosno Vlada Srbije, podneli. Zbog čega ste je skinuli? Nema veze što u njoj ne pominjete Euleks, niste obavešteni da je on dole. Nema veze ni to što ste, možda, mogli, prosto, da otvorite priču o tome, pa da svi, sve parlamentarne grupe kažu o tome sve što imaju da kažu. Stavite, konačno, temu Kosova i Metohije na dnevni red. Stavite je zbog toga što je pitanje državne i nacionalne politike na KiM-u ovog momenta prioritet prioriteta Srbije. Meni se čini da nećete da ga stavite zbog toga što onda morate javnosti da pokažete kako ćete glasati, a glasaćete, naravno, protiv onoga što je interes Srbije i onda će svakom biti jasno zbog čega je ova vlada napravljena i zbog čega vladajuća većina neće da stavi na dnevni red ovu temu, zbog čega se vladajuća većina pravi da se ove stvari ne događaju. Još jedno samo, da se ne bih javljala drugom prilikom, da odgovorim na ono što je gospođa predsednica Parlamenta izjavila kada je jedan moj kolega pitao zbog čega mi radimo sada na ovakav način, a toliko zakona je vrlo hitno. Rekla je da, eto, bio je predsednik naše stranke predsednik Vlade u to vreme, pa što tada nismo brže radili. Gospođo predsednice, vama se lično obraćam, pošto, verovatno, ni vi niste obavešteni. Sve ove zakone koje ste do sada stavljali na dnevni red, a koje ćete stavljati još dugo na dnevni red, zakoni su koje je Vlada sa predsednikom Vojislavom Koštunicom donela, a vi samo ih baštinite. Videćete, sve do Nove godine će biti ti zakoni na dnevnom redu. Predsednik Parlamenta, vaš prethodnik, bio je Oliver Dulić. Kada dođe ovde jedan od njegovih zakona, koje on samo predstavlja, jer ih je napisao neko drugi, vi ga slobodno pitajte zbog čega te zakone nije stavio na dnevni red onda kada je to trebalo i zbog čega smo se bavili samo nekim bezvezarijama, tipa – ratifikujemo ugovor o ovome ili onome. Hvala.
Gospodin Slobodan Maraš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, ja vas molim da i meni omogućite, kao i prethodnom govorniku, tri minuta i 47 sekundi. Malopre ste predsednika Poslaničke grupe LDP-a, tačno u trećem minutu, prekinuli i rekli da je isteklo vreme, a sada je koleginica pričala 47-48 sekundi duže. Javio sam se zbog povrede nekoliko članova, od člana 140, koji je gospodin Andrić malopre citirao, člana 94, člana 104. i člana 27. Vi ste najodgovorniji za ovo što se događa u Skupštini, ne sada, nego prethodnih meseci. Ne zaboravimo, vi ste letos prekinuli zasedanje Skupštine na više od 40 i nešto dana. Tada ste imali jedan izgovor. Pre neki dan niste dozvolili glasanje, u četvrtak, kako je rekao gospodin Andrić, nego ste ga zakazali za utorak, a sada ste nama poslanicima uskratili mogućnost da pričamo o svakoj tački dnevnog reda onoliko koliko je predviđeno ovim poslovnikom. Nažalost, ovde se svi, očito, ne rukovode Poslovnikom. Malopre smo čuli od predsednice Poslaničke grupe DS-a da se ona vodi osećanjima kad su u pitanju ove tačke dnevnog reda. Trebalo bi, pre svega, da se vodi Poslovnikom. Žalosno je to što najviši predstavnici ove države, počev od predsednika Srbije, do potpredsednika Vlade, optužuju opoziciju za opstrukciju i pokušavaju od građana da sakriju učinke svoje politike. Moram da vas podsetim, za nekoliko dana, sedam ili osam dana, biće 100 dana od rada nove vlade, od kad je ona formirana, pa ćemo biti u prilici da vidimo koji su rezultati za tih 100 dana Vlade, koja su obećanja, od onih koja su data u predizbornoj kampanji, ispunjena, koji je to evropski put kojim mi idemo. Moram da vas podsetim da nije aktiviran Trgovinski sporazum, da nismo još počeli da raspravljamo o zakonima koji se odnose na belu šengen listu, odnosno o zakonima koje vi pokušavate da zapakujete u jedan koš. Nećemo potpisati aranžman sa MMF-om. Korupcija u ovoj zemlji je neverovatno visoka, a znate da zbog takve korupcije neće biti stranih ulaganja. Bojim se da ćemo od svih ovih pitanja, kada bude 100 dana Vlade, kada budemo čuli kakvi su to rezultati, moći da čujemo samo da je naš predsednik Vlade bio pre neki dan na otvaranju šoping mola u Podgorici i da je to jedan jedini, verovatno, uspeh kojim može da se podiči. Molim vas, predsednice Skupštine, da još jednom razmotrite ono što pokušavate da prebacite opoziciji. Sećam se, u prošlom sazivu Skupštine, predsednik jedne od vladajućih poslaničkih grupa je izašao za ovu govornicu i predložio dupliranje vremena za raspravu zato što je tema bila značajna. Naravno, to nije bio predsednik Poslaničke grupe DS. Molim vas da se ta odgovornost vidi u ovoj skupštini, da možete da razumete opoziciju. Vi kažete, zašto nešto nismo predložili. Pa, šta je to ovde opozicija predložila a da ste vi usvojili? Nikada se tako nešto nije desilo, niti će se desiti ako na ovakav način vodite Skupštinu. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Vladane Batiću, izvolite. Odgovori na vaša postavljena pitanja bili bi moje ponavljanje onoga što sam već rekla.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem, da bismo izašli iz ovog ćorsokaka, da napravite pauzu, da povodom primedaba za povrede Poslovnika odredite, recimo, pet sati kao vreme glasanje, da se konstatuje da je povređen Poslovnik, jer nisu mogle da se spoje ove tačke dnevnog reda. Mogle su da se spoje, jer imaju logičke veze, tačka 1 i 2, tačke 3 i 4, a morale su posebno tačke 10 i 11, i da se onda vratimo na početak i da utvrdimo kako će se postupati i raditi. Ako tako ne bude, gospođo predsednice, pa, ovo će trajati u nedogled. Mi bismo već završili spojenu 1. i 2. tačku dnevnog reda do sada, a za to ste vi odgovorni, nije odgovorna opozicija. Mi smo ovde čuli neverovatne stvari, predsednica Poslaničkog kluba nam je objasnila da smo svi mi ovde taoci njenog osećaja. Pa, neka ona svoje osećaje i osećanja, svoj sentimentalni život i svoju intimu zadrži za sebe. Ovde nema logike, u Skupštini se ne radi o osećajima, radi se o zakonima, o zakonodavnoj regulativi, o političkim, nacionalnim i državnim interesima. Imamo svedočanstvo iz susednih država u samo dva-tri dana, nešto što je ovde nepojmivo. Naser Orić, koji je za Bosnu heroj, junak, patriota itd., uhapšen je. Hajde, uhapsite ovde nekog patriotu, heroja i junaka zbog kriminala! To je nezamislivo. U Zagrebu, jedno monstruozno ubistvo; otišli su ministar pravde, ministar policije, šef policije. Uradite to ovde. Ovde imate par kriminalaca, najvećih, u Vladi, i niko im ne može ništa.
Molim vas, vodite računa, nemojte vređati članove Vlade.
Ne vređam članove Vlade. Učtivo sam rekao da su najveći kriminalci u ovoj zemlji. Nisam rekao da su lopovi, bitange, kradljivci itd. Još nešto, imali smo nekoliko tačaka dnevnog reda za koje vidimo da su obmana. Svi smo svedoci toga da se nagoveštava, za ono što smo ovde ratifikovali, Gasni sporazum, gasovod ''Južni tok'', da se ne zna da li će ići kroz Srbiju, ne zna se da li će biti magistralan, a i ako ide i bude magistralan, počeće da funkcioniše između 2015. i 2024. godine.
Vreme.
To je zakon koji je ovaj parlament usvojio. Vi, gospođo predsednice, ako nemate talenta ili volje da se bavite ovim odgovornim poslom, podnesite ostavku, probajte sa ostavkom.
Ovde je bilo, uglavnom, sugestija. Neću uvažiti nijednu vašu sugestiju. Gospodin Nenad Popović, izvolite.
Dame i gospodo poslanici, gospođo predsednice, hteo bih da dobijem informaciju i obaveštenje po članu 226, koji kaže da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera i iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika. Svi znamo da je Vlada usvojila rebalans budžeta. Ne znamo da li je to sada u skupštinskoj proceduri i da li će poslanici da raspravljaju o tome. Lično, smatram da trenutno ne postoji ništa važnije nego da razgovaramo o rebalansu budžeta. Po oceni predstavnika Svetske banke, ovaj rebalans budžeta je najveće moguće razočaranje. Vlada je donela rebalans u trenutku kada sve evropske zemlje prave krizni menandžment, kako da izvuku svoje banke, svoja preduzeća iz ove, verovatno, najveće krize u poslednjih 30-40 godina. Na koji način će se dobiti sredstva? Verovatno, kao i uvek, povećanjem poreza i akciza. Ko će da trpi? Trpeće građani i privreda. Sve ćemo, kao i obično, da svalimo na privredu, pogotovo na srednja i mala preduzeća, u kojima radi oko 75% srpskih građana. Uništavamo srpsku privredu, to se nastavlja. Juče smo imali najveći pad berze u istoriji srpske berze. Srpsko tržište kapitala, samo da vas informišem, od januara ove godine je izgubilo 3,1 milijardu evra. To je gubitak srpskog tržišta kapitala. Šta radi Vlada? Ništa. Kao da živimo na nekom ostrvu, kao da nas ovo ne dotiče, kao da banke nisu prestale da daju kredite, kao da se neće povećati kamatne stope i za građane i za privredu. Ponovo će glavni gubitnici biti građani i privreda, a Vlada će da donosi rebalans budžeta i da gradi skijalište. Verovatno su nam u ovom trenutku skijališta najpotrebnija. Želim da podsetim na obećanje koalicije koja je pobedila, da će, ako oni dođu na vlast, rast akcija na berzi biti neviđen, obećanje da ćepet miliona građana dobiti po hiljadu evra. Do danas nije skupljeno ni 20 evra. Ne da nisu dobili hiljadu evra, nego do danas nisu dobili ni 20 evra.
Vreme.
Izvinjavam se, uzeli ste mi 30 sekundi na citat. Želim da kažem isto i za penzije. Obećano je da će penzije biti na nivou 70% od prosečne plate. Toga neće biti. Možemo da kažemo da je ova koalicija i Vlada prevarila građane u predizbornoj kampanji obećanjima da će penzije doći do tog nivoa. Poslednje, potpisan je Ugovor sa ''Fiatom'', a još uvek nije objavljen na sajtu Vlade, ni na sajtu Ministarstva. Prošlo je sedam-osam dana. Molimo Vladu da hitno objavi ovaj ugovor sa ''Fiatom'' na sajtu Vlade, onako kako se radi u svim evropskim zemljama. Zahvaljujem i izvinjavam se za produženo vreme.
Narodni poslanik Dimitrijević Milan, zatim Dušan Marić, pa Jasmina Milošević.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, član 104. Gospođo predsednice, postavio sam vam dva pitanja. Jedno pitanje se odnosilo na nestavljanje na dnevni red tačke koja je od strane 108 poslanika podneta 16. juna. Dali ste neki odgovor, doduše, nemušt, jer vi taj odgovor ne znate i nemate ga. Drugo pitanje koje sam postavio odnosilo se na povlačenje ovog zakona o otpisu mirovanja duga po osnovu osnovnog zdravstvenog osiguranja. Jasno sam vas pitao – šta se dešava, s obzirom na to da je taj zakon skinut s dnevnog reda, sa desetinama hiljada ljudi koji ne mogu da overe svoje zdravstvene knjižice? Gde se oni leče? Gospođo predsednice, vi ste lekar. Da li vi shvatate težinu ove situacije? Šta ste vi meni odgovorili? Odgovorili ste nešto što je vezano za preraspodelu i korišćenje moje energije. To je vređanje Parlamenta i vređanje dostojanstva narodnog poslanika. Ako u ovoj državi, zbog skidanja tačke dnevnog reda, desetine hiljada ljudi dolazi u ozbiljan problem, kako da se leče i gde da se leče, a vi mi tako odgovarate, to je vrlo neozbiljno i nije dostojno jedne predsednice Parlamenta. Zahvaljujem.
Ocenjujem da niste zadovoljni odgovorom na vaše prvo pitanje. Ne umem drugačije da odgovorim. Što se tiče zakona za koji ste se interesovali, on će, svakako, doći na dnevni red, ali je parlamentarna većina danas napravila redosled predloženih tačaka po hitnom postupku na način kako je to učinila. Kao pojedinac, ne mogu imati nikakav uticaj nakon glasanja. Narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 90. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine: "Predlozi za proširenje dnevnog reda predlozima akata koji su, po odredbama ovog poslovnika, ispunili uslove da se uvrste u dnevni red, dostavljaju se najkasnije tri dana pre dana određenog za održavanje sednice Narodne skupštine, a predlozi koji se odnose na izbor, imenovanja, razrešenja i prestanak funkcije, povlačenje pojedinih tačaka iz predloženog dnevnog reda, spajanje rasprave i za promenu redosleda tačaka, dostavljaju se najkasnije 24 časa pre određenog početka sednice Narodne skupštine." U dnevnom redu imamo tačku – zakon o visokom školstvu, koja je predložena danas, posle početka sednice. Zatim, imamo slučaj da je danas povučeno 13 tačaka dnevnog reda, promenjen je redosled više tačaka dnevnog reda, praktično, dnevni red je potpuno pretumban i došlo je do spajanja rasprave o pojedinim tačkama dnevnog reda. Praktično, rasprava o 12 tačaka dnevnog reda spojena je u tri tačke. Po članu 84. Poslovnika, ostavljena je izvesna mogućnost, mada nejasno, ovaj član je u potpunoj koliziji sa članom 90. Kaže se – izuzetno, obaveštenje o vremenu održavanja sednice i dnevnom redu može se dostaviti u kraćem roku, pri čemu je predsednik Narodne skupštine dužan da na početku sednice obrazloži takav postupak. Ovde se kaže – obrazloženje, obaveštenje o vremenu održavanja sednice i dnevnom redu, a ne kaže se – obaveštenje o promeni dnevnog reda, ne kaže se – obaveštenje o povlačenju pojedinih tačaka i, apsolutno, ne spominje se spajanje rasprave o pojedinim tačkama dnevnog reda. Ovde smo od gospođe Kolundžije čuli tri razloga zašto bi danas trebalo da raspravljamo o spojenim tačkama dnevnog reda. Prvi razlog je brzina. Znate šta, ako je to u pitanju, ako je u pitanju moranje, mi svih 13, 14 tačaka na dnevnom redu možemo da smandrljamo kao jednu tačku dnevnog reda. Zatim je rečeno da je u pitanju regulisanje nekih problema u ovom zakonu i da se primenjuju zakoni iz 70-ih godina. Ako je nešto čekalo 38 godina da se nađe na dnevnom redu Narodne skupštine Republike Srbije, ne vidim zašto bi bio problem da se to pitanje na dnevnom redu nađe sutra a ne danas. Znači, ako razdvojimo raspravu o ovim tačkama dnevnog reda, mi ćemo izgubiti jedan dan, pa ako smo izgubili 38 godina, ne vidim zašto bi bio problem da izgubimo još jedan dan. Hvala.
Gospodine poslaniče, pre svega, nema povučenih tačaka s dnevnog reda koji vam je dostavljen. Spajanjem se napravio jedino logičan redosled tačaka dnevnog reda, a sve što je stiglo stiglo je 24 sata pre nego što smo počeli rad, dakle, na vreme. Prema tome, član 90. nije nigde prekršen. Reč ima gospođa Jasmina Milošević.
Poštovane kolege poslanici, pozivam se na čl. 225, 226. Pošto pojedine kolege ovde u Skupštini celog dana brinu o izvesnoj žirafi, želim da objasnim o čemu se, zapravo, radi, jer to dugujem građanima Srbije. Dakle, ne radi se ni o kakvoj žirafi, već se radi o novcu koji je opredeljen iz Vlade Srbije za Jagodinu, za ulaganje u zoološki vrt, jer, gospodine koji me upravo sada gledate, hoću da vam kažem da je Jagodina jedna od destinacija koja je prilično posećena, veliki broj ljudi dolazi, tako da je potpuno normalno da se ulaže u nešto što je turistička destinacija. Drugo, što se tiče gospodina bivšeg ministra, meni je jasno da njega izuzetno kompleksira to što za dva mandata nije uradio apsolutno ništa i što se njegov minuli rad, u njegovim mandatima, ogleda u brdu praznih flaša i čaša, recimo, ili neuspeloj koncesiji, ili, možemo još da kažemo, kraduckanju. Pošto je malopre toliko energično pričao o koncesiji kao o nekom poslu koji nismo uradili, a bio je nešto najbolje ikad predviđeno što je moglo da se uradi za našu državu, želim da kažem gospodinu bivšem ministru da je Gebels umro i da njegovo "sto puta ponovljena laž postaje istina" ne prolazi kod nas. U stvari, sad kad bolje razmislim o toj žirafi, možda je njemu krivo što on nije želeo da ima tu žirafu, već se, čovek, ipak, opredelio za ovce, te ga smatram jako vidovitim, jer je video svoje buduće zanimanje, ali se bojim da će mu i posao s ovcama proći kao i koncesija. Hvala.
Reč ima gospodin Ivan Andrić.
Pozivam se na član 27. i član 140. U prethodnom javljanju sam tražio od vas da omogućite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika, člana 140. Time što ste pogrešno interpretirali ono što sam rekao, napravili ste sada još jednu povredu Poslovnika, to je povreda člana 27. Dakle, još jedanput ću ponoviti naš zahtev. Po našem mišljenju i onome što mi znamo, član 140. Poslovnika Narodne skupštine je prekršen. Član 140, molim vas da mi vreme oduzmete, glasi: ''Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana''. Predlozi zakona koji su objedinjeni, odlukom većine Skupštine, taj predlog nije mogao ni da dođe na glasanje. Time ste prekršili Poslovnik. Ja sam od vas tražio, gospođo predsednice, da se Skupština o ovome izjasni sada, zato što je izjašnjavanje o ovoj povredi na kraju ove sednice potpuno besmisleno. Ta se povreda odnosi na sam tok sednice i ili ćemo sada izglasati i ta se odluka neće primenjivati, ili kasnije nema potrebe da glasamo. Ukoliko vi mislite da nije prekršen ovaj član Poslovnika, molim vas da kažete svoje razloge za to što ste dozvolili da se o ovome, na predlog šefa poslaničke grupe vladajuće većine, glasa. Imam vremena, ponoviću vam još jednom. Ti zakoni moraju biti međusobno uslovljeni ili rešenja u njima povezana. Ako vi kažete da je postojao razlog, recite nam na koji način su međusobno uslovljeni uvođenje Agencije za borbu protiv korupcije i Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti? Kakva su ta rešenja koja su međusobno uslovljena? Dakle, mi vidimo, to je gospodin Batić već rekao, da je moguće spojiti prvu i drugu tačku dnevnog reda, treću i četvrtu, zato što su one međusobno uslovljene i zajedno će doneti rezultat. Slažemo se i spremni smo da učestvujemo u raspravi od sada, pa do 11. oktobra, ali nemojte nam oduzimati vreme da kažemo šta mislimo o ovim zakonima, zato što na taj način onemogućavate javnu raspravu o ovim zakonima na mestu na kom je to najvažnije. Molim vas da ne ignorišete naša pitanja.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Dragan Šormaz. Samo jedno obaveštenje, nemam poslovničku mogućnost da vaš predlog stavim sada na glasanje.
Ja sam želeo da dam primer, mada vidim da to ide ceo dan, zašto su, u stvari, potrebni članovi 225. i 226. u Poslovniku, pošto vidim u medijima da se govori o tome kako su to nepotrebni članovi. Čak sam danas čuo jednu izjavu, i to vašu, predsednice, da je naša ustavna obaveza da donesemo novi poslovnik. Hajde da vidim tog stručnjaka za ustavno pravo koji će da potvrdi to što ste rekli. Koliko znam, treba da donesemo zakon o Narodnoj skupštini, što, uopšte, ne znači da mora Poslovnik da se menja, ali, dobro, kad budete pokušali, onda ćemo i o toj stvari razgovarati, na onaj način kao u mnogim zemljama, poput Makedonije, itd. Čl. 225. i 226, naravno, i to u skladu sa dnevnim redom, borbom protiv korupcije. Ministarka je tu. Imam jedno konkretno pitanje za ministarku, nadam se da će ga zapisati i da će proveriti o čemu se radi. Svedoci smo ove afere, hapšenja gospodina Kneževića, gradonačelnika Zrenjanina. Naravno, ova izvršna vlast, jer nije skupštinska većina za to kriva, ponaša se kao da je sve počelo od formiranja ove vlade, kao da ništa pre toga nije postojalo i kao da se, između ostalog, nije se vodila i ranije, u ranijim situacijama, borba protiv korupcije i kriminala. Imali smo slučaj 2005. godine, hapšenje jednog gradonačelnika, gradonačelnice Smedereva, koja je, inače, sad zamenik gradonačelniku iz Demokratske stranke. Ona je, takođe, pod istim optužbama. Ima još ljudi vezanih za to suđenje. Radi se o lekarima i ljudima koji su radili u Fondu za penziono-invalidsko osiguranje. Naime, pričamo o penzijama, između ostalog, i govorimo o tome kako treba podići penzije, a još nismo utvrdili koliko je ljudi na nezakonit način postalo penzioner. To je bila jedna od prvih antikorupcijskih afera i slučaj borbe protiv nje, kada je utvrđeno da su mnogi ljudi kupovali penzije i da su korupcijom dolazili do tih invalidskih penzija pre vremena. Mnogo ljudi nalazi se u Okružnom sudu u Smederevu u tom predmetu. Verovali ili ne, policija je završila svoj posao, tužilaštvo je završilo svoj posao, mediji su o tome pisali, ali suđenje nije počelo do današnjeg dana u Okružnom sudu. Mene interesuje, kao narodnog poslanika, nadam se da ćete mi brzo odgovoriti, po Poslovniku, u roku od osam dana, kada će početi suđenje u Okružnom sudu u Smederevu za ovaj slučaj o kome sam govorio, da li će skoro početi, da se ne desi da predmet zastari? Vaša je dužnost da to proverite, da vidimo kada će se već jednom znati epilog te borbe i tog slučaja, da ne bude i ovo u pogledu Kneževića neka jurnjava, maltretiranje po medijima, hapšenje, držanje u pritvoru, a posle toga, kada dođe na sud, da opet ne bude ništa. Prema tome, nadam se da ćete vrlo brzo, u pisanom obliku, odgovoriti na to pitanje.
Odgovor na vaše pitanje leži u Poslovniku, u članu 85, stavovi 2. i 3: "Narodna skupština odlučuje o predlozima zakona, plana razvoja, prostornog plana, budžeta, završnog računa, Poslovnika, deklaracija, rezolucija, preporuka, odluka, zaključaka i autentičnih tumačenja akata koja donosi Narodna skupština, u načelu, pojedinostima i u celini, u danima za glasanje. Predsednik Narodne skupštine određuje dane za glasanje po završetku rasprave o svim tačkama dnevnog reda". Član 100. stav 4: "Ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje". Aleksandra Janković. Izvolite.
Opet o onim u medijima čuvenim članovima 225. i 226. Prvo, dužna sam da se izvinim gospođici Jasmini Milošević zato što sam je dovela u priličnu neprijatnost da gotovo sat vremena mora da beleži ono što im se diktira mobilnim telefonom, kao odgovor na ono što je rekao predsednik Nove Srbije gospodin Velimir Ilić i što sam rekla ja. Nije joj bilo lako, videla sam da se žena preznojava. Izvinjavam se zbog tog napora koji ste morali da podnesete. Ostaje logičko pitanje ko je, u stvari, bio s druge strane i ko vam je to diktirao: Palma ili žirafa? Druga stvar, u međuvremenu sam dobila telegram kritike od Društva za zaštitu životinja, da je ovakvo spominjanje žirafe mogući slučaj zlostavljanja i može da povuče i razne seksualne implikacije, budući da sam govorila da je žirafa ženska, a Palma još uvek muško. Kad smo već na nivou životinja, gospođice Jasmina, podsetila bih vas da ste i vi svojevremeno zdušno glasali za koncesiju, kao i šef vaše partije, gospodin Palma. Hajde da završimo sa životinjskom analogijom. Ne može se reći da smo mi ovde i građani Srbije tako kratkog pamćenja kao kokoške, jer u narodu se kaže: "Ima pamćenje kratko kao kokoška između dva hranjenja".
Gospodin Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, očito je da vladajuća većina ima nameru da stvori uslove da Skupština uopšte ne radi. Mislim da je to očigledno i da nema nikakve dileme. Doduše, ne kompletna vladajuća većina, jer očito je, iz svega ovoga što se dešava, da će neke stranke u vladajućoj većini zbog ovoga imati izuzetno velike štete. Postavlja se logičko pitanje – zbog čega je interes dela vladajuće većine da se ovo što se dešava u Skupštini produži u nedogled? Ranije ste optuživali SRS. Imali ste prilike da u toku današnje rasprave par poslanika iz redova SRS-a izađu za govornicu. S punim pravom su se javljali poslanici ostalih stranaka iz opozicije i ukazivali na probleme vezane za Poslovnik, odnosno na probleme koje u ovoj skupštini non-stop generiše vladajuća većina. Koji je to razlog? Zbog čega vama odgovara da građani Srbije steknu ovakav utisak o kompletnoj Skupštini, da se nivo Skupštine potpuno sroza, da jedna od institucija koja bi trebalo da predstavlja vrednost građanima Srbije, možda, spadne na najniže moguće grane? Nekome to mora da odgovara. Kome to odgovara? Opoziciji ne odgovara. Logično je onda da to odgovara jednom delu vladajuće većine. Vi to pokazujete, tu više nema dileme. Vi ste dobili rezervni potencijal, mogućnost da vam u svakom momentu prođe sve ono što želite. Sve vreme, licemerno, pred građanima Srbije pokušavate da glumite navodnu neutralnost, kako vi s tim nemate nikakve veze, to treba da se reši u skladu s Ustavom i zakonom, a suštinski, sve vreme ispod žita pokušavate da dovedete Skupštinu u bezizlazan položaj. Dokle ide vaše licemerstvo pokazuje sednica Skupštine grada Beograda. U skladu sa Zakonom o lokalnim izborima, SRS je podnela zahtev da joj se vrati osam mandata onih koji su izdali SRS. Znate li ko je glasao za to da im se mandati ne vrate? Nije teško pitanje. DS i G17 plus. To je činjenica koju ovaj narod treba da zna. Vi na ovakav način uništavate Skupštinu Srbije, dovodite do besmisla izbore, jer izbornu volju građana kradete kad god ste u mogućnosti.
Narodni poslanik Nebojša Ranđelović, pa Petar Petrović.
Uvažena gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, poštovane koleginice i kolege, pozivam se na povredu člana 100. Poslovnika, a u vezi s povredom člana 140, o čemu je govorio kolega Ivan Andrić. U čemu se sastoji povreda člana 100. Poslovnika? Nismo dobili adekvatno objašnjenje zbog čega predsedavajuća, zbog čega predstavnici Vladine većine nisu dali adekvatno objašnjenje zašto je prekršen član 140. Poslovnika. Kako je više puta citiran, ne bih ga ponovo citirao. Skrenuo bih pažnju da ovaj papir koji smo dobili od predstavnika vladajuće većine, a na osnovu koga je izvršeno glasanje danas, na samom početku sednice, nije samo prazno slovo na papiru. Naime, ovaj papir predstavlja pravnu radnju koja je izazvala pravne posledice, a pravna posledica jeste kršenje člana 140, o čemu smo govorili. Nismo dobili adekvatan odgovor zbog čega je to urađeno. Mi smo dobili objašnjenje da član 140. nije prekršen. Zašto ne reći otvoreno, a to pitam i predstavnike vladajuće koalicije, zašto nam ne kažete otvoreno da je ovo uvođenje predsedničkog sistema na mala vrata, zašto nam otvoreno ne kažete da je ovo etabliranje partijske države, jer ovo što je izazvalo pravnu posledicu koja se zove kršenje člana 140. jeste pokriveno odlukom skupštinske većine? Tako flagrantno kršenje Poslovnika izazvalo je ovo što se zove agonija i što će dugo, dugo trajati, dok ne dobijemo adekvatne odgovore i dok se ovaj parlament ne dovede u kolosek donošenja zakona, a ne u kolosek dnevne politike. Hvala.
Reč ima gospodin Petar Petrović, a zatim Ivan Andrić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, već duže vreme smo van dnevnog reda ove skupštine, zato što se pojedini poslanici, kada nemaju neke argumente da iznesu, nešto što rade u svom gradu ili neke zasluge svoje partije, pozivaju na neke druge, da bi, valjda, privukli pažnju na sebe, pa se onda često spominje jedan od najuspešnijih gradonačelnika u Republici Srbiji, predsednik jedne parlamentarne stranke, koji iza sebe ima rezultat koji je priznao narod u Srbiji, a to je gospodin Dragan Marković-Palma. Jedna koleginica kaže da on diktira nekom poslaniku šta treba da kaže. Nisam znao da je ta poslanica toliko vidovita ili, možda, još ima nekoga u nekoj tajnoj organizaciji, koje su do juče kontrolisale, pa prisluškuju razgovore narodnih poslanika, a onda im na neki volšeban način saopštavaju da li imaju neke veze s nekim drugim, pa dobijaju to šta treba da se kaže. Podsećamtu poslaničku grupu i te poslanike da ne treba da postoji selektivna amnezija. Nemojte da zaboravljate šta ste do juče pričali o nekome, kako ste se kleli u njega, kako ste se divili tim rezultatima, kako ste svuda pričali kako će i u tim gradovima, ako pobedite zajedno s njim, da bude isto kao u gradu gde je on gradonačelnik. Ta selektivna amnezija vas je dovela dovde da ste sada u opoziciji. Mi iz Jedinstvene Srbije smo na vreme rekli, još pre mesec, mesec i po dana pre nego što će ona ranija vlada da padne, iz usta predsednika Jedinstvene Srbije Dragana Markovića-Palme izašla je ona čuvena rečenica da se patriotizam ne sipa u traktor. Nemojmo više da se busamo u grudi, mi s ove strane želimo da Srbiju vodimo boljem životu, boljim putevima, želimo da je vodimo u Evropu. Zato su Dragan Marković-Palma i Jedinstvena Srbija dali poverenje ovoj grupi i sa njom čine vlast u Republici Srbiji. Prema tome, dame i gospodo, u ime građana Republike Srbije vas pozivam da se vratimo dnevnom redu, a dnevni red treba da budu ovi zakoni, treba da bude bolji život građana Srbije. Dajte, malo, na delu da pokažemo kako brinemo i za penzionere, i za poljoprivrednike, i za radnike koji ostaju bez posla itd. Kada nešto uradite u svom gradu gde ste dobili vlast i kada vas građani priznaju u više mandata, onda imate moralno pravo da izađete ovde i da gledate u tuđe dvorište. Kitite se svojim perjem, ali nemojte tuđim.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić. Odustao je. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, strpljivo čekam da Skupština počne da radi, pošto smo spremni da diskutujemo o ovim predlozima zakona. Da ne ispadne da nemamo šta da vam odgovorimo, dragi moji bivši prijatelji, tačno je da je danas Gradska skupština oduzela mandate odbornicima Odborničke grupe Napred Srbijo [[Upadica iz sale: Koja ne postoji.]] A vi sine postojite, daj Bože, neka postojite vi još 100 godina. Dakle, nisam prigovorio nikome od onih koji su glasali da mandati budu uzeti. Vi prigovarate onima koji se nisu uopšte mešali u glasanje. Znači, u ovoj Srbiji ima pravo da misli samo onaj ko je za vas, i pošto su oni koji su za vas bili u većini, hajde da ćutimo o tome ko su ti koji su bili za vas, a da istaknemo one koji, čak, nisu ni uticali na glasanje, bili su uzdržani. Ko je to bio za vas? DSS, SPS, LDP, PUPS. Šta li vas to povezuje, drage moje političke stranke, koje ste danas uzele mandate odbornicima Odborničke grupe Napred Srbijo, a svi vi sada ... (Srboljub Živanović, upadica s mesta: Izdajnik.) Srbo, zamolio bih te, znam da si nekulturan, ali zaista ti ne pružam povoda. Dobro, ja sam izdajnik, Srbo, samo ti ne pružam povoda. Nemoj da misliš da mene možeš da napadneš, slučajno, fizički, kao drugog poslanika. Samo nemoj da misliš da ćeš mene nekažnjeno fizički da napadneš.
Molim da ne dobacujete gospodinu Nikoliću.
Završavam. Neka, nek dobacuju. Dobro je, još su živi [[Upadica iz sale: Šta to znači?]] Politički još postojite dok vam traje ovaj mandat koji su neki od nas zaslužili za sve vas. Za mandate odborničke u Beogradu niko od vas nije zaslužan, čak ni veseli Dragan Todorović i ja nismo toliko zaslužni koliko je zaslužan Aleksandar Vučić. Sve je to Aleksandar Vučić 24 sata dnevno radio, a vi uživali i čekali šta će da bude. Vi sada znate kome treba da pripadnu mandati u Beogradu. Podižem vam malo tonus, pali ste mi nešto. Volim da vi živite, volim da se vi politički borite, ušli ste u ove komplikacije sa govornicom, ne vidite izlaznu strategiju. Evo, pomažem vam ja, okrenite se protiv nas. Nemojte da likujete previše što ste došli do nekih odborničkih mandata. Prvo, vama to ništa ne znači, a, drugo, to su vam poslednji, dame i gospodo. To su vam poslednji. Ako mora SPS da vam pomaže, ako mora LDP da vam pomaže, ako mora DSS da vam pomaže da neke mandate imate, ta pomoć nije na čast, nije na ponos. Nama DS danas nije pomagala. Zašto niste ostavili sudu da to rešava? Neka reši to sud, pa kada reše srpski sudovi, a mi ćemo Sudu za ljudska prava u Strazburu. Znači, da vidimo ko je to vlastan da čoveku otima mandat, koja to politička stranka u svetu, u koliko država politička stranka može poslaniku ili odborniku da uzme mandat. Ako vi mislite da može da postoji samo još Srbija i samo još SRS koja će da otima mandate ljudima koji s njom više ne žele da budu, neka vam to i bude. Samo da vam kažem, neka uzmu sve mandate odbornika u Srbiji. Šta to znači i vama i nama? Hajde da vidimo koliko će ko mandata da osvoji na sledećim izborima. Onda priznajem, budete li za jedan glas jači od nas ...
Gospodine Nikoliću, prekoračili ste vreme.
Završavam, svaki put ću da se poklonim kada neko od vas uđe na ova vrata. Niko od vas na ova vrata više neće ući.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, Markićević, pa Todorović.
Gospođo Dejanović, mislim da ćete ovog puta biti amnestirani u mojoj reklamaciji povrede Poslovnika za povrede koje ste vi učinili, jer je gospodin Nikolić izneo neke stvari koje, zbog građana, zaslužuju da budu objašnjene. Da, gospodine Nikoliću, LDP je bila protiv Ustava koji je napisao da su partije vlasnici mandata, svi vi, i Tadić, i Koštunica, i vi, gospodine Nikoliću, taj ustav ste usvojili. Mi smo, gospodine Nikoliću, danas u Skupštini grada glasali da se oduzmu mandati vašim odbornicima, zato što je to u skladu sa zakonom, kao što je u skladu sa zakonom da vi u ovoj skupštini, dok se ne pojave blanko ostavke, možete da zadržite mandate. Nismo mi glasali za te zakone, nego vi koji sedite ovde i većina vas koja sedi ovde. Zato nemojte uzimati LDP u usta, jer za nas ne postoje dobri i loši radikali, nego postoje dobri i loši zakoni. Na vreme smo upozoravali da su zakoni koje ste, zajedno sa sadašnjom vladajućom većinom, usvojili loši. Gospodine Nikoliću, niste se pozivali na zakon kada ste uzimali, u ime Koštunice, mandate u ovoj skupštini. Da, mi smo govorili da je poslanik vlasnik mandata i da je to po Kopenhaškoj deklaraciji, na koju se pozvao Ustavni sud 2003, pod Vučetićem, kada su bili dovedeni u pitanje mandati DSS-a. Prema tome, za LDP, bez obzira na to što je loš zakon koji ste vi doneli, a ne LDP, on je zakon dok se ne promeni. Kao što odbornici u Skupštini grada ne mogu da zadrže mandate, jer postoje te ostavke, tako vi, dok se ne pojave blanko ostavke, možete da zadržite mandate, ali ne možete da zadržite Administrativni odbor, jer je praksa da on pripada najjačoj opozicionoj grupaciji, a to je još uvek SRS Vojislava Šešelja. Moram da kažem, zbog javnosti, da ovde ne donosimo zakone zbog predsednice Parlamenta i vladajuće većine, koji neće da dopuste da se o važnim zakonima za građane raspravlja na mestu ... Mi nismo pravili opstrukciju, mi hoćemo da pričamo o ovim zakonima, ali nam to vladajuća većina ne dozvoljava. S druge strane, manjina, kojoj i mi pripadamo, objektivno, takođe, u ovom slučaju pravi opstrukciju. Ja vas molim, zakon je zakon i ako ćemo menjati zakon, dajte da ga promenimo, ali na vreme smo rekli – ni Ustav nije dobar. Zašto niste pričali o tome kada ste vodili kampanju, nego tek sada? Nemojte uzimati LDP, nema dobrih i loših radikala, ima dobrih i loših zakona. Mi poštujemo zakon, čak i taj ustav protiv koga smo vodili antiustavnu kampanju. Evo, Ustavnom sudu tužimo Energetski sporazum sa Rusijom i ne pravimo nikakve demonstracije itd. Mi smo stranka ...
Gospodine Ostojiću prekoračili ste 30 sekundi vreme
... Još jedna rečenica. Skoro da bih rekao da smo legalisti da ta reč nije, zaista, kompromitovana i potrošena.
Ima reč gospodin Markićević, a zatim Todorović.
Poštovana predsednice, želim da se, u ime Poslaničke grupe Nova Srbija, kao zamenik šefa Poslaničke grupe, kratko, sa nekoliko rečenica, osvrnem na neka izlaganja ovde. Vlast mora da trpi kritiku opozicije, a mi, pričajući o tigrovima, ili o lažnim tigrovima, mačorima, žirafama, nismo hteli ništa drugo da kažemo nego kritiku načina na koji vlast troši budžetska sredstva. To je naše neotuđivo pravo i niko ovde ne treba da se oseća ni povređen, ni uvređen. Vlast ulaže u ono, troši budžet, zato što ima većinu, kako ona misli, a građani Jagodine, Pomoravlja, cele Srbije, neka procene da li je trebalo ulagati u obdaništa, u nezaposlene, u sirotinju, ili u kupovinu žirafe. Samo smo to rekli, i ništa više. Ko je šta pričao pre nekoliko dana, ili pre nekoliko meseci, to ostavimo političkoj istoriji. Možemo i da se podsetimo i ko je šta pričao o predsedniku Tadiću, ko je hvalio Koncesiju – gospodin Palma je to radio. Tada smo bili zajedno, sada nismo, šta da radimo! Radi istine, treba da govorimo. Ko je govorio da je palma drvo – meni se čini da je to sadašnji ministar odbrane? Sada postoje politički interesi i oni su zajedno i na to se ne treba ni ježiti. Danas su jedni našli druge prijatelje, drugi su ostali opozicija. Gospodine Petroviću, nije sramota biti opozicija, nemojte to da nam spočitavate. Meni nije prvi put da budem opozicija. Sramota je biti vlast a ne raditi u interesu građana. Samo sam to hteo da kažem, toliko reči, bez ikakve namere da stvaram ovde zlu krv. Slažem se s vama da treba da se počne da radi po dnevnom redu. Čini mi se da vladajućoj koaliciji, zbog toga što ne može da ispuni predizborna obećanja, odgovara ovako nešto. To smo mi, i ja lično, kada smo učestvovali na konsultacijama kod predsednice, uvek govorili. Znači, tražimo, i to je naše pravo kao opozicije, da se objavi ugovor sa ''Fiatom''. Ako je tako kako ste pričali, nema nijednog građanina Srbije koji će biti protiv. Tražimo da dođe, kao prva tačka dnevnog reda, rebalans budžeta i da se te penzije isplate, odnosno povećaju, ako se može, dok ne stigne evro do sto dinara, onda nemojte da im dajete ništa, dok ne poskupi gas, da im ne uzmete unapred, naravno, mislim na penzionere. Ja sam samo to hteo da kažem, kulturno i fino, a vi možete da se ljutite koliko god hoćete. Znamo mi ko je na našim mitinzima najviše hvalio Koncesiju, tada nam je bilo milo, kao što nam je i dalje, jer mislimo da je to posao od životne važnosti za Srbiju. Što ste vi promenili mišljenje, to je vaše pravo. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Ima reč gospodin Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, prosto je začuđujuće da neko postavlja pitanje – šta nekoga vodi i koji su to razlozi da glasa u skladu s Ustavom i zakonom. Valjda je to obaveza svakog živog čoveka, posebno onih koji imaju mogućnosti da o nečemu odlučuju, kao što su to odbornici u skupštinama opština, odnosno poslanici u Skupštini Srbije. Valjda je imperativ da se poštuje Ustav i zakon. To što se on, nažalost, krši, to je sada druga stvar, ali u svakoj prilici to treba poštovati. To je i urađeno. To su i jedini motivi koji su vodili odbornike u Skupštini grada Beograda da glasaju za oduzimanje mandata, jer je to u skladu sa Ustavom i sa zakonom. Što se tiče obećanja da će neko javno da se pokloni, mislim da više niko u Srbiji ne veruje tim obećanjima, odnosno onome ko je to obećanje izrekao. Ako postoje zasluge za 2008, 2007, 2006, 2004. itd., nekih od nas i ranije, postoji godina za koju niko ne može da kaže da je doprineo nijednim jedinim gestom, a to je 1991. godina, kada je Vojislav Šešelj bio jedini poslanik SRS-a izabran na vanrednim izborima za Skupštinu Republike Srbije, a ne da mu se nije poklonio, nego ga je izdao, i to u najtežem mogućem trenutku. Što se tiče odnosa, šta će i kako će, pa, imali smo prilike u četvrtak da to čujemo, nije to više nikakva tajna. Tomislav Nikolić je u Kikindi ponudio koaliciju Borisu Tadiću, i to javno, sve su novine to objavile. Koga vi mislite više ovde da obmanjujete i da lažete, građane Srbije? Onaj ko vam je omogućio krađu mandata u Skupštini Srbije i zadržavanje nekih mesta u odborima, radi to ne zbog vas, nego zbog sebe, odgovara mu. Onoga momenta kada se ukaže prilika, pa, ima da vas otrese kao zrele dudinke, pa, ko voli s izdajnicima. Kada ste izdali nas, pa, izdaćete i njih i svakog drugog.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da, u skladu sa čl. 225. i 226, dam jednu pravu informaciju i, najkraće moguće, javnosti Srbije objasnim o čemu se radi, jer je ona već umorna od ovih naših dnevnih prepucavanja, borbe za mandate itd. Molim vas da shvatite da ne navijam ni za one koji su ostali u Poslaničkoj grupi SRS-a, ni za one koji su otišli. To je njihova unutrašnja stvar i u to se ne mešam, ali želim samo da se razume, u Skupštini grada Beograda danas nikom nisu oduzeti mandati. Na sednici Skupštine grada Beograda danas su konstatovane ostavke jednom broju odbornika. Legalni papiri, tri dokumenta je svaki imao – ostavku, ugovor sa SRS-om, ovlašćenje za predsednika SRS-a da može da ih aktivira. Molim vas, to je u skladu sa zakonom. To je samo konstatovano. To je jedini razlog, pošto je bilo pitanje – šta nas vezuje. Ništa, vezuje nas zakon. To je jedini razlog i uvek ćemo tako postupati kada je u pitanju sprovođenje zakona, nikako drugačije, a ne želimo da se mešamo u te odnose između jedne i druge strane. Želim da i vi i javnost razumete, nije oduzet mandat nego je konstatovana ostavka, papir legalan. Da je i ovde bilo toga, a bilo je dosta polemike oko toga, isto bismo tako postupili. To je jedini razlog zbog čega sam se javio. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, član 225 – narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika. Obaveštavam sve narodne poslanike da je doskorašnji član SRS-a Tomislav Nikolić uvredio i povredio hiljade i hiljade aktivista koji su radili i za njega, za predsedničku kampanju, za lokalne izbore i za gradonačelnika, Aleksandra Vučića, i za sve one funkcionere na nižim nivoima, opštinskim odborima, gradskim odborima i mesnim odborima, koji su danonoćno radili da bi on danas bio u poziciji u kojoj jeste. Ovom prilikom želim da ih upozorim da shvate razliku između onog Tomislava Nikolića, pre formiranja njegove poslaničke grupe, i ovog nakon formiranja. Gospodine Nikoliću, ne mogu da budem vaš sin, nikako, jer to ne bih ni dozvolio, moj otac me ne bi izdao ni pokrao, nikad. To je prva stvar. Druga stvar, gospodine Nikoliću, ako ćete se vi na ovakav način zahvaliti aktivistima koji su radili za sve vas i nas i na takav način ih pokrasti, uzeti ono što je njihovo i držati ovde, lekcije, poruka da treba da ostanemo još malo živi je, apsolutno, jasna. Ovom prilikom obaveštavam sve narodne poslanike da je Tomislav Nikolić zahvalio svim aktivistima koji su učestvovali u predizbornoj kampanji. Još jedna, veoma važna, stvar, nemojte se poistovećivati s Aleksandrom Vučićem. Gospodin Vučić je za vas moralan čovek, iako je doneo odluku kakvu je doneo, on je vratio mandat SRS-u, za razliku od vas. Dakle, ono što je bitno jeste da vi ne stajete u odbranu ''žutog preduzeća'' u Gradskoj skupštini i da ne likujete sili zakona koju ste vi, faktički, doneli, Ustavom Republike Srbije. Još jednom vas molim, birajte reči s ove govornice jer to vama ne priliči, pogotovo vašim godinama, a kamoli nekom ocu čijem detetu u koži nikad ne bih bio. Hvala.
Reč ima gospodin Petar Petrović. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čl. 225. i 226, istovremeno i replika na izlaganje gospodina Markićevića. Niko ne spori pravo opoziciji da kritikuje ono što smatra da nije dobro kod pozicije. Istovremeno, i moralna i svaka druga obaveza je da se iznosi istina i da se kritikuje iznošenjem istine. Kada se govori o toj famoznoj, da kažem, odluci Vlade Republike Srbije da Turističkoj organizaciji, u čijem je sastavu i ZOO vrt u Jagodini, dodeli određena novčana sredstva za razvoj Zoološkog vrta, ta odluka je doneta po svim pozitivnim propisima, na osnovu plana i programa koji su uradile stručne službe Zoološkog vrta i Turističke organizacije Jagodine. Prema tome, zbog javnosti, molim da se ne insinuira i da se ne pričaju razne priče o kupovini raznih životinja itd. Uzgred budi rečeno, gospodine Markićeviću, u Jagodini se trenutno grade tri dečja vrtića. Želimo da svako dete koje hoće da boravi u dečjem vrtiću ima mesto, da ne čeka u redu da bude oslobođeno mesto da bi dobilo pravo da bude u dečjem vrtiću. I da znate da se u Jagodini mnogo brine o mladom naraštaju, kao što se brine i o starim, iznemoglim, bolesnim licima itd. O tome već cela Srbija zna. Molim vas iz Nove Srbije da ne zaboravite kako smo vas pomagali mi iz Jedinstvene Srbije, na čelu sa Draganom Markovićem-Palmom, kada smo išli u kampanju. Zahvaljujući i njemu je vaš kandidat pobedio u Kraljevu, pobedio u Ražnju i u nekim drugim mestima. Onda su vam rezultati gospodina Markovića iz Jedinstvene Srbije i Jagodine bili dobri, a sada pokušavate da ismejavate, ali ne nailazite baš na plodno tle kod naroda ove Srbije. Molim vas da prekinete s ovim napadima. Bio sam prisutan u više prilika, gospodine Markićeviću, gledam vas u oči, bili ste i vi prisutni. Molim vas da ne otvarate tu temu, jer za 3, 4, 5 dana održaću konferenciju za štampu i, na osnovu činjenica, izneću šta je radio vaš predsednik kao ministar infrastrukture, kako je dodeljivao pare Jagodini i drugim gradovima, a šta je za uzvrat tražio i dobijao od tih gradova. Hvala.
Reč ima gospođa Judita Popović.
Poštovana predsednice, predsedništvo, dame i gospodo, ističem povredu Poslovnika, i to člana 140. Pošto, očigledno, niste obratili pažnju kada je ova odredba citirana, još jednom ću vam citirati, pa pokušajte i vi, ako imate Poslovnik pri ruci, i čitajte zajedno sa mnom, pa ćete razumeti zašto je toliko značajna povreda ovoga člana Poslovnika. Kaže se – Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja o njima međusobno povezana, s tim što se odlučivanje o svakom predlogu obavlja posebno. Prostim čitanjem naziva zakona za koje je predviđen zajednički načelni pretres, može se utvrditi da nisu ispunjeni ti kriterijumi koji su predviđeni članom 140. stav 2. Poslovnika. Očigledno, onaj ko je taj zakon, odnosno taj poslovnik pisao, i Skupština koja ga je usvojila, imali su razlog zašto su predvideli tu srodnost zakona o kojima će se voditi zajednički načelni pretres. Prema tome, ovom povredom Poslovnika, vi, faktički, onemogućavate javnu raspravu o ovim zakonima. Ovi zakoni su jako bitni za Srbiju, zato što nas preporučuju i za tu belu šengensku vizu. Meni je jasno zašto se vama žuri, ali nije jasno zašto onemogućavate jednu kvalitetnu javnu raspravu o ovim zakonima. LDP ne vrši opstrukciju, samo vas upozorava da kršite Poslovnik, član 140.
Zahvaljujem. Javna rasprava se odvija u periodu pre nego što predlog zakona dođe u skupštinsku proceduru. Gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, šta je naša osnovna funkcija, u čemu je, zapravo, suština naše uloge ukoliko smo uskraćeni u pravu da raspravljamo o zakonu? Mi smo tri sata, gospođo predsednice, potrošili kako bismo vam razumnim argumentima otvorili mogućnost da vratite tu osnovnu ulogu Skupštini Srbije. Nije Parlament mesto na kome se možemo ponašati na ovakav način. Toliko toga tragičnog se dešava oko nas da je poražavajuća činjenica da se ovaj parlament opisuje gorim rečima od naše stvarnosti. Kako će Srbija biti bolja ako je od onog što je u njoj loše gori njen parlament? Slušamo ovde ustaljene predstavnike vladajuće koalicije koji od nas traže spremnost za učešće u raspravi koja će poboljšati život. Mi ne možemo o tim zakonima da raspravljamo, jer nam je to pravo oduzeto. Za raspravu o šest zakona imamo 15 minuta. To ni ministarka neće moći da obrazloži. To su zakoni koji su presudno važni za dalju afirmaciju i razvoj demokratskih institucija u našem društvu, za otklanjanje onih anomalija koje su posledica tog prokletog nasleđa 90-ih godina. Nigde nećemo stići na ovakav način. Ne postoji ništa što vam mi dodatno možemo sugerisati kao rešenje koje će omogućiti normalan rad ovog parlamenta. Jedini način da ne postanemo onakvi kakvi ste vi sami, dakle, jednako neodgovorni kao vlast koja ovaj parlament ponižava, jedini način je da se pomirimo sa činjenicom da nas 13 u ovoj skupštini ne može da promeni volju 128 poslanika, koji su sebe sveli na poslaničku karticu i glasanje u danu za glasanje. Pominjana je Skupština grada Beograda. Nijednom rečju, nijedan političar LDP-a nije komentarisao, niti učestvovao u podelama koje su pratile SRS. U svim situacijama u kojima su vam se ukrštali politički putevi, mi smo jasno iznosili svoje stavove o vama, kritikovali vas i vrlo jasno vam ukazivali poverenje, podršku, i po tome se razlikujemo od svake druge stranke u Skupštini. Mi na izbore nismo išli, gospodine Nikoliću, s porukom – glasajte za nas da ne bi na vlast došla SRS i Tomislav Nikolić. Mi smo išli s jednom vizijom, za koju smo tražili podršku. Danas smo bili suočeni sa velikim izazovom u Skupštini grada. Zakon o lokalnim izborima nije zakon koji je usvojen uz podršku LDP-a. Mi smo glasali protiv tog zakona.
Vreme.
Samo sam jednom u životu glasao za oduzimanje mandata poslanicima, i to kada smo imali zakonsko pravo na to, Zakon o izborima za Skupštinu i član 88. tog zakona, koji je davao pravo koaliciji da raspolaže mandatima. Kada je Ustavni sud rekao da to pravo nemamo, mandati su vraćeni. Danas su u Skupštini Grada naši odbornici pred sobom imali izjavu poslanika da podnose ostavku, ugovor sa strankom i ovlašćenje osobe koja tu ostavku može da aktivira. Ugovor overen u sudu, gospodine Nikoliću. Nijedan naš poslanik u Skupštini nije potpisao blanko ostavku, zato što mi to smatramo ponižavajućim, ne samo za njega lično, nego i za birače koji iza njega stoje.
Vreme.
Mi nismo onakvi kakvi ste bili vi, ili kakvi ste danas. Poštovaćemo zakon i neka bude i nama i vama isto ovako kako je definisano zakonom. Ovde, u Skupštini Srbije, nikome nećemo dozvoliti da vam oduzme nezakonito mandate, ali ne tražite od nas da bežimo od odgovornosti. U nekim opštinama u Beogradu smo prepustili tu odluku sudu...
Hoćete li privesti kraju? Molim vas.
Sudovi su presudili u skladu s odlukama koje smo danas doneli. Vama, gospođo predsednice, zaista dugujemo izvinjenje ako ste nešto od naše kritike primili lično. Mislim da je neodgovorna pozicija u koju vas je vladajuća koalicija dovela, ali da ste vi sami odgovorni za tu neodgovornu poziciju u kojoj se nalazite, ne samo kao ličnost, nego kao predsednik ovog parlamenta. Sad ćemo pokušati nemoguće, da u 15 minuta počnemo raspravu o šest zakona, ali tih 15 minuta je dovoljno da kažemo zašto su...
Gospodin Tomislav Nikolić.
Na psovke i uvrede neću da odgovaram. Kako sam vaspitan, tako se i ponašam. Želeo bih da cela Srbija živi bolje i tako se i ponašam. Što se tiče ovih mandata, jeste vi imali i ostavke i overene ugovore, ali imali ste i povlačenje ostavki i izraženu želju da se raskine ugovor, tako da ste poništili volju jednog čoveka koja je bila evidentna pred vama. Dakle, imali ste pred sobom i nešto potpisano pre dva meseca i nešto potpisano pre 15 dana. Odlučili ste, ja vas zbog toga ne napadam, kako ste mislili, ali to nije u skladu s onim kad je Ustavni sud rekao da čoveku pripada mandat. Mi smo, pojedini odbornici su podneli ostavke, potpisali ugovore sa strankom, potom povukli ostavke, podneli tužbu sudu da se raskine ugovor, pa je sada ostavljeno na savest odborničkim većinama kako će to da reše. Jednu drugu stvar samo da vam kažem. Hiljade aktivista radi za svaku političku stranku u Srbiji kada su izbori i kada nisu izbori. Nijednog od njih nisam uvredio, eno, stoje u redu ispred Čika Ljubine broj 8, učlanjuju se u Srpsku naprednu stranku. Kada mnogo naroda dolazi kod izdajnika, razmislite da li pravilno razumete taj termin – izdajnik. Kažem vam, otvorena su ta vrata i za vas, Čika Ljubina 8, u divnom društvu ćete da budete, u društvu ljudi koji žele bolje Srbiji, u društvu ljudi koji ne žele mržnju i svađu, u društvu ljudi koji sad drugačije misle od vas. Pa, šta? Vi, gospodine, koji mi dobacujete, kada ste u jednoj opštini ušli na sastanak i rekli – neka izađu svi koji su za Tomislava Nikolića, ostali ste sami u sali. I to je tačno. Dakle, uopšte vas ne korim zbog toga, imate svoj stav. Nemojte samo ovu sektu da slušate, pa da previše ružno govorite, to o sebi govorite. Slobodno iznesite ovde argumente, šta to ne valja kod nas, i ja ću to da prihvatim, ali nemojte ružno da govorite. Ja vama neću ružno da govorim, čini mi se kao da bih govorio o sebi ružno. Ako ja vas prihvatam kao deo sebe u poslednjih 18 godina, pa i vi imajte makar malo osećanja da sam i ja deo vas u tih 18 godina. Ako sam ja izdajnik, sve vas sam vodio u tu izdaju, znači. Zašto mi niste rekli u ovih šest godina da vas ne vodim u izdaju? Zašto niste rekli – nisu nam potrebni uspesi na političkoj sceni, ti nas vodiš u izdaju, Tomislave Nikoliću? Nije tačno. Naravno, neki koje sam molio da ne govore, sada imaju otvorenu govornicu, sada će da pokažu, podizaće ugled te vaše poslaničke grupe. Neki vas već maltretiraju, govore po pedeset puta. Da li je to moglo ranije, setite se i sami. Jednu stvar nećete moći nikada da mi dokažete, a to je da vi više želite da se Vojislav Šešelj vrati nego ja. Nikada to nećete moći da mi dokažete, jer vi ste došli u stranku koju smo Vojislav Šešelj i ja već formirali, izuzev Zorana Krasića, koji kaže da ja sada ubijam Vojislava Šešelja. Zna da nije tačno, ali, eto, govori Zoran Krasić svoju priču.
Vreme, gospodine Nikoliću.
Znači, o vama nemam lošu reč, za vas imam otvorena vrata, vama Srbija otvara vrata, vi tu šansu iskoristite kad vas molim.
Reč ima gospodin Šormaz. Zamolila bih malo da se vratimo i na dnevni red. Šta mislite da radimo malo po dnevnom redu?
Predsednice, ja se baš zbog toga javljam. Javljam se po članu 104. Građani Srbije treba da vide i na ovom primeru, mogli su malopre da gledaju, ali često, pošto u vladajućoj većini ne znam ni da izbrojim koliko ima partija, kada gledaju prenos, piše ime i prezime poslanika, ime partije iz koje je, a ne da li je vlast ili opozicija. Vi ste malopre, predsednice, pustili poslanika iz Jedinstvene Srbije da govori tri minuta i pustili ste ga da govori potpuno van dnevnog reda. Pustili ste da izađe ovde i izgovori da se javlja po čl. 225. i 22,. iako je sve što je govorio bilo suprotno članovima 225 i 226. jer nije postavio nijedno pitanje ni prisutnoj ministarki, ni vama, nijednoj državnoj instituciji, nego je rekao – 225. i 226, a sada ću repliku gospodinu Markićeviću. Govorio je tri minuta, kršio Poslovnik, vi ga niste opomenuli, niste ga prekinuli, niste ga kaznili, niste ništa uradili od onoga što govorite u medijima da treba raditi prema poslanicima opozicije. Da li smo mi, nas 250, ovde ravnopravni ili ne? Na koji se način vi ponašate i na koji način vodite Skupštinu, ovo vam je klasičan primer. Neću tražiti da se o ovome Skupština izjasni, jer je evidentno svima da je prekršen Poslovnik i evidentno je da ste ga vi prekršili, jer ste ćutali sve vreme dok je poslanik vladajuće većine govorio. Najbolje bi bilo da sami shvatite šta se dešava. Jednog dana će, pre svega, DS reći, a već vam je to juče rekao Mlađan Dinkić, da ste krivi i da ste nesposobni, i slomiće se sve na vama lično i na SPS-u. Njih je baš briga, oni su pokušali SPS da unište hapšenjima, zatim Banetom Ivkovićem, pokušajem lustracije, sve živo su pokušali da urade, nisu uništili SPS. Sada su vas zagrlili i bocnuli vas, kao bogomoljka, i gotovi ste, nema vas više, ubiće vas potpuno, a vi ćete biti krivi za sve loše, dok će oni prati ruke i reći – znate, bio je nesposoban predsednik Skupštine. Najbolje bi bilo da sada, ako niste uvereni da je baš ovako kako kažem, prepustite predsedavanje zameniku, potpredsedniku Skupštine, izađete, pročitate stenografske beleške i utvrdite da sam, zaista, u pravu za sve što sam vam rekao, za povredu člana 104, da se vratite ovde i da to priznate, da kažete da ste pogrešili i da više nikada ne dozvolite da se na takav način neko ponaša.
Gospodine Šormaz, zahvaljujem što brinete o meni. Nije potrebno da imate roditeljski odnos prema meni i da tražite da vam se izvinim, to zaista nije potrebno. Osim toga, gospodin Petar Petrović je imao repliku. Pozivao se na čl. 225. i 226, ali je prethodno bilo ovo. Pogledaćemo skupa stenogram. Drugo, ta replika je bila izazvana prethodnim izlaganjima. Govorio je tri minuta, za razliku od vas koji ste govorili tri i po minuta. Reč ima gospodin Markićević, reklamira Poslovnik.
Poštovana predsednice, poštovane kolege poslanici, samo hoću da kažem da ovu sednicu, ipak, prenosi jedna televizija, za koju verujem da je narodna, RTS, i na njoj nema montiranih priloga, bar u direktnom prenosu ovih sednica Skupštine, iako ima nekih grešaka. Gospodine Petroviću, neću da ulazim u to kako ćete da se ponašate i šta ćete da pričate na konferencijama za štampu, to je vaše pravo i radite kako mislite da je najbolje, u interesu vas i vaše stranke. Meni, uopšte, nije bio cilj da pominjem Jedinstvenu Srbiju, ni Dragana Markovića-Palmu, o kojem imam mišljenje kakvo imam i mislim da on to zna. Hoću vama nešto, lično, da kažem. To vreme pretnji koje ste upućivali poslanicima Nove Srbije, u jednom od saziva kada ste se zvali drugačijim imenom, prošlo je, prošlo je, gospodine Petroviću. Nemojte da pretite, niko se ne plaši. Ja vam to govorim u ime svoje porodice i svoje dece, jer smo od vas doživljavali ovde, kao poslanici Nove Srbije, teške pretnje, za koje imamo dokaze. Poštujem vas kao čoveka, mislim da smo se i privatno upoznali, i želim vam sve najbolje, svakom građaninu Srbije, svakom Srbinu i svakom Jagodincu, i svaka čast svakome za ono što je uradio za ovu državu i za svoju opštinu. Neću da osporim svoj trud i rad, samo nemojte da pretite. To vreme kada je vaša stranka, tako kako se zvala onda, to radila, čvrsto verujem, bez obzira na to što, kao opozicija, imamo kritike na sadašnju vladajuću koaliciju, na stepen demokratije, na stepen bezbednosti građana, kao što znam da veruje i DS i G17, bez obzira na to što su na ovoj strani, to vreme kada je vaš pokojni lider vodio tu stranku je prošlo. Nemojte da pretite jednom Srbinu, ja se ne plašim, gospodine Petroviću.
Reč ima narodni poslanik Branko Ružić.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, poštovana gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, zaista bih vas zamolio, reklamiram član 101. Poslovnika. Želeo bih da repliciram, kao i uvek, kumulativno, s obzirom na to da je u više navrata pominjan SPS od strane više predstavnika, pre svega, opozicionih partija. Takođe, čisto iz civilizacijskih razloga i zbog kućnog vaspitanja, molim one koji pominju zamenika šefa Poslaničke grupe SPS - Jedinstvena Srbija da kritike koje imaju iznesu ili na konferenciji za štampu, ili za ovom govornicom, ali u trenutku kada se gospodin Marković nalazi u sali. Takođe, zahvaljujem i predstavnicima, tj. predstavniku DSS-a, koji je dao jednu analizu kako je to SPS uspeo da se izbori i kako je sada u situaciji da će neka bogomoljka da ga pojede. Nemojte se brinuti za SPS, a nadam se da ste svi zajedno svesni činjenice da je, bez obzira na to što je predsednica Parlamenta iz redova SPS-a, ona prva među jednakima, među svima nama, i da je predsednik Parlamenta i predsednik svih nas ovde. U tom smislu, ona ne predstavlja predsednika parlamentarne većine, niti oponira parlamentarnoj manjini, već, upravo, teži da na jedan civilizovan i kulturan način, što je imanentno nama socijalistima, pruži svima priliku da, čak, i kršeći Poslovnik, iznesu svoje političke stavove. Što se tiče mandata u Skupštini grada Beograda, to, naravno, nije tema za ovu govornicu, kao ni sve ostale teme koje ste ovde pominjali u prethodna četiri sata. Gospodin Milisav Petronijević je sasvim jasno rekao, činjenično, šta se desilo u Skupštini grada Beograda i za nas postoji isključivo zakon, a to je nešto što je definisano zakonom i Ustavom. Situacija u Narodnoj skupštini Republike Srbije je nešto različita i, takođe, usklađena sa zakonom i Ustavom. Molim vas, zaista, da pređemo na dnevni red. Dajte argumente, dajte kritiku, kritikujte sve ove zakone, sve objedinjene i neobjedinjene tačke, ali dajte da pređemo da razgovaramo o onome što nas vodi napred. Ako i dalje budemo razgovarali o 1991. godini, koliki je ko doprinos dao Srpskoj radikalnoj stranci, možda ćemo se vratiti u vreme kada je Srpska radikalna stranka nudila dobrovoljce za ''Zalivski rat'' SAD-a. Dakle, dajte da budemo u 21. veku i da se bavimo 21. vekom. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Krstin, a zatim gospodin Aligrudić.
Da odgovorim gospodinu koji je ovde poluzvanično, bivšem zameniku predsednika Srpske radikalne stranke. Trudio sam se da se ne mešam u njegov odlazak iz naše stranke dugo vremena, evo, sve do sada.
Oprostite, samo mi recite da li je to povreda Poslovnika?
Član 104. stav 1 – dostojanstvo. Znači, trudio sam se da, zaista, ne odgovorim tom čoveku koji za sebe govori da je visokomoralan čovek, da misli na sve nas, toliko misli da želi da mu priđemo, da mu pojačamo ono što treba da bude neka partija, ali još uvek nije. Sve vreme, govoreći nam to, vređa nas, blati nas i, čak, maltretira ovde, sa skupštinske govornice. Rekao je da bismo više voleli da on dođe u stranku, nego da dođe dr Vojislav Šešelj. Neverovatno. Da smo voleli da budemo s njim, mi bismo bili s njim. Pošto smo prepoznali njegove tragove, koji nečoveštvom smrde, mi smo ostali tu gde smo ostali. Ja imam prava da govorim u svoje lično ime i u ime Srpske radikalne stranke, a on više nema. On je ovu kuću napustio i ovoj stranci je objavio rat, svakodnevnim pozivima preko mobilnih telefona našim članovima širom zemlje Srbije, preko pretnji i mita. Zaista, molim određene vlasti, iako im ovog momenta godi da on radi to što radi, da nas uzmu u određenu zaštitu, jer ovo je politički terorizam koji on sprovodi nad nama. Govori o moralu. Ovde nam je par puta rekao da želi da preuzme odgovornost da vodi zemlju Srbiju, da mi nismo prepoznali njegove reformske ideje. Ljudi moji, pa da sam hteo da se učlanim u nešto što nije Srpska radikalna stranka, pa, pogledajte kolika je ova leva strana. Mogao sam da se učlanim u bilo koju stranku u koju sam hteo. Hteo sam da budem član Srpske radikalne stranke i time se ponosim, stojim iza toga. Kada bi, ne daj Bože, čak i sam Vojislav Šešelj razbio Srpsku radikalnu stranku, ja bih ostao u najmanjem komadu, jer ne znam gde bih otišao. Ovo je prva i poslednja stranka u koju sam ušao i želim da dam najbolje od sebe ovde.
Gospodine poslaniče, govorite, uglavnom, o osećanjima vezanim za pripadnost partiji. Zamolila bih vas da pokušate da govorite u skladu sa članom Poslovnika.
Govorio sam o povredi Poslovnika, o dostojanstvu Skupštine, jer nas je jedan čovek s ove govornice izvređao. Moram da kažem šta nas to boli i u čemu smo izvređani, da biste vi shvatili o čemu se radi, pa kada sledeći put taj čovek dođe za ovu govornicu, da ga opomenete.
Prekoračili ste vreme, gospodine Mijaljeviću.
Hvala.
Gospodin Aligrudić.
Uglavnom ću govoriti o čl. 27. i 140. Poslovnika, s tim što zadržavam pravo na repliku gospodinu Čedomiru Jovanoviću, koji se javio po sasvim drugom osnovu, pa ćete da mi date reč kada budete mogli. Dakle, u poslednjih nekoliko sati mogli smo svašta da čujemo sa ove govornice. Nije to nešto čime bi trebalo da se ponosimo, ali to je atmosfera koju ste vi iz vladajuće koalicije kreirali. Kreirate je od juna, neprekidno, do današnjeg dana, kršenjem Ustava, Poslovnika. Setimo se nestavljanja tačke dnevnog reda prema članu 106. Ustava, onako kako je trebalo da je stavite, pa je niste stavili, Rezoluciju o Kosovu. Setite se neke nenormalne dvonedeljne pauze u radu, da biste nas, valjda, trenirali, da bismo dobili psihijatrijski tretman da se smirimo. Sećate se različitih drugih stvari kada je reč o pogrešnom tumačenju Poslovnika – sve to ima veze sa načinom vođenja ove sednice. Ne verujem da ste vi lično krivi za to, gospođo predsednice, duboko verujem da je vladajuća većina kriva za to, zato što ne samo da pušta, nego vam, verovatno, i daje instruktažu kako i šta treba da radite. Iza toga se sigurno ne krije želja da produktivno radimo, jer da se iza toga krije želja za produktivnim poslom, vi ne biste došli u ovu situaciju. Demokratska stranka Srbije je do sada bila podrška dvema vladama u ovoj državi i radili smo u dva mandata do sada da bi Skupština efikasno funkcionisala. Uvek smo nalazili izlaz iz određene krize. To samo govori da vi produkujete krizu da biste iz nje izvukli određeni politički profit, za koji će se uskoro pokazati u čemu se sastoji. Uzmimo samo za primer ovo poslednje, tj. član 140. Poslovnika Narodne skupštine, čiji stav 2. kaže: "Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana, s tim što se odlučivanje o svakom predlogu obavlja posebno." To je mogućnost koju nam Poslovnik daje. Šta ste vi uradili? Vi ste spojili sledeće tačke, na primer, Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti i Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu ličnih podataka u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka, što može imati veze jedno s drugim, i te kako, međusobno su uslovljeni i povezani, ali kako su međusobno uslovljeno povezani ovi predlozi drugih zakona, npr. Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela? Kakve veze ima Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije s prve dve tačke? Pa, ima samo u snovima. Dakle, ima veze s ovim da se rasprava skrati i da se onemogući poslanicima da na kvalitetan način raspravljaju o onome što je na dnevnom redu. To je ono što vi, zapravo, želite da izvedete ovde i onda se posle čudite što se neproduktivno troši vreme u toku dana. Jednostavno, narodni poslanici imaju pravo da se bore, da raspravljaju u Skupštini, a vi onda jednom od narodnih poslanika, mislim da je u pitanju potpredsednica Narodne skupštine, odgovarate na njenu primedbu da je javna rasprava mogla da se vodi van sednice Skupštine, i to mnogo ranije. Pobogu, kakve to veze ima? Narodni poslanici su ovde da raspravljaju o predlogu zakona. Da bi to kvalitetno učinili, ono što može da se razdvoji da bi se o tome raspravljalo, to mora biti posebno na dnevnom redu. Shvatamo i mi da postoji potreba za racionalizacijom vremena, ali se zna kako se to radi. To je, prosto, nemoguće. Prema tome, ako se na taj način odnosi vladajuća većina, da ne govorimo o skidanju s dnevnog reda Predloga rezolucije koju je podnela grupa narodnih poslanika, što je danas brutalno učinjeno....
Vreme.
Odmah završavam. To su stvari koje predstavljaju permanentnu provokaciju i prosto je nemoguće na permanentnoj provokaciji zasnivati kvalitetan rad Narodne skupštine. Ako nastavite to dalje da radite, mene baš briga, vi to činite, ali činite pred građanima Srbije i svi će da znaju, svi će lako prokljuviti da vi, zapravo, i nemate želju za produktivnim radom u Skupštini.
Gospodin Ranđelović Nebojša, zatim gospodin Krasić.
Poštovana gospođo predsednice, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, javljam se shodno odredbama člana 100. Obraćam se i vama, gospođo predsednice, i molim vas da član 100. Poslovnika primenjujete na pravi način, odnosno da se držite njegovog stava 1. Dakle, nema replike dok se vodi rasprava po Poslovniku. Pravo na repliku možete dati tek kada se završi rasprava o povredi Poslovnika. Vaša dužnost je da sprečite iznošenje neistina s ove govornice, a među neistine spada i proizvoljno tumačenje zakona i, da se tako izrazim, izmišljanje pravnih normi kojih u našem zakonodavstvu nema, što meni, kao prof. Pravnog fakulteta, posebno smeta. Malopre je vođena diskusija o oduzetim mandatima nekim odbornicima SRS-a, bivšim. Član 102. Ustava Republike Srbije sasvim je jasan. Primenjuje se shodno, preko Zakona o lokalnoj samoupravi, i na odbornike, a u članu 102. stoji da su ostavke, potpisane i overene, neopozive. Jednom dat mandat partiji, više se ne može povući. Žao mi je što gospodin Nikolić nije u sali, ali obraćam se svim pristalicama tog mišljenja. Ako ste već ginuli za ovaj jalovi i neprimenjivi Ustav i primenjivali krađu glasova da bi on bio izglasan, onda ga bar čitajte i primenjujte. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Krasić.
Gospođo Đukić-Dejanović, sa svojim prefinjenim ukusom, moram da se pozovem na član 27. Poslovnika, jer, ukoliko bih se pozvao na neke druge članove ovog poslovnika, eventualno bi, prilikom glasanja, sankcije mogle da budu opasne po vas, a ja to ne želim. Mislim da slabo vodite ovu sednicu i da to tendenciozno radite, da to nije slučajno. Nije Nada Kolundžija kriva za to, nemojte pogrešno da me shvatite, ona je predložila nešto po osećajima, ali je problem u tome što je vaša služba zadužena da primenjuje Poslovnik, a ne da tumači tuđe osećaje. Ovde, stvarno, ima nespojivih stvari, ali ima nečega što se prvi put dešava u istoriji parlamentarizma u Srbiji, a to je da se zajednički načelni pretres spaja s jedinstvenim pretresom. To do sada nikada nije bilo. Imamo, čak, i obrnutu varijantu, u onoj drugoj varijanti spajanja tačaka dnevnog reda. Da raščistimo odmah zbog čega je to. Svi su u ovoj zemlji svesni da je pitanje KiM-a, državno-pravnog statusa, verovatno, pitanje broj jedan. Pitanje broj dva, koje se nametnulo za proteklih 10 dana, jeste finansijsko tržište i banke. Nas je zmija pečila, imali smo i Dafinu i Jezdu i znate kako se prošlo. Onda imamo situaciju da je došlo do jednog kraha finansijskog tržišta u SAD-u i prosto sam iznenađen da Cvetković nije predložio Dinkiću da ide da sredi to tamo. On bi to efikasno sredio, ekspert čovek. Ovo je jedini parlament gde se ne priča ni o KiM-u, ne sme da se priča o finansijskom tržištu i o gubicima, koliki su za jedan dan, već se sve i svašta zbraja, pa se još omogućava da pojedini gledaoci, građani Srbije, koji nisu platili TV pretplatu, a žele da budu prisutni u sali, izađu ovde i počnu da pametuju, imaju nagon pametovanja, bivša desna ruka, pa se još ljuti na poslanike. Onda imamo situaciju da predsednik Srbije Boris Tadić, on je krivac za sve, hapsi gradonačelnika zbog nečega što javnost ne zna, možda i ne treba da zna, to treba pravosuđe da sazna, a ovde sede lopovi, ukrali izbornu volju građana. Molim vas, gospođo Đukić-Dejanović, gospodin Jovanović je potpuno u pravu. Na bazi 200 i nešto hiljada glasova, na znam koliko, dali ste mu 15 minuta za šest-sedam zakona. Nama ste ukrali 500-600.000 glasova. Čime? Rekao čovek da postoje ostavke, rekao čovek da je iscepao ostavke.
Gospodine Krasiću, govorite 20 sekundi duže od tri minuta.
Izvinite, molim vas, zbog ovih 20 sekundi.
Nisam htela u žaru rasprave da vas prekinem. Narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče, pozvaću se na član 104. stav 2, mada ne osećam potrebu to da vam kažem, s obzirom na to da vi i gospođa koja vas menja u vašem odsustvu dozvoljavate Tomislavu Nikoliću da danas, čini mi se, peti put izlazi za govornicu a da ne spomene, niti ga vi opominjete, po kom članu Poslovnika se javlja. Dozvoljavate da drži ovde građanin, u Narodnoj Skupštini Republike Srbije, predavanje, da nam deli lekcije. Mislim da to ne smete da dozvolite i da je očigledno da podržavate sve što je on uradio. Što se tiče Tomislava Nikolića i načina na koji se obratio poslanicima SRS-a, mislim da, u najmanju ruku, mogu da tražim od njega da se više ne obraća poslanicima SRS-a, jer je to završena priča. To kolika je gužva kod njega, mogu da mu kažem za opštinu iz koje ja dolazim, to je opština Odžaci. SRS je tamo osvojila 45% glasova. Garantujem ovde pred građanima Srbije da će Opštinski odbor iz Odžaka biti prvi gde će SRS preći 50% na sledećim izborima, a da njegove pristalice neće...
Gospodine poslaniče, informišete nas o unutarpartijskim analizama. Volela bih da radimo po dnevnom redu.
Gospođo Đukić, da li ste opomenuli Tomislava Nikolića dok je bio za govornicom, a govorio je četiri i po minuta? Žao mi je što nema Tomislava Nikolića u sali, da ga podsetim da je on građevinac po struci, gospođa Jorgovanka vrti glavom, ali siguran sam da nije radio u struci.
Prekoračili ste tri minuta već 15 sekundi. Kao što sam gospodina Nikolića opomenula, opominjem i vas.
Završavam, samo još jednu rečenicu. Da je radio u struci, znao bi da je temelj SRS-u postavio dr Vojislav Šešelj i da su to temelji koji mogu da nose dva miliona birača u svakom momentu.
Gospodine poslaniče, postavili ste mi pitanje zašto nisam opomenula gospodina Nikolića. Kao što sam vas opomenula, opomenula sam i njega; čim je prošlo tri minuta, i njega sam opomenula. Sadržaj vašeg i njegovog obraćanja, na štetu Srbije, na štetu očekivanja od ove sednice, vrlo je sličan. Reč ima gospodin Nenad Popović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, želim samo da vas informišem da je u petak, 3. oktobra, kurs evra bio 76,68 dinara ...
Izvinite, samo nam recite koji član Poslovnika?
Član 226. Tražim informaciju o tome šta Vlada preduzima? U ponedeljak, 6. oktobra, juče, 77,65 dinara, u utorak, 7. oktobra, danas – 79,17 dinara i upravo smo dobili informaciju da je sutrašnji kurs 80,035 dinara. Rast u odnosu na petak, znači, za ova tri-četiri dana je 4,2%. Šta Vlada radi? Tražim objašnjenje od Vlade, tražim informaciju čime se oni bave? Umesto da smanjuju javnu potrošnju, ovim rebalansom budžeta oni povećavaju javnu potrošnju. Ovo je danas nonsens, ne samo u Evropi, ovo je nonsens u svetu. Mi imamo najautističniju vladu na svetu. Želim samo da kažem da se ova vlada bavi, njeni prioriteti su, isključivo, zadovoljenje apetita stranaka, kao što su povećanje penzija na sulud nivo od 70% od plate, Koridor 10, skijališta itd. Tražim objašnjenje od ove vlade da li će, kao i sve evropske države, kao ostale države u svetu, i u Americi, i u Aziji, kao Rusija, preduzeti neke mere i zaštititi naše tržište? Verovatno neće, jer nisu ni sposobni za to. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Predstavnik predlagača, ministarka, gospođa Snežana Malović želi reč. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, meni je čast i zadovoljstvo što imam mogućnost da vam predstavim zakone koje je predložila Vlada Republike Srbije, a koje je pripremilo Ministarstvo pravde. Na samom početku, htela bih da vam ukažem na značaj ovih zakona, prvenstveno u stvaranju normativnog ambijenta za zaštitu podataka o ličnosti, s jedne strane, i za efikasno suzbijanje organizovanog kriminala i korupcije, s druge strane. Takođe, ovi zakoni su veoma bitni u procesu pristupanja naše zemlje EU, harmonizaciji propisa naše zemlje sa propisima EU, a naročito su značajni za ukidanje viza građanima Srbije za države EU. U izradi svih ovih predloga zakona učestvovali su istaknuti stručnjaci iz oblasti koju ovi zakoni uređuju. Organizovano je niz okruglih stolova i od kraja prošle godine svi ovi zakoni su se nalazili na javnoj raspravi. Takođe, pribavljene su ekspertize istaknutih stručnjaka Saveta Evrope i Evropske komisije. Na početku bih vam predstavila Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti i, u vezi s tim, Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu podataka o ličnosti u vezi sa nadzornim organima i prekograničnim protokom podataka. Novim ustavom Republike Srbije, u članu 42, zajemčena je zaštita podataka o ličnosti. Trenutno se u Republici Srbiji u ovoj oblasti primenjuje Zakon o zaštiti podataka o ličnosti iz 1998. godine, koji je donet u vreme postojanja SRJ, a primenjuje se kao propis Republike Srbije. Ovaj zakon je donet na osnovu Konvencije Saveta Evrope broj 108, o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu podataka o ličnosti, iz 1971. godine, koja je u našoj zemlji ratifikovana 1992. godine. Međutim, ovaj zakon nije realizovao ni zahteve iz direktive 9546 Evropskog parlamenta, koja se smatra bazičnim međunarodnim dokumentom u ovoj oblasti. Takođe, zbog prenošenja nadležnosti sa tadašnjih saveznih organa na državne organe Republike Srbije, odgovarajućim propisima, nije određen državni organ koji bi preuzeo nadležnost za ostvarivanje prava po tom zakonu, što faktički znači da se zaštita na osnovu tog zakona nije ni mogla ostvariti u praksi. Iz navedenih razloga, neophodno je da se donese novi zakon o zaštiti podataka o ličnosti kojim će se urediti ovo pravo, u skladu s odredbama Ustava Republike Srbije, s jedne strane, i međunarodnim standardima, s druge strane. Od najznačajnijih rešenja koje sadrži Predlog zakona, istakla bih da su njime precizno uređeni uslovi za obradu ličnih podataka, prava lica u vezi s obradom ličnih podataka, postupak za zaštitu prava lica i iznošenje podataka iz Republike Srbije. Predlog zakona propisuje da građani imaju određena prava u vezi s obradom podataka o ličnosti. To su pravo na obaveštenje o obradi, pravo na uvid u podatke, pravo na kopiju i pravo povodom izvršenog uvida, kao što je ispravka, ažuriranje ili brisanje podataka. Prema Predlogu zakona, centralni organ koji se bavi zaštitom podataka o ličnosti je Poverenik za informacije od javnog značaja, čija je nadležnost proširena i na poslove nadzora nad primenom ovog zakona. Naročito bih istakla da su rešenja koja Poverenik donosi u postupku po žalbama građana konačna i obavezujuća za sve, a da, u slučaju potrebe, njihovo izvršenje obezbeđuje Vlada Republike Srbije. Rešenje iz Predloga zakona gde je isti organ zadužen da štiti prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja i prava na zaštitu podataka o ličnosti poznato je i u uporednom zakonodavstvu, kao što je to slučaj u Sloveniji ili u Austriji. Smatramo da je takvo rešenje celishodno, iz razloga što će u jednom istom organu moći da se ceni šta predstavlja pretežniji interes, da li pravo javnosti da zna određene informacije ili pravo pojedinca na zaštitu privatnosti. Uspostavljanje organa nadležnog za zaštitu podataka o ličnosti je obaveza koja je predviđena i Dodatnim protokolom, o kome će ovde večeras biti reč. Pored toga, još jedno važno pitanje koje se Predlogom zakona reguliše jeste pitanje iznošenja podataka o ličnosti izvan Republike Srbije. Članom 53. Predloga zakona, propisano je da se podaci iz Republike Srbije mogu iznositi u drugu državu članicu Konvencije, a u druge države koje nisu članice Konvencije – ako je obezbeđen stepen zaštite podataka u skladu s Konvencijom, a na osnovu dozvole Poverenika. Na taj način, omogućuje se saradnja naših državnih organa i privrednih subjekata s institucijama kako zemalja EU, tako i drugih zemalja potpisnica navedene konvencije Saveta Evrope. Dodatnim protokolom u vezi s nadzornim organom i prekograničnim protokom podataka, dopunjuje se Konvencija o zaštiti lica u odnosu na automatsku obradu podataka, tako što se uređuju nadzorni organi u državama, stranama ugovornicama Konvencije, odnosno Dodatnog protokola, kao i prekogranični protok ličnih podataka do primaoca koji nije u nadležnosti strane ugovornice Konvencije. Republika Srbija je potpisala Dodatni protokol 2. jula 2008. godine, pa je stoga potrebno da, u skladu sa svojim ustavnim nadležnostima, Narodna skupština donese i zakon o potvrđivanju Dodatnog protokola. Dodatni protokol je, uz navedenu konvenciju, do sada potvrdilo 20, a potpisalo još 13 zemalja članica Saveta Evrope. Kao što je već rečeno, Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti usklađen je i s ovim dodatnim protokolom. Sada bih vam dala najznačajnije napomene o Predlogu zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i, u vezi s njim, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka. Podsetila bih vas da je Nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije, koju je usvojila Narodna skupština, predviđeno da će se posebnim zakonom osnovati samostalno i nezavisno telo koje će vršiti nadzor nad sprovođenjem Strategije i Akcionog plana, vršiti koordinaciju državnih organa u borbi protiv korupcije, primenjivati propise iz oblasti rešavanja sukoba interesa i vršiti kontrolu finansiranja političkih stranaka i izbornih kampanja. Takođe, Konvencijom UN-a protiv korupcije, koju je ratifikovala naša zemlja, predviđeno je formiranje nezavisnog tela za sprečavanje korupcije. Na taj način, ovaj zakonski predlog predstavlja ispunjenje naših međunarodnih obaveza, kao i primenu Nacionalne strategije. Donošenjem navedenog zakona, ispuniće se i neke od obaveznih preporuka grupe država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope, telo poznato kao GREKO. Član 6. Ustava Republike Srbije uređuje zabranu sukoba interesa i propisuje da se rešavanje sukoba interesa uređuje Ustavom i zakonom, što predstavlja i pravni osnov za donošenje Predloga zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Najznačajnije odredbe ovog predloga zakona su vezane za osnivanje, nadležnost, organizaciju i način rada Agencije za borbu protiv korupcije, pravila u vezi sa sprečavanjem sukoba interesa, prijavljivanje imovine funkcionera, kao i postupak i odlučivanje u slučaju povrede ovog zakona. Agencija se definiše kao samostalan i nezavisni državni organ, čije će najvažnije nadležnosti biti: rešavanje o sukobu interesa, vođenje registra funkcionera i njihove imovine, obavljanje poslova u skladu sa zakonom kojim je uređeno finansiranje političkih stranaka i međunarodna saradnja u oblasti borbe protiv korupcije. Predviđeno je da su organi Agencije Odbor i direktor. Odbor Agencije će imati 9 članova, koje bira Narodna skupština, na predlog ovlašćenih predlagača. Kao ovlašćeni predlagači predviđeni su: Administrativni odbor Narodne skupštine, predsednik Republike, Vlada, Vrhovni kasacioni sud, Državna revizorska institucija, Zaštitnik građana i Poverenik za informacije od javnog značaja, Socijalno-ekonomski savet, Advokatska komora i Udruženje novinara. Na taj način, biće zastupljene kako sve tri grane vlasti, tako i relevantna strukovna udruženja. Drugi organ Agencije je direktor, koji će rukovoditi radom Agencije, donositi odluke o povredi ovog zakona i izricati mere. Predlog zakona propisuje da su uslovi za izbor direktora da ne može biti član političke stranke i da podleže istim obavezama i zabranama koje se, po ovom zakonu, odnose na funkcionere i članove Odbora agencije. Predviđeno je da se direktor bira na javnom konkursu, koji raspisuje Agencija. Agencija će imati obavezu da podnosi godišnji izveštaj o radu Narodnoj skupštini. Kada su u pitanju odredbe Predloga zakona koje se odnose na sukob interesa, predviđeno je da funkcioner ne može vršiti drugu javnu funkciju, izuzev po odobrenju organa koji ga je izabrao i Agencije. Takođe, propisano je da ako je funkcioner izabran na drugu funkciju suprotno ovom zakonu, kasnija funkcija prestaje po sili zakona. Pored toga, Predlog zakona predviđa koje delatnosti funkcioner može da obavlja pored vršenja javne funkcije. Predlog zakona propisuje da je funkcioner dužan da o svakom nedozvoljenom uticaju kojem je izložen u vršenju javne funkcije, odmah obavesti Agenciju, koja o tome obaveštava nadležni organ radi pokretanja odgovarajućeg postupka. Takođe, propisana je zabrana funkcioneru kome je prestala javna funkcija da u roku od dve godine po prestanku funkcije zasnuje radni odnos ili poslovnu saradnju sa pravnim licem, preduzetnikom ili međunarodnom organizacijom koja obavlja delatnosti u vezi sa funkcijom koju je vršio, osim po dobijenoj saglasnosti Agencije, to je tzv. pantoflaš klauzula. Naročito bih istakla odredbe o prijavljivanju imovine funkcionera. Utvrđena je obaveza za funkcionere da, u roku od 30 dana od dana stupanja na funkciju, podnesu Agenciji izveštaj o svojoj imovini i imovini određenih članove svoje porodice. Član 45. Predloga zakona utvrđuje obaveze za funkcionere, koji će morati da podnose i vanredne izveštaje o imovini, kao i izveštaje posle prestanka vršenja javne funkcije. Agencija će voditi registar imovine funkcionera, a podaci koji se odnose na platu i druge prihode iz budžeta, prava na nepokretnostima i prevoznim sredstvima, štedne uloge i korišćenje stanova za službene potrebe, biće javni. Podnete izveštaje o imovini funkcionera proveravaće Agencija. Predlog zakona propisuje i mere koje se mogu izreći funkcioneru za povredu ovog zakona, a to su mera upozorenja, mera javnog objavljivanja preporuke za razrešenje, mera javnog objavljivanja odluke o povredi ovog zakona. Agencija će imati obavezu da, kada utvrdi da je funkcioner prekršio odredbe ovog zakona, o tome obavesti nadležni organ, radi pokretanja disciplinskog, prekršajnog ili krivičnog postupka. Kada su u pitanju kaznene odredbe, za povredu ovog zakona propisano je krivično delo neprijavljivanja imovine ili davanja lažnih podataka o imovini. Imajući u vidu težinu ovog krivičnog dela, za njegovo izvršenje zaprećena je kazna zatvora od šest meseci do pet godina, kao i pravne posledice za funkcionera koji je osuđen za navedeno krivično delo. Te posledice se sastoje u prestanku vršenja javne funkcije, odnosno prestanku radnog odnosa, kao i zabrani sticanja funkcije u roku od deset godina od dana pravosnažnosti presude. Pored toga, za povredu ovog zakona propisani su i prekršaji. Danom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o sprečavanju sukoba interesa pri vršenju javnih funkcija, kada će Agencija preuzeti, od Republičkog odbora za rešavanje sukoba interesa, zaposlene, kao i prava, obaveze, predmete, opremu, sredstva za rad i arhivu. Time se uspostavlja kontinuitet između Agencije i Republičkog odbora, tako da će Agencija u svom radu moći da koristi dosadašnju dobru praksu koju je uspostavio Republički odbor i, istovremeno, dobiti zaposlene s ogromnim iskustvom u oblasti rešavanja o sukobu interesa. Predlogom zakona se ne utiče na rad Saveta za borbu protiv korupcije, budući da to telo nastavlja rad kao savetodavno telo Vlade, u skladu sa njenom odlukom. Na kraju bih napomenula i da su predložene izmene i dopune Zakona o finansiranju političkih stranaka, samo u delu u kojem se nadležnosti RIK-a, Odbora za finansije Narodne skupštine i ministra finansija, predviđene ovim zakonom, prenose na Agenciju za borbu protiv korupcije, što je u skladu s Nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije. Predlog zakona se ne bavi drugim pitanjima koja uređuje Zakon o finansiranju političkih stranaka. Što se tiče Predloga zakona o oduzimanju imovinske koristi proistekle iz krivičnog dela, postojeći normativni ambijent u Republici Srbiji, kako Krivični zakonik, tako i Zakonik o krivičnom postupku, omogućava i sada i nalaže oduzimanje imovinske koristi stečene izvršenjem krivičnog dela, ali samo pod uslovom da se dokaže neposredna veza između konkretnog krivičnog dela koje je predmet osuđujuće presude i konkretne imovinske koristi stečene tim krivičnim delom. To u praksi često nije nimalo lako i dosta je komplikovano. Stoga je česta pojava da učinioci teških krivičnih dela, a naročito krivičnih dela za koja je sasvim izvesno da su izrazito ''profitnog'' karaktera, u manjoj ili većoj meri zadržavaju imovinsku korist koja je proizašla iz njihove kriminalne aktivnosti. To, već na prvi pogled, nije pravično i zato se Republika Srbija opredelila da, poput niza drugih savremenih i demokratskih država koje se odlikuju vladavinom prava, usvoji adekvatno zakonodavstvo, čije će norme omogućiti efikasnije i celovitije oduzimanje imovinske koristi stečene kriminalom. Budući da upravljanje oduzetom imovinom nije primaran zadatak sudova, Predlog zakona predviđa da se obrazuje poseban specijalizovani državni organ koji će upravljati oduzetom imovinom. Ovakvi specijalizovani organi postoje u mnogim zemljama Evropske unije, kao što su Belgija, Holandija, Velika Britanija ili Irska, i u dosadašnjem radu pokazali su vrlo dobre rezultate, čime su opravdani razlozi za njihovo ustanovljavanje. Usvajanjem predloženog zakona postiglo bi se zadovoljenje pravila da niko ne može zadržati imovinsku korist pribavljenu izvršenjem krivičnog dela, a takođe bi se pribavila i značajna sredstva za budžet Republike Srbije, budući da bi oduzetom imovinom, u cilju očuvanja njene vrednosti, upravljao specijalizovani državni organ. Predlog zakona, takođe, predviđa da se u okviru MUP-a obrazuje posebna jedinica koja bi se bavila finansijskom istragom, odnosno koja bi, u saradnji s nadležnim državnim tužiocem, radila na otkrivanju i privremenom oduzimanju imovine pribavljene krivičnim delom. Razlog za donošenje predloženog zakona je i što Evropsko partnerstvo za Srbiju, koje je usvojila Evropska unija, u cilju pridruživanja naše zemlje EU, kao kratkoročni prioritet predviđa unapređenje zakonodavstva i jačanje kapaciteta za oduzimanje imovinske koristi pribavljene krivičnim delima. Napomenula bih da su članom 2. Predloga zakona određena krivična dela na koja se odredbe ovog zakona mogu primeniti, a to su, pre svega, krivična dela s elementima organizovanog kriminala, pojedina krivična dela protiv privrede, protiv čovečnosti, kao i protiv službene dužnosti, kao što su krivična dela korupcije. U članu 3. Predloga zakona su precizirani osnovni pojmovi, pojam imovine, određen u skladu s međunarodnim standardima koji su sadržani u međunarodnim konvencijama koje je naša zemlja ratifikovala. Nakon toga, dat je jedan od ključnih pojmova ovog zakona, a to je pojam imovine proistekle iz krivičnog dela, pod kojim se podrazumeva imovina okrivljenog, svedoka saradnika ili ostavioca, koja je u očiglednoj nesrazmeri s njegovim zakonitim prihodima. Reč je o celokupnoj imovini navedenih lica za koju je karakteristično da je u očiglednoj nesrazmeri s njihovim zakonitim prihodima. Oduzimanje imovine proistekle iz krivičnog dela može se primeniti i na imovinu ostavioca, odnosno lica protiv koga, usled smrti, postupak nije pokrenut, ili je obustavljen, a utvrđeno je, u krivičnom postupku koji se vodi protiv drugih lica, da je zajedno s njim učinio krivično delo koje predstavlja osnov za oduzimanje imovine. Na taj način, ostvaren je načelni stav da niko ne može imati korist od izvršenog krivičnog dela, što znači, ni lica koja su takvu imovinu nasledila. Predlog zakona propisuje i postupak za privremeno i tajno oduzimanje imovine. Treba naglasiti da je javnom tužiocu olakšano dokazivanje porekla imovine. Specifičnost glavnog ročišta u kome se odlučuje o trajnom oduzimanju imovine je u tome da javni tužilac iznosi dokaze o imovini i zakonitim prihodima vlasnika, kao i o očiglednoj nesrazmeri koja postoji između njih. Nakon toga, vlasnik dobija priliku da ospori navode javnog tužioca, a što je u skladu i sa praksom Evropskog suda za ljudska prava. Kako bi se imovina trajno oduzela, kako od okrivljenog, tako i od lica na koje je imovina preneta, neophodno je da okrivljeni bude pravnosnažno osuđen za jedno od krivičnih dela za koje se može voditi postupak o oduzimanju imovine predviđen ovim predlogom zakona. U slučaju presude kojom je optužba odbijena ili je okrivljeni oslobođen od optužbe, sud može dostaviti podatke o imovini koji su prikupljeni u postupku oduzimanja imovine poreskoj upravi, radi utvrđivanja eventualnih poreskih prekršaja ili poreske utaje. U vezi s Predlogom zakona o oduzimanju imovine pribavljene krivičnim delom, na kraju bih istakla da ovaj predlog zakona predstavlja veoma važan instrument u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije i da predstavlja okvir da se učiniocima tih krivičnih dela oduzme imovina za koju ne dokažu da je zakonito pribavljena. Na kraju, dala bih par napomena vezanih za Predlog zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Pojedini propisi bivše FNRJ, koji su doneti posle Drugog svetskog rata, kao što su Zakon o krivičnim delima protiv naroda i države, Zakon o vrstama kazni i Krivični zakonik, sadržali su odredbe o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Donošenjem Krivičnog zakonika FNRJ iz 1951. godine, prestale su da važe odredbe o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Zakonodavstvo Republike Srbije je do sada regulisalo odgovornost pravnog lica kao subjekta prekršajne odgovornosti, ili kao subjekta odgovornog za privredne prestupe. Danas je nesporno da i pravna lica mogu biti odgovorna za krivična dela. Odgovornost pravnog lica za krivična dela je novi institut u savremenom pravnom sistemu i njegovo postojanje je neophodno u borbi protiv privrednog i organizovanog kriminala. Tekst zakona je usaglašen sa pravnim standardima sadržanim u sledećim međunarodnim dokumentima: Krivičnopravnoj konvenciji o korupciji Saveta Evrope, Konvenciji UN-a protiv korupcije, Konvenciji UN-a protiv transnacionalnog organizovanog kriminala, koju je naša zemlja ratifikovala. Napominjem da donošenje ovog zakona predstavlja ispunjenje obavezne preporuke grupe država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope. Član 2. Predloga zakona propisuje da pravna lica, pod određenim uslovima, odgovaraju za krivična dela iz posebnog dela Krivičnog zakonika i drugih zakona. Ovom zakonskom odredbom omogućava se sveobuhvatni pristup u pogledu krivičnih dela za koja mogu da odgovaraju pravna lica, a samim tim izbegnuto je taksativno nabrajanje krivičnih dela. Predlogom zakona određeni su osnov i granice odgovornosti pravnog lica. Dakle, odgovornost pravnog lica zasniva se na krivici odgovornog lica zbog pribavljanja koristi za pravno lice. Propisano je da se, kao glavne kazne, pravnom licu mogu izreći – novčana kazna i prestanak pravnog lica. Uslov za izricanje kazne prestanka pravnog lica je da je delatnost pravnog lica u celini ili u znatnoj meri bilo u funkciji vršenja krivičnog dela. Prema Predlogu zakona, pravnom licu se mogu izreći mere bezbednosti, a to su: zabrana obavljanja određenih delatnosti, oduzimanje predmeta i javno objavljivanje presude. Predlog zakona predviđa, kao opšti princip, da se za isto krivično delo protiv pravnog i odgovornog lica pokreće i vodi jedinstveni postupak i donosi jedna presuda. Predlog zakona, takođe, predviđa da u određenim situacijama sud može odrediti privremene mere, na zahtev javnog tužioca. Privremene mere su mere obezbeđenja u smislu Zakona o izvršnom postupku, mera zabrane obavljanja određene delatnosti i zabrana statusnih promena. Donošenjem ovog zakona zaokružuje se krivično-pravna materija u zakonodavstvu Republike Srbije. Pored toga, dosadašnja praksa u zemljama koje imaju ovakve zakone pokazuje da je ovakav zakon neophodan u borbi protiv organizovanog kriminala, kao i da je značajan za suzbijanje krivičnih dela protiv životne sredine i mnogih drugih krivičnih dela. Na kraju bih istakla način koji je potreban Republici Srbiji za donošenje ovih zakona. Kao što sam rekla, to je stvaranje normativnog ambijenta za zaštitu podataka o ličnosti, s jedne strane, a, s druge strane, stvaranje normativnog ambijenta za efikasnije suzbijanje organizovanog kriminala i korupcije. Želim da vam zahvalim na pažnji i da izrazim nadu da će, nakon rasprave u načelu i u pojedinostima, predloženi zakoni biti usvojeni, čime će se stvoriti uslovi i za stavljanje Srbije na belu šengen listu. Hvala.
Dozvolite da u vaše i u svoje ime gospođi Malović zahvalim na izuzetno kvalitetnoj elaboraciji predloženih zakona. Da li izvestioci nadležnih odbora, Odbora za pravosuđe i upravu, narodni poslanik Boško Ristić, predsednik Odbora, i Zakonodavnog odbora, narodni poslanik Vlatko Ratković, predsednik Odbora, žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Javlja se, najpre, gospodin Čedomir Jovanović, a posle toga je gospodin Palalić, pa Srđan Spasojević, gospodin Martinović. To je redosled.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Malović, prvo, želim da izrazim zadovoljstvo zbog toga što je počela ova naša rasprava, mada, nažalost, u onom što ste rekli u svom predstavljanju zakona nismo pronašli ohrabrujuće činjenice, već su skepsa i dileme, koji su bili prisutni, samo pojačani. Ovde nema, čak, ni prostora za sve predloge zakona o kojima treba večeras da diskutujemo. Pokušaću da konkretizujem i da na neki način objedinim tih šest zakona u nekoliko suštinskih inicijativa. Prvo, za svaku pohvalu je to što se konačno, posle gotovo 60 godina, pravno uređuje jedna oblast koja je bila potpuno zapostavljena, oblast zaštite ljudskih prava i građanskih sloboda, i zbog toga je za nas bio veoma važan način na koji se ulazi u ovu diskusiju, atmosfera koja diskusiju prati. Ono što smatram nužnim jeste da se Ustav na neki način uskladi s evropskom tekovinom, da Ustav i ono što iz Ustava proizilazi afirmiše ljudska prava i građanske slobode. Zbog toga, za nas nije ohrabrenje činjenica da je zakon o zaštiti podataka o ličnosti proistekao iz ustavnih normi, jer su te ustavne norme obeshrabrujuće kritikovane od samih institucija koje su zadužene za neku pravnu verifikaciju i utvrđivanje kvaliteta tih normi, ne samo našeg ustava, već normi koje su obeležile proces demokratizacije i tranzicije u Istočnoj Evropi. Venecijanska komisija, ili Komisija za demokratiju putem prava, komentarišući članove 40, 41. i 42. Ustava, koji pokrivaju različite aspekte prava na privatnost, konstatovala je da nema izričitog i opšteg jemstva za poštovanje privatnog i porodičnog života kako je garantovano članom 8. Evropske konvencije o ljudskim pravima. Član 8. te iste konvencije o ljudskim pravima nije u potpunosti reprodukovan u našem ustavu. Naravno, to ne može da bude vaša odgovornost, gospođo ministarko, ali to je istina. Ako zakon o zaštiti podataka o ličnosti proizlazi iz Ustavom definisane norme, onda je jasno da je on neodgovarajući i direktno je suprotan od vašeg nastojanja. Vi ste rekli da ove zakone donosimo kako bismo uskladili naše zakonodavstvo sa zakonodavstvom Evropske unije, ali nećete naići na primer tako krnjeg usaglašavanja. Nemoguće je doneti zakon o zaštiti podataka o ličnosti a zapostaviti zakon o klasifikaciji i informacijama. Nemoguće je doneti zakon o zaštiti podataka o ličnosti a ne usvojiti prethodno opšti akt i diskriminacioni zakon. Zašto Vlada nije pristala na zakone koji se nalaze u skupštinskoj proceduri, koji su prošli test Venecijanske komisije i dobili mnogo kvalitetnije ocene od, recimo, Ustava, u ovim članovima kojima se definiše oblast ljudskih prava i građanskih sloboda? Najmanje je važno to što smo mi formalno predali Skupštini Diskriminacioni zakon pre više od godinu dana, što smo to ponovili pre nedelju dana; mi smo uradili samo jedan administrativni posao, a drugi ljudi su taj zakon pisali, ovde u Skupštini, zakon o klasifikaciji informacija. Ja ne mislim da je vaša želja pretočena u ovaj zakon, ali postoje neke istine koje nas obavezuju na potpuno drugačiji pristup. Ako je osoba, ili funkcija na kojoj se gradi zakon o zaštiti podataka o ličnosti – Poverenik, onda ne možemo ignorisati upozorenje aktuelnog poverenika, koji apeluje na Parlament i Vladu, tražeći razumevanje za tešku, bezizlaznu poziciju u koju ga guramo ovim zakonom, upozoravajući nas da će odgovor Poverenika, na kojem gradimo zakon o zaštiti podataka o ličnosti, biti – ostavka. Rodoljub Šabić je Poverenik za informacije od javnog značaja. Naš poverenik, koji treba da primenjuje zakon, rekao je da će dati ostavku ukoliko zakon bude usvojen u ovoj formi. Ombudsman, osoba koja treba da štiti, funkcija koja treba da štiti ljudska prava i građanske slobode je, reagujući na ovaj zakon, podneo 15 amandmana. Mi te amandmane podržavamo. Glasali smo ovde, gotovo čitava Skupština je glasala za zamenike Ombudsmana. Kako je moguće da glasamo za Ombudsmana, za njegove zamenike, a da ne uvažavamo njegove inicijative? Citiraću vam samo jedan član zakona o zaštiti podataka o ličnosti, član 16 – naročito osetljivi podaci. Molim vas da mi ovo ne računate u vreme: ''Podaci koji se odnose na nacionalnu pripadnost, rasu, pol, jezik, veroispovest, političko ili drugo uverenje, sindikalno članstvo, zdravstveno stanje, primanje socijalne pomoći, žrtvu nasilja, osudu za krivično delo i seksualni život, mogu se obrađivati...'', pa se sada nabraja osam slučajeva u kojima se oni mogu obrađivati. Molim vas, kako može da bude nečije seksualno opredeljenje važno za javnu funkciju na kojoj se ta osoba nalazi? Kako seksualno opredeljenje može biti važno za ostvarenje nekog javnog interesa? Kako verska ili nacionalna pripadnost može biti važna za tako nešto? Znate li sa čime jedino mogu da se uporede ovakve norme, sa kojim dobom? To je uvreda za ovu našu demokratiju. Na šta to liči? Antidiskriminacioni zakon – njega nema, zakon o zaštiti, klasifikaciji informacija – ni njega nema. Makar da postoje ti zakoni, onda bi postojala, onda bi se otvorila mogućnost da kažemo – da, štitiće se, s druge strane, ta ličnost će štititi javni interes. Mi smo tokom poslednjih nedelja slušali ovde svakakve priče. Neće, valjda, Parlament sebi dopustiti da od ovog trenutka pitanje nečije verske opredeljenosti, nacionalne opredeljenosti, polnog identiteta, seksualne opredeljenosti, postane merilo kriterijuma u javnom životu?! Mi smo napisali amandman koji se tome suprotstavljao, jer to je neprihvatljivo, to je direktno suprotno vašim namerama. Ovo će, prvo, kritikovati ta Evropa ka kojoj krećemo, uređujući tu neuređenu oblast u ovako lošem zakonu. Nemoguće je raspravljati i usvojiti zakon o zaštiti podataka o ličnosti a ne usvojiti, istovremeno, druga dva zakona koji, zajedno sa zakonom koji je već usvojen – o Povereniku, čine jedan korpus. Samo celovitom primenom ta četiri zakona moguće je urediti tu oblast koja je 10 godina neuređena. Mi smo poslednja evropska zemlja koja radi taj posao. Ako ne znamo sami, ajde da pogledamo kako su drugi to uradili, da uvažimo njihove namere. Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije. Potrebna nam je efikasna borba protiv korupcije, ali nam je potreban i osvrt na dosadašnje oblike borbe protiv korupcije. Zašto smo tako neuspešni u tome? Zašto smo tako neuspešni u sistemskom redefinisanju našeg društva, ili države, na način koji će umanjiti mogućnost korupcije? Kod nas je korupcija, praktično, legalan i legitiman oblik društvenog života. Za to nisu odgovorni građani koji su prisiljeni na takav model, nego država koja ih na to prisiljava, država koja ih je prinudila na tako nešto. Biće dobro ako Savet za borbu protiv korupcije ostane pri Vladi, jer Savet i Agencija nemaju dodirnih tačaka. Oni bi trebalo da deluju zajedno, ali Savet je savetodavni organ Vlade i prirodno je što je često u raskoraku sa Vladom – to je njegova uloga. Naš problem jeste što u ovom zakonu ima previše kozmetike. Ko će se boriti protiv korupcije u Srbiji – predstavnik predsednika, predstavnik Vlade, predstavnik Skupštine, predstavnik pravosuđa, predstavnik medija, predstavnik Advokatske komore? Kako će biti oni izabrani, to nije definisano. Ko će ih predlagati? Advokatska komora Srbije, pošto postoji jedna, u redu. Vrhovni kasacioni sud – ali, nema ga. Ipak, zna se ko obavlja njegove poslove, u redu je. Imamo jednog predsednika Srbije, jednu Vladu, ali šta ćemo sa novinarskim udruženjima, jer njih imamo više? Oni koji su pisali ovaj zakon kažu – novinari će se dogovoriti. Agencija za borbu protiv korupcije treba da preuzme veliku ulogu na sebe. Na ovakav način se to, praktično, unapred osuđuje na neuspeh. Kakav će biti podsticaj neuspeha? To je ono o čemu mi danas razmišljamo kao poslanici LDP-a. Ako želimo da se borimo protiv korupcije, onda moramo demonopolizovati državu, pa prava koja je država prisvojila sebi, nedemokratska država, nereformisana država, podeliti s društvom, jer se na takav način zajednica bori protiv korupcije. Dobro je što povremeno političari skrenu pažnju na tu temu, a loše je što je to postalo pravilo naših života, bez obzira na epohu u kojoj živimo. Milošević je, takođe, povremeno izlazio s parolama i hapsio ministre iz svoje vlade, pa ne možemo da kažemo da je to vreme, kojeg se naša zajednica ne stidi – vreme bez pljački, vreme bez prevare, bez nepoštovanja zakona. Loša je ona zemlja u kojoj se borimo protiv korupcije tako što se to najavi na jednom glavnom odboru, bez obzira na to da li se radi o vašoj partiji, o mojoj ili o bilo kojoj drugoj. Nema puno prostora za borbu protiv korupcije ukoliko Agencija proizilazi iz naše volje. Hajde da se razvlastimo. Gde još postoji agencija koja se formira na ovakav način? Čiji je Agencija organ? Mi nemamo problem s tim da Agencija bude organ Ministarstva pravde, da se zna ko je odgovoran za rad te agencije. Ko će ovako biti odgovoran da rad Agencije u kojoj su svi pomalo upleli svoje interese, a niko ne preuzima odgovornost? Kako treba da izgleda taj supermen od direktora, koji će sada otvoriti taj mračni prostor finansija političkih stranaka? Kako treba da izgleda taj direktor, koji će sam na sebe preuzeti borbu protiv korupcije u pravosuđu, u medijima, u politici, u zdravstvu? Gde su instrumenti za tako nešto? Mi ćemo ih birati. Postoje neka iskustva, u međuvremenu. Formirali smo Republičku radiodifuznu agenciju. Da li je ta agencija opravdala naša nastojanja i očekivanja? Nije. Formirali smo Državnu revizorsku instituciju, još uveknemaju svoje prostorije. Ako želimo da se borimo protiv korupcije, hajde da otklanjamo uzroke, naravno, da ne zapostavimo posledice, ali da otklanjamo uzroke. Ne znam nijednog čoveka u ovoj zemlji koga bi Zrenjanin asocirao na ''urbanističku mafiju''. Svaki dan se srećemo s ljudima koje neki drugi gradovi asociraju na ''urbanističku mafiju''. Oni koji su uhapšeni u Zrenjaninu, ono što su radiliu Zrenjaninu, pre toga su radili u Beogradu. O tome smo govorili ovde, u Parlamentu. Govorili smo o kriminalu. Govorili smo o zloupotrebama. Ukazivali smo na mesta na kojima se nalazi novac ''zemunskog klana'', na mehanizme kojima se taj novac pere, i niko na to nije reagovao. Sada želimo da sprečimo takve greške, tako što tražimo od vas da nam dopustite da pomognemo. Govorimo o zakonu o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela. Tu je, takođe, nerazumljiv pristup. Formiraju se dve vrlo važne institucije, Jedinica za istrage u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova i Direkcija koja treba da upravlja imovinom koja se oduzme. Naše ministarstvo ima toliko institucija, da li će neka biti ukinuta zbog toga što ne radi dobro posao, ili će biti ukinuta zbog toga što je organizaciono prevaziđena, pa će umesto nje biti formirana Jedinica za istrage u okviru MUP-a, ili ćemo imati i dalje one podele unutar Ministarstva – oni koji se bavi finansijskim kriminalom, pa, jedinice za istragu u okviru MUP-a, pa UBOPOK, pa, kriminalistička policija i tako dalje? Ko je prvi čovekte jedinice? Ko je prvi čovek jedinice koja treba da vodi istrage u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova? Lični izbor ministra. Tu osobu predlaže ministar. Ko je ministar? Ministar je prolazna funkcija. Danas je to Ivica Dačić, u prošlom mandatu je bio Dragan Jočić, u narednom će biti ko zna ko, ali to su političari, ljudi koji dolaze iz struktura koje treba ta jedinica da kontroliše. Mi smo predložili nešto drugo, da direktor policije, osoba koja ima za to zakonom obezbeđene preduslove, bude taj koji će, kroz proceduru konkursa, doći do konačnog rešenja i osobe koja vodi tu jedinicu. To je jedini transparentan način, otvoren. Mnogo puta je pokretana borba protiv korupcije i kriminala u našoj zemlji. Svaki put kada je borba pokretana, političari su govorili da to rade u interesu građana. Bilo je vrlo malo primera u kojima smo konsultovali one koji vode tu borbu, pored nas, koji su uspešniji u toj borbi od nas. Kada smo donosili Zakon o borbi protiv organizovanog kriminala, mi smo tako nešto uradili. Kada smo formirali Posebno odeljenje Okružnog suda, u kojem se sudilo u procesima, čuveni Specijalni sud, mi smo kopirali ova pozitivna iskustva. Ovo nisu dobra rešenja. Ona nemaju svoje uporište u nastojanjima zemalja koje su pre nas započele ovakvu borbu protiv korupcije. Demokratizacija i unutrašnje reforme, uz brzo približavanje Evropskoj uniji, jedini su način na koji se ovo može ozbiljno rešiti. Veliku grešku pravimo, posebno s ovim zakonom o zaštiti podataka o ličnosti. Nemamo ništa protiv zaplene imovine, tako nešto podržavamo. Podržavamo usaglašavanje koje ste predvideli s nekim međunarodnim dogovorima i ugovorima koji proizilaze iz toga, ali ovo su nerazumljivi propusti, ponižavajući za Skupštinu demokratske Srbije. Ne mogu da zamislim da neko može da se usudi da se pozove na svoje zakonsko pravo, na osnovu koga postavlja pitanje vaše verske, nacionalne opredeljenosti, pitanje identiteta, polnog identiteta, seksualnog identiteta. To je besmisleno. Tu je profesor Mićunović. Nećemo valjda takav zakon doneti? Pa, čak, i to pravo kad damo, ničim ne štitimo tu osobu. Znamo u kakvoj zemlji živimo. Ne može se doneti ovaj zakon a da se ne donesu dva još, uz njega. Oni su u Skupštini. Zakon o klasifikaciji i informaciji je u Skupštini. Kako će Poverenik raditi svoj posao ako mu je, pod izgovorom zaštite informacija od nacionalnog, državnog interesa, zabranjen uvid u neke podatke, a nema zakona kojim se utvrđuje precizno šta je to državna tajna, službena tajna, vojna tajna? Pomenuli ste Sloveniju kao jedan primera, i to je pozitivno. Možemo dosta od Slovenaca da naučimo. Oni su od osnivanja svoje države, od jula 1991. godine, do danas, usvojili samo dva dokumenta zaštićena pozivanjem na državnu tajnu. Mi nemamo zakon. Sve može da bude državna tajna, i plata direktora BIA-e, i vaš i moj život, okolnosti u kojima se nalazimo. Može da bude državna tajna plasiranje informacija koje nisu tačne, pa ko uzme informacije, državna tajna. Mnogo toga, mnogo slobode se oduzima Predlogom zakona o zaštiti podataka, a siguran sam da to nije bila prva namera, da to ne sme biti namera i cilj Vlade koja želi Srbiju da vodi u Evropsku uniju. Podneli smo 15 amandmana i razočarani smo činjenicom da Vlada te amandmane nije uvažila. Nadamo se da će biti razumevanja za ono što smo predložili, jer će od razumevanja Vlade, ne govorim u svoje ime, zavisiti i naše glasanje. Ali, ne možemo da podržimo nedorečene zakone. Ne uskraćujemo vam pravo na dobre namere i mislimo da ste želeli sve najbolje, ali ovo nije dovoljno. Zakon o zaštiti podataka o ličnosti mora biti praćen zakonom o klasifikaciji informacija i antidiskriminacionim zakonom. Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije mora biti potpuno iznutra redefinisan, jer nema ništa od borbe protiv korupcije ukoliko ta agencija zavisi od naše dobre volje, a zavisi od volje onih koji su kandidovali ljude u samu agenciju. Imamo iskustva i sa Ustavnim sudom, imamo iskustva sa Tužilaštvom, imamo iskustva sa Državnom revizorskom institucijom, sa Komisijom za hartije od vrednosti, imamo iskustva i s našim parlamentom. Videli ste kako smo proveli četiri sata, u kakvoj atmosferi, zbog nečeg što je očigledno. Ako na takav način formiramo Agenciju protiv korupcije, onda smo napravili veliku grešku. Kompromitovali smo posao koji ne sme biti kompromitovan. Jer, ako naše društvo nema još uvek pravo na materijalnu satisfakciju, ako ljudi koji u ovoj zemlji žive s osećajem da nikada neće dobiti onoliko novca koliko zaslužuju za posao kojim se bave, neka bar imaju osećaj da žive u pravednom društvu. Pravedno društvo nije društvo koje zavisi od naše dobre volje, nego društvo u kojem pravda ima svoje uporište u zakonu, u zakonima koje mi donosimo, o kojima danas raspravljamo i, naravno, u Ustavu. Zbog toga je ovo jedan proces koji je loše započet pre dve godine i proces koji se, nažalost, odvija u tom duhu i u takvoj atmosferi. Učestvovaće i naši poslanici u raspravi i mislim da ćemo ući u Ginisovu knjigu kao poslanička grupa koja je o šest zakona uspela da raspravlja u 15 minuta.
Reč ima narodni poslanik Rade Obradović, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Javljam se po čl. 225. i 226, da bih dobio informaciju. Ustav Republike Srbije, to svi ovde znamo, definiše nespojivost funkcija i da bi neko bio izabran za ministra, on mora da podnese ostavku kao narodni poslanik. To se obično dešava. Bilo je takvih slučajeva i prilikom izbora prethodne dve vlade, da se obavi glasanje, a ministar se postaje činom podnošenja zakletve. U tom međuperiodu su poslanici koji su tu bili, koji su izabrani za ministra, podnosili zakletvu. Moje pitanje je sledeće. Danas smo izabrali tri člana Saveta Narodne banke. Član 28. Zakona o Narodnoj banci kaže da članovi Saveta ne mogu da budu poslanici i ne mogu da budu funkcioneri političkih stranaka. Jedan od izabranih članova Saveta je poslanik ispred jedne političke organizacije. Da li je on podneo ostavku i u kom trenutku? Hvala.
Pitanje o statusu svakog od izabranih članova biće poslato Odboru za sukobe interesa, a narodnog poslanika Radeta Obradovića ću zamoliti da pruži dodatne podatke, ukoliko to bude potrebno. Da li želite još jedanput? Isticanje povrede Poslovnika. Narodni poslanik Rade Obradović, izvolite.
Mislio sam da su narodni poslanici u Skupštini Srbije pročitali biografiju i da znaju o kome se radi. Reč je o poslaniku, gospodinu Vunjaku, pošto je poslanik i u Skupštini Vojvodine, mislim. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, poštovana ministarko Malović, na početku svog izlaganja o predloženim zakonima koji su na dnevnom redu, želeo bih da se još jednom osvrnem i, naravno, nadovežem na svu ovu diskusiju koja je vođena po Poslovniku, a koja je osporavala poslaničko pravo parlamentarne većine da izvrši spajanje ovih tačaka dnevnog reda. Zaista, ako želimo da poštujemo Poslovnik, konkretno, član 140. stav 2. jasno govori na koji način je moguće spajanje tačaka dnevnog reda – da su one u međusobnoj vezi. Sagledavajući ovih pet tačaka dnevnog reda o kojima zajedno raspravljamo, vidimo da pojedine tačke baš nikakve veze nemaju. Neke, zaista, imaju i one se odnose na jednu važnu i veliku temu, koja se sada u Srbiji ponovo otvara, a u prethodnom periodu je, kada je bila na vlasti DSS, snažno započeta, to je borba protiv korupcije. Nesporno je da je borba protiv korupcije jedan od prioriteta svake ozbiljne vlade, kao i kod građana. Sve političke stranke ovde imale su priliku da rade razna istraživanja u periodima kampanje, pa su mogle da vide da je borba protiv korupcije jedan od imperativnih zahteva građana. Nema sumnje da su građani ti koji su nezadovoljni funkcionisanjem institucija u Republici Srbiji. Ono što je u ovom trenutku rašireno širom Srbije, ono što preovladava kod građana, jeste jedno veliko nepoverenje u državu, u državu čije institucije ne funkcionišu po jednom ključnom pitanju, a to je pitanje ostvarivanja pravde. Kada je u pitanju pravda, građani traže jaku državu, traže red, traže da se onemogući ono što se kršenjem zakona stiče, bilo da su u pitanju materijalne koristi, bilo da je u pitanju ostvarivanje prava koja pojedinci ne bi imali po pojedinim propisima i pravnom poretku Srbije. Građane to iritira i građani od političkih stranaka i predstavnika izvršne vlasti, od narodnih poslanika, traže da država funkcioniše, da se vidi i red i zakonitost i sve ono što krasi jednu ozbiljnu i uređenu državu. Takvu državu Srbiju svi mi želimo da stvaramo. Mi smo u najvećoj meri, kao stranka koja je u prethodne dve vlade vodila državu, započeli procese u borbi protiv korupcije, to niko u Srbiji ne može da ospori. Naravno, u tom smislu pozdravljamo svaki korak koji stremi suzbijanju korupcije u Srbiji na svim nivoima. Najvažnije je pitanje vraćanja poverenja građana u državu. U tom smislu, danas imamo kao predmet rasprave pred Narodnom skupštinom niz zakona koji treba da doprinesu efikasnosti u borbi protiv korupcije, da ožive pojedine institucije države, da se formiraju nove koje bi trebalo takav doprinos da daju. Jedna je od institucija koja se ovde predviđa, koja se formira, a koja je definisana Nacionalnom strategijom borbe protiv korupcije iz 2005. godine, koju je ovaj parlament usvojio na predlog tadašnje vlade Republike Srbije, na čijem je čelu bio Vojislav Koštunica, jeste formiranje Agencije za borbu protiv korupcije. Sećate se diskusije koja je vođena u Parlamentu, 2005. godine, kada je bila data jednodušna podrška toj nacionalnoj strategiji, prvenstveno, jedna snažna poruka da država zna šta želi kada je u pitanju borba protiv korupcije, da ima cilj i mehanizme, preko institucija, kako da se ta borba realizuje. Agencija koja je predviđena tada trebalo je da bude jedan od snažnih instrumenata. Kada je u pitanju Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, osvrnuo bih se na niz stvari koje mogu da utiču na to da borba protiv korupcije ne bude efikasna. Ima dosta nedorečenih pitanja, niz pitanja koja mogu stvoriti ozbiljne probleme u primeni i koja mogu da u narednom periodu u znatnoj meri umanje efekat te borbe protiv korupcije. Prvo važno pitanje koje se postavlja jeste može li jedna osoba, bez obzira na to kakve kvalifikacije ima, koliko iskustvo ima u borbi protiv korupcije, u primeni prava, društveni ugled, da dobije tolika ovlašćenja da sve mere koje ova agencija ima, i nadležnosti, primenjuje? Govorimo ovde o organu Agencije koji se zove direktor. Mi smo u prethodnom periodu imali jedno vrlo važno telo, to je republički Odbor za sprečavanje sukoba interesa, koji je formiran na osnovu Zakona donetog 2004. godine. Samo donošenje Zakona i formiranje Odbora jeste snažan iskorak u borbi protiv korupcije i suzbijanju sukoba interesa. Taj odbor je bio kolektivno telo i taj odbor je imao važnu, pionirsku ulogu, i dao je veoma veliki rezultat u ovom pitanju, u skladu sa nadležnostima koje je imao, prema Zakonu o sprečavanju sukoba interesa pri vršenju javnih funkcija. Ne možemo da ne kažemo da je on kao kolektivno telo dobro funkcionisao, više ljudi, sa više iskustava, iz više institucija, moglo je da da određene sugestije za predlog pojedinih mera kada je dolazilo do sukoba interesa. Sada, Agencija ima dva organa, od kojih je o onom koje je kolektivno telo ovde bilo diskusije, da li tako treba da bude formirano. Mi mislimo da ne treba. Od svih tih institucija koje predlažu pojedine članove, sve se svodi na organ koji rešava u drugostepenom postupku po žalbi, a ona inicijativa o utvrđivanju činjenica kada je došlo do korupcije, do sukoba interesa, svodi se na direktora, na jednu osobu i na službu koju on formira. Smatramo da jedan čovek ovako važan i krupan zakon ne može da stavi u život. Prva principijelna primedba. Naravno, pojavljuje se tu niz stvari koje u praksi mogu dovesti do problema. Ako je već Vlada predložila da se direktor bira na konkursu i ako to rešenje dobije većinu, zašto se zamenik direktora ne bira na konkursu, ako ima ista ovlašćenja kao i direktor, u slučaju njegove sprečenosti? Videli smo danas, Zaštitnik građana je predložio svoje zamenike, koji su birani ovde, u Narodnoj skupštini, a sada čovek koji ima tako velika ovlašćenja da zadire u krupna pitanja i ljudska prava, svog zamenika direktno imenuje, a taj, u slučaju njegove sprečenosti, ima sva ta ovlašćenja. Narodna skupština treba da bira tog čoveka ili, u krajnjoj liniji, da se bira na javnom konkursu. Ovde ima nekoliko stvari koje nisu jasne. Član 30 – vršenje funkcija u političkoj stranci, kaže: ''Funkcioner može da vrši funkciju u političkoj stranci i da učestvuje u njenim aktivnostima u meri u kojoj to ne ugrožava vršenje javne funkcije i ako to nije zakonom zabranjeno'', a onda, u poslednjem stavu: ''Funkcioner je dužan da uvek nedvosmisleno predoči sagovornicima i javnosti da li iznosi stav organa u kojem vrši javnu funkciju ili stav političke stranke''. S obzirom na to da se u zakonu ne razdvaja pozicija narodnih poslanika, ako na jedan politički skup dolazi narodni poslanik, po ovom zakonu, on bi trebalo da kaže koji je stav Narodne skupštine o nekom pitanju. Možda Narodna skupština nije zauzela stav o ovom pitanju i on bi, striktno tumačeći ovu odredbu, mogao da konstatuje da ne može da govori u ime Narodne skupštine, da ne zna kakav je stav Narodne skupštine. Možda se nije ni složio s tim stavom kada je bilo glasanje. Time bi on prekršio ovu odredbu predloženog zakona. Drugo, smatramo da ima nekih odredaba zakona koje poprilično stavljaju u neravnopravan položaj pojedine funkcionere. Navešću član 49: ''Agencija proverava blagovremenost podnošenja Izveštaja i tačnost i potpunost podataka''. Stav 2: ''Agencija obavezno proverava tačnost podataka iz Izveštaja prema godišnjem planu provere za određeni broj funkcionera i kategorije funkcionera''. Zašto ne za sve funkcionere? Zašto direktor pravi selekciju funkcionera kojima će se vršiti provera podataka? To je njegova nadležnost. Zašto se ovakva odredba definiše i dolazi u poziciju da direktor bira funkcionere koje će da kontroliše, a pojedine funkcionere, po ovoj odredbi člana 49, ne mora da kontroliše? To su neke stvari koje je potrebno razjasniti. Verujem da će uvažena ministarka Malović izaći i dati odgovor na ta pitanja. Kada je u pitanju prijavljivanje imovine i vanredno prijavljivanje imovine, u članu 46. se kaže da pojedine kategorije funkcionera nisu u obavezi da podnose izveštaj o imovini koja je definisana u članu 45. Govorim o vanrednom podnošenju izveštaja. Zašto se pravi ta razlika, nije jasno. Bez obzira na to što nemaju naknadu u pojedinim institucijama u kojima su funkcioneri, nije potrebno unositi u startu tu razliku između funkcionera i stvarati sumnju da postoje funkcioneri koji su privilegovani i funkcioneri koji to nisu. Pored ovih ključnih i načelnih pitanja, smatramo da nisu dobro definisane, prosto se vidi da to može stvoriti probleme u praksi, one odredbe koje regulišu pitanje obavljanja pojedinih poslova funkcionera. To je definisano u članu 31 – Obavljanje drugog posla i delatnosti. Veliko se ovlašćenje daje direktoru da on određuje da li pojedini funkcioneri mogu ili ne mogu da obavljaju pojedine delatnosti. Zašto se takvo diskreciono pravo daje direktoru, a da on nema neku veliku obavezu da obrazloži jednu takvu svoju odluku? Bez obzira na to što je predloženom nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije predviđeno formiranje Agencije i mi smo, kao stranka, podržali to, smatramo da pojedina rešenja u Predlogu zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije nisu dobra i da mogu stvoriti ozbiljne probleme u primeni ako amandmanski ne poprave. Poslanička grupa DSS-a je podnela niz amandmana i verujem da će predstavnici Vlade, u diskusiji o amandmanima, imati volju da sagledaju ono što smo izneli, a naši poslanici će vrlo konstruktivno diskutovati o tim pitanjima. Što se tiče ostalih zakona, moje kolege će u načelnoj diskusiji nešto više o njima reći. Samo bih želeo da kažem da ostaje jedna dilema u pravnoj teoriji – o zakonu o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Prosto, ima se utisak da krivično-pravna teorija tu materiju nije dovoljno raspravila. Svi koji su pravnici imali su prilike da se sretnu sa kolegama koji ovu ozbiljnu temu razmatraju, koja je novina u našem pravnom sistemu, a koju uvodimo kroz jedan zakon, koji jeste važan, jeste antikorupcijski, ali se ima utisak da se to nije u dovoljnoj meri pretreslo u pravnoj teoriji. Imamo nekih podataka da se u pojedinim zemljama, npr. u Francuskoj, mnogi postupci nisu završili i da primena ovog zakona nije dala efekte. Postavlja se pitanje, zar nije bilo jednostavnije da odgovorno lice u pravnom licu odgovara za krivično delo, ako je ono učinjeno, bez obzira na to što je imovinski efekat prešao i na samo pravno lice? Time bi to bilo jasnije i konkretnije. Ta vrsta odgovornosti uvek je bila u srpskom pravnom sistemu personalizovana. Sama namera nije loša, ali prebrzo je došla, bez ozbiljnije i duže javne rasprave. Što se tiče zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela, nesporno je da je to antikorupcijski zakon, ali ima tu nekih tema za koje pretpostavljam da će cenjena ministarka dati odgovor, a to je da se u više odredaba spominje da se rasprava o pokrenutim postupcima, bilo za privremeno, bilo za trajno oduzimanje, vodi na ročištima. Da li je to parnični postupak? Prosto, pitanje vrste postupka ostaje nešto što visi. To je ono što su neke načelne primedbe. Moje kolege će više o tome govoriti u načelnoj diskusiji. Glavna intencija, glavna tema je borba protiv korupcije, koju smo mi kao stranka započeli, koja treba da bude osnovni moto svih političkih stranaka. Verujemo da će svim merama i svim mehanizmima, pravnim sistemom koji stvaramo u Srbiji, donošenjem novog zakona, jačanjem i efikasnošću institucija, Srbija postati pravedno društvo, društvo od poverenja za građane, kako bi sve ono što građani smatraju da treba da dobiju od države dobili kroz institucije u koje veruju. Pored borbe za državu kada je u pitanju teritorijalni integritet, potrebno je da se borimo za državu i za red kroz jake i efikasne institucije, i to je obaveza svih političkih stranaka i svake vlade. Pozivam vas da podržite naše amandmane, naše predloge za popravku ovih zakona kako bi ta borba protiv korupcije bila efikasnija i jača.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Vrlo kratko. Pošto smo danas ukazali na povredu člana 27, u vezi s članom 106. Ustava Republike Srbije, kada je reč o redovnom i vanrednom zasedanju Narodne skupštine, a zna se da u članu 106, pošto član Poslovnika u tom smislu ne mogu citirati, citiraću član 106. još jednom. U stavu 2. stoji – Prvo redovno zasedanje počinje prvog radnog dana u martu, a drugo redovno zasedanje počinje prvog radnog dana u oktobru. Redovno zasedanje ne može trajati duže od 90 dana. Čisto, da ne bi ostala današnja priča o kršenju Poslovnika i Ustava Republike Srbije, člana 106, nedorečena, dovoljno je da se ode na sajt Narodne skupštine Republike Srbije, odakle je ovo skinuto i gde lepo piše, kod Arhive skupštinske aktivnosti – Poslednje zasedanje, Peto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini, to je naslov, pa sa strane, u zagradi, stoje datumi, koje je počelo 25.9.2008. godine, završilo se 7.10.2008. godine. Koliko znam da računam dane u nedelji, radne dane u nedelji, prosto je nemoguće da je 7. oktobar bio pre prvog radnog dana u oktobru, kada je moralo da počne redovno zasedanje u smislu stava 2. člana 106. Ustava Republike Srbije. Dakle, ponavljam, kao i onda, mislim da je o ovoj povredi potrebno da se izjasnimo u danu za glasanje, jer nekog racionalnog i logičnog odgovora sa strane mesta predsedavajućeg ne možemo ni dobiti.
Istaknuta povreda Poslovnika odnosi se na današnji dan za glasanje. Ne znam da li narodni poslanik očekuje išta drugo od podataka na sajtu Narodne skupštine osim da smo danas imali dan za glasanje. Narodni poslanik Dragan Šormaz dobacuje da je sastavni deo sednice dan za glasanje. Dan za glasanje, po Poslovniku Narodne skupštine, zakazuje se i na kraju dana za glasanje zaključuje se sednica. To je jedina veza sa tokom sednice, tokom vanrednog zasedanja. Da li narodni poslanici imaju nameru da se javljaju zbog povrede ovog člana ili da dobacuju? Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe Nova Srbija.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodo iz Vlade, gospođo ministre, pred Parlamentom je set zakona vrlo važnih za borbu protiv korupcije i kriminala, kao i nekih drugih zakona. Još jedanput moram, na početku izlaganja, da istaknem da je ovo, zaista, nespojivo i da nije trebalo spajati sve ove tačke dnevnog reda. Međutim, poslanici Nove Srbije će se potruditi da, kroz dosta amandmana koji su podneti od ove poslaničke grupe, ukažu na sve nedostatke zakonskih odredaba i da pokušaju da poprave nešto, da, eventualno, svi zajedno učinimo nešto u borbi protiv korupcije, kriminala. Sigurno da je to cilj svake države. To je veoma važno kako za građane Srbije, tako i za pravni sistem jedne države. Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela je jedan od predloga. Ovim predlogom zakona uređuju se uslovi, postupak i organi nadležni za otkrivanje, oduzimanje i upravljanje takvom imovinom. Nadležni organi su javni tužilac, sud, MUP, sa posebnom organizacionom jedinicom za finansijsku istragu. Ja bih ovde postavio jedno izuzetno važno pitanje – zašto Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom, uopšte, postoji? Treba sve to staviti u redovne sudove, kroz izvršna odeljenja, i nikakvog razloga nema da se pravi i gomila jedan ovakav aparat, da se pravi posebna direkcija, da se stanovništvo Srbije izlaže troškovima kroz budžet. Nikakvog razloga nema za jednu novu direkciju, gospođo ministre. Možete da pojačate rad kroz sudska i izvršna odeljenja, ionako je u mnogim sudovima u Srbiji to najosetljiviji deo; kada se završi parnični i krivični postupak, znamo da su izvršenja najveći problem, kako klijenata, tako i advokata i celog suda. Predlog zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Zaista, ne vidimo zbog čega se toliko žuri s ovim zakonom. Jasno je da svi želimo u EU, jasno je da hoćemo da donosimo ovako dobre zakone, koji mogu da budu dobri ukoliko se prihvate, ali odgovornost pravnih lica je vezana za odgovornost odgovornog lica i potreban je psihički odnos za svako krivično delo, a fizičko lice je prilično odgovorno, tako da ne vidimo koji je to psihički odnos pravnog lica kada govorimo o njegovoj odgovornosti. Imamo i zakon o borbi protiv korupcije, jedan od najvažnijih zakona. Sigurno je da se ovim zakonom uređuje osnivanje, pravni položaj, nadležnosti, organizacija i način rada Agencije za borbu protiv korupcije, pravila za sprečavanje sukoba interesa, ali mislim da se o nekim stvarima nije dovoljno vodilo računa kada se ovaj predlog zakona našao pred Parlamentom. Mislim da je, pre svega, nepotrebno jednim zakonom uređivati plate direktora ovakve agencije. Zbog čega? Imamo Zakon o državnim službenicima i nameštenicima, koji je izuzetno jasan i tačno predviđa koje su to kategorije, kako se određuje plata, a ovde se tome pridaje veliki značaj i kaže da će plata biti u rangu ministra. Mislim da je to nepotrebno. Ne mogu da shvatim zašto se jedan dobar zakon, koji je donet, o državnim službenicima na položajima, nameštenicima, ne poštuje, zašto se izdiže jedan ovakav direktor iznad mnogih institucija. Ako je već trebalo, onda je sigurno da bi ga trebalo izjednačiti ili sa državnim sekretarom, a pomoćnika direktora, odnosno zamenika – s pomoćnikom ministra. Izuzetno je sporan i izbor zamenika direktora. Zašto se on bira direktno na predlog direktora? Znamo da u svim državnim službama i zamenici i pomoćnici idu na konkurse, prema tome, jedan ovakav izbor treba da se sprovede i za zamenika direktora. Ako se već radi o zakonu koji je izuzetno važan za funkcionisanje zemlje, mislim da je bilo mesta da, možda, čak, i opozicija da predlog za zamenika u tom organu, iz prostog razloga što se menjaju oni koji vrše vlast i jedan takav zamenik bi bio izuzetno važan da se transparentnost podigne na viši nivo i da to bude jedna zajednička agencija, dakle, celog Parlamenta, kompletnog stanovništva. Prema tome, u tom pravcu treba neke stvari menjatii sigurno je da smo se mi potrudili da kroz amandmane ukažemo na koji je način to najbolje uraditi. Ovoliko agencija, ovoliko direkcija, evo, ja sam nabrojao Direkciju, Agenciju kod dva zakona. Gomilanje aparata je, posebno se odnosi na ovu direkciju, nepotrebno, nema nikakvog razloga i treba voditi računa o tim stvarima. Ostali zakoni koji su pred nama, takođe su predmet jedne dobre diskusije. Poslanici Nove Srbije će aktivno učestvovati u njima, podneti su amandmani. Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti ima utemeljenje u Ustavu, članu 42, prema kojem je zajamčena zaštita podataka o ličnosti, prikupljanje, držanje, obrada i korišćenje podataka. Naravno, treba izvršiti i određene sankcije. Napomenuo bih još da je kod ovog zakona za borbu protiv korupcije veoma važno istaći da se nadležnost Odbora za sprečavanje sukoba interesa sada prebacuje, praktično, na ovu agenciju. Smatram da je to izuzetno osetljivo. Treba voditi računa da se ne dođe u jednu pravnu prazninu, dakle, da Odbor za sprečavanje sukoba interesa prestane da funkcioniše, a iz iskustva ostalih agencija koje imamo znamo da se one jako sporo konstituišu i nailazi se na probleme. Možda i tu ima mesta razmišljanju, da se ne bi Agencija za borbu protiv korupcije prevela u jednu glomaznu instituciju, da postojeći odbor ostane, a da se sankcije primenjuju kroz ovu agenciju. Mislim da je moglo da se razmisli o tome zašto se jedan odbor koji je tek profunkcionisao, koji donosi neke stvari od javnog upozorenja itd., zamenjuje. Čini mi se da nećemo mnogo postići time što ćemo ovu agenciju za borbu protiv korupcije imati, jer ovde i sada sede neki koje je Odbor za sprečavanje sukoba interesa opomenuo; i dalje sede ovde i nema, praktično, nikakvog efekta. Čini mi se da će se slično dešavati i s Agencijom za borbu protiv korupcije. Toliko štose tiče ovog dela. Dakle, poslanici Nove Srbije su predali amandmane. Nadamo se da će Vlada imati u vidu njihov sadržaj, da će neke stvari na koje smo ukazali prihvatiti, a od takvog odnosa će zavisiti kako ćemo se prilikom glasanja izjasniti. U principu, dobro je da Srbija dobije ovakve zakone, jer je to izuzetno važno. Na neke zakone se jako dugo čekalo da budu doneti, ali mislim da ćemo imati velike probleme ukoliko prihvatimo sve baš ovako i ukoliko ne budete imali u vidu da su ovi zakoni toliko značajni da treba prihvatiti i amandmane opozicije. Hvala vam.
Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Ne. Ako ne, povreda Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, povreda Poslovnika.
Nadam se, gospođo Čomić, da ćete da shvatite o čemu se radi. Pozivam se na član 136. Poslovnika i jeste povreda, naravno, ne odnosi se na vas, niti na vašu prethodnicu. Mislim da se odnosi, pre svega, na stručne službe Skupštine, jer smatram da je kvalitet obrazloženja ovih predloga zakona ispod svakog nivoa. To ću vam na nekoliko primera pokazati. Uzeću, prvo, za primer Predlog zakona o oduzimanju imovine proistekle iz krivičnog dela i, pošto je to jedna malo veća knjiga, ja bih vas zamolio da okrenete poslednju stranicu, pa da pročitate šta piše pod V – Razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku. Kaže se da će se usvajanjem zakona stvoriti svi neophodni uslovi za rad organa i organizacija, čime bi se ispunili neophodni uslovi u procesu pridruživanja EU. Gde to piše? Ko je rekao da ovo mora, kada, gde je napisano, ko je preuzeo obavezu? To je jedna stvar. Mislim da je tu obrazloženje potrebno. Druga stvar za koju smatram da je veliki nedostatak ovog predloga zakona u smislu obrazloženja jeste, potreban nam je izveštaj, zašto se postojeći zakoni nisu primenjivali. Zatim, potreban nam je odgovor na jedno pitanje koje može da se protumači kao alternativa. Da li je, možda, trebalo izmeniti Krivični zakonik, Zakonik o krivičnom postupku, pa, eventualno, doneti poseban zakon kojim bi se formirala neka direkcija koja bi upravljala tom imovinom? Je li baš neophodno da se opredelimo za ovaj koncept, gde bismo jednim zakonom rešili, na neki način, materijalni deo krivičnog prava, procesni deo krivičnog prava, a i još nešto što je čisto statusno i zalazi u organizacijudržavne uprave? Zašto je baš ovaj koncept dat? Ne zadovoljavam se objašnjenjem da su dosad sudovi bili prenatrpani, pa nisu imali potrebe da se brinu o tome šta da rade s nekom imovinom koja je oduzeta, da li kao predmet, da li kao sredstvo, da li kao nešto što je proisteklo iz krivičnog dela. Apsolutno sam nezadovoljan definicijama koje su date ovde. U obrazloženju nas ne ubeđuju zašto su ove definicije dobre, precizne i tačne. Ako je ovo iz oblasti krivičnog prava, onda ne vidim koja je svrha kažnjavanja. Naši krivični propisi imaju jasnu definiciju i pojam šta je svrha kažnjavanja; iz ovoga se to ne vidi. Stičem utisak da je, verovatno, ona plavuša, Tanja Miščević, u tim razgovorima sa Briselom, na svoj spisak stavila nešto kao agendu, moguće, neki zakon s ovakvim nazivom, i to je ušlo u neku proceduru a da, uopšte, nema obrazloženja, minimalnog obrazloženja zašto bismo glasali za ovakav predlog zakona. Nadam se da shvatate o čemu se radi. Slična situacija je kod još nekoliko zakona iz ove objedinjene rasprave, i zajedničke i načelne rasprave, gde osim te rečenice – to je potrebno za ulazak u EU ...
Tri minuta i 30 sekundi.
Hvala vam .
Razlog za vaše isticanje povrede Poslovnika, odnosno kršenja odredaba člana 136. sastojao se, u prvom delu, na primedbu da je to hitan postupak [[Glasovi iz klupe: Član 136.]] Član 136. Poslovnika, možemo stenogram da vidimo, to sam rekla u prethodnom delu. Dakle, član 136. Poslovnika Narodne skupštine i prvi deo u vaša tri minuta odnosio se na hitnost postupka. Ne sumnjajući da svih nas 250 to zna, da se podsetimo, hitan postupak se od redovnog razlikuje samo u rokovima, dakle, za zakazivanje sednice i za podnošenje amandmana. Kada je zakon u redovnom postupku, po redovnoj proceduri, onda je predsednica Narodne skupštine obavezna da zakaže sednicu sedam dana ranije, a amandmani se podnose tri dana pre početka sednice. Kada je hitan postupak, amandmane svi narodni poslanici mogu da podnose do otvaranja rasprave u načelu tačke dnevnog reda na koju se amandman odnosi. Nepotrebno je da se to piše u obrazloženju, tako da ne smatram da ste istakli opravdanu povredu Poslovnika. Drugi deo vašeg zahteva se odnosio na stil pisanja obrazloženja i to ne smatram opravdanom povredom člana 136. Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Da li želite da reklamirate povredu Poslovnika po istom pitanju? Možete s mesta da mi kažete da li hoćete da ponovite povredu člana ili ne. Želite da ponovite povredu člana. Kada završimo raspravu, onda ćete dobiti priliku za isticanje ponovljene povrede člana 136. Prelazimo na raspravu po redosledu prijavljenih narodnih poslanika. Prvi prijavljeni je narodni poslanik Zoran Kasalović, a posle njega narodna poslanica Aleksandra Janković. (Nataša Jovanović, s mesta: Po Poslovniku.) Kada završi prethodni govornik. (Nataša Jovanović, s mesta: Ne može, po Poslovniku morate odmah. Prosto je nemoguće, kršite Poslovnik.)
Poštovano predsedništvo, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, čitav set zakona koji je predmet rasprave, neosporno, predstavlja značajan iskorak u uređenju države Srbije, iskorak ka njenom putu ka EU. Ipak, predmet mog izlaganja biće isključivo, po meni, najznačajniji – Predlog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, s posebnim osvrtom na fenomen sukoba interesa pri vršenju javne funkcije, fenomen koji je regulisan čl. 28-39. Predloga zakona, fenomen koji još od obnavljanja višepartijskog političkog sistema u Republici Srbiji predstavlja predmet velikog interesovanja, a često je i predmet rasprava koje se vode u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Svakako da veliko interesovanje za taj fenomen proističe iz ogromne opasnosti koju sukob interesa nosi i težine posledica koje prouzrokuje državi i građanima. Nažalost, samo mali broj građana i javnosti ima jasnu sliku šta, zapravo, predstavlja fenomen sukoba interesa. Dodatni problem u razumevanju ovog fenomena predstavlja i činjenica da je u pravnom sistemu Republike Srbije poseban zakon kojireguliše materiju sukoba interesa prvi put donet tek 2004. godine, odnosno da do tada nije bilo pravnih normi koje bi na sveobuhvatan način određivale šta je sukob interesa. Ono što je posebno interesantno i čega smo svi bili svedoci u prethodnom periodu, jeste činjenica da mnogi ljudi koje je Zakon o sprečavanju sukoba interesa odredio kao funkcionere, i pored svega, nisu bili svesni da se on na njih odnosi, ili su ignorisali svoje obaveze. Pokazatelji govore da je to posebno bilo izraženo u slučajevima funkcionera na lokalnom nivou, iako je moguće pretpostaviti da na tom nivou ima najmanje razloga da se nešto krije. Sukob interesa podrazumeva postojanje različitih interesa, ali među svim slučajevima sukoba interesa koji postoje, za primenu zakona je relevantno samo postojanje sukoba između javnog, koji podrazumeva zalaganje za ostvarivanje opšte koristi, i privatnog interesa. Dakle, to je svaka situacija u kojoj državni funkcioner, kome je povereno vršenje javnih ovlašćenja, daje prednost ostvarenju vlastitih ili tuđih privatnih interesa na uštrb ostvarenja javnog interesa, kako je i članom 28. Predloga zakona propisano. Sukob interesa nije isto što i korupcija, ali su očigledne dve činjenice. Sukob interesa prethodi korupciji i u svakom obliku korupcije postoji sukob interesa, dok sukob interesa ne podrazumeva neminovno postojanje korupcije. Dakle, sukob interesa može predstavljati prethodnicu korupcije i olakšati da do nje dođe i zato se gotovo sve države sveta, barem formalno, ako ne i suštinski, bore protiv te pojave. Naročito su štetne i opasne posledice sukoba interesa po države koje se nalaze u tranziciji, jer mogu ugroziti izgradnju ekonomski prosperitetnog društva, političke slobode, socijalnu i pravnu sigurnost. Upravo zbog toga, neophodno je doneti jedan ovakav zakon, kao i niz drugih mera preventivne i represivne prirode, kako bi se sukob interesa iskorenio u Republici Srbiji, ili, bar, smanjio do nivoa koji ne ugrožava funkcionisanje države. Praksa većine država u tzv. tranzicionom procesu je posedovanje posebnih zakona o sprečavanju sukoba interesa, što je slučaj bio u Rumuniji, Estoniji, Letoniji, za razliku od država sa stabilnim demokratskim institucijama, u kojima, po pravilu, nije neophodno posebnim zakonima naglašavati potrebu za borbom protiv te štetne pojave, pošto se kod građana tih država stvorila društvena klima, svest nepovoljna za one koji bi se odlučili da protivzakonito deluju u situaciji sukoba interesa. Zbog toga, donošenje zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije predstavlja ohrabrujuću činjenicu za sve građane i dokaz da je država Srbija rešila da se obračuna s onima koji su spremni da javna ovlašćenja vrše ne u opštem, već u privatnom interesu, i na taj način spreči ogromne štete državi i svim njenim građanima. Naravno da se donošenjem ovakvog zakona trasira put ka stvaranju povoljne društvene klime i svesti za borbu protiv korupcije i drugih štetnih pojava u društvu, a ujedno ispunjavamo neophodni uslov u procesu pridruživanja EU. Predlog zakona je potpuno precizan i jasno navodi radnje koje predstavljaju nedopušteno ponašanje, kao i sankcije, odnosno kaznene odredbe predviđene čl. 73-77, što, u svakom slučaju, olakšava onima na koje se zakon odnosi da lakše sagledaju svoje obaveze i prava i na taj način u potpunosti primenjuju odredbe ovog zakona. Očekujem da će organi Agencije, Odbor i direktor, propisani članom 6. Predloga zakona, biti predloženi i izabrani u rokovima predviđenim članom 80, odnosno što pre, kako bi na adekvatan način zaživela primena ovog zakona, pre svega, nadležnosti Agencije u veoma bitnom segmentu prevencije korupcije i u nadziranju sprovođenja strategije za borbu protiv korupcije, propisane članovima 63. do 68. Predloga zakona, kao i veoma bitan proces izrade plana integriteta, čija je sadržina propisana članovima 59. do 62. Predloga zakona, a koji, u suštini, predstavlja mere pravne i praktične prirode kojima se sprečavaju i otklanjaju mogućnosti za nastanak i razvoj korupcije. Ovim predlogom zakona, u članu 29. stav 1, kaže se – funkcioner može da vrši samo jednu javnu funkciju, čime se na najbolji način promoviše princip jedan funkcioner – jedna funkcija, jer pitanje kumulacije funkcija je više pitanje efikasnosti, zato što postoji veliki broj javnih funkcija i poslova koje nikako nije moguće obavljati dovoljno efikasno ako ih isto lice vrši. Nadajmo se da će u skorije vreme vršenje jedne funkcije predstavljati pravilo u Srbiji i u potpunosti doprineti da se javni poslovi obavljaju kvalitetnije i efikasnije, od čega će imati koristi svi građani Republike Srbije. Ono čemu se posebno nadam i priželjkujem jeste da ovakav zakon, nakon usvajanja u Parlamentu i, naravno, uz prihvatanje određenih amandmana koje će poslanici SPS-a podneti, a kojima se bliže preciziraju pojedine odredbe Predloga zakona, bez zadiranja u suštinu i duh zakona, dobiti opštu podršku našeg društva, doživeti doslednu primenu u praksi i na taj način dovesti Srbiju i sve njene građane u stadijum kada će moralna osoba za javnost biti daleko najdelotvornija sankcija, a tek tada ćemo moći reći da smo uspeli, odnosno da smo napravili veliki pomak u borbi protiv korupcije. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović, isticanje povrede Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo potpredsedniče, vi ste prekršili član 100. Poslovnika, zato što sam se ja pre uvaženog kolege javila da bih vam objasnila kako ste povredili Poslovnik u slučaju kolege Zorana Krasića. On je vrsni advokat, šef tima za odbranu profesora doktora Vojislava Šešelja, odličan poznavalac domaćeg i međunarodnog prava, za 10 kopalja iznad aktuelnog ministra i onih prethodnih i, zaista, njemu nije potreban ''drveni'' advokat, a naročito ja, koja nisam advokat po struci ni pravnik po zanimanju, ali sam potpredsednik Skupštine i neko ko i te kako treba da vodi računa o tome šta kolega, odnosno koleginica, u ovom slučaju, radi i na koji način predsedava Narodnom skupštinom. Dakle, kada je kolega Krasić, iz zaista najbolje namere, i zbog gospođe ministra i zbog celokupne javnosti, koristeći član 136. Poslovnika (a vi ste i taj član Poslovnika povredili, ali sam se javila zbog povrede člana 100, jer mi odmah niste dali reč), govorio o načinu na koji je napisano obrazloženje za ovaj set predloga zakona, on nije mislio, kako ste to vi, u neuspelom, duhovitom pokušaju hteli da objasnite, na grafičko rešenje, ili na font slova, ili na stil pisanja obrazloženja, nego je veoma stručno i precizno, ako ste ga slušali, ali, očigledno, niste, ukazao na to da su suvoparno navedeni razlozi za osnov, ono što je i po članu 136. i po članu 97. tačka 2. Ustava bilo potrebno da se napiše da bi ovaj zakon ušao u proceduru. Isto tako, ukazao je na činjenicu da su ovi zakoni uvršteni u dnevni red po hitnom postupku i na štetne posledice određenih članova ovih zakona. Ne razumem zbog čega onda takva vrsta pokušaja omalovažavanja narodnog poslanika i takav odnos prema nečemu što je više nego stručan pristup onome što je na dnevnom redu. Možda vi želite da kažete, gospođo Čomić, da mi ne možemo da se javljamo ako to vama ne odgovara i da ne možemo da reklamiramo povredu Poslovnika ako vi imate drugačije viđenje cele situacije. Ja sam u nekoliko navrata čula, jer stvar je, pre svega, moje pristojnosti, ali i činjenice da vi jako glasno govorite s mesta potpredsednika kada je predsednik Skupštine tu, kako vi pogrešno suflirate da to ne može tako i da članovi 225. i 226. koje su danas koristili mnogi poslanici, ne samo srpski radikali, nego i iz drugih političkih stranaka, mogu da se koriste onda kada je iscrpena lista govornika i kada, praktično, nemamo više šta da radimo, pa ko hoće da se zabavi, neka koristi članove 225. i 226. To nije dobar manir. Pretendujete da pokažete neku demokratiju, koja je ovde potpuno urušena krađom mandata SRS-a i činjenicom da ste nam pola sata vremena uzeli da bi neki neidentifikovani građani, koji imaju mandate, sedeli ovde, a nisu na listi prijavljenih. A, i što bi kada su oni ionako privezak Borisa Tadića i podržavaju ove zakone, šta njih briga da učestvuju u raspravi o ovim zakonima. Em nam kradete, kradete nam vreme, a sada vrsnom pravnom stručnjaku kažete – ako vam se stil ne sviđa, vi se onda žalite na nekom drugom mestu. Ne, žaliće se Udruženju fizičara, kome vi, možda, pripadate,ili ne znam kome, ali znate, vi na taj način pokazujete da ne cenite narodne poslanike, a potpredsednik ste Skupštine. To nije u redu. Izvinjavam se što sam prekoračila vreme. Nastojte da održite nivo i dostojanstvo, kao što to radi svaki srpski radikal. Hvala.
Nivo i dostojanstvo se, prvo, održava poštovanjem odredaba Poslovnika, a to je, u prvom redu, poštovanje vremena koje je po Poslovniku dato za izricanje povrede Poslovnika. Član 100. kaže da se reč poslaniku koji ističe povredu Poslovnika daje odmah nakon što prethodni govornik završi. Možete konsultovati stenogram, već sam dala reč narodnom poslaniku Zoranu Kasaloviću i narodni poslanici koji hoće da govore o dnevnom redu imaju ista prava. Dobili ste reč kada je on, kao prethodni govornik, završio svoje izlaganje u okviru dnevnog reda. U podsećanju i ponavljanju da je prekršen član 136, spomenuli ste da je obrazloženje predlagača suvoparno. Mogu da vam ponovim da ni u tom slučaju član 136. nije prekršen i da je to pitanje stila kojim se piše obrazloženje, a taj stil ne mora da se dopada svakom od nas koji ta obrazloženja čitamo. Hitan postupak, ponovili ste to kao obrazloženje za povredu člana 136, od redovnog postupka se razlikuje po rokovima koji su dati za podnošenje amandmana. Kada je zakon prihvaćen od strane Skupštine da bude uvršten po hitnom postupku, onda se amandmani mogu podnositi do otvaranja rasprave u načelu o toj tački dnevnog reda, za razliku od predloga akta po redovnom postupku, kada postoji rok od tri dana kao poslednji rok za podnošenje amandmana na predlog akta. Stoga, nema povrede ni člana 100. ni člana 136. Narodna poslanica kaže da nije zadovoljna odgovorom i želi da se Skupština, u danu za glasanje, izjasni o povredi člana 100. od strane predsedavajućeg i povredi člana 136. Povredu Poslovnika istakao je narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospođo Čomić, koliko se sećam, rekli ste da taj poziv na član Poslovnika može da bude i na kraju trećeg minuta i ja vas, eto, držim za reč za ono što ste obećali, mada mislim da nije u redu, ali, kad vi predsedavate, važe neka druga pravila. Meni je, prosto, drago što gotovo instinktivno branite ovaj Poslovnik, najžešće, najsrdačnije. Ali, ono što niste hteli da shvatite, vrlo ću konkretno da vam objasnim na primeru ovog zakona koji sam malopre naveo. Zašto je potrebno objašnjenje osnovnih pravnih instituta, razloga i svega drugog što je navedeno u članu 136. Poslovnika, znači, zašto je potrebno da sve to bude u obrazloženju detaljno objašnjeno? Evo, na nekoliko primera ću to da pokažem. Vidite, ako bismo tumačili ovo što je napisano u članu 3. tačka 2): "Imovinom proisteklom iz krivičnog dela smatra se imovina okrivljenog, svedoka saradnika ili ostavioca, koja je u očiglednoj nesrazmeri s njegovim zakonitim prihodima", to bi, otprilike, značilo sledeće. Odete u Bajčetinu kod Tomislava Nikolića, vidite šta ima i odmah ga proglasite za kriminalca. Samo ukazujem šta može da se desi. Dalje, nešto što će ljudima iz Ministarstva da bude jasnije. Rekli ste da je Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom organ u sastavu Ministarstva pravde. U sledećem članu kažete da Direkcija ima svojstvo pravnog lica. Kako to može? Objasnite mi kako to može. Onda kažete ovako: "Za svoj rad i rad Direkcije direktor odgovara ministru nadležnom za pravosuđe", pa u sledećem članu: "Nadzor nad radom Direkcije vrši ministarstvo nadležno za pravosuđe". Dalje nemam šta da pričam. Da li je nekome jasno šta je autor hteo da napiše? Kako će ovo u praksi da izgleda? Na šta će ovo da liči? Gospođo Čomić, zato sam na početku rekao da stičem utisak da je, možda, mnogo bolje bilo za pravni sistem da ste ugradili nekoliko odredaba kroz izmene i dopune Krivičnog zakonika, kroz nekoliko procesnih odredaba Zakonika o krivičnom postupku, i da ste doneli poseban akt o osnivanju direkcije koja će da upravlja imovinom. Vi kod Direkcije stavljate i reč: "raspolaže". Kako ona može da raspolaže? Oduzeo sam i skratio devet sekundi odlazak u Evropu.
Nadoknadićemo mi to, narodni poslaniče, ništa ne brinite. Razumela sam da ponavljate isticanje povrede na član 136. U ovom vašem izlaganju, imate primedbu na stil i jezičke doumice, ili nedoumice u obrazloženju, smatrajući da je to sve nedovoljno. Obrazloženja predloga akata koje dobijamo nisu predmet amandmana, jesu predmet člana 136. i sva su obrazloženja napisana u skladu sa članom 136. Konačni izgled akta zavisiće od predloga amandmana koje ćete dati, ili ste već dali na predlog zakona, o kojima ćemo voditi raspravu i dogovore o tome da li ćemo ili nećemo glasati za neke od amandmana, tako da se moje prethodno obrazloženje svodi na to da nema povrede člana 136, stilom i jezičkim doumicama ili nedoumicama, u pisanju obrazloženja Predloga zakona. Isticanje povrede Poslovnika, narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dragi moj kolega Krasiću, tvojih devet sekundi nije razlog kašnjenja u Evropsku uniju. Predsedavanje ovim parlamentom od strane gospođe Gordane Čomić bi to već moglo da bude. Gospođo Čomić, kad god vi predsedavate Parlamentom, u stvari, pokazujete kako vladajuća većina opstruiše rad ovog parlamenta. Vi ne prestajete da kršite Poslovnik. Sada govorim o povredama Poslovnika, čl. 27, 100. i 104. Čini mi se da bih mogla da kažem – od prvog do poslednjeg člana, ne bih pogrešila. Neverovatno je da vi malopre kolegi Krasiću niste dali reč na osnovu člana 100. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Nije tačno to što ste kasnije u obrazloženju pokušali da objasnite, nego ste lepo, može da se vidi u stenogramu, rekli kolegi Krasiću: "Dobićete reč po Poslovniku kada se završi rasprava". Šta to treba da znači, kad 31 poslanik, ili koliko se već kolega javilo da govori, završi, onda može da se govori po Poslovniku? Gospođo Čomić, vaša obrazloženja, odnosno objašnjenja, koja traju više nego što traje javljanje po Poslovniku, ili više nego što traje replika, postaju, zaista, nešto što je nepodnošljivo u Parlamentu. Ako imate toliku potrebu da govorite, dajte nekome od potpredsednika da predsedava, javite se, lepo, za reč, koristite vreme vaše poslaničke grupe i pričajte do mile volje. Verujte, nikome od nas neće smetati da kažete šta god mislite da treba i da govorite koliko god hoćete. To što radite sa mesta predsedavajućeg je, jednostavno, nedopustivo i u potpunoj koliziji s onim što je regulisano članom 27. i ostalim članovima Poslovnika Narodne skupštine. Zapravo, vi ste danas i ovih dana nama skretali pažnju kako poslanici SRS-a opstruišu rad zato što tražimo da nam se vrate oteti mandati. Naravno, mi to nikada nećemo ni prestati da tražimo, dok to svoje pravo ne ostvarimo. Suština je da, zapravo, vi ne želite da se donesu ovi zakoni. Kad kažem vi, u jednom delu mislim na skupštinsku većinu, jer još nismo dobili odgovor zašto smo danas, recimo, izgubili tri i po sata ne radeći ništa. Izvinjavam se, već pet sekundi sam prekoračila vreme, završavam ovom rečenicom. S druge strane, utisak je da vi lično želite da se ovi zakoni ne donesu, jer, taman kada su poslanici krenuli da govore po redosledu i po spisku poslanika, vi ste opet, svojom pričom i svojim kršenjem Poslovnika, doveli do toga da ponovo moramo da vam skrećemo pažnju na povredu Poslovnika. Izvinjavam se za 37 sekundi.
Narodna poslanica zna, jednako kao i nas 249, da je predsedavajući u obavezi da da objašnjenje, obrazloženje ili da pruži potrebnu informaciju koju narodni poslanik, ističući povredu Poslovnika, traži. To je ono što činim. Za član 100. sam dala objašnjenje. Dakle, narodna poslanica Nataša Jovanović dobila je reč nakon što je prethodni govornik završio svoj govor. Tada je dobila reč. Moliću vas da se, zaista, držimo propisanog roka i vremena koje imamo na raspolaganju za izricanje povrede Poslovnika. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Janković, a posle nje narodni poslanik Simo Vuković.
Pomaže Bog, građani Srbije, a i poslanici, mogli biste malo da se probudite, isti onaj Bog koji nam je dao najdragocenije što imamo i što se od nas ne može oduzeti, a to je ličnost. Bez obzira na rasu, naciju, socijalno-ekonomski položaj, svi smo predviđeni za neprekidan rast i razvoj, od individue zatvorene u svoje hermetične okvire, do ličnosti koja je neponovljivi unikat, koja napreduje svakoga dana, u svakom pogledu. Toj ličnosti je dato da se slobodno razvija i, valjda, jedino područje u koje se, čak, ni Bog ne meša jeste područje naše lične slobode. Ako se Bog ne bavi ograničavanjem slobode, ima onih koji su po sopstvenom izboru odlučili da to rade. Ne samo to, nego da uzurpiraju slobodu drugih ličnosti, kroz upotrebu i zloupotrebu privatnih podataka, a sve sa racionalizacijom da društvo kroz kontrolu mora da se odbrani od potencijalno opasnih ličnosti. U tom smislu, zakon o zaštiti podataka o ličnosti više je nego neophodan, posebno s obzirom na razvoj savremenih tehnologija koje su učinile da upravljanje podacima, zapravo, bude upravljanje ljudima. Srpska pravoslavna crkva je, stručnim skupovima posvećenim zaštiti privatnosti, konstantno zahtevala noveliranje zakona o zaštiti podataka o ličnosti iz 1998. godine, upravo s obzirom na nove vidove prikupljanja informacija, njihovu obradu i mogućnost zloupotrebe. Ako je ovaj predlog zakona odgovor na civilizacijsku borbu za privatnost građana koju je SPC na ovim prostorima inicirala još pre pet godina, onda je to dobro. Dobro je što se novi zakon o zaštiti podataka o ličnosti donosi da bi se ovo pravo uskladilo s odredbama Ustava Srbije, s jedne strane, i međunarodnim standardima, s druge strane. Ako je ovaj zakon značajan u procesu pridruživanja Srbije EU, u uspostavljanju uslova za liberalizaciju viznog režima, ono famozno stavljanje na belu šengen listu, onda on ni u tragovima ne sme da bude neprecizan i nedorečen. Iskreno verujući u dobre namere predlagača, osnovna zamerka Predlogu zakona je da on predstavlja dobro utemeljen, ali nedovršen projekat. Njegov načelni karakter ostavlja isuviše pitanja otvorenim. Razlozi političke prirode, ma koliko delovali ubedljivo, ne mogu pretegnuti nad zahtevima dobrog ustrojavanja pravnog sistema, a posebno u ovako osetljivim oblastima. Osim toga, iako je bio pružen uvid javnosti, izostala je prava javna rasprava, koja bi uvrstila u zakonsku regulativu primedbe šire javnosti, kao i pozitivnu praksu zemalja u okruženju, kao i mnogih evropskih zemalja, u koje se, kako predviđa član 53. ovog predloga zakona, mogu iznositi podaci iz Republike Srbije. Društvo za informatiku Srbije, Udruženje informatičke delatnosti Privredne komore Srbije, 4. septembra su organizovali ''okrugli sto'' o prednostima i nedostacima ovog zakona i uputili niz pitanja predlagaču zakona. Neka od tih pitanja su, budući da se u pojedinim evidencijama vode neki negativni podaci o građanima, kao što su neuredna otplata duga, zaduženost itd., da li će građani moći, na osnovu člana 22. zakona, da traže brisanje negativnih podataka? Drugo, da li je potrebno obavezati pojedine organizacije koje vode podatke o građanima da su sertifikovane za te poslove i da primenjuju određene standarde pri vođenju baze podataka o građanima? Koliki je životni ciklus ličnih podataka? Da li je potrebno detaljnije regulisanje iznošenja u inostranstvo vrlo dragocenih ličnih podataka naših građana, a koje se obavlja preko stranih poslovnih banaka, konzularnih službi itd.? Konačno, zaključak ovog skupa, kome je prisustvovalo 100 stručnjaka iz oblasti informatike, jeste da najveći broj građana i nije svestan svojih prava na zaštitu ličnih podataka. Do sličnog zaključka došao je i Centar za proučavanje i upotrebu savremenih tehnologija Arhiepiskopije beogradsko-karlovačke. Po izveštaju ovog centra, osnovni nedostatak Predloga zakona je nedovoljna određenost i neprecizno definisanje važnih zakonskih kategorija, što nas dovodi u opasnost od rastegljivih, tzv. kaučuk normi. U prevodu, mnogo je toga definisano po principu – može da bude, a ne mora da znači. Član 16. Predloga zakona, koji utvrđuje koji su to naročito osetljivi podaci, način njihove obrade, recimo, treba da bude proširen. Pored tzv. soft biometrije, koja daje biološke informacije na osnovu kojih se ne može napraviti precizna identifikacija konkretne ličnosti, član mora da obuhvati i biometrijske podatke u užem smislu, s obzirom na to da su to po bezbednost pojedinca veoma osetljivi podaci. Inače, kako bismo objasnili građanima o čemu se radi, reč – biometrija predstavlja automatsko prepoznavanje osoba na osnovu njihovih istaknutih obeležja, pri čemu, to obeležje može biti fizičko, na primer, otisak šake, prsta ili oka, ili bihevioralno, poput potpisa, boje glasa, načina hoda ili dinamike kucanja na tastaturi. Pošto se u Predlogu zakona eksplicitno ne pominju, upravo, najosetljiviji biometrijski podaci, ostavljen je prostor svim mogućim zloupotrebama, primera radi, u vezi sa ličnom kartom i čipovima. Na čipu koji postoji uvek ima i dodatnog prostora u koji je moguće ubaciti još neke lične podatke, pa će posle nekom pasti na pamet da objedini u jednom dokumentu vozačku dozvolu, ličnu kartu i zdravstveni karton, s podacima o svim preležanim akutnim i hroničnim bolestima. Za dvadesetak godina, neko će reći, sve to možete da izgubite, bolje da vam ugradimo čip pod kožu, kao neku savremenu tetovažu. Za sada se čipuju samo kućni ljubimci, ali se postavlja pitanje da li će u jednom trenutku ''veliki brat'' i nama dati status kućnih ljubimaca. Ne ulazeći u mentalne eksperimente i spekulacije koje kao krajnji ishod imaju uvođenje totalitarnog sistema, opisanog u Svetom pismu, bez apokaliptičnih zaključaka, ipak ostaje da zaključimo kako svaka zakonska nepreciznost, zbog mogućnosti koje pruža savremena tehnologija u pogledu dostupnosti manipulacije podacima, može da ima ozbiljne konsekvence u smislu zloupotrebe. Da li je brisanje ličnosti, ili preuzimanje identiteta druge osobe iz centralnog registra samo tema kriminalističkih i avanturističkih filmova ili moguća realnost? Da li vi ovde, u sali, znate koliko vas ima otvorene profile na "Fejsbuku" a da za to nikada niste dali saglasnost, već ih je, u dobroj ili, češće, zloj nameri, napravio neko drugi? Znajući da se mladi sve više okreću računarima, internetu, zamenjujući do sada omiljeno gledanje TV-a pretraživanjem sajtova i elektronskom prepiskom, da li ste svesni koliki i kakav uticaj na njih imaju montirani ili psihopatološki sadržaji koji su više nego dostupni i ne štite ni ličnost onog koji se gleda, a posebno ne ličnost mladog čoveka koji gleda. Na "Ju tjubu" je išao snimak prebijanja i maltretiranja devojčice od strane njenih vršnjaka, a o porno montažama i da ne govorimo. Samo još fali direktan prenos ubistva, po mogućstvu, neke javne ličnosti. Predlog zakona nije uzeo u obzir specifičnosti određenih vrsta podataka i rukovalaca. Tako, nema detaljne odredbe vezane za odnos prema sindikatima, prema podacima koje poslodavci ili uprava preduzeća prikupljaju od zaposlenih, odnosno za raspolaganje njima i razmenu, posebno ako je reč o preduzećima koja razmenjuju informacije s inostranstvom ili su deo holdinga. Iz kliničke prakse, osnovano znam da su neretko ljudi bili odbijani za posao jer su im, trkeljajući po zdravstvenim kartonima bez dozvole, pronašli da su, recimo, u detinjstvu imali fras, pa su spektorni epileptičari ili su imali epizode depresivnosti u adolescenciji. Predlogom nije regulisana i moguća zloupotreba podataka u marketinške svrhe, podataka koji se prikupljaju o deci i maloletnim licima, mislim da je samo načelno regulisano članom 10, postavljenjem i statusom sudija i nosilaca javne vlasti, o ocenama kojima se vrednuje akademski uspeh i profesionalna sposobnost, podataka vezanih za profesionalnu tajnu, za postupak regrutacije i druge podatke o ličnostima kojima operišu oružane snage, policija itd. Šta je s mogućnostima zloupotrebe od strane banaka pri ocenjivanju kreditne sposobnosti i osiguravajućih društava, koja vam povećaju premiju jer su ustanovili da imate ''trošnu srčku''. Naročito treba naglasiti potrebu jasnog regulisanja obrade podataka vezanih za proces usvajanja, odnosno prijema u hraniteljsku porodicu. Na kraju, ali ne i na kraju po značaju, postavlja se pitanje ingerencije Poverenika, koji, bože me oprosti, ovim zakonom samo što nije bio ratifikovan. Čak i da je predlagač imao na umu sliku Rodoljuba Šabića kada je Povereniku dao papska ovlašćenja, mnogo je. Ni gospodin Šabić ne može da na svojim nejakim plećima, kao Supermen, nosi teret ovakve zakonske odgovornosti. Poverenik, po članu 44, ima sledeće nadležnosti, citiram, te molim da se zaustavi vreme: "Nadzire sprovođenje zaštite podataka, odlučuje po žalbi u slučaju propisanim ovim zakonom..." Zar ovo nije zaustavljeno? Zar za citat ne mora? Ne prati me predsedavajuća.
Vrlo dobro pratim, citiranje.
Ako me pratite, onda prekinite vreme koje je predviđeno za citat. Izgubila sam tačno 16 sekundi.
Niste izgubili ni sekunde, pošto se vreme predviđeno za citat izdvaja samo kada se ističe povreda Poslovnika...
Dobro, građani Srbije...
...i za citiranje odredaba iz povrede Poslovnika.
...šta sve treba da radi Poverenik. Zaista bi se postavilo ono čuveno pitanje onog sportskog komentatora, pa, ljudi, da li je to moguće? Taman da se kopira i da se virtuelno projektuje u sedam komada, Poverenik ne bi mogao da postigne sve što se od njega traži. Da stvar bude gora, citiranim članom 44. krajnje paušalno je određena nadležnost Poverenika, što posebno ilustruju tačke 7. i 8, u kojima se kaže da daje mišljenje, pri čemu nije jasno na osnovu čega će Poverenik dati takvo mišljenje. Ako način na koji Poverenik ostvaruje svoju nadležnost ne bude bliže određen, rizik od proizvoljnosti postaje veći nego, recimo, u slučaju institucionalizovanja tzv. saveta stručnjaka, koji bi, ujedno, predstavljao ograničenje ostvarivanja nekih drugih interesa, do onih zakonskih. S obzirom na političku stvarnost u Srbiji, ni proklamovana samostalnost Poverenika, kao državnog organa, ni činjenica da ga bira Narodna skupština, ne iscrpljuju potrebu za dodatnim mehanizmima kontrole javnosti nad radom Poverenika. Predlog zakona ne predviđa postojanje nikakvog tela sastavljenog od stručnjaka, što bi bio preduslov stvarne efikasnosti. Formiranje takvog tela, upravo bi trebalo da bude zakonska obaveza, a ne samo mogućnost Poverenika radi valjanog ispunjenja obaveza regulisanih odredbama člana 44. Pravni savet Centra za proučavanje upotrebe savremenih tehnologija Arhiepiskopije beogradsko-karlovačke napravio je pregled uporednog zakonodavstva, ističući posebno zakonsko rešenje Velike Britanije. Naime, u Velikoj Britaniji je ustanovljen poverenik za zaštitu podataka i narodni sud za zaštitu podataka, na osnovu čijih rešenja se može izvršiti apelacija vrhovnom sudu.
Vreme. Iskoristili ste vreme koje je na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi.
Dve rečenice i završavam. Budući da poverenika imenuje njeno visočanstvo, a da ćemo mi na uspostavljanje monarhije morati još malo da sačekamo, dok Nova Srbija ne dođe na vlast, trebalo je, barem, uvrstiti u razmatranje mogućnost pravljenja ovako institucionalizovanog tela ili tribunala. Da li je moguće da jedini tribunal koji Srbija poznaje mora da bude samo Haški?
Reč ima narodni poslanik Simo Vuković, a posle njega narodna poslanica Vesna Pešić.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predstavnici Ministarstva, pred nama se nalazi jedan od sudbinskih zakonskih projekata – to je zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, čije usvajanje i striktno sprovođenje predstavlja jedan od koraka ka uspešnom završetku demokratskih promena, može se slobodno reći, naš nacionalni interes. Poslanička grupa G17 plus će ovaj zakonski projekat podržati, u želji i nastojanju da se državi Srbiji obezbede instrumenti kako bi se na najefikasniji mogući način obračunala sa korupcijom i ova pojava svela na društveno prihvatljiv nivo. Opšte je mesto da korupcija predstavlja društveno zlo koje postoji od kada postoji organizovano ljudsko društvo. To je univerzalna pojava, prisutna u svim državama i sistemima, koji se, opet, međusobno razlikuju u stepenu tolerantnosti prema korupciji, načinu i efikasnosti njenog suzbijanja. Razlozi zbog kojih se Srbija svrstava u red zemalja sa visokim stepenom korupcije su višestruki. Neki koje, svakako, treba spomenuti su – raspad prethodnog ekonomskog i političkog sistema, dugotrajna politička kriza i diskurs državne politike, koji su obeležili devedesete, a potom i produžetak tranzicije, otežana reforma i stabilizovanje državnih institucija nakon 2000. godine. G17 plus je svestan da korupcija ugrožava vladavinu prava, državne institucije, jednakost i ravnopravnost građana, a kao dalekosežne posledice ima i slabljenje morala i samih temelja Srbije kao građanske i demokratske države. Dozvolite mi da podsetim da usvajanje zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije predstavlja međunarodnu obavezu. Ta obaveza proističe, pre svega, iz Konvencije protiv korupcije UN-a koju je Srbija ratifikovala 2005. godine, zatim iz Krivičnopravne konvencije o korupciji Saveta Evrope, koju je Srbija ratifikovala još 2002. godine. Prijemom u Savet Evrope, Srbija je postala i članica tela koje nazivamo GREKO, znači, grupe zemalja za borbu protiv korupcije Saveta Evrope. Time smo obuhvaćeni u postupku nadzora i evaluacije, iz čega je 2006. godine, zapravo, proistekao izveštaj GREKO grupe, koji, između ostalog, sadrži 25 preporuka za efikasnu borbu protiv korupcije. Prema poslednjem izveštaju, Srbija je do sada ispunila 12, dok je 13 preporuka ispunila tek delimično. Sastavni deo preporuke je donošenje ovog zakona koji se nalazi pred nama. Usvajanje zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije predstavlja našu neizostavnu obavezu u procesu evropskih integracija. Napominjem da čl. 6. i 80. Sporazuma o stabilizaciji i asocijaciji, koji smo nedavno usvojili u ovom visokom domu, Srbiju obavezuju na pun angažman na polju suzbijanja i borbe protiv korupcije, uspostavljanje institucionalnih mehanizama za njeno sprovođenje i punu regionalnu i međunarodnu saradnju. Naše unutrašnje obaveze za usvajanje ovog zakona proističu iz Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije, koju je Narodna skupština usvojila u decembru 2005. godine, iz koje je proistekao i Akcioni plan Vlade Republike Srbije usvojen godinu dana kasnije. Jedan od tri osnovna elementa Strategije predstavlja i donošenje propisa u oblasti borbe protiv korupcije, a tu je, svakako, i zakon o naznačenoj Agenciji. G17 plus smatra da predloženi zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, u celini, predstavlja uspostavljanje efikasnog državnog instrumenta za obračun sa korupcijom. Pre svega, u osnovnim odredbama zakona, jasno su date definicije nečega što je do sada često bilo predmet polemike ili sporenja. To se odnosi na definicije funkcionera, zatim šta, ko predstavlja javnu funkciju, ili ko predstavlja povezano lice. Posebno želim da istaknem da u okviru definicije povezanog lica nisu obuhvaćeni samo supružnici, vanbračni partner, srodnici po prvoj ili pobočnoj liniji, usvojitelj ili usvojenik, već i svako pravno i fizičko lice koje se opravdano može smatrati povezanim. Sama Agencija se u okviru ovog zakonskog predloga definiše kao nezavisan i samostalan državni organ, koji za obavljanje svojih poslova odgovara Narodnoj skupštini, što je bio jedan od osnovnih uslova za suštinsko donošenje ovog zakona. Ta nezavisnost proističe iz heterogenog izbora organa Agencije, pre svega, Odbora Agencije, koji vrši nadzor nad radom direktora, a heterogenost proističe iz samih predlagača za njegove članove, odnosno njegovih devet članova, počev od Administrativnog odbora Narodne skupštine, preko budućeg Vrhovnog kasacionog suda, Državne revizorske institucije, do Advokatske komore i Udruženja novinara i ako postoje sumnje u dovoljne kapaciteta za samostalan i nezavisan rad, čini se da je teško pronaći bolji mehanizam za njegovo uspostavljanje, a da je primenljiv u praksi. Dosadašnji Savet bio je telo koje je oformljeno od strane Vlade Republike Srbije, a uz to i telo isključivo savetodavnog karaktera, bez realne institucionalne moći za efikasnu borbu protiv korupcije. Dodatni mehanizam za obezbeđenje nezavisnosti rada predstavlja član 14. Predloga ovog zakona, koji zabranjuje ne samo članstvo u političkoj organizaciji, nego i učešće u političkim aktivnostima stranaka. Stručno rukovođenje Agencijom upotpunjuje i uslov za izbor direktora, gde on ima devet godina radnog iskustva u pravničkoj struci ili državnim organima, pri čemu se bira na javnom konkursu, na mandat duži za godinu dana od mandata članova Odbora Agencije. Jasno definisane nadležnosti Agencije u članu 5. Predloga ovog zakona u potpunosti ispunjavaju zahteve postavljene u Nacionalnoj strategiji, definisane, između ostalog, da Agencija pokreće postupke i izriče mere, daje joj se nadležnost u rešavanju sukoba interesa, obavlja poslove u skladu sa Zakonom o finansiranju političkih stranaka, uspostavlja registar funkcionera i registar njihove imovine i prihoda i, ono što je veoma važno, uspostavlja kapacitete za preventivno delovanje protiv korupcije. To se odnosi na propisane nadležnosti u oblasti sprovođenja programa obuke i davanja smernica za izradu planova integriteta u javnom i privatnom sektoru. Ove nadležnosti, predloženim zakonom, daju sveobuhvatan okvir za delovanje na polju suzbijanja i borbe protiv korupcije, koja je do sada bila razuđena na nekoliko pomalo nemoćnih i nedovoljno definisanih tela, kao što su – Savet za borbu protiv korupcije Vlade Republike Srbije i Republički odbor za rešavanje sukoba interesa, čiji su rezultati ocenjeni kao skromni, mada moramo da uvažimo i objektivne okolnosti koje su postojale za njihov efikasan rad. Sumnja u dovoljan kapacitet Odbora Agencije da na efikasan način obavlja propisanu nadležnost u tako različitim i specifičnim oblastima kao što su – finansiranje političkih stranaka, sukob interesa ili prevencija korupcije, čini se da nije opravdana. Predlog zakona pruža dovoljne mogućnosti Agenciji za samostalno formiranje unutrašnjih organizacionih celina i za donošenje adekvatnog pravilnika o sistematizaciji radnih mesta, kojim bi se obezbedilo pokrivanje svih nadležnosti stručnim ljudskim resursima. Kada govorimo o delu Predloga zakona koji se odnosi na sukob interesa, želim da istaknem uporno zalaganje G17 plus da se ova oblast precizno i rigorozno zakonski reguliše, te su ovi segmenti Predloga zakona za nas dodatna činjenica zbog koje ćemo glasati za njegovo usvajanje. Kvalitetu ovog dela Predloga zakona doprinose jasno definisane zabrane u smislu obavljanja druge funkcije bez saglasnosti Agencije, a ne, kao u dosadašnjoj praksi, kada se čekala opomena Republičkog odbora i apelovalo se na savest funkcionera. Dakle, svim onim funkcionerima koji budu izabrani na drugu javnu funkciju suprotnu odredbama zakona, kasnija funkcija će prestati po sili zakona. Pored propisanih obaveza funkcionera u oblasti samostalnog i samosvesnog prijavljivanja sukoba interesa, jasnog definisanja odnosa u, eventualnom, političkom angažmanu ili članstvu u strukovnom udruženju, ocenjujemo kao veoma važnu definiciju obaveze funkcionera u obaveštavanju Agencije o postupku javne nabavke, privatizacije ili nekom drugom postupku u kome funkcioner ima vezu sa pravnim licem koje se pojavljuje u tom postupku. Smatramo da je značajno i to što je predlagač propisao i zabranu zasnivanja radnog odnosa ili poslovne saradnje sa preduzećem ili međunarodnom organizacijom, i to dve godine po prestanku javne funkcije. Ono na čemu je G 17 plus posebno insistirao, i zbog čega podržava ovaj zakon, jeste i deo koji se odnosi na prijavljivanje imovine funkcionera. S obzirom na to da je to vrlo često predmet medijske i političke manipulacije, plodno tlo za demagogiju širokih razmera, veoma je dobro što će se uspostaviti registar imovine funkcionera, koji time postaju javna i dostupna informacija građanima. Put kojim se dolazi do podataka dobro je postavljendefinisanim sadržajem izveštaja koji podnose funkcioneri. Javnost se, po Predlogu, odnosi i na podatke o plati i drugim prihodima koje funkcioner prima iz budžeta. Veoma je važno što je Agenciji data i nadležnost provere tačnosti i potpunosti podataka, kao i njihovog blagovremenog podnošenja. Naravno da suštinsku efikasnost u ovom zakonskom predlogu daju kaznene odredbe predviđene za neprijavljivanje imovine ili davanje lažnih podataka o imovini. Pravne posledice za ovo krivično delo, koje predviđaju kaznu zatvora od šest meseci do pet godina zatvora, sa zabranom sticanja javne funkcije u trajanju od 10 godina, u dovoljnoj će meri zatvoriti prostor za eventualnu manipulaciju i nepoštovanje ovog zakona. To se odnosi i na kaznene odredbe za prekršaj ovog zakona u smislu novčanih kazni. Brojne su studije i istraživanja pokazali da zemlju u kojoj ima najmanje korupcije karakterišu visoki standard i poštovanje ljudskih prava, politička stabilnost, efikasna državna uprava, slobodna tržišna ekonomija i čvrsta vladavina prava. Naravno da je suprotan slučaj sa zemljama u kojima postoje ozbiljni problemi sa korupcijom. Upravo te zemlje, a nešto je slično i sa Srbijom, imaju, uporedo, veliku težnju za razvojem sopstvene ekonomije, putem privlačenja domaćih i stranih ulaganja. Sasvim je sigurno da je suzbijanje korupcije putem primene ovakvih zakonskih propisa višestruko delotvornije na tom polju od brojnih mera koje se primenjuju, a samo je Svetska banka do sada evidentirala preko 350 mera za borbu protiv korupcije. Na kraju, valja spomenuti i zaključak izrečen u studiji Svetske banke iz maja 2005. godine, sa zaključkom da je politička volja presudna u borbi protiv korupcije. G 17 plus deli takav stav i smatra da je politička volja građana Srbije, izražena na poslednjim izborima, biranjem stranaka okrenutih evropskim integracijama, bespovratno utemeljilaratifikaciju Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. S obzirom na to da je borba protiv korupcije nezaobilazna činjenicom u tom procesu, G 17 plus će glasati za zakonski predlog i svesrdno podržati njegovu kasniju primenu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Vesna Pešić.
Koncentrisaću se, pre svega, na zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije i na izmene i dopune Zakona o finansiranju stranaka. Za druge stvari, nemam vremena, govoriće druge kolege. Prvo što bih htela da kažem jeste da je ova agencija koja se formira, zaista, nešto što bismo mogli da nazovemo – daj šta daš. Nema tu političke volje da zaista započne borba protiv korupcije. Nešto je malo popravljeno, i to, pre svega, kada se pogleda zakon o sprečavanju sukoba interesa i evidencija o imovini funkcionera. Kada se pogleda čitav zakon o Agenciji, 70% sadržaja se odnosi na zakon o sukobu interesa i o imovini funkcionera, a sve ono drugo, što imamo u Strategiji, a ovo bi trebalo da bude neka vrsta njene operacionalizacije, kao specifične ustanove, od toga gotovo nema ništa, tako da od ovog što je ključno, gde bi Agencija za borbu protiv korupcije trebalo da doprinese i da se pokaže efikasnom u borbi protiv korupcije – nema ništa. To ću ilustrovati na nekoliko primera. Sve ono gde imamo netransparentnu moć, recimo, ako je reč o zakonu o zaštiti ličnih podataka, kada treba da kontrolišemo BIA-u i policiju, onda ne možemo da ih kontrolišemo; ako treba da kontrolišemo, recimo, u zakonu o finansiranju stranaka, vezu između vrhova stranaka i tajkuna, njihovih finansijera, koje sada ne poznajemo i koji se sada prikrivaju, nema ništa od toga da se tu može govoriti o popravljanju situacije. Kao novo u zakonu o finansiranju stranaka, vidi se samo da je promenjena terminologija, pa se kaže, samo da obavestim građane, da su do sada kontrolu nad finansijama u strankama, u kampanji i redovnom finansiranju stranaka, vršili Odbor za finansije Skupštine i RIK. Kada se pogleda kako to treba da se popravi, onda se samo izmeni, pa se kaže – tamo gde stoji Komisija, gde stoji RIK, sada stoji Agencija, ne stoji ministar finansija, već direktor Agencije, gde stoji Odbor za finansije, sada stoji Agencija. Jednostavno, u zakonu, kada je reč o finansiranju stranaka i kontroli finansiranja stranaka, nema nikakve metodologije. Kako to Agencija vrši, nema nijedne jedine reči. Jeste to pomenuto kao nadležnost, ali, kako se radi, nema nijedne jedine reči, pa se nejasnoća koja je bila u onom zakonu samo prenosi u Agenciju za borbu protiv korupcije. Molim vas, moja poenta je u tome da ovo vlast i Vlada rade namerno. Sada ću pokazati kako to rade namerno. Svaku instituciju, zakon, gde mi treba da kontrolišemo vlast, da sprečavamo korupciju, da sprečavamo monopole itd., ona namerno ostavi da ne možete, praktično, taj zakon da regulišete, pa se onda, ponovo, posle toga donosi novi zakon, pa evo ga novo telo, a ona stara, uopšte, ne funkcionišu. Revizorska komisija, uopšte, ne funkcioniše. Znači, iako smo Zakon doneli 2005. godine, prošle godine smo izabrali državnu reviziju, ona ne funkcioniše, pa onda sada zamenjujemo ovaj republički odbor za sprečavanje sukoba interesa ovom agencijom, iako taj odbor radi samo 20 meseci. To jejedna trka u formiranju nezavisnih agencija, nezavisnih odbora, a onda se, iz nekih razloga, kada oni počnu da rade, taman uspostave nekakvu tradiciju šta bi trebalo da rade, oni, brže-bolje, smenjuju i opet počinjemo od nule. Ta praksa koja je ovde ustanovljena je specijalno loša baš za borbu protiv korupcije, zato što je osnova njena u kontinuitetu da se sistematski pokaže politička volja. Malopre sam rekla da ću pokazati primer kako je i Zakon o finansiranju stranaka mogao da se izbori s izveštajima stranaka, od toga odakle sve dolaze izvori finansiranja. RIK, isto kao i Odbor za finansije, imaju pravo da iznajme revizore da urade izveštaje. Kada su oni to uradili? Nikad. Tako isto, kao što nisu hteli to da urade po Zakonu o finansiranju političkih stranaka, tako i sada, u Agenciji, od toga nema ništa, jer, kad je reč o toj nadležnosti, nema nikakvog definisanja metodologije, niti sredstava kako se to radi u Agenciji. Znači, jedna nejasnoća preneta je u drugu, a to je osnova izvora korupcije u Srbiji. Drugi uzrok koji bih htela da pomenem odnosi se na sukob interesa, odnosi se na javne funkcije. Vidite, pre svega, definicija sukoba interesa je postavljena veoma uzano. Znači, ponovo se tretira sukob privatnog i javnog. Nema sukoba između javnih funkcija, pa, čak, moram da kažem da se dozvoljavaju i dva radna odnosa, koja, takođe, mogu biti u sukobu interesa. Recimo, neko ko ima javnu funkciju, na primer, on je ministar za obrazovanje, može i dalje da vrši nastavu, npr. na privatnom fakultetu. Znači, moguće je da zadrži oba radna odnosa i to se odnosi na više takvih delatnosti, kao što su sportske delatnosti, kao što su kulturne delatnosti, istraživačke. Sve to možete da imate, dva odnosa, zajedno sa funkcijom. To njima nije sukob interesa. Isto tako, mora da se kaže kod druge funkcije da nema ograničenja javnih funkcija, da je veći broj dozvoljen, i onda se kod druge javne funkcije uspostavlja obaveza da, u petnaest dana, Agencija mora javiti da li dozvoljava tom funkcioneru da ima još jednu funkciju. Odjedanput se nižu i nižu članovi, da se, u stvari, ako se Agencija nije oglasila, ako je ćutala, samo po sebi podrazumeva da taj funkcioner može da prihvati i tu funkciju. Znači, veoma često, na osnovu toga što nema izričitog izjašnjenja Agencije u zakonu, nego se neprekidno govori o nekakvom ćutanju administracije, funkcioner može da prihvati drugu i treću funkciju. Znači, gomilanje funkcija, koje ne moraju biti, čak, ni u sukobu, nego se ne mogu vršiti, iz prostog razloga što su to dva radna odnosa i, kada jereč o javnim funkcijama, može štetiti javnom interesu, time što neko obavlja funkcije koje ni fizički ne može da stigne da obavi. Međutim, zakon to ne rešava. Ono što je moja poenta i što hoću da naglasim, jeste da je glavni uzrok korupcije kod nas ono što zovemo partijskom državom. Nema ni trunke borbe protiv partijske države u ovom nacrtu zakona. Pokazaću i po čemu. Ovde se povezanim licima, pošto to postoji u prvom članu određene definicije, smatraju samo porodične veze. Povezana su lica, izvinite, partijski dugovi. To znači, ako imamo feudalnu podelu vlasti po vertikali, da ministar za finansije postavlja u svakoj opštini šefa poreske uprave; to su vam povezana lica. Da vidim, kada funkcioneru nešto javi šef partije, da li može da odbije to, ili ne može da odbije! Jednostavno, nema razdvajanja partijskih i državnih funkcija. To se radi samo u jednom članu, i to veoma stidljivo, da se u kampanji ne mogu koristiti državni resursi ako partijski funkcioner ide u kampanju, zato što se ne vidi kako će, npr. obezbeđenje, koje ima, da nestane u tom trenutku, kako će koristiti neka druga, odnosno partijska sredstva. Samo u tom delu postoji nekakva naznaka da se pokušava odvojiti partijska od državne funkcije. Nema ni govora o tome da se može govoriti o ukidanju partijske države kao glavnog izvora korupcije. I, da kažem još nešto – obuhvat. Povećan je obuhvat funkcionera, ali su opet izostavljena ona rukovodeća mesta u Policiji, Carini i Poreskoj upravi; oni, takođe, ne podležu sukobu interesa, ne moraju da prijavljuju imovinu, tako da i Policija i Carina i sve drugo mogu da budu korumpirani i da ređaju funkcije koliko god hoće. Na kraju, samo da pomenem koliko je važan ovaj zakon, on ničim nije obavezao Skupštinu, da se u Skupštini razmatra izveštaj ove agencije. O onome što će raditi Agencija mi nikada nećemo raspravljati, kao ni o mnogim drugim izveštajima, a mislim da bi bilo dobro da nas je obavezao zakon da Skupština svake godine raspravlja o izveštaju Agencije, o borbi Agencije protiv korupcije, o njenim rezultatima. Hvala.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, Zoran Krasić, a zatim gospodin Ostojić.
Gospođo Đukić-Dejanović, pozivam se na član 136. Malopre sam, na jednom drugom predlogu zakona, pokušavao da dokažem da je za dobru parlamentarnu raspravu o nekom predlogu zakona neophodno da imamo i vrlo kvalitetno objašnjenje i obrazloženje predloga zakona. Gospođa Vesna Pešić je s pravom otvorila jednu temu, ali o tome što je ona pričala nema nijednog slova u Predlogu zakona, u obrazloženju. Ne znam gde se izgubilo to obrazloženje. Samo da vas podsetim, 2003. godine je u sali usvojen Zakon o finansiranju političkih stranaka. Na ovom mestu je sedeo Božidar Đelić, doveo je jednu lepu plavušu i oni su obrazlagali taj zakon, a onda je i Demokratska stranka, koja je sedela u drugom redu, shvatila da oni ne znaju šta su političke stranke i šta su izborne aktivnosti. Pokušavali smo amandmanima da ispravimo to, ali je to nemoguće ispraviti. Mi, suštinski, imamo loš zakon o finansiranju političkih stranaka, i u onom delu koji se tiče redovnog, i u onom delu koji se tiče izbornih aktivnosti. Ovde je lepo primećeno, umesto nadležnog odbora i RIK-a, stavili smo Agenciju za borbu protiv korupcije. Šta je kvalitetna izmena? Nema je. Pozicije su i dalje iste. Loš Zakon, svi znamo da je loš Zakon, a na uputstvu za primenu tog zakona Božidar Đelić je zaradio pare, kada ga je štampao posle donošenja, a vi ne znate. Ima nas koji znamo. Taj deo ne dirate, nego ovo menja Agencija. Kako vam je sada s Agencijom? To vam je isto kao i sa Savetom za nacionalnu bezbednost. Po sastavu, po službenoj dužnosti, to su baš oni gde je izvorište korupcije. Kod nacionalne bezbednosti, baš oni koji upropašćavaju nacionalnu bezbednost, zloupotrebljavaju, prisluškuju, prave dar-mar, itd. To je problem. Mi nemamo objašnjenje, nemamo obrazloženje. Zašto nas je neko ubedio da je potrebno da ove poslove radi Agencija? Zašto nije Državna revizorska institucija? Naravno, doći ćemo do te tačke dnevnog reda, pa da mi kažete kakve ste mehanizme predvideli za zloupotrebe, ako neko izvrši zloupotrebu, pa ga vi štitite u ovoj skupštini...
Prošlo je tri minuta. Zahvaljujem. Gospodin Ostojić, izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, gospođo Dejanović, čekao sam da se vratite u salu da bih reklamirao povredu Poslovnika, u članu 140, a u vezi sa čl. 225. i 226. Moje kolege su o tome rekle i ja neću gubiti mnogo vremena, dali ste nam 15 minuta za šest zakona koji nemaju nikakve veze jedan s drugim. Ja ne zloupotrebljavam ovu poslaničku intervenciju da bih govorio o zakonu, ali moram da, po članu 225, upitam vas i ministra Markovića o sledećem. Još novembra, ili decembra prošle godine, u ovu skupštinu, po Zakonu o narodnoj inicijativi, sa 70 hiljada potpisa, stigao je model zakona o klasifikaciji tajnih dokumenata. To je zakon koji, zaista, ima veze sa zakonom koji se sada nalazi na dnevnom redu, a to je Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti, kao i sa Zakonom o dostupnosti javnih informacija. Njega nemamo danas na dnevnom redu, iako bi on, s pravom, mogao da bude uz ovaj zakon dodat. To je zakon, zbog gledalaca kažem, koji određuje po kojim kriterijumima nadležni funkcioneri, od predsednika do direktora Vodovoda, beogradskog, određuju šta je državna, vojna, službena ili poslovna tajna. Sada takvog zakona nema, sada je i dokument JNA o kasarni u Karlovcu, ako se nalazi još uvek ovde, vojna tajna. Postavljam vam pitanje: gde se taj zakon izgubio, jer se taj zakon o klasifikaciji dokumenata, bez koga nema primene Predloga zakona o zaštiti podataka o ličnosti i Zakona o dostupnosti javnih informacija, izgubio? U ovih godinu dana, bio je na sajtu i onda je skinut. On nije mogao biti povučen iz skupštinske procedure, po dobrom običaju da nova vlada povlači predloge stare vlade, zbog toga što je to zakon koji su građani podneli. Taj zakon je napisala koalicija za slobodu pristupa informacijama, grupa nevladinih organizacija. Taj zakon je urađen u skladu sa zakonima koji važe u normalnim zemljama, kao što je npr. Slovenija ili Španija. Za 15 godina, svega četiri ili pet dokumenata je dobilo oznaku državna ili vojna tajna. U ovoj zemlji je sve tajna. Pitam vas – gde je taj zakon koji su nevladine organizacije predale, u skladu sa zakonom, i, drugo – da li je tačno da je, uprkos tome da takav zakon postoji u proceduri, ministar za lokalnu samoupravu Milan Marković oformio radnu grupu za izradu zakona o klasifikaciji podataka i da se na čelu te radne grupe nalazi čovek iz BIA-e? Da li to znači, ako je tačno, da nam takav zakon pišu oni na koje, prvenstveno, taj zakon treba da se odnosi, da bi se skinuo veo tajni sa rada i tajnih službi, da bi građanska prava u ovoj zemlji najzad mogla da se štite na način na koji se štite u svim evropskim demokratskim zemljama koje žele da budu članice Evropske unije? Vi ste, koliko se sećam, vi većina, proevropska koalicija, koja donosi evropske zakone, doduše, ne na evropski način, ali, dobro. Gde je zakon o klasifikaciji koji su podnele nevladine organizacije i da li je tačno da je Milan Marković...
Vreme.
... uprkos tome formirao radnu grupu, na čelu sa čovekom iz BIA-e, koja će nam napraviti zakon u kome će sve biti tajna?
Zakon o klasifikaciji tajnih dokumenata je, sigurno, izuzetno značajan. To što se pojavio na sajtu, pa ga ima, pa ga nema, informisala sam se da, u periodu redovnog zasedanja, najduže 60 dana jedan zakon može biti na sajtu, a miruje u periodu vanrednog zasedanja. O svim ostalim delovima vaših pitanja ću se informisati i naknadno ću vam dati odgovor šta se događa u Ministarstvu za lokalnu samoupravu. Narodni poslanik Vlatko Ratković ima reč, a neka se pripremi Miroslav Petković.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažena ministarko pravde, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi set, kolokvijalno nazvan – setom antikorupcijskih i zakona protiv organizovanog kriminala, jedna grupacija pravnih projekata koje ovaj parlament treba da usvoji, jer su izuzetno važni za naš pravni sistem, za jačanje institucija države, za naše pravosuđe, naše građane. Ponoviću ono što se već ponavlja kao fraza, a to je činjenica da su oni važni jer impliciraju i dolazak građana Srbije na belu šengen listu, odnosno bezvizni režim, i našu kandidaturu za članstvo u EU 2009. godine. Zakon o zaštiti podataka o ličnosti baziran je na nekoliko strateških dokumenata, na nekoliko međunarodnih dokumenata koje je ministarka apsolvirala u svom ekspozeu, ne bih to sad ponavljao. Ono što hoću da kažem jeste da je potreba za ovim i ostalim zakonima generisana ne samo u Ustavu Srbije, nego i u Nacionalnoj strategiji koju je usvojila Vlada, kao i u međunarodnim dokumentima. Potreba za ovim zakonima nastala je i uslovljena je našom realnošću. Mi živimo u društvu koje se nalazi u završnoj fazi tranzicije, koje, po mnogim pokazateljima, zauzima prilično lošu poziciju u odnosu na indeks korupcije, na stopu organizovanog kriminala, mada su veliki pomaci načinjeni naročito u ovoj poslednjoj oblasti, odnosno borbi protiv organizovanog kriminala. U postojećem zakonodavstvu, odnosno našem pravnom sistemu, postojao je jedan vakuum u Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti. Nije postojao organ koji bi sprovodio taj zakon. Upravo ovo, a i niz drugih propusta koje smo imali u dosadašnjoj legislativi, rešava zakon o zaštiti podataka o ličnosti. I materijalno-pravno, istrukturno, i po pravilima pravne normative, ovaj zakon je veoma kvalitetan, jer detaljno uređuje zaštitu podataka o ličnosti, obradu i korišćenje ovih podataka, kao i prava građana da izvrše uvid u svoje lične podatke. Hoću da kažem da je ovo jedan multilateralni postupak, kada govorimo o samom postupku, a ne o materijalno-pravnim aspektima, gde imamo obrađivača podataka, gde imamo stranku, odnosno građanina, i gde imamo organ koji vrši kontrolu nad radom obrađivača, a to je Poverenik za javne informacije. Njegova uloga, kao jedne institucije demokratskog društva, naročito je značajna i ona se ovim zakonom posebno osnažuje. Nacionalna strategija za borbu protiv korupcije koju je usvojila Narodna skupština obavezuje nas, kao narodne poslanike, da usvojimo jedan ovakav zakonski projekat. Ovaj projekat je važan ne samo zbog svega ovoga što sam govorio, već i zbog koordinacije državnih organa u borbi protiv korupcije i u borbi protiv organizovanog kriminala, mada ovaj zakon eksplicitno ne dotiče ovu oblast. Ono što obezbeđuje funkcionalnost ovog zakona, odnosno njegovu implementaciju i sprovođenje u praksi, jesu, upravo, organi ove agencije, a to su Odbor Agencije i direktor. Znači, struktura Odbora, danas smo pričali o tome, poslanici parlamentarne većine i poslanici opozicije, odnosno organi koji delegiraju svoje predstavnike u ovaj odbor garantuju zastupljenost najširih slojeva društva, strukovnih udruženja, zakonodavne, izvršne i sudske vlasti, Državne revizorske agencije, Advokatske komore itd. Ono što je bitno, jeste da ovaj odbor odgovara ovom parlamentu. Drugi organ je direktor Agencije, koji se bira po konkursu i smatramo da je to, takođe, jedan od pomaka ka departizaciji našeg društva i našeg sistema. Dalje, postoje norme koje ne bih posebno apostrofirao, a odnose se na sam postupak. Ono što hoću da kažem i što je suština ovog zakona, mislim da to posebno interesuje građane Srbije i dužni smo da im to objasnimo, jeste da funkcioner ne može da vrši drugu javnu funkciju, izuzev po odobrenju organa koji ga je izabrao i Agencije. Propisano je da, ako funkcioner izabran na funkciju, suprotno ovom zakonu, ima i drugu funkciju, kasnija funkcija mu prestaje po sili zakona. Prijavljivanje imovine funkcionera je nešto što je veoma važno i što je tema i javnosti, i medija, i ovog parlamenta, i svih institucija u ovom društvu. Kvalitet ovog zakona ogleda se u normama koje regulišu ovu materiju, a to je imovina funkcionera. Imperativnom normom određena je obaveza funkcionera da prijavljujeimovinu, taksativno nabrojanu, pokretnu i nepokretnu imovinu, korišćenje stanova za službene potrebe itd. Još jedan kvalitet ovog zakona jeste javnost, odnosno transparentnost. Svi podaci koji se odnose na funkcionere su javni i to je sigurno ono što građani Srbije žele da znaju i ono što smo svi u predizbornoj kampanji govorili, da će transparentnost rada institucija i funkcionera koji personifikuju te institucije biti javan. Ovaj zakon, dalje, sadrži mere koje se primenjuju kao sankcije za povredu određenih normi. Sem mera javnog objavljivanja, preporuka itd., postoje i određene sankcije koje su disciplinskog, prekršajnog, ali i krivičnopravnog karaktera. Želim da razjasnim i jednu nedoumicu koja se pojavila ovih dana u javnosti, Savet za borbu protiv korupcije nastavlja svoj rad, jer to je nezavisno telo koje je formirala Vlada Republike Srbije i ovaj organ nije predmet ovog zakona. Republički odbor za rešavanje sukoba interesa je organ koji je pravni prethodnik ove agencije, a Agencija će, u zakonom određenom roku, preuzeti i predmete i zaposlene i lica od Odbora za rešavanje sukoba interesa. Drugi zakon u ovom setu, ništa manje važan, jeste zakon o oduzimanju koristi stečene izvršenjem krivičnog dela. Ponovo želim da kažem da sve ono što smo isticali kao političke ideale, sve ono što je inkorporirano u naše političke programe, verujem, svih političkih opcija u ovom parlamentu, jeste načelo pravde, načelo pravičnosti, i ovaj zakon, između ostalog, omogućuje da se to načelo pravde dosledno sprovodi i da niko ne može imati koristi od krivičnog dela. Dosadašnja praksa krivičnih sudova, to najbolje znaju kolege pravnici i advokati koji sede u ovom parlamentu, bila je takva da se rešenja koje sadrže Krivični zakonik i Zakonik o krivičnom postupku nisu dosledno, ili su se minimalno primenjivala kada se radi o oduzimanju protivpravno stečene imovinske koristi. Ovaj zakon ima karakter leks specijalisa i on striktno normira i postupak i mere koje se odnose na oduzimanje imovinske koristi. Znači, u pitanju su krivična dela tzv. lukrativnog ili profitnog karaktera. Ono što je važno istaći, zakon sadrži i mehanizme, postupak i definiciju organa koji će sprovoditi ove odredbe, to su specijalizovani državni organi koji će upravljati imovinom. Ova imovina će da prelazi, po okončanju krivičnog postupka, u budžet Republike Srbije i strukturiranje njene raspodele biće takvo da ona bude, prvenstveno, u funkciji razvoja pravosuđa. Ovim zakonom, dakle, jačamo i naš zakonodavni kapacitet, jačamo institucije pravosuđa, a, s druge strane, ovaj princip pravde, i s nekog viktimološkog i aspekta oštećenih u krivičnom postupku, stavlja ta lica u mnogo povoljniji položaj. Govorili smo već, ja ću samo ukratko nabrojati, da su to, uglavnom, krivična dela protiv privrede, protiv čovečnosti i protiv službene dužnosti. Znači, to su ta tzv. koruptivna krivična dela. Moram istaći da je zakon veoma jasno izbalansirao poziciju državnog tužioca, poziciju suda, ali i okrivljenog, tako da se nijednom normom, nijednom odredbom ovog zakona ne zadire u prava okrivljenog i njegova ljudska prava, pa ovaj zakon prati i praksu Evropskog suda za ljudska prava i praksu evropskih sudova i zakonodavstava. Postoji institut privremenog oduzimanja, trajnog oduzimanja imovine, zakon to detaljno razrađuje. Ono što je važno istaći, to je i uloga tužioca u pretkrivičnom postupku, kao i uloga policije, odnosno Posebne jedinice koja se bavi finansijskim kriminalom. Na kraju, samo nekoliko rečenica o Predlogu zakona o odgovornosti pravnih lica za krivična dela. Ovo je jedan nov institut u našem normativnom ambijentu. Znači, do sada smo imali odgovornost pravnih lica za prekršaje i privredne prestupe, ovim zakonom uvodimo institut odgovornosti pravnih lica za krivična dela, znači ne krivična odgovornost pravnog lica za krivična dela, nego odgovornost pravnog lica za učinjena krivična dela. Ovde je važno istaći da nam komparativna iskustva pokazuju da ovakvi instituti postoje u većini država članica Evropske unije. Još jedna rečenica, a odnosi se upravo na ovaj zakon, a to je kauzalitet između odgovornog lica u pravnom licu i samog pravnog lica. S ova četiri zakona, mi zaokružujemo jednu kratkoročnu fazu normativnog jačanja naših institucija, omogućujemo bolje uslove za borbu protiv organizovanog kriminala, protiv korupcije i, u krajnjoj liniji, omogućujemo našoj državi i našem društvu brži put ka Evropskoj uniji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Gospodin Miroslav Petković, a neka se pripremi Dejan Radenković, narodni poslanik.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo ministarka, može ovo bolje. Predsednica Skupštine je pohvalila vašu elaboraciju, znam da je kratko vreme bilo, 25 minuta, da nam prezentirate ovih šest zakona i naravno da će biti problem za poslanike Demokratske stranke Srbije. Nas 21 treba da govori o šest zakona za isto ovo vreme, ali raspravljaćemo u pojedinostima, o amandmanima, narednih nekoliko dana, tako da ćemo imati priliku da iskažemo u kojim elementima ovi zakoni mogu biti popravljeni i siguran sam da ćete prihvatiti amandmane Demokratske stranke Srbije. S obzirom na ovaj galimatijas koji smo imali danas oko dnevnog reda od 27 predloženih tačaka, pa ste pola povukli, iako su to predlozi vaše vlade, koji su došli po hitnom postupku, ja sam uspeo da pronađem jedino zajedničko za zakon o zaštiti podataka o ličnosti, za Agenciju za borbu protiv korupcije i zakon o finansiranju političkih stranaka – da će se oni primenjivati od 2009. godine i da su za primenu ovih zakona potrebna dodatna sredstva u budžetu Republike Srbije. Svakako da je pohvalno, kadagovorimo o zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, to što će se, praktično, posle 1998. godine, prvi put urediti ova materija. Mi smo, kao odgovorni poslanici, podneli i amandmane na ovaj zakon, pre svega, na prvi član ovog zakona, imamo određenu dopunu vezanu i za sam Ustav, član 21. Ustava, koji se odnosi na starost, uz sve uslove koji su pobrojani, tako da na ovaj način pokušavamo da zaštitimo i maloletna lica, odnosno njihova prava koja su predviđena ovim predlogom zakona. Zbog veoma kratkog vremena koje imamo, ja ću se, pre svega, osvrnuti na zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije. Da vas podsetim da je verzija ovog zakona već postojala u prethodnom ministarstvu pravde. Ranije je postojao Odbor za rešavanje sukoba interesa,ovim zakonom će, praktično, u dogledno vreme, ovaj odbor prestati da funkcioniše. Jedino što mi malo stvara problem jeste ustavni osnov za donošenje ovog zakona. Zaista, mislim da član 97. i član 6. nisu baš srećno navedeni kada se tiče raspravljanja o ovom zakonskom predlogu, ali s obzirom na to da kršimo član 106. Ustava, tako što u redovnom zasedanju glasamo i završavamo sednicu iz vanrednog zasedanja, tako što je ova skupština izabrala poslanika Pokrajinske skupštine u Savet guvernera Narodne banke, mislim da vam još jedno kršenje Ustava u jednom danu neće teško pasti. Vezano za samu zakonsku regulativu, u Predlogu zakona, u članu 2, da bi građani Srbije znali, daje se definicija funkcionera. To je svako izabrano, postavljeno ili imenovano lice u organima Republike Srbije, autonomne pokrajine, jedinice lokalne samouprave i organima javnih preduzeća, ustanova i drugih organizacija čiji je osnivač Republika Srbija, autonomna pokrajina, jedinica lokalne samouprave i drugo lice koje bira Narodna skupština. Znači, obuhvaćena su sva izabrana i imenovana lica ili postavljena lica. Mi smo već na ovaj drugi član uložili amandman i mislim da je to sasvim razumno, racionalno, da ćete prihvatiti taj amandman, mislim da je to tačka 7), vezano za poklon, jer se kaže – poklon je novac, stvar, pravo ili usluga izvršena bez odgovarajuće naknade i svaka druga korist koja je data funkcioneru. Mislim da se reč "obećana", ako se tu doda, sasvim uklapa u ovo i da će na taj način potpunije regulisati ovu materiju. U članu 4. se kaže – sedište Agencije je u Beogradu. Agencija može da obrazuje organizacione jedinice izvan sedišta. Nigde nije navedeno, ne zna se koliko je predviđeno tih organizacionih jedinica, a mislim da je moglo ovo i drugačije da se reši. Zašto baš sedište Agencije da bude u Beogradu, ako je u Beogradu i Kasacioni sud, Upravni sud i većina republičkih organa; mogli ste, možda, da stavite predlog da to bude u nekom drugom gradu. Vezano za član 9, za sastav Odbora Agencije, ako se ne varam, raniji predlog je predviđao sedam članova Odbora. Na prvi pogled, vidi se da predlog daje Administrativni odbor, predsednik Republike, Vlada, Vrhovni kasacioni sud, pominjao sam ga već, još uvek nije formiran, Državna revizorska institucija, Zaštitnik građana i Poverenik za informacije, Socijalno-ekonomski savet, Advokatska komora Srbije, Udruženje novinara Republike Srbije. Mi smo, takođe, podneli amandman na ovaj član. U startu se vidi da, praktično, režim ima pet članova u ovom odboru, koje potpuno kontroliše, preko Administrativnog odbora, predsednika Republike, Vlade, Vrhovnog kasacionog suda i Državne revizorske institucije. Mislim da to nije dobro rešenje. Da ne otvaramo pitanje, pre svega, Udruženja novinara u Republici Srbiji, kako će oni predlagati. U narednomčlanu je nešto definisano kako svaki predlagač daje listu od tri kandidata, ali nigde nije predviđeno u zakonu šta se dešava ako Narodna skupština Republike Srbije ne izabere nijednog od predloženih kandidata. Mislim da je to trebalo da stoji u ovom zakonu, jer tu može da se otvori prostor, dešavalo nam se da prilikom izbora članovi nekih tela ne prođu na ovom izboru i onda dođe do zastoja u njihovom radu. Ovo je vrlo interesantno rešenje u članu 14, gde se kaže – odluku o razrešenju, na predlog Odbora Agencije, donosi Narodna skupština. Naravno da donosi Narodna skupština, ali, da li neko ozbiljan može da poveruje da će članovi Odbora predložiti nekoga iz tog sastava za razrešenje. Meni to deluje potpuno neverovatno. Što se tiče samog direktora, dosta se danas govorilo o tome. Moja omiljena formulacija – direktor ne može da bude član političke stranke, to treba da stoji, ali znamo da se to neće primenjivati. To stoji, piše i za guvernera Narodne banke Srbije, pa se u koalicionom sporazumu prilikom formiranja Vlade obično navodi iz koje stranke će biti i guverner Narodne banke. Doduše, čuo sam da je prilikom pregovora o lokalnoj vlasti za Beograd jedan od visokih funkcionera i članova te vladajuće koalicije, ne znajući da to bira Narodna skupština, tražio mesto guvernera, tako da me ne čudi zašto ovo ovako stoji. Direktor Agencije se bira na javnom konkursu, to nije sporno. Bira se na pet godina. Znači, različito je trajanje mandata od članova Odbora, koji se biraju na četiri godine, ali zamenika direktora Agencijebira Odbor, na predlog direktora, bez javnog konkursa. Zbog čega je to uvedeno, s obzirom na to da u sledećem članu stoji da direktor ima pravo na platu jednaku plati ministra, a njegov zamenik – platu jednaku plati državnog sekretara. Verovatno da su zbog toga i predviđena ovolika finansijska sredstva za funkcionisanje ovog odbora, ali o tome ćemo nešto kasnije. Član 30, vrlo interesantan, koji kaže da funkcioner ne može da koristi javne resurse i skupove na kojima učestvuje i susrete koje ima u svojstvu funkcionera za promociju političkih stranaka. Funkcioner je dužan da uvek nedvosmisleno predoči sagovornicima i javnosti da li iznosi stav organa u kojem vrši javnu funkciju ili stav političke stranke. To će biti veoma zanimljivo prilikom nastupa pojedinih ministara, pa, čak, i predsednika Republike. Neki će, verovatno, morati da skidaju značkice, neki će morati na glavnom odboru da kažu – sad govorim kao predsednik stranke. Kada izađu na promociju oficira, reći će – sada govorim kao predsednik Republike ili neki drugi funkcioner. To će biti baš zanimljivo, da vidimo da li će oni poštovati odredbe ovog zakona. Jedna stvar koja mi zaista smeta, to je obavljanje drugog posla ili delatnosti. Ovde stoji da može da se bavi sportskom delatnošću. To znači da ćemo ponovo imati državne funkcionere u upravnim odborima sportskih klubova, koji će se i dalje pitati za neke bitne stvari, a mislim da se to pokazalo, tokom prethodnih godina, kao veoma loše rešenje. Takođe, kod prijavljivanja imovine, to je član 44. stav 2, funkcioner je dužan da u roku od 30 dana od dana izbora, postavljenja ili imenovanja podnese Agenciji izveštaj o svojoj imovini i prihodima, odnosno pravu korišćenja stana za službene potrebe i o imovini i prihodima supružnika ili vanbračnog partnera, kao i maloletne dece. Mi smo ovde predložili da se dodaju i punoletna deca, jer može se u praksi pojaviti situacija da neko od funkcionera prepiše bilo sinu, bilo ćerki svu imovinu, to ovde taksativno nije navedeno, i na taj način zaobiđe ono što ovaj zakon, u principu, i treba da reguliše. Član 46, govorio sam na početku o definiciji funkcionera, ovde predviđa da izveštaj ne podnose odbornici, članovi upravnih i nadzornih odbora javnih preduzeća, ustanova i drugih organizacija čiji je osnivač opština ili grad. Znači, ovde su odbornici, kao izabrana lica, obuhvaćeni, ali, recimo, narodni poslanici, takođe, kao izabrana lica, nisu obuhvaćeni ovim članom 46. Najatraktivniji je, svakako, član 48. zakona, da Agencija vodi registar imovine i, po mom mišljenju, to će biti član koji će predstavljati zabavu miliona u narednim godinama u Republici Srbiji, jer predviđa da se pravo svojine na nepokretnim stvarima, pravo svojine na prevoznom sredstvu, štedni ulozi, pravo korišćenja stana za službene potrebe, objavljuju na internet prezentaciji Agencije. To znači da ćemo videti koji funkcioneri imaju kuće, hacijende, latifundije i sve ostalo, i to će biti vrlo interesantno za građane Srbije. Samo molim da se ovaj član zakona doslovno poštuje i da vidimo ko je šta stekao za vreme obavljanja svoje funkcije. Naravno, za član 49. predložili smo potpuno drugo rešenje, jer mislim da je predviđeno rešenje da Agencija obavezno proverava tačnost podataka iz izveštaja prema godišnjem planu provere za određeni broj funkcionera i kategorije funkcionera skandalozno, jer omogućava selektivnu primenu zakona. Znači, neko će negde sedeti i odrediti koje će funkcionere proveravati, a koje će zaobići. Da budem praktičan, da bi moje kolege imale dovoljno vremena da govore o ovim zakonima, na kraju ću da kažem samo da je za sprovođenje ovog zakona predviđeno 160 miliona dinara. Za plate funkcionera i zaposlenih u Agenciji potrebno je obezbediti 108 miliona, za ostale troškove – 13 miliona. To znači, devet miliona dinara mesečno za plate ljudi koji će raditi ovaj posao. Po nekoj računici, to je 100 ljudi po 100.000 dinara. Da se vratim na ovaj prvi zakon, zakon o zaštiti podataka o ličnosti, koji, takođe, stupa 2009. godine. On predviđa da će taj posao obavljati više od 60 zaposlenih, za čije funkcionisanje je potrebno obezbediti predviđenih 34 miliona, dodatnih 70 miliona dinara, znači, gotovo milion i po evra će koštati da se ovaj zakon primeni. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko, znam da smo se umorili od današnje rasprave po Poslovniku, iskoristiću priliku da iz oblasti ovog seta zakona kažem nešto o zakonu o Agenciji za borbu protiv korupcije. Posle brojnih preporuka svetskih eksperata i na osnovu iskustava drugih zemalja, pred nama je zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, po kome je delovanje Agencije prošireno na sprovođenje zakona, odnosno na represivni elemenat. Iskustvo pokazuje da u borbi protiv korupcije ... Mislim da smo se mi danas ceo dan slušali.
Molim da omogućite gospodinu Radenkoviću da se čuje.
Iskustvo pokazuje da je borba protiv korupcije dovela do zaključka da je represivni elemenat nužan i da se bez njega ne može izaći na kraj s korupcijom. Ne može se voditi borba protiv korupcije dok građani ne shvate suštinu na osnovu primera i dokazanih slučajeva. Građani moraju da shvate da je korupcija zlo koje nagriza čitav ekonomski i društveni sistem, da je osnova siromašenja i moraju znati koji su načini za ostvarivanje njihovih prava bez plaćanja usluge. Agencija za borbu protiv korupcije mora da sarađuje sa policijom, Ministarstvom pravde, kao i sa svima koji na neki način čine okosnicu u borbi protivi korupcije. U borbu protiv korupcije treba da budu uključeni svi nadležni organi, kao što sam već rekao, a suština je koordinacija njihovog rada. Najbolje je već postojeće ljude u državnim organima uključiti i obučiti za odlučniju borbu protiv korupcije. Nezavisni eksperti iz Agencije će pažljivo razmatrati svaki propis koji ima veze s procedurama, dozvolama, ovlašćenjima i nadležnostima. Zatim, treba da osmatraju i deluju savetodavno i pomažu pri reformi zakonodavstva i njenoj primeni. Poštovani, Srbija se danas nalazi u grupi visokokorumpiranih zemalja. U poslednjih nekoliko godina, građani korupciju svrstavaju, po važnosti, na četvrto mesto problema u društvu. Pod jedan je siromaštvo, dva – nezaposlenost, a na trećem mestu je opšti kriminal. Istraživanje javnog mnjenja ukazuje na to da građani smatraju da je korupcija u Srbiji veoma raširena, kao i da je takav stav u manjoj meri izgrađen na osnovu ličnog iskustva, a više na osnovu podataka koji se zasnivaju na drugim pričama. Ova istraživanja pokazuju da veliki broj građana ne prijavljuje, čak, ni slučajeve sitne korupcije o kojima imaju neposredna saznanja. Još je teže utvrditi u našoj državi podatke o rasprostranjenosti korupcije velikog obima, kako bismo to rekli. O njoj, na posredan način, govore podaci dobijeni na osnovu istraživanja korupcije stranih poslovnih ljudi i analitičara rizika. Prema jednoj od tih analiza, Srbija se nalazi u grupi visokokorumpiranih zemalja, treća je na skali od nule do deset, pri čemu se visokokorumpiranim smatraju one sa indeksom ispod četiri. Želeo bih da se malo osvrnem i na razliku između Agencije i postojećeg organa za borbu protiv korupcije. Odbor za sprečavanje sukoba interesa i Savet za borbu protiv korupcije nisu imali način, niti prava da izriču odgovarajuće sankcije, zato se većina problema rešavala određenim preporukama, bez konkretnog delovanja. Ovaj zakon će omogućiti izricanje sankcija i mislim da će u praksi biti jasno da je ova agencija nadležna za izvršnu i operativnu borbu protiv korupcije, a Savetu će ostati ta savetodavna funkcija. Na kraju bih želeo samo još da kažem da uspešnom borbom protiv korupcije, takođe, pomažemo smanjivanju siromaštva i ostvarivanju socijalne pravde, izgradnji demokratskog društva i otvorene vlasti, razvoju poslovnih odnosa, poštenijim poslovnim odnosima na vidljivim osnovama i unapređenju bezbednosti ljudi i zaštite imovine, i, na kraju, stvaranju održivog razvoja. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović.
Dame i gospodo, hitnost postupka koja nije zasnovana na čvrstim argumentima često utiče na kvalitet samog predloga zakona. Uvek kada se radi o ljudskim pravima, predlog zakona mora da prođe kroz sveobuhvatnu, ozbiljnu i argumentovanu javnu raspravu. Ipak, to nije bio slučaj sa Predlogom zakona o zaštiti ličnih podataka. Takav stav zastupaju eksperti koji se bave ovom materijom. Na primer, Aleksandar Zagorac, stalni stručni savetnik Centra za proučavanje i upotrebu savremenih tehnologija, u svojoj studiji o Predlogu zakona, od 23. septembra 2008. godine, iznosi: "Predlog zakona, koji je pred nama, deluje kao da je sastavljen bez obuhvatnije pripreme, rasprave pred stručnom i širom javnošću, što predstavlja poseban problem u savremenim okolnostima, gde je dostupnost podataka bitan i umnogome odlučujući činilac društvenog i ličnog života. Ako je brzina već bila nužna, nije li se mogao pronaći odgovarajući uzor u stranom zakonodavstvu? U tom pogledu postoje bitni propusti. Predlog zakona o zaštiti ličnosti predstavlja nedovršen projekat". Do sličnog zaključka je došao i stručni tim okupljen oko nevladine organizacije "Za život bez žiga". Predstavnik ove organizacije Aleksandar Pavić je učestvovao na Okruglom stolu pod naslovom "Šta nudi i šta nedostaje u Predlogu zakona o zaštiti podataka o ličnosti". Skup je održan 4. septembra 2008. godine i na njemu je prisustvovalo oko 100 stručnjaka iz oblasti informatike. Na skupu su izneti brojni amandmani na Predlog zakona, mišljenja, kao i pitanja u vezi s Predlogom zakona. Predlagač je bio dužan i na osnovu ovih činjenica da razume o koliko se osetljivoj oblasti regulisanja radi. Posebno, jer ni u praksi nekih vodećih zemalja EU ne funkcioniše sve idealno. Na primer, u avgustu ove godine, direktor Saveza udruženja potrošača u Nemačkoj Gerd Biler je izjavio: "Podatke šest miliona građana, od toga četiri miliona sa brojevima tekućeg računa, uspeli smo da nabavimo preko interneta za samo 850 evra, u roku od dva dana". Ova operacija Saveza udruženja potrošača je imala za cilj da skrene pažnju državnom tužilaštvu na sve veću zloupotrebu poverljivih podataka građana u Nemačkoj, vodećoj zemlji Evropske unije. U tom kontekstu, poverenik Nemačke vlade za zaštitu podataka Petar Šari je izjavio, u avgustu ove godine: "Zakon koji sankcioniše zloupotrebu podataka pun je rupa kao švajcarski sir". Zato, na primer, nedozvoljeno korišćenje podataka u reklamne svrhe ne predstavlja krivično delo. Takođe, u Nemačkoj je registrovana ilegalna trgovina sa više od 250 hiljada podataka. Samo u istočnoj Nemačkoj zabeležena je prodaja ličnih podataka građana, brojeva bankovnih računa i kreditnih kartica privatnim preduzećima, a jedan od ilegalnih prodavaca je imao pristup i banci podataka nemačkog Telekoma, dakle, banci podataka firme koja ima nekoliko desetina miliona korisnika. Ovo su sve podaci iz nemačkih medija, objavljeni u našoj javnosti i za predlagača zakona nisu bili nedostupni. U Francuskoj su najavljene velike demonstracije za 16. oktobar zbog novih policijskih dosijea koji sadrže podatke o sindikalnim vođama, maloletnim licima, političarima, zdravstvenom stanju. Predlagač je propustio priliku da naglasi i širi smisao zakona, svrhu zbog koje se donose ovakvi zakoni. Pored zaštite ljudskih prava naših građana, kao razlog za donošenje zakona u ovoj oblasti, u uporednom pravu se navodi i sledeće, prema studiji Centra za proučavanje i upotrebu savremenih tehnologija: ''Predlagač, kao bitan razlog ove regulative, navodi ispunjenje uslova neophodnih za priključenje EU, ali opštepoznati argumenti u pozadini međunarodnih sporazuma koji regulišu tako širok stepen razmene podataka o fizičkim licima prevashodno se odnose na pitanja bezbednosti i suzbijanja kriminala, jer je zamisao da značajan broj krivičnih dela može biti predupređen takvom razmenom.'' Zatim se u ovoj studiji o Predlogu zakona ističe: "Postoje mišljenja da to jeste jedino suštinsko opravdanje najšireg spektra obrade podataka o ličnosti". Dakle, umesto ponavljanja fraze o nekakvim evropskim integracijama, trebalo je u obrazloženju navesti realnu pravnu pozadinu zakonskog regulisanja u ovoj oblasti. Takođe, očigledno da predlagač u svoj žurbi, ili u probriselskom ideološkom zanosu, nije proučio ni političke zloupotrebe u ovoj oblasti, koje se danas dešavaju u EU. Na primer, britanski "Opserver" je objavio, 21. januara 2007. godine, da je Nemačka početkom 2007. godine predložila, na sastanku ministara za pravosuđe i unutrašnje poslove EU u Drezdenu, da se usvoji sporazum iz Pruma. Taj sporazum je potpisan između Nemačke i još sedam zemalja. Prilikom donošenja sporazuma, nije bilo konsultacija s Evropskim parlamentom. Taj sporazum predviđa da će policajci moći da prelaze iz jedne zemlje u drugu, bez ikakvog obaveštenja, u hitnim situacijama, a definicija te hitne situacije je, blago rečeno, sporna. Rizik je da će se opasnost materijalizovati u slučaju da se čeka na delovanje policije države domaćina. Što se tiče razmene podataka koju predviđa taj sporazum, Grupa za kontrolu građanskih sloboda "Stejvoč" smatra: ''Prum ovaj proces ubrzava i umesto da, prvo, imaju osumnjičenog, pa tek onda traže podatke, moći će odmah da se bace u potragu po celoj Evropi''. Dame i gospodo, sve značajne međunarodne konvencije i ugovori garantuju pravo na privatnost: Univerzalna deklaracija, u članu 12, Evropska konvencija za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda, u članu 8, Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima, u članu 17. U tom smislu, predlagač zakona je bio dužan da omogući građaninu da odbije davanje biometrijskih podataka u elektronskom obliku. Predlagač je bio dužan i da reguliše prikupljanje i obradu video-zapisa nadzornih kamera na javnim mestima. Građani moraju da budu obavešteni o tim mestima gde su locirane te kamere. To je minimum prava koji mora da bude ugrađen u tekst zakona. Takođe, predlagač je bio dužan i da posebnu pažnju obrati na prikupljanje i čuvanje zdravstvenih podataka. Trebalo je pooštriti i kazne za gubitak više čuvanih ličnih podataka. Zbog prethodno navedenih primera iz zemalja EU, posebno je trebalo detaljnije regulisati iznošenje u inostranstvo bitnih podataka naših građana. Nužno je bilo da se u Predlogu zakona preciziraju uslovi za pravna i fizička lica koja se bave obradom i rukovanjem u oblasti ličnih podataka. Posebno je važan uslov bio da se zahteva prebivalište ili sedište ovih lica u Srbiji. Konačno, u tekstu nema ni rešenja za slučaj sukoba Poverenika i drugih organa vlasti. Ako se to ne reši na odgovarajući način u tekstu Predloga, čitav zakon će biti samo propagandni pamflet, koji će služiti da skrene pažnju sa tzv. evropskih integracija, tačnije, sa sumorne realnosti i lažnih obećanja koja nam nudi Brisel. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Saša Milenić.
Uvažena gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, najpre želim da vam čestitam na današnjem izglasavanju dnevnog reda, u svoje lično ime, u ime političke organizacije kojoj pripadam, a koja se zove "Zajedno za Kragujevac", i u ime Poslaničke grupe G 17 plus i našeg koalicionog partnera, sa kojem participiramo u radu ove grupe. To izglasavanje dnevnog reda je demonstriralo konkretnu snagu predstavničke demokratije, u onom duhu definicije Abrahama Linkolna – "vladavine nad narodom, ali uz narod i za narod", jer je upravo rezultat majskih izbora, na koji želim da vas podsetim, upućivao na neminovnost sklanjanja zabluda, pogrešnih tema sa političke scene ili aktuelnog dnevnog reda u Srbiji. Građani su na tim izborima, upravo, imali da biraju između dve konfrontirane opcije, jedne koja je postavila ekskluzivno dilemu – ili Kosovo ili ništa, kroz identitet Srbije i Kosova, i druge, koja je, uvažavajuća značaj ove teme, ipak, prednost dala pitanjima privrednog razvoja, razvoja životnog standarda i civilizacijskih standarda našeg društva. Treba li podsećati da je ova druga politička opcija dobila većinsku podršku građana. Lista Za evropsku Srbiju, na kojoj participira i politička organizacija ''Zajedno za Kragujevac'', dobila je više glasova nego ijedna druga politička organizacija u Srbiji i napravila je većinsku koaliciju nad kojom samo jednu temu ne treba otvarati – da li je to izraz većinskog raspoloženja građana. Jeste. Nemojte imati nikakvih zabluda, stavljanje Deklaracije o Kosovu i Metohiji na dnevni red danas bila bi jedna, što bi klinci rekli – zaluđica. Znači, da usvojimo još jednu deklaraciju o Kosovu za sezonu jesen - zima 2008.godine. Šta na tu temu i u kojoj deklaraciji piše ono što već nije ustavna, zakonska obaveza, ili nekom deklaracijom potvrđena? Da ne gubim vreme na tu temu, želim da naglasim da ono što su, zapravo, građani birali jeste jedno kvantitativno mišljenje u politici, želja za efikasnom politikom, naspram apstrakcija i političkih principa koji su nas držali u blatu. Konkretno, građani su birali između ''Fiata'' i SSP, s jedne strane, i praznih teza, s druge. Suštinska veza s ovim dnevnim redom, jer se, upravo, o tome sve vreme i radi. To je ono što objedinjuje i što vam je neshvatljivo u objedinjenoj raspravi pomenutih tačaka dnevnog reda, jer je to razrada prvog od dva velika koraka ovog saziva Skupštine i ove vlade, koja je, tako reći, u 100 dana ispunila svoja dva osnovna predizborna obećanja: ratifikovali smo Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, potpisali smo ugovor sa ''Fiatom''. Ako vas zanima kada će to biti stvarnost, to već jeste stvarnost. U petak, Skupština grada Kragujevca donosi odluke kojima se lokalna samouprava obavezala. Ovi zakoni, a naročito onaj o kome želim da govorim, to je Predlog zakona o zaštiti podataka o ličnosti, zapravo su samo ono što sam vam rekao govoreći o SSP-u, uz formulu – nastaviće se, jer je osnovna vrednost tog sporazuma, upravo, bila u ideji harmonizacije našeg zakonodavstva s pravnim okvirom zemalja EU, s uverenjem da će to predstavljati modernizaciju našeg društva i uneti diskontinuitet u odnosu na grešne zalute nasleđa, o kom vam upravo govorim, koje ne može da iščupa ni minule, ni ovu, a i buduće bi da vuče u mrtvo blato po kojem gacamo. Zahvaljujem, tako je, živo blato. Svakako, mrtvaja. Poenta, zapravo, ove ideje leži u činjenici da mi imamo problema u hvatanju koraka s vrednostima svog vremena. Meni je iskreno žao, kao i političkoj organizaciji ''Zajedno za Kragujevac'', čije stavove zastupam, verujem, i celoj Poslaničkoj grupi G 17 plus, što nismo imali snage kao društvo da diskontinualni rez napravimo još 5. oktobra, s osloncem na sopstvene snage i sopstvene potencijale, ali hvatajući korak s jednom razvijenijom demokratijom, sa svetom, sa višim standardima. Prikačićemo se na voz koji će i nas izvući iz pomenute mrtvaje. Otud je u ovom predlogu zakona, pored pomenute harmonizacije, koja jeste suštinska vrednost, zapravo, najvažnija napetost koju ima da razreši – napetost između dve vrednosti: operativne efikasnosti i poštovanja prava ličnosti i njene privatnosti. Ovaj predlog zakona pokušava tu napetost da razreši kroz ideje transparentnosti, čuvanja, obrade i raspolaganja podacima o ličnosti, uz efikasne procedure nadzora. Da li u ovako datom nacrtu, dakle, predlogu zakona, ima slabih mesta? S mnogim elementima iz izlaganja i gospođe Aleksandre Janković iz NS-a i prof. Vesne Pešić sklon sam da se složim, da neke stvari ostaju manjkave, ali činjenica je da je suština u onom što sam rekao. Nije tačno da je Srbija jedina zemlja zapadnog civilizovanog sveta koja nema ovaj zakon, zapravo, suprotno. Ako pogledate ovo istraživanje koje je radio Odsek za informativno-istraživačke poslove, videćete da najveće i najstarije demokratije zapadne civilizacije, SAD, Francuska, Velika Britanija, imaju najmanje propisa, Amerika skoro i da nema. To vam je ona priča o engleskoj travi, vi je ošišate, pa ona poraste, pa je pokosite, pa poraste, pa pokosite, pa poraste. Pet stotina godina ona više neće biti ugažena. Stvar jeste pitanje generacijskog razvoja. Znam da je ovaj smeh smeh onih koji, upravo, u ovome prepoznaju očiglednu golotinju sopstvene pozicije. Kako da vam kažem, ne bi mogla SRS ovako dugo da zamajava i javnost Srbije i ovaj narod da nije imala i u drugim političkim i izvanpolitičkim faktorima ovog društva svesrdnu podršku. Uz spremnost ove skupštine da nametne ovakav dnevni red, da ga, uprkos svim opstrukcijama, evo, i pretrese i, na kraju, da te odluke donesemo, zapravo, leže razlozi podrške ovoj vladi Republike Srbije, u uverenju da smo na sigurno dobrom putu i da je ovim izanđalim pričama, zaluđicama, sasvim sigurno došao kraj. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođa Nataša Mićić.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što ja neću moći da budem ovako euforična. Volela bih da mogu, ali, stvarno, nije prilika za to. Naime, spajanjem rasprave o tri vrste predloga, o zaštiti privatnosti, predloga koji se tiču viznih olakšica i borbe protiv korupcije, vladajuća koalicija i koaliciona većina pokazali su, u prvom redu, da ne shvataju značaj, važnost ovih zakona. To je pod jedan. Pod dva, dolazimo u situaciju da usvajamo zakone koji nisu primenljivi. Ja ću se, kao moj kolega prethodnik, zadržati na ovom prvom zakonu, pogotovo zato što nemamo puno vremena, pošto se radi o šest zakonskih predloga. Naime, ovaj zakon o zaštiti podataka o ličnosti nije primenljiv bez donošenja zakona o klasifikaciji podataka, pod jedan. Pod dva, što je još gore, ponovo Narodna skupština donosi zakon koji je u suprotnosti sa nekim važećim zakonom, a u ovom slučaju radi se o Zakonu o slobodnom pristupu informacijama. Naime, u članu 45. stav 2. pomenutog predloga zakona onemogućuje se organ koji bi trebalo da štiti privatnost, tako što se organima javne i državne bezbednosti daje ovlašćenje da zabrane ne samo pristup podacima ovom organu, nego, čak, i ulazak u prostorije. Jeste tako, pogledajte u zakonu. To je još jedan zakon koji je u suprotnosti sa važećim zakonom. Drugo, veoma je problematičan član 16. na koji smo, takođe, ukazivali, on je direktno u suprotnosti sa slobodama i ljudskim pravima naših građana. To treba, faktički, ovim zakonom da omogućimo. Naime, naročito osetljivi podaci koji se tiču, neću nabrajati sve, nacionalne, verske, rasne, seksualne pripadnosti, zdravstvenog stanja, odnosno predvideli ste 8 načina na koje ovi podaci mogu biti zloupotrebljeni. Tako suština zakona nije u zaštiti privatnosti građana, već obrnuto –na velika vrata, organima državne bezbednosti daje mogućnost da ih zloupotrebljavaju. Znate šta je najtužnije od svega – sve što smo danas radili, faktički smo uzalud radili, jer je ovo, na neki način, manje od onih prava koja garantuje Ustav, pod jedan. Pod dva, apsolutno, nije usklađeno s evropskim standardima. Dame i gospodo narodni poslanici, živi bili, pa videli, vi ćete mi biti svedok, gospođo Malović, mi ćemo ponovo raditi ovaj zakon i izmene i dopune. Ja ću vas tada samo podsetiti, jer ovo nije u skladu, apsolutno, s evropskim standardima i u suprotnosti je sa našim domaćim zakonodavstvom. Hvala, tačka.
Zahvaljujem. Boško Ristić nije tu.