Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, pretpostavljam, iz više ministarstava i iz Narodne banke Srbije, neophodno je, dame i gospodo, još jednom da intervenišem po povredi Poslovnika. Smatram da su povređeni članovi 105. do 118. i 283. i 284. zato što narodnom poslaniku, jednom od nas 250 ovde, gospodinu Zoranu Živkoviću ni jutros, poštovana gospodo, nije dozvoljeno da uđe u veliku salu, kako bi učestvovao u raspravi o amandmanima na ovih sedam predloga zakona. Poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, tri su stvari koje ovde želim da dodam kao jednu vrstu argumentacije za predlog da gospodin Živković treba da uđe u salu i da učestvuje u raspravi. U jednom mislim da jedna vrsta primera treba da nam bude dobra praksa Evropskog parlamenta, u čijem Poslovniku, u članu 167. piše da je dovoljno da jedan narodni poslanik uloži internu žalbu parlamentu i da tom žalbom, podnošenjem te žalbe, automatski nastupa prekid primene sankcije. Druga stvar, poštovana gospodo i gospođo predsednice Narodne skupštine, Zoran Živković i ja smo podneli 186 amandmana na ove predloge zakona. Veoma će biti teško meni samom da obrazlažem svih 186 i zaista mi je neophodna podrška gospodina Živkovića. Treća stvar, smatram da, budući da je ministar Vujović, kada smo u načelu raspravljali ovde, bio opomenut, izašao iz sale, da mu je omogućeno da se vrati u salu, ja smatram, poštovana gospodo, da isti tretman treba da ima i narodni poslanik i da mu se obezbedi da se vrati u sali.
Hvala. Nije povređen Poslovnik ni po jednom članu koji ste naveli. Ministar Vujović nije dobio opomenu, to moram da istaknem radi javnosti i nemojte da iznosite neistine, kada do toga nije došlo. Molim vas, uzmite stenograme, pažljivo ih čitajte, imamo dovoljno vremena preko vikenda da proučavamo stenograme, tako da znam šta govorim. Ja ih čitam da bih mogla da odgovorim poslanicima koji ne iznose istinu. Da li želite da glasamo, pošto nemam ništa novo da dodam na sve odgovore – povreda Poslovnika, po istom osnovu koji ste izneli? (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne.) Hvala. Reč ima Mirko Krlić. Po kom osnovu? Po povredi Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, mislim da je krajnje vreme da se zaustavi ovaj performans koji pre svega krši član 107, vređa dostojanstvo Skupštine i obmanjuje kako poslanike, tako i srpsku javnost. Naime, narodni poslanik već više puta uzastopno reklamira kako je Zoran Živković sprečen da uđe u salu Narodne skupštine. Stvara se utisak kod javnosti da kordon policije stoji ispred sale i fizički sprečava Živkovića da prođe kroz vrata, što pre svega nije tačno jer poslanik Živković danima ne dolazi u zgradu Skupštine. Da bi bio sprečen da uđe u salu, on bi prvo trebao da dođe u Narodnu skupštinu, a to se može utvrditi iz spiska koji potpisujemo na ulazu ove zgrade. Obmana javnosti je postala manir ove političke stranke. Samo ću vas podsetiti da smo osam meseci imali priliku da slušamo lažno odazivanje na titulu - profesore. Četiri meseca smo slušali o Vladi u ostavci, sve dok ga vi niste ljubazno zamolili da prekine sa tim manirom. Ova vrsta obmane je ista onakva kao što su i kopi-pejst amandmani, zbog kojih ćemo danas potrošiti vreme narodnih poslanika i, naravno, novac građana Srbije. Razumem da narodnom poslaniku nedostaje njegov duhovni, ideološki i politički vođa i da se u Skupštini oseća bez njega vrlo pojedinačno, ali ako i od ovako benigne i malobrojne političke opcije, ova vrsta obmane i ova količina stalnog pritiska na jednu istu stvar, mnogo je. Hvala.
Zahvaljujem. Da li želite da glasamo o povredi Poslovnika? (Ne.) Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. i član 113. Poslovnika. Odmah da kažem da se ja slažem sa kolegom Pavićevićem da je kazna iz člana 113. drakonska, da je antievropska, da je antidemokratska. Sa tom kaznom se ne slažem. Ali, treba znati da je odredba iz člana 113. i ceo Poslovnik pre više od pet godina donela bivša vlast, bivši režim, na čijoj listi je izabran na poslednjim izborima gospodin Pavićević. Ne mogu da verujem da je jedan docent, predavač na fakultetu političkih nauka, u čiju akademsku čestitost ne treba sumnjati, smogao snage da stane na jednu listu koja je donela ovako anticivilizacijsku, antidemokratsku, antievropsku meru. Danima slušamo reklamaciju na Poslovnik koji nije doneo ovaj saziv Skupštine, već je doneo onaj saziv Skupštine, ona postava, ona politička stranka na čijoj listi je izabran i onaj ko ovaj Poslovnik redovno reklamira. Moram da podsetim gospodina Pavićevića, bez obzira što se ne slažem sa ovom nedemokratskom odredbom iz člana 113, da su najbolji zakoni, najbolji propisi, najbolji akti oni koji se poštuju. Sada ne znam da li nas kolega Pavićević poziva da ne poštujemo Poslovnik koji su donele njegove partijske kolege ili koalicioni saveznici na poslednjim izborima, na kojima je on, onako akademski, čestit, stao na listu koja je donela, evo, ponovo da podvučem, antievropski, antidemokratski Poslovnik, sa kojim kvalifikacijama se slaže i moj prethodni kolega Pavićević. Dakle, voleo bih da se jednom izjasni da li on bira društvo ili društvo bira njega. Hvala.
Zahvaljujem. Da li želite da glasamo, pošto se ponavljaju povrede Poslovnika? (Marijan Rističević, s mesta: Ne.) Na član 1, kao što sam rekla, pročitala sam podnosioce predloga, dr Vladimir Pavićević je podnosilac. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti iz različitih ministarstava pretpostavljam i iz Narodne banke Srbije, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o ministarstvima i budući da je ovo prvi predlog zakona u objedinjenoj raspravi koju smo imali o sedam predloga zakona, a da je guvernerka NBS ovde argumentovala da ova rešenja koja sadrže svi predlozi zakona predstavljaju jedan paket, pokušaću u obrazloženju za naš prvi amandman da se osvrnem i na ta rešenja kako bih pokušao da ubedim narodne poslanike da ove predloge zakona treba da odbijemo, odnosno da odložimo usvajanje moguće nekih odredaba predloženih izmena za trenutak kada se stvori prilika za to. Poštovana predsednice, ja ću iskoristiti vreme po amandmanu koje imam da bih obrazložio ovaj amandman. Najpre, želim da narodne poslanike, pre svega ovde, informišem, da mi jesmo podneli, i to je tačno, 186 amandmana uključujući ovaj koji glasi – briše se. Ali, moram da obavestim narodne poslanike ovde da su dva od 186 amandmana koji glase – briše se, prihvaćena, poštovana gospodo. Molim vas, to samo znači da i amandman – briše se, i te kako može da ima smisla, da tom sadržinom može da se popravi nešto što je loše i čim je Vlada to usvojila, to znači da je bilo neodgodno da se makar i na dva mesta, čak i u pristupu Vlade, koriguje nešto amandmanima – briše se. Sada ću se usmeriti konkretno na ovaj član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o ministarstvima. Evo, u tom članu 1. kaže se, u Zakonu o ministarstvima, u članu 3, stav 1. posle reči – osiguranje imovine i lica, dodaju se reči – učestvovanje u upravljanju bankama, društvima za osiguranje i drugim finansijskim institucijama, čiji je akcionar Republika Srbija, kao i organizovanje i sprovođenje postupka prodaje akcija u istim. Mi smo smatrali, poštovana gospodo, da nije primereno da se za manje od godinu dana menja jedan zakon koji smo mi ovde upisivali ovde kao utemeljujući zakon za ovu Vladu. Krajem aprila smo, i gospođa Udovički je ovde bila prisutna, usvojili Zakon o ministarstvima. Narodni poslanik Zoran Živković i ja smo još tada sugerisali da se menjaju članovi tog zakona. Predložili smo, ja mislim, jednu mnogo bolju strukturu koju, da smo tada usvojili, verovatno ne bi bilo razloga za ove dopune sada. Naš predlog je bio da, umesto Vlade sa 16 ministarstava imamo Vladu koju čini devet ministarstava i predsednik Vlade. To je ovde odbačeno, a sada imamo Predlog dopune Zakona o ministarstvima koji za nas, po našem sudu, predstavlja jednu sliku klimavosti jedne vlade. Zamislite poštovana gospodo, kada za manje od godinu dana menjamo utemeljujući zakon, to je znak jedne vrste klimavosti, dezorijentacije i mislim, nestabilnosti. Zato smatram da treba dobro da razmislimo o svim predlozima dopuna i izmena koje šalje ova vlada. Čak mislim, poštovana gospodo da, ovaj predlog koji je poslat ovde znači i uput na jednu vrstu paradoksa u kome se nalazimo. Imamo ovde vladajuću većinu. Imamo stranku koja je na izborima osvojila zaista podršku građana, i zamislite tu sliku jedne Vlade koja ima takvu većinu, ima 136 poslanika, a na manje od godinu dana mora da menja, evo u dva člana sada ovde, utemeljujući svoj zakon, a to je Zakon o ministarstvima. Ako tome dodamo, poštovana gospodo, i onu informaciju, da su se za manje od godinu dana čak i menjali neki ljudi na nekim mestima u toj Vladi, npr. evo gospodin Vujović, koji nam je pre tri dana ovde obrazlagao da je zaista neophodna ova dopuna člana 1, a on čovek, gospodin Vujović, je, kada je Vlada formirana, ovde zauzimao jedno mesto u Vladi, sada zauzima drugo mesto. Meni ne preostaje ništa drugo nego samo da, i narodnim poslanicima, i predsednici Narodne skupštine posebno, a i gostima iz Vlade Srbije, iz Narodne banke Srbije, samo sugerišem, da se malo zamislimo oko te slike koja počiva na dve stvari koje su meni zaista ovako za jedan alarm. Jedno je, menjam utemeljujući zakon, a uporedo sa tim, neki ljudi se menjaju na mestima u toj Vladi. Očekivao bih, poštovana gospodo, da jedna politička formacija koja obezbedi ovakvu podršku na izborima zapravo obezbedi jednu vrstu stabilnosti za svoje delanje. Stabilnosti u smislu strukture Vlade, delokruga ministara koji se nalaze na pozicijama koje smo predvideli Zakonom o ministarstvima, ali stabilnost u kadrovskom smislu, a da nemamo svako malo neku vrstu izmena, što se tiče strukture ministarstava, da nemamo vrstu izmena kada se tiče kadrovskih rešenja. A, pazite poštovana gospodo, to nije dovoljno, nego nam se sada najavljuje i nova izmena da ćemo tu negde za godišnjicu Vlade, možda za dva meseca ili tri, možda pristupiti novoj rekonstrukciji Vlade. Poštovana gospodo narodni poslanici, molim vas samo još jednom da razmislimo o tome sa kakvom Vladom imamo posla u pogledu njenog delanja i slanja predloga u ovu Narodnu skupštinu. Moj je sud da predlog izmena člana 1. u nekom drugom kontekstu može da ima smisla, ali u kom kontekstu, poštovana gospodo. U kontekstu koji podrazumeva da Vlada dođe ovde, da neko u ime te Vlade dođe ovde, pa da kaže – pogrešili smo pre osam meseci, odnosno devet meseci. Nismo dobro planirali, nismo dobro predvideli, poštovana gospodo. Uvažite tu grešku, pa hajde sada nakon što uvažite tu grešku da delamo tako da se greška ispravlja. Umesto toga Vlada ovde dolazi bez priznanja da je pogrešila i sa jednom sigurnošću to da je ovo najbolji način. Nije, zato predlažem da se razmisli o tome da se prihvati i ovaj naš amandmana, poštovana gospodo narodni poslanici.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se ne prihvati ovaj amandman, amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o ministarstvima. Gospođo predsedavajuća evo nas opet u jednoj nemiloj, rekao bih situaciju u koju smo došli zahvaljujući potpunoj neodgovornosti i rekao bih odsustvu elementarne pristojnosti nekih poslanika. Jer, kako drugačije da prokomentarišemo činjenicu da opetimamo toliki broj amandmana potpuno istovetnih amandmana koji glase „briše se“, a koji nemaju mnogo veze sa suštinom ovih predloga zakona, nemaju mnogo veze sa željom da se ovi zakoni poprave na taj način. Ako mene pitate, nemaju mnogo veze ni sa zdravom logikom, a ni sazdravim razumom. Gospođo predsedavajuća ispred mene je jedan izveštaj medijski, iz Blica koji nosi naslov – Pavićević, pa pod navodima Nova Stranka podnela 186 amandmana sa tekstom „briše se“. Onda u tekstu kaže da će poslanici Nove Stranke svaki put kada Vlada pokuša da degradira Skupštinu zahtevom za razmatranje predloženih zakona samo nekoliko sati pošto ih je uputila u proceduru reagovati velikim brojem amandmana sa tekstom „briše se“. I, nije ga sramota da daje ovakve izjave. Ne oseća ni malo stida. Moram onda da podsetim na onu narodnu – čega se pametan stidi, gospodin Pavićević se ponosi. Nadam se da ćemo odbiti ove amandmane i hvala vam unapred.
Mislim da ste se retorički samo meni obratili i neočekujete odgovor. Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Dakle, pridružujem se pozivu da ovaj amandmana, odnosno amandmane pošto ih imamo u istovetnom tekstu sa dve strane odbijemo. Ujedno čestitam uvaženim kolegama na usvajanju nekih amandmana od strane predlagača zakona, ali podsećam da konkretno po ovom amandmanu to nije slučaj, odnosno ovaj amandman nije prihvaćen. Podsećam da ono što smo bili u prilici da čujemo malo pre u okviru usmenog obrazloženja zapravo i nije pravi motiv za podnošenje amandmana s obzirom da smo u pisanom obrazloženju dobili razlog koji se ne nalazi u tome da se predlaže nešto novo i bolje u smislu organizacije kroz Zakon o ministarstvima, već se ukazuje na to da predlagač amandmana nije imao vremena da pročita tekst predloženog zakona. Čisto zbog podsećanja ovako izgleda taj strašni materijal za koji nismo imali vremena da ga savladamo. Kompletna dva člana u čitave dve rečenice. Malo bih se više bavio razlozima koje su naveli neki drugi predlagači amandmana u istovetnom tekstu kojima se takođe predlaže da ovaj član broj 1. bude obrisan i gde se kao razlog navodi da postojeća ovlašćenja kako to smatram predlagača amandmana zapravo su sasvim prikladna i da nema nikakve potrebe da se ovlašćenja ministarstva menjaju. U vezi sa tim pozivam na pismeno obrazloženje koje smo dobili od Vlade. Podsećam na obrazloženja koja se nalaze u sklopu pratećeg materijala zajedno sa Predlogom zakona. Ovakvo rešenje se predlaže upravo zato što će doći do reorganizacije određenih nadležnosti. Našta se tačno misli vrlo se jasno vidi iz sadržaja člana 1. Dakle, upravo ono što se sada predlaže kao nova nadležnost Ministarstva, zaista se nalazilo u, još uvek aktuelnom Zakonu o agenciji i o depozitu. U članu 3. od reči do reči, nalazi se na ovaj način definisano ovlašćenje koje se odnosi na upravljanje bankama gde je akcionar Republika u trgovini akcijama. Toga sada više nema u zakonu koji se nalazi među drugim zakonima o kojima raspravljamo u prošli petak i danas. Onaj koji se sada odnosi na Agenciju više ne sadrži takvu odredbu. Takvo ovlašćenje više nije predviđeno za Agenciju. S druge strane, predlaže se da pređe u delokrug Ministarstva. S obzirom da ni predlagači amandmana nisu predvideli da se u tom drugom zakonu takva vrsta poslova zadrži kao nadležnost agencija, da ne bismo došli u situaciju da se odjednom sada time više ne bavi niko, mislim da je vrlo smisleno da se prihvati da to pređe pod nadzor Ministarstva, pod njegovo staranje na način na koji je to predložio i predlagač zakona. Uzevši u obzir i jedno i drugo, ne vidim drugo ispravno rešenje, drugo rešenje da bude pravo doda se ovaj amandman, ovakvi odbiju, a da se predloženo rešenje prihvati. Hvala vam najlepše.
Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dopuna Zakona o ministarstvima u kratkom uvodu definiše šta je to što Ministarstvo finansija sme, šta je to što ne sme, čime sme da se bavi, čime ne sme, šta mu je nadležnost, a šta nije, za to ministarstvo kao i za svako u Zakonu o ministarstvima koje obično Vlada podnosi pre sopstvenog izbora ili menja po svom nahođenju obrazloženom ili ne. Tu je prvo moje pitanje za predstavnicu Vlade. Naime, traži se izmena kojom se vraća praktično nadležnost iz vremena pre delimične reforme javnih finansija koje glasi – da se posle osiguranja imovine i lica dodaju reči „učestvovanje u upravljanju bankama, društvima za osiguranje i drugim finansijskim institucijama čiji je akcionar Republika Srbija, kao i organizovanje i sprovođenje postupka prodaja akcija u istim“. Dakle, šta se to dogodilo od Zakona o ministarstvima do ovog trenutka, pa da se pokazala neophodnost ovakve dopune? To je prvo pitanje. Drugo pitanje je, koliko je i u kojim delovima vraćanje ove nadležnosti pod izvršnu vlast direktno, ne kroz Agenciju, u skladu sa onim što imamo već kao rezultat i to dobru ocenu o poglavlju 32? Treće pitanje je, da li je ova izmena jednokratna pošto kada se, pod znacima navoda, podmetne neobrazloženo, ničim izazvano tokom prethodnih meseci ovakva izmena, onda svako onaj ko se stvarno bavi Zakon o ministarstvima u oblasti finansija može samo da posumnja da ovo treba da posluži nečemu, jedanput ili dva put? Čemu? Hvala vam.
Hvala. Reč ima Kori Udovički. Izvolite.
Ova izmena apsolutno nije ničim izazvana. Ova je izmena izazvana, pre svega, propašću nekoliko banaka u prethodnom periodu koje je pokazalo da je prethodni sistem omogućavao da se loše njima upravlja i time što je Agencija za osiguranje depozita potpuno ispražnjena. Iskustvima koja su stvorena u prethodnom periodu naložila su izradu novih zakona, kako o bankama, o Narodnoj banci, o Agenciji za osiguranje depozita, takođe u sklopu sa tim i utvrđeno je da je bolje da se eliminiše potencijal od konflikata interesa koji je očigledno učinio da i Agencija za osiguranje depozita ne radi do kraja kako treba svoj posao u prethodnom periodu i da se te nadležnosti pomere iz Agencije, odnosno da se premeste u mesto koje je, po mom mišljenju, od početka bilo logično, a to je vlasnika. Vlasnik kapitala u ovim institucijama treba svojim delom kapitala u njima i da upravlja. To je urađeno zajedno i na osnovu tesnih konsultacija sa međunarodnim institucijama. To je deo upravo programa koji je dogovoren sa Međunarodnim monetarnim fondom. Nema nikakve sumnje da je ovo odgovor na potrebu koja se pokazala vrlo jasno i da je u skladu sa dve nove temeljno, tako da kažem, i ne samo dve ali tri potpuno nova zakona koji doteruju, preuređuju taj sistem. Prema tome, ovo je jedna, da kažem, komplementarna mera u odnosu na jedno pročišćavanje, dopunjavanje kontrole nad finansijskim sistemom koje se pokazalo neophodnim i koje je ostvareno u tesnoj saradnji sa najvećim međunarodnim stručnjacima i dogovoreno u sklopu programa sa MMF, tako da mi uopšte nije jasno da stavljate ovu stvar pod znak pitanja. Hvala.
Hvala.
Gospođo predsednice, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, SNS je protiv ovog amandmana koji su uložili kolega Pavićević i kolega Živković. Mnogo je razlog au prošlosti, bliskoj prošlosti, i to veoma bolnih razloga zbog kojih smo protiv usvajanja ovakvog amandmana. Zahvalio bih se kolegi Orliću koji je i jasno pročitao Predlog zakona, ali i predlog amandmana. To ću uraditi još jednom, zarad javnosti, zarad onih ljudi koji možda nisu pažljivo slušali i pažljivo pročitali ovaj amandman. Ovim amandmanom bi se izbrisala kategorija koja je predviđena članom 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o ministarstvima, kojim se predviđa da država učestvuje u upravljanju bankama, društvima za osiguranje i drugim finansijskim institucijama, čiji je akcionar Republika Srbija, kao i organizovanje i sprovođenje postupka prodaje akcija u isti. Da li je normalno da država Srbija, da Vlada Republike Srbije, država Srbija bude akcionar u bankama, ima kapital u bankama, u osiguravajućim društvima, a ne može da učestvuje u upravljanju tih banaka, niti u postupku prodaje kapitala tih banaka? Da li time predlagač amandmana želi da nas vrati u mračnu prošlost Univerzal banke? U mračniju prošlost Agro banke? U sumornu prošlost Razvojne banke Vojvodine? Da li želi da ostavi mogućnost gde su određeni, sada vidim da više nije moderno reći „tajkuni“, to je pežorativno, sada je moderno reći „vlasnici krupnog kapitala“, pod obavezom preporuke, političke preporuke iz vrha bivšeg režima, gde su ulazili u ove tri banke i u pljačku umesto ranije, bar kako je bilo sa oružjem i čarapom na glavi, odlazili sa akt tašnom, dočekani na kafu, dočekani na čašu žestokog pića, verovatno, garantovali jalovinom, garantovali šerpama, garantovali poznanstvom možda sa Bojanom Pajtićem, a dobijali milionske kredite koji ne da nisu vraćeni, jer ništa ne može da se ne vrati, vraćala je država kroz Agenciju za osiguranje depozita? Sada zamislite u celoj takvoj veoma razrađenoj, kako bi mladi rekli „šemi“, vi ne dozvoljavate, ovakvim amandmanom se ne bi dozvolio upliv države i u kontrolu takvih postupaka da se nikada više ne dese. Da li imamo dovoljno mogućnosti i da li smo dovoljno spremni da se na svakih pola godine, godinu, kao što je to bio slučaj za dokapitalizaciju Razvojne banke Vojvodine, gde smo u više navrata dali iz budžeta AP Vojvodine ili iz budžeta Vlade Republike Srbije, dokapitalizovali Razvojnu banku Vojvodine da bi se da sredstva plasirala preduzećima kao što je „NS Don“, novosadski don, novosadskom gazdi, ali nije Bojan Pajtić, on je vojvođanski gazda, misli bar da je vojvođanski gazda, u vlasništvu bivšeg direktora „Metals banke“ Ananija Pavićevića ili EMPEKO u stvarnom vlasništvu jednog kontraverznog biznismena ili „Poljostroj“, iz Odžaka, u vlasništvu zaštićenog svedoka Mileta Jerkovića, itd, itd? Sve samo i isključivo uz političku podršku, uz vizit kartu Bojana Pajtića i podršku Bojana Pajtića ulazilo se u takve banke. Država na ovaj način želi da stavi tačku. Država na ovaj način želi potpunu kontrolu banaka i osiguravajućih društava u kojima ima plasirana sredstva i ima deo vlasništva. Želimo da krediti se dobijaju na način ne zbog brojeva telefona ili poznanstva sa nekim, već na način koji je propisan zakonom i isti je za sve građane i isti je za sve privrednike, zato što nemamo mogućnosti da malo, malo pa da se zadužujemo kako bi se minusi u takvim bankama pokrivali. Verujte mi da mi ništa veliko ne znači to što će neko iz tih banaka ko je radio na plasmanu kredita odgovarati, što će provesti na optuženičkoj klupi sutra, verujem, i u pritvoru i u zatvoru. Šta ćemo sa tim sredstvima koja su bespovratno i nepovratno nestala? Šta ćemo sa ljudima koji su to preko raznih of- šor kompanija, preko raznih lirdžetova, preko raznih jahti, preko raznih bahatosti zauvek odneli iz naše države? Ko će sve to da vrati? Ko će sve vratiti građanima Republike Srbije? Za čiji teret smo se u prošlosti zaduživali da bi se takvi plasmani pokrivali? Sada, ovakvim amandmanom, kolege predlagači žele da vratimo na staro. Žele da vratimo na taj način i da se na takav način u bankarskom sistemu, bar u bankama gde je država akcionar, da se na taj način ponašamo, pa ponovo neki plasmani koji nemaju veze sa realnošću, pa ponovo neki kontraverzni vlasnici krupnog kapitala, pa ponovo neka jalovina kao garant za kredite, a račun građanima Republike Srbije. To nećemo dozvoliti izbog toga ćemo glasati za ovakve zakonske predloge koje je predvidela izmenama Zakona o ministarstvima Vlada Republike Srbije, zato što želimo da ovakvim zakonskim predlozima, budućim zakonskim predlozima, jednim transparentnim, normalnim, pristojnim poslovanjem, ophođenjem prema javnim sredstvima od naše države ne da stvaramo mesto gde pojedinci, poput svih onih umešanih u poslovanje i „Agrobanke“ i „Unvierzal banke“ i Razvojne banke Vojvodine, neće moći da uzimaju sredstva svih građana Republike Srbije, već od naše države da napravimo pristojnu, uređenu, normalnu državu. Prihvatanje ovakvog amandmana bi bio ne jedan korak nazad, nego korak od sedam milja unazad i tako nešto Srpska napredna stranka niti će prihvatiti, niti će dozvoliti.
Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice Narodne skupštine, pretpostavljam da ćete mi dati odgovor na pitanje nakon mog izlaganja-šta je danas sa ministrom Vujovićem, da li on izdržava kaznu koju ste mu izrekli ili je možda podneo ostavku na mesto ministra?
Nalazi se u Švedskoj.
U Švedskoj? Izvinite. Ja sam mislio da je ministrima ključna stvar da brane zakone, ali, dobro, ministar je odleteo za Švedsku, tu je gospođa ministarka za lokalnu upravu i samoupravu, koja malopre pomenu prošlo vreme i da je ovaj zakon posledica prošlog vremena. Mislite, ministarka, na vreme u kome ste vi bili ministar, na to vreme, ili na neko drugo vreme? Vi ste jedan od brojnih kadrova Demokratske stranke koja na sreću, verujem, i glasača Srpske napredne stranke i poslanika Srpske napredne stranke zauzimaju vrlo značajna mesta u ovoj Vladi. Zbog čega mi podržavamo ovaj amandman? Zbog toga što imate dve mogućnosti da se borite, da tako kažem, protiv loših zakona. Jedan je da tražite da oni ne budu donošeni, a ovaj zakon sa dva člana možete da tražite njihovo brisanje ili na način da tražite izmenu tih članova i da pokušate da popravite ovaj zakon. Ja smatram da ovaj zakon o ministarstvima nije moguće popraviti, da je on loš. Čuli smo malopre u diskusiji da je vrlo opasno, čudno, itd, da jedna Vlada osnovni zakon koji reguliše nadležnosti ministarstava posle šest, sedam, osam meseci, koliko ova druga Vlada u koaliciji SNS-SPS postoji, menja taj zakon. To je loše. Ja sam lično i moja poslanička grupa očekivali, kada smo videli da se dešava nešto vezano za ministarstva, da će biti nekih izmena u kadrovskoj sferi, da će biti promena nekih ministara, a ne promena Zakona o ministarstvima, odnosno da će biti promenjen selektor reprezentacije, premijer Vlade Aleksandar Vučić, a ne Zakon o ministarstvu. U svakom slučaju, ovaj Zakon o ministarstvima neće ništa doneti novo građanima Srbije. Građani Srbije će i dalje živeti teško sa malim platama, sa malim penzijama, itd, i ovaj zakon to neće popraviti. Ministarka, ne znam da li vi imate odgovore na brojna pitanja koja su vezana za ovaj zakon - zbog čega se ne primenjuju ostale odredbe Zakona o ministarstvima, zbog čega brojna imenovanja nisu urađena, zbog čega se zakoni iz te oblasti ne primenjuju i meni je prosto neprijatno da kažem koliko je ova Vlada loša i koliko je stanje u Srbiji loše, ali ova izmena zakona to neće ni na koji način promeniti. Zbog toga podržavam ovaj amandman. S druge strane, smatram da bi dobro bilo da danas ne pričamo o nekim prethodnim vremenima, da se ne vraćamo dve, tri godine unazad. Ako pričamo o prošlosti, bolje da pričamo o prošlosti koja je od skora, o hapšenjima funkcionera Srpske napredne stranke prošle nedelje, koji ispod stola uzimaju milione dinara. Moždabi mogli da o tome pričamo malo, ako je već to tema. Ako nije tema, bolje da se ne vraćamo unazad. Hvala.
Reč ima ministar dr Kori Udovički. Izvolite.
Ja ne bih da odgovaram na komentare i argumente koji uopšte nemaju veze sa istinskim sadržajem izmena koje ovi predlozi zakona i izmena i dopuna Zakona donose, međutim, ovo je prilika da još malo odgovorim na suštinsko pitanje koje jeste bilo postavljeno – da li vraćanje nadležnosti Ministarstvu finansija za direktno upravljanje svojim vlasništvom u bankama i drugim finansijskim institucijama, da li to znači stvaranje nekog novog konflikta interesa koje je prethodnim rešenjima bilo eliminisano? Da još jednom razjasnimo, ovaj paket zakona eliminiše konflikt interesa sa kojim se upravljalo Agencijom za osiguranje depozita. Njome je upravljalo Ministarstvo finansija i Vlada na takav način da je bilo moguće da se kriterijumi koji su ciljani i koji treba da budu potpuno objektivno sprovedeni prilikom određivanja premija, prilikom odlučivanja mera za banke u teškoćama i prilikom isplate iznosa za osigurane depozite, moglo je lakše da se zloupotrebi. U ovom trenutku se taj konflikt interesa razbija. Agencija se pretvara u jednu vrlo jasnu definisanu instituciju kojom sada ne može da dominira politički interes ni na koji način, a to što je ranije Vlada upravljala svojim vlasništvom preko Agencije sad se stavlja direktno i jasno u odgovornost, nadležnost, a samim tim i odgovornost Ministarstva finansija, što je u stvari jedno čistije rešenje. Znaće se ko je loše upravljao bankama, ako je loše upravljao bankama, a znaće se kako i koliko mora kome da se isplati ako se bankama upravljalo loše. Treći akter, Narodna banka dobija nadležnosti sa kojima je ona u mogućnosti da kao institucija sa najprofesionalnijim kapacitetom…
Vreme. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Niti se ministri biraju zakonima, niti se bilo kojim zakonima menjaju kadrovi i zaista mi nije jasno kako to profesor prava ne zna elementarne stvari iz prava. Međutim, ja bih više malopređašnju diskusiju podveo pod ono narodski rečeno „što je babi milo, to joj se i snilo“, ali jedna druga mnogo važnija stvar ne menja se selektor reprezentacije koja ostvaruje pobede. Selektor reprezentacije koja sprovodi reforme, koja napravi pobede i na međunarodnom i unutrašnjem planu se ne menja, a ono kada se promenilo i kada su građani, kada je jedino mesto gde se takve stvari dešavaju i menjaju su birališta, izbori, u Srbiji i 2012. godine i 2014. godine rekli mnogima doviđenja i zbogom, a SNS i Aleksandru Vučiću su dali priliku da od naše države stvori jedno pristojno i normalno društvo. Ono drugo što mi je zaparalo uši, a to je da se dve godine, SNS, u biti, u srži naše politike nalazi borba protiv korupcije i da u borbi protiv korupcije zaštićenih nema i nulte tolerancije. Niko nam nije verovao, pa čak ni kolega Veselinović. Kada su hapšeni i procesuirani ljudi iz bivšeg režima za sve one stvari o koje su se ogrešili u 12, a neki u 15 godina baveći se i vodeći ovu državu, rekli su to je revanšizam. U trenutku kada su procesuirani koalicioni partneri, stranaka koalicije, ni tada nisu verovali. E, sada im smeta zašto što se hapse ljudi koji su iz SNS. Pa, nije prvi put. Šta ako su uhapšeni? Uhapšen će biti svako, bez obzira koju člansku kartu imao, bez obzira s kim se poznavao. Samo je to u režiji i državi Janka Veselinovića, ako si sa njima onda možeš da radiš sve, ako si član njegove stranke onda možeš da radiš sve i neće ti faliti ni dlaka sa glave.
Vreme.
Ni jednom nije rekao da mu je zasmetalo bilo šta u „Razvojnoj banci Vojvodine“. Nije mu smetalo to što je radio i šta radi Bojan Pajtić, ali mu smeta kada država radi ono što mora da radi, a to je da hapsi one koji su se ogrešili o zakon.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, replika.
Ne smeta meni što se priča o hapšenjima jednih i drugih, niti imam bilo šta protiv, ali smatram da je to predmet za tužilaštvo i da je to predmet za sud, kao i da mi nismo sudska vlast, nego zakonodavna, a neki to počesto zaboravljaju. Kada već pričaju o hapšenjima, bolje da pričaju o onima koji su im bliski, bolje znaju, imaju veća saznanja o hapšenjima njihovih članova, kako su primali novac, davali, itd. i to je na kraju krajeva svežije. Kada je u pitanju „Razvojna banka“ima jedna stvar koju javnost mora da zna i pravno je vrlo delikatna. Dakle, ovih dana smo dobili informaciju, zvaničnu, da je aktiva banke bila veća od pasive, a u tom slučaju se ne sprovodi stečaj. Dakle, nije mogla biti doneta odluka o stečaju, eventualno je mogla biti doneta odluka o likvidaciji. To zna svako ko je prišao pravnom fakultetu, a ne završio pravni fakultet. Neko je doneo krivu odluku zato što su svi poverioci mogli biti naplaćeni i naplaćeni su, čak je ostalo sredstava za osnivače banke, što znači da je neko doneo političku odluku. Da li je ona bila dobra ili ne, nije bitno, ali je bitno sa pravne strane da je neko doneo krivu odluku, da je doneo odluku o stečaju banke koja je imala veću aktivu od pasive, i to je veoma opasno i neko će za to, jednog dana, morati da odgovara. Pored sve kampanje koja je vršena prema toj banci, ona je imala veću pasivu od aktive. Voleo bih danas da pričamo o ovom zakonu, a ne o bankarskim stvarima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mene je jako začudila ovakva polemika oko jednog amandmana gde nadležno ministarstvo treba da upravlja osiguravajućim društvima i bankama gde je osnivač Republika. Ko treba da upravlja? Hajde da se manemo više neke priče oko tih agencija. Rekli smo da postoji više agencija, neka su regulatorna tela, neka su nezavisni organi, kao Agencija za borbu protiv korupcije, ali u ovoj priči imamo jedan klasičan državni organ koji je u ime i za Vladu Republike radio neki posao. Sada toga više nema. Znači, supstituisano ovlašćenje se vraća onome ko ga je dao. To je Vlada Republike Srbije, nadležno ministarstvo, pogotovo ako se uzme u obzir sve ono što imamo i iskustva kakva imamo iz prošlosti. Da podsetim, „Agrobanka“, gubitak države 600 miliona evra. Bilo je ovde priče oko „Razvojne banke Vojvodine“, videćemo kako će da se završi taj stečaj, da li likvidacijom ili vraćanjem dozvole za rad, ali uvek se provlači jedno pitanje. Sada pokušavamo kroz neku zamenu teza nešto da uradimo. Neko loše vodi jednu instituciju gde je država dala određeni kapital. Pola kapitala negde nestane, pola ostane i kažete – to nije za likvidaciju, tu nema odgovornih. Jedan dinar ako nedostaje, jedan dinar da nedostaje, veći je problem. Znači, neko nije u skladu sa zakonom ili u skladu sa duhom dobrog privrednika vodio određenu instituciju. Nemojte da mešamo teze. Cilj ovih izmena i dopuna Zakona o ministarstvima jeste da se jedna delatnost vrati pod nadzor Republike Srbije. Ovde nema nikakvih priča oko toga da je Vlada nesposobna ili da je neuspešna. Za razliku od nekih drugih Vlada, ova Vlada rešava probleme koje nije napravila. Nešto najpodlije, po meni, jeste da onaj ko je pravio probleme uči nas kako da ih popravljamo. Što je ih napravio? Mislite da je malo iskusniji u tome. Sada se razlozi za rešavanje problema, koje smo zatekli u državi, navode kao povod za izglasavanje nepoverenja Vladi ili predsedniku Vlade. Kada ova Vlada bude počela da pravi probleme, ili ćemo da je smenimo ili idemo na izbore. Bacam rukavicu da nas pobedite. Tu nema ništa sporno. Vlast da držimo po svaku cenu, mimo volje građana, nećemo za razliku od nekih koji su državu gurali u probleme, dugove, pljačkali banke da bi finansirali kampanje svoje političke stranke, da bi opstali na vlasti. Nama takva vlast ne treba. Ne samo da ova Vlada rešava probleme, nego gleda i van tih problema, koje rešava, da uradi nešto dobro za državu, a koju smo zatekli u očajnom stanju, i to ne može niko da porekne. Molim vas, ona rešenja koja ste imali dok ste vodili Vladu Republike Srbije, dok se vodili građane Republike Srbije, nemojte nama više da predlažete. Videli smo kakva su, koji su rezultati. Ako imate neku ozbiljnu primedbu, ako imate neku ozbiljnu sugestiju, nemamo ništa protiv da bude i prihvaćena, ali ako je sugestija samo da bi se vodila priča radi priče, da bi se vodila politika radi politike, bez rezultata koji će da se odraze ili na kvalitet države ili na kvalitet života građana, nemojte da predlažete.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Koristim vreme poslaničke grupe. U odgovoru potpredsednice Vlade, ako budemo pažljivo pročitali stenogram govorite u prilog amandmanu da se ovo briše. Obrazloženje da je zbog banaka između aprila i danas samo „Srpska banka“ i nas dve sigurno znamo da je „Srpska banka“ poseban slučaj zbog kolokvijalno rečeno vojne linije u nekad NBS ili Jugoslavije, „Univerzal banka“ je februar 2014. godine. Ja sam vas pitala zašto se ovo rešenje razlikuje od Zakona o ministarstvima i nadležnostima Ministarstva finansija iz aprila ove godine? U drugom delu objašnjavanja kazali ste da nema veze da li je bilo banaka kao povod ili ne, da se radi o konfliktu interesa koji postoje Agenciji zbog političkog mešanja, pa ćemo sada to izbrisati i staviti direktno ministarstvo, što znači da neće biti političkog mešanja. To je upravo razlog zašto tražimo da se ovaj član briše. Način na koji mi obrazlažete samo podgreva moju sumnju da je ovakvo rešenje za jednokratnu upotrebu. Ne bih volela, mnogo više od vas da sam u pravu. Zato što bi to značilo popriličnu štetu za budžet Republike Srbije. Volela bih jako da grešim, ali ako mi kažete bilo je banaka, bila je samo „Srpska banka“ od aprila do danas i ako mi kažete da se time rešava konflikt interesa zbog zloupotreba u Agenciji za osiguranje depozita, pri čemu niti imamo informacije, moguće je da postoje postupci za zloupotrebu za očiglednost konflikta interesa u Agenciji za osiguranje depozita i kažete da neće biti zato što će sada biti direktno političko odlučivanje. Ministarstvo je političko par ekselans, što bi se reklo na starosrpskom. Tako da moramo da se odlučimo da li hoćete da mi date odgovor kojim bi me ubedili da vraćanje direktnog političkog odlučivanja u slučajevima banaka i institucija, osiguravajućih društava kada Republika ima neke akcije, od koliko hoćete, jedan do koliko želite, da li je za jednokratnu upotrebu ili ne? Ako nije, zašto nije postojalo kao rešenje u aprilu kada smo donosili Zakon o ministarstvima? Sve drugo će samo biti hrana za sumnju da je ovo poseban slučaj. Ponavljam, ne bih volela da ta sumnja bude ičim opravdana. Hvala.
Reč ima Kori Udovički.
Nisam sigurna da mogu da vas uverim, jer nisam sigurna da li je ta zamena teza koju sam sada čula slučajna ili namerna, ali poći ću od toga da je nenamerna. Radi se o promeni jednog sistema odlučivanja koji je važio, ne mogu da kažem koliko godina, ali sigurno više godina i prema maja 2014. godine i pre prethodne Vlade. Po tom sistemu odlučivanja Agencija za osiguranje depozita spajala je dve vrste nadležnosti. Jedna je bila vrsta regulatornog automatskog, tesno regulisano sistema odlučivanja vezanog za upotrebu osiguranih depozita. Druga i još neke su bile vezane za upravljanje vlasništvom u bankama. Ovim rešenjem koje je sada spremljeno, paketom zakona u kojim je izmena Zakona o ministarstvima je samo rep, krajnja posledica jednog novog i po mom ličnom mišljenju čistijeg koncepta. Agencija za osiguranje depozita ima mnogo suženiju nadležnost, daleko čistije regulatornu i ne može, nikada nije sasvim nemoguće, ali mnogo teže može da padne pod uticaj političkog odlučivanja, jer se znaju pravila kako se osigurava, a zatim i isplaćuju nadoknade u osiguranju. Tu nema spora. Narodnoj banci se daju veća upravljačka prava nad bankama koje se nalaze u teškoćama, a Ministarstvu finansija se daju jasna upravljačka prava koja su svugde u svetu normalno data vlasniku. Država Srbija je država Srbija, Ministarstvo finansija ima političku ulogu i zato građani biraju svoje vlade i svoje ministre. Dakle, zbog toga Ministarstvo finansija dobija nadležnost, da bi moglo da bude direktno odgovorno i da sprovodi politiku Vlade. Ako ta politika Vlade je loša, to će se videti propašću banaka, ali će se znati ko je upravljao.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Po amandmanu ću od vremena poslaničke grupe. Kratko ću se nadovezati na ovu raspravu kada je u pitanju uloga NBS i kada je u pitanju likvidacija, odnosno stečaj banaka. Moj uvaženi kolega Arsić, koga izuzetno cenim zbog njegove stručnosti je rekao nekoliko stvari koje jesu tačne. U svakom slučaju, onaj koji odlučuje može da donese odluku da li će pokrenuti postupak stečaja ili likvidacije. Međutim, on je malo menjao teze. Malo je govorio o stečaju, malo o likvidaciji. Dakle, ponavljam stečaj se pokreće kada nema dovoljno sredstava za namirenje poverioca. Likvidacija se pokreće u drugim slučajevima kada vlasnici odluče da više ne žele da obavljaju tu delatnost, tako je i kod banaka i kod privrednih društava. Samo kažem da ne može niko mimo zakona da donosi odluku o pokretanju stečajnog postupka, ukoliko nisu ispunjeni uslovi za stečajni postupak. To koliko su poverioci dužni banci je jedna stvar, a druga stvar je da li postoje zakonski uslovi za pokretanje stečaja. Ko prejudicira uslove pravljenjem lažnih izveštaja taj krši Zakon o stečaju ili o likvidaciji i to je kazneno delo. Zbog toga sam ukazao na tu lošu praksu i naravno da se to ne bi smelo dešavati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Pošto me je kolega spomenuo, da li imam pravo na repliku ili da koristim vreme poslaničke grupe.
Samo vam je rekao ime, ništa pežurativno.
Pogrešno me je protumačio, ali dobro. Prvo moramo da raščistimo, sam postupak stečaja jednog privrednog društva i jedne banke nije isti. Privredno društvo raspolaže svojom imovinom koja je u finansijskom smislu imovina, u nekretninama, u robi itd. Banka ima određena javna ovlašćenja i postupak za pokretanje stečaja započinje tako što Centralna banka oduzima dozvolu rad određenoj banci ili drugoj finansijskoj instituciji. Zašto kažem javna ovlašćenja? Zato što prvo država garantuje za sve uloge do 50.000 evra, bez obzira na strukturu banke da li je privatna ili državna, za državnu još više. Druga stvar, te banke imaju deponovana sredstva građana Republike Srbije, banka raspolaže tim sredstvima. Kada se gubi dozvola za rad? Kada se poveća rizik od nenaplativih kredita. Da se ne bi još više banka zaduživala kod građana ili kod drugih finansijskih institucija i tada prelazi u nadležnost stečajnog upravnika koga imenuje Agencija za osiguranje depozita. To je ta procedura i nemojte da mešate privredna društva sa bankom. Možda jesu u pravno-tehničkom smislu potpuno ista, ali računajući delatnost koju banka obavlja, način postupka za započinjanje likvidacije ili stečaja je sasvim drugačiji nego kod privrednog društva. Kod privrednog društva je dovoljno da 60 dana bude u blokadi, ili 30 da se pokrene postupak stečaja. Kada su u pitanju banke, ne samo da nije potrebno jedan dan da budu u blokadi, nego se računa stepen njene naplativosti kredita i izloženost riziku tih istih kredita. Tako da možemo o tome da pričamo da li je, kada je u pitanju „Razvojna banka Vojvodine“ ispunila uslove, ali onog časa kada su krediti počeli da se vraćaju u robi i to opet da se daje državi, jer i pokrajina jeste deo države, jeste deo državnog aparata, tog trenutka poslovanje te banke je dovedeno u pitanje. Zato nemojte nikog drugog da krivite nego onoga ko je odobravao te kredite, ko je učestvovao u tome i na koji način je davao saglasnost da se umesto kredita vraćaju četkice za zube i to deli po školama. Opet to što je ta banka dala moraju građani Srbije da vrate, jer ona beleži gubitak i otima iz drugih fondova, bez obzira na poreklo novca ono uvek na kraju iz budžeta Republike Srbije, da li iz fondova direktno ili posredno, apsolutno je svejedno.
Hvala. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić i Borislav Stefanović. Da li neko želi reč? Vladimir Pavićević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, gospođo Udovički, narodni i poštovani gosti iz Vlade Srbije i Narodne banke, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 2. Predloga zakona o dopuni Zakona o ministarstvima. Predlažemo da se član 2. briše. Naš ključni argument, poštovana gospodo, za brisanje ovog člana tiče se dostojanstva Narodne skupštine i dostojanstva svakog narodnog poslanika u Narodnoj skupštini, poštovana gospodo. Poštovana predsednice Narodne skupštine, molim vas da argumentaciju za ovaj član posebno čuju narodni poslanici koji su najosetljiviji na ovaj tekst – briše se, a koliko sam ja primetio to su poslanici i Orlić i Arsić i Babić i Marković i Krlić. Nije tačno, poštovana gospodo, da se ove izmene, o kojima raspravljamo danas, tiču neka dva papira. Evo čega se sve tiču te izmene, da čuje i vidi gospodin Orlić, na primer, poštovana gospodo. To su sada neke stotine stranica teksta, poštovana gospodo, a da podsetim samo da je Vlada ove predloge zakona poslala ovde 28. januara. Sve to smo morali da pročitamo, da pripremimo amandmane sa znanjem da smo prethodno raspravljali o dva velika predloga zakona o izmenama i dopunama zakona o odbrani i o vojsci. Kako je moguće, ja sa sada ovde pitam, da se narodni poslanici ne upitaju za dostojanstvo Narodne skupštine kada se tiče odnosa Vlade prema tom dostojanstvu, a da ne govorim o obrazloženju za donošenje ovog zakona, gde se pogrešno hijerarhizuju ovi zakoni, pa se onda Zakon o ministarstvima prilagođava nekim drugim zakonima? Poštovana gospodo, valjda se zna šta su temeljujući zakoni, a šta su neki drugi zakoni. Zbog dostojanstva i ovaj amandman – briše se, da se usvoji ja predlažem. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Pitanje je, s obzirom na pominjanje, pravo na repliku ili ..?
Imate pravo na repliku.
Hvala lepo. Dakle, deset minuta i da niste preterano efikasni. Dame i gospodo narodni poslanici, toliko je otprilike potrebno da se pročitaju i jedan i drugi član predloženog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima sa sve pratećim obrazloženjima, pa kada i pronađete koja je eventualna implikacija ovog zakona na neki drugi ili obrnuto. Vrlo se jasno vidi da je reč o vezi sa zakonom koji se tiče delokruga rada Agencije za osiguranje depozita. Proverite koja je to korekcija u tom drugom zakonu koja može da ima veze sa zakonom o kome raspravljamo sad. Ja sam malo pre pokazao količinu papira koji se odnosi na ovaj zakon sada. Nije teško proveriti da li imamo još „stotine i stotine stranica“ u ovom zakonu koji se tiče rada agencije. Deset minuta, a bio sam više nego korektan kad sam dao procenu, je potrebno da se savlada i jedno i drugo, tako da mislim da sve primedbe na temu količine posla koji je trebalo obraditi ne stoje. Pričamo vrlo konkretno. Jedna kratka napomena na temu ličnog doživljaja, sadržaja određenih amandmana ovde. Niti ja, niti verujem bilo ko drugi od kolega s kojima delim ove klupe, sa ponosom, dodao bih, delim ove klupe, nema problem sa tim da li se reč ili reči pišu ili glase ovako ili onako. Sve što radimo ima samo i direktno veze sa onim šta reči koje koristimo u svojim amandmanima ili obrazloženjima ili na bilo koji način, radeći posao koji radimo, imaju za posledicu. Kada te posledice postoje i kada su dobre, mogu upotrebljene reči da zvuče bilo kako, apsolutno nije važno. Podržaćemo. To smo radili i radićemo, nevezano od toga sa koje strane predlog dolazi. Kada te reči nemaju nikakvo značenje, kada samo…
Repliku ste koristili. Vreme je prošlo.
… odjekuju u vidu nekog nemuštog obrazloženja i podloge da se ovde danas i bilo koji drugi dan samo iznova i iznova govori, bez ikakve praktične upotrebne vrednosti, mi ćemo svakako biti protiv.
Molim vas da završite. Hvala. Da li se još neko javlja po amandmanu? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O OSIGURANjU DEPOZITA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Glave 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, nastavak naše rasprave o amandmanima na ovih sedam predloga zakona je najbolji pokazatelj i pre svega, poštovana predsednice, želeo bih da to čuje narodni poslanik gospodin Orlić, da nije tačno da je bilo dovoljno deset minuta da se mi valjano pripremimo. Nije sada reč o tome za jedan predlog zakona od ovih sedam, nego za svih sedam predloga zakona, poštovana gospodo, budući da su i gospođa Tabaković i gospodin Vujović, a verujem da je gospođa Udovički saglasna sa tim, ovih sedam predloga zakona predstavili ovde nama pre tri dana kao jedan paket mera, kao jedan paket rešenja. To znači da nije dovoljno da jedan narodni poslanik pročita jedan predlog zakona, koji zaista čine dva člana, da bi razumeo sve te promene i taj paket rešenja, već je neophodno da se iščitaju ove stotine stranice teksta, članove sedam predloga zakona, da bi jedan narodni poslanik mogao da razume i tumači predloženi paket izmena. Sada je samo pitanje za svakog od nas ovde pojedinačno – da li smo mi dovoljno odgovorni da pristupamo na upravo takav način, u skladu sa principom etike odgovornosti našem radu? Pa, deset minuta nije bilo dovoljno čak ni za taj jedan predlog zakona. Mi smo predložili da se briše član 1. ovog Predloga zakona o osiguranju depozita, uz jedan ključni argument i nekoliko dodatnih. Ključni argument je da narodni poslanici neprestano treba da se staraju o očuvanju dostojanstva Narodne skupštine, a Vlada neprestano ovde pokušava da unizi dostojanstvo naše Skupštine. I naš amandman – briše se, na ovaj član, jeste odgovor na takav stav i pristup Vlade, poštovana gospodo.
Hvala. Reč ima dr Boban Birmančević, po amandmanu.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani gosti iz ministarstva, poštovane kolege, poštovani građani, upravo ovo obrazloženje koje smo čuli kako za ovaj predlog zakona, tako i za prethodne promene Zakona o ministarstvu, samo po sebi pokazuje koliko je nesmisleno i koliko je suprotno od onoga što u praksi moramo da radimo. Da bi građani znali o čemu je reč, Predlog zakona o osiguranju depozita, amandman na član 1, koji glasi: „Ovim zakonom uređuje se obavezno osiguranje depozita fizičkih lica, preduzetnika, mikro, malih i srednjih pravnih lica kod banaka, radi zaštite depozita tih lica u slučaju stečaja ili likvidacije banke i očuvanja stabilnosti finansijskog sistema“. Vrlo jasno i glasno član definiše zašto donosimo ovaj predlog zakona i zašto je osiguranje depozita značajno za održavanje finansijske stabilnosti sistema. Upravo ovaj zakon i svi ovi zakoni koje donosimo i promene su garancija da će ova Vlada, da će ova Skupština raditi sve ono što je potrebno da zaštiti interese svojih građana. Kao što narodni poslanici imaju pravo, ja to ne osporavam, da smatraju da treba da se briše određeni amandman ili određeni član zakona, tako i mi imamo pravo da podržimo te članove i naravno da će ovaj Predlog zakona o osiguranju depozita biti podržan od strane narodnih poslanika. Neodgovorno je i nepošteno osporavati nama pravo da podržimo ovaj predlog zakona. Pozivajući se na čestitost, mislim da je čestito da svi narodni poslanici koji se nalaze u ovoj Skupštini rade ono što misle da je dobro za građane, a mi upravo mislimo da je podržavanje ovakvog Predloga zakona o osiguranju depozita svakako u interesu građana. Dovoljno smo odgovorni i dovoljno smo posvećeni radu da podržimo ovu Vladu i da podržimo promene koje su u interesu građana i, samim tim, ovaj amandman na član 1, kao i većina amandmana koji u svom obrazloženju imaju predlog „briše se“, a ne - predlažemo nešto drugo, ne može se podržati. Hvala.
Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Dakle, kratko. Pridružujem se pozivu da ne prihvatimo ovaj amandman. Ujedno, koristim bukvalno 10 sekundi, da uputim malo izvinjenje kolegi, ukoliko je moje izlaganje i pominjanje 10 minuta za obradu prethodnog zakona shvaćeno na loš način, svakako nisam želeo da ga opteretim nekim namernim precenjivanjem. Samo sam se trudio da budem realan i mislim da sam dao procenu koliko vredi taj posao vremenski, potpuno u skladu sa onim kako jeste. U prilog razlogu da se podnesu ovi amandmani na ovaj zakon o kome raspravljamo sada, baviću se sada samo njima. Primedba da nema dovoljno vremena da se materija obradi, odgovor se nalazi u činjenici da ovaj sada zakon ima neverovatan sadržaj od čitavih šest stranica. Mislim da je time rečeno sve. Hvala vam.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti i gošćo, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 2. Predloga zakona o osiguranju depozita. Naš amandman glasi, poštovana gospodo, „briše se“. Moram ovde dve stvari, poštovana predsednice, kao neku vrstu argumentacije za prihvatanje našeg amandmana na član 2. koji glasi „briše se“. Najpre, moram da kažem, tačno je da sam Predlog zakona ima mali broj stranica, ali, poštovana gospodo, Predlog zakona je uvek praćen i razlozima za donošenje zakona. Ti razlozi idu do 81 stranice i valjda je pretpostavka da svaki narodni poslanik u našoj Skupštini čita, naravno, sadržinu članova Predloga zakona, pa i član 2, alii razloge za donošenje zakona, jer je to smisleno. Dakle, postoji pravilnik, postoji procedura kako se šalje neki predlog zakona i ne očekuje se, valjda, da jedan narodni poslanik ne čita ništa, sem članova Predloga zakona. Meni se čini, poštovana gospodo, da je ova rasprava već do sada, a evo sada povodom amandmana na član 2, najbolje ilustrovana u jednom tekstu koji je napisan, evo, pravo da vam kažem, još 1927. godine, i poštovana predsednice Gojković, to je tekst jednog profesora pravnog fakulteta, vi ćete sigurno uživati u tom tekstu. Evo, šta je on rekao – Ova skupštinska većina, a ja kao da gledam da je ovo 1927. godina, ne zaviseći od naroda nego od Vlade, ona je podređena Vladi, radi sve što joj Vlada kaže, skupštinska većina ne stara se ni da zadovolji narodne želje, ni potrebe, nego gleda da zadovolji Vladu. Pa, nećemo valjda to da radimo u 2015. godini, gospodo.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti i gošćo, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 3. ovog Predloga zakona o osiguranju depozita. Ovde bih hteo, u odnosu na osnovni argument koji smo podneli ovde u pisanoj formi, da dodam još jedan. Pre svega, narodnim poslanicima sada, poštovana gospodo narodni poslanici, ne treba da stoji bilo kakva osetljivost na tekst amandmana koji glasi „briše se“, zato što je NBS prihvatila naša dva amandmana na predloge zakona koje je podnela NBS, a sadržina amandmana je „briše se“. To znači da ta sadržina, poštovana gospodo, može da ima smisla kada gumicom treba da brišemo nešto što ne valja, poštovana gospodo. Smatram da, pre svega zbog ovakvog odnosa Vlade prema Narodnoj skupštini, Vlada treba da prihvati da se briše i član 3. ovog Predloga zakona, da kada prihvati Vlada to, da ostavi malo vremena za raspravu o sadržini ovih predloga zakona, a da nakon toga mi ovde, imajući vremena za pripremu, raspravu i tumačenje, možda možemo da kažemo da je neka izmena dobra. Ako Vlada to ne uradi, poštovana gospodo narodni poslanici, onda mi treba to da uradimo ovde. Sada se obraćam pre svega narodnim poslanicima, molim vas da još jednom razmislimo o ovom pristupu Vlade, da razmislimo o tome u kakvom ustavnom položaju stoji naša Narodna skupština koju mi ovde treba da štitimo, čak i onda kada je napada Vlada, a ovde često imamo takve situacije, poštovana gospodo narodni poslanici.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti i gošće, moram samo jednu prethodnu napomenu, odavno se nije desilo da imam u naletu tri za redom prilike da govorim. Često sam pokušavao to sebi da obezbedim preko replike, ali mi nije uspevalo. Ali, evo, amandmanska rasprava je prilika, poštovana gospodo, da ovde temeljno raspravljamo o sadržini Predloga zakona za koje Vlada Republike Srbije smatra da rasprave ne treba ni da bude. Moja ideja, poštovana gospodo narodni poslanici, i ideja gospodina Živkovića, koji, eto, ni danas nije mogao da uđe u salu da raspravlja, jeste da, budući da narodni poslanici nisu imali vremena da razmisle o tome šta je značenje sadržine člana 4. ovog Predloga Zakona o osiguranju depozita, možemo onda da zamislimo u kakvoj se situaciji nalaze građani, kojih se svi predlozi zakona i zakoni tiču. Onda je naša ideja, mislim da to može da naiđe samo na podršku narodnih poslanika ovde, da danas idemo redom, poštovana gospodo, član po član, zakon po zakon, od prvog do sedmog, kako bismo bili sigurni da će svi narodni poslanici najpre da saznaju šta je sadržina ovih predloga zakona, a to potom, poštovana gospodo, i oni koji su nas ovde izabrali na slobodnim izborima, a to su građani. Dakle, red je da i mi i građani budemo upoznati sa onim što je sadržina, a ne da se, kako Vlada želi, mimo rasprave, mimo otvorenosti, ovde u Skupštinu šalju predlozi zakona za koje se ne očekuje nikakva rasprava. Molim narodne poslanike da još jednom razmisle o ovoj argumentaciji. Imam još argumenata za amandmane „briše se“, kako bismo konačno poslali poruku Vladi – ovako više ne treba da se radi. Poštovana gospodo, mi smo ovde zakonodavna vlast, najvažnija politička institucija u našoj državi i, mi volimo da kažemo, svetilište političkog života. To ne sme da se naruši. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kao dokaz da je čitanje prvog, drugog i trećeg zakona i pokušaj podnošenja amandmana uvek u stisci sa vremenom, amandman o kome je reč, na član 5. u svom poslednjem petom stavu kaže – Agencija je dužna da najmanje jednom kvartalno dostavlja ministarstvu nadležnom za poslove finansija izveštaj o stanju Fonda za osiguranje depozita, kao i projekciju stanja tog Fonda za narednih 12 meseci. Nemam amandman, baš zato što je problem uraditi sve, ali vas molim da ovo jezički ispravite u danu za glasanje, jer ovako kako je napisano tih narednih 12 meseci izgleda kao da se odnosi na svaki kvartalni izveštaj, što nije logično i nije namera, pretpostavljam, ali onda, sa Odborom zajedno ili zastoj u glasanju, ispravite da bude jasno da je narednih 12 meseci narednih 12 meseci, a kvartalni izveštaj o Fondu je nešto drugo. Hvala vam.
Reč ima dr Kori Udovički, izvolite.
Jeste namera da bude kvartalno za 12 meseci. (Gordana Čomić, s mesta: Svaki kvartal?) To jeste jedno od nasleđa koja su meni uvek otežavala analizu u Srbiji. Uvek dajemo projekcije do kraja godine, kao da se svet završava na kraju godine. Vama treba vizija za neki period duži pred vama, svaki put. Nije bitno kada je nova godina, nego da od svakog kvartala znamo šta očekujemo sledećih godinu dana. (Gordana Čomić, s mesta: Ne pričam ja o novoj godini.) Dobro, pa čak ni o samom kvartalu, ako hoćete, ali, u svakom slučaju, to je namera – svakog kvartala izveštaj sa projekcijama za narednih godinu dana.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti i poštovana gošćo, Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 5. ovog Predloga zakona, o kojem je zapravo malopre ovde, čini mi se, bilo i reči jednim delom. Mi predlažemo da se ovaj član 5. briše, a kao dodatnu argumentaciju onom ključnom argumentu koji smo i napisali u obrazloženju ovog amandmana, molim vas, poštovana gospodo, preporučujemo čitanje Poslovnika Evropskog parlamenta. Naša Vlada je ovde nama saopštila da je cilj naše države punopravno članstvo Srbije u EU. Poštovana gospodo, evo Poslovnika Evropskog parlamenta ovde. U tom Poslovniku fino piše da kada se diskutuje u zakonodavnom postupku, da neki tekst mora prvo da dođe, ali pazite, u Skupštinu, a ne negde tamo da stoji na sajtu, pa da mi narodni poslanici moramo da trčimo da se snalazimo gde je i šta je, nego kada dođe u Skupštinu. Dakle, prvo ide prvo čitanje, pa se onda pripremaju zaključci prvog čitanja. Onda to malo odleži, poštovana gospodo poslanici, pa onda dolazi na drugo čitanje. Onda se priprema teren za zaključke za drugo čitanje i onda, evo ga poglavlje 5, treće čitanje i sve to u parlamentu, poštovana gospodo. A mi ovde 28. januara dobijamo, 30-og se već zakaže sednica i mi moramo da pročitamo samo jedno čitanje, a verovatno neki ne stignu da pročitaju, kao što ja, priznajem, nisam stigao sve da pročitam. Nisam imao dovoljno vremena, poštovana gospodo. Kako onda da se izjašnjava za ove predloge zakona? Evo prakse, evo pravila. Hajde da se pridržavamo dobre prakse i dobrih običaja, poštovana gospodo, i u našoj Skupštini. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ovo je parlament i Narodna skupština Republike Srbije. U Narodnoj skupštini Republike Srbije se poštuju i primenjuju akta koja se odnose na Narodnu skupštinu Republike Srbije, a to je, dame i gospodo, Poslovnik o radu Narodne skupštine, isti taj koji sada gospodin Pavićević drži u ruci. Mi moramo da poštujemo Poslovnik o radu Narodne skupštine, a ja verujem da oni koji su takav Poslovnik o radu pisali u osmom sazivu, DS kojoj je gospodin Pavićević pomogao da pređe cenzus i da uđe u Narodnu skupštinu Republike Srbije, da su oni gledali baš isti taj Poslovnik o radu Evropskog parlamenta, da su ista ta rešenja kopirali ili ih modifikovali da budu primenjena i u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pa, Narodna skupština Republike Srbije primenjuje odredbe propisane u Poslovniku o radu Narodne skupštine Republike Srbije, ništa više, ništa manje. Ako to predlagaču amandmana nije dovoljno, dovoljno je da pokuca gospođi Čomić ispred, pa da kaže – zar ste ovakve stvari predvideli u Poslovniku o radu kada ste bili deo grupe koja je pravila ovaj Poslovnik o radu? Zašto bi mi menjali takvu demokratsku tekovinu, takvo savršenstvo koje je prikazano, čini mi se, kada je promenjeno 2009. godine? Zašto bi takvu demokratsku tekovinu menjali? Zašto, ako je napisan taj Poslovnik na osnovu iskustava Evropskog parlamenta? Zašto bi mi sada nešto modifikovali i menjali rešenja koja je predvidela DS? Moramo da poštujemo. Ne možemo poštovati zakone drugih zemalja, ne možemo poštovati propise drugih parlamenata, ali moramo da poštujemo propise koji su predviđeni za Narodnu skupštinu Republike Srbije. Ukoliko to predlagaču amandmana nije dobro, nije dovoljno, slobodno, samo jedan red ispred neka siđe i neka uputi sve moguće kritike onima koji su pisali i usvajali takav Poslovnik o radu. Nemojte skupštinskoj većini koju čini SNS da se takve stvari stavljaju na teret. S druge strane, ja bih pre pričao o amandmanu – član 5. briše se. Znate, smeh je dobar način da se napreduje sa onoga – đubre, ološu. Smeh je sada dobar način u demokratskom napretku. Mada, obavestiću vas, gospođo predsednice, jer mislim da ste dužni da to znate. Jutros, pre početka sednice Narodne skupštine Republike Srbije, naš kolega Marko Atlagić je napadnut na pešačkom prelazu u centru Beograda. Napao ga je bivši kolega, narodni poslanik DS-a i bivši ministar, gospodin Đelić, koji po godinama može i sin da mu bude. Napao ga je najsramnije moguće, podižući ruku na starijeg čoveka, podižući i prst u vis, preteći: „Nastaviš li da me pominješ u Narodnoj skupštini, gotov si, završićeš brzo“. Da li je to zemlja u režiji DS i funkcionera DS? Da li je to taj pristojan rečnik? Da li su nas u nedostatku argumentacije ovde čašćavalirečima – stoko, đubre, ološu, sada osmesima, a na ulici napadima i pretnjama? Da li je to demokratija u režiji Božidara Đelića i DS? Da li je to ta pristojna i normalna država i normalan i pristojan rečnik, gde umesto dobro jutro kolegi, ili na kraju krajeva prolaza mirnog i normalnog, dolaze pretnje, dolazi podignuta ruka, podignut prst? Sugerisao sam i sugerisaću gospodinu Atlagiću da podnese krivičnu prijavu, pa neka se time bave pravosudni organi Srbije.Ali, bez obzira na ucene, bez obzira na pretnje, bez obzira na pritiske bivšeg režima, SNS će i u Vladi i u parlamentu i u celom našem društvu nastaviti sa još snažnijim radom, sa još posvećenijim radom na formiranju i na gradnji pristojne, uređene, normalne države. Ja sam zahvalan gospodinu Atlagiću zato što je odreagovao očinski, zato što je odreagovao pristojno, kulturno, parlamentarno, demokratski, zato što je produžio dalje i ni na koji način nije inicirao takve stvari, niti odgovorio, jer na prostakluk ne može da se odgovori prostaklukom. Nema profesor Atlagić problema da se suoči sa demonima prošlosti, sa žuljanjem tetkinog kauča, sa svim onim stvarima koje je gospodin Đelić uradio u našim javnim finansijama, nema profesor Atlagić tih problema, ima problem Božidar Đelić i DS. S druge strane, odgovoriću na svaki osmeh i na svake te reči upućene sa druge strane i na svako to komešanje sa druge strane odgovoriću činjenicama i odgovoriću istinom. Ali, hajde da vidimo kakav je to član 5. Hajde da vidimo ono što predlagači amandmana žele da izbrišu. Pogledajte u tom članu 5. poslednji stav: „Agencija je dužna da najmanje jednom kvartalno dostavlja ministarstvu nadležnom za poslove finansija izveštaj o stanju Fonda za osiguranje depozita, kao i projekciju stanja tog fonda za narednih 12 meseci.“ Eto, između ostalih stavova i prethodna četiri, i to je stav koji predlagač amandmana želi da izbriše, da ne postoji nikakav izveštaj o stanju u fondu, da ne postoji nikakav izveštaj agencije, da ne postoji transparentan predlog i sve ono što će se dešavati narednih 12 meseci. Ponovo predlagač amandmana, valjda u nekoj, ne mogu jasno da je definišem, osim neke političke mržnje ili neznanja, želi da se vratimo u tamni vilajet da se ništa ne zna, da nema izveštaja, da ne znamo kakvo će stanje biti u Fondu za osiguranje depozita u narednih 12 meseci, da se ne zna koliko je finansijskih sredstava u tom fondu. Da li je to predlagač amandmana želeo da nas sa takvom argumentacijom ubedi da treba glasati za ovaj amandman? Ne, SNS i poslanička grupa su uvek za transparentan odnos prema javnim finansijama, za transparentan odnos prema stanju Fonda za osiguranje depozita, a ne brisanje, da ne postoje nikakvi izveštaji. Za to smo da se poštuju pravila predviđena zakonima, odredbama koje važe za našu državu i za naš parlament, a ne nešto što važi u nekim susednim zemljama ili u Evropskom parlamentu, kao što verujem da su predlagači ovakvog Poslovnika o radu zbog kojeg niko nije srećan u ovoj sali, ali moramo da ga primenjujemo. Ali, to je demokratska tekovina Demokratske stranke i ta kritika koju je predlagač amandmana uputio više nije morala da se govori tim tonom jer sam siguran da oni kojima je upućeno, čuli bi to i šapatom jer su jako blizu njega. Zato što želimo da se stanje u javnim finansijama popravi, zato što želimo transparentan odnos prema javnim finansijama i prema stanju u Fondu za osiguranje depozita, Srpska napredna stranka neće glasati za ovakav predlog amandmana.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Imam repliku na izlaganje kolege poslanika Zorana Babića, s obzirom da je spomenuto ime i moje članstvo u grupi za pisanje Poslovnika Narodne skupštine, što je netačno. Ime je tačno, tako se zovem, a sve ostalo je izmišljeno. Dakle, ja sam učestvovala u radu, zajedno sa kolegama iz svih poslaničkih grupa, u donošenju Zakona o Narodnoj skupštini. To je bila radna grupa u kojoj sam učestvovala. Dva puta je taj zakon stizao do dnevnog reda, pa je na kraju i usvojen. U Radnoj grupi za izradu Poslovnika Narodne skupštine nisam učestvovala. Jesam pisala amandmane, jesam davala predloge koji nisu prihvaćeni. Ne iznenađuje mene zanos kojim se izmišlja šta god, zato da se bukom pokrije lako proverljiva činjenica. Ali, ako želite zaista pomoć nas koji smo radili i u radnim grupama za zakone razne i za rezolucije i za poslovnike, ja sam vam na raspolaganju. Tri godine je bilo sasvim dovoljno da se izmeni ovaj Poslovnik. Ja vam zaista nudim sve ono čime raspolažem, ako vi procenite da je to znanje premalo da bi se napravio dobar poslovnik, da u narednih tri do šest meseci donesemo poslovnik kakav većina, u saradnji sa manjinom, smatra da treba da bude u primeni u Narodnoj skupštini tokom sednica i u svim drugim procedurama. Hvala vam.
Replika, Zoran Babić.
Verovatno da prethodna govornica nije ona predsedavajuća Narodne skupštine u osmom sazivu, koja je celu jednu poslaničku grupu izbacila i odstranila nedeljama iz ove sale. Verovatno da prethodna govornica nije ista ona predsedavajuća kod koje je bilo nemoguće dobiti pravo na repliku. Nemoguće. A, hvala bogu, imamo i otvoreni parlament i elektronski parlament i sve one baze podataka gde se sliva sve ono šta smo u prošlosti radili, sve ono šta radimo sada, pa će nas neko u budućnosti isto tako podsećati i na dobre, ali i na loše stvari. (Dragan Šutanovac, s mesta: Predsednice, pobeže ministar.)
Šta ste rekli?
Jel ovo isto ta pristojna demokratska država u režiji kolega koje dobacuju dok druge kolege govore? U ovu Narodnu skupštinu i ministri, ali i narodni poslanici dolaze voljom, osim kada ih Božidar Đelić i predstavnici visoki funkcioneri bivše, buduće, nove, promenjene Demokratske stranke ne sačekaju na pešačkom prelazu i pretnjama ne pokušaju da im kažu kako će da se ponašaju ili da li će nekoga pominjati ili neće pominjati. Molim vas za pristojnost, ali opet, još jedna samo rečenica. Sve ono što smo malopre čuli je plakni pa raspi. Radna grupa i u toj radnoj grupi su bili svi, bez obzira što se mišljenja tih svih nisu računala i nisu poštovala, ali odgovornost svih, a ne onih koji su ovakav Poslovnik, verujem loš, verujem invalidan, i izglasali i doveli ga dotle da moramo da ga primenjujemo, a to je definitivno Demokratska stranka, u bilo kom agregatnom stanju.
Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Malo je problem replicirati kada se ne razume koncept replike, ali, dobro, zato smo tu da svi jedni drugima pomognemo i naučimo i, recimo, kad se ne razume koncept vladavine prava, i to je malo teško, ali to ćemo svi zajedno. Dakle, radilo se o prostoj neistini izrečenoj o mom članstvu u Radnoj grupi za pisanje Poslovnika Narodne skupštine. (Zoran Babić, s mesta: Ni glasali niste za to.) Narodni poslanik Zoran Babić dobacuje – glasali smo za to. Dakle, naravno da smo glasali, to i niste sporili. (Zoran Babić, s mesta: Pa?) Narodni poslanik Zoran Babić dobacuje: „Pa?“ Sporili ste, odnosno ja sam vam osporila da je činjenica i istina da sam bila članica Radne grupe za izradu Poslovnika, a nisam. Nisam. Bila sam članica Radne grupe za izradu Zakona o Narodnoj skupštini i sve ono što smatrate da treba da uputite kao kritiku na moj rad, moje amandmane, sada ili bilo kada, ja sam vam opet na raspolaganju. Samo bi bilo dobro da se fokusiramo na to o čemu pričamo, malo da napravite kampanju protiv Božidara Đelića, malo da damo opšti valer svega i svačega, a malo da ne priznamo i ne kažemo jednostavno – izvini, pogrešio sam, pobrkao sam radne grupe u Skupštini i za Poslovnik, pa nisam čitao. Dešava se, ništa strašno. To je problem nerazumevanja koncepta replike i vrlo često, kao ovde, sa optužbama protiv jednog čoveka koji nema nikakvu funkciju u Narodnoj skupštini i bilo gde, to se ne razume ni koncept vladavine prava, šta je pretnja sa pozicije moći i šta je pravljenje slučaja zato što nekog verbalno nasilje zabavlja. Vaš izbor. Tu se ništa ne može. Hvala vam.
Složićete se da obaveštenje da je napadnut narodni poslanik zaslužuje naše vreme ovde u parlamentu, bez obzira ko činio napad. Jel treba da citiram sad sva dobacivanja, poslanice Čomić, pošto vi kažete kad neko dobacuje, onda naglasite ko i šta je rekao, pa pošto ste rekli da ćemo pomagati jedni drugima, hoću i ja nešto da naučim? Ja volim da učim. Jeste li se vi javili po Poslovniku? (Aleksandar Martinović, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu. Onda redom idemo. Dr Aleksandra Tomić dugo čeka.
Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, trebalo je da se javim po Poslovniku jer zaista ste prekršili, predsedavajuća, Poslovnik, ali se javljam po amandmanu. Zato što ste dozvoliti poslanici Čomić da priča o amandmanu po članu 5, a bila je u toku rasprava o članu 4. Čak je i ministarka odgovarala na ta pitanja. Pa to je taj Poslovnik o kome pričamo i o poštovanju prava i poštovanju opozicije. Mislim da je ta kompenzacija velika u praktično mestu predsedavajuće, koje zaista izlazi u susret članovima opozicionih stranaka i poslanicima i zaista daje previše prava.
Moram da vam odgovorim. Niste u pravu. Rekla je član 5, a obrazlagala je član 4. i ministarka je odgovorila na član 4, tako da greške su moguće, često se dešavaju od svih poslanika.
Da, ali niko od nas nije reagovao u tom trenutku, a imao je osnova za to. Koliko puta, jednostavno, poslanici opozicije nisu imali osnova pa su uvek reagovali na takve stvari i dobijali za pravo na takvom mestu. Ali nema veze. Nastavićemo da raspravljamo o ovom amandmanu na član 5, upravo o toj evropskoj praksi da se poštuju zakoni i da razvijene evropske države imaju plan za sednice od 27 država članica u narednih godinu dana kako će sednice izgledati, koji će zakoni biti glasani i da mnogim poslanicima opozicionih stranaka treba reći da su reforme u toku, da je narod Srbije glasao za te reforme, da ne možete amandmanima - briše se, po članu 5, gde se štiti interes građana od toga da banke, jednostavno, ne treba da stanu u stanje stečaja ili likvidacije, nego da Narodna banka Srbije i Agencija za osiguranje depozita i Vlada Republike Srbije, kroz nadležno ministarstvo, treba u svakom trenutku da budu obavešteni o tome šta se dešava sa depozitima građana Srbije. Taj član 5. upravo omogućuje kontrolu na taj način. Amandmanom kojim se kaže – briše se, jednostavno ne bi postojala kontrola, došlo bi do devastiranja, kao što je do 2012. godine i dolazilo do devastiranja institucija i načina na koja se troše državna sredstva kako se banke jednostavno daju u depozite pravnih lica koja su bez garancija dobijale kredite bliske tadašnjim tajkunima, odnosno bliski tadašnjim moćnicima koji su držali nadležno ministarstva. Prema tome, s tom praksom SNS prestaje. Sa tom praksom se vrši reforma, ne samo javnih finansija, nego načina na koji građani Srbije imaju sigurnost, a to znači da svoje depozite koje drže u bankama u budućnosti će biti zaista obezbeđeni u svakom trenutku, ma šta se dešavalo sa bankama. Zbog toga ovaj amandman ima potpuno opravdanje zbog čega ga ne treba prihvatiti. S druge strane, čitanje zakona i obrazloženje da se nema dovoljno vremena da se pročita taj zakon je bila praksa parlamenata Kraljevine SHS 30-tih godina. Od tada je jednostavno došlo do toga da je tehnika napredovala, da je politički život u Srbiji napredovao, da parlamentarizam u Srbiji pokazao visok stepen razvijenosti, upravo kroz ovakve debate. Nema potreba iščitavanje zakona kao što je to praksa u Evropskom parlamentu. Kada budemo dostigli zaista određeni nivo zakonodavstva, kada ćemo planirati zakone u narednih godinu dana, kada ćete znati unapred šest meseci koje zakone ćemo donositi, a kada budemo reformisali i održali sistem koji funkcioniše tako da će pravo i pravda biti zadovoljena, tada ćemo moći da razgovaramo o tome da Evropski parlament i mehanizmi koji se koriste u njemu će se koristiti i u Republici Srbiji. Do tada mi smo u fazi reformi, ekonomskih reformi kada je potrebno veliki set zakona promeniti, nadležnosti koje određeni institucije su imale, a potpuno bili devastirani u smislu donošenja odluka kada treba da dovedemo da jednostavno budemo konkurentni po svojoj ekonomiji sa članicama država EU. Tada ćemo moći da se ponašamo u skladu sa evropskim standardima. I, mi smo na tom putu. Do 2020. godine, sva poglavlja o kojima budemo pričali sa EU treba da donesu kao krajnji rezultat uređenog sistema. Zbog toga ovakvi amandmani nemaju ovakva obrazloženja i predstavljaju jedan slab marketing. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, odmah u startu da kažem da se ovaj amandman ne može prihvatiti iz više razloga, a najprostiji razlog je što su gospoda predlagači ovog amandmana podneli 180 ovakvih amandmana gde se kaže – briše se. Vlada odgovara da nisu nikakvi valjani dati u obrazloženju ovih amandman, ovi predlagači amandmana. Dakle, ne prihvata se. Pazite, s obzirom da su ova gospoda koji su podneli ove amandmane oni su mladi u skupštinskoj ovoj sali i verovatno još nisu navikli i ne mogu da stižu ovo što treba da se radi ovde u Skupštini, pa će vremenom oni dostići taj tempo. Mi trčimo ovde na 100 metara, a oni će kasnije to dostići. Dakle, kada je upitanju Evropski parlament, njih niko ne žuri. Rekoh malopre da na 100 metara trčimo i mi ćemo to trčati. Dakle Evropski parlament se ne može uporediti sa nama, jer njima niko ne diktira, ni nama da je Bog, ne diktira po pitanju zakona, nego mi hoćemo da se što pre uskladimo sami sa sobom i da rešimo sve probleme koje trebamo. Ovi koji ne mogu da stignu, neka malo tapkaju u mestu. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložiti amandman kojim se briše član 5. je u najmanju ruku neodgovorno i dovodi u pitanje pravnu i ekonomsku sigurnost građana i srpske privrede. U članu 5. po momo skromnom mišljenju, najvažniji su stavovi 1, 3. i 5, a kolege iz bivšeg režima predlažu da se ovaj član briše. U članu 5. stav 1. stoji – Agencija i Narodna banka Srbije zaključuju sporazum o saradnji kojim se uređuje saradnja i razmena informacija i podataka u vezi sa bankama i osiguranjem depozita. To je stav 1. Stav 3 – Narodna banka Srbije, dužna je da blagovremeno obavesti Agenciju o merama u postupku kontrole boniteta i zakonitosti poslovanja banaka preduzetim usled pogoršanja finansijskog stanja banke, kao i da joj dostavi na mišljenje nacrt izveštaja o testu najmanjih troškova u skladu sa zakonom kojim se uređuju banke. Stav 5. – Agencija je dužna da najmanje jednom kvartalno dostavlja ministarstvu nadležnom za poslove finansija izveštaj o stanju Fonda za osiguranje depozita, kao i projekciju stanja tog fonda za narednih 12 meseci. Sada se ovde kao epohalno demokratsko dostignuće predlaže amandman kojim se briše ceo član 5. uključujući i ova tri veoma važna stava, i kaže se da je to navodno u skladu sa evropskim i demokratskim shvatanjima koja ima bivši režim. Što se tiče SNS, kamo sreće da su ove odredbe i da su ovakve norma postojale i ranije. Građani Srbije koji su imali gorka iskustva sa bankama o kojima je govorio moj kolega Zoran Babić, takva iskustva verovatno ne bi imali. Što se tiče evropskih pravila u radu parlamenta. Protiv tih evropskih pravila SNS nema ništa, ali ono protiv čega zaista imamo mnogo toga da kažemo, jeste licemerje u pogledu tumačenja tih evropskih pravila. Evropska pravila su, na primer, u osmom sazivu Narodne skupštine. Dakle, u periodu od juna 2008. do kraja maja 2012. godine, izgledalo otprilike ovako. Ovo su podaci za 2009. godinu. Novčanom kaznom u iznosu od 3.000 dinara kažnjen je veći broj poslanika iz dve poslaničke grupe: SRS i poslaničke grupe NS, odnosno Napred Srbija. Novčanom kaznom od 8.000 dinara, kažnjen sam ja, nije lepo govoriti u svoje lično ime, ali, evo, tako je bilo. Pa, onda novčanom kaznom od 32.000 dinara kažnjen je veći broj poslanika. Pa, 27. marta 2009. godine 3.000 dinara, pa 8.000 dinara, pa 16.000 dinara. Pa, 40. sednica Administrativnog odbora 1. aprila 2009. godine, 32.000 za jedne poslanike, 8.000 dinara za druge, među kojima sam i ja. Pa, onda sednica Adminstrativnog odbora 1. aprila 2009. godine, 32.000 dinara za veći broj narodnih poslanika. Pa, 42. sednica Adminstrativnog odbora, 32.000 dinara. Pa, 53. sednica Odbora, 3.000 dinara, 8.000 dinara,16.000 dinara. Ovde su dame i gospodo, izrečene dve opomene za uvrede koje je srpski parlament, ja mislim u svojoj istoriji nije čuo, tako što je predsedavajućem rečeno da je – stoka, da je – đubre, da je –ološ, evo podseća me gospodin Šutanovac ko je autor ti reči, izrečene su dve opomene. U vreme kada je DS vedrila i oblačila ovom državom, dakle, samo u 2009. godini izrečeno je kao što vidite izuzetno mnogo novčanih kazni po pravilu bez ikakvog razloga i bez ikakvog osnova. U stvari samo sa jednim političkim razlogom, a to je da se ućutka opozicija. E, sad, ono što zanima SNS to je jedno retoričko pitanje za našu javnost, za naše medije. Na kraju krajeva, to je pitanje i za poslanike bivšeg režima. Zamislite sad, da predsedavajući koji vode sad sednicu Narodne skupštine…. (Dragan Šutanovac, s mesta: Gađa cipelom.) Ja koliko znam, predsedavajućeg u to vreme nikoga nije ga gađao cipelom, ali su izricane drastične kazne. E, sada zamislite da, zamislite sad mi gospodine Šutanovac, ali vama je lako, vi imate puno para, vama kazna od dve, tri hiljade dinara ne smeta puno. Ja govorim o poslanicima koji žive od svoje plate.
Molim vas, gospodine Martinoviću da se vratite na temu.
Mislim kada novčanu kaznu od 32.000 dinara izreknete čoveku koji živi od poslaničke plate, onda je to drakonska kazna. Kada izreknete nekome ko nosi sat od 15.000 evra, njemu to ne znači ništa. Ja govorim o običnim narodnim poslanicima, o običnim ljudima od krvi i mesa. Dakle, pitanje je – šta bi bilo da sada na primer vi gospodine Arsenoviću ili da gospođa Maja Gojković, ili da gospodin Igor Bečić, primenjujući ta ista, navodno evropska i demokratska pravila, sad počnu da ih primenjuju na poslanike bivšeg režima, pa da im za posle dve sekunde od dobijanja reči izreknu opomenu od 8.000 dinara, 32.000 dinara, da ih isteraju iz sale, itd. Ustalo bi, što bi rako narod – kuso i repato, da kaže kako mrski, nenarodni režim Aleksandra Vučića progoni poslanike bivšeg režima. Digli bi se na noge mediji, digle bi se na noge međunarodne organizacije za zaštitu ljudskih prava, sve živo bi se diglo na noge kada bi ova pravila koja smo i gospodin Babić i ja i neke druge kolege osetile na svojoj koži, sad počela da se primenjuju u 2015. godini. Dakle, vi koji se pozivate na evropska i demokratska pravila, na pravila iz Evropskog parlamenta, vi ste dok ste bili vlast u ovoj državi učinili sve da se upravo ovde u Domu Narodne skupštine ta pravila ne poštuju. Vi ste uveli pravilo, ako se sećam dobro, evo tu su kolege koje su zajedno sa mnom tada bili narodni poslanici, tada je uvedeno gospodine Arsenoviću jedno neverovatno pravilo. Postoje delovi Poslovnika koji mogu da budu povređeni i delovi Poslovnika koji ne mogu da budu povređeni i ako se javite za povredu nekog člana Poslovnika koji po mišljenju, na primer gospođe Čomić nije mogao da bude povređen, vi ste rizikovali da dobijete novčanu kaznu od na primer 32.000 dinara, ili da budete isterani iz sale. Ovde je trebalo da se desi da u prisustvu predsednika Vlade, poslanici bivšeg režima, uličarskim i vašarskim rečnikom napadnu predsedavajućeg da bi im bile izrečene dve opomene. Ta verbalna agresija, ta politička agresija koju su nad nama sprovodili dok su bili vlast, misle da mogu da sprovode i danas, tako što je bivši ministar, čuveni „vojvoda od Meridijan banke“, danas napao, verbalno doduše, gospodine Marka Atlagića…
Gospodine Martinoviću, molim vas.
Izvinite gospodine Arsenoviću, veoma je važno…
Ne, ja znam da je važno, ali molim vas Martinoviću.
Samo malo, nećemo da dozvolimo da nam lekcije o Evropi, o demokratiji, o ljudskim pravima, o evropskim standardima drže oni koji su progonili narodne poslanike dok su bili vlast i koji misle da to danas isto mogu da rade kada su u opoziciji. Ne mogu i Srpska napredna stranka im to neće dozvoliti. Ono što mi hoćemo to je da obavestimo građane, da obavestimo medije da se danas desio nezabeležen incident. Jednom profesoru Univerziteta bivši ministar finansija koji je po sopstvenim rečima u Srbiju došao siromašan kao crkveni miš, pa se jednog jutra na tetkinom kauču probudio sa 11 miliona evra, da preti kako on ne sme da ga spominje u Narodnoj skupštini, jer će sa njim biti završeno, ako spomene njegove kriminalne afere. Ma više se u Srbiji vas niko ne boji. Srbija više nije zemlja straha i sa tom praksom pretnji na ulici ili ovde u parlamentu možete slobodno da prekinete. Vi ste prošlost ove države i ovog naroda. Srpska napredna stranka će učiniti sve da u prošlosti i ostanete.
Molim narodne poslanike da se maksimalno drže dnevnog reda. Aleksandra Jerkov, po kom osnovu? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče. Ja bih govorila o amandmanu na isti način na koji je to činio kolega Martinović, pa ako želite vi mene isto tako kada završim svoj govor zamolite da se pridržavam Poslovnika, jer smatram da ipak treba da imamo neka ista prava. Veoma interesantno da se gospodin Martinović seća ko je kakva bio vlast, a ne seća se kakva je on lično bio opozicija i kakva je Srpska radikalna stranka u to vreme bila opozicija kada su se sve te stvari dešavale. Gospodin Martinović je zaboravio da u momentu kada su isključeni iz sale, to je bilo zbog toga što su pevali satima i satima i satima i onemogućavali i druge narodne poslanike, gospodin Martinović tada još nije došao do prosvetljenja da pređe u Srpsku naprednu stranku, pa je ometao svoje kolege iz Srpske napredne stranke kada su pokušavali da govore pevajući rusku himnu, što je dosta čudno da se u jednoj Skupštini peva himna druge zemlje, da su se valjali po zemlji, čupali mikrofone, da je gospođa Pop-Lazić bacila cipelu na predsedavajuću, da je isto tako njegova tadašnja stranačka koleginica u prethodnom sazivu, doduše polila vodom predsednicu Skupštine, da su nas kleli sa govornice, proklinjali, predviđali nam skoru smrt, proklinjali našu decu u deset naraštaja, itd, tako da nemojte da se sećamo samo kazni. Hajde da se sećamo i šta se to dešavalo i kako je ta Skupština izgleda kada je gospodin Martinović, gospodin Babić i još nekoliko poslanika koji nisu sada svi ovde, kada su oni bili opozicija. Tako da nemojte da se sada iščuđavamo nad tim šta se dešava, jer takva opozicija, niko iz Demokratske stranke nikada neće biti i u tome je suštinska razlika između Srpske napredne stranke i Demokratske stranke. Hvala vam.
Dužan sam i vas gospođo Jerkov da zamolim, bar ste trebali da počnete sa amandmanom, ako ništa drugo, pa da izvedete, ali dobro. Ja još imam određeno strpljenje, pa hajde tolerisaću pošto sam tek počeo da predsedavam. Molim vas da se vratimo na dnevni red. Sve vas molim. Reč ima narodni poslanik Martinović, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja uvažena koleginica Aleksandra Jerkov je pokušala nevešto da brani praksu Demokratske stranke kojoj tada nije pripadala. Ja sada neću da je pitam kada je ona doživela prosvetljenje, ali, evo 37. sednica Administrativnog odbora, održana 5. marta 2009. godine - novčanom kaznom u iznosu od 3.000 dinara kažnjeni su narodni poslanici, pa se navode – iz Srpske radikalne stranke i među njima Tomislav Nikolić koji nije bio poslanik Srpske radikalne stranke u to vreme, nego šef poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Da li vi sada nama hoćete da kažete da su radikali i naprednjaci zajedno pevali Rusku himnu i da su zbog toga zaradili na primer tog 5. marta 2009. godine kaznu od 3.000 dinara? Ja se zaista ne sećam, da li se vi kolega Babiću sećate, da li se iko seća da se neko valjao u Narodnoj skupštini? Ja se toga ne sećam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako nije?) Možda ste se vi gospodine Šutanovac valjali, ja nisam. Što se tiče te famozne cipele, bačena je cipela na gospođu Čomić i to je tačno. Da li je to bilo politički korektno u tom trenutku, sigurno da nije, ali je cipela bačena u toku rasprave o Predlogu statuta Autonomne Pokrajine Vojvodine za koji je Ustavni sud, vi ste gospodine Šutanovac danas nešto mnogo nervozan. Polako, stanite da objasnim. Dakle, u trenutku kada je vođena rasprava o Predlogu statuta AP Vojvodine za koji je Ustavni sud kasnije rekao da je otprilike u 80% svojih odredbi neustavan.
Vreme gospodine Martinoviću. Hvala.
Dakle, sve što ste rekli nije tačno, a izvukli ste iz konteksta mnogo toga što je bitno, da bi se sagledala sva nedemokratičnost bivše vlasti u tom periodu. Zahvaljujem se gospodine Arsenoviću.
Završićemo sa replikama. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodine Babiću, replika? (Zoran Babić, s mesta: Evo gospodin Šutanovac pa ću ja.) Daćuvama gospodine Šutanovac, i završiću sa replikama. Izvolite.
Očigledno da vlast ne može da raspravlja o amandmanima, pa ima potrebu da se vrati, kako reče gospodin Babić, demonima prošlosti i stalnog vilajeta. Gospodine Martinoviću, možda ne u ovoj Skupštini, ali u onoj staroj Skupštini se vaš lider, tadašnji predsednik SRS, bukvalno valjao po podu. Kad ga je policija iznosila, on legne na pod i onda ga nose. Nije sve koleginica Aleksandra Jerkov rekla šta ste vi radili ovde. Dolazili ste u pidžamama u parlament, u pidžamama sa pajacima nacrtanim na grudima itd. Ono što je u stvari najžalosnije to je što ste vi na neki način opravdali, kako reče kolega, što je vaša koleginica tadašnja letnjom cipelom gađala predsedavajućeg Skupštine zato što je donošen statut. Znate, to je kao kad muškarac tuče ženu, pa kaže - zna ona zbog čega je i zbog čega je kriva. U kom to parlamentu može da se neko gađa cipelom i da vi pričate o tome da je to legitimno zato što je taj Statut posle Ustavni sud osudio ili nije? Dakle, nemojte izvrtati istinu. Činjenica jeste da imamo verbalni dijalog često, parlament za to i služi. Činjenica jeste da padnu nekada neke reči koje možda nisu primerene, ali ne u zloj nameri, ali nikada niko iz opozicije fizički nije nasrnuo na vas kao što ste vi nasrtali na predsedavajuću u parlamentu, niti vas je polivao hladnom, niti toplom vodom, niti vas je gađao cipelama, niti je pevao dok vi govorite, a pevali ste svi zajedno, i Tomislav Nikolić i SRS, jer se radilo o Himni Ruske Federacije. Nemojte mi reći da Tomislav Nikolić nije pevao tada kada je opomenut. Moguće da nije bio u SRS, ali je tačno da je pevao. To nije nepoznato, to ima na „Ju-tjbu“. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Ne znam samo šta je gospodin Šutanovac pevao kada je bio u Libiji kod Gadafija, da li himnu Libije ili koju himnu i kada je primao neke ordene od predsednika tadašnjeg Libije? Ova vlast i SNS je vrlo raspoložena da raspravlja o amandmanima, ali kako da raspravljamo o amandmanima kada je predlagač amandmana rekao - nisam čitao zakon? O čemu da pričamo i o kakvim amandmanima da pričamo kada predlagač amandmana kaže – nisam pročitao zakon, ali smo zbog, ne znam čega, dali po kopi-pejstu samo „briše se“, „briše se“, „briše se“. Što se tiče parlamenta, svi oni koji su gađali cipelom, i polivali vodom, i čupali mikrofone, i valjali i radili što šta su otišli u političku istoriju, kao što su na dobrom putu za političku istoriju, baš iz tih tamnih vilajeta, i oni koji nas, poput gospodina Šutanovca, čašćavaju izrazima „olušu“, „đubre“, „stoko“, baš kao i oni koji drže vlast sa 6% podrške, što je sve samo ne demokratski, baš kao i oni koji su, kao što je to Bojan Pajtić bio kao šef poslaničke grupe, organizovao neko glasanje sa nekim karticama koje su se ostavljale na revers. Nije bitna odluka, gospodine Šutanovac, već onaj ko je proneverio kartice i ko je, po ovoj Skupštini, kao što je to uradila DS i Bojan Pajtić kao šef poslaničke grupe DS…Kako to možemo da nazovemo? Šta je sa tim? To SNS nikada sebi neće dozvoliti. I jeste, napadali ste nas fizički. Napadali ste fizički gospodina Marka Atlagića. Jutros je bivši narodni poslanik i bivši ministar napao kolegu poslanika. Zar to nije napad? Najmanja stvar koju sam očekivao ovde je da je napravite ogradu od svega toga i da osudite potez gospodina Đelića.
Hvala. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Završavamo sa replikama. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ovo je jako važno.) Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 77. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Ne dozvoljavam više. Na naziv Glave II i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Poslovnik.) (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik.) (Dejan Nikolić, s mesta: Poslovnik.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospođa Jerkov reklamira Poslovnik, pa ne znam da li da… ili ja da govorim? Ona nakon mene može pošto je bilo pozivanje… ona kao ćerka može da vam bude, gospodine Arsenoviću, pa možda da dobije priliku. Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 6. ovoga Predloga zakona. Gospodine predsedavajući Arsenoviću, ja želim ovde da dopunim našu osnovnu argumentaciju dodatnim argumentom. Ovde smo imali nekoliko narodnih poslanika, poput gospodina Babića, na primer, ili gospodina Martinovića, koji su smatrali da Poslovnik Evropskog parlamenta ne treba da bude nekakav reper za ocenjivanje našeg rada i rada Vlade u pogledu predlaganja zakona našoj Skupštini. Poštovana gospodo, ja sam sadržinu Poslovnika Evropskog parlamenta samo kao dodatnu inspiraciju narodnim poslanicima ovde predstavio, ali mi je, naravno, ključni Poslovnik naše Narodne skupštine, u kojem je 40 stranica posvećeno zakonodavnom postupku. Ja se sada kao argument za član 6. gde kažemo amandman „briše se“, pozivam na član 154. našeg Poslovnika, gospodine predsedavajući, a tamo piše: „Predlogzakona može da se uvrsti u dnevni red sednice Narodne skupštine u roku ne kraćem od 15 dana.“ Ovde smo imali dva dana da čitamo. Prethodno smo diskutovali po ceo dan o odbrani i vojsci i ja se onda pitam kako jedan narodni poslanik može odgovorno da pristupi svom radu u Narodnoj skupštini, da čita zakone, da tumači da predlaže izmene, kada teoretske šanse nema da on može da stigne to da uradi, poštovana gospodo? Suprotstavimo se ovakvom postupanju Vladei prihvatimo još jedan amandman „briše se“. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Poslovnik.) Aleksandra, vi želite da reklamirate Poslovnik pre nego što je…? Ne možete dobiti reč. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ne mogu da dobijem reč?) Po amandmanu, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Kao kontra argumentacija svemu onome što je izneo predlagač amandmana, uz saglasnost da, uz svo poštovanje prema Poslovniku o radu Evropskog parlamenta, ne možemo da primenjujemo dokumenta osim onih zakona i osim onih normi koje je ova Narodna skupština usvojila, ne možemo primenjivati neka druga dokumenta koja važe, neka druga pravila, neke druge zakone koji važe za druge institucije, tako da ta argumentacija predlagača amandmana otpada. Što se tiče tog manjka vremena, mi u ovih šest zakona imamo 204 člana i 48 sati, kako je rekao predlagač amandmana, za pripremu za raspravu, i rasprava i predloženi amandmani, a Vlada Republike Srbije, nadležna ministarstva i NBS kao predlagač nekih zakona, je imala duplo manje vremena da se izjasni o mnogo više amandmana nego članova zakona. Podneto je 260 amandmana za 24 časa ili 204 člana za 48 sati. Pa, ko je onda tu u prednosti? Pa, ko koga onda tu maltretira i protiv koga treba ustati – protiv Vlade, imali smo 48 sati za 204 člana, ili bespredmetnih 186 amandmana? Ne kažem da su svi amandmani bespredmetni. Tu mislim i na druge amandmane koje su predale druge poslaničke grupe, oko kojih treba raspravljati, koji su dala neka i rešenja, a ne samo „briše se“. Ja mislim da je neophodno ustati protiv takvog maltretiranja Narodne skupštine, gde će se kao rešenje ponuditi samo „briše se“, bez alternative, bez znanja, bez odgovora, bezičega daljeg i ostaviti 24 časa za 260 amandmana, a kukati zbog 204 člana i 48 sati. Nema tu logike kod predlagača amandmana. Nema političke volje. Nema znanja. Podsetiću na nešto što sam već izricao u Narodnoj skupštini. U mom kraju kažu da su najgori ljudi oni koji kukaju i tuku, i tuku i kukaju. To radi predlagač amandmana. Tuče sa 186 amandmana – briše se. Vlada ima 24 časa da odgovori na to, a kuka zbog mnogo više vremena, a mnogo manje članova koje je trebao da pročita, a sam je rekao da nije pročitao, ali je ipak dao amandmane. Kako da očekujemo kvalitetnu raspravu? Kakvu kvalitetnu raspravu, osim što kao vrednost ističem što će SNS danas strpljivo, od člana do člana, od amandmana do amandmana, ali ćemo time naterati predlagača amandmana da pročita sve zakone, da na kraju vidi koliko su Vlada i NBS, kao predlagači, u pravu i verujem da će predlagač amandmana da kaže – pogrešio sam što se ovo briše i da će u danu za glasanje, da li će to biti danas, noćas ili sutra, glasati za predložene zakone.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov, po amandmanu.
Zaista ne razumem, gospodine predsedavajući, šta se desilo, pa vi ne razumete da vas član 27. obavezuje da sednicu vodite onako kako vam Poslovnik nalaže. Govoriću o amandmanu, ali vi ne možete da vodite sednicu kako vam padne na pamet, pa samo u jednom momentu rešiti da više nema replika.
Gospođo Jerkov, morate me saslušati. Daću vam ponovo vreme. Ne vodim ovu sednicu kako mi padne na pamet, nego se držim Poslovnika. Molio sam vas pre toga, i jednu, i drugu stranu, da se vratite na dnevni red. Prema tome, u jednom momentu sam morao to da prekinem, jer je vodilo raspravi o istoriji rada Skupštine. Da li je to predmet rasprave? Da li vi razumete mene ili ne? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ne.) To je onda vaš problem, ako ne razumete. Prema tome, mislim da dobro vodim Skupštinu, po Poslovniku. Možda sam preblag prema svima vama, ali to je moja slabost i to prihvatamo, ali pokušavam na jedan korektan način da ovu skupštinu dovedem u red u pogledu rada. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ne razumem argumentaciju i mislim da i vi sami ne smatrate da je to što govorite ispravno. Mislim da je ono što je prethodno rečeno, kao razlog da se amandman odbije, a to što je njegova sadržina briše se, nije u skladu sa onim kako Narodna skupština treba da se ponaša, niti je Vlada suviše velikodušna zbog toga što daje poslanicima 48 sati da se spreme, niti pažljivo čitate amandmane koje poslanici daju. Svi mi koji smo predsednici odbora vrlo dobro znamo da se poslanici većine na tim odborima, kada razmatramo amandmane, a upravo govorim o tome, što gospodin Babić kaže da je premalo 24 sata da sa svim uloženim amandmanima odluči, a da ipak odbori to uspevaju, ponašaju isključivo onako kako je Vlada u svom mišljenju rekla i da se jedino gleda ko je predlagač amandmana, a ne šta u amandmanu piše. Primer toga smo imali kada smo imali raspravu o rebalansu budžeta, kada je Vlada uložila amandman, preko odbora, u kom nešto nije bilo dobro sabrano, dakle, materijalna greška je bila u amandmanu, a poslanici vladajuće većine i svi nadležni odbori su taj amandman velikodušno i oberučke prihvatili, iako je on materijalno bio netačan. Ako bismo polazili od toga da poslanici vladajuće većine i Vlada ozbiljno razmatraju amandmane koji dolaze od opozicije, možda bi to što gospodin Babić govori, kao prilog tome zašto amandman ne treba prihvatiti, moglo biti prihvatljivo. Međutim, svi znamo da to nije slučaj, da se jedino gleda ko je predlagač amandmana i da to tako u Skupštini funkcioniše. Sama sadržina amandmana „briše se“ nije nešto što samo po sebi treba da bude problematično i razlog za njegovo odbijanje. Uz mnoge druge stvari, koje su zaboravljene u prošlosti, zaboravilo se i to da je ova Skupština u tom svom sazivu, kada sam bila zamenik šefa poslaničke grupe za Evropsku Srbiju, imala dan za glasanje koji traje četiri ili pet dana zbog toga što su poslanici SRS, a među njima i gospodin Babić, ulagali po četiri ili pet hiljada amandmana sadržine „briše se“.
Recite mi, gospođo Jerkov, kakve to veze ima sa amandmanom?
Ima veze zato što gospodin Babić govori …
Nema veze.
Sada ću vam objasniti kakve veze ima. Kao argumentacija za odbijanje amandmana je navedeno da je amandman besmislen zato što u njemu piše „briše se“. Isti ti poslanici su podnosili po tri ili četiri hiljade amandmana sadržine „briše se“ na sve zakone, koji su donošeni u ovoj Skupštini, u celom mandatu od 2008. do 2012. godine, pa samo da se vodi računa šta se izgovara zato što nije sve što govorimo bez značaja, kao i da se malo pažljivije čitaju amandmani i onda će se videti da nije sve besmisleno. Hvala.
Od vas poslanika, koji predlažete amandmane i koji kritikujete, očekujem da ubedite poslanike zašto taj amandman treba prihvatiti ili ga odbiti. Svaka druga priča je van teme, van dnevnog reda. Znam da je teško ovaj amandman braniti, ali to je vaš problem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, uz sve simpatije prema vama, gospodine Arsenoviću, morao sam da se javim po Poslovniku, da reklamiram povredu člana 107. zato što ste sada rekli da je teško predlagaču da obrazloži svoj amandman. Gospodine Arsenoviću, to znači da ste vi rekli da je meni teško da obrazložim svoj amandman na član 6. koji glasi – briše se. Gospodine Arsenoviću, meni nije teško da obrazložim taj amandman, a naročito kada se ima u vidu da je guvernerka NBS prihvatila dva amandmana koja glase – briše se. Dakle, gospodine Arsenoviću, ako je moguće da guvernerka prihvati dva amandmana, briše se, ne vidim zašto biste vi kao predsedavajući ovde saopštili komentar da je teško predlagaču da obrazloži svoj amandman, a imajući u vidu i sadržinu Ustava i zakona i Poslovnika u kojim jasno stoji da Vlada naše Republike, gospodine Arsenoviću, za svoje delanje, za svoj rad odgovara nama ovde, odgovara narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini, a Vlada je neodgovorna kada sve predloge zakona šalje po hitnom postupku i ja kao narodni poslanik reagujem na tu neodgovornu praksu amandmanima briše se. Molim vas sada, gospodine Arsenoviću, da kažete da nije teško razumetipredlagača amandmana, koji glase – briše se, i da je veoma moguće ubediti narodne poslanike da se prihvati taj amandman. Hvala.
Kada sam ovo izrekao nisam mislio na vas, nego sam mislio, kada se brani amandman, koji je ovakav, i onda se izađe iz teme, znači, za tog poslanika koji brani ovaj amandman, kada izađe iz teme, zaključujem da ga teško brani i zato sam to tako rekao. Prema tome, nisam mislio ništa uvredljivo. Da li želite da se izjasnimo u danu za glasanje? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, čuveni politički genijalci Zoran Živković i Vladimir Pavićević podneli su amandman na član 6. Pazite sad…
Gospodine Martinoviću, samo jedna opaska. Nemojte dodavati te superlative, ovde su svi poslanici.
To je afirmativno. Evo o čemu se radi. Mi smo ovde potrošili jedno 20-ak minuta pričajući o amandmanu na član 6. koji su podneli Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Gospodo narodni poslanici, vi koji imate materijal, evo ga, da ne bi bilo nikakve zabune – Republika Srbija, Narodna skupština, 30. januar 2015. godine, Beograd, Predsedniku Narodne skupštine: „Na osnovu člana 161. Poslovnika Narodne skupštine, na Predlog zakona o osiguranju depozita podnosimo amandmane“, pa amandman 1, amandman 2, itd, itd, do amandmana 25. Mi smo sada na amandmanu broj 6, koji se odnosi na član 6. Amandman na član 6. je napisan tako da se naziv Glave 2 i član 6. brišu, a nema obrazloženja. Nema obrazloženja, osim usmenog obrazloženja gospodina Pavićevića na sednici Narodne skupštine. Ali, u pisanoj formi obrazloženje ne postoji. Ovo je najbolji dokaz kako poslanici bivšeg režima obmanjuju građane Republike Srbije, ubeđujući ih da podnose neke navodno smislene amandmane koji treba da poprave tekst predloga zakona, a pišu ih tako što obave jednu prilično jednostavnu operaciju u „Vordu“ koja se zove „kopi-pejst“. Ali, izgleda da ste ovde zaboravili ono „pejst“, pa ste obrazloženje izostavili. Inače, da ne bi bilo nikakve zabune, hoćete da vam čitam vaše obrazloženje? Na amandman 3 – ovaj amandman podnet je kako bi se tekst amandmana na član 1. uskladio u pogledu definisanog cilja. Obrazloženje na amandman 8 – ovaj amandman podnet je kako bi se tekst amandmana na član 1. uskladio u pogledu definisanog cilja. Hoćete na amandman 25? Obrazloženje – ovaj amandman podnet je kako bi se tekst amandmana na član 1. uskladio u pogledu definisanog cilja.
Molim vas, kad budemo došli na te amandmane. Ostavite to sada.
Šta je ovde smisleno? Koja je ovde politička poruka? Politička poruka je – dokon sam, ne znam šta ću od sebe i onda podnosim besmislene amandmane od kojih neki čak i nemaju obrazloženje u pisanoj formi. Toliko o kvalifikovanosti i učenosti narodnih poslanika koji podnose amandmane i koji nam drže lekcije o poštovanju Poslovnika. Još jednu stvar da kažem, zarad javnosti, a, na kraju krajeva, kao što vi kažete gospodine Arsenoviću, i zbog istorije. Evo, tu je gospodin Petar Petrović, moj kolega iz Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Na jednoj od prethodnih sednica Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo gospodin Pera Petrović je, pomalo isprovociran ovakvim amandmanima koji za svrhu imaju očiglednu političku opstrukciju, tražio da te amandmane na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo odbacimo, da se o njima uopšte ne raspravlja i da se o njima ne glasa. Ja sam kao predsednik Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo se suprotstavio mom uvaženom kolegi Petroviću i rekao da su amandmani suštinski nelogični, da su besmisleni, da imaju opstruktivni karakter, ali da ih iz razloga političke korektnosti ipak treba razmatrati i da o njima treba glasati. Ono što ću sada da kažem, to je podsećanje šta je radio bivši režim. Ovde je bilo reči o tome da su svojevremeno podnošeni hiljadu i hiljadu amandmana. Šta je radio bivši režim a mi ne radimo? Vi proverite. Nikad glasanje nije trajalo četiri ili pet dana, to ste izmislili. A vi proverite da li je tačno ovo što ću ja sada da kažem. U osmom sazivu Narodne skupštine predsednik Zakonodavnog odbora je bio gospodin Vlatko Ratković. Tad su doneta Jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa. Tad se vlast u Republici Srbiji, odnosno većina u Narodnoj skupštini, dosetila – odbacili su, dakle, ne odbili, odbacili su sve amandmane koji su imali identičan tekst u dispozitivu i identično obrazloženje i o tim amandmanima se nije uopšte raspravljalo, niti se o njima glasalo. I to je istina. A vi proverite u stenografskim beleškama Narodne skupštine da li ja govorim istinu ili ne. Kad bih ja sad poslušao mog uvaženog kolegu Petrovića i tu praksu primenio na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, i kad bismo tu praksu preneli ovde u Narodnu skupštinu, na plenarno zasedanje, opet bi ustale nevladine organizacije, „Žene u crnom“, fondovi za humanitarno pravo, pitaj boga ko sve ne, da kažu da mrski, despotski, diktatorski režim Aleksandra Vučića guši prava poslanika bivšeg režima i ne da im da podnose amandmane koji imaju identičan tekst, identično obrazloženje, a neki su čak i bez obrazloženja. Da je to radio bilo ko od nas iz ondašnje opozicije u periodu od 2008. do 2012. godine, bez obzira kojoj poslaničkoj grupi smo pripadali, naša sudbina bi bila vrlo jednostavna. Naša sudbina se znala – o našim amandmanima se uopšte nije raspravljalo, o njima se nije glasalo i nije bilo potrebe da se glasa ni tri, ni četiri, ni pet dana. Apsolutno se ni o jednom amandmanu nije raspravljalo na plenarnom delu sednice Narodne skupštine, niti se o tim amandmanima glasalo. Sada, kada bi mi uveli ponovo tu praksu koju ste vi, gospodo, ustanovili, ne znam da li bi Srbija bila ponovo izložena neviđenoj hajci kojoj je inače izložena ovih dana i od strane nekih domaćih i od strane nekih međunarodnih političkih faktora? Dakle, molim vas, nemojte samo vi da nam držite lekcije o demokratiji, o poštovanju procedure, o tome kako se pišu amandmani, kako se amandmani obrazlažu, šta Vlada treba, a šta Vlada ne treba da uradi. Gluplju stvar u životu nisam čuo, da nisam imao vremena da pročitam zakon, ali sam imao vremena da napišem 186 amandmana. Za to zaista treba imati veliki avanturistički duh, pa imati hrabrost za tako nešto da se kaže. Evo, ovo su vaši amandmani – briše se, identičan tekst, identično obrazloženje, neki i bez obrazloženja. Sada mi ovde treba da potrošimo sate i sate vremena pričajući o nečemu što nema nikakvog smisla. I vi sami gospodine Pavićeviću znate da nema nikakvog smisla, jer se neprestano smejete i mislite da ćete sada ovim da nanesete neku političku štetu nama iz SNS, koji sedimo u poslaničkim klupama ili kolegama iz Vlade, time što ćete da nas naterate da pričamo o amandmanima koji su ne samo u pravnom i u političkom smislu besmisleni, koji su direktno upereni protiv građana Srbije, jer je Vlada Republike Srbije ovaj zakon predložila da nam se više ne bi nikada desila, ma koja vlast da bude u Srbiji, ni „Razvojna banka Vojvodine“, ni „Agrobanka“, niti bilo koja druga finansijska institucija koja je na kraju svih krajeva koštala građane Republike Srbije. Nisu ti računi došli na naplatu ni DS, ni SDS, kako li se već zovu, ni Borisu Tadiću, ni Bojanu Pajtiću, došli su na naplatu građanima Srbije. To je suština ovog predloga zakona, to je suština politike SNS. Mi hoćemo ovim predlogom zakona da tako nešto sprečimo, da omogućimo NBS, da omogućimo Agenciji za osiguranje depozita, uvid u stvarnu finansijsku situaciju u bankama i drugim finansijskim institucijama, kako bi te institucije na vreme reagovale, upozorile građane, upozorile privredne subjekte, da postoji opasnost po njihove depozite. Ponavljam još jednom, kamo sreće da je u vreme vašeg režima ovakav zakon važio,ne bi sada Republika Srbija iz budžeta plaćala milione i milione evra, zbog štetočinske politike koju je sprovodio bivši režim. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Replika.)
Reč ima narodna poslanica Branka Janković.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gosti iz Vlade, poštovani narodni poslanici, želim da govorim o amandmanu na član 6. ali, sam sasvim sigurna da ću se u svom izlaganju ponoviti sa prethodnim poslanicima, prethodnim govornicima, svoje poslaničke grupe, grupe kojoj pripadam, naprosto iz razloga kako ste i vi, predsedavajući, pojasnili, jer obrazloženja o amandmanu nema, tako da se i mi u odgovorima na neki način ponavljamo. Obzirom da niko od narodnih poslanika drugih poslaničkih grupa nije dao neki drugi konstruktivni predlog na ovaj član Predloga zakona, osim narodnih poslanika gospodina Pavićevića i gospodina Živkovića, ja predlažem Narodnoj skupštini da i ovaj amandman u Danu za glasanje odbije. Obrazloženje je potpuno jasno. U amandmanu ne samo da nema obrazloženja, kako su to prethodni govornici pojasnili, nego naprosto ne vidim ni želju predlagača da ovaj zakon doradi, odnosno ovaj član Predloga zakona doradi, da izmeni, da da svoj doprinos u ovoj zakonodavnoj delatnosti. Nema želje da se učestvuje u ovom parlamentarnom radu na način kako to u Narodnoj skupštini treba da se ponaša. Na ovaj način predlagač amandmana, po meni, dobija isključivo medijsku pažnju. Ne mogu a da se ne osvrnem na kazivanje predlagača i ne mogu se složiti sa delom gde je pojasnio da je cilj ovog mora amandmana koje predlaže, a ukupno ih je za danas 186, da je cilj učešće naše u raspravi, izučavanje Predloga zakona i tome slično, koji je na dnevnom redu. Zašto?Zato što je predlagač amandmana i sam priznao da nije pročitao predloge zakona koji su danas na dnevnom redu, a na koje je inače stavio amandmane. Iz ovakvog ponašanja predlagača amandmana, ja cenim da on ne radi u interesu naroda, birača, na koje se pozvao, koji su ga izabrali na ovu javnu funkciju, nego naprosto obmanjuje upravo tu javnost dolazeći nespreman na sednice Skupštine. Obzirom da mu je do sada iskustveno poznato da amandmani sadržine - briše se, ne prolaze u Danu za glasanje, odnosno ne dobijaju skupštinsku većinu, po meni je taj stepen obmane javnog mnjenja, odnosno naroda još veći. Mislim da se ceo rad predlagača ovog i svih ostalih amandmana, svodi na briše se – copy paste, a iskreno se nadam da će na narednim redovnim parlamentarnim izborima narod naučiti to - briše se, pa imena ovih narodnih poslanika, odnosno političke organizacije kojima oni pripadaju jednostavno brisati sa izbornih lista. Hvala lepo.
Aleksandara Jerkov, po amandmanu želite? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Replika?) Nemate pravo na repliku. Gordana Čomić, izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam htela da pokušam da doprinesem raspravom o amandmanu na član 6, ali smo sada čuli da taj amandman nema obrazloženje. Moje pitanje za vas je - otkud onda u izveštajima Odbora za ustavna i finansije i budžet? Niko nije čitao amandmane. Zašto je prošao na pretresu u pojedinostima? Otkud se nalazi u pretresu u pojedinostima amandman koji je nepotpun? Ili ima obrazloženje, pa može da bude tu, ili nema obrazloženje i ne može se nalaziti u pretresu. Molim vas da proverite da li raspravljamo o amandmanu koji ne može da bude u pretresu ako je tačno da je nepotpun? Ako nije, onda vas molim da imamo mere kada optužujemo Odbor za ustavna pitanja i Odbor za budžet i finansije da ne rade svoj posao i da su u svoj izveštaj, koji je prosleđen svim narodnim poslanicima, poslali nam amandman koji nema obrazloženje. Ne može oba. Koliko god strasti unosili, činjenice su neosetljive na strasti. Zbog toga vas molim da se ovo proveri sa službom Skupštine, jer ja neću da verujem da su Odboru za ustavna pitanja i Odboru za finansije, pre svega zbog poverenja u službe Skupštine, prošli amandmani koji ne bi smeli da se pojave u pretresu u pojedinostima u plenumu. Hvala vam.
Ovog momenta ne mogu da utvrdim. Molim stručnu službu da proveri da li je bilo obrazloženje uz amandman pa je greškom, da kažem, izostavljeno u ovom delu koji je. Mislim da ste u tom smislu u pravu i proverićemo i upoznati Skupštinu vezano za ovo. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovočki i poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 7. ovog Predloga zakona o osiguranju depozita zato što smo smatrali da je naša dužnosti, poštovana gospodo, da se borimo za očuvanje pravnog poretka i parlamentarizma u našoj državi. Ovde sam kao jednu vrstu primedbe ili kritike za ovaj naš pristup koji važi i za član 7. čuo da je to besmisleno, da je bespredmetno podnositi ovakvu vrstu amandmana. Gospodin Martinović je rekao i neodgovorno. Ja se onda, gospodine predsedavajući, gospodine Arsenoviću, pitam, pa ako je to sve besmisleno, bespredmetno, ako je neodgovorno, zašto onda poslanici SNS već 160 minuta učestvuju u raspravi o nečemu što je besmisleno, bespredmetno i neodgovorno? Smatram da je smisleno, poštovana gospodo, raspravljati o svakom članu svakog predloga zakona. Do sada smo razgovarali o ukupno osam amandmana. Za tih osam amandmana, gospodine Arsenoviću, ja sam mogao da iskoristim najviše 16 minuta, a šta je sa onom razlikom do 160 minuta? Pored poslanika iz DS, iz Socijaldemokratske stranke, najviše su vremena ovde potrošili poslanici SNS. Pa zašto poslanici Napredne stranke učestvuju u nečemu što sami označavaju besmislenim, bespredmetnim i neodgovornim? To su, dakle, poslanici, koji za sebe tvrde da su neodgovorni, da je to što rade besmisleno i bespredmetno. Zaista, gospodine Arsenoviću, ne mogu da razumem tu vrstu argumentacije, a ja ću se boriti za usvajanje svakog amandmana – briše se, a ne samo ona dva koja je prihvatila guvernerka Tabaković. Hvala.
Hvala. Gospodin Zoran Babić, replika.
Gospodine predsedavajući, SNS i poslanička grupa SNS ima 134 narodna poslanika. Samim tim, i najviše vremena za raspravu. Samim tim, da to vreme ne moramo da pitamo gospodina Pavićevića – šta ćemo da uradimo sa tim vremenom. Sigurno nećemo pitati gospodina Pavićevića jer to vreme nam nije gospodin Pavićevi dao. To vreme su nam dali građani RS na demokratskim i fer izborima održanim u martu mesecu 2014. godine. Da je bespredmetno, gospodine predsedavajući, ja se slažem sa svim mojim kolegama iz poslaničke grupe, pokazaću vam na samo jednom primeru baš ovog člana 7. Pogledajte član 7. stav 4. koji je predložen da se briše, odnosno predložen je da bude drugačiji, da bude suprotan od onoga što je predlagač predvideo. Pročitaću vam onako kako je predlagač amandmana želeo da ovaj član 7. stav 4 glasi – sredstva Fonda za osiguranje depozita ne ulažu se na način kojim se umanjuje rizik. Predlagač zakona je predvideo da se ulažu na način kojim umanjuju rizik. Gospodin Pavićević hoćeveći rizik. Da održava likvidnost ovog fonda, po rešenju gospodina Pavićevića – da održava nelikvidnost ovog fonda. Pazite, hoće veći rizik i hoće nelikvidnost Fonda za osiguranje depozita. Ono što je krucijalno i najvažnije, predlagač zakona je predvideo da se ostvaruju odgovarajući prihodi. Po rešenju gospodina Pavićevića – briše se, nema prihoda.
Vreme.
Naravno da su takvi amandmani koje je predvideo, gde se povećava rizik, gde nema likvidnosti fonda i gde se ne ostvaruju prihodi, naravno protiv razuma, naravno protiv države i naravno protiv građana RS i naravno SNS će koristiti svoje vreme i neće prihvatiti ovaj amandman.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po amandmanu. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije i ovaj amandman, dakle amandman na član 7. predloženog zakona, koji glasi, kako drugačije nego „briše se“. Ono što mi takođe smeta, gospodine predsedavajući, to je i obrazloženje ovog Predloga amandmana, koje je, rekao bih, krajnje opskudno i pročitaću ga – ovaj amandman podnet je kako bi se tekst amandmana na član 1. uskladio u pogledu definisanog cilja. Naravno, ni ovde nije reč o želji za popravljanjem ovog zakonskog rešenja, ni ovde se ne ulazi u meritum, nema suštinskih zamerki, nema suštinskih primedbi, nema suštinske kritike. A zašto nema? Zato što predlagača ovih amandmana to ne zanima. Njih ne zanima da li će i kakvi će pozitivni efekti ovog zakona biti, njih to ne interesuje, kao što ih ne interesuje ni fiskalna konsolidacija, ni finansijska stabilnost, ni privredni oporavak naše zemlje. Zato vas molim i pozivam sve poslanike da odbijemo i ovaj i sve naredne amandmane u tekstu „briše se“. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Molim vas gospodine predsedavajući, umirite ovog Bogdanovića, pošto mi dobacuje, osigurajte mi red u sali. Jel mogu, gospodine predsedavajući? Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da sam protiv ovog amandmana iz razloga, zaista, što nema smisla i nije svrsishodan. Zašto i zašto predlagač kaže da se mi zalažemo i da uzimamo vreme? Upravo zato da građanima Srbije kažemo koliko su besmisleni amandmani „briše se“. Zašto to predlagač, konkretno gospodin Pavićević, to predlaže? Po mom mišljenju, zbog toga što želi zadržati staro stanje stvari, gde nije bilo ni prava, ni pravičnosti, ni rada, ni reda, ni građanskih sloboda, želi da ostane staro stanje u finansijama u kojem je bivši savezni ministar, a njegov predsednik stranke, nezakonito, po starim zakonima uzeo subvencije iz ovog budžeta, budžet Republike Srbije, 530 hiljada evra, dame i gospodo, i oštetio budžet, džepove građana Republike Srbije, zato govorimo, samo zato da bi kalemio vinovu lozu na travu. Nećete gospodine Pavićeviću više brisati ove amandmane, već građani Republike Srbije, a oni su obrisali stranku na čijoj se listi vi nalazite. Nadam se da su je obrisali i poslali u političku prošlost. Ovaj set zakona ima za cilj reformu finansijskog sektora, u svrhu modernizacije Srbija. Na kraju, nema te sile koja će zaustaviti reforme koje se sprovode u ovoj zemlji, jer vi ste, gospodo iz bivšeg režima, uništili našu prošlost, našu sadašnjost, budućnost naše dece. Da ste ostali na vlasti samo još godinu dana, uništili bi naše korene. Srpska napredna stranka vam to neće dozvoliti. Hvala.
Gospodo narodni poslanici, samo momenat, da vas informišem vezano za ovaj amandman i prethodni na član 6. Predlagač je podneo amandman i u obrazloženju stoji samo - obrazloženje i nema teksta. Gledam original predloga amandmana. Međutim, isto tako sam dobio informaciju od stručne službe da ako je ovaj amandman prošao Zakonodavni odbor, smatra se regularnim. To je to što mogu da vam saopštim. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po ovom amandmanu, još uvek smo na članu 7. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Naš narod ima jednu divnu poslovicu – Zaludan pop i jariće krsti. To je upravo ovo. To je narodna poslovica, nije ništa ružno. Donosimo po prvi put zakon kojim sistemski naše depozite osigurava, odnosno donosimo zakon koji će na neki način obezbediti finansijsku stabilnost ove države. To je čak i u obrazloženju navedeno zašto se ovo radi, zašto je dosadašnji princip bio loš, jer smo imali problemei sa „Agrobankom“ i sa „Univerzal bankom“ i sa mnogim drugim. Sada neko predlaže sve ovo da se briše. U redu, ali ste onda dužni da građanima, a posebno kada budemo prešli na članove 8. i 9. i ostale članove, da vi radite u korist banaka i da vi želite da se i dalje zadrži pljačkaški sistem koji je ovde vladao i zelenašenje. To ste dužni da kažete građanima, da ne želite finansijsku stabilnost ove države. Zašto tražite da se obriše član 7.? Nema nijedno jedinog razloga, osim da biste ovde dobili minute i da trošite građanima Srbije dragoceno vreme, ali je dobro da svi ovde vidimo o čemu se zapravo radi. Tražiti da se ovo obriše je krajnje neodgovorno, tražiti da se ovo obriše je želja da se zapravo izađe u susret upravo onima koji su građane i državu uopšte potpuno očerupali i isisali novac odavde, iz ove države. Trebalo bi da vas bude sramota zato što ovako nešto tražite. Hvala.
Na član 7. amandman je podne narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospođo ministarko, drage kolege narodni poslanici, ovo je verovatno moj prvi amandman koji nije amandman „briše se“ na Predlog zakona o osiguranju depozita. Član 7, jedan od najvažnijih članova ovog zakona, koristiću vreme poslaničke grupe, pročitao bih član 7, koji je vrlo bitan: „Agencija je dužna da novčana sredstva Fonda za osiguranje depozita drži na posebnom depozitnom računu otvorenom kod NBS. Agencija dinarska sredstva Fonda za osiguranje depozita, na osnovu odluke Upravnog odbora, ulaže u dužničke hartije od vrednosti koje izdaje Republika Srbija ili NBS“, i ovaj ključni treći pasus: „Na osnovu odluke Upravnog odbora Agencije i ugovora zaključenog sa Agencijom i po nalogu Agencije, NBS, u svoje ime, a za račun Agencije, devizna sredstva Fonda za osiguranje depozita ulaže u strane hartije od vrednosti ili ih polaže kao depozit kod stranih banaka, u skladu sa politikom upravljanja deviznim rezervama“. Smatram da reč „politikom upravljanja deviznim rezervama“ treba zameniti, da se umesto reči „politikom“ ubaci reč – strategija. Zašto je ovo važno, uvaženi predsedavajući? Zamolio bih sve uvažene kolege, verovatno se svako od nas jednom pitao na koji način se čuvaju devizne rezerve zemlje, koje su pare, novci svih nas, građana Republike Srbije, na koji način se one plasiraju. Izgleda mi, iskreno, vrlo nelogično i zamolio bih uvaženu ministarku, koja je ranije bila guverner NBS, jer kada uđete na sajt NBS možete da vidite da se devizne rezerve čuvaju u skladu sa strategijom. Zaista mi nije jasno kako se u predlogu ovog zakona došlo do reči „politika“. Pazite, politiku možete da menjate svaki dan i vrlo mi je bilo nelogično da ako treba da plasirate nešto najvrednije što ova država ima, a to su devizne rezerve, u skladu sa politikom koju možete da menjate svaki dan, to meni ne izgleda logično. Zato bih zamolio uvaženu gospođu ministarku da još jednom razmotri moj amandman i da se u ovom trećem pasusu člana 7. reč „ u skladu sa politikom upravljanja deviznim rezervama“ ispravi i reč „politika“ zameni sa rečju – strategija, jer strategiju usvaja NBS, odnosno Savet guvernera NBS. Naravno da to odobrava guverner, saglasnost verovatno daje, odnosno po ovom zakonu to sve sada prati ministar finansija, koji je to dužan da radi po zakonu i smatram da strategija može biti i na određeni vremenski period i ne može se menjati u skladu sa dnevnom politikom. To je ključna stvar zbog koje smatram da ovaj moj amandman treba podržati i, naravno, on će doneti još jednu veću stabilnost i predvidljivost kod plasiranja deviznih rezervi Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar, Kori Udovički. Izvolite.
Samo još jednom da naglasim da se ovaj amandman odbija, a obrazloženje je vrlo jasno. Ne može se staviti reč: „strategija“ tamo gde se nešto radi u skladu sa strateškim smernicama koje su date za upravljanje deviznim rezervama. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Predsedavajući, iskreno se izvinjavam, neću biti dug i ništa maliciozno ne želim uvaženoj ministarki da kažem, ali prosto ona nije u pravu. Molim vas, ovo su vrlo ozbiljne stvari. Meni je žao što ovde nije guvernerka Narodne banke, razumem da ima obaveze danas, ali bih još jednom zamolio kolege narodne poslanike da razmotre ovu temu i ako možemo zajedno, a mi to i možemo u Danu za glasanje, ako predstavnik Vlade ne želi na samoj sednici da prihvati ovaj amandman, da ovo ispravimo, jer ovo je vrlo bitno. Moram da kažem, kao i svi narodni poslanici, ja sam neko ko je uložio još amandmana na ovaj zakon i pažljivo sam se trudio za ovaj vremenski period da iščitam ovaj zakon. Ja nikad ne podnosim amandmane - briše se, već potpuno jasne amandmane. Ovde je svako ko je pažljivije čitao ovaj tekst mogao da vidi nelogičnost. Nelogičnost je da vi plasirate devizne rezerve zemlje, iskreno, nešto najvrednije što mi imamo, kaže - u skladu sa politikom. Znači, ovde je mogla da se nađe i određena druga reč koja će biti, da budem iskren, smislenija nego politika. Mi vodimo ovde politiku, mi možemo i kao predstavnici stranaka da pričamo o politici razno-razne stvari, ali da kažete da ćete sa politikom da upravljate deviznim rezervama, to mi stvarno ne izgleda logično. Više se ne obraćam uvaženoj ministarki, ona je svoj stav iznela, ali bih samo zamolio narodne poslanike da u Danu za glasanje ovaj moj amandman podrže. Hvala.
Reč ima ministar, Kori Udovički. Izvolite.
Sada, kada ste drugi put obrazložili, bolje razumem suštinu vaše primedbe. To jeste jedan problem koji mi danas imamo sa terminologijom koja je sasvim uobičajena u srpskom jeziku, a u kojoj je teško prevesti termin koji je vrlo fundamentalan u međunarodnoj praksi. Politika ima dva značenja i problem je što je upotreba reči: „politika“ u drugom značenju, kada ona zapravo znači smernice u radu javnih službi, da tako to prevedem sada spontano. Kod nas to ima smisla i uobičajeno je da se koristi samo u množini. Kada kažete: „javne politike“, onda svi znamo da ne govorimo o politici u smislu dnevne politike, ali moraćemo da uobičajimo upotrebu dok se ne nađe drugi termin, a strategija je na višem nivou. Strategija se sprovodi kroz politike. Prema tome, moramo da krenemo da navikavamo terminologiju i mogu vam reći da moje ministarstvo razmišlja o tome i da uredimo nešto kako bismo to ustalili, jer imamo ozbiljan problem prilikom uspostavljanja novog sistema, poboljšanog, unapređenog sistema zakonodavnog procesa, gde treba da postoji da se koristi pojam donošenja politike o nečemu. Hvala.
Hvala. Na naziv glave III i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Arsenoviću, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani naši gosti danas u Skupštini Republike Srbije, tri su stvari koje želim da kažem povodom našeg amandmana na član 8. Predloga zakona. Najpre, i ovaj amandman smo podneli zato što želimo da se borimo za očuvanje i dostojanstva Skupštine i pravnog poretka i parlamentarizma u našoj Republici. Druga stvar, poštovana gospodo, ja podržavam ovo što je rekao gospodin Babić i ovo što kaže gospodin Đukanović i mislim da je to u redu, naravno. Pravo je narodnih poslanika SNS-a da učestvuju u ovoj raspravi. Ja nikada nisam hteo da upravljam tim vremenom, ni da pokušam to da radim. Samo sam pokušao da ukažem na jednu nelogičnost, da ako se za nešto kaže da je besmisleno, bespredmetno, a onda se kaže – učestvovaću u tome, samo da se malo pojasni. Ali, naravno da je to pravo i niko ne sme da dira u to pravo. Ja podržavam ideju narodnih poslanika SNS-a i gospodina Babića, da iskoriste sve vreme koje imaju po amandmanu za današnju raspravu. Treća stvar, poštovana gospodo, nisam saglasan sa predlogom koji su saopštili gospođa Tomić i gospodin Babić, da dok mi ne dosegnemo neke standarde Evropskog parlamenta, da možda ne trebamo ni da čitamo tako pažljivo predloge zakona kao što se čitaju u Evropskom parlamentu. Poštovana gospodo, ja smatram da je upravo naša dužnost, već sada imamo uslove za to, da se svim predlozima zakona bavimo na jedan odgovoran način. Ništa nas ne sprečava, poštovana gospodo, da one standarde koji su zapisani u Poslovniku Evropskog parlamenta, ali i u našem Poslovniku Narodne skupštine, u stoprocentnom iznosu ovde koristimo, poštovana gospodo narodni poslanici. Ja smatram da to može da bude samo dobro. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Gospođo predsednice, gospodin Pavićević malo zaostaje u vremenu i time krši Poslovnik. Znate, ako govorimo o amandmanu na član 8, a koristi se argumentacija za član 7, onda je to zaostajanje u vremenu. Kako može neko ko je debelo u prošlosti, a mi smo o amandmanu na član 7. završili raspravu, da koristi argumentaciju i za član 8? Ja vidim da se gospodin Pavićević lepo zabavlja i meni je drago zbog toga. Drago mi je zbog osmeha na licu. Ovde vidimo i kolege i koleginice iz poslaničke grupe SNS koji se takođe zabavljaju zato što rade svoj posao i vrlo su strpljivi u svemu tome. Nadam se da će gospodin Pavićević, za razliku od svih prethodnih puta kada nas je izbombardovao ovako nepotrebnim, nestručnim, besmislenim amandmanima, bar ostati na glasanju da glasa za takve amandmane, jer verujem da ako ne ostane da glasa za svoje amandmane, da je u tom trenutku ipak uspeo da pročita ove zakone i da je na taj način, makar i indirektno podržao ovakve zakonske predloge koje je predložila Vlada, odnosno Narodna banka Srbije. S druge strane, ne mogu da prihvatim poziv, ne zato što nije dobar poziv, poziv je dobar, ali ne mogu da prihvatim zato što potiče od čoveka koji je rekao da nije pročitao zakone, predao amandmane, a nas poziva da ih čitamo tri ili četiri puta. Evo, ja ih čitam drugi put. Prvi put kada je bila načelna rasprava, a drugi put sada, član po član, za razliku od predlagača amandmana koji ih nije pročitao nijednom. Verujem da će u nekom trenutku možda i odustati i od ovakvog načina čitanja amandmana. Prema tome, poziv za gospodina Pavićevića da ostane u sali i da glasa za svoje amandmane. U suprotnom, odustao je od njih.
Reč ima narodna poslanica Sonja Vlahović. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Javljam se i koristim vreme javljanja po amandmanu, da pozovem kolegu Pavićevića da povuče ostali deo amandmana. Naravno, ne usmeno, već pismeno, kako i nalaže skupština procedura. Obrazloženje kolege Pavićevića i kolege Živkovića za podnošenje ovolikog broja amandmana je zato što nisu imali vremena za pripremu i za odbranu ovakvih zakona i zato su podneli 186 amandmana. Nadam se i verujem da će kolega Pavićević prihvatiti moju sugestiju i poziv i da će je predati za povlačenje amandmana. Znamo da se mi žene borimo za ravnopravnost polova, ali nikada ne trebamo zaboraviti, izgubiti tu jednu od najlepših osobina koja krasi ženu, a to je da bude nežniji pol i jedna od najlepših osobina muškarca je da bude džentlmen. Hvala.
Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, veoma cenim gospođu Vlahović. Cenim i poziv koji je gospođa Vlahović sada ovde uputila, predloživši meni da povučem pisanim putem amandmane na ovih sada preostalih šest predloga zakona. Zaista, ceneći i ovaj predlog i inače gospođu Vlahović, želim ovde da kažem jednu stvar povodom tog poziva. Ja bih, poštovana gospodo, uvažavajući gospođu Vlahović, mogao da razmislim o ovom pozivu i hoću da razmislim o ovoj ideji, ali je neophodno, ja mislim ovde, da obezbedimo jednu stvar, kao prethodnu stvar, da bi se o tome razmislilo, a ta prethodna stvar, poštovana gospodo, tiče se sledećeg. U koliko bi gospođa Udovički, u ime Vlade Srbije, ovde nama rekla – Vlada je pogrešila što je na ovaj način pristupila raspravi o ovim predlozima zakona u Narodnoj skupštini, ukoliko bi gospođa Tabaković rekla da je ponovo pogrešila, pošto je u decembru već jednom na isti način pogrešila, i rekla – pogrešila sam što sam na ovaj način kao guvernerka tretirala Narodnu skupštinu i narodne poslanike, i gospođu Vlahović i mene, i ako bi gospodin Babić ustao i rekao – i ja sam pogrešio što sam branio ovakav pristup Vlade i pristup Narodne banke Srbije, gospođo Vlahović, molim vas, poštovana predsednice, da gospođa Vlahović čuje, ja bih razmislio i prihvatio ovaj poziv. Samo da obezbedimo ovo kao prethodnu stvar jer se tiče odnosa između institucija, a to nama ovde mislim da jeste važno i nadam se da vi isto to tako tumačite. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Uvaženi kolega bi morao da zna da, po bontonu, kada dama da neku ponudu, nikada se ne uslovljava odgovor. Tako da, ovo sada što je uradio je zaista pokazatelj da nije džentlmen. Ali, bez obzira na to, javljam se baš zbog ovog amandmana da građanima Srbije ukažemo šta gospoda zahtevaju i to je veoma važno da građani znaju. Pošto svaki dan slušamo vašu zabrinutost za ljude koji su navodno zaduženi u švajcarskim francima, u ne znam čemu, vi tražite da mi obrišemo obaveze banaka. Meni je jako drago što vi ovako to nešto iznosite da dragi građani znaju, evo, ovo su ljudi koji zahtevaju zapravo da mi ovde omogućimo bankama da po onome što je do sada važilo i dalje pljačkaju građane, na način kako su to inače radile, čistim zelenašenjem. Prema, tome, lepo je to da građani znaju. Ovim amandmanom vi tražite da zapravo radimo u korist banaka, a ne u korist građana i u korist države. To je nešto što je strašno, a građani su dužni da to znaju i lepo je što ovako vi njima kroz vaše amandmane to predočavate. Dragi građani, čisto da znate, neko želi da se i dalje nastavi vaša pljačka i to je, nažalost, neko sa one druge strane. Hvala vam.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, još jednom, ceneći i ovaj predlog i poziv narodne poslanice gospođe Vlahović, a u iščekivanju reakcije i Vlade i Narodne banke i gospodina Babića, sada moram da pristupim obrazlaganju našeg amandmana na član 9. i, naravno, uz zahvalnost gospodinu Đukanoviću za jednu lekciju iz bontona i lepog i pristojnog ponašanja, moram sada da se usmerim ka obrazlaganju našeg amandmana na član 9. Amandman na član 9, poštovana gospodo, glasi – briše se. Veoma mi je važno da ovo čuje i gospodin Babić, i gospođa Mrdaković, i gospođa Vlahović, i gospodin Đukanović, mi smo ovaj amandman podneli zbog toga što smatramo da je neophodno da se zaštiti dostojanstvo Narodne skupštine i naš parlamentarizam. Mi ovde nemamo primedbu na delovanje predsednice Narodne skupštine, zato što je ona delovala po proceduri, ali imamo primedbu na prihvatanje narodnih poslanika, na jedan predlog kojim se dovodi u pitanje to dostojanstvo Narodne skupštine i parlamentarizam. Poštovana gospodo, na ovakav naš pristup koji se tiče dostojanstva i pravnog poretka i parlamentarizma, kao kontrastav dobijamo sledeće termine, poštovana gospodo: mržnja, neznanje, kaže - ovaj Pavićević i ne zna šta će sa sobom pa sprema amandmane, pa zaludan pop se pominje, pa sramota, pa nestručnost. Poštovana gospodo, čekajte, zar je moguće da ovakve termine koristimo kao argumentaciju, naspram argumentaciji koju nudimo mi, a koja se tiče uvažavanja dostojanstva Narodne skupštine, našeg parlamentarizma i osnovnih načela i principa našeg ustavnog sistema, poštovana gospodo. Molim samo da se usmerimo ka principima i načelima, a ne ka ovakvim terminima. Hvala.
Zoran Babić ima reč.
Gospođo predsednice, mogu da razmislim i rado ću da razmislim o predlogu gospodina Pavićevića, ali uz neke uslove, slične uslove koje je postavio i gospodin Pavićević. Razmisliću o zahtevu gospodina Pavićevića, pozvaću i gospođu Udovički da razmisli, ukoliko nam gospodin Pavićević da sada i ovde, bez ikakvog uslovljavanja, izvinjenje za kriminalnu privatizaciju „Beopetrola“ u kojoj je učestvovao lider njegove stranke Zoran Živković, ukoliko nam gospodin Pavićević ovde sada eksplicitno da izvinjenje za prisvajanje 50 miliona dinara za nepostojeće vinograde takođe lidera njegove stranke gospodina Zorana Živkovića, gde ni grožđa ni vinograda ni bilo čega, ali od države 50 miliona dinara. Mogu da razmislim o zahtevima gospodina Pavićevića ukoliko sada i ovde ustane i javno se izvini za hiljade ljudi koji su 2003. godine, koje je tadašnji premijer, koristeći neko stanje koje je bilo teško stanje za našu državu, povod je bio još strašniji, ali gde je priveo, držao u pritvoru, a posle toga budžet i građani Republike Srbije su platili zbog te nesmotrenosti tadašnjeg premijera gospodina Živkovića, gde su hiljade i hiljade ljudi bespravno bili pritvoreni, uhapšeni i zatvoreni, a nakon toga iz budžeta su im plaćana ogromna finansijska sredstva zbog toga. Ukoliko gospodin Pavićević sada ustane i javno se izvini zbog svih tih stvari, a imam ih mnogo, dva minuta je malo za navođenje svega onoga lošeg što je u svom političkom delovanju gospodin Živković i bivši režim uradio, vrlo rado ću razmisliti o zahtevima gospodina Pavićevića.
Prvo se javio Vladimir Đukanović.
Pošto je uvaženi kolega podnosilac amandmana rekao da štiti ugled ovog parlamenta, a prevedeno na srpski, to bi značilo da vi štitite ugled građana, pošto je ovo predstavništvo građana najpre, onda biste vi, da zaista štitite ugled ovog parlamenta, glasali za ovaj zakon, zato što baš ovaj zakon štiti građane, a vi time što ne želite da glasate za ovo, već želite da se obriše ovo, vi štitite banke. To je suština svega ovoga. Vi ovim narušavate ugled građana i smejete im se u lice sa ovakvim amandmanima. Zato što štitite banke i štitite ono što je do sada bilo prema građanima. Zato, naravno, ovako nešto ne može nikako da se podrži. Hvala vam.
Dr Vladimir Orlić ima reč.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Vrlo ću kratko, po samom amandmanu. Svakako, pridružujem se ocenama da i ovaj amandman takođe treba odbiti, iz svih razloga koje smo čuli danas kada je reč o ovom načinu koncipiranja amandmana, ovim posledicama koje amandmani imaju, odnosno nemaju, i kvalitetu koji poseduju, odnosno koji im nedostaje. Ne bih u tom smislu uzimao vaše vreme dodatno. Mi smo danas bili u prilici da se malo osvrnemo na tu i tamo po neku dobru narodnu mudrost. Ja sam svakako ne javljam, kao i niko sa ove strane sale sa željom da učestvujem u nečemu što smatramo nerazumnim kako se izgleda čulo danas. Mi to svakako radimo baš zato što želimo da na pozitivan način utičemo na predlagača amandmana da određenu svest možemo da probudimo, međutim, sve vreme se susrećemo sa onim što bi, mislim da je kolega Marković često citirao tu narodnu umotvorinu – što izgleda vrijeme ne ispravi, bar za sada. Ali, polako, verujem da ćemo doći do tog dobrog zajedničkog jezika. U međuvremenu na temu kvaliteta kontra argumenata koji se ovde danas čuju, mislim da su predlagači amandmana izrazili sumnju u dobar sadržaj i dobre namere argumenata koje mi sa ove strane koristimo. Još jedna narodna mudrost na koju bih se pozvao glasi – prema „svecu“ i tropar. Dakle, kada ne koristite baš ništa kao argument, mislim da nema osnova da ono što je kontra argument kritikujete, bilo šta kao odgovorna, nažalost, izvinjavam se ništa je više nego dovoljno. Što se tiče različitih predloga upućenih danas u ovoj sali jedan je mislim vrlo dobar i mislim da bi mogli da ga prihvatimo svi zajedno bez ikakvih preduslovljavanja, proističe iz činjenice da ne bude da samo kritikujemo, pohvaliću predlagača amandmana u jednoj stvari, da je iskazao želju da se do kraja bori za svih 180 i nešto amandmana. To bi bilo jako dobro, ukoliko se odnosi na ono što je obično potencirao kolega Babić. Ukoliko se ta borbenost prikaže i kroz prisustvo u danu za glasanje. Ukoliko bude razlike u odnosu na dosadašnju praksu predlagača amandmana, da stotinama amandmana ovde sebi obezbede veliki broj časova za nastup pred TV kamerama, onda im izgleda bude muka da sede u danu za glasanje i slušaju kako se satima samo iščitavaju amandmani i nešto stavlja na glasanje. Bilo bi možda ne do kraja ozbiljno, ali za nijansu ozbiljnije i više fer rekao bih, da tu praksu promene, pa da se recimo pojave u danu za glasanje i zaista glasanjem u punom trajanju, stanu iza onoga što su sami uradili. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik, Jasmina Obradović.
Hvala lepo predsedavajuća. Šta da kažem, mogla sam se javiti na bilo koji amandman, odnosno po bilo kom članu. Zašto sam se javila upravo sad? Ne mogu da ne kažem da sam od jutros kada je počela ova rasprava dobila nekolicinu SMS poruka građana koji prate ovu Skupštinu. Svaka od njih uglavnom bila je sa pitanjem – aman, šta toliko brišu? Moj odgovor bi bio – evo, gospodo kolege poslanici, poštovani građani, u silnoj želji da se izbriše sve ono što je rađeno u prethodnih 10, 12 godina, valjda je to ostala navika, pa treba reći - briše se i neki od ponuđenih članova izmene zakona. Ne mogu da shvatim da podnosilac amandmana, a to slušamo već duže vreme na takav način zloupotrebljava Poslovnik, zloupotrebljava ovaj visoki dom, zloupotrebljava, pre svega vreme i novac građana i kaže – član 9. briše se. Kolega koji podnosi amandman ustane i priča o svemu, a da pri tom ne pročita član 9, obrazloži zašto smatra da treba da se briše i tako iz člana u član, iz amandmana u amandman. Ponoviću, poštovana gospodo koja ste pitali, šta to toliko brišu, ja jedino što mogu da kažem u želji da izbrišu sve ono što je u prethodnih godina rađeno, takve amandmane i pišu. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima Milorad Cvetanović.
Poštovana predsednice, uvažena ministarsko sa saradnicima, kolege narodni poslanice i poslanici, bez ijednog argumenta zašto se traži da se član Predloga promena Zakona izbriše i tako skoro dve stotine puta. Bez predloga kakva bi izmena zakona trebala da bude, dolazimo do zaključka da to nije ništa drugo, već težnja da se ostane na putu propadanja i potonuća, na putu ka totalnom ekonomskom uništenju i na daljoj destrukciji ekonomije Republike Srbije, koja bi neminovno dovela u kolaps celo društvo uopšte, jer njihova ideologija, to narod Republike Srbije mora da zna, je što gore Srbiji, to bolje njima. Hvala.
Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik, dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, gospođo Udovički i poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja smatramo da je sadržina člana 10. treba da se briše iz jednog osnovnog razloga koji smo i naveli u obrazloženju za amandman na član 1. ovog Predloga zakona, ali bih ja kao što je i red u našoj Narodnoj skupštini pokušao da tu argumentaciju dopunim dodatnom argumentacijom. Dodatna argumentacija tiče se sada već i poziva koji meni dolaze u ovu Narodnu skupštinu, u moju kancelariju dole, Ivana se javlja, građani zovu, preko Tvitera takođe poručuju, kažu – bravo narodni poslaniče Vladimire Pavićeviću, kaže tako naše zajedničke interese nas građana u Narodnoj skupštini brani jedan odgovorni narodni poslanik. Poštovana predsednice Narodne skupštine kako ja onda da ne delam vrlo ovako inspirisan i sa jednom energijom u našoj Narodnoj skupštini kada je očigledno da građani prepoznaju sada jedan trud, posvećenost i napor kako da se očuva dostojanstvo u našoj Narodnoj skupštini tako da se ovde usvajaju najbolji mogući zakoni. Imam još jednu stvar koju bih ovde pomenuo. Građani mi takođe saopštavaju, pišu mi ovde i preko Tvitera, da bi najbolje bilo da sada ovde i gospođi Udovički, i gospođi Tabaković, i gospodinu Babiću kupim jednu gumicu za brisanje. Kaže, tako se lakše brišu loši tekstovi, loša sadržina članova Predloga zakona. Samo da napomenem, ja sam ovde poklanjao knjige i predsednici govore Jovana Skerlića, gospodinu Gašiću jednu finu knjigu izdatu 2014. godine „Top, vojnik i sećanje“, a izgleda da ću morati da pripremim i nekoliko gumica za brisanje nekim ministrima i guvernerki NBS, a i bogami gospodinu Babiću, poštovani narodni poslanici. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Izuzetno poštujem RTS. RTS je javni servis. Ja zaista nisam znao da drugi program postaje humoristički, jer malopre nam je kolega ispričao jedan vic dana, o toj masovnoj podršci koju dobija. No, šalu na stranu, voleo bih gospođo predsednice da pozovem na ovaj način gospodina Pavićevića, predlagača amandmana da konačno počne da radi svoj posao i ako je već predložio brisanje člana 10. umesto tih gumica, duhovito, da nam objasni zbog čega misli da banka ne treba da plaća početnu premiju, ne treba da plaća redovnu premiju i da banka ne treba da plaća vanrednu premiju. Zbog čega gospodine Pavićeviću? Dajte nam obrazloženje zbog čega banke ne treba da plaćaju početnu, redovnu i vanrednu premiju. Koje je obrazloženje toga? Hajde, da počnemo da pričamo o zakonu. Hajde, da pričamo o amandmanima, suštinski. Znate li kolika je početna premija banke? Evo, pozivam gospodina Pavićevića tako stručnog, vrednog, odgovornog kako sebe predstavlja, dajte recite nam šta je početna premija banke koju predlažete da se briše. Zbog čega treba da se briše redovna premija? Zbog čega predlažete da banka ne treba da plaća vanrednu premiju? Evo, gospodine Pavićeviću vrlo direktno pitanje. Očekujem i vrlo direktan odgovor, a onda ću na osnovu vašeg odgovora da kažem da li ćemo glasati za takav amandman ili ne.
Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Goran Ćirić i Dragan Šutanovac. Reč ima Gordana Čomić.
Amandman koji smo podneli zajedno odnosi se na član 10. koji definiše da je banka dužna da plaća početnu premiju, redovnu premiju i vanrednu premiju. U članovima koji slede, u članovima 11 i 12 definisana je kako početna tako i redovna i vanredna premija. Naš amandman predlaže da redovnu premiju, koja je inače definisana da se isplaćuje tromesečno i zovemo tromesečnom premijom. Iznosi su utvrđeni zakonom. Početak isplate početne je 45 dana, a u članu 12. u stavu 3. kaže da se isplaćuje tromesečno. Nije u pitanju samo insistiranje na jezičkoj promeni, nego prosto smatramo jednostavnijim i elegantnijim rešenjem da nešto što je redovna premija isključivo tromesečna, da se tako i zove u zakonu, ne menja ništa na suštini i jednostavno pojašnjava da bi se izbegle formulacije objašnjavanja posle u članu 12. šta je redovna, šta je vanredna, a šta je početna premija? Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Vrlo kratko. Dakle, predložio bih da se ipak amandman ne usvoji, odnosno da se zadrži rešenje kako je predložio predlagač zakona. Termin redovna, reč je možda o čisto ličnom ukusu, ali svakako mi zvuči bolje. Čuli smo sada da bi se na taj način ukoliko se usvoji amandman izbegle kasnije definicije zapravo ne bi, što ne predlaže ni predlagač amandmana, odnosno sve te definicije ostaju samo se jedan termin menja drugim. Zamolio bih da možda prokomentarišemo odgovor koji smo dobili od Vlade, da li ovako uvođenje termina ima neki možda dublji, bolji značaj, a na sve to ja bih još samo dodao da neke konstrukcije koje bi bile poprilično rogobatne, tipa da u jednom od narednih članova imamo da je tromesečnu premiju, da se obračuna i naplaćuje tromesečno. Na ovaj način izbegavamo ako je zapravo zovemo redovnom, ako imamo vanrednu mislim da je potpuno na mestu da imamo i redovnu. Hvala.
Reč ima ministarka Kori Udovički. Izvolite.
Mislim da je obrazloženje koje Vlada daje više nego jasno da je reč o usklađivanju sa terminologijom koja se koristi i u direktivi EU i prema tome nema razloga da se na ovoj temi više zadržavamo.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, evo, da pre svega zbog gospodina Babića ovde pročitam sadržinu člana 11. za koji mi predlažemo da se briše. Ustavu 2. naime, piše nešto o čemu se veoma interesovao gospodin Babić malopre, a to je pitanje početne premije. U stavu 2. piše – početna premija iznosi 0,3% novčanog dela minimalnog osnivačkog kapitala banke, poštovana gospodo. Zato sam poštovana predsednice, iako sam primetio da ste bili voljni da mi date pravo na repliku sačekao svoje redovno javljanje po amandmanu da gospodin Babić dobije odgovor i na to pitanje uz tri pitanja gospodinu Babiću sada, poštovana predsednice Narodne skupštine, ako je to u redu da kažem. Prvo, evo ne mogu direktno, pa preko vas, da li može gospodin Babić da mi odgovori na pitanje, ako Vlada Srbije nije sposobna da upravlja, poštovana gospodo, zašto se gospodin Babić u ovoj Narodnoj skupštini jednom ne suprostavi takvoj Vladi? Drugo pitanje, ako Vlada, poštovana gospodo, ovde svakom prilikom dokida ostatke našeg parlamentarizma, zašto gospodin Babić sledi volju loše Vlade, a ne narodnu volju, poštovana gospodo? Treće pitanje, zašto gospodin Babić brani Vladu time što kaže – pa, znate Vlada nije imala mnogo vremena da vam pripremi obrazloženje za odbijanje amandmana, a ne brani narodne poslanike i Narodnu skupštinu od jednog teškog nasrtaja izvršne vlasti na zakonodavno telo? Pa, mi ovde čitamo sve, sve predlog zakona, a resorni ministar dođe jednom u ne znam koliko vremena da brani svoje predloge zakona. Razlikuje se ta težina posla poštovana gospodo i očekujem odgovore na sva ova tri pitanja predsednice Gojković. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice na ovakvim pitanjima i na mogućnosti da se poentira. Narodna volja se izražava, gde, ako ne na biralištima.? Narodna volja izrečena na biralištima, na martovskim izborima 2014. godine je dala podršku od 50%, gotovo 50% ovakvoj Vladi Republike Srbije i dala podršku Aleksandru Vučiću da vodi tu Vladu, e to je narodna volja i meni je zadovoljstvo što zastupam i narodnu volju i Vladu Republike Srbije i predsednika Vlade Aleksandra Vučića, koga su izabrali. Ko? Građani Republike Srbije tamo gde se narodna volja izražava, a ne na ovakvim navijačkim gumica nalozima gospodina Pavićevića. Šta je rekla ta narodna volja? Šta je rekla ta narodna volja građana koji žive u Vojvodini? Šest procenata, nepunih šest procenata podrške gospodinu Pavićeviću i listi na kojoj je bio. Da li je to dovoljno za vršenje vlasti? Nije dovoljno. Da li je to protiv demokratije? Naravno da je protiv demokratije. Da li je to silovanje demokratije? Da, to je silovanje demokratije koju gospodin Pavićević posmatra, podržava i aplaudira. Zašto ne kaže da je protiv narodne volje? Kako se pokazuje narodna volja? Glasanjem, tako je, na biralištima, glasanjem, a mi smo ovde zato što su građani Srbije tako glasali. Tako su glasali, a glasali su za polovičnu podršku SNS. Glasali su preko 50% za listu koja se zove, kako gospodine Pavićeviću? Aleksandar Vučić, budućnost u koju verujemo. To je ono u šta građani Srbije veruju i to su prikazali na biralištima, a ne onako kako po raznim vinogradima želite vi i gospodin Živković ili sa 6% gospodin Pajtić.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo i amandman na član 12. ovog Predloga zakona, čiju sadržinu sada ovde neću čitati jer je nešto obimnija nego što je bila sadržina člana 11. Mi smo naravno, osnovni argument za ovaj amandman, ponudili svim narodnim poslanicima, predstavnicima Vlade i ministarki i ministru, ali ovde želim da se pozovem na nekoliko dodatnih argumenata, dva. Najpre, meni je ovde argument za ovu situaciju i to što narodni poslanik Zoran Babić zaista ne odgovara na pitanja drugih narodnih poslanika, a kaže – e baš mi je drago što ću sada biti u prilici da odgovorim na sva tri pitanja gospodinu Pavićeviću. Samo se dotakao jednim malim delom odgovora na prvo pitanje, a preostala dva, poštovana gospodo? Šta je sa odgovorima na ta pitanja? Ja, poštovana predsednice Narodne skupštine, evo ovde sada dajem reč da ću odustati od rasprave o amandmanima na ovih preostalih šest predloga zakona ukoliko Vlada uradi samo jednu jednostavnu stvar, kaže – Pogrešili smo kadase tiče pristupa izvršne vlasti prema radu zakonodavnog tela. Ukoliko gospođa guvernerka Tabaković uradi to isto, ja ću odustati od diskusije i naravno, ukoliko gospodin Zoran Babić kao šef poslaničke grupe stranke koja broji najviše narodnih poslanika u Narodnoj skupštini takođe kaže – pogrešio sam što sam podržavao neprimereni pristup Vlade Republike Srbije, Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ukoliko se to desi, poštovana gospodo, dajem reč odustajem od rasprave po amandmanima na ove predloge zakona, poštovana predsednice Narodne skupštine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ono što nas u ovom trenutku predlagač amandmana ucenjuje je da kažemo poštovali smo propise, poštovali smo Poslovnik o radu Narodne skupštine, poštovali smo Ustav, a moramo da se izvinjavamo i kažemo pogrešili smo. Kada je greh poštovati zakon, osim u državi i u društvu kako bi predlagači amandmana, Živković i Pavićević želeli? Mislim da je ponos raditi po zakonu, da je čast poštovati Ustav, da je časno i dostojanstveno raditi na osnovu propisa kojim je definisan rad Narodne skupštine. Sada nas predlagač amandmana suštinski, razotkrivajući razloge zbog čega je podneo ove kopi-pejst, kao što je gospodin Martinović rekao, amandmane, ništa drugo nego do ucena. Gospodine Pavićeviću, ne trpimo ucene, ne trpimo pritiske. Radite šta god hoćete i šta god želite i šta god znate, ali mi ćemo se držati Ustava, držaćemo se zakona, držaćemo se Poslovnika o radu i sve dok se tako radi, neću se izvinjavati nikome. Morate da se izvinite vi zato što nas terate da radimo protiv zakona ili da se izvinjavamo zato što se radi o zakonu. To govori o suštinskoj razlici u našim politikama. To govori o suštinskoj razlici između društva i države koju želimo. Srpska napredna stranka želi da izgradi društvo u kojem će biti čast i ponos poštovati Ustav, poštovati zakone, u kome će biti čast i ponos kada narodni poslanik poštuje Poslovnik o radu i kada Vlada, na osnovu tih normi koje su propisane, radi i ne mora nikome da se izvinjavama, a ponajmanje vama, gospodine Pavićeviću.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslancii, da malo prodiskutujemo o tom čuvenom članu 12, koji je jako sličan iz prethodnog zakona, odnosno zakona koji još uvek važi. Voleo bih da su kolege poslanici koji su podnosili amandmane vezano za finansiranje Agencije za osiguranje depozita, a ta sredstva te iste Agencije opredeljena su za zaštitu građana Republike Srbije, koji svoja sredstva deponuju u bankama, da li kao na oročenu štednju, da li sredstva po viđenju. Takođe i privredni subjekti. Prihvatanjem ovog amandmana jednostavno ta zajednička odgovornost banke i države svalila bi se isključivo na državu. Ne znam da li je to predlagač ovog amandmana hteo? Priče oko procedura mogu da stoje, ali procedure su predviđene Poslovnikom o radu Narodne skupštine, nisu prekršene. Prihvatio bih te žalbe na kratke rokove da su kolege poslanici imali situaciju kao za vreme Vlade Zorana Živkovića, da Skupština usvaja dnevni red sa predlogom zakona koji još nije ušao u skupštinsku proceduru, da kada dođu zakoni ostanu čitavu noć da ih pišu, ne amandmane „briše se“ nego prave amandmane, pa kada istekne rok u ponoć, da nema nikog na pisarnici da to predaju, pa predaju policijskom obezbeđenju da bi se ti amandmani sutra našli u proceduri. Kada to budu radili kolege poslanici koji podnose ovakve amandmane, onda ja prihvatam svaku njihovu kritiku.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Goran Ćirić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman je posledični i nužno ga je podneti, kao i još jedan, kada želimo da termin „redovne premije“ zamenimo sa „tromesečnim“ i on se odnosi na član 12. koji definiše kako Agencija utvrđuje stopu redovne premije i kada i koliko, tako da i za još jedan član, gde se ponovo javlja predlog da se reč „redovni“ zameni rečju „tromesečni“. Ja ću ga obrazložiti kao posledični amandman. To je prosto nužno ako želite da dosledno sprovedete neku od izmena u zakonu, da intervenišete amandmanom na svako mesto gde se javlja pojam ili definicija ili deo člana koji želite da glasi drugačije.
Hvala. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković i poštovani gosti, budući da nema sada više ni jednog od ministara u Vladi Republike Srbije, a da prisustvuje sednici Narodne skupštine. To je, u odnosu na sve druge stvari, samo još jedna manja slika nepoštovanja naše institucije, ali u redu. Ja ću se sada usmeriti ka narodnim poslanicima za koje verujem da i dalje postoji šansa da prihvate naše amandmane „briše se“ u ovom slučaju i na član 13. Predloga zakona o kojem sada debatujemo, a to je Predlog zakona o osiguranju depozita. U odnosu na osnovni argument kojim sam ovde ponudio, želim da saopštim još jedan, a tiče se upravo onoga bez čega ni jedna savremena konstitucionalna demokratija ne može da živi, a to je pitanje pravila i procedura. Poštovana gospodo narodni poslanici, u članu 154. našeg Poslovnika jasno piše: „Predlog zakona, pripremljen u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, može da se uvrsti u dnevni red sednice Narodne skupštine u roku ne kraćem od 15 dana od dana njegovog podnošenja“. Vlada ovde neprestano u više od 80%, pa i u slučaju ovih predloga zakona, a čiji je deo i član 13. ovoga zakona, stalno nama šalje predloge zakona po hitnom postupku. Ja se sada ovde pitam da li se mi, poštovano gospodo, ovde nalazimo u nekom posebnom vanrednom stanju, pa stalno moramo sve da radimo po tom hitnom postupku ili mi ovde treba da poštujemo nešto što je pravilo? Član 154. treba da bude pravilo, a ne izuzetak. Molim narodne poslanike da više usmerimo svoju pažnju i ka poroci ovoga člana. Hvala vam.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine i poštovani gosti pretpostavljam iz ministarstva, budući da nema ni ministarke, nema ni ministra, nema ni guvernerke, ovde smo ostavljeni bez mogućnosti da bilo ko iz Vlade ko ima pravo na reč može da nam odgovori na neke naše dileme, evo npr. u odnosu na član 14. koji mi predlažemo da se briše. Član 14. npr. kaže – ako Agencija proceni da sredstva Fonda neće biti dovoljna za isplatu osiguranih iznosa ili za druge namene utvrđene u članu 6. ovog zakona, dopunska sredstva Agencija obezbeđuje, pa se sada navodi u četiri tačke kako. Možda sam ja imao sada jedno pitanje veoma konkretno u pogledu sadržine člana 14. ovog predloga zakona, ali budući da naši gosti nisu ovlašćeni da govore, ali mogu da asistiraju ministarki ili ministru, onda ću ja sigurno ovde ostati bez odgovora na to jedno pitanje. Budući da ministarke nema … a evo stiže gospođa Udovički … dobro došli, onda se ja usmeravam sada ka narodnim poslanicima. Verujem da postoji jedno razmišljanje o tome, to sam zaključio na osnovu dosadašnje rasprave, da možda ne bi bilo uputno prihvatiti jedan amandman koji glasi „briše se“, ali čisto radi statistike, poštovana predsednice Narodne skupštine, ovde da kažem da je NBS prihvatila naša dva amandmana koja glase „briše se“. To znači da „briše se“ može da bude smisleno, predmetno i odgovorno, poštovana gospodo. Ne samo da je prihvatila ta dva, nego će uz ta dva Nova stranka imati ukupno sada 21 prihvaćen amandman u ovom sazivu od oko 1.000 podnetih amandmana. Ovo saopštavam samo kako bi se odagnao strah kod narodnih poslanika da je nešto loše ukoliko se glasa za ove amandmane. Hvala vam.
Na naziv Glave IV i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 15. ovog predloga zakona i veliko mi je sada zadovoljstvo što sam ovde imao priliku da u jednom nizu argumentujem za tri amandmana tri uzastopna člana. To mi se vrlo retko dešavalo u ovoj Narodnoj skupštini, čak i kada sam nekada imao pravo na repliku, a eto nisam dobijao. Mi predlažemo da se član 15. ovog predloga zakona briše i ja ću sada da podsetim sve narodne poslanike, budući da smo se dogovorili jutros ovde da ćemo i da čitamo malo sadržinu Predloga zakona, jer većina narodnih poslanika nije imala ni vremena ni prilike da se pripremi za ovu raspravu čitaju predloge zakona, jer smo prošle nedelje raspravljali i o vojsci i o odbrani, pa smo bili i na Odboru za kontrolu službi bezbednosti gde smo branili Zaštitnika građana i evo šta piše u članu 15. U članu 15. piše: „Agencija je dužna da izvrši isplatu osiguranog iznosa u slučaju pokretanja postupka stečaja ili likvidacije banke, koji je regulisan zakonom kojim se uređuje stečaj i likvidacija banaka.“ Moguće je, poštovana gospodo, da bismo mi ovde u Narodnoj skupštini, i sa našim gostima iz Vlade, na primer, obezbedili neku vrstu saglasnosti oko sadržine ovog člana, ali pod pretpostavkom da Vlada Republike Srbije, kao deo izvršne vlasti u našem ustavnom sistemu, poštuje dostojanstvo centralne institucije našeg političkog sistema, a to je naša Narodna skupština naše republike, poštovana gospodo. Još jednom da kažem, da se to ne zaboravi, naša Skupština je, i veliko mi je zadovoljstvo što sam deo toga, svetilište političkog života u našoj Republici, poštovana predsednice.
Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo i amandman na član 16. ovoga Predloga zakona. Budući da je član 16. nešto obimnije sadržine, tu imamo sedam stavova u tom članu, ja ne bih mogao, čitajući sadržinu tih stavova, u dva minuta da stignem sve da pročitam, pa se onda neću baviti time. Ova dva minuta bih hteo da iskoristim da kažem dve važne stvari. Prva je – žao mi je što, evo sada, među poslanicima SNS očigledno malo ponestaje energije posvećenosti našoj diskusiji, raspravi, dijalogu u našoj Skupštini, povodom amandmana na predloge zakona koje podnose Narodnoj skupštini narodni poslanici iz opozicije. Kako je krenulo jutros, meni se činilo da će ova jedna energija da se očuva do kasno večeras, ali,izgleda da imamo blagog popuštanja ovde u pažnji kod poslanika SNS. Zato ja predlažem predsednici Narodne skupštine, gospođi Gojković, da razmisli da budući da sada jeste vreme za to, možda odredi jednu pauzu, ne mora od sat vremena, od dva do tri, ali, recimo, od 14.00 do 14.30 sati, kako bi se narodni poslanici SNS malo odmorili, malo možda i dodatno pripremili i dogovorili da nastavimo kako smo jutros i počeli, poštovana predsednice.
Jel može malo o amandmanu?
Naravno. Mi smo u amandmanu na član 1. dali osnovni argument zašto smatramo da taj član treba da se briše i ista ta argumentacija koju smo ponudili u članu 1. važi i za član 16. i u odnosu na ovo što sam rekao više ništa ne bih mogao da dodam vezano za mogućnost usvajanja ovog amandmana na ovaj član ovog predloga zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Poštovana predsednice, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Pavićević nešto demantuje tu sam sebe kad su u pitanju amandmani – briše se i nema obrazloženja ovog kojeg on usmeno izlaže. Dakle, nije tačno da on nije pročitao zakon, nego samo nije možda mogao da sve prenese u obrazloženju. Šteta je što gospodin Pavićević nije 2000. godine bio sa svojom sadašnjom strankom u početku, možda bi mogao da pomogne da mi danas o ovome ne raspravljamo. Dakle, imam utisak, nazdravlje njemu, da je Ajnštajn ili Tesla, možda bi to bilo malo bolje.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po pominjanju poslaničke grupe i narodnih poslanika SNS. Hteo bih da obavestim predsedavajuće i predsednicu Narodne skupštine da narodni poslanici SNS nisu umorni i da im je ova rasprava izuzetno zanimljiva. Jako nas interesuje na koliko još načina, metamorfoza, izvrtanja reči, menjanja redosleda u rečenici, predlagači amandmana žele da učestvuju u ovoj diskusiji? Čak štaviše, mi ih jako uvažavamo, jer kad se setim saziva od 2008. do 2012. godine, obično su sedeli poslanici opozicije i pričali sami sa sobom, mi smo svoje kolege, pripadnike bivšeg režima uvažili – sedimo sa njima u sali i diskutujemo onoliko koliko mi smatramo da je potrebno. Mogu da im odam jedno priznanje. Naime, za dve reči, do sada su uspeli iz pet rečenica da naprave 250 varijacija. Svaka im čast na tome.
To je bila replika. Ne oduzimamo vreme. Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin.
Hvala vam. Poštovana predsednice Skupštine, gospođo ministar, predstavnici ministarstva i Narodne banke Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, čisto da nastavim kontinuitet, ali po amandmanu. Smatram da je amandman neprihvatljiv, kao i svi ostali amandmani kojima se briše faktički ceo Predlog zakona o osiguranju depozita. Vratiću se na sam pojam ovog zakona, odnosno na sam predmet regulisanja ovog zakona, zato što mislim da je vrlo bitno da građani znaju šta je predmet regulisanja. To je osiguranje depozita, kao i zaštita depozita pravnih i fizičkih lica i očuvanje stabilnosti finansijskog sistema Republike Srbije. Ovaj Predlog zakona je apsolutno u interesu građana Srbije i ništa ne može biti iznad interesa građana Srbije, pa čak ni očuvanje duha parlamentarizma, niti dostojanstva Narodne skupštine. Jer, mi smo predstavnici građana Republike Srbije i njihov interes mora biti iznad svega. Zašto su bile potrebne upravo ove izmene? Evo, jedan od razloga je zato što smo imali situaciju 2012. godine da su kompletna sredstva za osiguranje depozita faktički potrošena na nesolventnu „Agrobanku“. Dakle, lošim zajmovima rukovodstva „Agrobanke“ građani Srbije su oštećeni za 300 miliona evra. Iz tih razloga moramo doneti jedan ovakav zakon, koji će nas ubuduće zaštititi od ovakvih stvari i kojim će se ostvariti interes građana Srbije. Hvala.
Hvala. Poštovani poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovani gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, naša poslanička grupa je podnela amandman na član 16. i to na stav.3, na stav 4, i dopisivanje stava 6. Skupštinska većina i Vlada su odbacili naš amandman, a ja ću, da bi znali o čemu se ovde priča i o čemu smo mi podneli amandman, da vam pročitam izvorni predlog Vlade koji kaže – na osnovu podatka iz člana 8. stav 3. ovog zakona, Agencija utvrđuje visinu osiguranog iznosa po deponentu i to na osnovu sada stanja svih depozita tog deponenta u banci na dan pokretanja postupka stečaja, odnosno likvidacije nad bankom, uključujući i pripadajuću ugovorenu kamatu obračunatu do tog dana. Drugi stav kaže – kod obračuna osiguranog iznosa za depozit koji predstavlja ugovoreno sredstvo obezbeđenja isplata se vrši ukoliko je potraživanje deponenta veće od iznosa njegove obaveze prema banci po tom ugovoru, a do visine osiguranog iznosa. Ono što smo mi predložili da se menja - Vlada predlaže da Agencija u najkraćem roku na osnovu javnog tendera sprovedenog u skladu sa aktom Upravnog odbora Agencije donosi odluku o tome koja će banka kao banka isplatilac u ime i za račun Agencije isplaćivati osigurane iznose i s tom bankom zaključuje ugovor. Mi predlažemo da se ovaj stav briše i da on glasi – Agencija u postupku sprovedenom u skladu sa zakonom kojim se uređuju javne nabavke određuje banku koja će kao banka isplatilac u ime i za račun Agencije isplaćivati osigurane iznose i sa tom bankom zaključiti ugovor. Stav 4. koji kaže – na postupak izbora banke iz stava 3. ovog člana ne primenjuju se zakonske i uređuju javne nabavke. Mi predlažemo da se to briše i predlažemo novi stav 5. koji treba da glasi – Agencija je dužna da odmah, po okončanju postupka javnog tendera, a najkasnije u roku od tri dana preko sredstava javnog informisanja i na svojoj zvaničnoj internet stranici obavesti deponenta o datumu započinjanja isplate osiguranih iznosa banci isplatiocu iz stava 3. ovog člana i mestu isplate osiguranih iznosa. Stava smo ovakvog, zato što je vrlo bitna transparentnost i kontrola rešenja koju je ponudio predlagač, a prema kome Agencija u postupku određivanja banke isplatioca ne primenjuje Zakon o javnim nabavkama, što je po nama vrlo nedopustivo. Rešenje predlagača nosi u sebi veliki rizik od korupcije, te smatramo da je potrebno da se ono izmeni na način kako smo predložili. Nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovaj naš amandman, jer jedan od osnova na koji Agenicje stiče novac i budžet Republike Srbije i sasvim je normalno da tamo gde je u pitanju novac budžeta Republike Srbije, tj. novac građana Republike Srbije, da se primenjuje Zakon o javnim nabavkama, mislim da se svi slažemo oko toga. Zahvaljujem se.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim studente koji će u okviru programa Međunarodne parlamentarne stipendije obavljati praksu u Bundestagu, a koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Reč ima ministar Kori Udovički. Izvolite.
Samo bih da obrazložim, zvuči kao laka meta reći da neko izuzeće iz Zakona o javnim nabavkama je meta za korupciju, ali ovde se radi o visoko složenim finansijskim poslovima i situacijama koje ne mogu i ne podležu ni u međunarodnoj praksi uobičajenim procedurama. Konkretno, u ovom slučaju je neophodno da se isplata, ne samo izbor nego i isplata sredstava izvrši u roku od sedam dana od kada se donese odluka o stečaju ili o pokretanju postupka stečaja ili likvidacije. Očigledno je da Zakon o javnim nabavkama kod nas, kao ni u drugim zemljama, ne uređuje tu vrstu specifičnih slučajeva. Prema tom, ovo se uređuje u međunarodnoj praksi, u evropskoj praksi, u skladu sa evropskim direktivama posebnim aktom koji u ovom slučaju predlaže i propisuje sama Agencija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po amandmanu. Vi gospodine Bradiću ponovo po amandmanu? Da.
Hvala, poštovani potpredsedniče. Ja ću od vremena šefa poslaničke grupe. Kolega Bradić je detaljno obrazložio ovaj amandman kojim mi tražimo da se izbor banke koja će isplaćivati depozite vrši putem javnog tendera. Naravno, mi ne smatramo da ta javna nabavka kao javna nabavka za kupovinu iz robnih rezervi šećera ili zejtina. Smatramo da postoji u državi Srbiji više banaka koje se mogu baviti ovim poslom i kroz postupak kvalifikacija banka koje ispunjavaju uslove mogu se odrediti neke banke koje mogu da se bave tim poslom, a kada dođe do konkretnog posla, onda se pozivaju te banke da daju u nekom kratkom roku ponudu za obavljanje tog posla. Onda se ne bi dešavalo da jedna banka, koja je nastala kao štedionica, obavlja sve te poslove. Mislim da, gospođo ministarko Udovički, dobro razumete o čemu pričam. Uglavnom je jedna banak kod nas ta banka koja ima monopol za obavljanje tih poslova. Upravo zbog toga da to ne bi bila jedna banka, da bi to bilo više banaka i da bi postojala mogućnost izbora uz manje koštanje za građane Srbije, mi smo predložili da to bude transparentno i da to možda budu banke čiji je osnivač, odnosno akcionar država Srbija.
Samo malo da se dogovorimo. Pošto imate svega dva minuta, da pustimo gospodina Bradića, pa ću vam onda dati reč, da ispoštujem Poslovnik. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospođo ministarko, potpuno opravdavam vaš stav da se podrži ovaj zakon i pravo skupštinske većine da glasa za ono što je predložilo Ministarstvo. Ja samo građanima Srbije kažem da postoji drugo političko viđenje rešavanja ovog problema, jer kada smo rekli javna nabavka, normalno je da ovaj vid nabavke ima svoje specifičnosti, ali, dozvolićete mi, moguće je primeniti opšta pravila Zakona o javnim nabavkama na bilo koju nabavku, adekvatno primerenu ovoj materiji, tj. poslovanju Agencije. Tako da, mi mislimo da Zakon o javnim nabavkama, uz sve modifikacije kojezahteva za određene slučajeve, treba da se primeni, a ako se radi o budžetskim sredstvima, on obavezno mora da se primeni kako bismo sve moguće zloupotrebe sveli na najmanju moguću meru i kako bi ljudi znali da se njihov novac, budžetski novac racionalno troši. Hvala.
Reč ima ministar Kori Udovički. Izvolite.
Ja koliko sada vidim, mi se sasvim slažemo. Komentari oba prethodna govornika su na putu toga da ne sme da bude samo jedna banka, ta koja ulazi u izbor, da mora da bude transparentno, da mora da bude jasno regulisani postupak. Sve je to obezbeđeno ovim zakonom, samo što ovaj zakon predviđa da pošto odredbe i postupci u Zakonu o javnim nabavkama ne odgovaraju specifičnosti situacije finansijskog sistema, odnosno da nešto mora da bude završeno ovoliko brzo, onda se sve to i uslovi zadovoljavaju propisima koje donosi Upravni odbor Agencije u skladu sa ovim zakonom, prema tome sve je u redu, poštujući principe javnih nabavki.
Hvala. Reč ima narodni poslanik, po amandmanu Bradiću. Izvolite.
Dve rečenice, da ne bi više oduzimao vremena. Dakle, da je to tako vi bi ove u trećem stavu napisali u skladu sa aktom Upravnog odbora Agencija, a u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama. To ne piše u trećem stavu, a Upravni odbor Agencije može da znači da propiše propozicije kako on smatra da treba. E, o tome mi i pričamo, znači to nije u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama. Hvala.
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 17. ovog Predloga zakona. Ponudili smo jedan ključni argument za usvajanje ovog amandmana, ali bih ovde hteo tu argumentaciju da proširim poštovana gospodo, uz nadu da će narodni poslanici, ako već Vlada nije imala sluha, prihvatiti ovu argumentaciju i kao treći naš amandman „briše se“, prihvatiti i ovaj amandman na član 17. Dakle, po našem sudu poštovana gospodo, time što je u Narodnu skupštinu 28. januara 2015. godine, uputila i ovaj Predlog zakona kao jedan od predloga zakona, Vlada Republike Srbije je odlučila da se ponaša tako kao da mi živimo u jednom ustavnom sistemu u kojem Skupština zavisi od Vlade, a poštovana gospodo i gospođo Udovički, gospodine Arsenoviću, prema našem Ustavu Skupština ne zavisi od Vlade nego je situacija upravo obrnuta. Vlada zavisi od Skupštine i ja smatram da ovakav pristup Vlade otkriva jedno nerazumevanje i neodgovornost. Dovoljno je, ja mislim samo da se prisetimo člana 99. Ustava gospodo, a to je nama najznačajniji dokument ovde. U članu 99. evo, na primer, šta kaže odnos Skupštine prema Vladi i Narodnoj banci, kaže – Narodna skupština bira Vladu nadzire njen rad, odlučuje o prestanku mandata itd. A što se tiče Narodne banke, bira, razrešava guvernera Narodne banke i nadzire njen rad. Ovde većina poslanika se ponaša kao da Vlada nadzire naš rad, poštovana gospodo. Nemojmo to da dozvolimo ovde.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Gospođo ministre, dame i gospodo, narodni poslanici, naravno da mi neprihvatljiv ovaj amandman i ovako koncipiran amandman i naravno da predlažem se odbije navedeni amandman. Dakle, amandman na član 17. Predloga zakona. Sa istim epohalnim obrazloženjem i želeo bih da pročitam to epohalno obrazloženje. Dakle, ovaj amandman je podnet kako bi se tekst amandmana na član 1. uskladio u pogledu definisanog cilja. Predlagači ovog amandmana sa ovako genijalnim obrazloženjem su naravno poslanici Pavićević i Živković, ne znam sada ko je od njih dvojice pisao ovo obrazloženje, pretpostavljam Živković, ali to je manje važno. Ono što je važno jeste da građani Srbije imaju priliku da vide kako se neki narodni poslanici ophodne prema zakonima, ophode i odnose prema amandmanima, prema Narodnoj skupštini, ali i prema građanima Srbije. Zato vas molim da ovaj i sve ostale amandmane u tekstu – briše se, u tekstu koji ni na koji način ne utiče i ne popravlja navedena zakonska rešenja i odbiju, hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. MARIJAN RISTIČEVIĆ: Dame i gospodo, narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštujući pravo na verbalnu egzibiciju i na opstrukciju svakog poslanika opozicije, bez obzira ko je ovaj amandman pisao, a ko je držao stražu, ja moram reći da je ovaj amandman totalno ne prihvatljiv. Ovaj amandman ukoliko bi prihvatili bi se graničio sa „Miki Maus“ politikom. Šta recimo, ako se pojavi novo tetkino malo koje je u kauč 12 miliona evra strpalo, ako dovede neke nove banke i likvidira ove, kao što je to bio slučaj, šta ako ti finansijski eksperti uklanjanjem domaćih banaka, omoguće da finansijsko tržište zauzmu većinom strane banke, na određeni način izruče 86% finansijskog tržišta stranim bankama i ostane 14% domaćim bankama? A onda bez čarape na glavi i pištolja, kao recimo u „Razvojnu banku“ i „Agrobanku“ uđu sa svojim prijateljima tajkunima i iznutra opljačkaju banku i u toj pljački štediše imaju najveću štetu. Član 17. govori da u takvim slučajevima, u svim slučajevima kada dođe do likvidacije i stečaja banke, obaveza je da se isplati deponenti u visini svojih depozita za koje države garantuje preko Agencije. Takođe po ovom članu oni koji su uložili depozit da bi njime garantovali za neki posao, kao sredstvo obezbeđenja, treba da budu nadoknađeni. Ukoliko ovo izbrišemo, mi dovodimo u pitanje štednju. Mi u tom slučaju ne dovodimo u pitanje samo štediše, dovodimo u pitanje likvidnost banaka. Na takav način ugrožavamo privredu. Na takav način ugrožavamo i devizne rezerve, nadam se da će se kolega Arsić složiti samnom. Usvajanje ovog amandmana bi bilo pogubno i po stanovništvo i po privredu i po državu i po devizne rezerve. Za mene je ovo ne prihvatljivo bez obzira što poštujem svaki način opstrukcije koji vrši opozicija, ali pri tome mora voditi računa, da kada nešto briše da u takvoj situaciji ne izbriše i građane štediše, da im ne napravi štetu, pa može makar da preskoči da se neki član ne izbriše da bi mogli da izađu pred lice svojim biračima. Šta ako usvojimo ovaj amandman, predloženi? Skupština to pravo ima. Ko će u buduće onda nadoknađivati štetu deponentima, štedišama, ukoliko oni svoju teško stečenu štednju zbog likvidacije i stečaja banaka izgube. Ukoliko se ovaj član usvoji, odnosno ovaj amandman, član 17. se briše i u takvom slučaju Agencija preko banke isplatioca neće nadoknađivati štetu štedišama. Za mene je to neprihvatljivo, bez obzira koliko je akademsko čestita namera predlagača ovog amandmana. Hvala. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikić i gospodine Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja smo podneli amandman i na član 18. Predloga zakona o kome sada raspravljamo. U odnosu na bazičnu argumentaciju koju smo ponudili u obrazloženju za amandmane na sve članove ovog Predloga zakona, ovde poštovana gospodo i gospodine Arsenoviću, želim da dodam dve stvari, naravno kako bih ubedio narodne poslanike da u danu za glasanje glasaju za usvajanje i ovog našeg amandmana. Prva stvar, primetio sam tokom rasprave danas da postoji jedna vrsta bojazni, straha, pre svega kod narodnih poslanika da će ukoliko se prihvate naši amandmani - briše se, da će u ovoj oblasti, u ovom polju da nastane jedna čistina, da ćemo imamo da imamo jednu ledinu na kojoj se ništa neće nalaziti. Neće, poštovana gospodo. Ova oblast je na određeni način i sada već regulisana i molim gospođu Udovički da kaže da nije tako, ako misli da nije tako. Samo hoću da kažem gospodi narodnim poslanicima da je polje već regulisano. Samo je pitanje da li ćemo sada da prihvatimo ovaj pristup Vlade, koja nas ovde u dva-tri dana hoće da natera da prihvatimo na brzinu nešto što ona predlaže i to u paketu sa rešenjima u drugim predlozima zakona. Druga stvar, poštovana gospodo, ovde sam čuo još jedan komentar koji se tiče naših amandmana, kaže – legitimna opstrukcija. Ovo što ja danas radim, što radimo narodni poslanik Zoran Živković i ja nije opstrukcija, poštovana gospodo, ovo se naziva dekonstrukcija loše izvršne vlasti i zato treba ovde da se borimo, narodni poslanici. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukoliko usvojimo ovaj amandman da se izbriše član 18. To znači da potraživanja deponenta po osnovu osiguranih depozita prenose se na agenciju. U takvoj situaciji deponenti bi bili uskraćeni za isplatu osiguranog depozita, a to je ono što je do 50.000 evra. Na takav način bi našim štedišama, našim građanima onemogućili da naplate svoju štednju u skladu sa ovim zakonom. Za mene je to neprihvatljivo. Da li je to rekonstrukcija, opstrukcija, destrukcija itd. možete nazvati kako hoćete, ali je neprihvatljivo da neko teško zarađen novac stavi u banku, da to budu često iznosi ispod 50.000 evra, da penzioneri štede do 1.000 evra, najviše štednih uloga se kreće negde ispod 5.000 eura. To su teško stečene pare i mi kao parlament nikako ne smemo dopustiti da zbog verbalizma, kako sam ga ja nazvao, na neki način nasednemo i usvojimo ovaj amandman i na takav način dovedemo u nesigurnost većinu naših štediša koji teško zarađen novac stavljaju u banku računajući na to da će država osiguravajući te depozite u svakom trenutku njima namiriti štetu ukoliko banka propadne i ode u stečaj i likvidaciju. To je sasvim neprihvatljivo, bez obzira kako se zove predlagač koji ima znanje, koji ima zvanje. Jednostavno mi kao poslanici ne smemo dopustiti takvu neozbiljnost sebi, da usvojimo amandman i ugrozimo ionako ugroženo stanovništva koje poneku paru čuva za najcrnje dane, ukoliko dođe do nepredviđenih situacija u porodicama koje često žive na ivici egzistencije. Takođe u članu 18. stoji i da potraživanjakoja se odnose na veću visinu depozita od 50.000 evra neće biti nadoknađivani sredstvima iz Agencije, neće biti preneta na osiguranje u Agenciji, nego će se ta sredstva naplaćivati kroz likvidacionu masu, odnosno kroz ono što ostane u stečajnim i likvidacionim postupcima. Mislim da je ovaj član izuzetno fer, da nudi svima fer rešenje, da oni do 50.000 naplate svoju štetu, a oni preko 50.000 srazmerno sredstvima koja ostanu posle stečaja i likvidacije nadoknade sebi i ostatak štete i mislim da je ta sigurnost i za stanovništvo i za privredu neophodna i da je sasvim neozbiljno prihvatiti taj amandman. Ukoliko ga je neko podneo to je njegovo pravo, ali mi kao poslanici jednog ozbiljnog visokog doma ovog parlamenta nemamo pravo da ugrozimo naše građane i da ugrozimo štednju, pre svega onu ispod 50.000 evra, a mislim da one do 5.000 evra, najviše u našim bankama. Hvala.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, ministarka opet nije tu, ali tu su naši gosti iz ministarstva, gospođa Šuput, gospodin Milikić i gospodin Kokotović, poštovani gosti, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na ovaj član Predloga zakona i naravno, kao što je bio slučaj u odnosu na prethodni član i prethodni amandman, ja i sada želim ova dva minuta da iskoristim ne da ponavljam ono što je bila naša argumentacija koju smo ponudili u pisanoj formi narodnim poslanicima kada smo podneli ovaj amandman, nego želim tu argumentaciju da dopunim jednom novom vrstom argumenata, a sve na osnovu rasprave kojoj danas ovde prisustvujemo. Ja sam pažljivo slušao komentare narodnih poslanika i narodnih poslanica ovde o našim amandmanima, ovom Predlogu zakona. Primetio sam da se u opisu toga šta ja danas ovde radim, koriste i neki neprimereni termini tipa - mržnja, neznanje, neodgovornost i slični termini, kao i termini - opstrukcija i npr. destrukcija. Molim vas, poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, da se zamislimo oko tih termina. Evo, ja ovde imam rečnik srpskog jezika, Matice srpske, da se malo poslužimo i rečnikom, poštovana gospodo, pazite šta znači kada kažemo - destrukcija za nečije delanje. Kaže destrukcija - razaranje, rušenje, uništavanje, poštovana gospodo. Kada jedan narodni poslanik podnese jedan amandman on amandman podnosi ne da bi nešto rušio, nego da bi ono što je neki predlog, popravio, poštovana gospodo. Sada je za nas pitanje – kako smo došli do situacije da tekstom – briše se, moramo da popravljamo nešto što radi izvršna vlast? Da se zamislimo malo oko toga. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, tekstom ovog amandmana, odnosno nedostatkom teksta ovog amandmana, da to tako nazovem, ruši se pravo deponenata da od banke budu informisani o osiguranju svojih depozita, o visini osiguranja itd. Naime, član 19. stav 1. kaže – banka je dužna da deponentima i zainteresovanim licima pruži informaciju o osiguranju depozita utvrđenog ovim zakonom, a posebno informaciju o visini i načinu isplate osiguranog iznosa. Za razliku od mog prethodnika ću govoriti o amandmanu, koji su podneli, a ne o rečniku, i ono što pojedine reči znače. Brisanjem ovog stava ili ovog člana doveli bi do toga da banka ne mora da pruži informaciju, da ne treba da pruži informaciju deponentima o visini osiguranih depozita. Za mene je to neprihvatljivo iz prostog razloga što bilo koji štediša kada uđe u banku treba da zna za čega mu jemči banka, za čega mu jemči država, za čega mu jemči agencija i ne davanje takvih informacija bi bio još jedan zločin prema našem stanovništvu i ja mislim da tako nešto ne treba dopustiti ukoliko narodni poslanici smatraju da je ovo ozbiljan predstavnički dom, zakonodavno telo koje treba da obezbedi sigurnost našim štedišama, a ne nesigurnost. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije amandman na član 19. u tekstu – briše se. Uprkos tome što sam potpuno saglasan sa obrazloženjem Vlade RS, sa obrazloženjem kojim ne prihvata ovaj amandman osetio sam potrebu da se javim i želeo bih da pročitam obrazloženje Vlade RS. Amandman se ne prihvata s obzirom na to da u obrazloženju nisu navedeni razlozi koji upućuju na osnovanost i opravdanost rešenja navedenog u tekstu amandmana. Mislim da ovo obrazloženje sve govori i mnogo toga govori o motivima predlagača da napiše ovakve amandmane. Da vam kažem da ja nisam protiv opstrukcije. Mislim da je to nešto što je već viđeno već nekoliko puta. Mislim da je to nešto što je legitimno, ali to je najlakše radite. Gospodine predsedavajući, najlakše je napisati stotine i stotine amandmana u tekstu – briše se i tako maltretirati i narodne poslanike i građane Srbije što je najbitnije, ali za tako nešto nije potrebna ni naročita stručnosti, ni naročita pamet. To svako može. Hajde jednom, gospodine Pavićeviću, jednom se prevarite i napišite neki amandman koji će doprineti nečemu, koji će učiniti nešto dobro i za finansijsku stabilnost i za fiskalnu konsolidaciju i privredni oporavak, za bilo šta. Hajde jedno se prevarite. Hvala.
Na naziv glave V i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti u našoj Narodnoj skupštini, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 20. i na naslov iznad člana 20. Kao što je bio red i u prethodnim slučajevima, ni sada neću, poštovani predsedavajući, podsećati narodne poslanike šta je bila naša bazična argumentacija. Moja polazna pretpostavka je da su svi narodni poslanici pročitali to obrazloženje. Dakle, podrazumevamo da to već postoji. Samo hoću ovde da dodam jedan argument koji, ja mislim, može da utiče na raspoloženje i stav narodnih poslanika povodom ovog amandmana i mogućnosti njegovog usvajanja. Evo, i malo pre smo čuli da ovde postoji jedna sumnja u to da su kvalitetni predlozi naših amandmana i rečno je – pa hajde konačno predložite nešto, a da ima neki tekst koji nije – briše se. Moram narodnim poslanicima ovde da kažem da je nama u ovom sazivu Narodne skupštine do sada, ne računajući ovih sedam predloga zakona, prihvaćeno, poštovana gospodo, 19 amandmana. Pet amandmana se ticalo upravo oblasti za koju je nadležna gospođa Udovički. Kada je ona ovde bila gošća, kada smo se posvetili raspravi o nekoliko predloga zakona koje je ona ovde branila, usvojeno je pet naših amandmana. Gospođa Zorana Mihajlović je usvojila sedam naših amandmana kada smo menjali Zakon o planiranju i izgradnji. Gospođa Tabaković je sada usvojila dva, poštovana gospodo. Ovo se, dakle, naziva dobrim delanjem opozicije u Skupštini, ali i dekonstrukcijom jedne veoma loše izvršne vlasti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanoviću, povreda Poslovnika.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram povredu člana 106. - govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Ja vas upozoravam da ubuduće upozorite narodnog poslanika, kada je reč o ovom amandmanu, da nam obrazloži zašto traži da se izbriše, recimo, naslov – izveštaj Agencije, pošto je njegov amandman – briše se. Voleo bih da nam on stručno objasni zašto bi trebalo izbrisati nešto što je u korist ovih građana, u korist uopšte države, a ne da slušamo predavanje i da ovde zaista maltretiramo građane i sve koji gledaju ovaj prenos. Ukoliko on odbije da obrazloži zašto bi nešto trebalo da se obriše, ja vas molim da primenite član 109. i da mu izreknete opomenu. Hvala vam.
Gospodine Đukanoviću, uvek kada je povreda Poslovnika, razmišljam koliko je ona zasnovana, realna. Vi ne vidite da ipak kroz svoju diskusiju izazivate gospodina Rističevića da on odstupi od teme. Kada bi se vi striktno držali, kao pojedinci, a ja pratim izlaganje svakoga ko se vezuje za amandman i samo o njemu govori, onda ja nemam moralno pravo da drugom poslaniku to dozvolim. Međutim, čim neko odstupi i počne da priča mimo amandmana, onda mi izbija sve argumente iz ruku da se ja tako ponašam. Prema tome, budite sigurni da od vas uglavnom zavisi da li ja mogu gospodina Pavićevića da uvedem u red. U tom smislu smatram da ste vi delimično u pravu, i čak sam se ja mislio da ga povratim i da mu kažem – vratite se na dnevni red, ali imajući u vidu šta je pre toga rečeno, onda sam mu, da tako kažem, progledao kroz prste. Ja smatram da nisam povredio Poslovnik, a vaše je pravo ako želite da se izjasnimo u Danu za glasanje? (Ne.) Ja ću sada da zamolim gospodina Pavićevića, kada bude obrazlagao buduće amandmane, da ih obrazlaže tako da uveri narodne poslanike zašto je on to predložio i zašto treba da ih prihvatimo, jer je dosta više osporavanja da li ste imali pravo ili niste. Ja mislim da vi imate pravo na to i ne treba niko da osporava da li je on valjan ili nije, to će poslanici reći. Ako uvažite tu moju sugestiju i preporuku, onda ćemo mnogo lakše raditi, bezbolnije i efikasnije. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, koliko sam uspeo da pročitam tekst amandmana, izveštaj Agencije za osiguranje depozita, ukoliko bi usvojili ovaj amandman, bi glasio ovako (narodni poslanik pokazuje prazan papir). Gotovo je nemoguć za pročitati. Ja bih ga možda i prihvatio da mogu da ga pročitam, ali izveštaj Agencije za osiguranje depozita, ukoliko bi usvojili amandmane naših kolega poslanika, bi glasio ovako (narodni poslanik pokazuje prazan papir). Za mene je to jednostavno neprihvatljivo, a verujem i za većinu poslanika i mislim da ćemo odbiti ovaj amandman. Za njega nije bila potrebna neka velika veština, zvanje i znanje, a vika koja se sve više čuje mene ne sprečava da iznesem svoj stav. Čim neko počinje mnogo da viče, što je vika jača, to su mu argumenti tanji. Hvala.
Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milekiću i gospodine Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 21. i ja ću, kao što sam radio tokom celog dana, naravno iskoristiti ova dva minuta, poštovani gospodine Arsenoviću, da pokušam da ubedim narodne poslanike da prihvate naš amandman na član 21. Budući da sam razumeo da narodni poslanici iz SNS-a žele malo da i čitaju i da se čuje šta piše u članovima, evo za član 21, poštovana gospodo, ko nije stigao da pročitam, ja ću da pročitam šta piše u članu 21. Piše: „Ako banka blagovremeno ne ispuni obaveze koje su propisane ovim zakonom ili aktom Agencije donetim na osnovu ovog zakona, Agencija o tome obaveštava Narodnu banku Srbije, koja preduzima odgovarajuće mere u skladu sa zakonom.“ Šta je moj dodatni argument, poštovana gospodo, u odnosu na onaj bazični koji smo i predali u pisanoj formi svim narodnim poslanicima, a vezano za član 21? Upravo to što bi možda bilo moguće da se mi i usaglasimo oko sadržine većeg dela članova ovog Predloga zakona, samo da smo imali vremena i da smo se oko toga mi narodni poslanici ovde dogovorili, da damo sebi vremena da pročitamo, tumačimo i na najbolji način razumevamo ono što piše. Što se tiče glasnosti, poštovani predsedavajući Arsenoviću, dve stvari. Ja sam konsultovao profesora Milisavljevića, on se bavi patologijom sluha, kaže – sve je u redu. Druga stvar, jedini čovek koji ovde neprimereno glasno viče kada dođe u Skupštinu je gospodin Vučić, pa vas molim da njemu to kažete kada dođe. Hvala.
Hvala, gospodine Pavićeviću. Molim vas, gospodine Pavićeviću, nemojte upadati u kontradiktornost. Ako niste pročitali i ako ne znate da date drugi amandman, izvinite, tako ste otprilike rekli, onda nije ni korektno da branite svoj amandman. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 21. po predlogu mojih cenjenih kolega glasi ovako (narodni poslanik pokazuje prazan papir). Ovo je veoma teško napisati. Ovaj tekst amandmana morala su da pišu dvojca, jedan nikako nije mogao da napiše. Iz tog razloga, ukoliko bi prihvatili ovakav amandman, član 21. bi glasio ovako (narodni poslanik pokazuje prazan papir), što znači da Narodna banka Republike Srbije ne bi preduzimala mere iz svoje nadležnosti da se ovaj zakon sprovodi, da na zahtev Agencije sprovede mere ukoliko banke počnu da brljaju sa štednjom, sa depozitima itd. Za mene je to neprihvatljivo. Za mene su štediše i građani svetinja, a pre svega oni sa veoma niskim depozitima, sa veoma malom štednjom. Mi moramo da ih zaštitimo po svaku cenu da ne bi doživeli nešto što su ranije štediše doživljavale. Prema tome, bez obzira ko koliko vikao, ko to bude tumačio kao patologiju, ja tu viku mogu da protumačim i na drugi način. To ne mora da bude patologija sluha kada neko iz amandmana u amandman koji glasi ovako, koji su potpuno prazni, kada neko nedostatkom teksta u amandmanu to kompenzira vikom, ja to mogu nazvati nekom drugom patologijom, a za to su nadležne moje kolege Rančić i gospođa Slavica Đukić Dejanović. Oni treba da procene nedostatak argumenata i količinu te buke i vike koja sledi zbog nedostatka argumentacije u amandmanima koji su podneti. Hvala.
Molim vas gospodine Rističeviću. Gospodine Rističeviću, molim vas, znači, dok ste obrazlagali amandman ja nemam ništa, ali nemojte se baviti ni patologijom, ni psihologijom, ostavimo to na drugom mestu. Nije korektno, nije uredu molim vas. Ajmo, da imamo jedan nivo dostojanstva. Koliko god se vi ne slagali sa nekim, to je vaše pravo i to ne slaganje možete iskazati na jedan dostojanstven način, zato vas molim da ubuduće te više reči ne koristite. Reč ima Janko Veselinović, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedniče, predsedavajući, povredili ste član 107. Poslovnika Narodne skupštine koji kaže - da sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnom poslaniku, drugom narodnom poslaniku, korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenice i ocene koja se odnose na privatni život drugih lica. Dakle, govornik koji je poslednji govorio je pričao dva minuta ili više, niste ga ni opomenuli, ni prekinuli. Govorio je o prethodnom poslaniku da treba da ide kod psihijatra, da se leči što nije prvi put. Vi ste na taj način grubo prekršili Poslovnik Narodne skupštine, to se čini od strane većine prema poslanicima opozicije. Zbog toga mi upozoravamo i zbog toga cela međunarodna zajednica zna da se ovde sprovodi diktatura prema opoziciji. Ovo je nečuveno.
Gospodine Veselinoviću, vi ste reklamirali povredu Poslovnika na koju sam ja reagovao. Vi dobro znate da po Poslovniku lepo kaže – ako predsedavajući upozori govornika i on više to ne čini, smatra se da je, da kažem, greška otklonjena. Prema tome, smatram da sam svoje odradio. Pratiću u buduće. Nisam za to da ovde budem kao žandar i da gledam ko god je, odmah, aha, prekoračio je korak pogrešno da ga kaznim, nego, naprotiv, da sa vama lepo komuniciram. U tom smislu tako se i ponašam i smatram da nije povređen Poslovnik, a vi možete u danu za glasanje da tražite. Hoćemo li se izjasniti? Da. Povreda Poslovnika, Đukanović. Izvolite.
Reklamiram povredu člana 107. grubo narušavanje dostojanstva u parlamentu, ali mi smo čuli malopre od uvaženog kolege da su on upravlja po nečemu što se kaže između narodne zajednice, pri tom, okreće naravno celu priču. Mislim da smo mi, uvaženi predsedavajući, suverena država koja ima svoj parlament i valjda mi ovde sami donosimo neke odluke. Mene lično, a i svakoga vređa da neko može iz međunarodne zajednice navodno da nam sugeriše i da nam upravlja ovde parlamentom, zato što smatram da smo ipak dovoljno samostalna država i da jednostavno nema potrebe za tako nečim i pozivati se na tako nešto, a pri tom naravno izvrtati nešto što zaista niko nije iz međunarodne zajednice ni rekao. Hvala vam.
Moram konstatujem da ja to tako nisam shvatio i zbog toga smatram da nije, a i da je rekao, ne mogu da mu zabranim da ne kaže ovde slobodno izražavanje mišljenja i ne vidim razlog da je zbog toga povređen Poslovnik. Vi možete u danu za glasanje da se Narodna skupština izjasni. Ne, u redu. Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović. Da li vi želite po amandmanu? Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ko nad kim sprovodi ovde diktaturu u ovom parlamentu, o tome možemo da diskutujemo. Mi smo više puta prihvatali smislene amandmane opozicionih kolega i nemamo nikakav problem da nastavimo i dalje sa takvom praksom. Međutim, problem se javlja kada pojedine opozicione kolege samo da bi opstruirale rad ovoga parlamenta i usvajanje predloženih zakona, jedino što znaju, umeju je da predlože – briše se. Namera da se bude opstruktivan i činjenica da si ipak bezidejan rezultuju samo revoltom i podsmehom građana koji se čudom čude kakvi se sve amandmani podnose od strane pojedinih kolega. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Po amandmanu. Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, vi ste svedoci da sam ja govorio gotovo 80% po amandmanu i sada govorim po amandmanu. Ako banke ne ispune svoje obaveze Narodna banka Srbije preduzima odgovarajuće mere na predlog Agencije koja obaveštava Narodnu banku o nepravilnostima koje zatekne. Otprilike sam tumačio da je neozbiljno izbrisati ovakvu odredbu u takvoj situaciji naše štediše bi došle u vrlo neprijatnu poziciju da se više njima ne garantuje za njihovu štednju. Mislim da sam jedna od retkih koji je govorio o amandmanima, međutim, gospodine predsedavajući, vi morate malo da me zaštitite od vike ovih doktora. Oni sve više viču i viču, oni mene treba nešto da nauče, a ne da galamom nadamnom sprovodi neka vrsta obuke na koju ja nisam navikao. Oni mogu lepim nekim svojim znanjem mene nešto da nauče i ja nemam ništa protiv. Ukoliko se nastavi sa ovom galamom ja ću morati da zatražim zaštitu od Zaštitnika građana, s obzirom da se on bavi politikom, ja ću tražiti zaštitu od zaštitnika seljana. Hvala.
Niste reklamirali povredu Poslovnika, ali moram samo jednu rečenicu da kažem. Nemam ovde meru decibala i nisam u mogućnosti. Priroda svakog od nas je da neko govori glasnije, neko tiše. Intonacije su različite. Molim vas da sve što je u granicama da kažem normalnog ili razumljivog, da tolerišemo, nemojmo biti toliko preosetljivi. Molim vas u tom smislu da takvu vrstu govora ne upražnjavamo. Hvala vam na razumevanju. Što se tiče vaše zaštite, mislim da sam bio korektan u tom pogledu kada je reklamiranje povrede Poslovnika i idemo dalje. Na naziv glave VI i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti naše Narodne skupštine danas, gospođo Šuput, gospodine Milekiću i gospodine Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 22. i ja ću poštovani predsedavajući kao i uvek do sada stoprocentno da se usmerim ka obrazlaganju našeg amandmana. Najpre, imam tri stvari tu da kažem, a evo i idem redom. Najpre, našoj saradnici Ivani Negojević ovde sada se evo javljaju građani, prosto, pošto gospođa Mrdaković ima neke dileme, koji podržavaju da se izmeni član 22. kako smo mi predložili gospodine Arsenoviću i predlažem da samo nastavimo ovakvim tempom. Druga stvar, poštovani gospodine Arsenoviću, mi smo ovde slobodno izabrani predstavnici građana i naravno da je u redu kada građani našoj saradnici Ivani Negojević jave, ovaj član 22. treba da se briše zbog argumenata koji ceo dan iznosite ovde. Onda meni ne preostaje ništa drugo, gospodine Arsenoviću i poštovana gospodo narodni poslanici da sledim tu volju građana koji su nas ovde izabrali na slobodnim izborima. Da li je tako, gospodine Arsenoviću? Treća stvar, moram da kažem ovde postoji povodom ovog amandmana na član 22. jedna upitanost oko smislenosti, a onda ja nudim argument gospodine Arsenoviću. Pa, ako je smisleno da gospođa Tabaković usvoji dva naša amandmana – briše se na jedan od dva predloga zakona koji ona ovde brani, ja mislim da je smisleno da se usvoji gospodine Arsenoviću i naš amandman – briše se na član 22. ovog predloga. Pa, ako gospođa Udovički ne prihvata, da prihvate narodni poslanici. Ja bih bio zadovoljan, a i građani poštovana gospodo.
Gospodine Pavićeviću, ali vas molim da u sledećem amandmanu mi obrazložite kako ste vi ovaj amandman obrazložili sa izborima, sa ne znam šta ste sve rekli, ali ništa o amandmanu niste rekli. Nemojte molim vas, a obećali ste da ćete govoriti samo o amandmanu, a reč o amandmanu niste rekli i mene niste ubedili lično, hajde nisam ja etalon koji mora sve to da shvati, ali da treba ovaj amandman da se prihvati. Hvala. Ponovo insistiram da se govori o dnevnom redu. Ovo što ste vi govorili nije bio dnevni red. Reč ima Vladimir Đukanović, po amandmanu. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući ovde ću se složiti sa uvaženim kolegom, ubeđen sam da mu je neko zakucao na vrata ili od bankara ili od tajkuna, zato što baš ovo što predlaže da se briše samo može njima da odgovara. Ja zaista verujem da je neki tajkun došao i zakucao njima na vrata i rekao – svaka vam čast što ovo želite da obrišete, ili možda neko od ovih bankara, zato što baš ovaj član reguliše kazne za banke ukoliko ne poštuju ove zakonske odredbe, iako vi tražite da se ovo obriše, onda svaka čast, drago mi je što je neko stao u zaštitu onih koji su pljačkali građane sve ove godine, da narod to jednostavno vidi, ali prosto mi moramo građanima da ukažemo o čemu se ovde radi i ja verujem zaista da je recimo možda neki Mišković ili neko zakucao na vrata i sigurno je pohvalio ovakav jedan amandman od strane uvaženog kolege. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik, Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Đukanović je gotovo rekao ono što sam ja hteo da kažem. Ako neko ne želi da kazni banke, onda taj gura banku u prekršaj. Dakle, onda banka nesmetano može da opljačka štediše kao što je to do sada bio slučaj, posebno u Vojvodini, Razvojna banka Vojvodine, pa „Agrobanka“, pa „Nova agrobanka“. Znači, nesmetano može da opljačka, jer ona ne podleže kažnjavanju. Ja mislim da je neprihvatljivo da Skupština stane u korist milionera, a na štetu miliona građana. Hvala.
Hvala. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Goran Ćirić i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik, Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Naš amandman se odnosi na član 22. i to na stav kojim se definiše iznos novčane kazne za odgovorno lice u banci i to maksimalni iznos. U Predlogu zakona je 500.000 dinara, mi predlažemo za 200.000 dinara manje, ali ovaj amandman je dobar povod da otklonimo zabunu koja eventualno nastaje kroz našu diskusiju, jer je amandman tome dokaz da se ovaj Predlog zakona povuče iz procedure, da se prihvate svi amandmani kolega Vladimira Pavićevića i Zorana Živkovića, stari zakon bi ostao na snazi. Ta oblast je uređena. Vlada želi na drugačiji način da uredi tu oblast i ja sam protiv ideje od početka, znači od izmene Zakona o ministarstvima, pa kroz ovaj Zakon o osiguranju depozita. Namera Vlade koja se provlači kroz svih sedam zakona. Šta je Vlada rekla u obrazloženju, zašto ne prihvata amandman kojim se menja gornji novčani iznos kazne? Ja bih molila sve nas, uključujući i predstavnike Vlade, da kada uzmemo sebi za pravo da komentarišemo kakav je sadržaj nečijeg obrazloženja ili amandmana, da se setimo da i sami pišemo obrazloženja, a po onoj dobroj staroj – ko stanuje u kući od stakla ne bi nikako trebalo da se gađa kamenjem, nigde, što je ovde uobičajena stvar. Dakle, Vlada mi obrazlaže odbijanje amandmana na sledeći način – Amandman se ne prihvata iz razloga što se povećanjem gornjeg nivoa novčane kazne za odgovorno lice u banci na 500.000 dinara povećava i nivo odgovornosti za postupanje u skladu sa zakonom koji reguliše osiguranje depozita i omogućava se njegovo dosledno sprovođenje, što je posebno važno u uslovima kada je skraćeno vreme početka isplate iznosa, osiguranih depozita, kao i obezbeđenje finansijske discipline, a sve u cilju uspešnog konsolidovanja Fonda za osiguranje depozita. Poput one stare – koliko me zaprepasti poskupljenje, toliko me više zasmeje objašnjenje. Ovo je stalan manir, ne samo ove Vlade, sve vlade, da se za obrazloženje za odbijanje amandmana pišu bez ikakve veze sa amandmanom, a kako sam vam pročitala, svima je dostupno bez unutrašnjeg smisla u sledu rečenica kojima je narodnim poslanicima Borislavu Stefanoviću, Balši Božoviću, Goranu Ćiriću, Draganu Šutanovcu i meni objašnjeno, obrazloženo zašto 500.000, a ne 300.000. Da ne povezujem sa drugim zakonima za koje se ovde tvrdi da su u vezi sa Zakonom o osiguranju depozita novim, ovog trenutka da prestane rasprava i da se povuče iz procedure, oblast bi bila uređena drugačije, ali bi bila. Nekorektno je unositi zabunu samo veselja radi da se uklanjanjem bilo kog člana ovog zakona da ostaje neuređena oblast, ali, dobro. Ne mislim ja da Vlada treba da prihvati ni obrazloženje koje smo mi dali ni da se saglasi sa našim predlogom da bude 300.000 umesto 500.000. Ali, mislim da svako onaj ko ima nameru da poslaniku koji podnosi amandman da opasku diskvalifikacione vrste, da li na ličnost poslanika ili na sadržaj amandmana, da povede računa da je sam pisao nešto što je nedopustivo i što nije čak ni čitljivo, a kamoli obrazloženo. Hvala vam.
Na naziv glave 7. i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živkovići Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti u našoj Narodnoj skupštini i poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, budući da ste mi vi nekoliko puta saopštili da imate sumnju da li su ova moja obrazloženja usmerena ka sadržini amandmana, ja bih sada poštovani gospodine Arsenoviću hteo specijalno za vas da ovde obrazložim zašto smo mi podneli amandman na član 23. koji glasi – briše se. Evo, obraćam se direktno vama, gospodine Arsenoviću. Dakle, šta se desilo, gospodine Arsenoviću? Vlada je 28. januara uputila u Skupštinu, odnosno mi smo tog datuma primili ove predloge zakona po hitnom postupku. Ja sam čitao član 154. našeg Poslovnika naše Narodne skupštine u kojem piše – Predlog zakona pripremljen u skladu sa odredbama ovog Poslovnika može da se uvrsti u dnevni red sednice Narodne skupštine u roku ne kraćem od 15 dana od dana njegovog podnošenja. Vlada je htela da mi u roku od dva dana stavimo ovo na dnevni red, da raspravimo, da pripremimo amandmane, da poboljšamo računajući sa time da mi možemo dan-noć i više od toga da posvetimo tome, a nije teoretski bilo moguće, gospodine Arsenoviću i ja sam smatrao i gospodin Zoran Živković je smatrao da mi treba da iskoristimo današnju sednicu ovde da upozorimo Vladu da je to jedan neprimereni odnos prema Narodnoj skupštini i zato smo, gospodine Arsenoviću, podneli 186 amandmana koji glase „briše se“, pa i na član 23. ovog predloga zakona. Smatramo da je primereni način delanja narodnog poslanika i svih poslanika prema takvom postupanju Vlade upravo to dami upozorimo Vladu i da kažemo – ne može tako gospodo. Gospodine Arsenoviću, nadam se da razumete našu argumentaciju.
Sedite, reći ću vam. Znači, vi ne podnosite amandman zato što se ne slažete sa zakonom, nego zato što on nije došao na vreme i vi niste mogli da ga proučite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Tako je.) Ali to nije dovoljan razlog da prihvatimo taj amandman. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja mislim da jeste.) Hvala, shvatio sam. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Goran Ćirić i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman je drugi posledični, kako sam najavila, posle prvog posledičnog i prvog amandmana koji umesto isplaćivanja redovne premije govori o tromesečnim, zbog toga što u članu 10. se uvodi pojam redovne premije. U članu 12. se objašnjava da je redovna premija ona koja se isplaćuje tromesečno. Naš amandman nije samo jezički. Objašnjenje koje smo dobili da je to u skladu sa evropskim direktivama ja mogu da prihvatim kao jedno od objašnjenja - hajde pusti nije važno, pošto zaista nema tu težinu kao što imam amandmane na Agenciju za osiguranje koji imaju težinu, ali je ovaj amandman ponovo dokaz da ostane li redovno, izbriše li se ovaj član, da li Vlada povuče do kraja rasprave u pojedinostima ceo tekst predloga Zakona, oblast za osiguranje depozita ostaje uređena. Naši amandmani su išli u cilju popravki, negde sasvim kozmetičkih ili jezičkih, negde suštinskih, baš zato što se ne slažem sa idejom kako želi da se ovim zakonom uredi oblast nakon stupanja na snagu, tako da obrazloženje koje sam dobila slaže se sa obrazloženjima i na amandmane gde se javlja predlog da se reč „redovno“ zamenjuje rečju „tromesečno“. Nemamo mi nikakav spor. Pravo je Vlade da bira izraz, ali je i obaveza Vlade da objasni sve one poslanike koji su u zabludi da bi povlačenjem ovog Predloga zakona iz procedure oblast ostala neuređena, pošto Vlada ima obavezu da pravovremeno i valjano informiše građane, pa kada primeti da se širi lažna informacija o tome da neusvajanjem ovog zakona nema uređenja oblasti, onda je obaveza Vlade da građane Srbije obavesti kako u stvari stoje stvari, a ne kako bi neko želeo da bude.
Hvala. Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Zahvaljujem na razumevanju za argumentaciju zašto treba ipak usvojiti novi termin koji je predložen od strane predlagača zakona i ujedno podsećam da smo dobre razloge za usvajanje svih ovih zakona svi zajedno podelili već u danu rasprave u načelu. Hvala vam najlepše.
Hvala. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, član 24. koji mi predlažemo da se briše je najbolji dokaz o tome da, ukoliko prihvatimo naše amandmane „briše se“, ništa specijalno neće da se desi poštovana gospodo, da nećemo ostati na čistini. Evo da vam pročitam šta piše u članu 24. i gospođi Vlahović, i gospodinu Orliću, i gospođi Mrdavković, i gospodinu Babiću i gospođi Tomić. Član 24. kaže: „Danom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o osiguranju depozita“, poštovana gospodo. Dakle, već postoji Zakon o osiguranju depozita. Ako bi se prihvatilo to da se izbriše ovaj član i svi prethodni članovi i naredni član 25, mi ovde ne bismo ostali u neuređenosti u tom polju, nego bismo imali Zakon o osiguranju depozita koji se sada primenjuje, koji već postoji. Šta ja zaključujem, poštovana gospodo? Zaključujem, evo, pri kraju rasprave o amandmanima na ovaj Predlog zakona, da je zaista vredelo danas ovde da čitamo član po član, da obrazlažemo amandmane „briše se“ za svaki od 25 članova, jer očigledno je da ovde ima narodnih poslanika koji će glasati za ovaj zakon, a da uopšte nisu znali da već postoji zakon koji reguliše ovo polje, a onda kažu – e, moramo ovo da usvojimo, jer ako se ne usvoji neće biti ništa. Pa, neće, poštovana gospodo. Imamo zakon, on će nastaviti da postoji, a u redovnoj proceduri ovde da razgovaramo o izmenama ili potpuno novom predlogu zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Javljam se po amandmanu. Gospođo predsednice, gospođo ministarka, šest sati kako danas debatujemo, uz jednu pauzu, i radićemo, verujem, još u ovim satima večernjim i noćnim koji su pred nama. Zakon o osiguranju depozita, 25 amandmana „briše se“, bez i jednog odgovora ako se izbriše kako je rešenje koje je možda bolje. Pravo svakog narodnog poslanika je da predloži amandman i nemam nikakav problem kada se to pravo konzumira i koristi. Gotovo sve poslaničke grupe su predale amandmane, govorićemo o njima i tražiti najbolje rešenje, ali ono što verujem da pitaju i koleginicu koja radi u Narodnoj skupštini za gospodina Pavićevića, osim tih silnih podrški koje dobija, je i pitanje koje stiže i u poslaničku grupu SNS – koliko košta performans nezavisnih poslanika, koji ne daju nikakvu ideju, osim što daju veliki broj besmislenih amandmana „briše se“? Ja sam se raspitao u Sekretarijatu Narodne skupštine, jer ćemo verovatno zbog ovoliko velikog broja amandmana, a od 260, 180 i nešto je „briše se“, svi ostali su amandmani o kojima vredi razgovarati. Zbog 180 i nekoliko amandmana „briše se“ radićemo sutra verovatno i sutrašnji dan neće otići na trošak i na dušu gospodina Pavićevića, već će otići na trošak ina dušu građana Republike Srbije. Dužan sam da obavestim građane Republike Srbije koliko košta iživljavanje ponekih narodnih poslanika – 1.500.000 dinara. Milion i 500 hiljada dinara košta performans gospodina Pavićevića, reklama gospodina Pavićevića da govori o svemu, samo ne o amandmanima, jer o bankarstvu, a poštujem sve to što zna, on je doktor nauka i ja poštujem svačije znanje, ali o bankarstvu, bar po svemu ovome što je do sada izrečeno, zaista ne postoji ni jedan jedini argument, ali postoji cena, cena koju ćete, poštovani građani Republike Srbije, vi platite, koju će platiti privrednici, koju će platiti iz budžeta, zato što ovi vredni i odgovorni ljudi u Narodnoj skupštini moraju da rade i danas i sutra prekovremeno, zato što narodni poslanici moraju da dođu i danas i sutra u Narodnu skupštinu, zbog putnih troškova. Performans i iživljavanje gospodina Pavićevića građane Republike Srbije košta 1.500.000 dinara. Vredi li podrške? Vredelo bi ukoliko bi se davala rešenja, ukoliko bi se predlagalo bolje, ukoliko bi se debatovalo o tom bolje i nemam nikakav problem, ali ako se nije izrekao ni jedan jedini stav, a troši se milion i po dinara. Šta mislite da je taj milion i po dinara završio u fondu za lečenje dece obolele od retkih bolesti? Šta mislite da je otišao za trudnice? Šta mislite da je otišao za vrtiće, za škole,možda za prosvetne radnike, za zdravstvene radnike, za ozdravljenje naših javnih finansija? Ne, gospodin Pavićević je amandmanima „briše se“, „briše se“, „briše se“ izbrisao danas 1.500.000 dinara. Gospođo predsednice, vredi li zabava jednog narodnog poslanika 1.500.000 dinara građana Republike Srbije? Slažem se sa kolegom Markovićem – sramota. Sramota koja će svoje finale imati sutra kada bude bio dan za glasanje, sramota što će tada verovatno biti u nekom od prestoničkih kafića i sabirati sve te utiske koji su došli preko koleginice koja je prikupljala svu tu podršku koju dobija za bahato trošenje milion i po dinara građana Republike Srbije. Neće biti na glasanju. Na glasanju će biti skupštinska većina, SNS i uvažene kolege iz koalicije, a u nekom dobrom delu slučajeva i po neki kolega iz opozicije. Zašto ne reći ono što je istina? Nikada kada je trebalo glasati za amandmane „briše se“ predlagači nisu bili tu. Imali su preča posla, jer svoju misiju su završili – potrošili su, sagoreli, bahato bacili 1.500.000 dinara zbog svoje reklame, bez ikakvog rešenja, bez ikakvog nuđenja drugog odgovora, odgovora zbog čega će ljudi u Srbiji živeti bolje. Zbog angažovanja gospodina Pavićevića, gospodina Živkovića, zbog ovakvih besmislenih amandmana građani Srbije su danas siromašniji za 1.500.000 dinara. Morao je negde porez da se naplati toliko više. Privreda je morala da odvoji više. Ljudi u Srbiji su morali da se odreknu. Neka deca u Srbiji su ostala bez zaštite zbog gospodina Pavićevića i njegovog reklamiranja u Narodnoj skupštini. Još jednom podvlačim, da ne bude zabune, predavanje amandmana je legitiman, legalan posao. Radili smo i radićemo to, svi narodni poslanici, i ne postoji nikakav problem kada neko ponudi drugačije rešenje, verujući da je to rešenje bolje i debatovaćemo, usvajaćemo i odbijaćemo te amandmane. Tu ne govorim o 70 i nešto amandmana koliko su predale ostale poslaničke grupe. Govorim o besmislenim amandmanima, briše se. Zar je moguće da 1,5 milion dinara košta da gospodin Pavićević pročita zakon? milion i po dinara su morali građani Republike Srbije da izdvoje da bi gospodin Pavićević, koji nam je priznao danas, na početku debate u pojedinostima, da nije pročitao zakon, ali da će ovako, čitajući član po član, o trošku građana Srbije, preko plate, preko svega onoga što prima, za 1,5 miliona će pročitati ovih šest zakona. Isuviše skupo. Kao predstavnik stranke koja se na odgovoran način ponaša prema javnim finansijama u Srbiji, devet članova SNS su članovi Odbora za finansije, zamoliću gospodina Arsića, predsednika tog odbora, da održi jedan kratak kurs iz oblasti finansija i bankarstva gospodinu Pavićeviću. Ne treba da se plati ništa. Ne moramo da sagorimo tih 1,5 milion dinara. Mogli smo ranije na odboru da sednemo i da objasnimo gospodinu Pavićeviću zbog čega su ova zakonska rešenja dobra i zbog čega ne treba da sagori 1,5 milion dinara da bi izveo performans, da bi se zabavio danas, večeras u neko doba, tako je bilo nebrojano puta do sada, i da ode, ne misleći da smo možda tih milion i 500 hiljada dinara mogli i morali na drugačiji, domaćinski, kvalitetniji način da utrošimo i da ljudi od Narodne skupštine očekuju rešenja, a ne gumice, da očekuju odgovore i bolji život, a ne performanse.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, za delanje naše Narodne skupštine ja nikada ne bih mogao da upotrebljavam sledeće termine: reklama, zabava, niti performans. U svom radu, u ovoj Narodnoj skupštini, neprestano se trudim, a i podsećam narodne poslanike da je u našem ustavnom sistemu, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, Narodna skupština centralna politička institucija. Ponavljamo ovde, svetilište političkog života. Neprimereno je i neumesno postavljati pitanje – koliko košta jedan dan zasedanja Narodne skupštine zato što iza tog predloga, iza te upitanosti, poštovana gospodo, stoji jedna druga stvar, pitanje – treba li nam onda Skupština, poštovana gospodo, treba li nam ovde parlamentarizam, da li ovde treba da negujemo pravni poredak ili ovde treba da proglasimo sultanat, pa da nema dijaloga, pa da nema razgovora, pa da nema rasprave, pa da građani nemaju pravo, ni priliku da se pitaju, niti da predlažu, nego da po ubrzanoj proceduri, onako kako kaže sultan, sve može da prođe za jedan dan, za nekoliko sati. Poštovana gospodo, centralna politička institucija, svaka reč se ovde meri, svaka reč ulazi u stenogram, a onda je tu i pitanje odgovornosti delanja svakog narodnog poslanika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Znate, kada nešto ne želi da se shvati, onda će se reči izvrtati. Ponavljam, poštujem svaki amandman koji je podnešen, koji nudi drugo rešenje. Malopre sam se zamislio nad onim periodično, tromesečno, jer nekako periodično i tromesečno, nekako mi je tromesečnije egzaktnije, ali kada se nudi rešenje – briše se, briše se, briše se, onda to nije ništa drugo, nego skrnavljenje svetilišta demokratije, kao što je Narodna skupština Republike Srbije. Ne treba ovde ni harem, ni sultan. Ovde je potreban dijalog, ali da bi se vodio dijalog, sa druge strane, neophodno je predložiti rešenje, ali predložiti rešenje koje bi izgledalo i ličilo na performans, a uz to reći, ne treba ni pitati koliko to košta. Mogu samo otvoreno da kažem – da, gospodine Pavićeviću, neću pitati koliko to košta, ukoliko vi sutra i vaš gospodin Živković, od svega onoga, od onih vinograda i „Beopetrola“, što ste upropastili, donesete i uplatite na blagajnu Narodne skupštine 1,5 milion dinara, tada neću pitati koliko to košta. Izvadite iz svog džepa, donesite od onoga što ste sklonili za crne dane, pa na taj način pravite performanse i nemojte pitati šta košta, ali ako se nešto radi o trošku građana Republike Srbije pitaću svakog trenutka, svakog trena ću pitati koliko košta, od čega će se platiti i za šta je potrošeno, a za ovakve performanse ne treba i ne sme da se troši.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, tri stvari želim da kažem u ovoj replici. Najpre, 25 amandmana na ovaj predlog zakona je deo borbe nas dvojice, a ja mislim i više narodnih poslanika za vrednosti konstitucionalne demokratije u našoj republici, poštovana gospodo. Naši amandmani su deo borbe za očuvanje ostataka parlamentarizma u našoj državi, poštovana gospodo. Mislim da umesto ovakvih pridika treba da se cene ovakvi postupci. Druga stvar, poštovana gospodo, ovde je nekoliko narodnih poslanika, sada i gospodin Babić saopštio neke upute koje se tiču gospodina Zorana Živkovića, jednog od narodnih poslanika. Poštovana gospodo, sačekajte da se gospodin Zoran Živković vrati u ovu veliku salu, sačekajte da sedne ovde, pa u lice da mu kažete to što imate, a ne da gospodinu Živkoviću u odsustvu saopštavate to šta imate da mu kažete. Treća stvar, postojao je jedan način, poštovana gospodo i poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, da se ova rasprava danas skrati, da traje nešto kraće, mada sam uvek zainteresovan za raspravu. Taj način je podrazumevao, poštovana gospodo, gospodin Babić, pre svih ovde, da se javi za reč, da ustane i da kaže – gospodo narodni poslanici, pogrešio sam kada sam prihvatio da tolerišem jedan neprimereni odnos izvršne vlasti prema nama narodnim poslanicima i Narodnoj skupštini. Danas je bila prilika da se ispravi ta greška, poštovana gospodo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Sada smo videli, ne mogu da kažem da mi je drago, ne gledam u tuđe dvorište, da se gospodin Pavićević ograđuje od drugog člana Nove stranke, od gospodina Živkovića. Ja to vidim kao raskol u Novoj stranci. Podela, podeliše se od dvojice na pola, jer ja trećeg člana Nove stranke niti sam čuo, kažu raritet je u Srbiji. Ko nađe trećeg člana ide mu nagrada, muzička želja, šta god. Ali ovde vidim da gospodin Pavićević nije spreman da brani sve ono neodbranjivo što je u prošlosti uradio gospodin Živković i meni to liči samo na totalni raskol u Novoj stranci. Da li će nova biti samo nova ili nova nova ili super nova ili ne znam koja, ali vidim to kao totalni raskol u Novoj stranci. Sa druge strane, u jednoj stvari se slažemo, Narodna skupština je svetilište demokratije, mesto u kojem sedi 250 narodnih poslanika izabranih izbornom voljom građana Republike Srbije, koji su vlasnici svog mandata, koji imaju pravo na razmišljanje i na stav, pravo da predlažu i zakone i amandmane i sve ono što je Ustavom, zakonima i Poslovnikom o radu predviđeno. Ali niko od nas nema pravo da zarad svoje promocije, zarad svog performansa pravi skupštinske račune bez krčmara, a onda još da kao loš argument koristi, pa ne sme ni da se bita koliko to košta. Pitam gospodina Pavićevića da li je spreman da li iz njegovog ili Živkovićevog džepa izvuče milion i po dinara svaki put kada pravi ovakve performanse i maltretira i skrnavi Narodnu skupštinu Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, dve su stvari koje ovde želim sada da saopštim poštovana gospodo, pre svega gospodinu Babiću, ali i ostaloj gospodi, damama narodnim poslanicima poštovana gospodo. Najpre, veoma mi je žao što Nova stranka danas nije mogla u punom sastavu da učestvuje u raspravi povodom ovih amandmana, poštovana gospodo. Da smo bili u punom sastavu ovo bi bila još bolja rasprava. Možda bi gospođa Tabaković prihvatila još neki amandman, možda bi gospođa Udovički prihvatila još neki amandman poštovana gospodo. Kao što znate, na početku svake sednice naše Skupštine ja se ovde borim da delamo u punom sastavu ali to nije moguće u ovoj Skupštini sa ovom većinom na žalost. Druga stvar, nakon ovog izlaganja gospodina Babića, potpuno mi je jasno da se ovde u ovoj skupštinskoj većini ne razumeju vrednosti konstitucionalne demokratije. Ako npr. šef naprednjačke većine ovde ne zna da je jedna ugledna profesorka prava, profesorka Vesna Rakić Vodinelić, koja se celog života bori za vrednosti konstitucionalne demokratije, predsednica Saveta Nove Stranke, a to je jedan od naših najvažnijih organa, onda mi je jasno kako u svom delanju u ovoj Skupštini gospodin Babić ne pokazuje privrženost ovim vrednostima konstitucionalne demokratije. Žao mi je što je to tako i što se to danas ovde videlo. Ako se to videlo i ako je tako, hajde da to menjamo gospodine Babiću, da uvodimo te elemente poštovana predsednice Narodne skupštine da budemo prava parlamentarna demokratija, a ne privid toga.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Koristim vreme poslaničke grupe za obrazlaganje podrške amandmanu koji su podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, a odnosi se na član 24. Amandman glasi da se briše. Obrazloženje će biti ilustracija da je u nekoliko lakše da se raspravlja o amandmanima kada se amandman pročita. Nije obavezno, ali može da bude lakše, jer član Predloga zakona koji traži brisanje glasi – danom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o osiguranju depozita, „Službeni glasnik RS“, broj 61/05, 116/08 i 91/10. Ja ceo ovaj zakon smatram lošim i ako postoji amandman koji su podnele neke kolege, uključujući i kolegu Živkovića i Vladimira Pavićevića, a za koji bih ja glasala onda je to ovaj amandman, jer želim da ostane na snazi zakon koji je trenutno važeći. Svaki drugi može da bude amandman kojim se neki član briše, osim ako se ne razume ukupna ideja da se ne želi ovakav zakon u pravnom sistemu u Srbiji, za diskusiju. Ali, nije zgoreg pročitati o kakvom se članu radi pre nego što nas ponese sva oratorska veština kojom u stvari uopšte i ne želimo da govorimo o amandmanu koji traži da se briše član kojim se određuje prestanak važenja Zakona o osiguranju depozita. Ne sumnjajući da će Predlog zakona o osiguranju depozita proći sa članovima kako je predložen, naša je obaveza da podsetimo da argumentacija koju smo dali protiv izmena i dopuna Zakona o ministarstvima i protiv ovoga, a naročito protiv Zakona o Agenciji za osiguranje depozita nije argumentacija kojom ćemo vas za neki mesec podsetiti sa rečima – zar vam nismo kazali, kao što to ne radimo za potpuno pogrešnu, još agresivniju odbranu ukidanja Fonda za zaštitu životne sredine, koga ćemo po akcionom planu vraćati u pravni sistem. Nije mi cilj da kažem – ovaj zakon je trebao da ostane. Ideja nije dobra, jednokratna je, ali mi je cilj da pomognem narodnim poslanicima koji smatraju da mogu bez čitanja Predloga zakona i člana na koji se amandman odnosi, bez čitanja amandmana da deluju ubedljivo, ne deluju. Deluju uvredljivo, ali čovek je stil. Svako ko govori o sebi govori. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
O stručnim i ljudskim kvalitetima nekoga ko nije tu sa nama u Narodnoj skupštini nije ni fer, ni džentlmenski govoriti, tako da ne želim i ne mogu da govorim o gospođi Vodinelić, zato što nisam ni te struke da bih mogao da govorim o stručnim kapacitetima i kvalitetima. U svakom slučaju, o svakom čoveku u Srbiji bez obzira da li bio apolitičan ili član neke stranke, mislim da govore najviši i najbolji rezultati onda kada mu se poveri neki posao da obavi, a ne zbog stranačkih zastava da ne volimo ili da imamo neki drugi osećaj prema onima koji ne nose boje ili ne vole i ne podržavaju boje našeg kluba. U svakom slučaju, želeo sam dve stvari da kažem. Pošto nas je zamenik predsednika Nove stranke obavestio sa velikim naporom o trećem stranu stranke, već četvrti, peti, šesti, sedmi će biti Tantalove muke, ne želim da ga izlažem tim Tantalovim mukama, ali pošto je rekao trećeg člana Nove stranke spreman sam da kolegijalno gospodina Pavićeva odvedem na ručak ovde u skupštinskom restoranu o mom trošku, zato što je ispunio i rekao trećeg člana stranke. Ujedno ću i to mu neću pominjati za ručkom, ali ću pominjati uvek kada se ovoliki broj amandmana sa – briše se predloži Narodnoj skupštini i na taj način oskrnavi svetilište demokratije, da ga pitam da li je spreman da sutra zbog performansa kojem nas je izložio, da li je spreman da iz fondova ta tri člana Nove stranke izvuče milion i petsto hiljada dinara i donese ih da nadoknadi troškove kojima su budžet i građani Srbije izloženi zbog njegovog performansa?
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, u ovom slučaju bih bio protiv ovog amandmana, jer smatram da prethodno rešenje je u slučaju ove Vlade Srbije nije baš najbolje. Ovim zakonom, ovim predlogom se pokušava da se u skladu sa dogovorom sa Evropskom bankom za rekonstrukciju i razvoj i Svetskom bankom poveća nezavisnost same Agencije i samog zakona da se sa tim uskladi, ali to u slučaju predloga gospodina Pavićevića kojim se ovaj član briše i u slučaju svih ostalih članova bi značilo da ostaje na snazi taj zakon. To ne bi bilo u skladu sa mišljenjem svih relevantnih činilaca da Vučićeva Vlada ima veliko poverenje, odnosno, gotovo je sigurno izvesno da niti građani niti svetski kreditori imaju poverenje u Vladu Republike Srbije i ono što ona radi. Dokaz za to je stanje naše ekonomije, stanje naših finansija, koje više ne može biti opravdano nekim bivšim vladama od pre tri i više godina. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, ja ću vas zamoliti da pitate gospodina Martinovića ako bi usvojio ovaj amandman, koji otprilike glasi ovako – za ovo je potrebna posebna obuka, posebna akademska veština, nije ovo lako napisati – znači, tekst amandmana glasi ovako, ali, ukoliko ga usvojimo i izbrišemo član 24, gospođo predsedavajuća, da pitate gospodina Martinovića da li bi u tom slučaju na snazi bila dva zakona? Ovde je argumentacija, a molim gospodina Martinovića da sluša, da bi usvajanjem ovoga člana ostao da važi stari zakon. Međutim, piše doslovce: „Danom početka primene ovog zakona, a to je 1. april, prestaje da važi Zakon o osiguranju depozita“. Ukoliko bi usvojili ovaj amandman, to znači da bi se ovo brisalo, pa bi 1. aprila na snazi bio i stari i novi zakon. Ja nisam doktor, nisam baš toliko akademski čestit da to postanem, ali molim gospodina Martinovića da ovu pravnu dilemu otkloni. Ukoliko usvojimo ovaj amandman, po meni, 1. aprila bi na snazi bila dva zakona. Jer, ukoliko bi usvojili član 25. i ovaj zakon u celosti, a danom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o osiguranju depozita, prethodni, u takvoj situaciji bi se primenjivala dva zakona i ja ne znam onda kakva bi pravna ujdurma nastala, s obzirom da nisam doktor, da nisam akademski čestit. Zato mislim da je u redu da nam kolega Martinović objasni ovu pravnu dilemu ukoliko bi ovako pametan i smislen amandman bio usvojen u ovom svetilištu, prema kome se treba i ponašati kao prema svetilištu. Hvala.
Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, član 25. ovog Predloga zakona je, poštovana gospodo, ja mislim snažan dokaz da smo narodni poslanik Zoran Živković i ja bili u pravu kada smo podneli 25 amandmana koji glase – briše se, na 25 članova ovog Predloga zakona. Evo šta piše tu, poštovana gospodo: „Ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, a primenjuje se od 1. aprila 2015. godine“. Dakle, proći će još dva meseca da bi počele da se primenjuju odredbe ovoga zakona. U članu pre piše: „Danom početka primene ovog zakona, prestaje da važi stari zakon“. Dakle, 1. aprila prestaće da važi stari zakon. Ako sve to počinje da se primenjuje 1. aprila 2015. godine, gospodo, pa zašto smo onda morali po hitnom postupku danas ovde o tome da raspravljamo? Jesmo li mogli da damo narodnim poslanicima, sebi ovde, još 10 dana da pažljivo pročitamo, da ponudimo neke ozbiljne izmene sadržine člana ovog predloga zakona i svih preostalih šest predloga zakona, pa da budemo sigurni ovde, poštovana gospodo, da su to najkvalitetniji zakoni? Pazite, član 25. po logici stvari, ja mislim, svakom narodnom poslaniku ovde koji je bio u dilemi oko toga treba li prihvatiti ove amandmane ili ne u Danu za glasanje, ja mislim da treba da odagna te dileme i sa sigurnošću da smo ovde, da kažemo, prihvatimo ove – briše se, jer ovo nema smisla, 1. april, a Narodna banka čak od 1. jula, poštovana gospodo. Čemu hitni postupak, gospodine Babiću? Redovni postupak.
Hvala. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima,Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O STEČAJU I LIKVIDACIJI BANAKA I DRUŠTAVA ZA OSIGURANjE. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Glave 1. i člana 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, gde stadoh povodom prethodnog Predloga zakona u našoj raspravi, ovde moram da se nadovežem povodom amandmanske rasprave o Predlogu zakona o stečaju i likvidaciji banaka i društava za osiguranje. U članu 1, poštovana gospodo, evo šta piše: „Ovim zakonom uređuje se uslovi i postupak stečaja i likvidacije banaka, društava za osiguranje i davalaca finansijskog lizinga“. Dakle, u ovom članu imamo jedan uput na to čime se bavi ovaj zakon. Očigledno je da je to važna materija. Budući da u članu 37. ovog zakona, a to je finalni član ovog zakona, piše da i on počinje da se primenjuje 1. aprila 2015. godine, poštovana gospodo, narodni poslanik Zoran Živković i ja smo smatrali da je naša dužnost da ovde reagujemo amandmanom – briše se, pre svega na zahtev Vlade, a i na prihvatanje skupštinske većine ovde, da nešto što će kao zakon da se primenjuje od 1. aprila 2015. godine, ovde u Narodnoj skupštini moramo za dva ili tri dana da usvojimo po hitnom postupku. Po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Ovde nije to slučaj. „A nedonošenje zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija“ – to ovde nije slučaj. Dalje: „Kao i radi ispunjenja međunarodnih obaveza i usklađivanja sa pravom EU“ – nije slučaj. Gospodo, nemamo poslaničke pretpostavke da ovo radimo. Molim vas da se još jednom zamislimo, da odbijemo ove zakone i da Vladu primoramo da po redovnoj proceduri ovo pošalje ovde. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, sada me malo zasmejavaju narodni poslanici SNS, moram da kažem ovde, što je meni u redu, moramo malo i duhovitosti ovde da unesemo, ne možemo samo da slušamo neke druge vrste govora, ali, sa merom, i poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, Zoran Živković i ja predlažemo da se briše sadržina člana 2. ovog Predloga zakona. Primetio sam da među narodnim poslanicima postoje oni koji su se sada već malo zamislili oko moje argumentacije za – briše se, za član 1. Evo, malo sada gledam koji su to poslanici i primećujem jednu vrstu odobravanja, ne samo kod poslanika, nego, pre svega kod građana naše Republike. I moramo ovde svim narodnim poslanicima, koji su možda ipak malo zamišljeni oko toga da li su ovo snažni argumenti, koji možda imaju strah, jao, da li da se suprotstavim Vladi, da li mi to možemo ovde kao narodni poslanici, moram ovde da ponudim jedan dodatni argument koji se tiče, poštovana gospodo, izvesnih principa i izvesnih načela kojih ovde treba da se pridržavamo. Evo, gospodo, poglavlja 3, 4, 5 i 6. Glave 2. Poslovnika Evropskog parlamenta, predviđeno je sve ono što je predviđeno i našim Poslovnikom, poštovana gospodo. Ne moramo da pišemo novi poslovnik. Dovoljno je samo da se pridržavamo postojećeg, pa da imamo jedno čitanje u Skupštini, u redovnoj proceduri, gospodine Babiću, pa zaključke i na odborima i na prvom čitanju, pa drugo čitanje, pa zaključke, pa treće čitanje, pa zaključke, poštovana gospodo, i da budemo sigurni da ćemo do 1. aprila, kada počinje primena ovog zakona, zaista dobiti najbolji mogući zakon, poštovana gospodo.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li želite reč? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput, gospodine Kokotoviću, malo da promenim ovaj redosled, i gospodine Milikiću, evo, vidite, ovde ljudi iz Vlade, naši gosti dobijaju i povremeno aplauze, što je uredu, to su vredni ljudi, pažljivo prate raspravu i, koliko se meni čini, prihvataju, makar za sebe i u sebi, neku vrstu argumentacije ili deo argumentacije koju ja ovde saopštavam, nažalost sam, zato što gospodinu Zoranu Živkoviću nije bilo dozvoljeno ni danas da uđe u Veliku salu naše Narodne skupštine. Dogovorili smo se jutro i ja sam primetio da ovde imamo saglasnost svih narodnih poslanika da je dobro da i građani imaju priliku da čuju čega se tiču zakoni o kojima mi raspravljamo i koje usvajamo ovde. Zato ću ja iskoristiti ova dva minuta, poštovana predsednice, da građanima pročitam šta je to predviđeno članom 3, a što će početi da se primenjuje 1. aprila 2015. godine. Dakle, ove godine, poštovana gospodo. Kaže: „Postupak likvidacije nad bankom i društvom za osiguranje pokreće se rešenjem nadležnog suda o pokretanju postupka likvidacije, koje se donosi na osnovu rešenja Narodne banke Srbije o ispunjenosti uslova za pokretanje postupka likvidacije nad bankom, odnosno društvom za osiguranje“. Još jednom ovde da podsetim narodne poslanike, možda ne bismo bili u prilici da razgovaramo o amandmanima „briše se“, da je Vlada i u ime Vlade pre svega gospodin Vujović, a onda i da se gospođa Udovički danas pridržavala redovne procedure i poštovala narodne poslanike i Narodnu skupštinu, poštovana gospodo narodni poslanici. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospođo predsednice, gospođo ministre, vidim da se predlagač amandmana silno zabavlja. Meni je to drago, ali još kada bi se zabavljao o svom trošku, a ne o trošku građana Republike Srbije, i kada bi zbog te zabave mi kao društvo i kao Skupština štedeli milion i po dinara, a ne trošili milion i po dinara, i ja bih se zabavljao, ali vidimo ljude koji su zabrinuti, koji sede u Narodnoj skupštini i samo jednog koji se zabavlja sa time „briše se“. Traži se tri čitanja, a predlagač amandmana nije spreman ni na jedno, a traži tri čitanja. Međutim, za razliku o predlagača, ja ću pričati o amandmanu. Dobro je što je predlagač amandmana uspeo da pročita član 3. čije brisanje traži, ali ja koristim ovu priliku, gospođo predsednice, da preko vas nešto pitam predlagača amandmana. Pošto predviđa da postupak likvidacije nad bankama i društvom za osiguranje, kao što je ovde u Zakonu rečeno, pokreće rešenjem nadležni sud i gospodin Pavićević traži brisanje tog člana, a ko će pokrenuti likvidaciju banaka i osiguravajućih društava? Ko želi da pokrene tu likvidaciju? Da li će likvidacije u budućnosti biti? Voleo bih da ih ne bude, ali će ih biti. Ko će pokrenuti, ako ne sud? Da li to gospodin Pavićević želi društvo koje će biti totalitarno, despotsko? Da, recimo, gospodin Živković, jedna trećina Nove stranke, donosi rešenje i preuzima ulogu suda? Ne vidim alternativu. Žestoko verujem u nezavisnost sudstvo. Verujem u reformisano pravosuđe, koje će suditi ni po babu ni po stričevima, kako kažu građani Republike Srbije. Verujem u nezavisno pravosuđe kao nezavisnu granu vlasti i verujem u rešenje predviđeno članom 3, da postupak likvidacije nad bankom i društvom za osiguranje pokreće rešenjem nadležni sud o pokretanju postupka likvidacije, a ne da takvu ulogu, koja je bitna, preuzima, recimo, predlagač amandmana, gospodin Pavićević za gospodina Živkovića. Jer, ukoliko likvidacija ne pokreće sud, a predlagač amandmana nije rekao ko bi to pokrenuo, pretpostavljam da preuzima takvu ulogu za sebe. Molim vas, gospođo predsednice, pitajte predlagača amandmana - ima li uopšte ideju i znanje šta je to likvidacija banaka, ko je pokreće, da li na taj način on jednu nezavisnu granu vlasti, kao što je pravosuđe, žestoko udara i taj stub našeg društva zaseca ovakvim amandmanima i ovakvim predlozima, bez davanja alternative?
Da li poslanik Pavićević želi da odgovori? (Ne) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsednice. Poštovana ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, moram isključivo pravno da se nadovežem na izlaganje kolege Babića. Imajući u vidu da je ovaj amandman pravno neprihvatljiv, dolazim u sumnju da smo mi na Odboru za zakonodavstvo i ustavna pitanja napravili grešku. Grešku zato što nismo prihvatili predlog kolege Petrovića, kao predsednika Odbora za pravosuđe i državnu upravu. Grešku zbog toga što se prihvatanjem ovog amandmana zadire u povredu pravnog sistema. Ako se zadire u povredu pravnog sistema, onda je procesna posledica da je amandman nedopustiv ili nedozvoljen. Očigledna greška našeg odbora koju više nikad nećemo napraviti. S obzirom da su amandmani prošli ovako kako su prošli, dozvolili smo danas da doživljavamo teror, bukvalno da budemo taoci amandmana koji su apsolutno nedozvoljeni. Da li to znači, kada sam već rekao da se radi o povredi pravnog sistema, da se prihvatanjem ovog amandmana direktno eliminiše Zakon o nadležnosti sudova i izbacuje iz pravnog sistema Privredni sud, koji je jedino nadležan da vodi postupak stečaja nad bankama? Ako je to tačno, a jeste tačno, onda dolazimo u veliki problem da su svi amandmani, koji se vezuju naročito za odredbe Zakona o stečaju banka i društava za osiguranje, apsolutno nedozvoljeni. Nažalost, cena naše greške jeste da trpimo obrazloženja amandmana koja ne treba da trpimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsednice, javljam se kao član Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Ja sam u najmanju ruku iznenađen diskusijom prethodnog govornika. On je praktično sada izgovorio da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo glasao da su u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom neki amandmana koji to zaista nisu. Mi moramo imati hitno sednicu Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo da ovo pitanje razjasni. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, naravno da sam za odbijanje ovog amandmana jer nema smisla, nije svrsishodan i nedobronameran je prema građanima Republike Srbije. Podsećam vas, gospodo narodni poslanici, odbacivanjem ovog amandmana iz svih zakona ovog seta zakona ne ide u prilog konsolidacije finansijske stabilnosti zemlje, a što se može, gospodo, negativno odraziti na privredni rast, ukoliko zaista ne usvojimo ove zakone, kao što to gospodin Pavićević i njegove kolege predlažu.Šta dobijemo? Zato ćemo imati slučajeve „Agrobanke“, Razvojne banke Vojvodine i drugih banaka. Vidite, gospodo, zašto se gospodin Pavićević zalaže da se iz predloga ovih zakona svi članovi brišu. Zato što to odgovara njemu i njegovom predsedniku stranke, što je u starom režimu, u bivšem režimu njegov predsednik stranke oštetio budžet Srbije u prvom mahu samo za 530 hiljada evra, samo zato što je uzeo te pare da bi kalemio vinovu lozu na travu i oštetio, poštovani građani Srbije, vaše džepove. Zato ste, poštovani građani, vi njih vrlo dobro obrisali, a verujem da ćete ih i na sledećim izborima obrisati. Nije dovoljno samo to, već pozivam i određene organe da se određeni procesuiraju i da se pare iz džepova građana Srbije vrate u džepove građana Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospođo predsednice, uvaženo predstavništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pošto u toku dana nekoliko puta je pomenuto moje ime u vezi sa učešćem u radu Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, osećam obavezu da kažem dve-tri rečenice, a drago mi je da moj uvaženi kolega Neđo Jovanović je posle jedno 15 dana shvatio da je sa mnom bio u pravu pre jedno 10-ak, 15-ak dana. Ali, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je doneo odluku kakvu je doneo i on tamo donosi odluku većinom glasova prisutnih članova Odbora i nema niko pravo da menja sada odluke Odbora. Po meni je to tako i ja sam tada na sednici predložio, imajuću u vidu, da ako neko predloži da se od 100 članova, svih 100 članova briše, to nije želja amandmanom da se poboljša tekst zakona. Amandman je sredstvo da se utiče na poboljšanje teksta zakona. Ja tako shvatam rad u ovoj Narodnoj skupštini kao narodni poslanik koga je izabrala jedna određena grupa građana koja je izašla na izbore i glasala za njega. Ako neko želi da jedan zakon ne bude u primeni on može jednostavno samo u članu 1. gde se kaže, u svakom zakonu šta taj zakon reguliše, da kaže „briše se“ taj član. Ako bi Skupština prihvatila taj član ilerevantno je više diskutovao o svim ostalim članovima, jer oni su bez predmetni i ne mogu da bud prihvaćeni. Prema tome, mislim da u buduće morali bi da malo ozbiljnije razmatramo sve amandmane i da vidimo, jer je neko pomenuo tada na Odboru za ustavno pitanje i zakonodavstvo i ocenu Ustavnog suda. Hajde, da donesemo odluku, pa da čekamo jedno dve-tri godine, Ustavni sud će da donese odluku kako će da donese, a mi se sigurno nećemo retroaktivno vraćati, pa ponovo da razmatramo o tim amandmanima. Hvala lepo.
Hvala. Na naziv glave 2, naziv odeljka 1. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodine Milekiću i Kokotoviću, razumeo sam da sada, a i povodom našeg amandmana na član 4. ovog predloga zakona postoji jedna sumnja da bi se desila povreda pravnog postupka da se usvoji ovaj naš amandman, odnosno da je jedan od skupštinskih Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, a o tome je govorio Neđo Jovanović ovde malopre, da bi moglo da se desi da je taj odbor napravio jednu tešku grešku. Poštovana gospodo, nikako ne razumem sada tu vrstu obrazloženja zato što amandmanom – briše se, ne može da se napravi nikakva povreda pravnog sistema osim ukoliko se nesaglasimoda je u vremenu koje prethodi primeni ovog zakona, da se kontinuiranom dešava povreda pravnog sistema. Ako se kontinuirano poštovana gospodo, dešava povreda pravnog sistema, onda to znači da mi ovde živimo u jednoj neuređenoj državi. Ako živimo u neuređenoj državi, onda je to zaista pitanje dokidanja ostataka našeg parlamentarizma i pravnog poretka, poštovana gospodo, a ne pravne utemeljenosti jednog amandmana na jedan član jednog predloga zakona. Onda potvrdu za ovo što govorim nalazim i u članu 36. ovog predloga zakona u kojem piše – danom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o stečaju i likvidaciji banaka i društava za osiguranje. To znači da nema povrede pravnog postupka, poštovana gospodo. Nema povrede prava. Vraćamo se zbog greške Vlade na ono što je prethodno stanje uz mogućnost da u redovnoj proceduri do 1. aprila ovde još jednom prodiskutujemo o svim članovima i ovog predloga zakona i onda, poštovana gospodo, usvojimo najbolje. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, opet ništa nismo čuli o samom amandmanu, o razlozima zbog čega bismo obrisali ovaj član zakona. Predlažem da se odbije ovaj amandman i istovremeno se pridružujem obrazloženju Vlade Srbije kojim ne prihvata ovaj amandman. Ali, želim gospođo predsedavajuća još jednom da naglasim i da ponovim iako smo to nekoliko puta rekli, SNS nema ništa protiv i nema ništa protiv da prihvati smislene amandmane. Amandmane koje će proizvesti neki pozitivan efekat. Amandmani koji će služiti da se poprave neki zakoni. Ali, ovo nije taj slučaj, a mi smo našli dobru volju nekoliko puta i demonstrirali i u ovom sazivu. Ne možemo da prihvatimo ovakav amandman za koji lično smatram da predstavlja poigravanje sa zakonom, poigravanjem sa Skupštinom, ali i poigravanje sa građanima Srbije. Molim vas, da odbijemo ovaj amandman. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Hvala. Vrlo kratko, pridružujem se predlogu da se amandman odbije i ujedno pošto predlagač amandmana već u nekoliko navrata izražava glasno pitanje po pitanju dinamike usvajanja ovog zakona upućujem ga na stranicu broj 14, sekciju 5. materijala koji smo dobili od predlagača. Ujedno taj isti tekst ukoliko je previše zametno da se traži do stranice 14, nalazi se u odgovoru Vlade na amandman pod rednim brojem 1. Tu se nalaze i svi odgovori na to pitanje. Hvala.
Hvala vam. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodine Milekiću i Kokotoviću, evo jedan narodni poslanik Napredne stranke predlaže da preskočimo obrazlaganje makar jednog amandmana, ali poštovana gospodo, smatram da to ne bi bilo primereno onome oko čega smo se danas ovde dogovorili. A, dogovorili smo se jutros u 10.00 časova kada je počela rasprava, i gospodin Neđo Jovanović je isto klimnuo glavom, ja sam to video i narodni poslanici iz drugih poslaničkih grupa da je u redu da građani znaju šta piše u svim članovima svakog predloga zakona i da ova rasprava danas jeste prilika za to. Ono što građani treba da znaju i to navodim kao jedan dodatni argument za bazičnu argumentaciju koju sam ja već ponudio i za ovaj amandman na ovaj član zakona jeste sledeći. Nisam tu saglasan sa gospodinom Petrovićem kada on kaže – evo, prosto većina je odlučila. Poštovana gospodo, nije demokratija samo princip većine. Demokratija podrazumeva da je i većina ograničena nekim pravilima, propisima, procedurama i pravima. Pa, ne može nikakva većina u bilo kom odboru naše Narodne skupštine, pa ni u ovoj velikoj sali da proglasi ovde da je zemlja ravna ploča i onda da kažemo pa većina je tako rekla i da zemlju tretiramo kao ravnu ploču. Ne može, poštovana gospodo, odavno je demokratija prestala da bude samo volja većine, samo volja naroda, nego se zato i zove konstituciona demokratija jer oni koji vladaju, koji imaju većinu imaju neku vrstu ograničenja ovde u Poslovniku, u Zakonu o Narodnoj skupštini, pre svega poštovana gospodo, u Ustavu naše Republike koji se očigledno ne poštuje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić.
Poštovana predsednice, poštovani predstavnici Vlade, samo da ne bi bilo zabune radi građana Republike Srbije i naučne javnosti, pošto je prethodni govornik rekao da nije demokratija samo odlučivanje većine, ja ga podsećam, on je mlad, još docent, a gledaju ga studenti i kolege profesori. Demokratija jeste odlučivanje većine uz poštivanje prava manjine. To je definicija opšte prihvaćena u čitavom svetu. Hvala vam.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, naravno poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, mi smo podneli amandman i na član 6. ovog Predloga zakona kojim predlažemo da se sadržina tog člana briše i ovde moram, pre svega, da reagujem sada i na nastup gospodina Atlagića. nije to gospodo, ja mislim, dovoljna definicija onoga što je konstituciona demokratija a za šta mi ovde treba da se borimo. Konstitucionalna demokratija podrazumeva neko odlučivanje većine, naravno poštovanje prava manjine i poštovanje nekih opštih prava, ali poštovana gospodo, i poštovanje pravila, propisa i procedura a to u našem konkretnom slučaju, povodom ovog Predloga zakona znači da je u ovu Skupštinu ovaj Predlog zakona trebalo da stigne u skladu sa članom 154. Poslovnika Narodne skupštine u kojem piše – predlog zakona pripremljen u skladu sa odredbama ovog poslovnika, može da se uvrsti u dnevni red sednice Narodne skupštine u roku ne kraćem od 15 dana od dana njegovog podnošenja, a sve to, poštovana gospodo, naročito imajući u vidu član 37. ovog Predloga zakona, kojim je predviđeno da zakon kada bude usvojen počinje da se primenjuje, poštovana gospodo, od 1. aprila 2015. godine. Zar svakome ovde nije jasno da nije bilo osnova za hitnost, da smo imali vremena da se dodatno posvetimo, da se svako pojedinačno ovde potrudi oko toga, da se popravi sadržina svakog člana, pa da zaista onda diskutujemo…
Da li može nešto o amandmanu konkretnije. Ovu lekciju smo naučili
Nismo. Moram ovde da kažem zato…
Naučili smo sve, ako možete nešto o rešenju o ispunjenosti uslova za pokretanje postupka stečaja iz člana 4.
To je u vezi sa članom 154. našeg Poslovnika. Nema nikakve dileme za mene i da se prizna to ovde, gospodin Babić, da prihvati da je pogrešio. Hvala
Puno vam hvala, sve smo razumeli, ako možete konkretno o amandmanu. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, ja ću naravno sada da uvažim i ovu intervenciju predsednice Narodne skupštine, gospođe Gojković, koju razumem na sledeći način. Dakle, veoma je važno, a oko toga smo se dogovorili jutros, da naši građani koji se neprestano javljaju i kažu – zainteresovani smo za sadržinu ovih Predloga zakona, da čuju šta je to predviđeno članovima ovog Predloga zakona i po kakvoj proceduri se to usvaja, a prethodno i po kakvoj proceduri se raspravlja u Narodnoj skupštini. U članu 7. ovog Predloga zakona piše – nadležni sud je dužan da u rešenju o pokretanju postupka stečaja iz člana 6. ovog zakona, to je dakle prethodni član, odredi rok koji ne može biti kraći od 30 niti duži od 90 dana od dana objavljivanja obaveštenja o pokretanju postupka stečaja u „Službenom glasniku RS“, u kojem poveriocu mogu prijaviti svoja obezbeđena i neobezbeđena potraživanja. Poštovana predsednice Narodne skupštine, sada vidimo čega se tiče sadržina člana 7. ovog Predloga zakona, mi smo predložili da se briše, zbog dva razloga sada ovde, jednog neprimerenog pristupa, ja mislim Vlade Srbije u pogledu rasprave o ovom Predlogu zakona, a potom, pazite sada, pa evo u ovom članu piše – izvesni rok koji se tiče pokretanja postupka stečaja, ne može biti kraći od 30 niti duži od 90 dana, a Vlada nama sedam predloga zakona, koji se tiču ovako važnih stvari, šalje da u dva dana sve to ovde raspravimo, uz rizike da u pojedinim odborima usvojimo nešto i što ne stoji, poštovana gospodo. Samo molim da se još jednom zamislimo oko toga. Hvala.
Hvala. Na naziv odeljka 2. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, mi smatramo da treba da se menja i član 8. ovog Predloga zakona i ponudili smo jedan naš osnovni argument u amandmanu na član 1. zašto treba da se menja ovaj član, a ja sada poštovana predsednice hoću da ponudim još jedan argument koji nismo uputili u pisanoj formi, a mislim da može da bude važan za poslanike, pre svega Napredne stranke. Mi smo dobili, svi narodni poslanici ovde i jedan nacrt jednog izveštaja, koji će da raspravljaju poslanici Evropskog parlamenta u martu, poštovana predsednice Narodne skupštine, koji se između ostalih stvari, gospodine Babiću, tiču i procedura kojima se služimo u Narodnoj skupštini. Podneseno je mnogo amandmana na taj nacrt, koliko ja znam, ali očigledno da će u tom izveštaju ostati jedna velika primedba našem radu. Ja to shvatam kao kritiku i sebi, iako nisam učestvovao u tome, ali deo sam ovog zakonodavnog tela, da se neprimereno veliki broj predloga zakona šalje u ovu Skupštinu po neprimerenoj proceduri u smislu važnosti tih predloga zakona.
Poslaniče molim vas, da bi vas građani razumeli, pošto se njima obraćate, da nam objasnite organe postupka stečaja.
Ja to objašnjavam, a vezano za proceduru.
Moju komšinicu najviše to interesuje. Verujte. Ona je običan građanin.
Došli smo sada na član 8. Ovaj član 8. je nešto malo obimniji da bih mogao da pročitam i komšinici i drugim građankama i građanima, ali sigurno njih interesuje i ocena Evropskog parlamenta, upravo ovoga. Šta sada kada u martu Evropski parlament usvoji taj izveštaj i kaže – evo kako se usvajaju zakoni u zakonodavnom telu. Šta ćemo onda da kažemo toj gospodi, poštovana gospodo? Hvala.
Reč ima Zoran Babić.
Ovo je jedan od amandmana kojim se vrši dokidanje pravosudnog sistema Srbije od strane gospodina Pavićevića i predlagača ovog amandmana, dokidanje pravosudnog sistema jer pitao bih predlagača ili gospođo predsednice molim vas da ga pitate i vi, kao što ste i pokušali malo pre i ja se slažem sa vašom komšinicom koju od gospodina Pavićevića zanima odgovor. Ukoliko brisanjem organa i postupka stečaja nisu stečajni sudija, stečajni upravnik i odbor poverilaca, ko je? Na koji način? Koje rešenje to nudi gospodin Pavićević, a ne da nam priča o nekim stvarima koje nemaju nikakve veze sa amandmanom, a ne da nam govori i daje rešenja kojim se vrši dame i gospodo narodni poslanici dokidanje pravosudnog sistema Srbije, jednog od stubova naše države? Ukoliko nemamo poverenja u pravosuđe, ukoliko nemamo poverenja u stečajne sudije, ukoliko nemamo poverenje i ukoliko im se ne daje onaj posao koji je i Ustavom i zakonom predviđen da im se da, to znači rušenje ove države, što predviđa predlagač amandmana. Ovo je, dame i gospodo, dokidanje pravosudnog sistema naše države, a ja vas molim insistirajte na odgovoru zato što sam siguran da predlagač amandmana odgovor nema, zato što mu nije bila ni želja ni na srcu da daje odgovore, već da vrši dokidanje pravosudnog sistema Srbije.
Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, dve su stvari koje sada želim da kažem u ovoj replici, poštovana predsednice, gospodinu Babiću. Najpre, ja na fakultetu jesam nastavnik koji je često u prilici da postavlja pitanje, ali poštovana predsednice, moram to ovde da kažem, ja nikada ne postavljam pitanje sa nadom da onaj kome je postavljeno pitanje neće znati odgovor na to pitanje. Valjda je ideja da razgovaramo tako da se znaju odgovori na pitanja, da neki đaci, studenti pa i u nekom razgovoru, da se zna o čemu, da imaju neko znanje, a ne da se postavlja pitanje kao što je gospodin Babić sada uradio sa željom da se ne zna odgovor na to pitanje. Smatram to jednim neprimerenim pristupom, ali možemo da diskutujemo i o tome. Druga stvar, evo da odgovorim gospodinu Babiću. Mislim da imam odgovor na to pitanje. Mislim da znam šta je odgovor. Ako gospodin Babić povodom našeg amandmana na član 8. kaže da to ako se usvoji briše se sadržina člana 8. Znači, dokidanje pravosudne grane vlasti u našoj državi, onda bi za mene poštovana predsednice značilo da je ta grana vlasti već dokinuta, jer u članu 36. fino stoji da imamo jedan zakon kojim se reguliše ova oblast, da postoje pravosudni ograni koji se bave tom oblašću, poštovana gospodo. Ako prihvatimo argumentaciju gospodina Babića, onda zapravo saznajemo da ovde pravosudnog sistema nema, jer amandmanom „briše se“ ne možemo da uklonimo ono što postoji, a to znači da ne možemo ni da dokinemo pravosudnu granu vlasti. Ako prihvatimo argumentaciju gospodina Babića, a ako je to tačno, onda da se stvarno dodatno zamislimo, pravosuđa ovde nema, gospodo. Da li je to tačno?
Hvala. Narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Da li je primeren moj nastup gde očekujem odgovore od onoga ko odgovore nema i jedni odgovor je „briše se“, to ću ostaviti za pravo gospodinu Pavićeviću da razmišlja, ali u svakom slučaju samo kvalifikovanje primerenog ili ne primerenog pristupa nas je odveo i udaljio od odgovora koji od gospodina Pavićevića nismo dobili. Ako organi postupka stečaja neće biti stečajni sudija, stečajni upravnik i odbor poverilaca, gospodin Pavićević nije rekao ko će biti, već je rekao da je takvo pitanje neprimereno sa moje strane. Odgovoriću i na drugo pitanje. Ja sam dobio odgovor za koji sam i znao kakav će biti. Daću odgovor na to dokidanje. Ako je to dokidanje, dokinuli su ga oni ljudi koji sede ispred vas reformom pravosuđa iz 2008. i 2009. godine, gde su pootpuštane sudije, a primljene sudije po političkoj pripadnosti, rođačkoj liniji, reformom pravosuđa u organizaciji Snežane Malović i kolege Homena i bivšeg režima za koju su i EU i Evropska komisija i ko god u međunarodnoj javnosti i domaćoj javnosti je rekao i imao negativan odnos prema toj reformi pravosuđa. Zašto gledate u SNS? Pa, ti ljudi sa kojima ste delili iste vrednosti, oni su dokinuli pravosudni sistem ove države. Na nama je, kao i sa javnim finansijama, tako i sa pravosuđem, tako i sa svim drugim stubovima našeg društva, da ih dižemo iz pepela, iz pepela u koji su ga doveli vi i ljudi slični vama, koji su delili vrednosti bivšeg režima. Zašto gledate u nas? Muku imamo i sa javnim finansijama koje vi napadate sa ponovnim bahatim trošenjem milion i po dinara svakog dana sa vašim performansima „briše se“. Muku imamo i sa pravosudnim sistemom koji ste vi dokinuli i ukinuli reformomza koju niko nije imao dobru reč.
Potpredsednica Vlade ministar dr Kori Udovički me je zamolila da održi jedan sastanak veoma važan, koji odlaže danas čitav dan, tako da ćemo imati pauzu od 17.15 do 18.00 časova. Sa radom nastavljamo u 18.00 časova.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na naziv Odeljka 3, naziv pododeljka 3.1. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, i potpredsedniče Narodne skupštine, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milekiću i Kokotoviću, ceo dan danas ovde razgovaramo zapravo o tri veoma važne stvari, ja mislim, o sadržini predloga zakona koji dolazi u Narodnu skupštinu, o načinu usvajanja tih zakona i o odnosu Vlade, izvršne vlasti u našoj državi prema našoj Narodnoj skupštini. Mislim, poštovana gospodo narodni poslanici, da ovde sada nema nijednog narodnog poslanika kome nije apsolutno jasno da naš amandman briše se, između ostalih, i na ovaj član predloga zakona jeste reagovanje na stav Vlade Republike Srbije, koji počiva na ideji da Skupština zavisi od Vlade. Smatram da je veoma dobro što smo se tokom ove rasprave danas ovde uverili, svi smo, dakle, to primili kao jednu vrstu znanja, informacije, da stvar ne stoji tako, nego da Vlada zavisi od volje narodnih poslanika u ovoj Skupštini. Dakle, Vlada zavisi od Skupštine i svaki predstavnik, svaki susret sa bilo kojim predstavnikom Vlade Republike Srbije jeste prilika za nas, poštovana gospodo, da ih malo propitamo, da vidimo kako stoje stvari i da ih upozorimo ako primećujemo da postoji neki pristup i delanje koje zaslužuje kritiku. Naravno, najvažnija stvar je i član 154. koji se tiče procedure slanja predloga zakona u Skupštinu, razgovora o tom predlogu zakona, a na kraju i glasanje. Mi tražimo ovde da se poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, a da se razmisli o usvajanju amandmana briše se na član 9. Hvala.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv pododeljka 3.2. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv pododeljka 3.3. i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv pododeljka 3.4. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv pododeljka 3.5. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i, naravno, poštovana gošćo, gospođo Šuput i gosti, gospodo Milekiću i Kokotoviću, Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 13. ovog predloga zakona i u odnosu na osnovno obrazloženje koje smo vrlo fino u pisanoj formi saopštili na član 1. ovog predloga zakona, a na koji se kasnije pozivamo i drugim amandmanima. Ovde želim samo da dodam dva argumenta koja su, po mom sudu, veoma vežna za razumevanje onoga o čemu diskutujemo danas u Skupštini. Jedna stvar tiče se nekih standarda delanja u zakonodavnom telu. Jutros sam ovde navodio primer Poslovnika Evropskog parlamenta, poštovana gospodo, koji počiva na tome da kada jedan predlog zakona dođe u Evropski parlament da poslanici pristupaju prvom čitanju, pa definisanju zaključaka, pa drugom čitanju, pa definisanju zaključaka, pa trećem čitanju, pa definisanju zaključaka i konačno, gospodo, ka usvajanju finalne verzije teksta. Dok je kod nas dovoljno da Vlada uputi u Skupštinu, po hitnom postupku, predloge zakone, ovde se to usvoji bez nekakvog velikog promišljanja i rasprave i posle dva, tri dana, posle prvog čitanja imamo usvojene zakone. Smatramo da narodni poslanici treba da reaguju na tu praksu, kako se ne bi desilo da svi mi, koji smo narodni poslanici u Narodnoj skupštini, trpimo i relevantne kritike koje nam slede i u izveštaju Evropskog parlamenta, koji će sigurno biti usvojen u martu mesecu u Strazburu, u Evropskom parlamentu, gde će se zameriti zakonodavnom telu na ovakvom pristupu usvajanja zakona. Mi, narodni poslanici, treba da reagujemo na neprimerenu praksu Vlade Srbije, poštovana gospodo. Hvala.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv pododeljka 3.5. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Hvala, predsedavajući. Uvažena ministarko, predstavnici ministarstva, zamolio bih vas, posle duže rasprave, koja nije imala adekvatna obrazloženja, da konačno dođemo do jednog amandmana koji nesumnjivo zavređuje pažnju. Radi se o našoj iskrenoj, dobroj nameri da poboljšamo kvalitet zakona, pa je poslanička grupa SPS motivisana tim ciljem našla za shodno da Agenciji za osiguranje depozita, koja je shodno odredbama zakona stečajni organ ili organ stečajnog postupka, da još jedno dodatno ovlašćenje. O čemu se radi? Radi se o pobijanju pravnih poslova i pravnih radnji stečajnog dužnika, a to su banke. Kada se pobijaju pravne radnje i kad se pobijaju pravni poslovi? Moraju biti punovažni, nesumnjivo, ali se pobijaju ukoliko ugrožavaju ravnopravnost i ravnomernost naplate poverioca. Što znači, ako se neki od poverilaca stavi u povoljniji položaj u odnosu na druge, da je to osnov za pobijanje, nesporno. Ali smo mi amandmanom reagovali tako što smo smatrali da ne treba samo da bude razlog stavljanja u povoljniji položaj, nego da bude razlog i činjenje štete. Imajući u vidu da smo u praksi doživeli mnogo slučajeva, imali smo toliko iskustava sa bankama koje su upravo štetnim radnjama dovele svoje poverioce u vrlo, vrlo nezgodan položaj i „Razvojna banka Vojvodine“ i „Univerzal banka“, „Agrobanka“, ko zna koja banka još. Ovde se u obrazloženju amandmana gospođo ministarko, ako dozvoljavate samo da objasnim, navodi da je ovde dovoljna shodna primena odredaba Zakona o stečaju, ali ću vam ja skrenuti pažnju samo na član 119. Zakona o stečaju koji govori upravo o situaciji da se ovi razlozi pobijanja pravnih radnji odnose i za oštećenja i to za radnje i poslove koji su preduzeti pre otvaranja stečaja. Zato vas molim da ovaj razlog pobijanja unesemo u odredbu zakona prihvatanjem našeg amandmana, jer ćemo na taj način izbeći neujednačenu sudsku praksu, zaštiti poverioce. Svaki građanin od nas očekuje zaštitu i mi tom građaninu zaštitu moramo da pružimo. Optimalno je zaštita usvajanjem ovog amandmana. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar, Kori Udovički. Izvolite.
Kao što je kratko obrazloženo i u obrazloženju kojim se ovaj amandman odbija, Vlada smatra da je suštinski namera ovog amandmana apsolutno već ispoštovana drugim odredbama Zakona o stečeju. Da bi ovakvo unošenje ovog stava zapravo bilo još jedno ponavljanje, a čim ima ponavljanja tu postoji rizik za neko, da tako kažem višestruko ili nedoumicu u tumačenju. Prema tome, u svakom slučaju namera je pravilna, a reč je samo o pravnom sredstvu na koji najbolji način se one realizuju.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv pododeljka 3. i 7. i član 15, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Odeljka 4. i član 15, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik, Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i naravno poštovani gosti, najpre gošćo Šuput i gosti, gospodo Milikiću i Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja smatramo da sadržina ovog člana takođe treba da se briše i u odnosu na bazičnu argumentaciju, koja je ja mislim jasna svakom narodnom poslaniku ovde, jer smo ne samo čitali ovde to obrazloženje za naše amandmane „briše se“, nego smo i mnogo sati danas diskutovali o tom obrazloženju. Želim samo da dodam dve stvari koje mogu da budu značajne za dalji tok naše rasprave. Jedno je, amandman „briše se“, može da bude veoma smislen amandman i to se danas ovde poštovana gospodo, pokazalo na dva načina. Prvo, preispitivanjem jednog broja narodnih poslanika oko sadržine Predloga zakona koji u Skupštinu šalje Vlada, a na drugi način i preko toga što je na primer gospođa Tabaković, guvernerka Narodne banke Srbije u ime Narodne banke prihvatila naša dva amandmana koji glase „briše se.“ Tu dolazi potom i do one druge strane argumentacije ovog našeg amandmana poštovana gospodo. Pazite, kada se dogovorimo ovde da se briše jedna loša sadržina ili da se brišu loši pristupi i načini slanja u Skupštinu predloga zakona, pa onda je brisanje uvek jedan dobar mehanizam poštovana gospodo. Samo da podsetim poštovanu gospodu narodne poslanike, ne treba se plašiti, mi smo podneli do sada oko 1.000 amandmana Zoran Živković i ja, od toga je usvojen 21, a od ovih 186 koje smo podneli za ovih sedam predloga zakona usvojena su dva. Ne možemo da kažemo da smo zadovoljni, ali se ide malo napred poštovana gospodo. Hvala.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Odeljka 5. naziv Odeljka 5.1. i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanici Neđo Jovanović. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući, poštovana ministarko, ovim amandmanom smo pokušali da doprinesemo nečemu što smatram da je jako značajno, a to je zaštita interesa poverilaca, kao i zaštita stečajne mase. Zbog čega? Zbog toga što našim amandmanom smo predvideli da se zaista troškovi iz stava 1. ovog člana isplaćuju mesečno, ali u skladu sa dinamikom priliva sredstava, što je u svakom slučaju značajna uloga stečajnog upravnika i vodeći računa da se ne ugrozi obavljanje poslova u postupku stečaja. Koji su to poslovi u postupku stečaja, naravno da su to pre svega poslovi koji se vezuju za ukrupnjavanje stečajne mase, odnosno definisane stečajne mase, njenu zaštitu, upravljanje stečajnom masom i naravno obezbeđenje poverilaca unovčenjem stečajne mase, odnosno imovine banaka na najefikasniji mogući način. Ja ću vas zamoliti, bez obzira na ovo obrazloženje ovako kako je dato, još jednom da sagledate smisao ovog amandmana, a naročito imajući u vidu zbog čega molim sve narodne poslanike u ovoj Skupštini kada bude obrazlaganje trećeg poslednjeg amandmana poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, da se posebna pažnja obrati upravo na situaciju gde se može naći bilo ko od nas narodnih poslanika, odnosno građana. Ja ću za sada ovaj razlog ili obrazloženje ostaviti ovako kako je, a uz treći amandman ću dati kompletno obrazloženje koje se vezuje za motivaciju ovakvog predloga amandmana i dopuniti ono što je izneto u pisanoj formi amandmana. Hvala.
Hvala. Na naziv pododeljka 5.2. i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se. Poštovana ministarko, poštovani narodni poslanici, poštovani predstavnici Ministarstva, drage moje kolege ja bih vas zamolio da obratite pažnju na naš amandman, amandman poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, iz jednog razloga što se bilo ko od nas, bilo ko od građana Republike Srbije može naći u situaciji koja je obuhvaćena ovim amandmanom. O čemu se radi? Agencija za osiguranje depozita je stečajni upravnik kod stečaja u bankama. Svako od nas može da dođe u situaciju da deponuje novčana sredstva u bankama. Banke su obavezne da naše depozite osiguraju bez obzira koliko ćemo novčanih sredstava uplatiti, malo ili mnogo, uvek postoji obaveza osiguranja naših depozita. Osigurane sume banke plaćaju Agenciji i to nije sporno. U slučaju da banka gde smo deponovali naš novac ode u stečaj u toj situaciji Agencija za osiguranje depozita je dužna da nam isplati osiguranu sumu. Podsećanja radi to je 50.000 eura. Ali, tu problem ne vidim. Problem ćemo videti u jednoj drugoj situaciji koja dolazi posle toga, drage kolege i svi građani Republike Srbije. Radi se o tome što kad banka isplati osiguranu sumu od 50.000 eura, onda ona stupa na mesto poverioca za koga je isplatila 50.000 eura, što mi u pravu zovemo subrogacija i ima nažalost, ponoviću nažalost, prioritet u odnosu na ostale poverioce da naplati svoje potraživanje. Prioritet da naplati potraživanje zajedno sa troškovima stečaja. Taj prioritet, ta povoljnost se kosi sa odredbama Zakona o stečaju, kosi se sa Ustavom Republike Srbije, zbog toga što će bilo ko od nas Neđo, Goca, Mira, bilo ko od mojih kolega doći u situaciju neravnog položaja. Mi smo tada u neravnopravnom položaju sa Agencijom. Ne može Agencija da naplati više od nas i ne može pre nas, zato što ako se naplati, naplatiće se 100%. Šta će da ostane onda nama kao poveriocima? Iz čega ćemo mi svoja potraživanja naplatiti? To je sporno sve vreme. Ono što je takođe značajno da se istakne, značajna je činjenica da u toj situaciji imamo povredu i cilja stečajnog postupka i načela stečajnog postupka. Osnovno načelo stečajnog postupka je ravnomernost i ravnopravnost poverilaca. Agencija za osiguranje depozita je samo stečajni poverilac i ništa više, kao i svi mi zajedno. Zbog čega bi ona imala benefit? Zbog čega bi se njoj davala povlašćena uloga? Apsolutno nedopustivo, bez obzira na komentare ministarstva, apsolutno nedopustivo. Osim toga nedopustivo je i zbog toga što se na teret stečajne mase stavljaju faktički dva tereta. Zbog čega banka plaća osiguranu sumu? Zbog čega? Da bi se iz imovine banke prvo platila osigurana suma, a onda da još banka plati potraživanja Agencije. Pa, onda dolazimo u jednu apsurdnu situaciju. Pedeset hiljada evra, koje je dobio poverilac, dobiće samo jedan deo ukoliko je deponent sa mnogo većom sumom novca. Oni koji imaju deponovana sredstva u velikim iznosima će se naplatiti vrlo malo. Oni koji imaju deponovana sredstva u malim iznosima će se naplatiti mnogo. To je po meni jedna vrsta totalnog paradoksa. Drugo, gospođo ministarka, postoji i fond koji se od uplaćenih novčanih sredstava, od osiguranih suma koje banka plaća formira upravo namenski zbog čega se stečajna masa opterećuje, a ne opterećuje se fond. Znači, još jedan apsurd zbog čega se ovaj amandman pojavljuje kao neophodno potreban. Na teret stečajne mase pre glavne deobe se isplaćuje potraživanje Agencije zajedno sa troškovima koje Agencija ima u postupku isplate osiguranog iznosa depozita. Pazite, pre glavne deobe. To je nešto što za građane Republike Srbije može da bude jako, jako loše u finansijskom smislu reči, kao i za vlasnike malih, srednjih preduzeća preduzetnika. Dalje, ono što takođe, treba istaći je činjenica da je Agencija za osiguranje depozita od poslovne banke najpre naplaćuje premiju osiguranja da bi po ostvarenju, odnosno, izvinjavam se, da bi nakon otvaranja stečaja i stečajne mase poslovne banke imala prioritet i taj prioritet realizovala na taj način što naplaćuje iznos isplaćenih osiguranih depozita uz sve troškove stečajnog postupka tako da plaćanje premije osiguranja nesumnjivo umanjuje stečajnu masu. Ako ovo nije tačno, ja ne znam šta drugo može da bude bolji razlog za usvajanje ovakvog amandmana. Dalje, ono što je veoma važno dodati jeste da moramo imati u vidu činjenicu da će kod „Univerzal banke“ kod „Agrobanke“, kod „Regionalne razvojne banke“ biti mnogo poverilaca koji će imati upravo ovakav status diskriminacije. Ja ću zato gospođo ministarka da se pozovem na odredbe Zakona o stečaju i da ukažem koja su to načela koja sudovi moraju da poštuju. Prvo načelo je načelo zaštite stečajnih poverilaca. Kako se ono ostvaruje? Kroz kolektivno i srazmerno namirenje stečajnih poverilaca u skladu sa ovim zakonom. Kako je to ovde srazmerno namirenje i kakav tretman imaju stečajni poverioci u odnosu na Agenciju? Imaju potpuno inferioran tretman i ukoliko ga mi ovim amandmanom i usvajanjem ovog amandmana ne popravimo i ne stavimo u potpuno ravnopravan sa Agencijom za osiguranje depozita onda smo povredili odredbe Zakona o stečaju. Povredili smo osnovno načelo Zakona o stečaju. Povredili smo cilj stečaja. Cilj stečaja je takođe definisan, i on upravo ukazuje na najpovoljnije kolektivno namirenje stečajnih poverilaca. Kolektivno namirenje. Ja ću samo ponoviti još jednom pitanje – zbog čega se Agenciji za osiguranje depozita daje ekskluziviteti daje prioritet i daje benefit koji ni u kom slučaju ne zaslužuje u odnosu na ostale poverioce i zbog čega se na taj način Agencija za osiguranje depozita stavlja u svakako povoljniji položaj u odnosu na ostale poverioce? Mislim da je to apsolutno nedopustivo i obrazloženje da je to u skladu sa direktivom EU kako je dato nam u poslaničkoj grupi SPS apsolutno ne stoji. Treba istaći upravo da je direktivom EU koja reguliše ova pitanja i kojoj je predviđeno da Agencija za osiguranje depozita ima pravo na subrogaciju, dakle, dolazi na mesto poverioca banke kao stečajnog dužnika za koga je platila osiguranu sumu, ima potpuno identična prava i obaveze kao i lica na čije mesto je stupilo. Na taj način je upravo direktivom Agencija za osiguranje depozita stavljena u ravnopravan položaj sa ostalim poveriocima, i ako se ta činjenica ima u vidu, onda smo upravo na putu harmonizacije našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU, upravo smo na putu onoga što podrazumeva preduslov da nas Evropska zajednica prihvati i da u tom pravcu možemo s punim pravom reći da smo ispoštovali sve ono što podrazumeva standarde zakonodavstva EU kojoj težimo. Molim vas, žao mi je što ministar Vujović nije ovde, ja vas molim da ove razloge cenite veoma brižljivo, veoma analitično, jer su oni u interesu svih poverilaca, reći ću svih poverilaca. Kao poverilac se može naći bilo ko od nas. Znam i te kako dobro kako reaguju i stečajni upravnici, ovim poslom se bavim više od dve decenije i te kako dobro znam kakvi će se problemi u stečajnim postupcima desiti. Problemi koji se na ovaj način mogu desiti će biti multiplicirani ukoliko se ovaj amandman ne prihvati, jer je očigledno da Ustavni sud pored svih inicijativa koje su prosleđene Ustavnom sudu za ispitivanje ustavnosti i ranije postojeće odredbe ovog zakona nisu urodili plodom. Zahvaljujem se.
Reč ima ministarka Kori Udovički.
Gospodine Jovanoviću, složiću se sa vama da mi je žao što ministar Vujović nije danas ovde, ali verujte mi da mogu u dva minuta, koliko je to moguće, da vam dam kvalifikovan odgovor na ovo pitanje koje postavljate. Radi se o vrlo fundamentalnoj postavci finansijskog sistema bilo koje zemlje. Glavni razlog zašto se Agenciji za osiguranje depozita daje tako poseban status kao poverioca u odnosu na stečaj banaka je isti razlog zbog kojeg NB u bilo kojoj zemlji ima tako poseban status u odnosu na bilo koju drugu instituciju i nezavisna je bila određena Ustavom čak i one Jugoslavije koja inače nije poznavala druge nezavisne agencije. U čemu je stvar? Stvar je u tome što banke raspolažu sredstvima deponenata koji postoje, a to su građani. Oni su vrlo različita vrsta poverilaca u odnosu na bilo kog drugog poverioca o kome Zakon o stečaju govori. Kada ste poverilac nekoj firmi, vi ste doneli odluku o tome da želite nekome neki novac da pozajmite. Deponent, građanin kada stavlja novac kao depozit u banku, on to ne daje da bi ta banka sa tim novce neodgovorno raspolagala i završila u stečaju. Bez poverenja da će taj novac biti dobro ulagan i da je on siguran, nema finansijskog sistema zemlje. Bez finansijskog sistema zemlje, nema ni početka razvoja te zemlje, nema načina da se višak kapitala prenosi tamo gde on može da najviše da privrednog rasta i ulaganja. Znači, poverenje građanina je užasno važno. Međutim, zašto imamo Agenciju za osiguranje depozita? Ako se to poverenje tako što bismo mi kao država stopostotno garantovali svaki depozit, onda bismo takođe ukinuli motivaciju banaka da vode računa o tome kako raspolažu tim depozitima. Time što smo osigurali samo iznos do 50 hiljada depozita, miteramo građane da ipak paze u koju banku stavljaju novac jer Agencija za osiguranje depozita će im vratiti. Znači, osigurala je samo iznos do 50 hiljada. Vrlo je važno da onda kada i ako, nadamo se da se to više neće dešavati, ali ako bi se desilo, da opet neka banka ode u stečaj, istog trenutka velikom brzinom sasvim nezavisno od bilo čega drugog što sledi u likvidaciji te banke ili raspolaganju u postupku njenog stečaja, taj poverilac tj. građanin, deponent svojih 50 hiljada dobije. Sve drugo može da bude tema stečaja, ali ono poverenje na kojem se zasniva stabilnost finansijskog sistema i naša sposobnost da kapital, štednju, višak, akumulaciju prenosimo od onih koji ga imaju tamo gde ulaganjem može da da najveći privredni rast, zasniva se na ovom poverenju. Hvala.
Hvala. Neđo, javljate se po amandmanu ili je replika? (Neđo Jovanović, s mesta: Replika.) Izvolite.
Ja sam vas, gospođo ministarko, odlično razumeo, ali nisam siguran da li sam ja dobro shvaćen, jer je ovo bila i u ime poslaničke grupe SPS najbolja moguća namera da se zaštiti nešto što smatram da treba zaštititi. Postaviću sada tri jednostavna pitanja. Prvo pitanje, ako idemo tom logikom, zašto onda prvo ne promenimo odredbe Zakona o stečaju? Mi odredbe Zakona o stečaju shodno primenjujemo na Zakon o stečaju i likvidaciji banaka i osiguravajućih društava. U Zakonu o stečaju nemamo ekskluzivitet, imamo načela koja moramo da poštujemo, da poštujemo načelo ravnopravnosti, načelo zabrane diskriminacije poverilaca, načelo efikasnosti. Znači, ni u kom slučaju ta načela ne mogu da budu van ovog zakona. To je prvo pitanje. Drugo pitanje na koje nije dat odgovor je – šta će nam Fond za osiguranje depozita, jer se u taj fond slivaju novčana sredstva koja se naplaćuju iz osigurane sume? Zašto smo osnovali onda Fond, zbog čega? Treće pitanje koje je najlogičnije glasi – šta ćemo u situaciji ukoliko Agencija za osiguranje depozita naplati kompletnu vrednost stečajne mase, a vi i ja smo stečajni poverioci? Iz čega ćemo mi da se naplatimo? Takve situacije nisu nemoguće, one nisu samo teoretske, one su u praktičnom smislu i te kako moguće i možemo naići na njih u budućim situacijama, možda čak i često, imajući u vidu kakve će biti sudbine banaka koje ne posluju na način na koji vi objašnjavate, što vas potpuno podržavam u tom stavu i tu imate bezrezervnu podršku SPS-a. Ali, šta ćemo u situaciji ukoliko Agencija pojede novčanu masu koja predstavlja stečajnu masu, kako ćemo se mi naplatiti?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, gospodin Neđo Jovanović je argumentovano i kompetentno obrazložio ovaj amandman. Naša poslanička grupa pažljivo sluša i one koji argumentuju predloge za brisanje nekog člana i one koji predlažu da je amandman za popravljanje nekog člana. Nas je gospodin Neđo Jovanović ubedio da u Danu za glasanje glasamo za ovaj amandman, ali imamo samo jedan uslov, a to je da gospodin Jovanović, pošto je rekao da nastupa ispred poslaničke grupe SPS, da njegova poslanička grupa u Danu za glasanje glasa za ovaj amandman i da bude politički korektan i da u Danu za glasanje pokaže da radi u interesu građana, a da ovo nije samo politička priča. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, pre svega, poslanička grupa SPS nije podnela ovaj amandman radi politizacije. Mi ne želimo da politizujemo. Ukoliko neko smatra da je ovaj amandman dobar, on će ga podržati, ukoliko neko smatra da nije dobar, neće ga podržati. Ukoliko neko smatra da se ovim amandmanom poboljšava kvalitet zakona, on će mu dati podršku. U suprotnom neće ni dobiti podršku. Ono što je bitno, bitno je da poslanička grupa SPS podržava set ovih zakona i da će onako kako je rečeno u načelnoj raspravi ostati i u Danu za glasanje, mi nemamo taj problem, ali tražimo da se sa razumevanjem prihvati nešto što je i logično i na zakonu utemeljeno. Jednostavno, tražimo nešto što očekuju građani od koalicije SNS-a i SPS-a, što očekuju od Vlade koju bezrezervno podržavamo u svim njenim nastojanjima da se ekonomsko, finansijsko stanje države stabilizuje i krene napred, krene ka Evropi, krene ka EU. Zbog toga je upravo obrazloženje amandmana koje sam ja istakao u ime poslaničke grupe SPS ovakvo i sa ovakvom argumentacijom. Ako neko želi iz političkih razloga da deluje prema nama, onda ne mora da nas podržava. Mi smo izneli svoje razloge, za koje smatramo da su jasni, činjenično utemeljeni, pravno prihvatljivi i, što je najvažnije, u skladu sa Ustavom. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po amandmanu.
Gospodin Neđo Jovanović nam nije dao jasan odgovor da li će SPS u Danu za glasanje glasati za ovaj amandman, on se sada pravdao SNS-u iz razloga što je podneo amandman. Mislim da nijedan poslanik ne treba da se pravda što je podneo amandman. Dakle, ako njegova poslanička grupa bude podržala ovaj amandman, to će značiti da je amandman dobar, da stoji iza njega i mi ćemo glasati zajedno za ovaj amandman i nadamo se da će on biti izglasan.
Hvala. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv Odeljka 6. i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti iz Ministarstva, ja ću i ovaj naš amandman da obrazložim, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, sa velikim zadovoljstvom. Ovaj amandman na ovaj član Predloga zakona glasi – briše se. Hteo bih ovde samo da podsetim narodne poslanike, u dodatku naše osnovne argumentacije, da smo mi narodni poslanici ovde slobodno izabrani da pre svega zastupamo zajedničke interese građana Srbije. Pazite, zajednički i opšti interesi građana Srbije ostvaruju se samo ukoliko mi ovde, ja se ceo dan danas trudim upravo da to obezbedimo, obezbedimo poštovanje Ustava, poštovanje zakona i poštovanje Poslovnika Narodne skupštine. Ako Vlada Republike Srbije ne poštuje Ustav, ako Vlada ne poštuje zakone, ako ne poštuje Poslovnik Narodne skupštine, to znači da ova Vlada ne radi za opšte dobro i takvu Vladu, poštovana gospodo, treba da vratimo u okvir Ustava, zakona i Poslovnika Narodne skupštine. Ovde je veoma važno, ja mislim, povodom rasprave o ovih sedam predloga zakona, a sada i povodom rasprave o amandmanu na član 22. Zakona o kojem razgovaramo, da se setimo samo sadržine člana 99. Ustava koji propisuje da svaki put kada neki predstavnik Vlade, a danas je to gospođa Udovički, dolazi u Narodnu skupštinu, da je to za nas prilika da proveravamo i način rada tog ministra i Vlade u celini. Meni se čini da ova Vlada ne zaslužuje prelaznu ocenu i zbog toga na takav loš rad Vlade odgovaram amandmanima – briše se. Hvala.
Hvala. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv Glave 3. i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i, naravno, poštovani gosti iz Ministarstva, po ko zna koji put ja se danas javljam za reč kako bih obrazložio jedan, poštovani potpredsedniče Arsenoviću, od 186 amandmana koje smo Zoran Živković i ja podneli na ovih sedam predloga zakona Narodne banke Srbije i Vlade Srbije, a u ovom konkretnom slučaju povodom amandmana na član 27. ovog zakona. Smatrao sam poštovana gospodo, da naša današnja amandmanska rasprava i o ovom predlogu zakona treba da bude prilika, ne samo za mene, nego za svakog narodnog poslanika koji svoju poziciju, svoju ulogu doživljava na jedan odgovoran način kao jedna prilika da se preporuči i predloži bilo kom ministru ko dođe iz Vlade, a danas je to gospođo Udovički, meni bi bilo drago da je tu i gospodin Vujović pored gospođe Udovički, pa i gospođi Tabaković, da im se preporuči da kažu ovde - pogrešili smo što smo u Skupštinu suprotno čak i članu 167. Poslovnika naše Narodne skupštine po hitnom postupku slali 7. predloga zakona koji sadrže jedan paket rešenja za izvesne oblasti. Smatrao sam, da smo imali tu situaciju da ministarka ili ministar kaže pogrešio sam, da guvernerka kaže pogrešila sam, da onda kažemo - u redu gospodo može nekada da se pogreši, a sada pristupimo analizi sadržine onoga što su predlozi zakona. Ako nema snage za tu vrstu i priznanje da se pogrešilo onda je neophodno da član po član analiziramo i podsećamo na greške, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti iz Ministarstva, smatrao sam da je važno da reagujem sada i povodom našeg amandmana na član 32. ovog predloga zakona zato što, poštovana gospodo i dame narodni poslanici, smatram da ova naša rasprava kao i sadržina ovog predloga zakona jeste jedna slika loše Vlade i jednog ja mislim neprimerenog odnosa, pa čak i poniznog odnosa skupštinske većine prema Vladi Srbije. Poštovana gospodo, šta se sve u ovoj Skupštini toleriše Vladi Republike Srbije? Toleriše se da se predlozi zakona u skupštinsku proceduru šalju mimo poštovanja Poslovnika, Zakona o Narodnoj skupštini i Ustava Republike Srbije. Toleriše se to da se predstavnici Vlade kada dođu u ovu Narodnu skupštinu obično prema narodnim poslanicima ophode tako da unižavaju dostojanstvo narodnih poslanika, a samim tim i dostojanstvo Narodne skupštine i toleriše se to da svaki put kada Vlada ili 90% slučajeva kada Vlada šalje svoje predstavnike ovde, šalje poruku da ova Skupština nije kao što Ustav propisuje najznačajnija politička institucija u našem ustavnom sistemu. Budući da je moj sud da sve ove stvari ne smeju da se tolerišu Vladi Republike Srbije niti bilo kom članu te Vlade, smatram da kada neki predstavnik Vlade dođe ovde, da je to uvek prilika da ih podsetimo da oni odgovaraju nama, da je Skupština centralna institucija i što ovde često ponavljamo poštovana gospodo, svetilište našeg političkog života. Hvala.
Hvala. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 32. doda nova Glava IV, naziv glave i novi član 33. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije koji pratite ovaj prenos, mi smo podneli amandman koji kaže da posle člana 32. se dodaje nova Glava IV koja glasi – odgovornost u postupku stečaja ili likvidacije i član 33. koji kaže – da NBS, guverner, viceguverneri, direktor Uprave za nadzor i drugi zaposleni odgovaraju za štetu koju prouzrokuju nemarom ili grubom nepažnjom u obavljanju poslova NBS utvrđenih ovim zakonom. Dali smo obrazloženje da buduće da je stečajni postupak i postupak likvidacije nad bankama i društvima za osiguranje pokreće rešenjem nadležnog suda, a na osnovu rešenja NBS kojim se utvrđuje ispunjenost uslova za pokretanje postupka, smatramo da je potrebno uneti u zakon odredbu o odgovornosti NBS i navedenog kruga lica za one slučajeve kada usled njihovih nemara ili grube nepažnje nastane šteta. Ovo je posebno važno u onim slučajevima kada se pokrene stečajni postupak ili postupak likvidacije, a da se kasnije utvrdi da to nije bilo opravdano. Vlada i skupštinska većina najverovatnije pošto je Vlada odbila ovaj amandman neće prihvatiti ovaj amandman, tako da ćemo mi u danu za glasanje se uzdržati i glasati protiv ovog zakona, jer mislimo da amandman koji smo podneli je vrlo bitan i govori o odgovornosti ne samo pravima te da je trebao biti sastavni deo ovog zakona. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Kolega Bradić je rekao suštinu ovog amandmana, ali vezano za ovaj amandman je generalno ono što je karakteristično za sve zakone koji se odnose na NBS da se njima abolira odgovornost guvernera i viceguvernera i odgovornih lica u NBS. U čemu je reč? Nema nikakve odgovornosti za postupke kojim guverner napravi štetu time što je doneo rešenje da se pokrene postupak stečaja ili likvidacije neke banke. Dakle, izbačena je odgovornost koja je postojala, a na ovaj način oni se stavljaju po strani i postavlja se ozbiljno pitanje zbog čega oni primaju takve plate ako su oslobođeni bilo kakve odgovornosti. Ovaj zakon u tom smislu jeste na štetu građana Srbije jer na čelu NBS imamo ljude, lica koja nemaju gotovo nikakvu odgovornost.
Reč ima ministarka Kori Udovički.
Na čelu NBS su ljudi koji i te kako odgovaraju za bilo koju štetu koja nastane vršenjem njihove dužnosti i to je određeno Zakonom o NBS.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Upravo Zakonom o NBS je guverner i viceguverner aboliran od odgovornosti, ali o tome ćemo pričati kada dođemo do tih zakona.
Hvala. Na naziv Glave IV član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i gospođo Šuput, gospodo Milekić i Kokotoviću, nemoguće mi je da propustim da obrazložim amandman na član 37. ovog predloga zakona zato što je poštovana gospodo, dovoljno da bilo ko od nas pročita sadržinu člana 37. i da se uveri u to da je Vlada ovde pogrešno delovala. Evo, poštovana gospodo da pročitamo zajedno šta piše u članu 37. – ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“, a primenjuje se od 1. aprila 2015. godine. Dakle, ovaj zakon kada ga usvojimo počeće da se primenjuje poštovana gospodo, za dva meseca i ja mislim, svaki čovek koji sledi izvesnu logiku bi sada mogao da se pita, pa zašto je bilo neophodno da nakon što je 28. januara ovaj predlog zakona primljen u Skupštinu da se odmah posle dva dana šalje u skupštinsku proceduru i po hitnom postupku da se o njemu ovde raspravlja, pa da se i usvaja. Pazite poštovana gospodo, mogli smo da dobijemo još deset dana da raspravljamo ovde, da čitamo i isto da se dogovorimo. Na primer, ako se saglasimo oko sadržine da počne da se primenjuje 1. aprila, ako treba podzakonska akta, ništa ne ometa Vladu da priprema podzakonska akta, poštovana gospodo. Zato mene sve ovo mimo na proceduru ipak usmerava ka izvesnim sumnjama i u kvalitet sadržine zakona koji se ovde predlažu. U toliko pre je onda važno da građani saznaju šta je sadržina tih predloga koji će, očigledno je, postati zakoni, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O AGENCIJI ZA OSIGURANjE DEPOZITA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dragan Jovanović, Ivan Jovanović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić, Zoran Živković i Vladimir Pavićević, kao i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Glave I, naziv člana 1. i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, ja ću, pošto smo prešli na raspravu po amandmanima o Predlogu zakona o Agenciji za osiguranje depozita, ja sam izdvojio šest amandmana od 31 amandmana koje smo narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli povodom ovog Predloga zakona, da pokušam da ubedim narodne poslanike oko tih šest amandmana u snagu i validnost naših argumenata. Evo npr. član 1. Predloga zakona o Agenciji za osiguranje depozita. Kaže – ovim zakonom uređuju se položaj, organizacija, ovlašćenje i funkcija Agencije za osiguranje depozita, osnovane Zakonom o Agenciji za osiguranje depozita. Onda se kaže dalje – Agencija je samostalni pravni subjekt koji obavlja poslove utvrđene ovim i drugim zakonom i funkcionalno je nezavisna od bilo kog državnog organa. Tu imamo još dva dodatna stava, ali prethodna dva stava su, poštovana gospodo za mene bila dovoljna kada sam ih pročitao jednom, pa drugi put, pa treći put kao što se radi npr. u evropskom parlamentu, a za razliku od naše prakse ovde, to mi je bilo dovoljno poštovana gospodo da se uverim u važnost ovog zakona, njegove sadržine i da automatski zamerim predlagaču na tome što je ovaj Predlog zakona uputio u skupštinsku proceduru po hitnom postupku kako mi ne bismo imali dovoljno vremena da čitamo, tumačimo, analiziramo i možda glasamo za. Kada tome dodam član 31. koji je poslednji u ovom Predlogu zakona, koji takođe predviđa da sve stupa na snagu 1. aprila 2015. godine, onda nikako ne mogu sebi da dozvolim a da ne reagujem na ovaj neprimereni način ponašanja naše Vlade ovde. Hvala.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, na član 1. smo dali amandman, a član 1. glasi – Ovim zakonom uređuje se položaj, organizacija, ovlašćenje i funkcija Agencije za osiguranje depozita, u daljem tekstu Agencija. Mi predlažemo da se rečenica – Osnovane Zakonom o Agenciji za osiguranje depozita „Službeni glasnik RS“, broj 61/05, 116/08 i 91/10 briše, jer smatramo da je suvišno uvodnim odredbama zakona označavati kojim je propisom osnovana Agencija za osiguranje depozita, naročito kada odredbe tog zakona na koji se upućuje prestaju da važe stupanjem na snagu ovog zakona, tako da smo predložili da ostatak člana ostane, to je – Agencija je samostalni pravni subjekt koji obavlja poslove utvrđeni ovim i drugim zakonom i funkcionalno je nezavisna od bilo kog državnog organa. Sledeći stav – Agencija ima svojstvo pravnog lica i upisana je u Sudski registar pravnih lica i drugih subjekata i sedište Agencije je u Beogradu, to ostaje, ali smo tražili da se ovaj deo rečenice briše, jer smatramo da je bezrazložno naveden u ovom članu. Hvala.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr JankoVeselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, mi smo podneli amandman na član 4. gde tražimo da se stav 2. briše. Član 4. govori o sledećem, on kaže – na prava, obaveze i odgovornost iz radnog odnosa zaposlenih u Agenciji, primenjuju se opšti propisi o radu, ako ovim zakonom nije drugačije određeno i mi se slažemo sa tim. Sledeći stav sa kojim se ne slažemo kaže – Agencija se ne smatra korisnikom budžetskih niti javnih sredstava, u smislu zakona kojim se uređuju javne nabavke u slučaju izbora banke isplatioca na način definisan zakonom kojim se uređuje osiguranje depozita, zakona kojim se reguliše rad javnih agencija, propisa kojim se ograničava broj zaposlenih u javnom sektoru, kao i propisa kojima se uređuje budžetski sistem, pa ću vas vratiti na zakon o kome smo malo pre razgovarali kada ste rekli da u osnovi Agencija poštuje Zakon o javnim nabavkama, ovde isključujete. Mi smo dali obrazloženje, pa ću ga ja pročitati. Kaže – u članu 4. stav 2, predlagač je u potpunosti izuzeo Agenciju u pogledu primene Zakona o javnim nabavkama, propisa kojim se uređuju budžetski sistem, kao propisa kojim se reguliše rad javnih agencija i propisa kojim se ograničava broj zaposlenih u javnom sektoru, što mislim da ne bi trebalo da bude slučaj. Smatramo da su ovakvi izuzeci opasni jer Agencija na taj način funkcioniše kao subjekat privatnog sektora, što smatramo nedopustivim s obzirom na njene nadležnosti i značaj koji ima u bankarskom pa i u širem finansijskom smislu. Posebno treba imati u vidu da je već i članom 9. Predloga zakona predloženo da u slučaju kada sredstva za obavljanje određenih poslova Agencije nisu dovoljna, Vlada na zahtev Agencije po hitnom postupku obezbeđuje sredstva iz budžeta ili se zadužuje u zemlji i inostranstvu i zbog toga smatramo da je neophodno poštovani osnovna načela Zakona o javnim nabavkama. Istovremeno, ukazujemo da je u članu 7. predloga utvrđeno da je jedan od izvora prihoda Agencije budžet Republike Srbije, te smatramo da bi trebalo da uvažite naš amandman i da Agencija ne može biti izuzeta iz svih ovih napred navedenih činjenica koje sam naveo. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Kori Udovički.
Stav 2. člana 4. ne znači da Agencija dobija tretman privatnog tela. Ovo je Agencija koja je regulisana kao jedno nezavisno telo za koje odlučuje upravni odbor u sastavu koji je opisan i jasno dat u ovom zakonu. Znači, u tom upravnom odboru jasno je da postoje predstavnici Ministarstva finansija i NBS, kao i predstavnici koji su nezavisni, a koji se određuju kroz sistem odlučivanja u okviru javnog sektora Srbije i tako da štite javni interes zemlje. Ovaj paket zakona vrlo detaljno reguliše nadležnost Agencije i procedure pomoć kojih ona donosi odluke. U njenom odlučivanju ima vrlo malo diskrecije. Znači, ono što je potrebno je zaštititi da te procedure ostanu, kako da kažemo, nezavisne i sa punim integritetom namere zakonodavca i zbog toga je neophodno i obezbeđenje maksimalne nezavisnosti, kao i zaštita profesionalnosti u samoj organizaciji što se tiče ovih stavki koje se tiču nje kao korisnika javnih sredstava. Kad je reč o poštovanju procedure javne nabavke, ona se poštuje u svim slučajevima po Zakonu o javnim nabavkama, osim u slučaju izbora banke isplatioca, zbog razloga koje smo već objašnjavali a koji je definisan i u Zakonu o osiguranju depozita, što te isplate moraju da se dese u rokovima koji su potpuno van pretpostavki na kojima se zasniva Zakon o javnim nabavkama. U skladu sa evropskom praksom, to je sedam dana i uopšte nije sporno da će agencija morati da se drži akta koji će da osigura njihovu transparentnost i ravnopravnu ulogu svih banaka koje su sposobne da vrše ovu radnju u takmičenju za taj posao, ali će to morati da bude regulisano posebnim aktom, zato štonije moguće, a prosto nije ni u duhu Zakona o javnim nabavkama, da reguliše proceduru po takvim uslovima. Radi se o finansijskom sistemu, kada su ponekad brzinai efikasnost prevashodni kriterijum. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Samo ću u par rečenica. Dakle, trudim se da razumem ovo što mi vi kažete, ali se uopšte ne slažem. Jer, ne poštovati proceduru o javnim nabavkama zbog toga što se ne podudaraju rokovi, ja nisam ni pričao o tome. Ja sam pričao o osnovnim principima javnih nabavki. Znači, pošto postoji upravni odbor koji će odrediti kako izgledaju te procedure i kako izgledaju ti rokovi, ali mora da bude u saglasnosti sa javnim nabavkama. Uzgred, da ne polemišemo, skupštinska većina i vi kao predstavnik Vlade imate pravo da svoju politiku proklamujete, branite, izglasavate i sprovodite onako kako vi mislite da to treba da bude. Naše je da kažemo da postoji i drugi način viđenja politike. Mi mislimo da to nije dobro i to je naš politički stav na osnovu analize vaših predloga zakona i mišljenja naših stručnih ljudi iz naših stranaka. Mislim da ovaj zakon neće biti dobar, a mi ćemo u narednim amandmanima objašnjavati šta nalazimo kao manu ovog predloga zakona i zbog čega mislimo da on nije dobar i da neće obaviti sve one funkcije za koje vi kažete da će biti dobre. Ja vam se zahvaljujem.
Na naziv Glave 2, naziv Odeljka 1. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički, poštovana gospođo Šuput i poštovana gospodo Milikiću i Kokotoviću, amandman na član 5. je jedan od šest amandmana koje moram da obrazložim večeras ovde, jer mi se čini da je to veoma važno za našu dobru raspravu u Narodnoj skupštini. Kada pročitam sadržinu člana 5, poštovana gospodo, ovog Predloga zakona i kada pročitam sadržinu člana 31. ovog Predloga zakona, kao i poslednje članove prethodna tri predloga zakona, učini mi se da je Vlada Srbije nama u Skupštinu poslala, poštovana gospodo, moram tako sada da ih nazovem, „aprililili“ zakone. Svi zakoni, poštovana gospodo, počinju da se primenjuju 1. aprila, pa i ovaj zakon, po hitnoj proceduri su ovde. Pazite, na primer, član 5. kaže: „Osiguranje depozita. Agencija osigurava depozite kod banaka pod uslovima i na način utvrđen zakonom kojim se uređuje osiguranje depozita i vrši isplatu osiguranih iznosa u skladu sa tim zakonom“. Čitajući sadržinu člana ovog zakona, ja se sada pitam, kao i sadržinu svih ostalih članova ovoga zakona – pa šta je to bilo tako promptno, pa da moramo baš večeras da razgovaramo amandmanski, a ne da sačekamo još sedam, osam, deset dana, pa možda da zakon i ne stupi baš 1. aprila, nego možda za jedan kvartal kasnije, da ne bismo sada imali priliku da ih nazivamo tzv. „aprililili“ zakonima? Poštovana gospodo, čini mi se da je trebalo da nam se da još deset dana, da razmislimo i da ne reagujemo amandmanima – briše se. U ovom slučaju, na svih 31, a što se tiče današnje celokupne rasprave, na svih 186 članova ovih predloga zakona. Hvala.
Hvala. Na Odeljak 2. i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv Glave 3. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv Glave 4. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, sticaj okolnosti je što su ovi amandmani koje sada posebno obrazlažem u našoj raspravi danas tzv. okrugli, 5, 10, 15, itd. Ovaj amandman na član 10. tiče se čitave jedne glave u ovom Predlogu zakona – Organa agencije. I sada kreće čitava ta jedna glava u ovom Predlogu zakona, koja meni ovde jeste poslužila kao povod da ne samo narodne poslanike u našoj Narodnoj skupštini, nego i naše goste iz ministarstava, gospođu Udovički, ali i gospodina Vujovića, ukoliko nam se pridruži, podsetimo ovde na jedan važan princip delovanja u politici u svakoj savremenoj demokratiji. Pošto ja verujem da ovde svaki narodni poslanik smatra da mi treba da stvorimo uslove u našoj državi za funkcionisanje jedne savremene demokratije, onda je važno da znamo da jedan važan princip u takvom demokratskom poretku, poštovana gospodo, jeste princip etike, odgovornosti, poštovana gospodo. Princip etike i odgovornosti podrazumeva da se politika ne meri samo brojevima, čak ni glasova, nego da se politika meri i rezultatima koje ostvaruje neko ko se bavi politikom. Za mene je sadržina ovog Predloga zakona, način na koji je taj Predlog zakona poslat u Narodnu skupštinu, jedan signal da ova politika ove Vlade nema rezultate, da se ti rezultati skrivaju, da se nekada beži od tih rezultata i zato je bilo neophodno, gospodine Arsenoviću da, povodom našeg amandmana na član 10, podsetim pre svega narodne poslanike ovde na princip etike odgovornosti, poštovana gospodo. Hvala.
Na član 10. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Ivan Jovanović i zajedno Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademijk Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam izmenu člana 10. u smislu da se nejasnoća u predlogu Vlade eliminiše. Vlada je predložila - pročitaću ova dva stava: „Agencija može imati jednog direktora ili tri ili više direktora koji čine Odbor direktora. Tačan broj direktora i načina rada Odbora direktora uređuju se statutom. Ako statutom nije drugačije propisano, Agencija ima jednog direktora. Osim ukoliko ovim zakonom nije drugačije određeno, sve odredbe koje se tiču direktora Agencije shodno se primenjuju na direktore koji čine Odbor direktora,odnosno na Odbor direktora Agencije.“ Zašto je bio problem Vladi Srbije da predloži konačno rešenje? Zašto se ostavlja na arbitrernost upravnom odboru da li će Agencija koja inače smanjuje nivo svojih ingerencija, odnosno Vlada svojim predlozima, zakonom o ministarstvima, preuzima deo koji se tiče upravljanja bankama i osiguravajućim društvima, zašto ostavlja upravnom odboru da odlučuje da li će biti tri ili više direktora? Vlada neprekidno govori građanima da treba da štede, da treba da rade, da se trude da na svakom mestu učine što više za državu. Pri tom, izlazi sa ovakvim predlozima gde kaže građanima – štedeće svi osim nas. Zašto je do sada sa većim broje prinadležnosti Agencija mogla da ima jednog direktora, a donošenjem novog zakona, koji ste predložili na ovakav način, Agencija dolazi u mogućnost da ima tri ili više tzv. bord direktora? Mislim da je to nepotreban trošak i da nije u duhu reformi koje proklamuje Vlada Srbije. Mislim da je sasvim dovoljno i prihvatljivo da jedan direktor vodi Agenciju, pogotovo što primedba kreditora, koji su tražili izmene zakona i nezavisnih stručnjaka, nije bila u broju direktora, nego je bila primedba na samu nezavisnost ove Agencije, koja treba da se promeni intencijom ovog zakona. To se, naravno, ne čini, ali se zato čini da se opetuveća broj funkcionera. Čuli smo već da se ne primenjuje ni Zakon o ograničenom broju službenika u ovoj Agenciji. Mislim da nema velike suštinske razlike u odnosu na dosadašnji zakon. To ću objasniti u obrazlaganju amandmana na član 11, ali zato ima kada je u pitanju uvećanje administracije, nepotrebno zaista. Ono što je još zanimljivije, zakonsko ne definisanje koliko će biti direktora, nego se to ostavlja arbitrernost nekom upravnom odboru, koji, kasnije se vidi iz člana 11, u suštini postavlja vladajuća većina ili Vlada. Mislim da to nije korak unapred i da nije, kao što sam rekao, u duhu reformi i promena koje predlaže Vlada. Ako treba da štede građani, treba da štedi i Vlada i ne može biti dileme oko toga, da li jedan direktor ili više direktora. Ako je do sada Agencija sa više ingerencija i više poslova mogla da funkcioniše sa jednim direktorom, onda nema razloga da ne može da funkcioniše i dalje sa samo jednim direktorom. Hvala.
Reč ima ministar Kori Udovički. Izvolite.
Razlog, što je ovde predviđena mogućnost da bude jedan direktor ili odbor direktora, jeste očekivanje da će u naporu za reorganizacijom, odnosno predviđenoj reorganizaciji Agencije, biti učinjen napor da se jasno odvoje poslovi osiguranja od poslova upravljanja, restrukturiranjem. Prema tome, ostavljena je mogućnost da postoje dva direktora, koji odvojeno vode računa o tim delatnostima Agencije, a ne i nužna potreba. Prosto je još jedna mogućnost, još jedan stepen fleksibilnosti u određivanju optimalnog načina odvajanja mogućeg konflikta interesa u odlučivanju. Hvala.
Gospodine Jovanoviću, po amandmanu? (Jovanović, s mesta: Po amandmanu.) Onda morate sačekati red. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospođo ministarko, uvažene koleginice i kolege, poštovani građani, dakle, mi smo podneli amandman na isti član. Da ne bih čitao, mogu samo da prokomentarišem, gospođo ministarko, niste u pravu. Vi govorite sada o dva moguća direktora, jednim sigurno, a ovde lepo piše, a tu su i kolege koje mogu da proprate ovo što ja pričam, Agencija može imati jednog direktora ili tri ili više direktora, može imati sedam. Dakle, ono što smo mi predložili to je da se stav 2. i 3. brišu, jer stav 3. kaže: „Osim ukoliko ovim zakonom nije drugačije određeno, sve odredbe koje se tiču direktora Agencije, shodno se primenjuju na direktora koji čine odbor direktora“, a to nisu dva direktora, „odnosno na odbor direktora Agencije“. Mislim da je to mnogo ovlašćenja koja dajete Agenciji i mnogo je ovlašćenja koja će se rešiti tek onda kada bude formirana Agencija i kada bude formiran upravni odbor i bord direktora, kako ovde piše. Mi mislimo da tako nešto nije u duhu stabilizacije, nije u duhu ekonomsko racionalnog trošenja sredstava. Ako imamo u vidu, uvažene kolege poslanici, da ti direktori sigurno neće imati platu kao narodni poslanici, nego će imati, recimo, to što mi imamo kao platu biće nedeljna njihova plata, a vi me demantujte, kada bude prva platna listica došla tim direktorima. Mislim da je nelogično da ovakva ovlašćenja dajemo za budžetske pare. Ponavljam, ponovo, vaša politička odluka je da li ćete prihvatiti ili nećete prihvatiti naše amandmane, a naše je da kažemo da može drugačije i da ovo nije dobro. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Kori Udovički.
Da razjasnim, nisam govorila, možda sam se pogrešno izrazila, o dva direktora, već tri direktora. Dobro, može da bude i više, ali je u pitanju – zašto još neko? To su te dve glavne oblasti kojima se Agencija bavi. Ostavljena je mogućnost da bude drugačije urađeno, ali nisam mislila da se radi o dva, nego o minimum tri, glavni i još dva. Istini za volju, ne vidim razliku između tog stava i amandmana koji vi predlažete. Opet postoji mogućnost da bude veći broj direktora. U slučaju upravljanja sredstvima, kao što su sredstva Agencije za osiguranje depozita, šteta koja može da nastane po građane Srbije, lošim upravljanjem ili konfliktom interesa, ne uporedivo je veća od toga da li postoji plata jednog, dva, tri direktora ili ne. Najvažnije je da Agencija bude dobro uređena i da se na najbolji mogući način definišu odgovornosti za njeno odlučivanje. Hvala.
Hvala. (Blagoje Bradić, s mesta: Replika.) Po amandmanu može. Nema osnova za repliku. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po amandmanu.
Poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je primer amandmana kojim se pokušavaju otkloniti štetnosti ovog zakona. Ovaj zakon je štetan, pre svega, po građane Srbije, po njihov budžet, kućni budžet, jer će ove direktore, kojih može biti tri, pet, sedam, 12, ne zaboravite, gospodo draga, da po vašim lokalnim samouprava ima direktora sa 12 savetnika, a zašto ova Agencija ne bi imala 12 direktora? Zašto ne bi imala, gospođo Udovički, ako znam primere javnih preduzeća u kojima direktor ima 12 savetnika? Dakle, ovi direktori će imati platu 100, 200, 300 hiljada. Smanjili ste ovlašćenja Agenciji, a omogućili ste da ima tri ili više direktora, pa to ne znači ništa, nego vi ne razumete u kojoj se situaciji Srbija nalazi. Nalazi se u situaciji u kojoj su smanjene plate, penzije, kupuju se u NBS neki podmetači, itd. Dakle, jedno nenamensko ponašanje i ovo je najbolji mogući primer. Agencija će imati tri ili više direktora sa platama za koje ne znamo kolike će biti, ne znamo broj direktora, njihovih pomoćnika, itd. Molim vas da prihvatite ovaj amandman. Ako ste došli, gospođo Udovički, tu bez ikakvih ovlašćenja da prihvatite bilo kakav amandman, onda je vaše prisustvo zaista irelevantno. Smatram da je tu trebao biti ministar Vujović, koji je mogao da prihvati jedan ovakav amandman. Smatram da je ovo vrlo štetno. Imate tri poslaničke grupe koje su predložile isti amandman.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da Vlada odnosno većina koja je govorila o tome da imamo previše agencija, da treba ukinuti agencije, danas dolazi sa jednim predlogom na brzinu pripremljenim u Narodnu skupštinu i predlaže, dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, da jedna agencija ima tri ili više direktora. To je ta politika reformi, politika uspešne štednje gde treba da štede samo građani. Gospođo Udovički, zašto Vlada Srbije šalje u Narodnu skupštinu Predlog zakona za koji narodni poslanici nemaju vremena da se pripreme, nego se o njemu izjašnjavaju, recimo na sednici Odbora za finansije 15 minuta pošto su ga primili, a onda u tekstu zakona vide da vi nemate jasnu odluku oko toga da li će biti tri ili više direktora? Zašto nije napisano nego se ostavlja arbitrarnost administraciji oko broja direktora agencije? To svakako uvećava troškove. Vi ako pripremate u rešenju o platnim razredima sigurno treba da znate da će to biti veći troškovi za građane Srbije. Što se tiče nezavisnosti između pojedinih sektora, to može isto da se uredi statutom. Nije obrazloženje da direktor mora da upravlja pojedinim sektorom, to može da se uradi statutom i da na potpuno drugi način se definišu i odgovornost rukovodioca i da se on potpuno drugačije sistematizuje u samoj organizaciji agencije. Ovim predlogom jasno pokazujete da Vladi nije stalo do nikakvih reformi ni ušteda, osim kada su u pitanju građani Srbije. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam da ovaj član 11. koji predviđa nezavisne članove upravnog odbora da se izmeni. Kako glasi sadašnji predlog? Sadašnji predlog da tzv. nezavisne članove upravnog odbora imenuje Vlada na predlog ministarstva nadležnog za poslove finansija uz prethodno pribavljenu saglasnost Narodne banke Srbije. Da li iko u ovoj sali, iko od građana Srbije misli da će taj upravni odbor imati nezavisne članove? Ti članovi će svakako biti zavisni od izvršne vlasti i od vladajuće većine i to nikako ne može biti rešenje koje će na neki način zadovoljiti tu potrebu, ideju da taj upravni odbor bude koliko-toliko nezavisan, imajući u obzir da ostala dva člana biraju nadležni državni organi koji su sigurno zavisni. U tom smislu predložio sam da na predlog nadležnog odbora za finansije, Narodna skupština bira ta tri nezavisna člana upravnog odbora, smatrajući da će na taj način barem javnost imati prilično jasan uvid u to ko se predlaže u upravni odbor agencije, ovako smatram da će rešenje za nezavisne članove upravnog odbora biti prilično zavisno, kao što je to slučaj, uostalom i sa guvernerom Narodne banke i ostalim direktorima javnih preduzeća, ustanova, koji su takođe stranački zavisni i tu nikakve dileme nema. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite gospodine Orliću.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Vrlo kratko, daleko od toga da imam bilo šta protiv ideje da Narodna skupština ima svoje mesto i u ovakvom sistemu. Napominjem pak da to što nekoga predlaže Vlada ne znači automatski da mu se eliminiše svako pravo na nezavisnost. Ta nezavisnost je detaljnije obrazložena u ovom zakonskom predlogu u narednom članu, član 12. stav 2. Mislim da on sadrži odgovore na pitanja nezavisnosti kriterijuma koji to podrazumevaju. Ono na šta ukazujem to je odgovor koji smo dobili od Vlade u komentaru na ovaj amandman. Ono što ga diskredituje za prihvatanje jeste pravna neusaglašenost, jer predlagač amandmana je propustio da interveniše u stavu 5. tako da ukoliko bi smo usvojili, došli bi smo u čudnu situaciju da Narodna skupština nekog bira, a Vlada ga razrešava. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) (Blagoje Bradić, s mesta: Mi smo podneli amandman na član 11.) Nemam taj amandman ovde, mora da je povučen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Gradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Član 12. govori da za člana upravnog odbora može biti imenovano lice i onda se navodi koje uslove treba da ispunjava. Kaže – koje ispunjava opšte uslove za zasnivanje radnog odnosa, mi smo tu dodali – u državnim organima. Zatim u tački 2. reč „osam“ zamenjujemo sa rečju „devet“. U tački 3. posle reči na bezuzlovnu kaznu zatvora, dodaju se reči „u trajanju dužem od šest meseci“. predlažemo da se tačka 4. briše i u tački 5. reči „ili sindikalne organizacije“ da se briše, tj. da je omogućeno članstvo u sindikalnoj organizaciji. Dali smo i obrazloženje s obzirom na značaj i položaj Agencije za osiguranje depozita. Smatramo da članovi upravnog odbora treba da ispunjavaju uslove za rad u državnim organima koji su strožiji od opštih uslova za zasnivanje radnog odnosa. Pored toga smatramo da je potrebnije da članovi upravnog odbora imaju najmanje devet godina iskustva, a ne osam, budući da je devet godina najniži standard u našem pravu koji se postavlja kada se lica biraju ili imenuju za rukovodeće funkciju. Dalje, smatramo da uslov neosuđivanosti treba da bude u vezi sa visinom i trajanjem kazne zatvora. Predlažemo brisanje tačke 4. koja predviđa da član upravnog odbora ne može biti lica kome je radni odnos prestao zbog povrede radne obaveze, ne smatramo da je ovo bitno, jer član upravnog odbora ne zasniva radni odnos sa Agencijom. Ne smatramo da angažovanje u sindikalnoj organizaciji treba da bude smetnja za imenovanje u upravni odbor, jer ne vidimo kako sindikalno organizovanje može štetno da utiče na nezavisnost člana upravnog odbora. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Vrlo kratko, predložio bih da ovaj amandman ne usvojimo iz jednog jedinog razloga. Podržavam svakako sve mere i one dobre predloge koji će za implikaciju eventualno imati kvalitetniji sastav upravnog odbora. Međutim, u najmanje dva dela ovog rešenja vidim nešto sporno. Pre svega ono koje dozvoljava da bude reč o osuđivanom licu, koliko je reč o određenoj visini kazne. Druga stvar, takođe napominjem da ukoliko se stavi kao uslov da bi trebalo da bude birano lice koje do tada nije kršilo svoje radne obaveze i u tom smislu imalo neke negativne detalje u svojoj karijeri, pa može biti samo dobro da takvo lice dovedemo za člana upravnog odbora. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Balša Božović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, narodni poslanici, poštovani predsedavajući predsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, bilo je neophodno da ovde sada dva minuta iskoristim kako bih obrazložio naš amandman na član 15. i povodom tog obrazloženja želim da kažem tri stvari. Krećem od najvažnije. Ovaj član ovog predloga zakona poštovana gospodo, ja mislim u vezi je sa jednim principom za koji smo mi ovde danas utvrdili da je na taj princip ne osetljiva Vlada Srbije, ali ako nešto znači, znam da je neosetljiv i predsedavajući, gospodin Bečić, a to je princip vladavine prava. Kao što gospodin Bečić povremeno krši vladavinu prava predsedavajući sednicom Narodne skupštine, kršeći članove našeg Poslovnika Narodne skupštine, tako se i Vlada u svom delanju poštovana gospodo, odnosi prema narodnoj skupštini, a današnja sednica je slika i prilika takvog odnosa. Sada, ja razumem Vladu, uvek nastoji na koncentriše malo više moći, da izađe izvan pravila, ali ne razumem narodne poslanike, naročito one koji su predsedavajući. Pitam se onda poštovana gospodo i tu dolazim do druge stvari koja mi je važna za ovaj amandman. Pitam se kakva je onda to evropska Vlada koja predlaže na ovakav način ovaj zakon, ako postupa neevropski poštovana gospodo? Kada zaključim da tu dolazi do jednog sudara u pristupu i formalnom usmerenju, ja moram da reagujem amandmanom „briše se“, a naročito imajući u vidu jedno zapažanje gospodina Veselinovića, koji je rekao da se iza ove hitrosti možda skriva i štetnost sadržine nekih rešenja u ovom predlogu zakona, poštovana gospodo narodni poslanici. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Uz izuzetno uvažavanje, dr Pavićeviću, još uvek narodni poslanici nisu potvrdili svojim glasanjem da predsedavajući krši Poslovnik. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajući, ovaj amandman se tiče prethodnog amandmana, gde se govori o ograničenjima da neko bude član upravnog odbora i nemamo objašnjenje, ministarko, zbog čega član sindikata ne može biti član upravnog odbora. Dakle, postavljam pitanje - neki finansijski stručnjak koji je član nekog sindikata ne može biti član upravnog odbora? To piše ovde u ovom zakonu. U istom tom zakonu piše da ta agencija može imati tri ili više direktora, pet, sedam, petnaest. To je i jedno i drugo štetno za građane Srbije. Dakle, ograničava se mogućnost sindikalnog organizovanja. Sindikalno organizovanje nije političko organizovanje, sindikalno organizovanje samo štiti prava struke, prava zaposlenih kojima su smanjene plate, koji imaju sve manje plate. Zašto bi to što je neko član nekog sindikata, a stručnjak je iz neke oblasti, bila smetnja da neko bude član upravnog odbora? Šta je sledeće što ćete predvideti? Da neko ko je uopšte radnik, ko pripada radničkoj klasi ne može biti ništa? Zbog čega ste ovakvu jednu odredbu uneli u ovaj zakon? Kako kaže gospodin Pavićević, zbog hitnosti se provlače ovakve odredbe koje su na štetu građana Srbije, na štetu njihovog standarda, ali rekao bih i na štetu njihovog moralnog integriteta. Vi nekoga zato što je član sindikata onemogućavate u ostvarivanju nekih prava koje mu možda njegova profesija omogućava. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Kori Udovički. Izvolite.
Obrazlagali ste pogrešan amandman. (Janko Veselinović, s mesta: Ne, u odnosu na prethodni sam rekao.) Član 17. o kome sada razgovaramo ne pominje uopšte sindikalno organizovanje, koliko ja vidim.
Gospodine Veselinoviću, ovaj amandman govori o razlozima za razrešenje člana upravnog odbora. Izvolite.
Tako je, predsedavajući, ali sam se ja nadovezao na prethodni član i pitao ministarku zašto član upravnog odbora ne može biti neko ko je član sindikalne organizacije? Rekao sam to.
Izvolite.
Pošto ste propustili da o tome govorite ranije, odgovoriću vam. Ovde suština sindikalnog rada jeste politička. Cilj ovog zakona je da definiše nezavisne članove kao ljude kojima je zaista prevashodna delatnost profesionalna, koji se ne bave političkim radom jedne, druge ili treće vrste i smatramo da je pripadanje sindikalnoj organizaciji u suprotnosti sa tim karakteristikama.
Zahvaljujem, gospođo ministar. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Vrlo ću kratko. Dakle, predlažem da se ovaj amandman ne usvoji i cenim da je verovatno došlo malo do gubitka koncentracije u raspravi, pošto ipak ovo sve dosta dugo traje danas. Predlagači amandmana jesu oslonili ovaj amandman na jedan od prethodnih, ali upravo na onaj koji je u međuvremenu povučen iz procedure, tako da svakako ne postoji više uzročno-posledična veza i rešenje koje je predviđeno ovim članom zakona u stavu 2. apsolutno mora da ostane deo zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Povukli smo prethodni član, ali ne ovaj član. Dakle, ja sam čuo sada zaista nešto u šta ne želim da verujem da vi to, ministarko, izgovarate, da je sindikalno organizovanje političko organizovanje. To, gospođo ministarko, nije ni po sociološkoj definiciji, ni po politikološkoj definiciji. Sindikalno organizovanje nije političko organizovanje, to je sindikalno organizovanje koje vuče posledicu iz klasne borbe tog pripadnika za svoja prava radnika, profesora, seljaka itd.
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima gospođa ministar. Izvolite.
Samo da razjasnim. Znači, nisam rekla da je političko, već po svojoj suštini, a u suštini je reč o tome da se angažujete za realizaciju nečijih interesa. U ovom slučaju je reč o profesionalnom angažmanu, gde se radi o nezavisnom članu čiji je zadatak da tumači zakon i da primenjuje pravila u krajnjoj liniji i aktuarskog poslovanja itd, koja su krajnje profesionalna. Neko ko ima obavezu moralno da se zalaže za interese jedne, druge ili treće grupe ili klase, kako vi želite da kažete, je svakako osoba vredna poštovanja, ali je takvo zalaganje u suprotnosti sa zadatkom koji treba nezavisan član u upravnom odboru da obavlja.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja po amandmanu na član 18? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. U članu 18. u stavu 4, koji kaže: „Za direktora može biti imenovano lice koje ispunjava uslove iz člana 12. ovog zakona ime najmanje osam godina iskustva na rukovodećim pozicijama u državnim organima, institucijama kojima su poverena javna ovlašćenja, finansijskim institucijama i ostalim privrednim društvima“, mi predlažemo da umesto reči: „osma godina“ stoje reči: „devet godina“ i kažemo da je potrebnije da direktor ima najmanje devet godina iskustva, a ne osam, budući da je devet godina najniži standard u našem pravu koji se postavlja kada se lice bira ili imenuje za rukovodeće funkcije. Ne znam šta je odlučilo da bude osam godina. Što nije sedam? Što nije deset? Što nije šest? Ovde bar imamo jedan broj koji je kao neki standard kod imenovanja nekih lica, pa možemo da se pozovemo da je zbog toga odlučeno da bude devet godina, jer ovo osam godina, ne razume da li to nekog crtamo da bude na ovu funkciju, pa on ima osam godina iskustva, ili će imati osam godina, ili je to nekom palo ovako proizvoljno da bude osam godina iskustva. Mislim da je ovaj naš amandman smislen, bar da opravda zbog čega tražimo da neko ima radno iskustvo toliko dugačko za postavljenje na određene funkcije. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, magistar Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, gošćo gospođo Šuput i gospodine Milikiću i gospodine Kokotoviću, veoma mi je drago da među narodnim poslanicima koji sede još uvek u ovoj sali postoji jedna strašna usmerenost ka amandmanima kojima nastojimo da popravimo predloge zakone koji se nalaze na dnevnom redu. Moram samo jednu prethodnu napomenu sada ovde da saopštim, da mi se čini da je naš predsedavajući, gospodin Bečić, izgleda prvi uvideo snagu argumenta iza ovih amandmana „briše se“, a narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo 186 takvih amandmana. Naravno, ovo jedno zapažanje ja temeljim sada na jednom praktičnom iskustvu gde vidim, i ovo je jedna retka prilika da gospodin Bečić meni ili ne isključi mikrofon, ili me ne opomene tu negde pred kraj treće, četvrte rečenice, a evo sada pričam ceo minut, poštovana gospodo, bez ikakvog prekidanja. Tako da, očekujem da će gospodin Bečić u danu za glasanje, sutra verovatno, prvi da glasa za usvajanje svih ovih amandmana. Za mene to znači, poštovana gospodo još jednu stvar, da malo po malo, mic po mic, reč po reč, svi ovde polako uviđamo važnost i značaj jedne velike koncepcije za koju se ceo dan danas ovde borim poštovana gospodo, a to je koncepcija vladavine prava na kojoj počiva svaka demokratska država, svaka demokratska Vlada, svaka Skupština, naročito kada ima onakvu važnost kakvu ima naša Skupština u našem ustavnom sistemu, poštovana gospodo. Moram da kažem ovde, veliko mi je zadovoljstvo kada primećujem i te male sitne ali dobre korake ka dobrom smeru poštovana gospodo. Hvala.
Hvala gospodine Pavićeviću. Ja se upravo vama zahvaljujem govorite o amandmanu. Ja nemam nikakvog razloga da vas prekinem kao što nikad nećete biti kažnjeni za izgovorenu reč u parlamentu. Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, uvaženi gosti, narodni poslanici, građani Srbije, evo jedan član gde smo mi uložili amandman koji je odbijen i zbog koga ću ja glasati protiv ovog zakona, a nadam se, evo kolega Orlić zamalo da podrži jedan moj amandman, da će ovaj amandman sigurno podržati. Član 20. kaže – Agencija, zaposleni u Agenciji, članovi Upravnog odbora agencije, ako i lica koja po nalogu Agencije vrše dužnosti utvrđene zakonom, ne odgovaraju za štetu koja nastane vršenjem tih dužnosti osim ako se dokaže da pri vršenju svojih radnih zadataka nisu postupali u dobroj veri, valjda je to u dobroj nameri ako ja mogu da protumačim. Pa kaže dalje,- za štetu iz stava 1. ovog člana lice iz tog stava ne mogu odgovarati ni nakon prestanka radnog odnosa u Agenciji, odnosno prestanka vršenja funkcije. Dalje – Agencija je dužna da nadoknadi troškove zastupanja zaposlenih u Agenciji u sudskim i upravnim postupcima pokrenutim u vezi sa dužnostima koji ti zaposleni vrše na osnovu ovog zakona. Ove troškove Agencija je dužna da nadoknadi licima kojima je prestao radni odnos u Agenciji. Pa, ljudi, ako je mnogo, ono je mnogo. Mi kažemo ovako – Agencija, zaposleni u Agenciji, direktor, članovi Upravnog odbora Agencije, ako i lica koja po nalogu Agencije vrše dužnosti utvrđene zakonom odgovaraju za štetu koja nastane njihovim postupanjem prema opštim pravilima odgovornosti za štetu, tj. pravilima koja odgovaramo svi mi koji učinimo neku štetu vršeći neki svoj posao. Ne mogu da razumem da neko ko ima takva ovlašćenja, koji ima takva diskreciona prava, koji raspolaže novcem deponenata, raspolaže novcem budžeta Republike Srbije, ne odgovara svojom štetom sem ako mu ne dokažemo lošu nameru. Ja ne znam sad, neka tu ima mnogo školovanijih ljudi iz te oblasti neka mi kažu šta to znači i kako se dokazuje loša namera ili je neko napravio štetu, a rekli smo da su tu stručni ljudi, retko birani, ne mogu čak da budu ni članovi sindikata. Znači da je to krem te pameti i onda ako naprave štetu to znači da su nestručni, a svako od nas kada u okviru svojih obaveza, svog posla napravi štetu, on to nadoknadi i red je da to rade i ovi koji rade u Agenciji. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Bradiću. Reč ima dr Vladimir Orlić, pre toga reč ima dr Kori Udovički. Izvolite.
Samo bih da naglasim koliko je važan ovaj član i uvođenje ove evropske prakse u zakonodavstvo Srbije. Reč je o tome da moramo da postanemo sposobni da pronalazimo razliku između štete koja može da nastane u donošenju odluka koje su neizbežno procene bazirane na rizicima. Ništa, a pogotovo ne kad se odlučuje o finansijskom sistemu nije sto posto zadato. Ko god donosi odluke, u trenutku kada ih donosi, donosi ih na osnovu nesavršenih informacija. Mi ne znamo budućnost i ne znamo sve ono što može da se desi u budućnosti i da na kraju, iako je verovatnoća toga nečega bila mala, zbog odluke koju smo mi danas doneli, koja je sagledavajući sve mogućnosti bila najbolja moguća odluka, na kraju ipak nastane šteta, jer se malo verovatan događaj ipak desio. Svakoga dana, svako ko donosi odluke na odgovornom mestu pogotovo vezano za finansijska sredstva, mada to može da bude naravno i u privredi, može da napravi najbolju moguću procenu koja kada se već dese rizici koji su unapred samo bili procenjivani prouzrokuje štetu, jer se desi rizik koji je bio manje verovatan, ali ne i nemoguć. Mi moramo da postanemo sposobni da napravimo razliku između te vrste štete i šteta koje nastanu zato što je neko bio nemaran ili je prosto imao nekakvu nameru koja može često da se dokaže, verovatno ne i uvek, ali to sada nije najbitnije, jer je najbitnije da ne oteramo odgovorne ljude, profesionalne ljude, najbolje moguće procenjivače, ljude koji su svesni da njihova odluka ne može da bude savršena, da ih ne oteramo kao kandidate za vođenje, preuzimanje najodgovornijih funkcija i vođenje naših institucija. Ako im pretimo time da će svaka pogrešna odluka koja se posle dobro procenjenog rizika ipak uspostavi kao da je proizvela štetu zato što se rizici nisu desili onako kako su najbolje mogli da budu procenjeni, ako mi te ljude teramo od nas, onda ćemo samo od ovakvih funkcija, dobićemo samo ljude sa zlom namerom koji znaju da tu zlu nameru sakriju.
Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Vrlo kratko, u svrhu odgovora na svojevrsno pitanje, odnosno iskazano uverenje kolege predlagača amandmana. Da li bih mogao da podržim ovo rešenje? Čuli ste odgovor ministarke, a upućuje da pogledamo pisani odgovor na amandman pod rednim brojem 38. U koliko postoje dobri kontraargumenti i za jedno i za drugo sa vaše strane, ja ništa ne isključujem unapred. Hvala lepo.
Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Ne slažem se sa vama gospođo ministarka, i to je razlika u političkom shvatanju odgovornosti koji treba da nose ljudi koji sve vreme… Mi smo kritikovali način odabira, ovlašćenja. Vi ste to branili sa tim da su to ljudi koji treba da budu besprekorni, koji su najbolji u svojoj oblasti, koji će rešavati vrlo bitne stvari bez ikakve odgovornosti. Znate šta, ja bih voleo svoj posao da radim bez ikakve odgovornosti. Hajte, bilo ko od lekara u ovoj sali bi voleo da radi bez odgovornosti. Mi nosimo i ljudsku, i moralnu, i materijalnu odgovornost, i krivičnu odgovornost za učinjenu štetu. To je nešto sa čime se srećemo svakoga dana. Mi živimo sa time. Radimo sa time. Voleo bih da kada ja napravim, daleko bilo, neku štetu i napravim nešto pogrešno, da kažu – pa, ja sam imao dobru nameru, ali šta sad, takva je procena bila. Morate da priznate da je mnogo neizvesnije lečiti ljude nego doneti finansijsku odluku. Mnogo je to neizvesnije i to stotine, hiljade lekara koji rade specifične oblasti medicine koji donose takve odluke svaki dan, odgovaraju za svoj rad. Tako je i u građevini, tako je i u mašinstvu, tako je i u elektronici, a što ne bi bilo i u Agenciji. Ne vidim šta je to što njih abolira od toga. On mora da ima neku odgovornost za to, pa ti ljudi su adekvatno plaćeni, odabrani i moraju da snose odgovornost za svoje postupke. To ja tako mislim i to je osnovna razlika između naših političkih stavova. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar Kori Udovički. Izvolite.
Mislim da ste lepo upotrebili primer lekara, ovo je potpuno paralelna stvar tome. Hirurg kome pacijent ipak umre odgovaraće samo ako se nije držao protokola i isto tako je i u ovom slučaju. Znači, šteta može da nastane, ali mora da se proceni kakva je procena, da li je u toj proceni koja se posle odluke i posle realizacije rizika pokazala pogrešnom, jer je nastala šteta, da li je u tome prekršen neki od protokola, odnosno neke od razumnih pošto ne može apsolutno sve, pogotovo u finansijama još manje nego u medicini sve da se definiše protokolom, a protokol vam je ovde ekvivalent aktima koji su propisani i koje usvaja i sama agencija. Znači, kada vi posle procenjujete, vi morate da dovedete ekspertizu i da se stavite u položaj procene rizika u trenutku kada je odluka donošena. Uostalom, mogla sam i da se ograničim samo na to da kažem da je to praksa zastupljena u državama članicama Evropske unije, to je praksa zastupljena u celom razvijenom svetu, nego mi još uvek imamo jedno preširoko shvatanje službene odgovornosti i vreme je da smanjimo arbitrarnost procene koju vršimo posle nego što je neko bio na službenoj dužnosti o njegovom radu.
Zahvaljujem gospođo Udovički. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Molim, gospođo ministar, imate reč. Izvolite.
Dakle, Vlada predlaže amandman da u članu 20. Predloga zakona, posle stava 3. dodaje se stav 4. koji glasi – Ako je u odgovarajućem postupku pravosnažnom odlukom utvrđeno da su lica iz stava 1. ovog člana pričinila štetu iz tog stava namerno ili krajnjoj nepažnjom, ova lica su dužna da Agenciji nadoknade troškove zastupanja iz stava 3. ovog člana, kao i iznos isplaćene štete u skladu sa zakonom. Predlog Odbora.
Gospođo ministar, samo da potvrdite da prihvatate ovaj amandman Odbora za finansije.
Vlada prihvata amandman, odnosno predlog Odbora, kao amandman na član 20. Predloga zakona.
Zahvaljujem. Konstatujem da je ovaj amandman prihvaćen od strane predstavnika Vlade. Na naziv Glave V i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave VI i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Izvolite, dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti u našoj Narodnoj skupštini, gospođo Šuput, gospodo Milikiću i Kokotoviću i poštovani predsedavajući, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, moram samo jednu prethodnu napomenu pre nego saopštim jedan dodatni argument za usvajanje ovog amandmana. Čini mi se da smo jednu veoma važnu stvar danas uradili ovde, da podsetim narodne poslanike, snagom argumenata poštovana gospodo privoleli smo i predsedavajućeg Bečića poštovanju pravila Poslovnika, zakona i Ustava, poštovana gospodo. To je veliki rezultat moram ovde da kažem, ali nedovoljan zato što vladavina prava, poštovana gospodo, jeste jedan od nekoliko važnih načela našeg Ustava i ja sada moram povodom našeg amandmana na član 25. ovog Predloga zakona da i gospodina Bečića i gospodu narodne poslanike sve nas ovde, podsetim na još jedno načelo koje nam je važno u našem delanju, naročito kada se suočavamo ovde sa predlozima koje šalje Vlada Republike Srbije, a to je načelo podele vlasti, poštovana gospodo. Član 4. Ustava govori o načelu podele vlasti i pošto vidim da sada imam priliku moram sve narodne poslanike da podsetim kako bismo koristili to u argumentima u diskusijama sa predstavnicima Vlade. Pravni poredak je jedinstven, uređenje vlasti počiva na podeli vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Odnos tri grane vlasti zasniva se na ravnotežii međusobnoj kontroli, poštovana gospodo. Svaki put kada neko iz Vlade ovde dođe, mi treba njih da kontrolišemo, da ih propitujemo, pa ako je neophodno poštovana gospodo da menjamo njihove predloge amandmanima „briše se“. Hvala.
Zahvaljujem dr Pavićeviću. Izuzetno mi je zadovoljstvo. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave VII i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave VIII i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Miroslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik, dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, uvažene koleginice i kolege, samo jedna rečenica, gospođo ministarka niste u pravu. Lekari se ne sude po dobroj nameri, nego se sude da li poštuju vodiče dobre prakse iline, ali oni su egzaktni, a ovo je široko kao Dunav kad se uliva u Crno more, što vi predlažete. Dobro. Član 28. govori o tome da članovi Upravnog odbora biće imenovani u skladu sa ovim zakonom, najkasnije u roku od 90 dana, od dana stupanja na snagu. Mi smo predložili da to bude 45 dana, jer predlažemo da skraćenje roka od 90 dana, od dana stupanja zakona na snagu za imenovane članove upravnog odbora smatramo da je potrebno da oni budu ranije imenovani, a pre početka primene zakona. Zbog toga smo predložili 45 dana. Dalje, predlažemo izmene u stavu 2. gde smo predložili da se reč „nezavisni“ briše jer smatramo da takvim načinom izbora to nisu nezavisni članovi upravnog odbora i predlažemo brisanje stava 3. koji kaže sledeće – Pri prvom imenovanju članova upravnog odbora u skladu sa ovim zakonom, članovi koje predlaže ministarstvo nadležno za poslove finansija NBS imenuju se na četiri godine, dva nezavisna člana na tri, a jedan na dve godine. Predlažemo da se ovaj član briše jer se predlaže da se pojedini članovi upravnih odbora imenuju i na kraći period jer se ovakvim rešenjem stavljaju u neravnopravni položaj članovi upravnog odbora, zavisno od toga ko je njihov predlagač, pri čemu svi članovi upravnog odbora imaju ista prava i dužnosti u kasnijem radu, pa ne vidimo razlog za ovakvu diskriminaciju, a predlagač u predlogu zakona nije objasnio zbog čega treba da postoji razlika u mandatu članova upravnog odbora, naročito kada doše do reizbora, pa ima pravo na reizbor od jedne godine, te smatramo da je naš amandman smislen i predlažem Narodnoj skupštini da ga u danu za glasanje prihvati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Kori Udovički.
Ukratko, samo da odgovorim da se ovde ne radi o različitom tretmanu članova, već o prvom imenovanju kaskadno trajanje mandata kako ne bi svi bili imenovani od istog sastava tela i Vlade i NBS kada se određuje njihov izbor da bi se osigurala veća nezavisnost. Međutim, više želim da odgovorim, mislim da je i važnije da iskoristim ostatak vremena, da podvučem i dalje da jeste paralelizam sa odgovornošću hirurga ili lekara pri donošenju odluke potpuno stoji. Suština jeste u tome da u medicini i ekonomiji nema nažalost, volela bih kao ekonomista da ima isti faktor neizvesnosti, odnosno ista količina nepoznatih faktora o kojima morate da nagađate i da nagađate uz vrlo velike rizike da pogrešite kada radite u medicini i kada radite u ekonomiji. U medicini postoje jasni protokoli. Protokoli su u ekonomiji, da kažem, ekvivalent ovih statuta i pravila koje usvaja Agencija. U medicini, kao i u svemu drugom u životu, protokol ne može da odredi sve. Vama je potrebna uvek procena da li je to baš ta situacija koju protokol opisuje. Zbog toga vi u medicini imate odbore lekara koji posle veštače o tome da li je protokol prekršen ili ne. Da je on jednoznačan, ne bi vam trebalo veštačenje. Ista je situacija i u ekonomiji, s tim što, u pravu ste, prostor da se procenjuje pri primeni tog protokola, tj. statuta, prosto, po prirodi materije, je širi i zbog toga je još važnije da imate, naravno, odlično procenjivanje i ekonomsko veštačenje prilikom ocenjivanja da li je neka odluka u trenutku kad je donošena na osnovu informacija sa kojima je raspolagao taj koji je donosio odluku bila doneta u dobroj veri. Slažem se da je pred nama tek posao u Srbiji da razvijemo sudski sistem koji to radi kako treba, ali negde moramo da počnemo i krajnje je vreme, jer bez toga mi u stvari prepuštamo arbitrarnosti pitanje da li se za neke odluke poteže odgovornost ili ne. Naša je ekonomska stvarnost prekrivena očigledno lošim odlukama, jer inače bi nam već do sada išlo bolje, ali one su možda bile najbolje odluke, bar jedan deo njih, koje bilo ko na mestu na kom je bio mogao da donese u trenutku kada ih je doneo. Nažalost, ekonomija nije egzaktna nauka. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministarka. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički i poštovani gosti, gospođo Šuput i gospodo Milikiću i Kokotoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na poslednji član ovog Predloga zakona, a to je član 31. i ovde moram da intervenišem, jer mi se čini da u Narodnoj skupštini uvodimo sada jednu novu praksu. Mi smo ovde imali slučajeve da smo usvajali čak i neke neustavne zakone. Imali smo slučajeve gde smo usvajali neke, mi smo ih nazivali, krpeže od zakona, jer smo po tri puta menjali jedno te isto, a sada, poštovana gospodo, izgleda da uvodimo praksu usvajanja prvoaprilskih zakona. Dakle, „aprililili“ zakona, a evo da pokušam da argumentujem ovu tezu, poštovana gospodo. Dana, 28 januara u našu Skupštinu stigli su predlozi zakona iz Vlade, četiri predloga, odnosno pet. Četiri od tih pet predviđa se da će da stupe na snagu, odnosno da će početi da se primenjuju tek prvog aprila 2015. godine. Znači, 28. januara su stigli, 30. januara počinjemo raspravu, a predviđa se da će 3. februara već da bude usvojeno ono što će početi da se primenjuje 1. aprila. Kada bih sada bio jedan građanin naše Republike koji pažljivo prati delanje ove izvršne vlasti, ja bih se zaista, poštovana gospodo, pitao da li je ovo neka šala koja se već sada sprema za 1. april ili se radi o ozbiljnoj Vladi koja na ozbiljan način priprema predloge zakona, pa i tretira našu Narodnu skupštinu. Mislim da je to jedno ozbiljno pitanje i predlažem svim narodnim poslanicima još jednom da razmisle o prihvatanju svih 186 naših amandmana, a ne samo dva, što bi sada bio slučaj u ovom trenutku. Hvala.
Zahvaljujem, dr Pavićeviću. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM NABAVKAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, dr Blagoje Bradić, Ivan Karić i Miodrag Nikolić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam, za razliku od Vlade, koja je predložila zakonsko rešenje u postupcima javnih nabavki u javnom sektoru kojima se predviđa ušteda od oko 1,5 milijardi dinara na godišnjem nivou tako što se umanjuje prednost za domaće ponuđače, ja sam predložio da se upravo suprotno uradi, da se poveća mogućnost dobitka posla za domaće ponuđače. Mislim da je recesija u kojoj se nalazi naša ekonomija u prethodnoj godini i ona koja se predviđa za ovu godinu dovoljan razlog da se na ovaj način radi ove uštede ne sprečavaju, odnosno ne onemogućavaju domaći ponuđači da naprave bolju ponudu, odnosno da dobiju posao. Da li je Vlada, pošto je dala obrazloženje da će biti ušteda od milijardu i po dinara ako naši proizvođači ne budu oni koji će isporučiti robu, da li je dala obrazloženje koje će biti štete u našoj privredi ako naši ponuđači ne budu dobili posao? Da li imamo taj podatak koliko će to biti radnih mesta manje u Srbiji i koliko će to koštati našu privredu? Tog podatka nema, kao što nema nikada kada se radi o donošenju zakona koji treba da podrži bilo građanina, bilo privredu. Vlada je bila veoma glasna kada je bilo reči o tome da treba da se štedi, da treba da se podrži privreda, a vidimo u ovom primeru potpuno jedan predlog koji nije u interesu srpske privrede i srpskih proizvođača. Šta je milijardu i po dinara prema milijardu evra, koliko je predlagač Zakona o javnim nabavkama govorio da će se uštedeti kada taj zakon počne da se primenjuje? Vlada bolje da je radila na primeni Zakona o javnim nabavkama, nego što je krenula i tu minimalnu neku podršku u ovom zakonu i prednost koju su imali domaći ponuđači da smanjuje, uz obrazloženje da će to doneti neke uštede. Ministar Vujović je ovde na sednici govorio o tome da su domaći ponuđači u znatno boljoj poziciji od stranih ponuđača, zato što oni direktno imaju ovde proizvodnju i ovde imaju sve resurse i mnogo im je lakše da posluju. Mislim da je daleko lošiji položaj naših ponuđača koji su u problemu i zbog nemogućnosti da dođu do jeftinih kredita, do sredstava, do investicionih kredita, do obrtnih sredstava i daleko su u lošijem položaju nego strane kompanije i mislim da to nije slučaj. S druge strane, Vlada je mogla da boljom primenom Zakona o javnim nabavkama daleko veću uštedu ostvari i da možda dođe do te cifre koja je i dalje imaginarne, od uštede od milijardu evra. Državni revizor je prošle nedelje govorio o tome koliko je nepravilnosti u primeni Zakona o javnim nabavkama. Tu se navodi da je od 135 kontrolisanih subjekata državne uprave, javnih preduzeća, onih koji podležu kontroli, 45,81% subjekata imalo lošu primenu Zakona o javnim nabavkama, nezakonite nabavke i to je nešto što je činjenica, a činjenica je da i sama ministarstva Vladina se ne pridržavaju Zakona o javnim nabavkama. Tu imamo Kancelariju za Kosovo i Metohiju u 2013. godini koja se ne pridržava Zakona o javnim nabavkama. Imamo Ministarstvo građevinarstva i urbanizma, koje se takođe ne pridržava Zakona o javnim nabavkama. Ministarstvo saobraćaja takođe se ne pridržava Zakona o javnim nabavkama. Imamo i Narodnu lutriju koja takođe ima drastična kršenja Zakona o javnim nabavkama i Zakona o računovodstvu i reviziji. Tu Vlada ne pokušava da nađe uštedu. Tu nema uštede. Tu ne može da se obezbedi ništa. Kada su u pitanju privrednici i građani, tu uvek može da se nađe nešto da se njima oduzme, uskrati neko pravo jer, naravno, oni ne mogu na pravi način da budu predstavljeni ni u Vladi Srbije, ni ovde u Narodnoj skupštini, zato što manjina, i u Vladi i u republičkom parlamentu, koja ima drugačije mišljenje, ne može to mišljenje da na pravi način obrazloži i da ono bude preovlađujuće. Mislim da nema Vlada odgovarajuće rešenje za krizu u kojoj se Srbija nalazi, nema rešenje za privredu, nema rešenja da podigne životni standard građana. Jedino čemu pribegava, to je štednja na samim građanima, na privredi, a to nas neće izvući iz recesije, to neće pomoći da se životni standard u Srbiji popravi. Mislim da je, rekao sam, Zakon o javnim nabavkama trebalo primenjivati pre svega na državi, na javnim preduzećima. Ako imamo situaciju da sama Vlada Srbije direktora jednog javnog preduzeća dva puta menja preko noći, onda je potpuno jasno da na taj način ne može se potpuno ispratiti ni kako to isto preduzeće sprovodi Zakon o javnim nabavkama, a državni revizor je nedvosmisleno utvrdio da je od 135 kontrolisanih subjekata 16,5 milijardi dinara u problemu, kada je u pitanju Zakon o javnim nabavkama. Tih 16,5 milijardi, a to je ispod 1% od ukupnog broja subjekata koji podležu kontroli, možemo onda misliti kolika je to ukupna suma. Taj 1% je 16,5 milijardi, a vi hoćete da se privreda naša uskrati zbog 1,5 milijarde. To je neprihvatljivo. To je potpuno u suprotnosti od interesa srpske ekonomije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Kori Udovički.
Ja ću odgovoriti na ovaj amandman koji predlaže da zaštita domaće privrede ostane veća nego što to predviđaju sada ove izmene i dopune zakona, samo jednom. Posle toga će postojati niz istih, sličnih diskusija na koje će se odnosi ovo što ću da kažem sada. Ekonomija nije egzaktna nauka. Vi možete da imate svoju procenu kakva su dostignuća zaštite koja je primenjivana do sada. Procena Vlade je da nije bilo velikih efekata u smislu oživljavanja i u smislu kompenzacije činjenice da domaća privreda često posluje u težim okolnostima i da bi bilo mnogo bolje da sredstva koja se budu uštedela na ovaj način usmerimo ka tome da ojačamo direktno delovanje Vlade na to, prvo da stvorimo ambijent koji je siguran, u kom je makroekonomska stabilizacija jasna u kom, prema tome, investitori mogu da posluju sa mnogo većom izvesnošću, samim tim što postižemo fiskalnu konsolidaciju bolje, a sa druge strane, da mogu te uštede takođe da se koriste da se direktno deluje na otklanjanje nepovoljnijih uslova u poslovanju. Ovom merom se jednako ili više stvara prostor za zloupotrebe jer, naravno, i sami ste to rekli, postupak javnih nabavki ima nedostatke i sasvim je moguće i lako domaćim subjektima da koriste ovaj prostor da zarade i nezaslužen deo kolača, da tako kažem. U svakom slučaju, procena Vlade je da u ovom trenutku kada zemlja mora pre svega da stavi akcenat na štednju, manja je šteta od toga da se ove stavke, ovi procenti umanje, nego da se ne umanje ili uvećaju.
Zahvaljujem gospođo ministar. Gospodine Jovanović, izvolite.
Poštovana ministarka, slažem se da ta sredstva treba da se ulože, ako idemo na to rešenje da se ulože u neke mere koje će dati podršku domaćoj privredi, ali to se ne vidi u realnosti, to u realnosti ne postoji. Imamo smanjenje investicija koje direktno utiču na pad poslovanja naših privrednih subjekata, naročito na onih u oblasti građevinarstva. Ti podaci su potpuno egzaktni i jasni. Imate pad na listi kreditora, što govori o našem privrednom ambijentu svih nezavisnih, gotovo, relevatnih agencija, i to ne govori u prilog vašoj tezi da će ova sredstva upotrebljavati na taj način, jer nisu upotrebljavana ni prilikom prošlog budžeta. Video sam gomilu amandmana narodnih poslanika koji su govorili o tome da treba odvojiti veća sredstva za podršku privredi, ali ni jedan nije prihvaćen. ako je to slučaj, što vi kažete, zašto nisu prihvaćeni ti amandmani i zašto se nije reagovalo u tom smislu da se povećaju ta sredstva koja zaista čine podršku privredi? Ako to nemamo, onda se ne vidi politika Vlade o kojoj govori, već se vidi samo želja da se umanje šanse našoj privredi i da se, na neki način, onemogući da privreda izađe iz problema u kojima se nalazi. Potpuno je jasno da ekonomska politika Vlade, zasnovana isključivo na štednji, na građanima i na domaćim privrednim subjektima, ne daje rezultate i da ona ne može da donese ekonomski rast i očekivani bolji život za građane. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Uvažena ministarko, podneli smo amandman na ovaj član sa idejom da ipak zadržimo, kada su u pitanju preferencijali, u nekom obimu, a da podržimo želju Vlade da smanji te preferencijale kada su u pitanju domaća preduzeća. Naš amandman, uglavnom svi amandmani koji dolaze od Zelenih Srbije se tiču zelene ekonomije, cirkularne ekonomije i održivog razvoja. Zdravstvene studije, ekonomske studije, savremene ekonomske studije i sociološke studije sve više pokazuju da su mnogi troškovi zaboravljeni i da mi u neoliberalnom konceptu izračunavanja troškova zaboravljamo često ove aspekte ekonomije u širem smislu. U tom pogledu, da u vezi sa ovim amandmanom, imamo nekoliko predloga, kada su u pitanju zelene javne nabavke koje mogu da pomognu, sa jedne strane mere štednje, da se racionalnije koristi. Nama iz Zelenih nije interes da Vlada ne vozi svoje automobile i da sedi u Beogradu, u zgradi Vlade, već da koristi automobile i da putuje po Srbiji i da pomogne da se zemlja izvuče iz krize tako što će da uštedi ugradnjom vodonik generatora, koji se proizvode u Srbiji, kao i u SAD, Velikoj Britaniji, 30% goriva i da takvu uštedu nadomeste radom. Da štedljive sijalice u javnim zgradama, na javnim osvetljenjima, u javnoj rasveti zamenimo solarnim napajanjem ili potenciometrima koji će između dva i šest ujutru da smanje potrošnju struju i da na taj način uradimo uštedu. Hoćemo da uvedemo biomasu kroz javne nabavke i pelet i da na taj način smanjimo zagađenje Užica. Hoćemo da biomasu uvedemo i na jalovišta EPS-a i da na taj način, koristim vreme poslaničke grupe, ozelenimo proizvodnju struje u Srbiji. Hoćemo da uvedemo kroz javne nabavke zdravu hranu u obdaništa i u škole, pa da vidite u narednim generacijama kako će da bude odjeka u tim merama štednje. Verovatno bolje od mene znate da u Nemačkoj 40% individualnih domaćinstava je energetski nezavisno, da postoje lokalne energetske zadruge i lokalne energetske zajednice koje se pomažu kroz zelene javne nabavke. Moramo da razmišljamo kako da menjamo našu ekonomsku politiku, tako i politiku javnih nabavki, a to ćemo učiniti samo ako budemo gledali dalje od neoliberalnog kapitalizma. Zaista začuđuje, s obzirom da najveći broj članova Vlade je završilo fakultete u socijalističko doba, besplatne fakultete, zaista začuđuje ta opsesija neoliberalnim kapitalizmom koji je mrtav tamo gde je nastao, a to su SAD. Žao mi je što su dopunski časovi kod gospođe Angele Merkel pomogli da se Srbija iako su njeni đaci danas i ministri, učili socijalnu ekonomiju, da se okrenu neoliberalnom kapitalizmu. Zeleni Srbije imaju jedan predlog. Mi smo jedini od stranaka u Srbiji koji su bili u Grčkoj i podržali su pobedu Sirize i u Solunu i u Atini. Možda bi bilo dobro da vidimo ili da vam pomognemo da vidite kako se u Grčkoj rešavaju problemi, kako se ne prodaju domaće firme, kako se neeksploatiše zlato na Halkidikiju, kako se ulaže u obnovljive izvore energije. Na kraju u vezi sa svim ovim amandmanima, jasno je da koncept neoliberalnog tržišta polako umire, ali sigurno, samo da ne bude kasno da shvatimo kao što smo kasno shvatili kako je pao Berlinski zid. Zeleni Srbije nisu za mere štednje i mere štednje ne mogu biti odgovor na krizu. Nadam se da se moje kolege sa leve strane slažu sa tim. Zeleni cele Evrope se protive ovakvim merama štednje, jer postoje rešenja za krizu. Teret krize u Srbiji pre svega treba da snose ekstraprofiteri i tajkuni, teret krize treba pravilno da se rasporedi ali na taj način što će svi oni ekstraprofiteri koji su 90-tih godina ostvarili ekstra profit, prvo njima da se naplati porez, da se dostigne nulta toleranca kojoj svi zajedno mi težimo, nulta tolerancija za izbegavanje plaćanja poreza, tek na kraju da počnemo da smanjujemo plate čistačicama i da smanjujemo penzije penzionerima. Nadam se uz drugačiju ekonomsku politiku koja neće biti neoliberalno kapitalistička možemo da dostignemo stepen razvoja i da treba što pre da se okrenemo, a da ne zakasnimo po običaju u novim trendovima zaštite životne sredine i da počnemo da se bavimo zelenom ekonomijom, cirkularnom ekonomijom i održivim razvojem. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Udovički.
Ako mogu ukratko da kažem da se sasvim slažemo sa tim da ne idemo i ne treba da idemo ka neoliberalnom američkom modelu. Srbija se integriše sa EU koja veoma vodi računa o zaštiti životne sredine. Ta posvećenost se vidi u članu 85. zakona gde su ekološke prednosti i zaštita životne sredine kao i energetska efikasnost uključeni kao kriterijumi koji mogu, prema tome i treba da se uzimaju u obzir prilikom odlučivanja o javnim nabavkama. Međutim, moram da vas pitam za jedno razjašnjenje pre nego što do kraja odgovorim na vaš amandman. Vidim protivrečnim 1. i 2. stav koji vi predlažete, da li ovde predlažete da se domaći proizvođači više zaštite ukoliko proizvode ovu vrstu proizvoda ili da se u stvari ovakva prednost ne da kada su strani proizvođači ovih proizvoda u pitanju? To ništa nije kontraverzno, samo da razumem šta želite. Želite li da podstaknete domaću proizvodnju ekoloških proizvoda ili želite da se podstakne, odnosno izuzme domaća zaštita ukoliko su u pitanju strani proizvodi ovakve vrste dobara? Koje je od ovo dvoje? Želite li da zaštite našu proizvodnju ovih dobara ili želite da podstaknete uvoz ekoloških dobara? Ako mi odgovorite mogu da završim. To su dve suprotne stvari. U svakom slučaju, nije ovde mesto da se nejednako tretiraju različite industrije. Ciljevi kao što je vaš koji ste izneli rešavaju se članovima kao što je član 85. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Ovo je replika. Uvažena ministarka je tražila pojašnjenje. Mi smo za to da ostanu preferencijali za određenu vrstu domaće industrije, osim u slučajevima o kojima govorimo u svom amandmanu pod uslovom da strani ponuđač nudi robu domaćeg porekla. Onda može biti izjednačen sa domaćim proizvođačem. U suprotnom domaći proizvođač mora da ima prednost zbog toga što proizvodi proizvode u Srbiji, zbog toga što koristi radnu snagu građana i građanki Srbije i zbog toga što jača privredu Srbije. Na taj način uplaćuje porez u budžet Republike Srbije i u svakom slučaju, želimo da domaći proizvodi ostanu u Srbiji, da domaći proizvodi budu subvencionisani i da domaći proizvodi budu potpomognuti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući, gospođo ministarko, uvaženi gosti, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani, slušao sam vaše objašnjenje kolegiji koji je podneo sličan amandman. Govorim o preferencijalima kojima ste drastično Predlogom zakona smanjili za sve one pozicije gde su naši proizvođači domaćih dobara, gde su naši pružaoci usluga imali po zakonu koji sada menjate prednost u odnosu na strane ponuđače od 20% do 10%. Ministar je obrazložio da je to na godišnjem nivou ušteda od jedne i po milijarde. Dakle, pošto je u pitanju otprilike smanjenje od 10% a u pitanju investicije pravnog sektora otprilike oko 15 milijardi dinara. Smatram da treba da poštujemo CEFTA sporazum i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i sve one norme koje smo prihvatili potpisivanjem ta dva dokumenta, ali ako ste dobro sećam Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju nas tek krajem septembra uslovljava da određene preferencijale skinemo za određeni procenat i uopšte ne vidim zašto to radimo sada. Obrazložiću. Mi smo ovim ako se usvoji naše domaće firme bilo da su proizvodne bilo da pružaju uslugu uskratili za investicije od 15 milijardi. Pričamo o tome da moraju da budu redovno plaćeni doprinosi, pričamo o tome da moraju da rade na belo, ništa na crno, a ovde im smanjujemo potencijal konkurentnosti. Zašto postoje preferencijali? Zato što naše firme nisu sposobne da se nose sa zapadom. Zato postoje preferencijali. Da li nam je cilj da izjednačimo u utakmici za investicije iz budžetskih sredstava sa stranim firmama pa da naše firme nemaju šansu? Jel to cilj? Jel tako zamišljamo ekonomski oporavak zemlje? Koga ćemo da razvijamo ako ne svoje firme, a mi možemo jedino preferencijalima. Sa tim preferencijalima oni imaju probleme. Nije dobro, pa nije dobro ali naši su i bolje nema. Zato smo uložili amandman da bar ove godine za dobra koja se proizvode u Srbiji preferencijal bude 15% sada, a za ostale preferencijale onda kada im dođe vreme, a to je 2018. godine. Dajmo šansu domaćoj privredi, svi zagovaramo razvoj naše industrije, naših uslužnih delatnosti i dajmo im šansu da mogu da stasaju i da sazru da mogu da konkurišu zapadnim firmama, jer u direktnoj konkurenciji one nemaju šansu. Ako umanjimo njihovu sposobnost, a neki od njih će propasti jer neće imati posao, ne znam ko će onda da puni budžet i ko će onda da puni i zakrpi deficit u budžetu koji smo projektovali na dve milijarde evra u ovoj godini. Onda će on biti veći. Da li sam u pravu ili ne videćemo u prvom rebalansu budžeta ili za šestomesečni obračun, kako u nekim firmama kažu. Molim vas da uvažite naš amandman, pre svega apelujem na ministarku ako ima tu moć i ako ima ta ovlašćenja da prihvati naš amandman i da damo našim firmama šansu da dokle god dozvoljava odredba Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju da ne primenjujemo smanjenje preferencijala i da ostavimo tu šansu našoj privredi. Hvala.
Zahvaljujem, dr Bradić. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić i Borislav Stefanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodne poslanice Gordana Čomić i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Imam veoma malo vremena da bih ovako važan amandman predočio vama, ministarko. Ovim amandmanom tražili smo da u slučajevima javnih nabavki u kojima su predmet javne nabavke lekovi ili oprema u zdravstvu komisija postupa prioritetno. Kada je gostovao skoro ovde ministar zdravlja, gospodin Lončar, i on je rekao da su javne nabavke u toj sferi neprihvatljivo duge i da dugo traju. Najveći strah u Srbiji je strah od bolesti, odnosno najveći je strah bolest i da neće moći građani da budu lečeni. Postoje javne nabavke koje traju godinu-dve dana za opremu koja je veoma, veoma važna za zdravstvo. Tražili smo ovim amandmanom da se ove javne nabavke rešavaju prioritetno, kako građani ne bi ostajali bez lekova. Ja sam prošli put kada sam diskutovao u načelu navodio kliničke centre koji su ostali bez lekova, koji su ostali bez aparata za zračenje. Gospođo ministarka, zaista nije ništa smešno, govorim o veoma ozbiljnoj stvari, govorim o građanima koji ne mogu da se leče zbog problema sa administracijom, zbog Zakona o javnim nabavkama, za koji smo ukazivali da će u oblasti zdravstva biti problem u primeni. Dakle, i gospodin Lončar je prošli put rekao da imate profesionalne ponuđače koji se javljaju na tendere samo zato da bi rušili dobavljače i da javna nabavka ne bi bila realizovana. Ne znam zbog čega Vlada nema volju ili ministar Lončar nema uticaja da učini na tom planu nešto kako bi ove javne nabavke, ne bile mimo Zakona o javnim nabavkama, nego kako bi se prioritetno rešavale i kako ljudi koji su bolesni ne bi patili zbog toga.
Zahvaljujem, gospodine Veselinović. Reč ima dr Kori Udovički. Izvolite.
Gospodine Veselinoviću, sigurna sam da dobro znate da ovom Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama ne pripada ovakav amandman. Vi ne možete amandmanom da tretirate temu koja se tiče osnovnog zakona, a koja se uopšte ne tiče i nije pitanje ni prelaznih odredbi zakona o izmenama i dopunama samog osnovnog zakona. Sam osnovni Zakon o javnim nabavkama podložan je preispitivanju i na njemu će se raditi u skladu sa planom rada Vlade. Zato je potrebna prethodna analiza efekata dosadašnje primene. Kao što svi znamo, Zakon o javnim nabavkama je izuzetno važan i složen. Njegove izmene moraju se raditi na osnovu pažljive analize primene. On nije savršen, to je jedna od oblasti koja će biti podložna unapređivanju još dugo vremena, jer je jedna od oblasti u kojima, kao jedno moderno društvo koje se približava EU, imamo najviše da naučimo kako najbolje da radimo. Ovo je zakon koji je puno unapredio proces javnih nabavki. On nije savršen, popravljaće se u skladu sa planom rada Vlade, ali to nije predmet ovde i to vi dobro znate. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministar. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pratio sam šta moje kolege poslanici pričaju o Zakonu o javnim nabavkama. Navodno pričaju da je taj sav zakon o javnim nabavkama nekakva fantazija. Pa, za devet meseci primene, od 1. aprila 2013. godine do 31. decembra 2013. godine, Republički fond zdravstvene zaštite uštedeo je na javnim nabavkama 30 miliona evra, samo jedan državni organ. Znači, do 2013. godine neko je zahvaljujući starom i lošem Zakonu o javnim nabavkama, za kojim plaču predstavnici, odnosno poslanici bivšeg režima, trpao u džepove najmanje 30 miliona evra svake godine. Pazite, zakon je u primeni bio od 1. aprila 2013. godine. Ovo nije prvoaprilska šala. Mnogi postupci javnih nabavki Fond je započeo pre stupanja na snagu tog zakona, tako da su njegovi efekti mnogo veći. Kada napadate Zakon o javnim nabavkama, ja bih to razumeo da neko krene sa argumentima. Znamo da zakon nije savršen, ali kritikujete ono što nije savršeno. Predložite bolje rešenje, nemamo ništa protiv, ali nemojte zbog neke političke demagogije da se stavljate kao najobičniji instrumenti tajkunima koji su više od jedne decenije pljačkali ove građane. Znači, samo jedan državni organ za samo devet meseci uštedeo je 30 miliona evra. Voleo bih da sada svi koji napadaju Zakon o javnim nabavkama kažu – jeste, uštedeli ste 30 miliona evra, ali vam ne valja zbog toga, toga i toga. I sada je ovde briga velika za domaću industriju, domaću privredu. Isto postavljam pitanje – što niste brinuli o njoj dok ste bili na vlasti? Pa, sve živo je pozatvarano, sve živo. Naša građevinska preduzeća maltene više ne postoje. Dovodili ste sa strane, iz Austrije, a sada nama pričate kako mi treba da vodimo računa. O kome? Onaj nesretni Mišković privatizovao je putarska preduzeća i šta je uradio? Finansijskim transakcijama je opljačkao ta preduzeća, uništio im imovinu i niko ni reči o tome dok ste bili na vlasti. Očekujem još i da ga branite. Hajde da vidim ko će to da uradi. Zakon o javnim nabavkama je dao one efekte koje smo očekivali od njega. Kada je bila ovde rasprava, kada se zakon donosio, sami smo rekli – možda zakon nije savršen, kada bude ušao u primenu, uočićemo njegove slabosti. Ne sekirajte se za zakon, te njegove slabosti biće otklonjene, ja očekujem još u prvoj polovini ove godine i neće više biti dežurnih podnosilaca žalbi. Može, ali to će morati da se plati i može da bude i diskvalifikovan ako se ustanovi da je više puta neosnovano podnosio žalbe. Kada je u pitanju ta Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, kažete da je zatrpana. Jeste, predmetima, i to iz dva razloga. Prvi je, kao što rekoste, od dežurnih podnosilaca žalbi. U njih ubrajam i one koji su bili članovi stare komisije, koji od septembra meseca do 1. aprila nisu postupali ni u jednom postupku žalbe, pa je nova komisija nasledila predmete, zamislite, za sedam meseci, pa to ispravite vi, uhodajte to da to funkcioniše u nekom periodu od 30 do 45 dana. Znači, jedan razlog je što je komisija bila zatrpana predmetima, a drugi razlog jeste što su oni ponuđači koji su odustali unapred od žalbi zbog ranijeg rada komisije sada stekli poverenje u komisiju i sasvim opravdano podnose žalbe ako postupak nije bio u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama. To se vidi po tome što se broj ponuđača neprestano povećava i što se broj različitih ponuđača koji dobijaju posao stalno povećava. Izgleda mi da je stari Zakon o javnim nabavkama, za kojim neko plače, bio napisan za jednu nekolicinu koja će da kontroliše sve finansijske tokove i sve investicije u Republici Srbiji. toga više neće biti.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Za reč se javio mr Dejan Radenković. Izvolite.
Javljam se kao ovlašćeni predstavnik svoje poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, pošto ste najavili kolegu kao ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe Srpske napredne stranke. Pažljivo sam i ja slušao svoje kolege, ali onako kako bi krenuo uvaženi kolega s desne strane – poštovani predsedavajući, poštovane kolege, poštovani gosti, ja bih da još jednom ponovim i da malo prokomentarišemo, nisam hteo da se javljam o svakom amandmanu, da rezimiramo na kraju sve ovo što radimo. Mislim da, jednostavno, kao i što smo izneli u načelu svoj stav da, s obzirom na ono što je nametnuto kroz praksu primene Zakona o javnim nabavkama, i ono što svi znamo da se ukazala potreba za određenim izmenama i dopunama, mi samo smatramo da možda nije trebalo toliko žuriti i da, pošto i kolega Veroljub Arsić najavljuje brz pristup ka izradi izmenama i dopunama Zakona, da eliminišemo sve ove nedostatke, da nam procene traju po tri meseca. Ono što moramo da kažemo još jedanput da preferencijal je posledica činjenice da jednoj firmi domaćoj dajete posao. Ta firma, jednostavno koja je registrovana u Srbiji ima mnogo više koristi od nje zato što plaća poreze, zapošljava radnike, brine se o razvoju svoga preduzeća. Ono što moramo da kažemo, a to ne smemo da krijemo, to je supstitucija domaćeg proizvoda, naravno razumeće me ljudi koji su iz naše branše. Ono što je najgore po sve nas kada svako rešenje ako se ne postavi na pravi način ono se jednostavno pretvori u prostor za beskonačno izvrdavanje kriterijuma i ono postaje suprotnost onome što mi hoćemo i što je zakonodavac hteo da propiše. Ispred sebe imam taj pravilnik o načinu dokazivanja o ispunjenosti uslova da su ponuđena dobra domaćeg porekla u kome se jasno definiše kroz četiri člana vrlo prosto i jednostavno da dokaz o domaćem poreklu dobara koja se nude u postupku javne nabavke dostavlja uz ponudu ponuđača. Dokaz iz stava 1. ovog člana izdaje PKS na pismeni zahtev podnosioca u skladu sa propisima koji uređuje carinski sistem. Onda šta se tu dešava? Ono što bih hteo da kažem i ono što nas sve demantuje ovde i kolege koje su podnele amandmane, mi nemamo jasnu i preciznu statistiku onoga da dobijemo odgovor, kažem, da jednostavno vidimo koliko je to korišćeno preferencijala u praksi. Ono što smo mogli u praksi da primetimo, a to nije dobro po domaću privredu i po one koji stvarno rade i koji žele i koji se spremaju sutra za nove izazove na mnogo većim tržištima, jeste to da smo dolazili do toga da se potvrda o domaćem poreklu, kao što sam rekao u načelu, daje da je smrznuti oslić roba domaćeg porekla. Zatim, o električnoj energiji, potvrda zatim da je gorivo domaćeg porekla. Naravno, imamo mi tu količine koje se proizvode kod nas, ali ko to može i u kojoj meri da utvrdi. Ovaj pravilnik je vrlo štur i mislim da u perspektivi treba da se bavimo time kako bi stvarno izbegli sve mogućnosti da dolazi do ovakvih primera. Ono što bih naveo kao još jedan primer zloupotrebe nekih kriterijuma, izvrdavanje ovih kriterijuma jeste to da se dešavalo da u postupku javne nabavke učestvuju proizvođači dobara kao i neki drugi ponuđač koji je ponudio dobro istog proizvođača. Pa, onda taj proizvođač u svojoj ponudi dostavi potvrdu o domaćem poreklu robe, a da istu potvrdu neće da dostavi ovom ponuđaču koji nudi njegovu robu. Mislim da mi ne bismo bili mi kada se ne bismo dovijali na razne načine, čak moram da kažem, a da me neko pogrešno ne shvati, jedan temeljan i studiozno obrađen amandman jeste amandman kolege Fremonda. Znači, on je to lepo na jedan lep pristup dobrog privrednika pokušao da kaže da treba da zaštitimo domaću privredu, ali kada bih sada te parametre sagledao kroz ove podatke koje mi imamo pitanje je kakvi su to efekti. Sada, to mi radimo zbog drugih efekata. Mi to radimo upravo zbog smanjenja budžetskih deficita, jer mi je potpuno neobjašnjivo da mi u nekim situacijama kada se koristi preferencijal, mi damo posao domaćem proizvođaču, a taj domaći proizvođač da…
Gospodine Radenkoviću, uz svo uvažavanje, ali molim vas morate se vrati na amandman.
Upravo pričam o amandmanu.
Ako nemate tekst amandmana ja ću ga pročitati.
Ne, imam tekst amandmana i evo ih amandmani svi ispred mene, nemojte da brinete, ali nisam hteo da se javljam po svim amandmanima pa sam hteo da napravim rezime, a vi ako mi ne date, nema problema, ja ću vas poslušati.
Vi ste dugo poslanik, kao ja i vrlo dobro znate Poslovnik.
Odlično znam Poslovnik i mislim da ću svoju diskusiju privesti kraju. Jednostavno, dobije posao, da bude proizvođač ta firma koja je ponudila manju cenu. Prosto neverovatno da može da strana firma da mnogo manju cenu nego domaća firma. Znači, ovo sam samo napravio jedan rezime i mislim da evo, poslušaću i predsedavajućeg neću više pričati. Hteo sam i da se nadovežem i na raspravu kolege, mada njega niste upozorili kada priča, a ne priča o amandmanu, ali nema veze, ispoštovaću i to. Kada je reč o onima koji su dežurni koji pišu prigovore i pišu žalbe, da se tu uzima taj prostor i da to košta bar kad se neko žali komisiji. Jednostavno moramo da tu dođemo do toga nekako ipak postoji pravo da se na konkursu dokumentacije kod naručioca iskaže žalba i onda ćemo sprečiti sve dalje probleme i smanjiti pritisak na Komisiju i naravno ubrzati procese, postupke javnih nabavki. Zahvaljujem se još jednom u ime SPS kao što sam rekao u načelu da ćemo mi sve zakone i pored ovoga podržati i ja vam se ovom prilikom zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem se gospodinu Radenkoviću, samo da dopunim da gospodin Arsić je imao pravo na repliku, pa je to iskoristio kroz svoje obraćanje koje mu je dao gospodin Janko Veselinović, izvolite. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, replika.
Hvala predsedavajući. Ovo je na neki način replika i gospođi ministarki Udovički i gospodinu Arsiću. Gospodin Arsić je rekao da je za devet meseci ostvarena ušteda od 30 miliona evra u javnim nabavkama.Draga gospodo, nisam želeo da politiziram ovu temu ili politizujem, niti želim to ni ovog puta, ali žalosno je na čemu je ostvarena ta ušteda. Ostvarena je na tome što gospođa, naravno, neću joj reći ime iz Novog Sada već pet meseci živi u strahu da će ukućanima, a posebno unuku preneti Hepatitis C zato što nema testa PCR zbog javnih nabavki. Zato što u Kliničkom centru u Nišu zbog javnih nabavki nema lekova i nema sanitetskog materijala. Zato što u Kruševcu nema leka protiv zgrušavanja krvi SINKUM 4, zbog javnih nabavki itd, itd. Zato što u dečijim bolnicama ne radi CTA aparati i rengeni, niti mogu da budu nabavljeni novi baš zbog svega ovoga o čemu smo ministarko govorili. Iako, smo tu uštedu napravili od 30 miliona evra na zdravlju naše dece, na zdravlju naših građana, e, to je ušteda koja jeste na štetu građana, na štetu naše budućnosti. I zbog toga sam insistirao na ovom amandmanu. Vi kažete, poštovana ministarka, ovome amandmanu nije mesto ovde. Ne odlučujete vi o tome. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo rekao je da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom.
Vreme.
Završavam. Moguće je da je ovaj zakon trebalo detaljnije menjati, kako kaže gospodin Arsić, i tu ću se složiti sa njim, ali to treba učiniti što pre, što hitnije, da se ovakve stvari ne bi dešavale.
Zahvaljujem. Reč ima po amandmanu dr Vesna Rakonjac.
Samo želim da demantujem što se tiče Kruševca. Ima lek „farina“, koji je adekvatna zamena, koji je jeftiniji i koji je u javnim nabavkama i nabavljen kako valja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima,Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pre nego što pređemo na šestu tačku dnevnog reda, određujem pauzu od dva minuta, da nam se pridruži guverner Narodne banke, gospođa Jorgovanka Tabaković. Zahvaljujem ministru Kori Udovički na doprinosu današnjoj sednici.
Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, kao i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje nadležnih odbora, kao i mišljenje Narodne banke Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Samo sam hteo da se zahvalim guvernerki na prihvatanju amandmana, kao što je i obećala u načelnoj raspravi. Zahvaljujem se još jednom.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su istovetnom tekstu zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Hteo sam za ovaj prethodni amandman koji je prihvaćen. Kratko ću samo, mislim da je dobro da zadržimo taj neki vid izveštavanja i kontrole i zahvaljujem se i na prihvatanju i ovog amandmana. Hvala.
Hvala. Na član 19. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li guverner prihvata ovaj amandman?
Da.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne) Konstatujem da je amandman prihvaćen od strane predlagača. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, profesor dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospođo guverner Narodne banke, uvaženi gosti, narodni poslanici, član 22. govori o odgovornosti i kaže u prvom stavu – Narodna banka Srbije, guverner, viceguverner, direktor Uprave za nadzor i drugi zaposleni ne odgovaraju za štetu koja nastane u obavljanju poslova NBS, osim ako se dokaže da nisu postupali u dobroj veri. Drugi stav – Za štetu iz stava 1. ovog člana zaposleni iz tog stava ne mogu odgovarati ni nakon prestanka radnog odnosa u NBS, odnosno u prestanku vršenja funkcije. Mi smo dali amandman koji glasi u članu 22. stav 1. menja se i glasi – Narodna banka Srbije, guverner, viceguverneri, direktor Uprave za nadzor i drugi zaposleni odgovaraju prema opštim pravilima odgovornosti za štetu koja nastaje njihovim postupanjem u obavljanju poslova Narodne banke i predložili smo da se stav 2. briše. Smatramo da se s obzirom na značaj i ulogu NBS treba da bude uspostavljena kako objektivna, tako i subjektivna odgovornost za štetu koja nastane postupanjem guvernera, viceguvernera, direktora Uprave za nadzor i drugih zaposlenih. Rešenje predlagača isključuje objektivnu odgovornost NBS, što smatramo nedopustivim s obzirom na značaj njenih ovlašćenja u bankarskom sektoru. Zahvaljujem.
Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković.
Hvala, gospodine poslaniče. Slušala sam vaše obrazloženja na slična rešenja i za zakone koje je predložilo Ministarstvo finansija, odnosno Vlada, a paket su ovih zakona. Ja bih zbog javnosti htela da ponovim obrazloženje zašto se ovaj amandman ne može usvojiti. Kao prvo, ovo je rešenje koje postoji u našoj praksi u Zakonu o Narodnoj banci Srbije još od jula 2010. godine i jeste dobra praksa u međunarodnim institucijama, jeste praksa u EU, jeste, ilustracije radi, iskustvo Poljske, Velike Britanije, Belgije i ta vrsta slobode da nećete odgovarati ako niste naneli štetu krajnjim nemarom i nepažnjom ne isključuje vašu odgovornost da, ako se, vašu, bilo kog funkcionera ili onoga ko vrši superviziju ili kontrolu, ne isključuje pravo da se ta šteta dokazuje u postupku i da se, ukoliko se utvrdi da je ona naneta, krajnjim nemarom i nepažnjom, što su uobičajene formulacije, Narodna banka zadržava pravo da od tog zaposlenog ili funkcionera, čak i kada više nije u radnom odnosu, naplati štetu koju je naneo, nekom trećem licu. Znači, niti je ovo pravo novo kojim se funkcioneru Narodne banke ili bilo kom zaposlenom sada i ovim zakonom uvodi pravo koje do sada nije postojalo. Naprotiv, uvodi se jedna nova obaveza da ako se utvrdi da je on u dobroj veri radio, navodno, a u stvari imao krajnji nemar ili nepažnju, da on za to ne da treba da odgovara, nego i da plati i nadoknadi tu štetu Narodnoj banci, a Narodna banka svakako trećim licima. Zbog javnosti želim da kažem da ovo nije novo rešenje, nego, naprotiv, postojeće rešenje je dopunjeno višim nivoom odgovornosti za poslove koji su vrlo složeni.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovana guvernerka, dame i gospodo narodni poslanici, podržavam amandman kolega iz SDS. Prosto, čini mi se da je bolje definisan, odnosno bolje dopunjena ova dva stava koja se odnose na odgovornosti. Ako se pogleda Zakon o obligacionim odnosima, možda je ono prethodno rešenje bilo prihvatljivije od ovog sada, a možda je ovo rešenje koje kolege predlažu još bolje pripremljeno i definisano i u svakom slučaju mi ga podržavamo. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Dakle, apsolutno podržavam to što ste rekli, ali to što ste rekli, uvažena gospođo, to ne piše. Zato je mnogo smislenije ovo što smo mi rekli i to je to što ste vi rekli, ovo što piše u našem amandmanu. Dakle, mnogo je široko „u dobroj volji“ ili „u dobroj nameri“. Ja to ne razumem i pošto ovde usvajamo zakone i mi odlučujemo kako koji zakon izgleda i mi odlučujemo kako funkcioniše Republika Srbija i šta će biti u ovoj našoj Republici, ja smatram i apelujem na kolege poslanike da je naš amandman ispravan i apelujem da se podrži, jer mora da se zna jasno da li je neko odgovoran i kada je odgovoran. Ovo „dobra volja“, to je mnogo širok pojam i ja ne sumnjam da bi dajete tačne podatke, ali mislim da je naše rešenje mnogo bolje i molim kolege da prihvate naš amandman. Hvala. Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković, replika. Izvolite.
Termin „u dobroj veri“ je uobičajena terminologija u pravnoj nauci i zaista ne podrazumeva ni promil niže odgovornosti u odnosu na formulaciju koju ste vi izrekli. Samo želim da kažem da je to regresno pravo Narodne banke u odnosu na zaposlenog koji bi naneo štetu i ima obavezu da je prema Narodnoj banci, odnosno trećem licu izmiri, u stvari primena opštih pravila odgovornosti koja je utvrđena Zakonom o obligacionim odnosima. Budite uvereni da će Narodna banka Srbije sigurno postupati na najodgovorniji način, a vreme pred nama će pokazati. Možete da nam sudite na svaki način kako to dozvoljava i zakonska procedura, ali i javnost rada.
Hvala. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, predsednice. Ja mislim da građani koji gledaju ovaj prenos treba da znaju da, meni je žao što tu kolege nisu, jedan nema mogućnosti da prisustvuje, a drugi je pobegao sa bojišta, kako se kaže, umorio se verovatno, ne znam ni ja, ali nije ni lako ceo dan pričati o amandmanima u kojima piše „briše se“, „briše se“, „briše se“. Znači, od prvog do poslednjeg amandmana koje su podneli kolege Zoran Živković i Vladimir Pavićević „briše se“. Eto, čisto radi informacije, da građani Srbije znaju koliko se oni bore za prava građana, koliko ih interesuje zakon. Oni jednostavno samo gledaju da podnesu što više amandmana, kako bi mogli da ubiraju neke sitne političke poene. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BANKAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Narodne banke Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Pošto je čitav dan, a u odsustvu predstavnika NBS bilo reči o tome da je NBS prihvatila amandman gospodina Zorana Živkovića i kolege koji je bio zbog toga srećan, ja zbog javnosti moram da obrazložim da NBS jeste usvojila amandman na član 1. koji je podnela Vlada i jedno od takvih rešenja podrazumevalo je i kasnije brisanje jednog člana koji je podnet i od strane gospodina Živkovića i gospodina Pavićevića, ali taj amandman nije usvojen iz razloga koji su izneti u podnesenom amandmanu poštovane gospode, zato što njihovi amandmani „briše se“ i nemaju obrazloženje, već je reč o posledičnom amandmanu koji je Vlada podnela, a NBS usvojila, prihvatajući mogućnost da pravna tehnika sistematizuje kazne ili kroz kaznene odredbe ili da ih u delu gde se predviđaju neke supervizorske kazne umesti u taj deo zakona. Prosto ne želim da mu umanjim zadovoljstvo, zato što su i oni podneli jedan takav amandman, ali želim da obavestim javnost Srbije da taj amandman nije usvojen zbog njihovog obrazloženja, već zato što se čisto podudarila reč „briše se“ sa rešenjima kojima smo izašli u susret amandmanima koje je podnela Vlada Republike Srbije u tekstu koji je predložila NBS, a tiče se kaznenih odredbi. Prosto da ne bude nedoumice da je pomenuta gospoda izvršila značajan doprinos ovom zakonu koji je danas pred vama. Hvala.
Na član 2 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Posle jednog dana, opet je sa nama guvernerka. U suštini, mi smo i danas pričali o merama Narodne banke, ulozi banaka, ulozi Agencije za osiguranje depozita i zaključili smo da se svuda ponavljaju ista rešenja koja daju prevelika ovlašćenja Narodnoj banci, koja daju velike privilegije ljudima zaposlenim u Narodnoj banci. Malo pre nam je promakao jedan amandman gde se govorilo o tome da u Narodnoj skupštini guvernerku može menjati viceguverner i direktor ne znam kog sektora. Ovde u ovom amandmanu, odnosno u članu na koji mi podnosimo amandman, predlažemo da zaposleni, koje je na neki način delegirala Narodna banka, koji vrše neke od funkcija u bankama, kontrolne ili neke druge, da imaju određeni stepen odgovornosti, jer se svuda izbegava, odnosno ograničava odgovornost guvernera i lica koja su vezana za rad Narodne banke. Ovo je konkretan slučaj i naš predlog kako da se izbegne to. Smatramo da Narodna banka i banke imaju društveni zadatak, društvenu ulogu, ali da građani ne smeju da budu njihovi taoci i da nemaju zaštitnika. Zaštitnik može biti isključivo u Narodnoj banci RS, odnosno u imenu i prezimenu, odnosno u funkciji guvernerke Narodne banke i viceguvernera. Smatramo da je to trebalo i ovde implementirati. Smatramo da nije dovoljno realizovana kontrolna funkcija Narodne banke. Usput, guvernerka, danas ste bili malo odsutni. Da li ste rešili ovaj problem sa štedišama u francima i štedišama koji imaju evre…
Amandman. Nećemo širiti priču. To ćete pitati u utorak. Hvala. (Janko Veselinović, s mesta: Sutra su pitanja Vladi?) Ne, sutra je glasanje. Reč ima dr Jorgovanka Tabaković.
Vama nešto lapsusi idu od ruke, da ne kažem od jezika. Mislite na problem građana koji imaju kredite u švajcarcima, a govorili ste o štedišama koji imaju štednju u švajcarskim francima. Verujem da ste napravili lapsus. Nije to tema. Na nadležnom mestu i u pravo vreme biće obavešteni građani. Moram i vas da obavestim. Nema NBS prevelika ovlašćenja. Ona ova ovlašćenja ima u zaštiti da odgovorno radi svoj posao. Od 2010. godine gotovo istovetno definisana. Ovim rešenjima uvodimo dodatnu meru odgovornosti, i to smo malo čas utvrdili. Da vas obavestim, nikakav direktor sektora i viceguverneri, već je reč o direktoru Uprave za nadzor nad finansijskim institucijama, koji je biran u ovom parlamentu jednako kao i viceguverneri. Naprotiv, ima izvorna ovlašćenja koja su zakonom uređena za razliku od viceguvernera koji dobijaju ovlašćenja od guvernera. Ja branim zakonsko rešenje time što govorim istinu o njihovoj odgovornosti, značaju i potrebi da ih ovaj dom uvaži u meri u kojoj to zakon i definiše. Ni na koji način se odgovornost zaposlenih u NBS ne snižava, naprotiv, ovim zakonskim rešenjima se ta odgovornost dovodi na jedan viši nivo.
Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, jedino ako želitepo amandmanu. imate dve minute.
Poštovana guvernerko, vi ste današnjim izmenama Zakona o Narodnoj banci omogućili sebi da se više nikada ne pojavite u ovom domu Narodne skupštine. To nije korektno prema Narodnoj skupštini, jer je vas Narodna skupština birala i vi ste najodgovornije lice. Dakle, vi ste omogućili, što nije sebi omogućio ni jedan ministar da bude …
Ne govorite o amandmanu, već replicirate.
Sa druge strane, zbog čega sam pomenuo švajcarce, jer ste danas obećali da ćete danas dati rešenje za to.
Toga nema u vašem amandmanu. (Janko Veselinović, s mesta: Ali ima kod građana Srbije.) Šta sve ima kod građana Srbije i šta bi oni sve vama rekli, pa zamislite kako bi izgledala ova sednica. (Marko Đurišić,s mesta: Divno.) Divno bi izgledalo, mogu misliti. Nemojte zloupotrebljavati Poslovnik. Vrlo rado ćemo na Kolegijumu razgovarati, ali molim inicijatora Kolegijuma da popiše ko redovno pravi ekcese ovde. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovana guvernerko, mi smo ovde, u jednom od ovih novih članova, koji je predložen ovim zakonom, tražili da se reč: „može naložiti“, zameni rečju: „naložiće“. Generalno, moram da priznam da su ovi članovi potpuno konfuzno napisani, da ovde nije jasna procedura u kojim uslovima Narodna banka reaguje, koje rokove daje. Ovaj stav 5. ovog člana 36v. se čini suvišnim, jer u sledećem stavu kaže – ako ne može da se primeni stav 5. ovog člana. Ne znam šta ne može da se primeni u stavu koji glasi – ako oceni da banka izmenjenim planom oporavka nije otklonila utvrđene nedostatke, NBS može naložiti, a mi smo tražili „naložiće“, banci da u određenom roku, koji ne sme biti duži od mesec dana, na određeni način izmeni plan oporavka i dostavi tako izmenjen plan. Nije mi jasno, prvo, šta to može da se desi, a da ne može da se primeni ovaj član? Potpuno je suvišan, pogotovo ovako napisan da može. U sledećem članu kaže – ako ne može da se primeni nešto iz ovog stava 5, u tom slučaju će NBS da naloži nekoj banci. Mislimo da je reč „naložiti“ potpuno primerenija ovom rešenju, a generalno mislim da je ovo najbolji dokaz koliko su zbrzane ove izmene i dopune. Zašto moramo da radimo po ovako hitnoj proceduri u ovo doba dana, noći, kada smo svi radili ceo dan? Zašto se insistira na brzini? Verovatno da bi se nešto sakrilo, jer ovako kako je opisan ovaj član, taj plan oporavka, na koji način se on piše, kako se pokreće, kako se kontroliše postupanje banke po tom planu oporavka, jednostavno su nedovoljno jasni i mislim da neće doprineti boljem radu bankarskog sistema i sigurno neće doprineti većem poverenju građana u bankarski sistem u odnosu na ono što danas imaju, a imaju ga bojim se sve manje i manje, jer NB na probleme građana i funkcionisanje banaka u Republici Srbiji ćuti.
Reč ima dr Jorgovanka Tabaković.
Znate šta, ja prvo ne znam da li to gospodin Veselinović nešto zna u vezi sa mojim budućim kretanjem, ponašanjem, zdravljem, astrologijom, čime li već, pa kaže – obezbeđujem sebi da se nikad više ne pojavim ovde time što ostavljamo mogućnost da ljudi koji su birani u istoj proceduri zastupaju stavove Narodne banke i zakonske predloge jednako kao i guverner. Ne brinite, ja se ovde zaista osećam prijatno i vrlo rado ću doći da pred vama odbranim svako rešenje sa kojim izlazi NBS koja nikad ništa neće od vas ni sakriti, pogotovo ne u zakonskom tekstu koji je bio javan, javno dostupan industriji na koju se odnosi u, ne tako dugoj, ali javnoj raspravi na sajtu Narodne banke, dostavlja Narodnoj skupštini. Zaista mislim da nije korektno da kažete da nešto pokušava da se tu podmetne. U čemu je problem? U tumačenju reči „ može da naloži“ ili „naložiće“? Hoćete vi meni da kažete da reč „može naložiti“ isključuje „naložiće“? Ne, samo daje širi prostor, jer niko ne zna u kakvim će se okolnostima dešavati taj plan restrukturiranja, ali će uvek razlog za primenu „može“ ili će „naložiti“ biti najbolje poštovanje javnog interesa, najmanje troškove i ono što je standard, omogućiti banci koja se nalazi u problemima da obavlja svoje osnovne funkcije. Sad, ne zamerite, ja sam guverner ali sam i živ čovek. I stvarno mi dođe da pitam kako su se to neki od vas danas probudili kao zaštitnici interesa građana? Čemu da zahvalimo toj promeni stava da sada reagujete na pravo…
Vreme.
…ljudi koji rade kontrolu, više nisu zaštićeni ili sada Narodna banka ne štiti interese, a ranije je štitila? To ipak vi treba da objasnite građanima.
Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se uvažena predsednice, uvažena guvernerko, uvažene koleginice i kolege, u članu 21. mi smo predložili da se stav 2. menja i glasi – banka je dužna da pri sastavljanju godišnjih finansijskih izveštaja primenjuje međunarodne standarde izveštavanja od dana njihovog objavljivanja na zvaničnoj internet stranici ministarstva nadležnog za poslove finansija. Ja sam video obrazloženje. Želeo bih da pročitam naše obrazloženje i da, možda još jednom guvernerka iznese obrazloženje zašto se amandman ne prihvata, a prema rešenju predlagača možemo da zaključimo da se međunarodni standardi primenjuju direktno na stranom jeziku bez zvaničnog prevoda, a od dana kada međunarodno telo odredi njihovu primenu. Za nas iz poslaničkog kluba SDS-ZZS-ZS nije sporno da međunarodno telo odredi primenu standarda, ali potrebno je da se sprovede i određena unutrašnja procedura koja garantuje pravnu sigurnost. Mi bismo voleli da se radi pravilne i jednoobrazne primene, a što i sam Zakon o računovodstvu predviđa, ministarstvo utvrdi i objavi zvaničan prevod ovih standarda. Čini nam se da se ovim ne bi uticalo na datum primene koju odredi međunarodno telo jer ministarstvo treba o tome da vodi računa, te će utvrđivanje i objavljivanje zvaničnog prevoda upodobiti po ovom datumu. Smatramo da je rešenje koje predlažemo ovim amandmanom bolje jer garantuje veći stepen pravne sigurnosti i garantuje jednoobraznost u primeni standarda, pa time i kvalitetnije izveštavanje banaka što naravno, slažemo se, konačno vodi boljoj kontroli njihovog rada, što se vidi u vašem predlogu zakona. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Ja ću kratko da vam dam obrazloženje, da na ovaj član zakona banke i njihovi predstavnici apsolutno nisu imali primedbi, jer je i u njihovom interesu da institucija kao što su banke koje posluju kao banke ćerke na tržištu koje je bez nekih granica međudržavnih imaju interesa da kao institucije od javnog interesa što pre primene međunarodne računovodstvene standarde. Posebno je značajan taj izveštajni deo u njihovom poslovanju i apsolutno nisu imali primedbe jer se na njih odnosi primena tih računovodstvenih standarda momentom njihovog donošenja, upravo iz razloga da se ne bi desilo da dođe do nesklada između onog što su standardi koje primenjuju banke u Srbiji i ono što se dešava na međunarodnom nivou. Bio je jedan od naših predloga iza kojeg nismo imali nameru da čvrsto stojimo ako to njima ne odgovara. Naprotiv banke su se izjasnile da ovo njima odgovara i to je jedini razlog zašto je vaš amandman odbijen. Molim vas da to uvažite.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciNenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciZoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciNenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslaniciMarko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Snežana Malović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući, poštovana guvernerko, uvažene koleginice i kolege, mi smo podneli ovaj izmenjeni predlog sa naravno, predlogom da se briše, ali ne u smislu onoga kako je danas dominiralo u raspravi. Čini nam se da bi se ovim amandmanom možda uvelo ograničeno ovlašćenje NBS i ja sada gledam i obrazloženje pa da vas zamolim za još neka pojašnjenja ili eventualno nedoumice, s obzirom da pravimo, da kažem da ja pravim komparaciju sa nekim inspekcijskim službama ili sa nekim drugim službama koje vrše nadzor pa se često dešava da firme nad kojima je potrebno izvršiti inspekciju ili neku vrstu nadzora šalju automobil po inspektora, vode ga posle na ručak itd. Zbog toga intervencija u ovom amandmanu sa željom da se možda izbegne ta naknada koja bi se uplaćivala NBS, a ja sam spreman kao narodni poslanik da podržim, bolje iz budžeta da izdvojimo pare, a time zadržimo nezavisnost institucije kao što je NBS. S obzirom da se ovde kaže da je dužna da vrši kontrolu poslovanja banaka itd, imam još jedno pitanje koje možda malo iskače iz ove teme, ali kako onda da u jednoj zemlji sa svojom valutom banke izdaju kredite u stranim valutama? Imam jedan predlog, s obzirom na dešavanje u Mađarskoj, da od sutra ukinete sve kredite koji su indeksirani u stranim valutama, a da se mi u svojoj zemlji zadužujemo za svoje pare i da vraćamo svojim parama kredite. To, naravno, nije vaša izmišljotina, nego jednostavno se moglo očekivati da ćete 2012. godine prvo to da uradite, da ukinete sve kredite koji su indeksirani u stranim valutama u suverenoj zemlji.
Zahvaljujem. Reč ima guverner, dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Ja ću o amandmanu ipak i o ovom vašem pitanju – šta znači naplata supervizije u stvari? Ne znam koliko vam je poznato, ali ja ću vam reći da takva praksa postoji u mnogim zemljama u okruženju, pa baš, na primer, u Mađarskoj i Hrvatskoj, na koju ste se pozvali, ali i u Narodnoj banci Srbije postoji praksa naplate supervizije društava za osiguranje. Nikada se do sada i nigde nije pojavio problem da neko manje profesionalno ili van granica zakona vrši tu kontrolu. Nezavisnost centralne banke je garantovano zakonom, nije samo na papiru, pokazujemo je i u praksi i moram da vam kažem da nezavisnost i profesionalnost onog ko obavlja određenu kontrolu ili neki posao zavisi pre svega od toga kako neko shvata svoj posao. Neko će i bez da nije to naplatio ili da očekuje neku kontrauslugu to da uradi, ali to su izuzeci na nedovoljno kvalitetan način, ali kod nas postoje dovoljno dobri kontrolni mehanizmi, postoje kontrole koje ne vrši samo jedan čovek, one se rade u timu. Komisije odlučuju o tome koje će delove kontrole uneti u zapisnik. Imamo raščišćavajuće sastanke, poput Državne revizorske institucije koja u više navrata razgovara sa onima koji su predmet kontrole. Možda bi Narodna banka samo više trebala da poradi na tome da približi javnosti taj mehanizam kontrole, zbog čega bi pitanja koja postavljate bila potpuno suvišna. Sve banke koje su imale priliku da u ovo imaju uvid malo su se našalile - da li je to incestuozna naplata naknade za onog ko radi kontrolu? Dobili su od mene odgovor kontrapitanjem - izvinite, ali i revizija se plaća, ali mora da bude urađena na kvalitetan i nezavistan način. Internu reviziju u svakom preduzeću plaćate, pa je ona dužna da radi na zakonom utvrđen način, tako da su to argumenti zbog kojih smo, želeći da podignemo superviziju na jedan viši nivo i da praksu sa kontrole osiguranja prenesemo i na banke, uneli jednu ovakvu odredbu i ona sigurno neće izlaziti iz okvira nečeg što je primerena naknada, koja ničim neće opterećivati korisnike, a doprineće boljoj kontroli bankarskog sistema. Ne bih želela da otvaramo temu kojoj nije mesto u ovom trenutku i u ovde, ali sigurno da ima prostora da pričamo i o onome što ste vi pomenuli, zaduživanje u dinarima i dinarizacija kao proces, ali ne bih da ulazim u proces ništavosti ugovora i vraćanja, davanja srazmere mogućnosti da se to uradi. Verovatno će o tome biti još priče.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 48. doda novi član 48a. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima guverner, dr Jorgovanka Tabaković.
To je ona situacija koju sam objasnila na početku rasprave, da smo samo promenili mesto kaznenim odredbama amandmanom Vlade, što je proizvelo veliko zadovoljstvo kod kolege Pavićevića i njegove poslaničke grupe, gde je njihov jedan od amandmana kao „briše se“ usvojen, čime sam želela samo da objasnim da se potpuno slučajno upisuju u broj onih čiji su amandmani usvojeni, za razliku od kolega koji su zaista dali kvalitetan doprinos poboljšanju ovog zakona, na čemu im se ja zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima mr Dejan Radenković. Izvolite.
Samo vrlo kratko, uz puno poštovanje guvernerke, da građani Srbije pogrešno ne shvate da pomenuta gospoda imaju poslaničku grupu, a nemaju poslaničku grupu, oni su samostalni poslanici. Čisto zarad objašnjenja i obaveštenja građanima koji prate ovaj prenos. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 56. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su Vlada Republike Srbije i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Reč ima mr Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Moram još jednom da se javim, da građani Srbije znaju kakve amandmane čitate. Znači, od prvog do 62. amandmana piše – briše se, briše se, briše se, briše se, briše se. Pošto uvaženi kolega Pavićević često spominje Tviter, ja sam i slikao i stavio sam na Tviter ove njihove amandmane, neka vide i ti koji njega prate kako zastupa njihove interese ovde u parlamentu, na koji način. Mislim da ovo možda jeste legitiman i poznat način političke borbe, ali mislim da nije korektan. Mi smo ovde narodni poslanici i trebamo da radimo u skladu sa Poslovnikom. Ovo je izvrdavanje Poslovnika. Briše se, briše se, to je samo stvaranje nekog prostora da bi se, eto, na kraju i kolega Pavićević umorio i morao da se povuče. Meni ga je žao, baš bih voleo da čujem sva ova obrazloženja zbog čega bi trebalo nešto da se briše. Kakav je to način da brišete neki član zakona? Do čega onda dolazi? Jednostavno, iskoristio sam priliku da se javim da građani Srbije znaju da ih oni obmanjuju, da se uopšte ne bore za njihova prava na ovaj način. Briše se, briše se, briše se, briše se, mislim da to nije u redu, da nije korektno i da mi ostajemo ovoliko. Nije problem, ako treba, ostaćemo još ovoliko, ali hajde da pričamo o smislenim amandmanima, a ne o amandmanima u kojima piše – briše se, briše se, briše se. Hvala.
Po Poslovniku, narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Smatram da je povređen član 106. stav 1. kaže – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Uporno se kolega javlja i kritikuje predlagače amandmana, a ne njihovu sadržinu i ono što su oni tim amandmanom hteli da postignu. Legitimno je pravo svakog narodnog poslanika da predloži amandman, pa i amandman – briše se. Legitimno pravo poslanika ove Skupštine je da na nasilje koje ovde vladajuća većina sprovodi nad nama, dostavljajući nam zakone u hitnom roku po hitnom postupku, odgovore podnošenjem amandmana na svaki član – briše se. Kolega Pavićević je danas skoro 10 sati govorio i učestvovao aktivno u raspravi. Ako nema više snage, nije u redu da sada kada on nije tu neko nađe hrabrosti pa krene zbog toga da ga proziva. Mogao je da se javi kada je kolega Pavićević bio tu, pa da svaki put na njegov amandman govori on nešto o tome i o razlozima zašto su podneti ti amandmani, a ne sada kada oni nisu tu da koristi tu priliku i da bude hrabar. Molim vas da poštujete ovaj Poslovnik i dostojanstvo parlamenta i da završimo ovu raspravu onako kako dolikuje. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Đurišiću, ja vas molim da se ponašate u skladu sa članom 106. Vi jeste reklamirali Poslovnik. Ja nisam ništa loše, ništa što je kršenje Poslovnika, mogao da primetim u izlaganju gospodina Radenkovića, zato što je on citirao amandman i ne vidim tu ništa loše. Da li želite u Danu za glasanje da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković, po amandmanu. Izvolite.
Dobro je da uvažene kolege imaju advokate i to je legitimno, samo, možda, da vidimo to ovlašćenje. Znači, ja još jednom ponavljam da mislim da amandmani – briše se, briše se, ne znam o čemu bi mi pričali? Kakva bi se polemika vodila o tome kada neko podnese amandman na član 1. pa do 62. – briše se? Što bi mladi, možda će me razumeti ovi koji su informatički obrazovani, to je ono – „kopi-pejst“, „kopi-pejst“. Tu vam ne treba mnogo truda. Uvaženi kolega Pavićević, vidim da pažljivo prati zasedanje Skupštine odakle god da ga prati. Vidim da prati sve što se dešava na „Tviteru“, pa mislim da ima pravo i da komentariše i putem te društvene mreže. Možda se opredelio na taj način da se obrati svojim biračima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, po Poslovniku.
Povređeni su čl. 106. i 107. Opet je povređen Poslovnik. Bili ste dužni, poštovani predsedavajući, da opomenete gospodina Radenkovića pošto nije govorio o temi dnevnog reda, već je opet na isti način govorio o poslaniku koji je danas 10 sati ovde branio na legitiman način amandmane koji su od Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo ocenjeni da su u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. To je njegov način suprotstavljanja ovim zakonima. Mi smo izabrali drugi. Mi smo izabrali da pokušamo da popravimo zakon. On je izabrao svoj način i nije korektno, predsedavajući, da dozvoljavate bilo kome da bilo kog narodnog poslanika omalovažava na način da je on time što nije mogao da izdrži da radi 12 sati umesto 10 sati, a 10 sati je pričao, a to nije malo, da neko govori ko se skoro prvi put javio danas, da govori tako loše o njemu. Mi nismo njihovi advokati, advokati su prekinuli štrajk pre neki dan i počeli sa svojim vrlo odgovornim poslom. Mi nismo advokati, ali smo mi poslanici, branimo naš poslanički integritet i integritet Narodne skupštine Republike Srbije.
Kolega Veselinoviću, više narodnih poslanika je danas u toku dana govorilo o načinu podnošenja amandmana gospodina Zorana Živkovića i Pavićevića i vi sada, posle skoro 12 sati rasprave, to reklamirate kao povredu Poslovnika? Kako drugačije da ja to smatram, nego da je u pitanju neko zastupanje ili odbrana kolege Pavićevića? Nije on otišao iz ovog parlamenta da se ne vrati i sigurno će imati priliku da odgovori gospodinu Radenkoviću. Tako da smatram da nije bilo kršenja Poslovnika i pitam da li želite u Danu za glasanje da se Skupština izjasni? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Kolega Arsiću, molim vas, koliko je ostalo vremena poslaničkoj grupi?
Ostalo je 31 minut.
Mislim da će biti dovoljno da prekratimo ovu diskusiju. Mislim da se amandmani ne brane samo verbalno, nego se brane i glasanjem. S obzirom da kolega Pavićević nije tu, ja ću glasati za njegov amandman, a s obzirom da on gotovo nikad ne glasa za svoje amandmane, a predložio je više stotina tih amandmana, time ne umanjujem kvalitet predlagača. Ali, evo, ja ću možda glasati 11. put za njegov amandman, s obzirom da nije prisutan ovde, ali solidarisaću se i glasaću za njegov amandman.
Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 3. februar 2015. godine, sa početkom u 12.00 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Zahvaljujem.