Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Prema službenoj evidenciji prijavljeno je 170 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Goran Knežević, Nikola Jovanović, Radoslav Jović, Žarko Korać, Dragor Hiber, Vladan Vučićević, Meho Omerović i Vojislav Koštunica; zakasniće Branimir Trajković. Saglasno članu 80. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese Zakon o ministarstvima, čime bi se stvorili uslovi za izbor predsednika i članova Vlade Republike Srbije. Uz saziv Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2004. godini, koje je sazvano na zahtev 102 narodna poslanika, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 162. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Četvrtog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini utvrđen je sledeći D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o ministarstvima, koji je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Pošto je predloženo da se Predlog zakona iz utvrđenog dnevnog reda razmatra po hitnom postupku, nadležni odbori, odnosno Vlada, ukoliko to već nisu učinili, podneće svoje izveštaje, odnosno mišljenje, u toku trajanja sednice. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O MINISTARSTVIMA Primili ste Predlog zakona o ministarstvima koji je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Slobodan Lalović, Ljiljana Nestorović, Gordana Čomić i Milena Milošević, Gordana Čomić, Dragan Rafailović, Dušan Petrović, Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović, Anita Beretić, Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević, Snežana Lakićević - Stojačić, Nikola Novaković, Leila Ruždić-Trifunović, Miloš Jevtić, Svetislav Krstić, Branče Stojanović. Amandmani koji budu podneti do otvaranja pretresa biće vam naknadno uručeni. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, pre nego što otvorimo načelni pretres molim vas da, u skladu sa članom 159. Poslovnika Narodne skupštine, odlučimo da li ćemo započeti raspravu bez podeljenog mišljenja nadležnog odbora. Biće podeljeno u toku rasprave ukoliko se dogovorimo da započnemo bez podeljenog mišljenja. Molim vas da se o tome izjasnimo. Zaključujem glasanje. Za 96, protiv tri, uzdržanih nema, nije glasalo 70, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog da započnemo raspravu, načelni pretres pre podeljenog mišljenja nadležnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim predsednike poslaničkih grupa da podnesu prijave. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predlagač, narodni poslanik Radojko Obradović, želi reč? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kao predstavnik predlagača upoznaću vas sa osnovnim elementima Zakona o ministarstvima. Ustavni osnov za donošenje ovog zakona je član 95. stav 5. Ustava Republike Srbije u kome se kaže da ministarstvo i posebne organizacije, kao republički organi, svoju organizaciju i nadležnost uređuju zakonom. U ovom trenutku postoji Zakon o ministarstvima, trenutno važeći zakon, kojim je organizovano 19 ministarstava i sedam posebnih organizacija. Ovim predlogom zakona smanjuje se broj ministarstava sa 19 na 17, preuređuje se nadležnost određenih ministarstava i stvaraju se uslovi za mnogo efikasniji rad Vlade. U prošloj vladi imali smo 19 ministarstava, u jednom trenutku sedam potpredsednika,a sada pet potpredsednika i predsednika, ukupno 25 članova. Ta vlada je bila mnogo veća od vlade koju imaju evropske zemlje. Bila je jedna od najvećih vlada i njena brojnost je jedan od razloga za neefikasnost. Kažem jedan, bilo ih je mnogo, a broj članova Vlade sigurno onemogućava efikasan rad. Našim predlogom zakona broj ministarstava smanjujemo na 17. Uvodi se jedno novo ministarstvo, nekoliko ministarstava, odnosno Ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija i Ministarstvo urbanizma i građevina se objedinjuju, novo ministarstvo za kapitalne investicije preuzima sve njihove nadležnosti. Ministarstvo za socijalna pitanja i Ministarstvo za rad i zapošljavanje se objedinjuju i postaju jedno jedinstveno ministarstvo, a uvodi se novo Ministarstvo za nauku i zaštitu životne sredine. Posebno bih istakao uvođenje novog ministarstva, ministarstva za dijasporu. Tog ministarstva nije bilo u prethodnoj vladi. Njegovim osnivanjem stvaraju se uslovi za poboljšavanje svih veza sa našim ljudima koji su u rasejanju. U ovom trenutku mi ne znamo koliko tačno naših ljudi u rasejanju ima. Smatramo da će obrazovanjem ovog ministarstva biti stvoreni uslovi za uključivanje svih naših ljudi u rasejanju u politički, ekonomski i kulturni život Republike Srbije. Može da se postavi pitanje, a videćemo kada dođemo do amandmana zašto nekih ministarstava nema ili zašto određeni organi nisu organizovani kao ministarstva. Postojanje ministarstva nije preduslov da će se problemi u nekoj oblasti rešavati. To bi bilo i u prethodne tri godine. Osnovana su mnoga ministarstva, pa to nije pomerilo gotovo ni za milimetar probleme koji su u tim resorima postojali. Naveo bih samo jedno ministarstvo - ministarstvo za prirodne resurse i zaštitu životne sredine. Iako je obrazovano pre gotovo dve godine, nije donet čak ni zakon koji bi regulisao stanje u toj oblasti. Mi smo predložili da se u ovom trenutku organizuje uprava, predložićemo i zakon koji reguliše tu oblast i najvažnije je da postoji organ koji je nadležan za određeni resor, organ koji će rešavati te probleme, a na nama u Narodnoj skupštini je da kontrolišemo radVlade i svih organa. U ovom uvodnom izlaganju ne bih dužio, naravno biće prilike i u toku rasprave, samo bih istakao jednu stvar. Vlada preuzima odgovornost za stanje u svim resorima. U većini evropskih zemalja vlada ima mnogo veću slobodu u svojoj unutrašnjoj organizaciji. Ona je prosto odgovorna da rešava sve probleme koji u resorima postoje. Ona odgovara Narodnoj skupštini, a način na koji će se ona organizovati tretira se kao unutrašnja stvar vlade. Naravno da je sledeći korak za rešavanje svih ovih problema koje imamo formiranje Vlade. Preduslov za to je donošenje Zakona o ministarstvima. Mi ćemo danas o tome govoriti i nadam se da će Predlog zakona biti usvojen. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, gospodin Pajtić.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poslanici Demokratske stranke proceniće, u zavisnosti od toga da li će biti prihvaćeni neki od amandmana kojima želimo da pobošljamo ovaj predlog zakona, da li će glasati ili ne za ovaj predlog, isto kao što smo postupili i kod Zakona o izboru narodnih poslanika, kada je Skupština prihvatila naš amandman da bude obezbeđeno 30% zastupljenosti žena u političkom životu, odnosno na listama političkih stranaka koje učestvuju na izborima. Dakle, kada je to prihvaćeno i kada su žene inkorporisane na takav način u politički život Srbije, prihvatili smo Predlog zakona o izboru narodnih poslanika. Ne mislimo da je preduslov za efikasnost činjenica da je smanjeno samo za dva ministarstva. Do sada smo, po postojećem i važećem zakonu, imali 19 ministarstava, a sada se predlaže da dobijemo 17 ministarstava. Ne mislimo da je to preduslov za efikasnost funkcionisanja Vlade. Preduslov za efikasnost jeste sigurno i to na koji način će biti organizovana ministarstva unutar Vlade. Mi smo amandmanima nastojali da predložimo onaj model koji prepoznajemo kao najbolji, ne samo na osnovu toga kako je bio strukturisan prethodni zakon, nego i na osnovu iskustava koja su proistekla iz rada Vlade u prethodnom periodu. Smatramo da je, ukoliko govorimo o pojedinačnim ministarstvima, previše nadležnosti koncentrisano u ministarstvo za kapitalne investicije. Prosto je potrebno pronaći supermena koji bi mogao da objedini i delatnost saobraćaja i telekomunikacija i urbanizma i građevinarstva. Zaista, neko ko treba da se razume i u posao inženjerske geodezije, i u obligacione odnose, i u intermodulni saobraćaj i u radiofrekvencijske opsege, treba da bude intelektualna gromada. Ne znam da li ćete naći takvu intelektualnu gromadu, ali zaista je to veoma veliki problem pred kojim se u ovom trenutku nalazimo. U tom smislu, mi smo predložili da se zadrži postojeća organizacija ministarstava. Dakle, posebno Ministarstvo za saobraćaj i telekomunikacije i posebno Ministarstvo za urbanizam i građevinarstvo. Poslanička grupa DS predložila je i da se posebno izdvoji ministarstvo zaštite životne sredine, kakvo smo imali i do sada. Tačno je da je ono bilo u povoju i tačno je da ne možemo biti u potpunosti zadovoljni činjenicom da nije donet zakon o zaštiti životne sredine u prethodnom sazivu. On se našao na dnevnom redu, bio je odbijen, odnosno poslanici stranaka koje će formirati Vladu odbili su na poslednjoj sednici da se taj zakon nađe na dnevnom redu. To je puna istina. Mi smo insistirali na donošenju tog zakona, nezavisno od toga što se na toj sednici našla i tačka o poverenju Vladi. To je bilo nesporno i da se izglasa i da se ne izglasa nepoverenje Vladi, ali uz tu tačku se našao, i nije bilo razloga da se odbije, zakon o zaštiti životne sredine. Sada nije korektno nama prebacivati da taj zakon nije usvojen. Nije se našao ni zakon o stečaju, ni zakon o registraciji preduzeća, nije se našao ni zakon o porezu na dodatu vrednost, a svi su bili predloženi. Naša je volja bila, u političkom smislu, da se ti zakoni nađu na dnevnom redu i da se usvoje nezavisno od sudbine Vlade. Danas ne bismo imali problem sa Svetskom bankom, da je bilo dovoljno mudrosti i političke odgovornosti za tako nešto. Poslanička grupa DS predložila je i izdvajanje Ministarstva za zaštitu životne sredine kao posebnog ministarstva, zbog toga što je od 70.000 propisa koji su potrebni da bi se naše pravo harmonizovalo sa pravom Evropske unije 27.000 propisaneposredno ili posredno vezano za oblast zaštite životne sredine. To je nešto što je izuzetno važno u ovom trenutku. Stanje zaštite životne sredine u našoj zemlji je u ovom trenutku takvo da mora biti ispraćeno posebnim ministarstvom. To jeste praksa u drugim evropskim zemljama. Predložili smo, takođe, posebno ministarstvo sporta. Ono nije postojalo u prethodnom zakonu, ali pokazala je praksa da bi bilo potrebno, s obzirom da se nekoliko stotina hiljada građana ove zemlje bavi aktivno sportom, da bi bilo konstruktivno izdvojiti posebno ministarstvo u tom smislu. Aktuelni direktor Uprave za sport je u našem poslaničkom klubu. Predložio je svojim amandmanom da se takvo ministarstvo izdvoji. Nećemo vezivati svoje glasanje za sudbinu tog amandmana. Kažem, do sada nije postojalo posebno ministarstvo, ali smatramo da bi bilo potrebno da se takvo ministarstvo ustanovi. Jedna od krupnih mana ovog predloga zakona jeste što ne postoji posebno ministarstvo koje će se baviti zaštitom socijalno ugroženih kategorija. Dakle, posebno ministarstvo mora biti ustanovljeno, mora postojati. Mi smo zemlja koja je došla do cifre od gotovo 50% socijalno ugroženih stanovnika i briga o tim ljudima mora da se institucionalizuje na nivou posebnog ministarstva i posebne administracije koja bi se time bavila. Dakle, napominjem da nije argument efikasnosti to da li imate dva ministarstva manje nego prethodna vlada. Radi se o tome da će biti isplaćene dve plate manje za ministre, biće dva ministra manje, ili će biti dva ministra i dva potpredsednika manje, pa će to biti četiri plate, ali ćemo doći u ozbiljan problem funkcionisanja pojedinih oblasti. Napomenuli smo i socijalno staranje, i zaštitu životne sredine, i saobraćaj, odnosno urbanizam i telekomunikacije. Da bi funkcionisala ta ministarstva, mora postojati osoba, ličnost koja u političkom smislu odgovara za svaku od tih oblasti. One ne mogu biti ispraćene na valjan način ako napravimo hiperprodukciju nadležnosti u okvir pojedinih ministarstava. Dakle, da se razumemo, to je zbog građana Srbije važno, to što ima manje ministarstava ili ima dva ministarstva manjene znači da se smanjuje za nekoliko desetina, nekoliko stotina ili nekoliko hiljada republička administracija. Ne, to samo znači da će biti drugačije restrukturisana ona ministarstva, one uprave, oni radnici u republičkoj administraciji koji već postoje i koji već rade u određenim oblastima. Dakle, nemojte da mistifikujemo stvar oko toga da li smo smanjili za dva ministarstva Vladu, jer to zaista ništa ne donosi, a ozbiljno će, naročito kod ministarstva za kapitalne investicije... a iskreno da vam kažem i ne znam šta to znači kapitalne investicije. To je dosta kapitalno, kao termin vezati za investicije, ne znam. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Nisi čitao Marksa.) Nisam čitao Marksa, slažem se. Možda je to ključni problem. Što se tiče ministarstva dijaspore, predložili smo neke izmene. Slažemo se sa tim da mora postojati ministarstvo dijaspore. To je konstruktivan predlog, s tim što se ne slažemo oko onog dela koji se odnosi na omogućavanje olakšica kod uvoza stvari i opreme radi obavljanja njihove delatnosti, prvo, zato što se ne radi o republičkoj nadležnosti, nego se radi o nadležnosti koja je koncentrisana na saveznom nivou, a drugo, zato što to može biti izvor zloupotreba. Recimo, mi imamo u emigraciji, posebno u Švajcarskoj iNemačkoj, oko 500.000 Albanaca, po nekim procenama, koji bi, ukoliko se bolje organizuju, a to je emigracija koja je bolje organizovana, mogli iskoristiti, a radi se o populaciji koja je izrazito okrenuta tržištu, odnosno trgovinskim poslovima, moglo bi kroz organizaciju te dijaspore, koja je mnogo organizovanija nego srpska, doći do toga da dođe do trgovine i do obaranja, recimo, industrije bele tehnike ili nekih industrija koje postoje u Srbiji, kroz cene koje bi bile dampinške, uslovno rečeno, odnosno povlašćene za tu vrstu kategorija. Mislim da ne treba da mešamo dijasporu i prava koja dijaspori u političkom i u drugom smislu dodeljujemo sa nečim što se odnosi na nabavku potrošnih roba ili na nabavku nekih drugih proizvoda, posebno zbog toga što i u pravnom smislu ovo nije republička nadležnost, nego nadležnost vezana za savezni nivo, odnosno za nivo zajednice država. Nastojali smo i predložili smo da se ustanovi i ministarstvo za informatičko društvo. Informatika je u našem društvu i u našoj zemlji zapostavljena. Ne radi se samo o korišćenju kompjutera i o korišćenju interneta dnevno, ne radi se samo o poslovnom korišćenju interneta, radi se o civilizacijskom dostignuću, radi se o načinu funkcionisanjaprivrede i celog društva. Smatramo da će ovakav amandman doprineti u tom smislu da naše u informatičkom smislu nepismeno društvo ili gotovo nepismeno društvo uznapreduje. Dakle, demokrate će glasati za ovaj zakon ukoliko procenimo da su naši predlozi prihvaćeni, odnosno ukoliko procenimo da na osnovu prihvatanja naših amandmana može doći do kvalitativnog poboljšanja ovog zakona, a naročito vas molim da kod ovog ministarstva za kapitalne investicije pokažemo mudrost i da političkom trgovinom ne žrtvujemo najunosnije i u ovom trenutku najznačajnije oblasti za naše društvo. Hvala lepo.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Gospodine Nikoliću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog zakona neće biti predmet posebne pažnje poslaničke grupe SRS. Ovaj zakon ili predlog zakona ili odnosi koje će on da reguliše nastali su u izbornoj noći 28. na 29. decembar kada je postalo jasno da najviše glasova osvaja SRS i kada se neko dosetio da sabira ostale, da vidi koji će zbir doneti 126 poslanika i to nazvao tzv. demokratskim blokom. Na taj način, 1.160.000 glasača Srpske radikalne stranke u Srbiji je ostalo izvan nekakvog demokratskog bloka. Ti glasači nisu demokrate, jer su glasali za neku nedemokratsku stranku koja je učestvovala izborima i pobedila na izborima. Kada je taj apsurd ustanovljen u srpskoj javnosti, onda ga je trebalo dalje provoditi kroz princip dogovaranja u roku od dva meseca u kome je svako ko pomogne da se formira vlada postajao član demokratskog bloka. Opredeljenje ko je u Srbiji demokratski - demokrata je onaj ko sad pomogne da vi formirate vladu. To su sad demokratske snage, a ovi koji će ostati izvan vlade, oni su nedemokratske stranke, dok ne reše da uđu u vladu; samim činom ulaska u vladu postaju demokratske snage i pripadaju demokratskom bloku. Ali, to će ostati da o tome pišu razumni novinari kad prođe ovo vreme u kome tvrdimo da su institucije u krizi i da će sva kriza da bude rešena konstituisanjem Vlade Republike Srbije. Ja vam kažem, kriza počinje kad budete konstituisali Vladu Republike Srbije, kad ovaj zakon stupi na snagu, kad izaberete vladu, kad budete čestitali jedni drugima i ja ću vam čestitati na tom izboru, jer će iza te vlade stajati 126 poslanika, a sutradan ćete da se češete po glavi. Mi ne želimo uopšte da vas sprečavamo da do tog časa što pre dođe. Nismo pisali amandmane, nećemo ni diskutovati o ovom predlogu zakona. Hoćete da formirate vladu, imate pravo da tu vladu zamislite, da je konstituišete, da ministarstvima poverite nadležnosti, to je vaše osnovno pravo koje proističe iz broja od 126 poslanika koji će vladu podržati. Samo što uvek treba imati u sebi dovoljno zdravog razuma da o svemu zdravorazumski razmišljate. Ne može baš svuda da se popusti. Nisu ostali upamćeni u istoriji ljudi koji su uvek popuštali, zato što se u tom popuštanju jednog dana izgubi mera. U ovoj koaliciji izgubili ste meru. I vaši javni nastupi kojima opravdavate sve ovo što sad proističe iz ugovora o koaliciji govore da ste izgubili meru. Jer, kako drugačije da tumačim da kad je SRS u pitanju na nju može da se nakalemi da je nedemokratska, da je neće Zapad. Jedna "gromada" reče pre neki dan – ne možemo sa njima zato što su putovali u Irak, da obiđu Irak kada je bio bombardovan od strane Amerike. A sve te pojave zanemaruju se kod nekog drugog ko želi da uđe u demokratski blok. A onda kažete – stani, reci mu da ne priča mnogo o Iraku, bili smo i mi u Iraku, ili, bio je i onaj što nas podržava u Iraku. (Glasovi iz sale: Ko?) Uopšte nije bitno ko. Vi ste sad svi jedno. Imate protiv sebe 82 poslanika. I ovi što sad pišu amandmane na ovaj predlog zakona, što su se sad setili kako treba da izgledaju ministarstva, neka me i oni pitaju – ko? [[Aplauz.]] Ovi što su nam govorili da je svaki dan sednice skup zbog opstrukcije koju postižemo pisanjem amandmana danas nam dostaviše 70 amandmana na stolove. Vidite kako maca čeka, pa dođe na vratanca. Ali, da skratim diskusiju zato što mislim da vam treba omogućiti da što pre konstituišete vladu, najpre zato što u Srbiji vlada mišljenje da vlada treba što pre da bude konstituisana, a onda, nemamo mi radikali šta da radimo dok ne konstituišete vladu. Nemamo koga da kritikujemo, nemamo čiji rad da analiziramo, nemamo koga da napadamo, nemamo kome da sedamo za grbaču. Verujte mi, biće vam teže nego ijednoj vladi u Srbiji. Ako to teže znači da ćemo vas naterati da bolje vladate, radujte se tome. A ako mislite da loše vladate, bogami, počešite se po glavi, čeka vas na svakoj tački dnevnog reda 82 poslanika SRS. Da ne mislite da nas hvata neka euforija, ali čekaju vas oni koji su pobedili na izborima. Vi to izbegavate i pravite neke bajpasove. Vi sprečavate trenutno ono što je neminovnost u Srbiji. Neka vam je sa srećom, ali mnogo više sreće želim nama, pošto ćemo imati jako težak posao. Vidim, već postajete oholi, postajete snažni, postajete jaki. Vidim, neki mali počinju da prete. Ako ih veliki uče da prete radikalima, neka izađu veliki da nam prete, a ako mali prete samo zato što su mali, jedna latinska poslovica kaže – miš i na brdo kad se popne, on ostaje mali. Možda bolje vidi, ali je mali. Mi ćemo čekati vladu. Mi nećemo personalno diskutovati ni o sastavu vlade, i to je vaš posao, to je vaš izbor i to je vama na čast, na ponos ili na bruku, ali da znate, kod velikih koalicija, velikih u smislu da ima mnogo članova, nemate mogućnosti da utičete na članove koalicije, koga će predložiti u vladu. To je osnovni problem. To što vi pričate u novinama da se još personalna rešenja dogovaraju, nije tačno. Nađite mi jednu političku stranku koja će dozvoliti da joj partner iz koalicije kaže ko će biti ministar. Jer, ja sam proveo ovde 13 godina a nisam dovoljno saznao kako funkcioniše parlament i vlada. Dakle, i kad bude izbor vlade, nas personalna rešenja ne interesuju. Ona treba da interesuju onoga ko vladu sastavlja i onoga ko će za tu vladu da glasa. Nas interesuju i čekamo prve poteze vlade. Da znate, ta vlada neće zasluživati, ja mislim nikada, našu podršku. U to sam ubeđen, zato što se pravi pod pritiscima i ucenama, zato što je sama poluprelazno rešenje, čeka da se omogući formiranje prelaznog rešenja, a to znači da ćemo mi ove godine imati vanredne parlamentarne izbore i da ćete i na tim vanrednim parlamentarnim izborima imati prilike da se pokažete tada već i kao ljudi koji su vršili vlast u Srbiji. Na ovim izborima govorili ste da hoćete da srušite jednu vlast, a ni to nije bilo dovoljno građanima Srbije da vama daju većinu. Na sledećim izborima samo će još SRS imati prilike da kaže – mi želimo da srušimo ovu vlast, umemo da vladamo bolje od nje. Srbija se od ovog časa, od ovog zakona ili od sutra, od utorka kada budete formirali vladu, deli na dva bloka: jedan blok koji vlada i na SRS. U parlamentarnim demokratijama, u razvijenim demokratijama, po pravilu, svaki put se promeni, jer onaj ko je bio na vlasti na sledećim izborima eventualno sačeka dva mandata na vlasti i on ide u opoziciju. Vi ćete na sledećim izborima, koliko god da vas se udruži, otići u opoziciju SRS, a ja vam to garantujem sada, zapamtite datum.
Replika, gospodin Pajtić.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nismo se mi setili kako sada treba da izgledaju ministarstva, nego smo predložili strukturu koja je do sada manje-više funkcionisala na nivou Republičke vlade. Dakle, predložili smo da postoji posebno ministarstvo zaštite životne sredine, smatrali smo besmislenim da u istom ministarstvu budu Ministarstvo urbanizma i građevina i Ministarstvo za saobraćaj i telekomunikacije. Naši amandmani se ne svode na opstrukciju, pronađite jedan amandman gde piše - umesto tačke stavlja se zarez, počinje se velikim slovom; pronađite jedan amandman koji je u smislu opstrukcije. Znači, nema opstrukcije; mi ćemo, kao i juče što smo glasali, razmisliti o tome, a u zavisnosti od toga kako Skupština bude glasala za naše amandmane, da li ćemo prihvatiti ovaj predlog zakona ili ne, nećemo ništa opstruisati. Bićemo, u svakom slučaju, žestoka opozicija svakom nekonstruktivnom predlogu, a predlog je da nema zaštite životne sredine, kao posebnog ministarstva, kada se od 70.000 propisa koji treba da se harmonizuju sa pravilima Evropske unije 27.000 odnosi na zaštitu životne sredine. To je potpuno antievropski predlog. U zavisnosti od toga kako budu tretirani naši amandmani, mi ćemo se ponašati, nećemo biti protiv po svaku cenu, nećemo biti neodgovorni, bićemo u potpunosti odgovorni. S obzirom na to da znamo kako funkcionišu pojedina ministarstva i da u tom smislu imamo iskustva, smatram da možemo da kažemo i da predložimo one predloge za koje smatramo da će doprineti radu Vlade. Ne može doprineti radu Vlade to što umesto 19 ministarstava ima 17 ministarstava, ako u njima koncentrišete nadležnosti koje su potpuno besmislene i potpuno međusobno kontradiktorne.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa G17 plus podržaće Predlog zakona o ministarstvima, pre svega zato što smatramo i slažemo se sa ocenom javnosti Srbije, odnosno građana Srbije da moramo dobiti novu vladu što pre. Smatramo da će taj proces upravo iz dva razloga biti veoma važan. Jedan je nastavak ekonomskih reformi, odnosno sprovođenje efikasne i pre svega evropske politike, a drugi se odnosi na funkcionisanje institucija, odnosno na izgradnju demokratskih institucija u skladu sa procesom evropskih integracija. Postavlja se pitanje u kojoj meri ovaj predlog zakona može da odgovori ovim zahtevima, koji će se, pre svega, postaviti pred samu Vladu Srbije. Ako mogu načelno da se složim da smanjenje od 19 na 17 ministarstava ne predstavlja značajnu uštedu sredstava, odnosno racionalizaciju, moram skrenuti pažnju, kada je reč o racionalizaciji Vlade (iako se to ne nalazi u Predlogu zakona zato što ne spada u tu nadležnost), na činjenicu da će nakon postojećih šest potpredsedničkih mesta u Vladi buduća vladaimati samo jedno. Mislim da to predstavlja značajnu racionalizaciju, posebno u tom smislu što same nadležnosti potpredsednika Vlade nisu bile jasno definisane. U formalnom smislu, da, ali faktički je to bilo vrlo nejasno i praktično su se te pozicije svodile na političke funkcije, što je naravno bilo legitimno u tom trenutku, ali svakako nije bilo racionalno. Sa druge strane, postavlja se pitanje onih zakona koje je neophodno doneti u što kraćem roku, a za koje će upravo biti nadležna odgovarajuća ministarstva koja su ovim zakonom predviđena. Tu bih se prosto osvrnula na zakone koji su za govornicom već pomenuti, odnosno na zakone koje predlaže Svetska banka. Podsećam vas da je prvi na listi tih zakona Zakon o budžetu koji ova skupština mora usvojiti, na predlog Vlade, do 31. marta kada ističe rok za privremeno finansiranje države, a trenutni predlog postojeće Vlade ocenjen je od same Svetske banke kao neadekvatan u ovom trenutku. Dakle, zaista je neophodno da se što pre pristupi formiranju vlade, odnosno svih relevantnih ministarstava, kako Srbija ne bi čekala na rešavanje gorućih pitanja koja neće biti važna samo za ovu skupštinu, odnosno za nadležno ministarstvo, već i za druga ministarstva koja svoje nadležnosti obavljaju na osnovu budžetskih sredstava, a u okviru njih upravo i Ministarstvo za rad, i zaštita je tu, a i socijalna pitanja. Mogu načelno da se složim da je pitanje životne sredine od izuzetno velike važnosti ne samo za Srbiju, već i za njen proces evropskih integracija. Međutim, sa druge strane, pored činjenice da je u prethodnoj vladi postojalo Ministarstvo za zaštitu životne sredine kao posebno ministarstvo, imali smo nekoliko slučajeva katastrofalnog ugrožavanja životne sredine što usled neadekvatne politike koja je vođena, ne samo u tom domenu, što usled nesrećnog slučaja kako nam je objašnjeno nismo imali adekvatnu zaštitu životne sredine, već njeno dalje ugrožavanje. Mislimo da je u tom domenu posebno važna zakonodavna delatnost, i to posebno delatnost koja se odnosi na harmonizovanje naših propisa sa relevantnim propisima Evropske unije, i da u tom smislu postojeće ministarstvo, dakle Ministarstvo za naukumože u okviru svojih nadležnosti da obavljaposlove Ministarstva zaštite životne sredine i da na konstruktivan način predloži Skupštini zakone iz te oblasti. Konačno, veoma smo zadovoljni što se ustanovljava ministarstvo za dijasporu. Pre nekoliko dana, kada je bilo reči o zakonu o izmeni Zakona o izboru narodnih poslanika, govorili smo o tome koliko je važno da se određena pitanja vezana za evidenciju naših građana u inostranstvu, kao i prava koja se njima obezbeđuju, reše kroz jedan sveobuhvatan zakon o dijaspori i nadamo se da će ovo ministarstvo u tom smislu biti veoma aktivno. Konačno, složila bih se sa nečim što je ovde izgovoreno malopre, a to je da će novoj vladi Srbije biti jako teško. Naravno, biće joj jako teško zato što će morati već u prvih nekoliko meseci svog delovanja da se pozabavi, pre svega, pitanjima razvoja, odnosno ustanovljavanja nove reformske ekonomske politike, kao i da pristupi jednoj temeljnoj reformi institucija, kako bismo dobili stabilne i demokratske institucije. Naravno da će joj biti teško zato što se suočava sa činjenicom da smo imali jedan veliki zastoj, odnosno stagnaciju u procesu reformi koji traje već malo duže od godinu dana. Isto tako, ne bih se upuštala u ocene toga kako će ta vlada da radi. Uobičajena praksa je i normalno je da se nakon formiranja vlade omogući vladi da radi normalno, u jednom razumnom periodu, a obično je to 100 dana. Mislim da ova vlada zaslužuje i treba da ima šansu da pokaže na koji način će pristupiti rešavanju svih ovih gorućih pitanja. Da će joj biti lako, sigurno neće, i volela bih da čujem svaku konstruktivnu i dobronamernu kritiku toj vladi, jer tome uostalom i služi najviša zakonodavna institucija ove zemlje, odnosno Narodna skupština. Sa druge strane mislim da je neophodno da se ona što pre formira, da počne da radi i da dobije šansu da radi na jedan efikasan, racionalan i stabilan način. Iz tog razloga G17 plus podržaće Predlog zakona o ministarstvima, u skladu sa svim onim ciljevima i zadacima koji će pred vladom stajati, a za koje će se G17 plus kroz rad u toj vladi zalagati.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Prvi prijavljeni narodni poslanik je Bojan Dimitrijević, a posle njega narodni poslanik Gašo Knežević. Bojan Dimitrijević odustaje. Reč ima Gašo Knežević.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo, prvo se izvinjavam zbog ovog malog incidenta, jer sam bio ispred. Stav Srpske radikalne stranke da neće biti predmet interesa Zakona o ministarstvima je legitiman stav. Često pomislim da čovek koji finansira i ulaže nešto u izgradnju jedne kuće ima pravo da kaže gde hoće dnevnu sobu, gde hoće spavaću sobu, bar osnovne objekte. Sa te strane možemo da kažemo da je stvar onih koji formiraju vladu kako će formirati vladu. To je jedno i to je legitimno. Sa druge strane, mislim da je Srbiji dosta građenja od početka. Mislim da čovek može da uđe i da se prilagodi postojećem stanju, da mu bude dobro i da unapredi to stanje. Prema tome, mislim da je period revolucionarnosti jednom zasvagda za nama. Sa tog aspekta posmatrajući, postoji opravdanje da čovek koji je u januaru 2001. godine sedeo u prvoj klupi (verovatno prvi put u životu, jer moja priroda me opredeljuje ka sredini učionice ili kraju, moj duh me opredeljuje tamo i sada se tamo nalazim), ima pravo da onima koji dolazekaže i prenese neke sugestije, da ih formuliše u vidu amandmana i da pokuša da nešto što je rađeno, pretpostavljam i neću da optužujem, sa puno želje za poboljšanjem,još više unapredi. Racionalizam je argument koji je često demagoški. Slažem se da je broj potpredsednika bio veliki u prethodnoj vladi, kao što mogu da se složim da je to bio proizvod određene političke situacije posle događaja iz oktobra 2000. godine. To uopšte ne sporim. Međutim, smanjivati broj ministarstava je dosta problematična stvar. Naime, jedno je plata ministra i u tom smislu je racionalizacija, a drugo je broj zaposlenih. Kako mi sređujemo državu, nesporno je da ćemo administraciju teško sada u ovom času skresati. Verujte mi, moje iskustvo je da kresanje ne samo da u ljudskom smislu izaziva probleme, već izaziva probleme u obavljanju sopstvenog posla. Neki su ono što nisam hteo da kažem shvatili ranije, neki kasnije i sada smo se svi ismejali. Sa tog aspekta posmatrajući, postoje neke sugestije, neka rešenja na koja bih ipak želeo da ukažem pažnju svima onima koji sada dolaze. Prvo, izmenama Zakona o ministarstvima sa početka mandata Vlade gospodina Zorana Đinđića jedan deo nadležnosti socijale prenet je u prosvetu. Radi se o predškolskim ustanovama, tako da vam se danas prosveta sastoji od predškolskog, primarnog, sekundarnog i univerzitetskog obrazovanja, praćenog sa standardom. U okviru toga postojala je uprava direkcije za sport. Dakle, bili su spojeni prosveta i sport. To je nateralo mene kao ministra da se kao majka ponašam prema prosveti, a pomalo kao maćeha prema sportu. Da nije bilo skromnosti sportista i Dragana Vuksanovića, direktora Uprave za sport, to bi dosta teško funkcionisalo. Sport je naš veliki i dobar proizvod. Sportom se dičimo, ponosimo se sportistima. Mislim, i bilo je razmišljanja za našeg mandata, da smo zaslužili jedno ministarstvo omladine i sporta, i sa krajnje pragmatičnog aspekta, pošto znam gde se nalazi donatorski novac, omladina je ta koju oni hoće da podrže. Znači, potpuno je racionalno zbog našeg, vašeg budžeta da spojite omladinu i sport i da to postoji kao samostalno ministarstvo. To je sugestija, a mislim i da je amandmanski predloženo. Sa druge strane, uporedna iskustva nam kažu da postoji mogućnost da se visoko obrazovanje spoji sa naukom. Vi ste uradili jednu drugu stvar, vi ste sa naukom spojili ekologiju. Ne vidim tu neke jače kopče, sem što i u ekologiji, kao oblasti ljudskog interesovanja, ima nauke. Da, ima, ali ima i u drugim oblastima nauke, tako da mislim da ako je već trebalo nešto spajati možda je trebalo spojiti visokoškolsko obrazovanje i nauku, ali nikako nauku i ekologiju. Ne vidim tu nikakvu veliku racionalnost. Najzad, želim da ukažem na još jednu stvar. Mladi, bilo kako mi posmatrali stvari, predstavljaju budućnost ove zemlje. Ta budućnost zaslužuje veoma veliku podršku same Vlade. Za vreme Vlade čiji sam ja bio član uspeli smo da napravimo jedan konsenzus, u kome je bilo problema, ali ne u velikoj meri, u vezi sa finansiranjem prosvete. Molim vas, u svakom budućem ponašanju vodite računa da zemlja koja nema jaku prosvetu nema zapravo dobru budućnost. Onaj ko bude ministar prosvete, nešto se zna, ali to mene ne interesuje, zaslužuje veliku podršku ministra finansija. Naravno, ulazimo već u personalne stvari, ulazimo u odnos snaga, ali poručujem sa ovog mesta da bih voleo da buduća vlada obraća i finansijski pažnju na Ministarstvo prosvete, bez obzira u kom sastavu ona bila.
Reč je tražio predsednik poslaničke grupe DSS gospodin Mihajlov, izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, bezmalo čovek može da stekne utisak, slušajući diskusije iz poslaničkog kluba Demokratske stranke i ostalih, da raspravljamo ovde o poverenju Živkovićevoj vladi. Sve te diskusije su u stvari žal za nečim što oni nisu uradili. To je trebalo da uradite, imali ste tri godine. Pustite nas da mi radimo naš posao. Mi smo predložili zakon o ministarstvima koji treba da uredi vladu koju ćemo mi birati i da omogući da se sve to što vi niste uradili sada uradi. Od tih 27 hiljada propisa iz oblasti životne sredine vi niste nijedan uskladili. Sada nama pričate da treba ministarstvo. Imali ste ministarstvo i 27 hiljada propisa, a niste nijedan uskladili sa propisima Evropske unije. Sada nama kažete da treba ministarstvo da bi to uskladili. Sada nas ubeđujete da je ministarstvo to koje će to da uradi. Imali ste ministarstvo bezmalo dve godine, a niste doneli zakon o sistemu zaštite životne sredine u Srbiji. Niste zakon doneli, asadanas ubeđujete. Pustite da mi uredimo kako ćemo da radimo. Ne raspravljamo mi ovde o poverenju Zoranu Živkoviću, a možda bi neki od vas više to voleli, o tome kako je on radio. Ovde raspravljamo o tome kako će izgledati buduća vlada Republike Srbije koju ćemo iduće nedelje izabrati. Dopustite nama, koji smo napravili većinu u ovom parlamentu, da predložimo kako će ta vlada izgledati. Imaćete prilike i kroz 30 dana i posle jednog dana da podnesete zahtev za raspravu o poverenju vladi, da iznesete sve primedbe na tu vladu, a ne vi nama da uređujete koja će ministarstva biti. Gle čuda, predlažete i novo ministarstvo za informaciono društvo. Prvo, taj koji piše te amandmane ne zna, a malo se i posvađao sa srpskim jezikom, pošto je amandman koji je usvojen juče i koji je predložen potpuno besmislen, ali usvojen je čisto da bi se, eto, nekom izašlo u susret. I ovo je potpuno besmislen način na koji je to predloženo. Zašto to niste predlagali dok ste imali vlast tri godine, dok ste u više navrata menjali Zakon o ministarstvima Republike Srbije? Imali ste prilike sve to da uredite i imali ste prilike da na delu pokažete kakvi su i koji su vaši rezultati. Pustite nas da mi radimo. Krajnje je konstruktivan pristup SRS koji kaže – mi ćemo vas čekati na prvom ćošku, na prvoj krivini, kada formirate vladu i kada budete radili. To je korektno. Tu čovek nema šta da zameri. Neka podnesu prvog dana predlog za raspravu o poverenju, za ovo ili ono, to je krajnje korektan pristup. Pustite nas da mi uredimo kako ćemo raditi, a ne vi nama da uređujete. To bi bilo isto kao kada bi vaš komšija ili prijatelj došao kod vas u stan i kaže - sada će tu da ti stoji krevet, a sutra ćeš da obučeš ovo odelo, stavićeš ovu kravatu, a vi ga sada slušate. To jednostavno ne ide. Imaćete prilike da raspravljate. Ako imate neke primedbe vladi Zorana Živkovića da stavite, možete to da učinite još ovih par dana dok se ne izabere nova vlada. Nemojte za to da koristite ovu govornicu Skupštine Srbije, za obračun sa svojim stranačkim kolegama koji su sada u Vladi Srbije.
Izvolite, replika.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, Demokratska stranka nikada nije imala ministra za zaštitu životne sredine, a zakon o zaštiti životne sredine našao se na dnevnom redu sednice na kojoj se raspravljalo i o poverenju Republičkoj vladi. Tada je DSS glasao protiv tog, zakona o stečaju i stavljanja na dnevni red zakona o registraciji preduzeća i zakona o porezu na dodatu vrednost. Zato danas imamo problem sa Svetskom bankom. Drugo, imali ste i vi ministra. Imali ste ministra zdravlja. Koliko je zakona predložio Obren Joksimović? Ne mogu da razumem, ne mogu da verujem da se za govornicom ovog parlamenta govori sledeća stvar - nemojte da nam se mešate u posao - govori se poslanicima ove Narodne skupštine zato što su podneli amandmane na predlog jednog zakona. Ako ćete se tako ponašati u narednom periodu, to je smrt parlamentarizma. To vam nikada niko u prethodne tri godine nije izgovorio sa ove govornice. Demokratska stranka je juče glasala za vaša dva predloga zakona, a to se vama nije dešavalo. Treba da vas bude sramota što izgovarate takve potpuno antidemokratske i antiparlamentarne reči odavde.
Predstavnik predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislio sam da je na dnevnom redu zakon o ministarstvima, jer kada je Vlada bila na dnevnom redu, a to je bilo tamo krajem decembra, zna se kako se stvar završila. Ne vidim razloga za nervozu, to su građani pokazali i oni su ocenili sve ono što je prethodna vlada radila i uradila. Što se tiče DSS, ona je u ovoj skupštini u prošlom sazivu glasala za sve zakone koji su bili dobri i koji su popravljali stvari u resorima. Svi oni zakoni koji su bili loši nisu mogli da naiđu na razumevanje i podršku DSS. Podsetio bih vas da je zakon o sistemu zaštite životne sredine, a na koji se svi pozivamo više puta, vraćen iz procedure zato što je bilo nekoliko stotina amandmana na zakon koji je imao nekoliko stotina članova. Praktično je svaki član bio opterećen sa po nekoliko amandmana i predlagač ga je povukao iz procedure. Taj zakon ni do danas nije popravljen, a zbog toga nije usvojen. Skupštinska većina je mogla i htela, ako je htela, da ga stavi na dnevni red. Slična je stvar i sa većinom drugih zakona. Prema tome, nemojte da pričamo o onome što je bilo. Građani su pokazali, a efikasnost prošle vlade se meri njenim rezultatima. Najbolje je pitati zaposlene u ŽTP, JAT-u, republičkim direkcijama, EPS-u, Kolubari, kako ocenjuju uspehe koje je imala prošla vlada. Ako hoćete, možemo i o tome, ali mislim da to nije danas na dnevnom redu. Najbolje je da se vratimo na zakon o ministarstvima i da govorimo o onome što u tom zakonu stoji. Hvala.
Poštovani gospodine, vi ste bili pomoćnik ministra u toj vladi. Ministar za zaštitu životne sredine pripadao je novoj političkoj većini u ovoj skupštini; ne Demokratskoj stranci, nego jednoj od stranaka koja će sada formirati tu vladu. Nemojte nama spočitavati vi, koji ste učestvovali do šest meseci, godinu ili godinu i po dana pre pada te vlade, odnosno pre gubitka parlamentarne većine te vlade, nemojte sada prati ruke i ponašati se kao da se nikada u toj vladi niste nalazili. Posebno nas nemojte upozoravati na to šta je naše civilizacijsko pravo, da podnosimo amandmane; nismo napadali, iznosili smo konstruktivne predloge u demokratskoj atmosferi. Demokratska stranka ne mora ni učestvovati u radu parlamenta, ako vam je to u političkom interesu, zaista, ne mora se čuti nijedna reč predloga. Dakle, čak nisam ni kritikovao, niti su poslanici Demokratske stranke kritikovali vas kada ste predložili te zakone, nego smo predložili amandmane na predloge zakona, izneli racionalnu argumentaciju za svaki takav amandman. Ako ćete se tako ponašati, ako ćete nas zbog toga napadati, onda je pitanje da li je vama parlamentarizam u ovoj zemlji potreban.
Gospodin Mihajlov, replika na izlaganje gospodina Obradovića, a ovo je replika na vaše pominjanje stranke.
Znate šta, malo gorak ukus ostavlja činjenica kada o stanju u parlamentu, o ubijanju parlamentarizma, kako ovde pominje moj prethodnik kome repliciram, govori onaj koji o stanju u parlamentu i o falsifikovanju glasova izjave ne daje ovde u hodniku, nego u tužilaštvu, jer je učinjeno krivično delo. To je parlamentarizam koji ste vi podigli. Izjave o tome kako se glasa u parlamentu vi dajete u tužilaštvu, zato što je počinjeno krivično delo. To je parlament koji ste vi napravili. Kome vi govorite o ubijanju parlamentarizma? Gospodine Pajtiću, kome govorite? Ako kao šef poslaničke grupe budem morao da idem u tužilaštvo da branim to glasanje u Skupštini Srbije, smatraću da sam loše obavio svoj posao. Ako krivičnim delima moram da branim nečiji izbor, smatram da sam loše obavio posao. Tako da o smrti i ubijanju parlamentarizma vi nemate pravo da govorite. Vi ste ovu skupštinu unakazili, i to je činjenica. Kada govorimo o učešću DSS u Vladi Srbije, pa, gospodine Pajtiću, mi smo avgusta 2001. godine izašli iz Vlade Srbije. Gospodin Obradović je podneo ostavku na mesto zamenika ministra. Zašto smo izašli iz Vlade Srbije? Zato što nije bilo spremnosti da se borite protiv organizovanog kriminala i korupcije. Sve afere su dokaz da smo bili tada u pravu i da su sami vrhovi vlasti bili povezani sa organizovanim kriminalom i korupcijom. Svi događaji koji su usledili posle toga su nam dali za pravo i zato nemojte da nam držite lekcije iz lepog ponašanja ovde u Skupštini Srbije, jer su vam građani održali čas i rekli su vam - idite na klupu u opoziciju, malo se naučite demokratiji,parlamentarizmu i proceduri. To je lekcija kojom će vas ova skupštinska većina i poslanici u ovoj skupštini naučiti da poštujete SkupštinuSrbije i proceduru koja mora da bude jednaka za sve.
Po Poslovniku, gospodin Pajtić.
Upozoravam na povredu Poslovnika u članu 100. stav 2. koji kaže da su narodni poslanici dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Tačno je da ako je neko prekršio Poslovnik ili zakon treba da podnese račun pred nadležnim organima. To je potpuno nesporno. Povreda Poslovnika je konstatovana drugog dana rada ove skupštine. Povreda Poslovnika, od strane predsednika ove skupštine. Ne upozoravam na to, ja upozoravam na to da ste rekli za ovom govornicom i osporili pravo narodnim poslanicima da podnose amandmane. (Predsednik: Ne ulazite u repliku, gospodine Pajtiću. Prekršio bih Poslovnik ukoliko vas ne opomenem, a zatim ne izreknem opomenu ukoliko nastavite.) Zahvaljujem se vama, vrlo ste uspešni u ovom razvijanju parlamentarizma u Srbiji. Hvala lepo.
Ako se već pozivate na Poslovnik, onda morate i trpeti dosledne primene tog poslovnika. Izvolite, gospodine Tadiću. Ja sam pogrešio, gospodin Pajtić zastupa poslaničku grupu DS - Boris Tadić i preuzima sva ovlašćenja predsednika poslaničke grupe. Moja greška je što sam prozvao. Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin, a posle nje narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, evo upravo smo sada dobili potvrdu da je amandman koji je juče usvojen vrlo dobar, da zaista treba da bude 30% žena ne samo na listama nego u parlamentu i da jednom počnemo da radimo racionalno, a ne ovde da se nadmudrujemo i da gubimo dragoceno vreme. Želela bih da kažem da je Predlog zakona o ministarstvima koji je danas na dnevnom redu vrlo važan, jer on zapravo predstavlja preduslov za dobro funkcionisanje Vlade, za koju sam sigurna da ćemo je u toku naredne nedelje dobiti. Naravno da želim krajnje dobronamerno da dam par predloga i da jednostavno glasno ovde za govornicom među sobom argumentovano razmenimo mišljenja i razloge za i protiv. Ne sumnjam u dobronamernost predlagača koji je takvo obrazloženje i naveo, pre svega da želi da izvrši efikasniji rad Vlade, a zatim da je tu i racionalizacija. Da li će to baš tako biti ili treba da doživimo naknadnu pamet, koju smo imali svi mi koji smo bili poslanici i u prošlom sazivu?Zašto ovo kažem? Pomalo me to podseća na marketinški stil bivšeg režima DOS-a, koji je prepoznatljiv iz januara meseca 2001. godine, kada je, isto radi racionalizacije, radi želje, tobož, da se ne troše toliko budžetska sredstva, smanjen broj ministarstava. Mi, poslanici SPS-a, i tada smo ukazivali na činjenicu da je potrebno da postoje neka zasebna ministarstva i meni je lično drago da je ipak došlo do naknadne pameti i da je ovo famozno ministarstvo za zaštitu životne sredine posle par meseci i osnovano. Naravno da ja pri tom to ocenjujem kao pozitivno, a zaista apsolutno prebacujem nemogućnost ulaska predloga zakona o sistemu životne sredine na ova skupštinska vrata pune dve godine. Nije tačno, kako je kolega Pajtić rekao, da je on bio samo na dnevnom redu zadnjeg zasedanja, kada je skinut sa dnevnog reda jer je bila rasprava i o Vladi. Tačno je da je bar u dva navrata stavljan na dnevni red. Tačno je i da je bilo puno amandmana, ali tačno je i to da smo svi vrlo korektno po poslaničkim parlamentarnim grupama prorađivali ovaj zakon, da je prihvaćen veliki broj amandmana i da je taj zakon zbilja bio gotov da uđe u skupštinsku proceduru. Zašto to nije urađeno, to zaista zameram i stavljam na dušu bivšem režimu DOS-a. Želela bih da se još malo zadržim na tome. U predizbornoj kampanji svi smo se mi nekako kleli da jesmo za to da postoji jedan uravnotežan i siguran sistem zaštite životne sredine, a koliko se sećam i svi mi ovde, parlamentarne partije, govorimo da jesmo za proces ulaska u EU. Molim vas lepo, ako već postoje neki standardi koji bi bili najbezbolniji za sve nas da ih prihvatimo, to su standardi iz oblasti zaštite životne sredine. Ne razumem zašto je to problem i da li ćemo tu biti više u uštedi ili u šteti. Zašto ovo govorim? Za mene je već dovoljna racionalizacija,što će po novom predlogu biti samo jedan potpredsednik Vlade, a ne šest. Naravno, svi mi koji smo bili u prošlom mandatu, a i oni koji nisu, znamo da je to bilo taktiziranje da bi neke minorne stranke dobile neku funkciju, i to je zaista bilo krajnje iracionalno. Taj potez pozdravljam i za mene je već to dobar pokazatelj da će se uštedeti. Jasno je da za sprovođenje ovog zakona ne trebaju nova sredstva iz budžeta Republike Srbije, ali ako ostane postojeće Ministarstvo za zaštitu životne sredine, opet ne trebaju dodatna sredstva iz budžeta Republike Srbije, jer ono kao takvo već postoji i taj razdeo u budžetu postoji. Drugo, da li je ušteda to što će biti manje jedna zarada ministra, jednog zamenika ili možda dva ili tri pomoćnika? Mislim da nije, da ćemo više izgubiti nego što ćemo dobiti. U obrazloženju se kaže,Ministarstvo za nauku, za koje se predlaže da mu se pripoji - a radi podsećanja bilo je Ministarstvu za zdravlje to pripojeno, što je zaista bilo iracionalno - ima 50 zaposlenih, a svih ljudi koji se vode pri Ministarstvu za zaštitu životne sredine ima 350. Tih 350 prići će Ministarstvu za nauku u obliku neke uprave. I ne može me ovde niko ubediti da će ministar za nauku imati vremena, zbog svih nagomilanih problema u zemlji Srbiji, da posveti dužnu pažnju Ministarstvu za zaštitu životne sredine. Ako ne želite ni te argumente da prihvatimo, da odbacimo standarde EU, da kažemo da su tu neka ogromna sredstva koja će ostati, a neće. Ja to znam, samo dobronamerno ukazujem sada, jer osećam da će namza par meseci, kada bude ponovo potrebno da osnujemo instituciju ministarstva za zaštitu životne sredine,trebati mnogo više sredstava nego što u ovom momentu treba. Htela bih da vam kažem nešto što mi svi vrlo dobro poznajemo. Nema dana da kroz elektronske medije i sredstva javnog informisanja ne vidimo da se desio negde neki ozbiljan akcident. U poslednjih par dana to je bilo sa povećanom količinom arsena u pijaćoj vodi u Zrenjaninu. Ja dolazim iz Kikinde, prolazim svakoga dana kroz Zrenjanin i dan-danas vidim ljude da na bunarima toče vodu. U Kikindi je problem pijaće vode višedecenijski. Naravno, uvek su problem finansije i nedostajuća sredstva da to sve može da se odradi. Problemi su otpadne vode, zastarela tehnologija i odlazak tih opasnih otpadaka u neke žive vode, čime mi svakodnevno narušavamo floru i faunu ne samo žive vode nego i okolnog okruženja. Nažalost, mi smo danas jedna vrlo ugrožena zemlja, u kojoj nisu adekvatni niti voda, niti vazduh, niti zemlja, a da ne kažem da to sve vrlo značajno ugrožava zdravlje svakog stanovnika. Dolazimo u situaciju da razmišljamo o tome da je možda i dobro što nam danas, nažalost, mnoge fabrike ne rade, jer pitanje je kakva bi situacija u zagađenosti životne okoline bila kada bi nam sve fabrike radile. S tim u vezi, ako hoćemo privatizaciju, za koju smo svi mi, koja je tekla i ove prethodne tri godine, ići će i dalje, u predloženom zakonu treba da se apsolutno reguliše da svako, bilo strani investitor, bilo neko naš, ko želida kupi staru fabriku, da je pokrene, da gradi neku novu, mora, po zakonu, da obezbedi sve preduslove i da, praktično, zaštita životne sredine bude maksimalno obezbeđena. Mislim da su to sve argumenti protiv koje ovde ne može niko da spori. Zaista vam to govorim najiskrenije i najdobronamernije. Ako nećemo ni tu svakodnevicu da prihvatimo, da ne govorimo o situaciji u Boru, Majdanpeku, Zaječaru, Valjevu itd., setimo se nečega od čega možda ima i četvrt veka, ali čije posledice mi možda i danas trpimo i joškoju godinu ćemo trpeti. Ovde ima i mladih ljudi, ali ima dosta i moje generacije. Radi se o Černobilu. Gospodo draga, naša životna sredina je i dan-danas zagađena zbog Černobila, jer je vreme poluraspada pojedinih radioaktivnih elemenata 25 godina, pa i više. Tek ovih dana mogu ponegde da se aktiviraju te radioaktivne komponente, a mi svi znamo, nažalost, šta to znači. Setimo se kako je bio mnogo posledica. Radim u zdravstvu 27 godina i tvrdim vam da je bio veliki broj teratogenih slučajeva kod trudnica, odnosno da su gubile decu upravo zbog toga što se tada desilo u Černobilu. Ili, setimo se skorije prošlosti, 1999. godine, kada je pod NATO bombama naša zemlja doživela, praktično, ekološku katastrofu. Šta je sve izručeno, nikada nećemo saznati, ali evidentno je da postoje podaci o povećanom broju obolelih od najtežih bolesti. Gospodo draga, mi na to ne smemo da zaboravimo. Mi treba da investiramo, da uložimo sredstva, da se zaista utvrdi postoji li kauza, postoji sigurno, ali zavisiu kom domenu, vezano za bolest koja je u sve većem napretku u odnosu na ono što je bilo pre toga. Nažalost, u sredstvima javnog informisanja se malo o tome piše, jer to deluje deprimirajuće na naše stanovništvo, ali mislim da svi mi ovde prisutni kao odgovorni ljudi treba da težimo i da upremo sva sredstva da Ministarstvo za zaštitu životne sredine ostane i da, mi smo tu kao kontrolori, pratimo koliko efikasno radi, jer najlakše je ugasiti jedno ministarstvo ili napraviti neku izmenu. Bez zdrave životne sredine mi, praktično, nemamo zdravog čoveka. Zdravlje je za svakoga od nas najvažnije, a bez zdravog čoveka nema ni bolje budućnosti za zemlju Srbiju.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović, a posle njega narodni poslanik Sredoje Mihajlov.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, svakako da je legitimno pravo parlamentarne grupe da definiše strukturu vlade, onakvu kakva joj najviše odgovara. To niko ne spori ni u čitavom parlamentu, ni u DS-u. Ono što mi želimo tokom današnje rasprave jeste da zaista dobronamerno prenesemo iskustva koja smo u prethodnom periodu imali, makar kad je reč o funkcionisanju Vlade, strukuri ministarstava, i to sa dva osnovna aspekta. Prvi aspekt jeste efikasnost rada Vlade, a drugi aspekt jeste efektivnost rada Vlade. Struktura vlade se obično definiše imajući u vidu ciljeve koje vlada želi da postigne. Ne mogu govoriti o ciljevima vlade, s obzirom da onog momenta kada se poslanici budu izjašnjavali o izboru, oni će se o tome odrediti. U svakom slučaju, možemo govoriti o ekonomskim ciljevima Vlade Republike Srbije, pogotovu što su dugoročni ekonomski ciljevi već definisani Memorandumom o ekonomskoj politici, koji je Narodna skupština usvojila u decembru prošle godine i koji obuhvata period do 2005. godine. Ovo govorim i zbog toga što je u izradi dugoročne ekonomske politike do 2005. godine učestvovala i jedna politička stranka koja će sutra dominantno učestvovati u Vladi Republike Srbije, nakon što ta vlada bude izabrana. Ti ciljevi u ekonomskom delu se odnose na četiri oblasti. Jedan jeste restrukturiranje velikih javnih preduzeća. To je zaista veliki posao i veliki zadatak za novu vladu. Drugi jeste restrukturiranje javne potrošnje, a to znači smanjenje ukupne javne potrošnje u budžetskim izdacima. Treći jeste nastavak procesa koji se odnosi na evropske i evro-atlantske integracije. Četvrti jeste podsticaj javnih investicija ili, kako se danas to popularno kaže, kapitalnih investicija. Kako se Predlog zakona o ministarstvima, imajući u vidu dva ključna kriterijuma, a to su efikasnost i efektivnost, odnosno troškovi, može sagledati u svetlu definisanih ekonomskih ciljeva? Sa aspekta efikasnosti, bojim se da u budućoj strukturi vlade neće postojati koordinacija. Mislim da insistiranje na smanjenju broja potpredsedničkih mesta, što je danas u parlamentu i potvrđeno, a istina je da se ne nalazi u ovom zakonu, nije dobro, jer to će značiti odsustvo koordinacije. Na primer, uzmimo restrukturiranje javnih preduzeća. Postavlja se pitanje ko će koordinisati restrukturiranje javnih preduzeća koja se nalaze u različitim ministarstvima? Dakle, imaćemo samo jednog potpredsednika vlade. Na primer, uzmimio pitanje restrukturiranja javne potrošnje. Ko će koordinisati aktivnosti na jednom veoma važnom poslu, a to je smanjenje troškovazdravstava,obrazovanja, vojske, policije i državne uprave? Svaka od tih funkcija nalazi se u pojedinačnom ministarstvu, ali se ne vidi ko će koordinisati aktivnosti na ovom veoma važnom zadatku. Ili, pak, pitanje evropskih integracija. Ako se to bude prepustilo isključivo ministarstvu za ekonomske veze sa inostranstvom, ili kako će se u budućnosti zvati, onda to neće biti dobar način, jer je neophodan jedan viši autoritet, jer pitanje evropskih integracija se jednako odnosi na sva ministarstva u vladi. Na kraju, uzmimo, na primer, pitanje povećanja javnih investicija ili tzv. kapitalnih investicija. Meni zaista nije jasno zašto se, da dovedemo stvar do apsurda, u resoru kapitalnih investicija nije našla energetika, s obzirom da je nivo investicija u zemljama u tranziciji upravo u energetskom sektoru najviši. Ili, zašto kažem da dovedemo do apsurda? Zbog toga što je sasvim logično, ako se želela koordinacija kapitalnih investicija, odnosno povećanja javnih investicija, da to bude koordinisano sa jednog mesta, a to mesto jeste mesto potpredsednika vlade. Umesto da se ide na dalje razdvajanje nadležnosti u delu koji se odnosi na saobraćaji delu koji se odnosi na telekomunikacije, naprotiv, spajaju se dva ogromna resora koja, moram priznati, i u prethodnom periodu nisufunkcionisala na najvišem nivou efikasnosti, a to se tumači kao nastojanje da se smanje troškovi vlade. Koliko je smanjenje? Smanjenje se meri u promilima. Smanjenje se odnosi na broj ministarskih mesta kojih je manje, broj potpredsedničkih mesta kojih je manje, šofer, četiri pomoćnika ministra, jedan zamenik, dakle, sve ukupno 25 ljudi manje će raditi u Vladi Srbije u odnosu na 40.000 koliko je zaposleno u državnoj administraciji. To smanjenje troškova se meri u promilima. Prema tome, smanjenjem se ne postiže cilj smanjenih troškova. Naprotiv, sa druge strane, po nama, imajući u vidu iskustva - a krajnje dobronamerno o ovome govorim,interes Demokratske stranke jeste da sutra ta vlada nastavi reforme u interesu građana - ugrožava se nešto što se zove koordinacija jednog jasnog sprovođenja ekonomske politike. Drugi primer, pored Ministarstva za kapitalne investicije, jeste Ministarstvo za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku. Ta dva ministarstva po svojoj vokaciji moraju biti razdvojena, jer tretiraju potpuno dva različita delokruga. I jedno i drugo ministarstvo, imajući u vidu zatečeno stanje, moraju odvojeno da rade i da ispunjavaju svoje obaveze u okviru definisanog delokruga nadležnosti. Što se tiče ušteda i stalne priče koja se nameće, da vlada od 19 ministarstava jeste jedna od najvećih vlada u poređenju sa drugim zemljama, to je tačno, ali je pogrešno poređenje. Treba porediti Vladu Srbije, koja se nalazi na samom početku tranzicije, i broj ministarstava koja su postojala u Vladi Slovenije, na primer, početkom devedesetih godina, kada je Slovenija bila na početku tranzicije, ili bilo koje zemlje koja se našla u tranziciji, i onda ćete videti da su vlade u tim zemljama u tranziciji imale po 22, 23 i više ministarstava, a tek kasnije, kada su mnogi tranzicioni problemi rešeni, došlo je do ukrupnjavanja resora. Pa tako danas u Sloveniji imate jedno ministarstvo privrede, bez energetike, bez saobraćaja, bez svih drugih privrednih oblasti, što naravno ne sme da bude slučaj i kod nas, ali upravo zbog toga ne treba po svaku cenu insistirati, čini mi se populistički, na smanjenju troškova vlade, jer smanjenje se meri u promilima. Mnogo je bitnije kako i na koji način će vlada funkcionisati i kakvu će koordinaciju oko važnog projekta postizati. Zbog toga bi mnogo bolje bilo da imamo ne jednog nego više potpredsednika, jer kao što je neko ovde rekao – treba biti supermen, pa spojiti i dobro funkcionisati, odnosno imati dva velika ministarstva koja dobro funkcionišu. Isto tako treba biti supermen, pa koordinisati sve ove aktivnosti, a mesto koordinacije se po definiciji nalazi na nivou potpredsednika vlade. Stanje jeste teško, ali to stanje koje će preuzeti nova vlada je neuporedivo lakše stanje od stanja koje je preuzela vlada januara 2001. godine. Podsetiću vas, neće svakako biti problem da se ispune zahtevi Svetske banke u pogledu donošenja ključnih ekonomskih i reformskih zakona, jer ti zakoni se nalaze u parlamentu od juna meseca i prethodno su veoma pažljivo pripremani u konsultacijama sa svim poslaničkim grupama, ali isto tako i sa svim domaćim i međunarodnim ekspertima i javna rasprava za te zakone je završena, tako da će novoj vladi, makar u zakonodavnom delu, biti mnogo lakše. Jer, najmanje 45 pripremljenih zakona čeka da bude usvojeno, zakona koji su upravo prethodno usaglašeni sa međunarodnim institucijama koje, između ostalog, i finansiraju implementaciju ovih zakona. Za razliku od januara 2001. godine, kada je novu vladu dočekala prazna kasa, današnju vladu dočekaće 350 miliona evra, koje će moći da koristi u skladu sa Zakonom o budžetu koji će ovaj parlament, nadam se, veoma brzo usvojiti. Na kraju, nema nikakve priče o novoj ekonomskoj politici. Ta nova ekonomska politika jeste samo jedna faza u dinamičkoj, ekonomskoj tranzicionoj politici koja se definiše za period od najmanje pet godina,i pri definisanju te dugoročne ekonomske politike najveći broj političkih stranaka koje će sutra sedeti u Vladi Republike Srbije i formirati tu vladu je upravo i učestovovao i imao najdominantniji uticaj. Ono što se danas promoviše pod firmom nove ekonomske politike jeste zapravo sledeća faza u realizaciji dugoročne tranzicione ekonomske politike. Hvala vam.
Gospodin Obradović.
Gospodin Vlahović je insistirao na dve stvari, na efikasnosti i na koordinaciji. Kada govorimo o efikasnosti i smanjenju troškova vlade, naravno da jedan Zakon o ministarstvima ne može da reši sve one probleme koje državna administracija u ovom trenutku ima. Ali nakon ovog zakona neminovno sledi Zakon o državnoj upravi, Zakon o vladi i mnogi drugi zakoni koji će bitno smanjiti i izvršiti racionalizaciju u državnoj upravi. Kada je reč o koordinaciji koja se uspešno obavljala u Vladi sa velikim brojem potpredsednika, skrenuo bih pažnju na jedan primer, sa čime je gospodin Vlahović verovatno upoznat: bilo bi interesantno uporediti strategiju industrijskog razvoja koja je urađena u Ministarstvu nauke i strategiju koja je urađena u Ministarstvu rudarstva i energetike - po svim ključnim parametrima su dijametralno suprotne. Kada je reč o memorandumu u ekonomskoj politici, on je odličan dokument, ali je većina suštinskih agregata pogrešno utvrđena. Bilo je korekcija i rasta bruto društvenog proizvoda i mnogih drugih parametara. Ja bih citirao samo jedan dokument koji kaže, na strani 40. knjige "Izazovi i reforme", da se vlada kao kolektivni organ izdvajakao formalno telo koje donosi odluke, a ne kao mesto za strateška razmatranja. Izgleda da vlada nema nikakav organ koji bi mogao da preuzme ovu ulogu. Podnaslov na strani 40. – Mnogo koordinatora, a malo koordinacije. Izdanje Agencije za državnu upravu Vlade Republike Srbije, 2002. godina. Hvala.
Gospodin Vlahović, replika.
Ono što sam želeo da dobronamerno sugerišem jeste upravo pojačanje koordinacije. Ta koordinacija se može postaviti na nivou potpredsednika vlade, ali isto tako poznato vam je da tu koordinaciju možete napraviti i formiranjem ministarstva bez portfelja, koje će imati jedan jedini zadatak, a to je da koordiniše. Ja ne govorim o prošlosti i tema današnje sednice nije ono šta je bilo do današnjeg dana. To šta je bilo, mogli ste da vidite. Rekao sam kako se sagledavaju rezultati, 350 miliona evra u budžetskoj kasi, za razliku od januara 2001. godine, kada je budžetska kasa bila prazna. Ono što bi bilo dobro i što se iz ovog zakona ne vidijeste postavljanje čvršće koordinacije, pogotovo imajući u vidu da će nova vlada imati samo jednog potpredsednika. Tačno je citirano izdanje iz 2002. godine Agencije za državnu upravu, tačno je da je najveći deo posla u pogledu pojačanja koordinacije u donošenju strateških odluka i urađen, nakon što je prethodila jedna podrobna analiza funkcionisanja Vlade do tog perioda, dok se ta publikacija nije pojavila. Zbog dobrobiti naših građana, zbog nastavka efikasnog procesa ekonomske tranzicije (ne sumnjam da će se to desiti), nema razloga da se ne koriste prethodna iskustva kada se definiše struktura Vlade, upravo da bi se izbegle neke greške koje su u prethodnom periodu postojale i upravo na taj način želim da shvatite moju diskusiju za ovom govornicom. Hvala.
Reč ima gospodin Obradović, pretpostavljam povodom sredstava u budžetu.
Hvala prethodniku koji me je podsetio da sam u prethodnoj replici nešto ispustio. Prema zvaničnom podatku koji smo kao članovi Odbora za finansije dobili pre nekoliko dana (meni je žao što taj papir nemam da pokažem gospodinu narodnom poslaniku, ali ću mu sa zadovoljstvom dati u pauzi), u ovom trenutku u državnoj kasi ima samo 192 miliona evra. Tako kaže gospodin Đelić. Od toga je značajan deo sredstava u Fondu za restituciju, tako da ostaje oko 150 miliona, a obaveze koje dospevaju u sledećih nekoliko nedelja su 130 miliona evra. Prema tome, toliko o kasi koja je prepunjena. Što se tiče iskustva prethodne vlade i svega onoga što se dešavalo u Skupštini, dosadašnji tok, sve ono što se dogodilo u prvih mesec dana i što se dešavalo na skupštinskim odborima uliva naduda tu praksu nećemo ponavljati.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, posle njega narodni poslanik Goran Svilanović, a ako nije tu, pose njega Gordana Čomić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, jednog trenutka hteo sam da odustanem od diskusije, ali ipak ću se obratiti vama da vas nešto podsetim. Prvo ću kao dobar član partije podržati ovaj predlog zakona G17 plus, zato što smo ga mi predložili i zato što imamo viziju i što smatramo da ćemo pod takvim uslovima da formiramo vladu i moći da funkcionišemo. Želeo bih da kažem još da mi je blisko ono što je predloženo u amandmanu da bude još jedno ministarstvo, tiče se informatike, nije srećno izabrano jer gospođa Leila čak nije ni shvatila samu reč informatika; mislim da na tome treba raditi i sigurno će Vlada imati ministarstvo koje će se baviti informacinom tehnologijom, internetom, prenosom podataka itd. Mislim da je to sad zbrzano i da nije trenutak, ne možemo sada na brzinu nedefinisano to unositi. Međutim, samo bih vašu pažnju jošjedan momenat zadržao, u početku ove sednice sam imao neku neku zebnju da će krenuti nekim lošim tokom, a onda sam se posle nekih 10 minuta osetio pobeđenim i konačno sam shvatio da se nalazim u pravom parlamentu gde se pozicija i opozicija uvažavaju, gde je pozicija spremna da čuje predloge opozicije, da o njima raspravlja, da ih uvažava i bilo mi je jako drago da su neki koje sam pokušavao godinama da urazumim odjednom shvatili da se mogu ponašati gospodski u parlamentu, da se ponosim i verovatno oni koji nas gledaju uživaju u svemu ovome kako ide. Želeo bih da to tako ostane, da ne pokvarimo to što smo sada započeli. Čini mi se da smo posle dužeg vremena prvi put počeli da slušamo jedni druge. Još samo nešto da kažem, pa da završim, neću više pričati o tome; neka se neki ne ljute, jer neke stvari koje su se desile mogu da se oproste ali ne mogu da se zaborave. Ako je neko nekoga podsetio na nešto što je bilo, ako je to tačno, argumentovano, ako su to činjenice, ne bi to trebalo da se uzme za zlo. Samo da se pridružim diskusiji gospodina ministra Vlahovića, koji je rekao da ima 350 miliona, a nakon toga je bila replika da je tu 170 miliona sa dugovima -mislim da je to jako bitno i da to treba rasvetliti, da li je to stvarno samo marketing, da li je stvarno malo prodao kuću, fabrike duvana, pa napunio fond. Mi smo spremni da se poslužimo jednom narodnom poslovicom "Gde ja stadoh ti produži, što zadužim ti oduži", tako da mi prihvatamo ono što je prethodna vlast uradila i kako je uradila, nastavićemo i učinićemo da sve bude transparentno i javno, da se ne manipuliše javnošću, niovom govornicom.
Reč ima narodni poslanik Goran Svilanović, a ako nije tu, onda narodni poslanik Gordana Čomić, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Čotrić.
Nije važno da li predstavnik opozicije kojoj pripada Demokratska stranka predsedava Skupštinom ili predstavnik opozicije, koja je SRS. Važno je da žena predsedava i da pokaže da ume. Dame i gospodo, uz izvinjenje za nedolazak, sa kolegama iz DSS-a razmenila sam informacije o stradanju predsednika Makedonije i to je razlog zašto kasnim. Zaista je to vest koja može da potrese i žao mi je iskreno, ali da se vratimo našoj tački dnevnog reda. Dakle, Predlog zakona o ministarstvima ovde je osporavan sa jednom argumentacijom - da ne treba mi da se mešamo nekome ko pravi vladu u Zakon o ministarstvima, ili sa drugom argumentacijom - ne treba Demokratska stranka da se meša u Zakon o ministarstvima, zbog toga što su vodili vladu. I jedna i druga argumentacija ne stoje iz jednog jednostavnog razloga: Predlog zakona o ministarstvima nije unutrašnji akt organizacije vlade. Ko god za ovom govornicom o tome govori, govori više o svom neiskustvu, nego što govori argumente. Predlog zakona o ministarstvima poslanicima Narodne skupštine koji treba da kontrolišu buduću vladu Republike Srbije govori o politici koju će vlada voditi, jer izbor ministarstava, određivanje nadležnosti pojedinih ministarstava, svakom narodnom poslaniku treba da da jasnu poruku o tome čime će se, kakvom politikom baviti buduća vlada Republike Srbije i šta će zastupati. Zbog toga poslanička grupa DS-a smatra da je potrebno, svojim diskusijama u okviru rasprave u načelu i amandmanima koje smo podneli, da utvrdimo pravilo da u Srbiji, kao zemlji koja se menja, treba formirati vlade koje se menjaju, napreduju, a ne koje stalno počinju iz početka. To je doprinos DS i svih nas u ovoj diskusiji, samo ga tako treba razumeti. Akcenat moje diskusije o Predlogu zakona o ministarstvima je na ukidanju Ministarstva za zaštitu prirodnih bogatstava i životne sredine i upravljanje resursima. Neće biti novost za kolege koji su bili i pozicija i opozicija u prošlom sazivu da je bilo teškoća i sa Vladom u kojoj smo učestvovali u periodu 2000-2003. godine da se ustanovi ovo ministarstvo. Uvek je teškoća sa nadležnostima ministarstva zaštite životne sredine, jer to ministarstvo ne vlada. Ono menja načine na koje se svako ko je u javnim poslovima odnosi prema resursima, koje nismo nasledili od svojih dedova, nego pozajmili od svoje dece i od svojih unuka. Naš odnos prema tim resursima, dakle prema onome što je zdrav parametar životne sredine (šume, vode, lov, ribolov, količina zdravog vazduha koji imamo), predmet je vlade koja time mora da se bavi u okviru jednog ministarstva iz najmanje dva razloga. Prvi je nesporan rezultat sa referencama međunarodnih organizacija koji je za relativno kratko vreme, od 20. juna 2002. godine, ovo ministarstvo u Vladi Republike Srbije postiglo. Drugi je spisak poslova, u vidu potpisivanja konvencija (koje imamo kao obavezu kao zemlja da potpišemo), koje međunarodne organizacije stavljaju pred buduću vladu Republike Srbije, ne pitajući je ima li Ministarstvo za zaštitu životne sredine i upravljanje prirodnim resursima ili nema, od konvencija iz Kjota, preko graničnih konvencija, međunarodnih konvencija koje se tiču količina zagađenja koje smete da kao zemlja uradite sa sopstvenim vazduhom do međunarodnih konvencija o vodama itd. Dakle, postoje poslovi koji moraju biti obavljeni, a u Predlogu zakona o ministarstvima nemamo u nadležnosti ministarstava garanciju da će ti poslovi biti obavljeni i ko će obavljati te poslove. Bilo je teškoća, ponavljam, sa prethodnom vladom, iz prostog razloga što je ovo ministarstvo, kao npr. i Savet za rodnu ravnopravnost ili svaka vrsta nove poruke evropskog i građanskog duha, tema koja nailazi na otpore i teškoće. Činjenica da to predlažemo kao amandman treba da olakša većini koja se još uvek tvori u ovom parlamentu da prihvatanjem tog amandmana sami sebi u okviru buduće vlade Republike Srbije stvore lakši početak za poslove koji ih čekaju kada je u pitanju zaštita životne sredine. Zašto Uprava za šume u okviru Ministarstva za zaštitu životne sredine? Zbog toga što je to jedino logično i što je to evropsko iskustvo. Dakle, uz žaljenje što se tema Evrope skoro potpuno povukla iz javnosti u Srbiji, evo prilike da prihvatanjem amandmana kojim se ustanovljava ministarstvo za zaštitu životne sredine utvrdimo da jesmo za evropski princip održivog razvoja i odnosa prema jedinom što imamo, a to su nacionalni resursi kada je životna sredina u pitanju. Posebni akti u tom ministarstvu vezani za lov i ribolov su mrežni akti, jer su vezani i za druga ministarstva. Naši amandmani se odnose na razdvajanje još jednog ministarstva. To je Ministarstvo za rad i zapošljavanje, od kojeg se po predlogu naših amandmana stvaraju dva ministarstva: ministarstvo za rad, zapošljavanje, mala i srednja preduzeća i ministarstvo za socijalnu politiku i boračka pitanja. I to je evropski duh. Nije dobro spajati zapošljavanje, mala i srednja preduzeća sa socijalnom politikom. U normalnoj zemlji - koju gradimo zajedno, ako hoćemo ne da vladamo nego da menjamo, pa da učestvujemo zajedno deleći odgovornost u ovoj skupštini, pa mi kao opozicija deleći odgovornost za kontrolu rezultata Vlade, šaljemo jasnu poruku - jedno je tržište rada, a drugo je ono što je socijalna politika i nažalost boračka pitanja, za koja još uvek ima mnogo tema u ovoj zemlji. Način na koji Demokratska stranka predstavlja argumentaciju o Zakonu o ministarstvima jeste alternativa, i to je alternativa koju preporučujemo svakoj budućoj većini koja će se formirati u ovoj skupštini. Jer, sada, nakon što su na vlasti bile Socijalistička partija Srbije, Srpska radikalna stranka, Demokratska stranka, SPO i Nova Srbija u nekim fazama, G17 kao mlada stranka prvi put i Demokratska stranka Srbije isto prvi put, dakle nema posle ovog kruga niko drugi ponovo da bude na vlasti nego Demokratska stranka, naša je preporuka da odolimo onome čemu vladajuća većina teško može da odoli svojom voljom, a to je nesposobnost da se sasluša argument, netrpeljivost za tuđe rešenje i neusvajanje predloga kojim po prirodi stvari samom sebi olakšavate posao. Što se Demokratske stranke tiče, tome služi kontrola Vlade ubuduće i tome služe amandmani i naša diskusija u raspravi u načelu o Zakonu o ministarstvima. Kao opozicija imaćemo ogroman uticaj na politiku Vlade i želimo da taj svoj uticaj obezbedimo i kroz čitanje Zakona o ministarstvima kao namere kakvu će Vlada da vodi politiku. Jedan poseban segment koji će, nažalost, biti najmanje dodirivan ovde jeste budžet. Pošto svi čekamo Zakon o PDV-u, ako ga bude, i Zakon o budžetu, ako ga bude, ali i tada ćete nas čuti, jer mi znamo da se upravljanje državom svodi na upravljanje budžetom. Ako to budemo ovde u Skupštini umeli da pravimo kao dobru debatu, to će značiti veliku korist za sve korisnike budžeta i dobru kontrolu za sve one koji budžetom upravljaju.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Čotrić, a posle njega narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPO - NS glasaće za predloženi zakon o ministarstvima, pored ostalog i zato što se njime predviđa osnivanje ministarstva za dijasporu. Osnivanje ovog ministarstva je od velikog nacionalnog i državnog značaja, pre svega zbog činjenice da u inostranstvu živi veliki broj građana iz naše zemlje i da su oni izloženi snažnim procesima denacionalizacije i asimilacije, a da do sada nije postojala adekvatna državna briga o njihovim statusnim problemima. Ovo ministarstvo koje će biti osnovano vodiće državnu, odgovarajuću brigu da ne izgubimo drugu i treću generaciju srpskih iseljenika, ali ovo ministarstvo je koncipirano tako da će voditi računa o interesima i potrebama svih iseljenih državljana Srbije. Nehajan odnos države prema tako velikom korpusu našeg naroda vidljiv je iz činjenice da se ne zna pouzdano koliko je naših iseljenika u raznim zemljama sveta. Procene govore da ih je između dva i četiri miliona, a ono što se zna, barem približno, jeste da naši ljudi žive u preko stotinu zemalja sveta na svih pet kontinenata i da je do sada najveću brigu vodila Srpska pravoslavna crkva. To se vidi iz podataka da danas u svetu postoje 23 eparhije, preko 350 parohija, da je podignuto preko 260 pravoslavnih hramova i da postoje 23 namesništva u dijaspori Srpske pravoslavne crkve. Naši ljudi su se samoorganizovali i danas postoji preko 1000 udruženja, klubova i asocijacija koje okupljaju našu dijasporu. Zbog svega toga potrebna je institucionalna briga o tim ljudima i zato će Ministarstvo za dijasporu koje će biti formirano da se, pre svega, stara o tome da se obezbede uslovi za povratak srpskog iseljeništva, za njihovo investiranje u privredu Srbije, za realizaciju prava glasa koje je sada omogućeno ovim izmenama izbornog zakona. Ministarstvo za dijasporu vodiće računa o zastupljenosti našeg iseljeništva u izvršnoj i svakoj drugoj vlasti u institucijama matice. Zatim, veoma bitan i gorući problem je pitanje obrazovanja na maternjem jeziku za našu decu koja žive u inostranstvu, jer u ovom trenutku prema nekim podacima samo oko 5% dece je obuhvaćeno nastavom na srpskom jeziku. Iz svega rečenog vidi se da je neophodno stvoriti bazu podataka o tome koliko zapravo naših ljudi ima u rasejanju, koliko je njihovih organizacija i udruženja, kako su povezani, i to će biti jedan od prioritetnih zadataka ovog novog ministarstva. Postoje još neki drugi problemi koji neće biti isključivo u nadležnosti ministarstva za dijasporu, ali će ono davati svoj doprinos rešavanju problema denacionalizacije, jer je to pitanje koje i te kako zanima mnoge iseljenike. Zatim, pitanje državljanstva, a mi ćemo se truditi da u toj novoj vladi obezbedimo uslove da se državljanstvo da svima onima koji su podneli zahtev, i to po jednoj ubrzanoj proceduri, krajnje pojednostavljenoj. Jedno od bitnih pitanja je pitanje rehabilitacije svih nevino osuđenih, a naročito u političkim procesima. Pitanje regulisanja vojne obaveze, što je pitanje koje pogađa mušku mlađu populaciju naših ljudi, nije do sada rešeno na odgovarajući način, kao i regulisanje ostvarivanja i unapređivanja prava i socijalnog i penzionog osiguranja naših ljudi, a pre svega onih koji se nalaze na privremenom radu u zapadnoevropskim zemljama. Znači, rad ovog ministarstva biće od koristi ne samo za našu dijasporu već i za građane Srbije, jer će se stvarati uslovi za povratak naših ljudi, za njihovo investiranje u privredu Srbije, za njihove češće turističke dolaske. Biće omogućen taj transfer znanja i iskustva koje naši ljudi poseduju, a koje su stekli u razvijenim zemljama sveta. Zapravo, formiranje ovog ministarstva predstavlja i realizaciju predizbornog obećanja koalicije SPO-NS na određeni način i ispunjenje stavova iz rezolucija sabora SPO za dijasporu u Evropi i Severnoj Americi. Podsetiću na činjenicu da je SPO stranka koja ima svoje odbore i članstvo u više od 20 zemalja sveta. Dakle, praktično u svim onim delovima Evrope, Severne Amerike gde u značajnijem broju žive naši iseljenici. Znači, neće ovo ministarstvo samo po sebi rešiti sve probleme, ali će veoma bitno doprineti boljem povezivanju matice i dijaspore i jedinstvu iseljene i otadžbinske Srbije. Hvala.
Reč ima Dragan Maršićanin, a zatim narodni poslanik Milan Marković. Poštovane kolege, zakon koji je pred vama sam po sebi je i predlog i obrazloženje. Gospodin Obradović je drugačije od mene saslušao primedbe onih koji ih iznose i nazivaju konstruktivnim doprinosom opozicije boljem radu vlasti. On je to razumeo na jedan način, a ja to razumem na nešto drugačiji, jer primedbe te vrste koje su ovde iznošene u vidu sugestija zapravo za mene nisu samo političko pitanje, već pomalo i moralno. Dakle, želeo bih da svoju, zaista kratku, diskusiju iskoristim kao repliku. Jedan od poštovanih kolega narodnih poslanika, predstavnika jedne od vladajućih stranaka je rekao, između ostalog, da ta stranka maltene nije ni imala vladu, već 16 nekih stranaka i imala je neka ministarstva, pa se ni ne oseća odgovornim za ono što se u pojedinim ministarstvima događalo. Pri tome je izrekao i neistinu, kaže - nikakvog uticaja nismo imali na Ministarstvo zaštite životne sredine. Bogami jesu, jer je savetnik predsednika Vlade bio njihova intelektualna gromada gospodin Srđa Popović. Pomenute su intelektualne gromade. Nije problem da vlada ima intelektualne gromade, kao što ih je imala sadašnja, odlazeća u vidu Čedomira Jovanovića, Gaše, Popovića, Vladana Batića, Milovanovića, Zorana Živkovića uostalom. Problem je i bivše vlade i sada ove perspektivne, naredne, pa i svake buduće, pre svega u odgovornosti i u poštenom obavljanju posla. Sa tim problemom se suočavala prethodna vlada i zbog toga je ta vlada bivša. Pomenuto je, takođe, da je neko ukočio, a preporučuje se efikasniji rad nove vlade, da je neko zakočio, a to su valjda oni što stavljaju klipove u točkove reformske vlade već pune tri godine, pa zbog toga ona trči u mestu, da se donesu oni zakoni koje sada Svetska banka (da ne otvaramo to pitanje koliko umesno i zašto tim redosledom i po tom spisku) predlaže da se donesu, čak i tonom zahteva, u narednih mesec dana. To su oni zakoni koje sada odlazeća vlada, vlada u ostavci, nije predložila Narodnoj skupštini onda kada je vreme bilo, pa ova skupština te zakone nije usvajala. Odjednom sada sve te zakone imamo i hvala im na tom konstruktivnom prilazu, odnosu prema vladi koja će biti formirana iduće nedelje, jer iz takvog jednog pristupa i prilaza, kao da osećam njihovu veliku zainteresovanost za vrlo brzo pridruživanje toj vladi do koga, dakako, ne možete doći. Predstavnici te poslaničke grupe predlažu nešto sasvim suprotno onome što su predlagali 2000. godine, predlažu da postoji veći broj ministarstava, imaju konkretne predloge za umnožavanje broja ministarstava. Dakle, predlaže se neracionalna vlada, mada se racionalnost zaista, a tu su potpuno u pravu svi oni koji to ističu, ne postiže samo pukim smanjenjem broja ministarstava, ali predlaže se otvaranje novih ministarstava. Odjednom jedan još aktuelni ministar izražava ogromnu zainteresovanost, predlažući nam pri tome apstinenciju, za to da se nova vlada bavi u posebnom ministarstvu omladinom i sportom. Posebno ministarstvo se predlaže i za ekologiju, kao i za socijalna pitanja. Kada se setite nekih ranijih vlada koje su, sticajem nekih političkih okolnosti, morale da razbijaju ministarstva da bi koalicioni sporazumi mogli da budu okončani, pa su razbijali, recimo, Ministarstvo prosvete na Ministarstvo za osnovno i srednje školstvo, pa Ministarstvo za visoko školstvo itd. (imate sada jedno ministarstvo koje vodi gospodin Knežević, a koje objedinjuje i jedno i drugo), vi zapravo vidite da rezultati koji se postižu u pojedinim oblastima ni na koji način ne zavise od toga da li se obavljaju u jednom, dva ili tri ministarstva odvojena po posebnim poslovima koji se u tom ministarstvu vode. To, zaista, ne zavisi od toga. Rezultati su onakvi kakvi su, a pre svega zavise od odgovornosti i stručnosti resornih ministara i, naravno, ukoliko ministarstva objedinjuju veći broj poslova i oblasti kojima se bave, onda od stručnosti, efikasnosti i odgovornosti zamenika, pomoćnika itd. koji u ministarstvima te poslove obavljaju. Da li bi, recimo, posebno izdvajanje ministarstva za visoko školstvo obezbedilo da u Narodnoj skupštini bude podnet zakon o univerzitetu, na koji se čeka tri godine? Da li bi Srbijanka Turajlić tada veće i bolje rezultate dala, nego u okviru ministarstva koje vodi Gašo Knežević? Ne bi, jer Srbijanka Turajlić je ono što jeste, i kvalitet rada tih ljudi koji su u Ministarstvu prosvete je onakav kakav jeste i to nikakve veze nema sa unutrašnjom organizacijom. Ministarstvo za informatičko društvo - zašto to nije predloženo ranije, zašto nije predloženo makar u onom momentu kada je, sećate se, danima pisalo kako je došao Bil Gejts, kako Majkrosoft ulazi u Srbiju, kako Srbija ulazi ne u 21, u 22. vek, preskačemo, trčimo, bicikli rade. To je bio onaj reformski zanos, ona euforija koja se u medijima stvarala kod formiranja prethodne vlade. Sećate se da je ovde bio Bil Gejts? Zašto tog predloga nije bilo tada? Zbog toga je to ne samo političko pitanje nego, za mene, i moralno pitanje. Hvala na sugestijama, ali ako ste dobronamerni, a ne verujem da jeste prema nama, valjda ste pre svega dobronamerni prema sebi, mogli ste da organizujete rad Vlade na način koji smatrate da je dobar i za naše funkcionisanje. Zaista, Predlog zakona je ujedno i obrazloženje. Tako vlada koja će biti formirana naredne nedelje, izabrana naredne nedelje, vidi svoju organizaciju. Ta vlada će postići dobre ili loše rezultate. Potpuno je u pravu gospodin Nikolić kada kaže da je treba pustititi da se konstituiše na način na koji ona smatra da je to za nju najpovoljnije, a zatim prema rezultatima rada se prema toj vladi odnositi. Gospodin Vlahović je pomenuo kako je sjajno imati više potpredsednika. Ova vlada ih je imala različiti broj, od slučaja do slučaja, negde između četiri i šest, od jednog do drugog vremenskog perioda. Pomenuo je potrebu koordinacije poslova evropskih integracija. Evo koliko je to važno i koliko je dobro. Vi znate ko je bio u sadašnjoj vladi i ko je još uvek koordinator za evropske integracije, gospodin Čedomir Jovanović. Prema tome, od toga da li ćete imati posebnog potpredsednika Vlade, koji će te poslove koordinirati ili ćete tu koordinaciju organizovati na drugi način, nimalo ne zavisi kvalitet rada te vlade. Ponavljam, pre svega zavisi od toga ko te poslove vrši, na koji način te poslove vrši, vrši li ih odgovorno i pošteno. Tu je suštinska razlika i nadam se da će ostati suštinska razlika između buduće i sadašnje vlade. Narodni poslanik Milan Marković, a posle njega narodni poslanik Zvonimir Stević.
Poštovani narodni poslanici, mislim da je jako loše, da je strašno to kada neki ljudi koji se nalaze u vrhu političkog života Srbije, u nekim strankama, svojom mržnjom kao dominantnim obeležjem njihovog karaktera utiču destruktivno na politički život. Znam da ste shvatili o kome je reč, ali to je stvarno tužno. Destruktivno utiču na politički život i ukupan život naših građana. Veliko je to zlo. Teško je govoriti i razgovarati sa onima koji ne žele da vas čuju. No, mi imamo obavezu prema građanima. Ja ću ipak i posle ovakvih diskusija govoriti o onome što sam pripremio povodom vašeg predloga koji je danas na dnevnom redu. Nema potrebe da odbacujete sve što vam kažemo. Nema potrebe za tim gardom, pokušajte malo da se opustite, da otvorite oči. Naši predlozi su dobronamerni. Oni imaju samo za cilj da poboljšaju ono što vi nudite ovoj skupštini kao vaše predloge. Ništa više od toga. Oni su proizašli iz našeg znanja, našeg iskustva, možda i nekih grešaka na kojima smo se učili. Mi vam sugerišemo rešenja koja odgovaraju potrebama ovog društva i vremena u kojem se nalazimo. Verujte mi, sve što vam predlažemo, sve amandmane koje smo predložili, a ima ih dosta, da smo u mogućnosti, da smo na vašem mestu mi bismo prihvatili. Jednostavno bismo to usvojili da smo u ovom momentu preovlađujući faktor u odlučivanju. Vi danas predlažete okvir za svoj budući rad. To je veoma važno. Do tog okvira, kao i do svake druge odluke u politici, možete doći na dva načina. Postoje dva pristupa. Jedan pristup je pretežno funkcionalan, a drugi pristup je isključivo politički. Vi ste, nažalost, pristupili na isključivo politički način, opredelili ste se za taj pristup i to praktično znači sledeće. Vladajuća većina u ovom parlamentu je sve ono što čini vlast stavila na sto i onda delila po meri, potrebama i snazi političkih partija koje tu učestvuju. Pri tome, potpuno ste bili nesvesni posledica koje će nastupiti kada na takvim principima postavite okvir za vaš budući rad, a to upravo radite. Mi smo dosta toga naveli u dosadašnjoj diskusiji. Ja ću dati osvrt samo na ona rešenja iz ovog vašeg predloga koja su markantna i na taj način ukazuju na ukupan karakter vašeg predloga zakona, ali čini mi se, već posle samo sedam dana našeg zajedničkog rada ovde, ukazuju i na karakter vašeg rada u Narodnoj skupštini. U razlozima koje ste naveli za donošenje ovog zakona kažete da se novi zakon donosi da bi se smanjio broj ministarstava i preuredila njihova nadležnost, što je potpuno legitimno, i time omogućio efikasniji rad Vlade - smatram da je tu ono što je vrlo sporno, to je mesto gde se mi očigledno ne razumemo. Vi pogrešno mislite, ako smanjite broj činilaca u jednom sistemu, da će taj sistem po logici stvari postati efikasniji. Nažalost, to nije tačno. Da li vi mislite da ćete biti efikasniji ukoliko spojite dva dosadašnja ministarstva, Ministarstvo za saobraćaj i telekomunikacije i Ministarstvo urbanizma i građevina, u jedno ministarstvo, koje iz nekog razloga, koji mi se čini da je takođe politički, jer je već namenjeno određenoj političkoj stranci, zovete ministarstvo za kapitalne investicije. Da li mislite da će ministar za kapitalne investicije moći kreativno da utiče u svemu onome što je njegova nadležnost? Ne zbog vas, već zbog građana, pročitaću koliko tu ima posla. Ministarstvo za kapitalne investicije obavlja poslove državne uprave u oblasti železničkog, drumskog, rečnog, vazdušnog, poštanskog, telekomunikacionog i intermodalnog saobraćaja koji se odnose na: obligacione i svojinsko-pravne odnose; nadzor; bezbednost i uređenje tehničko - tehnološkog sistema; položaj stranih prevoznika u prevozu robe i putnika na teritoriji Srbije; plovne puteve na vodama na kojima važi međunarodni i međudržavni režim plovidbe; međunarodni telekomunikacioni (gospodine predsedniče, ja jesam ovako mlad čovek, ali toliko da vičem stvarno ne mogu) i poštanski saobraćaj; utvrđuje predlog plana namene radiofrekvencijskih opsega i planove raspodele radio-frekvencija; strategiju razvoja saobraćajnog sistema, planove razvoja i druge planove vezane za uređenje, organizaciju sistema i odnose u transportu putnika i robe; odobravanje izgradnje i upotrebe telekomunikacionih objekata, poštanske infrastrukture i svih poštanskih objekata i objekata koji su u funkciji korišćenja saobraćajne infrastrukture; organizovanje finansijske i tehničke kontrole. Zatim, obavlja i poslove državne uprave koji se odnose na: prostorno planiranje i urbanizam; utvrđivanje uslova za izgradnju objekata; uređivanje stambenih odnosa i stambenog poslovanja; građevinarstvo; građevinsko zemljište i tako dalje. Vama je bilo teško i da saslušate da se sve ovo pročita, koliko tih nadležnosti ima u ovom novom ministarstvu za kapitalne investicije. Kakav to ministar mora biti? Kolega Pajtić reče "supermen". To mora biti "supermen", ali meni se čini da će on jedva naučiti šta ga je sve snašlo kada uzme da pročita predlog zakona koji ste vi ovde dali. Ako vi mislite da će nakon toga taj čovek kreativno moći da utiče na sve ove oblasti i da to još pored svega bude efikasno, mislim da se grdno varate. Drugo pitanje, zašto ukidate Ministarstvo za socijalna pitanja u društvu, u državi koja posebnu pažnju mora da posveti upravo socijalnoj politici? Socijalna politika u ovoj državi mora da bude okosnica svake političke opcije, bez obzira koja to bude a nađe se u mogućnosti da upravlja ovom državom. Malo li je naša država skrhana socijalnim problemima koje smo mi uspešno, i to je bila ocena svih političkih partija u ovom parlamentu, rešavali u prethodne tri godine. Zašto ukidate Ministarstvo za zaštitu prirodnih bogatstava i životne sredine? To nije pitanje za danas, to je pitanje odgovornosti prema budućim generacijama. Nije to samo pitanje međunarodnih obaveza koje smo mi prihvatili na sebe, koje moramo da realizujemo kroz harmonizaciju procesa, o čemu je govorio kolega Pajtić. Ponavljam, to je pitanje onoga što ostavljamo našoj deci. Mislim da ste tu postupili dosta neozbiljno, iz prostog razloga što smo tu u zaostatku 2000. bili, u najmanju ruku,47 godina ili četiri cele decenije. Sada biste vi da to prebacite u Ministarstvo poljoprivrede, kao da ministar poljoprivrede, ko god da to bude, neće imati problema. Mi jesmo agrarna zemlja, mi jesmo zemlja koja ima mnogo prirodnih potencijala, ali mi smo zemlja koja je u segmentu poljoprivrede zaostala više decenija. Osnovni problemi poljoprivrede koje svi znamo su: nedostatak obrtnih sredstava, zastarela mehanizacija, amortizovana većim delom, nedostatak zalivnih sistema i sve ono što našu poljoprivredu treba sutra da čini konkurentnom na međunarodnom tržištu. Da li će taj ministar poljoprivrede da se bavi ekologijom ili će se potruditi da obezbedi ono što su bile potrebe Srbije za ovu zemlju? Ne treba da se smejete, treba da znate da ovoj zemlji da bi preživela treba 1.600.000 tona pšenice. Treba da znate da je i dalje otvoreno pitanje na koliko hektara zemlje sejemo tu pšenicu. To su ključna pitanja kojima će se baviti Ministarstvo poljoprivrede, ukoliko bude htelo da radi svoj posao, a sigurno pri tom neće moći da se bavi problemima ekologije koji su izuzetno veliki unašem društvu. (Glasovi iz sale: A šećer?) (Predsednik: Molim vas da ne dobacujete "šećer".) Mene čudi da vi ne osećate stepen odgovornosti koji ste preuzeli time što ste formirali ovu čudnu koaliciju, da je ne nazovem drugačije. Nije to samo sedenje u klupama. Vi treba sutra da počnete da vodite ovu državu. Smejte se sada, ali videćete za mesec, dva ili tri, neće vam biti lako. Posebno vam skrećem pažnju na naš predlog, a to je amandman koleginice Ruždić, kojim predlažemo da uvedete ministarstvo za informaciono društvo. Naravno, o amandmanima ćemo govoriti kad oni dođu na red, ali upravo to je prilika da pokažemo jednu razumnu orijentaciju našeg društva. To je naš pogled u budućnost, ako već ne shvatate da ukidanjem prethodnih ministarstava taj pogled u budućnost zatvarate. Budite otvoreni, spustite taj gard, razmislite, pustite mržnju. Verujte, poslanički klub Demokratska stranka – Boris Tadić nikada vam neće predložiti nijedan amandman, nijedan predlog za koji sam ne smatra da je dobar i koji sam ne bi primenio da je u mogućnosti da to čini. Hvala vam na pažnji koja baš i nije bila dostojna parlamenta.
Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević, a posle njega narodni poslanik Nenad Bogdanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da se prvi put javljam, za ovom govornicom želim da vam se predstavim. Ja sam Zvonimir Stević, dolazim sa Kosova i Metohije, tačno iz Gračanice, odnoso naselja Novi Badovac. S obzirom da mesec dana radimo, želim da istaknem jednu konstataciju, mišljenje i viđenje ukupne situacije. Ima jedna narodna: "Kosovo zove, zove, a niko ga ne čuje". Ne sumnjam u dobru nameru predlagača zakona o ministarstvima. Očigledno da je zakon nešto racionalniji u odnosu na prethodni. Međutim, s obzirom na tešku sveukupnu ekonomsku, društvenu i političku krizu naše države u poslednje tri godine, nužno je ... Molim predsedavajućeg da upozori kolege, a ovo je vaš odnos, koliko vam je stalo do Kosova i Metohije. S obzirom na stanje u državi, na ekonomsku i političku situaciju, na krizuposlednje tri godine, nužno je opredeliti prioritete u budućem delovanju Vlade Republike Srbije i njenih ministarstava. Svakako da je u tom kontekstu jedan od vodećih i prioritetnijih zadataka pitanje Kosova i Metohije, nadam se. Ali, u Predlogu zakona o ministarstvima, nažalost, nema čak ni naznake na koji način će se izuzetno teški i složeni problemi na Kosovu i Metohiji rešavati kroz institucije sistema. SPS smatra da je stanje na Kosovu i Metohiji tako teško da zahteva sveobuhvatno i hitno angažovanje kroz izraženu zajedničku aktivnost svih parlamentarnih stranaka i državnih organa prema Kosovu i Metohiji. Želim da vam prenesem poruku i naš zahtev - jer dobro znate da Kosovo ubrzano klizi ka nezavisnosti, a s obzirom na predizbornu kampanju i zalaganje svih parlamentarnih stranaka da Kosovo i Metohija nije stranački i ideološki problem, nego da se radi o nacionalnom i državnom interesu - da dođemo do jedinstvenog programa, jedinstvene koncepcije, jedinstvene strategije. To podrazumeva, pre svega, određenje ovog visokog doma, Vlade Republike Srbije i svih institucija u Srbiji i na saveznom nivou prema međunarodnoj zajednici, prema albanskoj politici i prema srpskom narodu na Kosovu i Metohiji i onom u rasejanju. Umesto da se stanje menja nabolje i stvaraju uslovi za bezbedan i siguran život, povratak raseljenih, rešavanje sudbine kidnapovanih, povraćaj uzurpirane privatne i društvene imovine, situacija se iz dana u dan pogoršava, a za to je najbolji dokaz ubistvo prošle nedelje. Ko tome doprinosi? Međunarodna zajednica, UNMIK i KFOR. Moramo da se vratimo unazad tri godine i da se setimo euforije. Veštačka tvorevina, koalicija DOS nas je prozivala da nismo umeli, da smo bili kruti prema međunarodnoj zajednici i da nismo znali da sarađujemo sa međunarodnom zajednicom, a između ostalog i sa Albancima. Za ove tri godine pokazalo se da smo ipak mi bili u pravu, jer se u odnosu albanske politike, bez obzira na promenu vlasti u Srbiji, ništa nije promenilo; u odnosu međunarodne zajednice prema politici Srbije i Kosovu i Metohiji se ništa nije promenilo. Imamo li snage, kroz državne organe i kroz našu diplomatiju, da tražimo odgovornost međunarodne zajednice, jer se pokazala nemoćnom, nesposobnom ili ne želi da rešava nagomilane probleme na Kosovu i Metohiji? Nažalost, spoljnopolitičke aktivnosti naše zemlje nisu bile adekvatne, niti su na pravi način tretirale pitanje Kosova i Metohije. Da ironija bude veća, ministar spoljnih poslova Goran Svilanović, koji potiče iz Gnjilana, mnogo više se zalagao za saradnju i izručenje naših građana Haškom tribunalu, a samo marginalno je spominjao Kosovo i Metohiju, a da ne govorimo o njegovim posetama i posetama njegovih saradnika Kosovu i Metohiji. Ukupna politika prethodne vlade i Koordinacionog centra za Kosovo i Metohiju ogledala se u verbalizmu i nedoslednosti, pre svega u malom prisustvu na Kosovu i Metohiji ministara i njihovih saradnika, što nije bio slučaj i praksa do oktobra 2000. godine. Posebna šteta srpskom narodu na Kosovu i Metohiji i u raseljenju je naneta zbog pristupa međunarodnoj zajednici, povlađivanja i podaničkog odnosa prema međunarodnoj zajednici. Za tri godine sve što je radila naša država, radila je u korist Albanaca, a na štetu Srba. Najdrastičniji primeri takve pogrešne politike su prihvatanje Hekerupovih ustavnih okvira, učešće na izborima, a da ne govorim o pritiscima. Navodno je Vlada donela odluku da se ne izlazi na izbore, a posle tri dana se menja koncepcija i vrši neviđen pritisak na srpski narod da se izađe na izbore. Formirana je, kao nekakvo rešenje, veštačka Koalicija "Povratak". Da vam kažem, sem dve-tri osobe koje narod poznaje, ove druge članove narod ne poznaje i ne zna se ko su. Koalicija "Povratak" služi za davanje legitimiteta i legalnosti rada Skupštine Kosova. Sve odluke dosadašnje Skupštine Kosova takođe idu u korist Albanaca, a na štetu Srba. Veštačka Koalicija "Povratak", kad god se dogodi neka tragedija, ubistvo, navodno zauzme stavove da napuste Skupštinu Kosova, deklarativno, saopštenjem i verbalizmom, ali to neće da urade jer su u pitanju lični interesi i solidna primanja u parlamentu Kosova. Da se pogrešno ne shvati, mi socijalisti nismo protiv saradnje sa međunarodnom zajednicom. Naprotiv, za saradnju smo, ali na principu ravnopravnosti i korektnosti, bez obzira na nacionalnu, versku pripadnost, ne na štetu jednih, a u korist drugih. Ovih dana što se događa i ovo što štampaju, vi ste upoznati, naši predstavnici nisu učestvovali u izradi standarda za Kosovo i Metohiju, a javno ih prihvataju, što isto nosi sa sobom veliku opasnost po sudbinu srpskog življa na Kosovu i Metohiji. Zašto se mi socijalisti, pa i ja kao predsednik Pokrajinskog odbora, zalažemo za formiranje ministarstva za Kosovo i Metohiju? Zbog toga što su se sada već bivša vlada i Koordinacioni centar pokazali kao neefikasni, nisu odgovorili onim obavezama koje država treba da preduzme na Kosovu i Metohiji. Po strukturi i sastavu Koordinacioni centar nije ispunio obaveze koje je trebalo da ostvari. Glomazan i neefikasan aparat, sa sedištem u Beogradu, sastavljen od velikog broja ljudi koji su u praksi, na terenu, pokazali da nisu u stanju da se uhvate u koštac sa problemima na Kosovu i Metohiji, nije mogao da da očekivane rezultate. Smatramo da bi ministarstvo za Kosovo i Metohiju ostvarilo punu saradnju organa državne zajednice Srbije i Crne Gore, pre svega sa Ministarstvom spoljnih poslova, koordiniralo aktivnosti na doslednom sprovođenju Rezolucije 1244 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija, na zaštiti međuljudskih i međunacionalnih manjinskih prava, sve u cilju stvaranja uslova za slobodan i bezbedan povratak prognanih i normalizovanja ukupnog stanja na Kosovu i Metohiji. Zalažemo se za ministarstvo za Kosovo i Metohiju koje bi pratilo aktivnosti nadležnih državnih organa i institucija, da ostvaruje saradnju i pokreće inicijative. Takođe, radi uspostavljanja neposredne kontrole rada, preko radnih tela i parlamenata, jer su se dosadašnja iskustva u praksi pokazala kao krajnje negativna. Sledeće, zbog neposrednog uvida, planiranja i utroška finansijskih sredstava. Primera radi, poslednji zaključak Vlade o nadoknadama i isplati zarada zaposlenih na Kosovu i Metohiji i u raseljenju, čija je primena počela od 1. septembra, naneo je samo štete. Oni koji su primali malo, sada imaju još manje, a oni koji su primali solidno, na više mesta gde postoje zloupotrebe, ostali su nedirnuti. Spiskove o isplatama su pravili ljudi koji su političkim dekretom, najčešće jedne stranke, došli na rukovodeća mesta. Jedan primer: uoči predizborne kampanje Vlada Republike Srbije je donela Uredbu o preraspodeli sredstava po opštinama u Srbiji, a najviše opštinama na Kosovu i Metohiji;tako je Priština sa sedištem u Gračanici dobila 113 miliona, a niko ne zna gde su naznačena sredstva. Ili sledeći primer, utrkuju se ministri, pre mesec dana Đelić kaže da ima 500 miliona evra u budžetu, sada 350, finansijski odbor 150; verovatno naredne nedelje neće biti ništa, ali ono što se finansira iz budžeta redovno kasni 4 meseca, ne znam zašto. Ilustracije radi, želim da ukažem na najvažnije oblasti u kojima bi novoformirano ministarstvo delovalo samostalno i u saradnji sa drugim ministarstvima: lokalna samouprava, koordinatori, načelnici okruga, zdravstvo, obrazovanje, kultura, zaštita kulturnih i istorijskih dobara, lična i građanska stanja, imovinska prava. I, da stanem ovde, u ovim okolnostima, u ovoj situaciji pod okupacijom, na prostoru centralnog dela Kosmeta i u severnom delu Mitrovice formiran je 21 fudbalski klub.Ne da država nije pomogla, uključujući tu i Fudbalski savez Srbije, nego niko nije ni došao da vidi u ovim okolnostima kako omladina u patikama na livadama igra utakmice. Odigrane su dve polusezone. Saobraćaj i telekomunikacije, privatizacija, rad i zapošljavanje, socijalna politika, privatizacija, privreda i mala privreda, trgovina, turizam i usluge. Na kraju, ukoliko skupštinska većina i predlagači ne prihvate predlog za ministarstvo za Kosovo i Metohiju, neophodno je izvršiti transformaciju Koordinacionog centra u organizacionom i kadrovskom smislu, uključujući i izmeštanje njegovog sedišta na Kosovo i Metohiju. Hvala.
Narodni poslanik Nenad Bogdanović, a pre toga po Poslovniku Dušan Proroković.
Retko se javljam da ukažem na kršenje Poslovnika i ne bih se ni javio da govor prethodnog govornika nije bio ovakav kakav jeste. Reklamiram povredu Poslovnika član 99. stav 1. i član 100. stav 3. i mislim da je povređen prilikom govora prethodnog govornika, koji je sa ove govornice rekao da su Vlada Republike Srbije i Koalicija "Povratak" radile u interesu Albanaca i albanskog naroda. Optužiti Vladu Republike Srbije i Koaliciju "Povratak" za veleizdaju jeste uvreda i molio bih da se o ovome izjasni Administrativni odbor. Mi možemo raspravljati o opravdanosti ili neopravdanosti određenih političkih odluka. Ja sam imao mnogo zamerki i na rad Vlade Republike Srbije i na njenu politiku prema Kosovu i Metohiji, ali optužiti jedan organ kolektivno za veleizdaju je velika uvreda. Hvala.
Replika, Zvonimir Stević.
Nemate razloga da reagujete zbog ovoga. Postoji stenogram. Mislim da tako nisam rekao i ne mislim tako, i nisam rekao da su Vlada i Koalicija "Povratak" veleizdajničke. Zbog pogrešnog i poltronskog pristupa međunarodnoj zajednici, zbog onoga što su radili, ja sam rekao da su radili ove tri godine u interesu Albanaca, a na štetu Srba. Brojni su dokazi i primeri za to. Ako treba, dokumentovaćemo to.
Da li, gospodine Prorokoviću, ostajete pri tome? Reč ima narodni poslanik Nenad Bogdanović. (Nije tu.) Reč ima Boris Tadić. Još šest minuta za vašu grupu.
Dame i gospodo poslanici, poštovano predsedništvo, DS želi da iskaže konstruktivan stav kada je u pitanju donošenje zakona o ministarstvima i struktura nove vlade, imajući u vidu, pre svega, državni razlog i mogućnost da vlada valjano obavi svoj posao. Moram da kažem na samom početku da primedbe zašto to Demokratska stranka u vremenu u kojem je imala odlučujuću ulogu u Vladi nije sprovodila ili primenjivala, apsolutno ne stoje, pre svega zato što Vlada i njena struktura nisu definitivno i trajno zatvoreni ili zakucani. Pitanje je procesa kako će se menjati struktura vlade, zavisno od poslova koje ona treba da obavlja. I nije jedne godine ista obaveza za vladu kao i svake sledeće godine, menjaju se i okolnosti u kojima vlada radi. Drugo, čak i da smo mi pravili greške, to ne znači da drugi treba da prave greške. Naše primedbe ili naši amandmani nemaju za cilj da se mi, kao što kaže gospodin Maršićanin, guramo u neku vladu, uopšte nam to nije namera, i to govorim kao predsednik Demokratske stranke. Mi samo želimo da se ponašamo državotvorno i da damo primedbe, da damo doprinos stabilnosti ove zemlje. Ukoliko vlada ne bude formirana na stabilnim osnovama, ukoliko način i struktura organizacije vlade bude takva da bude unutrašnja destabilizacija već u samoj organizaciji iskazana, onda ćemo svi zajedno imati problem, pre svega građani Srbije. Moram da kažem, gospodine Maršićanin, da ste govoreći o neistini koju je rekao član Demokratske stranke, gospodin Pajtić, rekli neistinu. Gospodin Pajtić nijednog trenutka nije rekao da je Ministarstvo za životnu sredinu vodio neko iz DSS-a, nego je rekao da niko iz Demokratske stranke nikada nije vodio Ministarstvo za životnu sredinu. Gospodin Pajtić je rekao da je vaš član, gospodin Obren Joksimović, bio ministar zdravlja i činjenica je da nikada niko iz Demokratske stranke nije vodio zdravstveni sistem u ovoj zemlji, niti je Demokratska stranka imala ministra zdravlja. Vlada je bila sastavljena od predstavnika više stranaka. Neke stranke koje danas sede u parlamentu i formiraće novu vladu imale su predstavnike u toj vladi, na republičkom i saveznom nivou. To važi i za DSS, ali ovog trenutka nije vreme za stranačka nadgornjavanja, ovo je vrlo važan trenutak u kome se formira vlada, kada se donosi zakon o ministarstvima. Ja ću dati jednu vrlo dobronamernu primedbu. Danas je rekao gospodin Mihajlov da treba da ostavimo sada parlamentarnu većinu ili manjinu, uz podršku još jedne stranke koja neće učestvovati u toj vladi, da se sama vlada organizuje, a da mi ne dajemo nikakve primedbe. Mislim da DSS taj stav treba da povuče, jer taj stav znači da ono što jeste zakonodavna materija, jeste nadležnost svakog parlamentarca, ne treba da bude i predmet jedne diskusije i obraćanja parlamentaraca. Ne donosi vlada akt o samoorganizovanju. Vlada na osnovu zakona formira ministarstva ili strukturu ministarstava. Pošto je to zakonodavna materija, svaki poslanik ne da ima pravo nego ima obavezu da se odnosi prema zakonu, dakle, da da svoju primedbu i, u krajnjem slučaju, parlament glasa za tu vladu, ne samo za njen personalni sastav, nego i za strukturu na kojoj ta vlada radi. Moja zbilja dobronamerna primedba je da taj stav povučete, jer će ući u anale parlamentarne prakse, što bi značilo da parlamentarci o nekim stvarima o kojima se govori u parlamentu ili diskutuje mogu da govore, a o nekim stvarima ne mogu. Sa druge strane, taj stav podrazumeva ućutkivanje parlamentaraca ili parlamentarnih grupa. To što ćete vi reći, poštovana gospodo - što vi niste to uradili kada ste bili na vlasti - taj stav ništa ne znači. Možda smo i pogrešili, evo dozvoljavam da smo pogrešili, ali niko nema pravo zbog toga da ućutkuje parlamentarce, poslanike koji su dobili poverenje pola miliona birača ili milion i 200.000 birača, pa čak i da su došli na osnovu poverenja jednog jedinog građanina ove zemlje; jer zato smo mi ovde. Nismo mi ovde da predstavljamo sebe, mi smo ovde zastupnici javnih interesa i to je ono što svaki parlamentarac, šef poslaničke grupe, svaka politička stranka mora da zna. Ukoliko je drugačije, imamo kršenje parlamentarizma, kršenje principa političke civilizacije. Reći ću nešto o ovom zakonu, imajući u vidu dva principa. Pre svega, čini mi se da čitava struktura zahteva ukazuje na jednu stalnu borbu političkog i funkcionalnog principa u formiranju nove vlade, tačnije u organizaciji nove vlade. Ova vlada ima premijera, ima jednog potpredsednika. Diskusije koje ste čuli iz Demokratske stranke oslanjaju se na moderne sisteme upravljanja. Ukoliko jedan čovek ima previše veza, upravljajući sistemom on ne može da obavlja svoj posao. Maksimum veza, imajući u vidu funkciju glavnog menadžera ili premijera, treba ograničiti na tri do pet, jer u suprotnom imaćete zagušenje posla i vlada neće obavljati svoj posao.I, doći će do prekomernog trošenja sredstava, ali ne za svrhu za koju su ta sredstva namenjena, nego će sam sistem trošiti sebe iznutra. Imamo jednog potpredsednika vlade; nije naša sugestija da ova vlada ima pet potpredsednika ili sedam, ova vlada treba da ima onoliko potpredsednika koliko je potrebno da se vrši koordinacija srodnih poslova. Međutim, činjenica da imamo jednog potpredsednika iz G17 plus, a to je Miroljub Labus koji se u medijima najavljuje kao potencijali potpredsednik jednog premijera, jasno govori da će vlada biti podeljena u nadležnosti i da će jedan potpredsednik faktički biti.... (Predsednik:Vreme.) Izvolite? (Predsednik:Kažem, isteklo je vreme.) Evo, završavam, je li isteklo totalno? Faktički će biti potpredsednik samo za privredna ministarstva, a jedan za društvena ministarstva. Vlada mora da bude ustrojena, i to je naša sugestija, na funkcionalan način, da bi mogla da obavlja posao zbog koga se bira. Sa druge strane, čitavo ustrojstvo ministarstva mora da bude podešeno na taj način da omogući razvoj društva. Zato mi predlažemo ministarstvo za informaciono društvo, bez obzira što vi mislite da je to nešto izlišno. To ministarstvo su imala sva društva u tranziciji, u Sloveniji na primer, i to je omogućilo Slovencima da brzo uđu u poslovanje, u rešavanje svojih privrednih problema samostalno, jer su ovladali informacionim tehnologijama. Predlažemo da se formira ministarstvo sporta, naravno, zbog toga što je ovo jedna od najpropulzivnijih grana koju imamo, jer sport jeste i društvena delatnost, ali jeste i privredna danas. Predlažemo da se ministarstvo za kapitalne investicije razloži, jer nemoguće je danas tako objediniti ministarstvo, imajući u vidu funkcionalni privredni razvoj, jer niko ne vezuje više saobraćaj i telekomunikacije. To su razdvojena ministarstva u svim modernim društvima, odnosno u svakom društvu. Potom, nemoguće je objediniti na ovakav način rad ministarstva, jer je očigledno da se pojavila potreba da postoji potpredsednik vlade koji koordiniše ovim aktivnostima, ali iz političkih razloga se to mesto ne dodeljuje Velimiru Iliću i moja sugestija upravo Velimiru Iliću je da će ukoliko preuzme ovakvu vrstu nadležnosti imati ogromna zagušenja u poslu i neće moći valjano da obavlja posao. Mi ćemo, dakle, glasati za ovaj zakon, ukoliko se ovaj zakon popravi. To ne važi samo za ovaj zakon, nego za sve zakone. Demokratska stranka će u radu parlamenta primenjivati konstruktivan pristup i sve vreme će glasati za one zakone, uprkos činjenici da ne pripada vladajućoj većini, za koje bude smatrala da su to dobri zakoni.
Replika, Dragan Maršićanin, zatim Dejan Mihajlov, zatim predstavnik predlagača Radojko Obradović. Ne može se, naravno, izaći na repliku kada neko kaže da ne govorite istinu. Dakle, rekao sam da je gospodin Pajtić izrekao neistinu kada je rekao da Demokratska stranka nikakve veze nije imala sa zaštitom, da nije imala Ministarstvo zaštite životne sredine, budući da je njihov visoki funkcioner bio savetnik predsednika Vlade za tu oblast i to je gospodin Srđa Popović. Mislim da je to činjenica. Reći da nemate veze sa tom oblašću je jednostavno neistina i ja sam to tako okvalifikovao. Gospodin Tadić bi bio u pravu da ja govorim neistinu, da sam rekao ono što je on rekao da sam ja rekao, ali ja to nisam rekao. Za to su dovoljne uši ili stenografske beleške.
Replika, Dejan Mihajlov.
Hvala najmlađem predsedavajućem. Sama ova slika je dovoljna da pokaže da li se u ovom parlamentu uskraćuju prava opoziciji ili bilo šta drugo. Da li je bilo moguće u prošlom sazivu parlamenta da neko iz opozicije sedne i predsedava radom parlamenta? Nije bilo moguće i čak nije bilo potpredsednika iz redova opozicije, čak nisu hteli ni da ih izaberu. To lepo govori kako se i šta radilo, ko je kome uskraćivao prava. Nemojte više te priče da slušamo. Ono što smo mi rekli jeste pravo da dajete primedbu, pravo da nešto predlažete, ali jednostavno pogledajte u zapisnik. To ima gorak ukus, da vi nekome pričate kako i šta da se radi. Vaše je pravo po Poslovniku i nemojte nama da stavljate u usta da mi vama hoćemo da uskratimo pravo da vi raspravljate o bilo čemu i da je to gušenje parlamentarizma u Srbiji. Vi niste poštovali to da sastav skupštinskih odbora treba da bude u skladu sa sastavom parlamenta, pa ste u Administrativnom odboru imali većinu od 80%, iako ste imali manjinu u parlamentu i maltene kao manjinska vlada vladali. Time ste krali mandate, niste hteli da ispoštujete odluku Ustavnog suda, i vi nama pričate o parlamentu u Srbiji. To je nešto što ima loš ukus i niko vama ovde ne uskraćuje pravo. Čuli smo vaše pozivanje u ovom trenutku da je trebalo da budemo svi državotvorni i da nije vreme za stranačka nadgornjavanja; slažem se, ali u čemu je ova situacija različita od situacije koju smo imali pre tri meseca kada ste zastupali isključivo stranački interes, vi i svi ostali? Po čemu se ova situacija razlikuje od situacije od pre tri meseca i od pre godinu dana, kada ste zagovarali i ovo i ono, da nikoga ne sme da bude, kada ste vršili čistke po svim institucijama od pripadnika Demokratske stranke Srbije? Zašto se u različitim vremenima po istim pitanjima drugačije ponašate i drugačije govorite? To smo slušali sve tri godine. Zašto je situacija sada ozbiljnija od situacije koju smo imali 2001. godine? Složio bih se sa vama da je situacija sada gora od one koju smo imali 2001. godine, zato što ste vi bili na vlasti tri godine i zato što je potrebno da stvarno državotvorno i odgovorno pristupimo problemima, i mi državotvorno i odgovorno pristupamo tim problemima. Nemojte nam stavljati u usta ono što nismo rekli. Niko vama ovde prava ne uskraćuje. Imate predsednika Odbora za finansije, predsednike drugih odbora i možete apsolutno da kontrolišete ovu vladu. Loš ukus i gorak ukus ostavlja da vi, koji ste vladali tri godine, nas podučavate kako treba da se uredi rad ministarstava. Imaćete pravo da kroz raspravu o poverenju, kroz interpelacije stavljate svoje primedbe na rad Vlade, da u krajnjem slučaju glasate o nepoverenju, izglasate i da idemo na nove izbore. Od toga, za razliku od vas, nećemo bežati. Da vas podsetim, gospodine Tadiću, ako se ne sećate, u ovom parlamentu za vreme mandata vaše stranke više puta je sa dnevnog reda skidana inicijativa za raspravu o poverenju Vladi, iako je to protivustavno. Ovde se glasalo da se prekrši Ustav i skine inicijativa za raspravu o poverenju Vladi. Vi ste uskraćivali elementarno pravo opozicije da raspravlja o poverenju Vladi za vreme vašeg mandata, odnosno mandata manjinske koalicije DOS. To je istina i nemojte vi nama da držite lekcije o pravima opozicije u ovom parlamentu.
Reč ima gospodin Obradović.
Naravno da je pravo narodnih poslanika da podnose amandmane i da predlažu promene u zakonima koji su na dnevnom redu, ali takođe smatram da je pravo Vlade da predloži ili pravo skupštinske većine da predloži način na koji će ta vlada biti organizovana. Nije najbitnije da postoje određena ministarstva, jer to nije preduslov da će se problemi rešavati. Bitno je da postoje organi uprave i da postoji zakonska regulativa, bitno je da postoji koordinacija između organa uprave, bitno je da postoji skupštinska kontrola. Što se tiče unutrašnjeg uređenja Vlade i koordinacije za slučaj da postoji jedan potpredsednik podsetio bih na Zakon o Vladi i na Poslovnik o radu Vlade. Vlada ima tri odbora u kojima rade srodna ministarstva, u kojima se razgovara o svim interresornim pitanjima. To su Odbor za privredni sistem i državne organe, Odbor za privredu i finansije i Odbor za javne službe. Zašto to prošla Vlada nije koristila ili zašto nije bilo te koordinacije, to samo nama može da bude iskustvo za ono što sledi, ali je i to pitanje rešeno i ne mislim da će biti sporno.
Replika, gospodin Pajtić.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvek nastojim da budem vrlo precizan u onome što govorim za ovom govornicom. Dakle, nisam rekao da Demokratska stranka nije imala nikakve veze sa zaštitom životne sredine. Činjenica je da je Demokratska stranka imala predsednika Vlade i to govori u prilog tome da ne možemo da kažemo da nismo imali nikakve veze sa bilo čim što se dešavalo u toj vladi, i od toga ne samo da ne bežimo nego se time i ponosimo. Vreme će pokazati da je ta vlada uradila i učinila istorijske stvari za ovu zemlju. Rekao sam vrlo precizno da ministar za zaštitu životne sredine nije bio iz redova Demokratske stranke. Dakle, nije bio član Demokratske stranke nego jedne od stranaka koje sada tvore novu većinu u ovoj skupštini. Od reči do reči sam tako rekao. Mislim da je neprimereno iznositi da potpredsednici Skupštine iz redova opozicije nisu predsedavali ovim parlamentom. Vrlo često je gospodin Maravić predsedavao ovim parlamentom u prethodnom sazivu. Mislim da je neprimereno da predsednik parlamenta izlazi da replicira na svaku diskusiju poslanika. U tom smislu nastojim da ne spominjem lično nikada predsednika parlamenta. Odbori u prethodnom sazivu, to je takođe posebno pitanje; tada jedna opoziciona stranka nije učestvovala u odborima i struktura je bila u proporcijama koje su postojale drugačija nego što bi bilo prirodno da jeste, da su sve stranke u tim odborima učestvovale; prosto se jedna stranka odrekla učešća u parlamentarnim odborima. Saglasan sam sa tim da odbori moraju da budu slika stanja koje imamo u parlamentu. Ne slažem se, isto tako, da smo sledili isključivo stranački interes. Ni sada ga ne sledimo. Bilo je više replika i moram da odgovorim na njih. U prethodnom sazivu, sada kada govorimo o inicijativama Svetske banke, stranke koje tvore ovu većinu odbile su upravo predloge onih zakona o kojima govori Svetska banka: zakon o porezu na dodatu vrednost, zakon o energetici, zakon o registraciji privrednih preduzeća, zakon o stečaju, i to bez potrebe, jer smo ukazivali tada da nije sporno da se glasa o poverenju Vladi, da se Vlada obori ukoliko nema u parlamentu većinu, ali isto tako nema prepreke da se raspravlja o ovom zakonu, kao što ni sada ne bi bilo prepreke da se raspravlja o zakonu koji je Vlada predložila. Dakle, do izbora nove vlade ta vlada vrši svoju funkciju. Tek tada je vršila svoju funkciju i sada vrši svoju funkciju i sada bi parlament mogao da raspravlja o zakonskim predlozima koje je predložila Vlada u ostavci. To je ustavna kategorija i žao mi je ako to nekome nije poznato. Nije bilo razloga za to, jer moglo se glasati o nepoverenju Vladi. Ta vlada je mogla pasti, ali zakoni koji su od nacionalnog interesa mogli su biti prihvaćeni. Mi ćemo konstruktivno delovati i prihvataćemo sve zakone za koje procenimo da su u nacionalnom interesu, nezavisno od toga da li se to nekome dopada ili ne. Koristićemo svoje ustavno pravo i pravo koje nam je dalo pola miliona birača, da kažemo za ovom govornicom šta je naš stav i u tome nas neće niko sprečiti. Što se tiče sredstava koja postoje u ovom trenutku u budžetu Republike Srbije, tačno je da se radi o 192 miliona evra u devizama, ali isto tako je tačno da se radi o 424 miliona evra u dinarima i 13 miliona dolara. Dakle, ukupna suma o kojoj je govorio gospodin Vlahović jeste ta, samo jedan deo onih sredstava koja ostaju narednoj vladi je u evrima, a drugi deo je u dinarima.
Gospodine Pajtiću, zamerili ste mi da se kao predsednik Skupštine javljam na replike. Ovo je objašnjenje, nije replika, objašnjenje predsednika Skupštine. Nisam se javio na repliku kao predsednik Skupštine, već sam se javio kao narodni poslanik, jer je replika izazvana mojim izlaganjem kao narodnog poslanika, a bio sam prozvan po imenu i prezimenu, nimalo državotvorno doduše, i uvređen, jer je od strane vašeg kolege rečeno da sam izneo neistinu. Nisam replicirao kao predsednik Skupštine. Poslednji prijavljeni govornik je narodni poslanik Jovan Todorović, 2,5 minuta.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pošto imam samo dva i po minuta, ići ću taksativno. Najpre, upozorio bih gospodina Obradovića, kao predlagača ovog zakona, da nijedno ministarstvo u svom delokrugu nema pitanje koncesija. Gospodin Obradović ne sluša, ali mislim da bi bilo važno da čuje. Dakle, nema pitanja koncesija, a poznato je da imamo koncesije od 1996. godine, zakon o koncesijama, a usvojili smo isti takav zakon u prošlom sazivu ove skupštine, a i gospodin koji će biti ministar za kapitalne investicije govori o tome da će osnovni generator tih kapitalnih investicija biti upravo koncesije. Bilo bi dobro da se to, ako je moguće, precizira u ovom predlogu zakona. Drugo, kao predsednik Odbora za omladinu i sport ove Narodne skupštine dužan sam da iznesem mišljenje, koje je jednoglasno postignuto na prvoj konstitutivnoj sednici Odbora, da je potrebno da u Republičkoj vladi imamo i ministarstvo za sport i omladinu. Nadam se da će skupštinska većina imati razumevanja za takav stav Odbora za sport i omladinu, jer nije politički motivisan, već potrebom da se mladima i sportu da mnogo značajnija uloga, nego što je to bilo u protekle tri godine. Kažem namerno protekle tri godine, od dolaska DOS-a na vlast, zato što kada je bila na vlasti SPS to ministarstvo za sport i omladinu je postojalo i vrlo aktivno je radilo. Mislim da je vreme da ponovo posvetimo odgovarajuću pažnju pre svega mladima, jer ne vidim nijedno ministarstvo koje je predloženo da u budućnosti funkcioniše, koje će se na ozbiljan način baviti problemom mladih. Nisu samo mladi ekonomski ugroženi, iako je istina da je mlada generacija zapravo najveća žrtva tranzicije, da su mladi pretrpeli mnogo toga i u prethodnih deset godina do dolaska na vlast i da upravo ta mlada generacija danas ima mnogo izazova sa kojima, jednostavno, bez odgovarajuće pomoći društva ne može da se izbori. Uzmite pitanje alkoholizma, pušenja, droge, čak od osnovne škole; uzmite pitanje stanova za mlade stručnjake, uzmite pitanje mladih talenata. Zna li neko od vas, gospodo u sali, danas šta je, recimo, sa Mladim goranima kao društvenom organizacijom koja je na stotine hiljada hektara goleti pošumila u ovoj zemlji? Da li neko zna šta je sa Ferijalnim savezom, sa Mladim izviđačima? Dakle, ne političkim organizacijama, nego društvenim organizacijama koje su okupljale mlade. Zna li neko kako se naši sportisti danas pripremaju za učešće na olimpijskim igrama i sa kakvim se problemima suočava Olimpijski komitet, a pre svega u finansiranju ili stvaranju uslova za odlazak na olimpijadu. Znamo da su sportisti i u vreme najvećih sankcija nosili ime Jugoslavije, pronosili slavu i srpskog naroda i svih građana koji žive u Srbiji, donosili i osvajali medalje i probijali sve barijere. Nemamo zakon o sportu, imamo Zakon o sprečavanju nasilja na sportskim utakmicama, ali nemamo državnu instituciju u okviru ministarstva ili Vlade koja bi brinula o redu na sportskim utakmicama. Zato imamo primere da jedni druge ubadaju noževima, da navijači putujući autobusima demoliraju lokale, kafiće itd... (Predsedavajuća – Gordana Pop-Lazić: Gospodine Todoroviću...) ... društveno organizovana briga o mladima. Zato se zalažem da skupštinska većina razmisli i da dobro razmotri amandmane koji su u tom pravcu podneti, a ako to nije moguće da bar u prvoj rekonstrukciji Vlade, nakon 100 dana, razdvojimo tu priču o mladima, jer nijedno ministarstvo, čak ni Ministarstvo vera nema taj segment koji bi brinuo o mladima, koji bi se borio protiv sekti i njihovih pogubnih uticaja.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predstavnici, predsednici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? Gospodine Pajtiću, izvolite, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Demokratske stranke.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, neću iskoristiti sve svoje vreme, samo nekoliko napomena. Podržao bih stav kolege predsednika Odbora za omladinu i sport iz SPS. Mi smo i podneli amandman kojim smo predložili da se uvede posebno ministarstvo za sport i drago mi je da je to stav SPS. Mislim da ćemo time zaista doprineti u konstruktivnom smislu da nekoliko stotina hiljada građana ove zemlje koji se aktivno bave sportom nađu svoj institucionalni izraz u formiranju posebnog ministarstva. Kao stranka, nezavisno od toga što je bilo primedaba na to da li imamo ili nemamo prava da sugerišemo na koji način treba da se konstituiše vlada, odnosno kako treba da izgledaju ministarstva, zaista je naša namera krajnje pozitivna, zaista smatramo da, ukoliko bi bili prihvaćeni amandmani, treba da postoji posebno ministarstvo za sport, što podržava i SPS. Znači, treba da postoji posebno ministarstvo za zaštitu životne sredine, da se razdvoji ministarstvo za kapitalne investicije na ministarstvo za telekomunikacije i saobraćaj i urbanizam i građevinarstvo, zbog prirode posla. Dakle, vrlo teško takvo ministarstvo može da funkcioniše, pa će ta vlada biti stabilnija. U političkom smislu, naravno, možemo da razgovaramo o tome koliko i na koji način se pregrupišemo, ali mislim da nam je svima veoma značajno to na koji način će funkcionisati oblast telekomunikacija ili oblast građevinarstva, kao u ovom trenutku najprofitabilnija privredna grana u zemlji. Zato je najbolje, i u interesu je svih nas, da batalimo, bar kod ovih stvari, to šta je dnevno-politički interes i to ko ima pravo a ko nema pravo da polemiše. Svi poslanici u ovom parlamentu imaju pravo da polemišu i imaju pravo na svoje predloge. Zadovoljan sam da već neke stranke najavljuju da će glasati za neke od naših amandmana. To je, zapravo, konstruktivan doprinos ovom zakonu. Ne mislim i nemojte misliti da su naši predlozi osvrt na bilo koju stranku i na bilo koju političku konstrukciju unutar vlade, dakle, na sve stranke koje će tu vladu činiti, nego jeste, pre svega, naš doprinos u interesu građana. Mislimo da je u interesu građana Srbije i ministarstvo za zaštitu životne sredine, i ministarstvo sporta, i posebno ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija, posebno ministarstvo za urbanizam i građevinarstvo. Mislimo da će, ukoliko glasate za taj predlog, ta vlada zaista moći da radi, odnosno politički da pokriva te oblasti. Na nama je da kritikujemo i kritikovaćemo tek kada ta vlada bude radila. Zato ovo što sada predlažemo i nije nikakva kritika, nije kritika ni ovog predloga zakona, a jeste pozitivan i konstruktivan doprinos. Mislimo da svojim iskustvom možemo da pomognemo u tome. Žao nam je što su provejavali tonovi koji su osporavali pojedinim poslanicima i pojedinim strankama da podnose amandmane i da predlažu izmene zakona. Nadam se da to ubuduće neće biti praksa u ovom parlamentu. U tom smislu, mi ćemo, kao što smo to činili i juče kada smo podržali predloge zakona koje su predlagale druge političke stranke, podržati i ovaj predlog zakona, ukoliko budu podržani naši amandmani i ukoliko struktura buduće vlade bude izgledala tako kako mislimo da će jedino efikasno funkcionisati. Inače, što se tiče volje parlamentarne većine, odnosno volje većine, ona će, svakako, da glasa za zakon za koji bude glasala. U svakom slučaju, naši amandmani su samo predlog, ukoliko većina ne bude bila za to, neće biti prihvaćeni. Još jednom apelujem da imate razumevanja za ono što smo predložili u najboljoj nameri i sa iskustvom koje je postojalo u prethodne tri godine. Da li je neko imao greške ili nije imao greške? Ako je imao greške, to ne znači da drugi treba da prave greške. Treba svi zajedno da se učimo na tuđim greškama. Ukoliko svaki put polazimo od nule, tada nećemo daleko dogurati. Zato vas pozivam da podržite amandmane koje je podnela Demokratska stranka.
Da li još neko traži reč? (Da.) Reč ima gospodin Dačić.
Dame i gospodo poslanici, poslanici SPS-a su u svojim diskusijama izneli niz načelnih primedbi na predloženi zakon o ministarstvima, sa predlozima o kojima naravno predlagači mogu da razmišljaju. Vidite da je gospodin Pajtić sada izrazio zadovoljstvo što je neke od ideja podržala i SPS, a zaboravio je samo da spomene Slobodana Miloševića. Čudim se. Pošto nisu do sada, kad god smo nešto protiv njihovih stavova, uvek to ističu sa zadovoljstvom, ali dobro, ovde se situacija u parlamentu menja iz časa u čas. U svakom slučaju, vi znate da je SPS izrazila načelnu spremnost da podrži manjinsku vladu na čelu sa DSS-om. To naravno podrazumeva da oni koji žele da formiraju vladu i njihovi koalicioni partneri imaju pravo da osmisle na koji način će se taj rad odvijati, kroz Predlog zakona o ministarstvima. Naravno, nikada se to ne završava nekim ozbiljnijim racionalizacijama. Uvek je to, između ostalog, i deo političkog dogovora i deo nekih novih viđenja u odnosu na postojeće stanje. Znači, SPS ima načelne primedbe zašto nema pojedinih ministarstava o kojima smo malopre govorili, Ministarstva za zaštitu životne sredine, zatim omladine i sporta, a zatim se postavlja zaista pitanje ne toliko ministarstva za Kosovo i Metohiju, koliko politike ove države, vezano za Kosovo i Metohiju. To pitanje smo naročito postavili zbog toga što je u prvim vestima koje su se mogle čuti posle potpisivanja tzv. koalicionog sporazuma između ove tri izborne liste figuriralo ministarstvo za Kosovo i Metohiju. Mi ćemo glasati za ovaj predlog zakona o ministarstvima, zbog toga što želimo da se Vlada Republike Srbije što pre formira. Naravno, to ne znači da ćemo mi podržati svaki predlog koji dođe od DSS-a i nekog drugog koalicionog partnera. Malopre je ovde bilo reakcije iz DSS-a od gospodin Prorokovića, mislim da je izašao, da nije trenutno ovde. Poslanik SPS-a Zvonimir Stević je rekao istinu, a to je da je Koalicija "Povratak" nekim svojim činjenjima i nečinjenjima na Kosovu i Metohiji poslužila kao alibi za stvaranje paradržavnih institucija koje su van Rezolucije 1244 na Kosovu i Metohiji. Nisam očekivao da će DSS da se nađe uvređena kada se kritikuje Vlada Zorana Živkovića. Ja se izvinjavam Dušanu Prorokoviću što smo napali Zorana Živkovića i njegovu vladu, ali to je istina. To Srbi na Kosovu dobro znaju. To znaju i vaši članovi DSS-a na Kosovu i Metohiji, to znaju i oni koji su formirali zajednicu srpskih opština na Kosovu i Metohiji, koju predvodi vaš član gospodin Marko Jakšić. Prema tome, nemojte se osećati prozvanim i nemojte se ponašati kao DS, da svaku kritiku odmah doživljavate kao spremnost da se odmah traži povreda Poslovnika. Ja bih gospodina Prorokovića podsetio, zašto nije reagovao na povredu Poslovnika kada je gospodin Pajtić ovde tražio da se utvrdi kvorum, a pri tome njegovi poslanici nisu stavili kartice u poslaničke jedinice. Dobro je poznato da je po Poslovniku, koji su napravili gospodin Pajtić i njegovi kompanjoni, da ne kažem drugovi, pošto je u internacionali, to prekršaj Poslovnika. Pošto ja znam da stara ljubav ipak zaborava nema, onda naravno gospodin Proroković nije tražio povredu Poslovnika vezano za DS nego za SPS. Što se tiče DS-a, ovde je gospodin Vlahović malopre govorio o koordinaciji potpredsednika. Nema koordinacije u Vladi ukoliko nema više potpredsednika. Podsetio bih vas da Vlada Republike Srbije ima više potpredsednika: gospodina Čedomira Jovanovića, gospodina Jožefa Kasu, gospodina Dušana Mihajlovića, gospodina Mileta Isakova, gospodina Nebojšu Čovića i gospodina Žarka Koraća. Znači, nisam spominjao Čovića, jer ne znam da ne reaguje DSS opet negativno. Ko je od ovih potpredsednika u Vladi Republike Srbije bio zadužen za koordinaciju, ono o čemu je govorio gospodin Vlahović, prestrukturiranje, odnosno restrukturiranje javnih preduzeća, ko je od ove gospode stručnjak za to? Ko je stručnjak za evropske integracije? Uostalom, gospodin koji je vodio evropske integracije u Vladi Republike Srbije nije izabran za potpredsednika DS-a, što naravno ne mora da znači da DS nije za evropske integracije. Da li je plod tih koordinacija to što je društveni proizvod u Srbiji, koji je ova vlada Srbije dala, danas manji nego 1997. i 1998. godine? Da li su oni vodili koordinacije i da li je plod koordinacije to što Srbija danas ima milion nezaposlenih i što je po stopi nezaposlenosti na prvom mestu u Evropi? Da li je plod njihovih koordinacija to što je za tri godine otpušteno 400.000 ljudi sa posla i što 300.000 ljudi radi u preduzećima koja su u stečaju? Dobro se zna ko su stečajni upravnici.Dobro je poznato da li je rezultat te koordinacije to što je Srbija u prošloj godini....
Gospodine Dačiću, samo trenutak, jedno obaveštenje imam, izvinjavam se što vas prekidam u toku govora. Pozivaju se članovi Odbora za Kosovo i Metohiju da dođu odmah u salu na prvom spratu, mislim da je delegacija sa Kosova i Metohije.
Uplašio sam se da slučajno nisam povredio Poslovnik. Da li je plod te koordinacije, koju je tako uspešno vodio gospodin Zoran Živković, to što je u prošloj godini spoljnotrgovinski deficit bio pet milijardi dolara? Pet milijardi dolara je najveći spoljnotrgovinski deficit u istoriji Srbije. Za tri godine je spoljnotrgovinski deficit iznosio 11 milijardi dolara. Za tri godine je naša država zadužena za više od dve milijarde dolara. Želeo bih da podsetim, Demokratska stranka stalno prigovara strankama u saveznom parlamentu da nisu ratifikovale određene sporazume i donele zakone o novom zaduživanju kod Svetske banke ili Evropske banke. Nije bilo reči o odbijanju tih zakona, nego o nameri da to uradi nova vlada i novi saziv Skupštine, jer vi niste našli za shodno da u vreme predizborne ćutnje sazovete skupštinu kada je SPS tražila razrešenje Saveta ministara, a sazvali ste Skupštinu u vreme izborne ćutnje. Toga se valjda sećate. Nemojte reći da to nije bila predizborna manipulacija. Samo je reč o tome što niste računali i niste baš bili sigurni ko će da pobedi na ovim izborima. Da li su rezultat te koordinacije, i to kako pišu mediji, kako objavljuju čak i poreski organi, određene provizije koje su uzimane od procesa privatizacije? Uostalom, objavljeno je da su gospoda Janjušević i Kolesar uzela proviziju od privatizacije cementare. Da li je to rezultat tih privatizacija, pošto je gospodin Janjušević bio član Saveta za nacionalnu bezbednost Vlade Republike Srbije a gospodin Kolesar šef kabineta predsednika Vlade, i koliko se sećam on je objavio da je Slobodan Milošević na putu za Hag. Da li mu je to možda bila nagrada? Uostalom, gospodin Janjušević je stručnjak iz oblasti bezbednosti, jer je on počeo da se bavi biznisom, kupio je uređaje za prisluškivanje, koje su, kažu, i državni organi koristili. Ko je u Vladi Srbije koordinirao vezu sa kriminalnim grupama o kojima se ovde govori? Ko je koordinirao vezu sa krupnim kapitalom? Ko je koordinirao onim što se dešava u EPS-u? Vi možete sada da radite šta hoćete i da prebacujete na bilo koga. Čoveka ste vi postavili. Kada se bili u Vladi što ga niste hapsili i smenjivali onda kad ste bili na vlasti? Ko je koordinirao Biroom za komunikacije i čime je sve koordinirao Biro za komunikacije? To dobro znaju mediji u Srbiji. (Predsedavajuća: Gospodine Dačiću, molim vas da se vratite na temu. Vlada je pala, ta o kojoj pričate.) Gospođo Pop-Lazić, mislim da nije baš previše umesno da sa vaše strane dolazi takva primedba. I ja sam ovih dana slušao vaša izlaganja, koja nisu baš mnogo imala dodirnih tačaka sa temom. Prema tome, ponašajte se isto kad ste u opoziciji i kada ste, u ovom trenutku, na vlasti. Ko je koordinirao Vladom Republike Srbije, kada su doneli promenu zakona, vezano za to da 12.000 ljudi u Srbiji može da bude uhapšeno bez odluke nadležnog suda? U Srbiji je tada uhapšeno više ljudi nego za vreme Informbiroa ili za vreme Pinočea u Čileu. Ko je koordinirao pomorom i pokoljom ptica u Vojvodini? Mediji su govorili o tome da to ima nekakve veze sa nekim ljudima iz Vlade Republike Srbije. Uostalom, u parlamentu Srbije je dobro poznato da ste vladali krađom mandata i krađom glasova, bez javnosti, uz ukinute direktne TV prenose. Zato, ne daj bože da ova vlada nastavi tzv. reforme prethodne vlade. Što se tiče žena, naravno da ja nikad ne mogu o ženama govoriti govorom mržnje, kako je to gospođa Lakićević prošli put rekla, jer kako bih ja o njoj mogao da govorim govorom mržnje. Ne bih voleo ni da pojedinci iz DS ženskog pola sebi pripisuju neke demokratske osobine i odlike, ako je dobro poznato da je, uz rukovođenje Skupštinom od strane osoba ženskog pola, gospođe Mićić i gospođe Čomić, došlo do krađe glasova, zbog koje i gospodin Pajtić mora da daje izjave, a i drugi poslanici DS, pred tužiocem. Što se tiče SPS, mi priznajemo da imamo loša iskustva sa ženama u politici, ali smo ipak glasali za amandman gospođe Leile da bude 30% žena na izbornim listama. Znači, da ne širim dalje, iskoristio sam samo koncentrisano vreme koje sam imao, a imam još šest minuta i neću dalje govoriti o tome. Pošto se gospodin Pajtić javlja za repliku, a ja nemam pravo na repliku, želim odmah da mu unapred odgovorim. DS sada u opoziciji želi sebe da predstavi boljom nego što je bila kada je bila na vlasti. Svi znaju kakvi su bili kada su vladali, svi znaju koliko su prostora davali opoziciji. Davali su onoliko prostora u medijima koliko je bilo dovoljno da se objavi da je neko uhapšen. Prema tome, za Srbiju je dobro što je DS u opoziciji. Nadam se da je i za njih dobro.
Gospodin Pajtić, pravo na repliku.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Dačiću, nemam ništa protiv da vi budete portparol vladajuće većine u ovom parlamentu, ali kada imate unutrašnje razmirice, molim vas da to rešite napolju ili da rešite na pregovorima, nemojte sve nas opterećivati time. Da ste se malo informisali, a morali ste, kada već lično napadate, znali biste da nijedan moj kompanjon nije učestvovao, a to je onako agitpropovski izraz, pravi komitetski, u izradi Poslovnika, nego su učestvovale vaše kolege. DSS je predlagač tog poslovnika. Nemojte mnogo da pričate i da se deklarativno zalažete za Kosovo i Metohiju, za ministarstvo za Kosovo i Metohiju, kad niste predložili amandmanom izmenu ovog zakona. Gospodine Dačiću, pune su vam reči Kosova i Metohije. Mi smo podneli 70 amandmana. Trebalo je amandmanom da predložite izmenu zakona. Zašto niste, to je potpuno demagoški. Ne kaže se "pokoljom", nego "pokoljem", gospodine Dačiću.
Pravo na repliku, gospođa Stojačić.
Gospođo predsedavajuća, poštovani poslanici, nisam govorila govorom mržnje, ali se zahvaljujem gospodinu Dačiću. Da sam Lakićević, bila bih gospođica, a pošto sam Stojačić, onda sam gospođa. To što da SPS podržava amandmane koje je podnela lista Demokratska stranka – Boris Tadić, odnosno ja lično, potvrda je da SPS ponekad može i da donese ispravnu odluku. To možda ima i neke veze sa stajlingom gospodina Dačića, koji je danas u sportskom maniru.
Po Poslovniku, gospodin Šormaz.
Javljam se po Poslovniku, naravno, legendarni član 100, gde se govori da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine i da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Ne znam po koji put gospodin Pajtić danas iznosi neistine za ovom skupštinskom govoricom i mislim da ste morali da ga upozorite, jer je on sada rekao da su poslanici DSS-a promenili Poslovnik. Gospodine Pajtiću, uzmite Poslovnik i pogledajte završne odredbe. Šta piše? Poslovnik važi od 6. juna 2002. godine, a prethodni Poslovnik, onaj na kome su radili poslanici DSS-a, prestao je da važi 6. juna 2002. godine. Znači, aktuelni Poslovnik je poslovnik koji ste vi doneli i ovde ste za govornicom izneli neistinu. Molim da se Administrativni odbor izjasni o tome da li je gospodin Pajtić prekršio Poslovnik, uvredio sve poslanike, naročito poslaničku grupu DSS.
Gospodine Šormaz, dozvolite da vam dam objašnjenje. Meni je veoma teško da primenjujem taj vaš nedemokratski poslovnik, pa ću ostaviti da vas dvojica to raspravite među sobom. Izvolite, gospodine Pajtiću - replika.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Šormaz, pošto očigledno nastavljate praksu od današnjeg dana uskraćivanja poslanicima da podnose amandmane i da na bilo koji način predlažu izmenu vaših predloga, onda je, po tome, verovatno i povreda Poslovnika kad neko kaže da ste predlagač Poslovnika. Inače, pozivam se na ono što ste rekli. Možemo da okrenemo poslednju stranu Poslovnika i videćemo da se izmena o kojoj vi govorite sastoji samo u tri člana. Osnovni tekst jeste predložila DSS.
Gospodin Šormaz traži da se Administrativni odbor izjasni o povredi Poslovnika, člana 100. Pravo na repliku, gospodin Ristivojević.
Uvažene kolege narodni poslanici, samo kratko da repliciram gospodinu Pajtiću koji ovde spočitava neke razmirice unutar koalicije. Gospodine Pajtiću, poslednjih sedam-osam meseci ova država živi unutar razmirica koje postoje u vašoj stranci, a prelamaju se preko Vlade Srbije. Ministri se biraju spram pojedinih koalicija i vi nama prebacujete neke razmirice u koaliciji. Razmirice unutar vaše stranke su ovu zemlju zaustavile u onome što se zove evroatlantske i evropske integracije. Poslednji koji bi mogli da prebace nešto ovoj vladi koja tek treba da se formira, to ste vi, a ono što bi trebalo sada da radite – posvetite se problemima unutar vaše stranke. Sad završite lepo, uzmite metlu i počistite. Nemojte da se bavite novom vladom.
Pošto se više niko ne javlja za reč, završili smo krug replika, zaključujem načelni pretres i određujem pauzu do 15 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa Predlogom zakona o ministarstvima. Molim da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Već ste čuli svi, danas je poginuo predsednik Republike Makedonije Boris Trajkovski i molim vas da na početkuovog dela zasedanja minutom ćutanja odamo poštu. Slava mu. Pošto smo završili načelni pretres, saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Obaveštavam vas da su pisanim putem povukli svoje amandmane narodni poslanici Slobodan Lalović na član 9. i član 14. stav 2, Nikola Novaković na član 4. stav 1. i Dragan Rafailović na član 25. i član 7. stav 1. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu? (Odbija.) Da li neko želi reč? Gospođa Čomić, izvolite.
Dame i gospodo, amandman na član 2. Predloga zakona o ministarstvima odnosi se na tačke 5) i 12) koje se menjaju i glase: tačka 5) Ministarstvo poljoprivrede i vodoprivrede i tačka 12) Ministarstvo nauke. Posle tačke 16) dodaje se tačka 17) koja glasi: "Ministarstvo za zaštitu prirodnih bogatstava i životne sredine". Obrazloženje za predlog ovog amandmna sastoji se u sledećem. Saglasno Ustavu Republike Srbije, Republika uređuje i obezbeđuje sistem zaštite i unapređenja životne sredine, a to se ostvaruje i sprovodi kroz organizaciju državne uprave primenom propisa i obavljanjem poslova i zadataka u nadležnosti državne uprave. Zaštita životne sredine i upravljanje prirodnim resursima je prioritetni zadatak u procesu razvoja zemlje, jer na taj način osiguravamo očuvanje biološke i geološke raznovrsnosti područja Republike, odnosno očuvanje prirodnih bogatstava i zaštita svih činilaca. Usvajanje ovog amandmana iziskuje i usvajanje drugih amandmana, ukupno sedam, koji su podneti kao posledični amandmani na amandman na član 2, zbog toga što se odredbe člana 2. koje se tiču imena ministarstava provlače kroz članove kojima definišete nadležnosti ili kroz prelazne i završne odredbe kojima definišete koji republičkiorgani i organizacije nastavljaju sa radom. Zašto ovaj amandman? Samo kratko da podsetim kakvo je stanje zatečeno u 2001. godini. Voda u Srbiji je podeljena u sedam nadležnih ministarstava i očigledna je politika vlade u budućem periodu da ponovo vodu, kao nacionalni resurs prvog reda, ne stavi u jedno ministarstvo. Znajući za takvu odluku, nismo u predlogu amandmana tražili i vodoprivredu, samo šume, ali na ovom mestu želim da kažem da je neophodno da nova vlada utvrdi nacionalnu strategiju upravljanja vodama, temelje za nacionalnu strategiju, kroz mrežno telo koje bi moralo u vladi da radi na kontroli kvaliteta vode, monitoringu površinskih i podzemnih voda, kao i na procentu eksploatacije ili na hidroenergetskom potencijalu ukupne vodne količine na teritoriji Republike Srbije, što je posao od prvorazrednog značaja. Upravljanje svim vrstama otpada je prva tema za buduću vladu, pošto ne postoji nijedna deponija za skladištenje otpada prema bilo kojim standardima Evropske unije; nedostatak monitoringa emisija i imisija u atmosferu i hidrosferu zbog zastarelih tehnologija u industriji i poljoprivredi. Tek pre godinu dana donesen je poseban Zakon o jonizujućem zračenju i o obavezi obaveštavanja javnosti o opasnosti od zračenja, u zavisnosti od toga koliki je UV indeks po oznakama od jedan do deset. Neadekvatna je inspekcijska kontrola zbog neadekvatnog broja inspektora, njihove opremljenosti i nepostojanja adekvatnih ingerencija. Zatim, neadekvatan je broj, nažalost, stručnih kadrova koji hoće u okviru državne uprave da se bave zaštitom životne sredine, iz potpuno razumljivih razloga, jer u budžetskim sredstvima za to nikada nema dovoljno novca. Nepotpuna je primena međunarodnih konvencija i ugovora koje je država preuzela - očekuje nas 65 konvencija za usvajanje i na nivou parlamenta Republike Srbije i na nivou državne zajednice. Loše je stanje u održivom korišćenju i zaštiti resursa; stanje u ribarstvu; krivolov, vrlo blagim izmenama Krivičnog zakona i stavljanjem oštećenja životne sredine do potpunog uništavanja, dakle odlukama da to bude krivično delo, kažnjivo zakonom, a ne prekršajno, kao i krivolov koji podrazumeva izlov plemenitih i drugih vrsta riba hemijskim metodama ili bilo kojim drugim nedozvoljenim metodama. Dakle, to je bila prva stepenica u zaštiti onoga što je nacionalni resurs. Činjenica da postoji funkcionalno ministarstvo je razlog više da se u danu za glasanje odlučimo da prihvatimo ovaj amandman i time omogućimo da poruka na dan kada se glasa o Vladi Republike Srbije bude da se glasa za evropsku politiku nove vlade.
Da li još neko želi reč?
Poštovane kolege narodni poslanici, pridružujem se amandmanu gospođe Čomić za formiranje ministarstva za zaštitu životne sredine i prirodnih bogatstava. U prethodnom mandatu bio sam zamenik predsednika Odbora za zaštitu životne sredine, gde smo razmatrali sva ova pitanja i gde smo pokušali na neki način, prateći najbolje evropske tradicije, da uskladimo naše zakonodavstvo i da u budućnosti zaštita životne sredine ne bude limitirajući faktor razvoja za naša preduzeća. Situacija je zaista alarmantna. Do 2010. godine treba da prilagodimo našu industriju zahtevima moderne proizvodnje, održivog razvoja, a eventualno do 2015. godine poneko preduzeće bi moglo da bude izostavljeno iz ovoga. Od 27 preporuka Evropske unije koristi se svega pet preporuka. Kada bismo u ovom trenutku koristili standarde Evropske unije verovatno bismo zaustavili našu kompletnu industriju. To je i suviše ozbiljan problem da bi se mogao razmatrati na ovakav način kako je predlogom o sastavu ministarstava predloženo. Mi smo sada, što se tiče zaštite životne sredine, na nivou na kome su razvijene evropske zemlje bile 1970. godine. Treba da kažem da je Zakon o zaštiti životne sredine i prirodnih bogatstava bio doveden gotovo do kraja i da su bili usaglašeni amandmani sa gotovo svim poslaničkim grupama u Republičkoj skupštini. Nažalost, taj zakon nije prihvaćen. Osnivanjem Ministarstva za zaštitu prirodnih bogatstava i životne sredine tadašnja Vlada Srbije je potvrdila svoje opredeljenje da je životna sredina prioritet i kao podrška ekonomski reformama. U okviru istog ministarstva prvi put su obuhvaćene na jednom mestu nadležnosti zaštite prirodnih resursa, uključujući geološka istraživanja i ribarstvo, koje je, da podsetim, bilo u okviru stočarstva, odnosno u okvirima poljoprivrede. Ovde vidimo vraćanje šumarstva, odnosno zaštite šuma u okvire poljoprivrede. Da podsetimo da će Ministarstvo za poljoprivredu imati veoma veliki posao, jer ih čeka oko 300.000 strana, oko 100.000 strana koje treba objaviti u "Službenom glasniku". Cela regulativa zahteva rad oko 1000 eksperata u oblasti poljoprivrede, što iznosi 250 radnih dana godišnje. Deset dana je potrebno za usaglašavanje 10 strana jedne direktive sa nacionalnim zakonima. Zakonska regulativa u oblasti poljoprivrede kreirana je više od 30 godina i, pored saobraćaja, poljoprivreda je regulisana jednom jedinstvenom politikom. Smatram da bi ovaj deo oblasti zaštite šuma trebalo ostaviti tamo gde je bio i podržavam ovaj predlog Gordane Čomić da izmenimo ovaj zakon amandmanom i ponovo predvidimo ministarstvo za zaštitu životne sredine i prirodnih bogatstava. Smatram da je potrebno da promenimo jednu praksu da oni koji naslede nekoga ko je bio pre njih menjaju sve. Potrebna je jedinstvena strategija razvoja u ovoj državi, da ne počinjemo stalno ispočetka i da ono što je bilo dobro na neki način ne gurnemo u stranu i počinjemo sve ispočetka. Pozivam vas da glasate za ovaj amandman.
Da li još neko želi reč?
Poštovani potpredsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Demokratske stranke vrlo pažljivo je pročitala predloženi zakon o ministarstvima i donela zajednički zaključak da to nije dobar predlog. Obrazložiću zbog čega. Argumentacija koja je iskorišćena u predlogu ovog zakona - da se time postiže racionalizacija kod organizacije ministarstava i bolja organizaciona šema - ne stoji i to nije obrazloženo u Predlogu zakona. Pokušaj da se kroz formiranje svake nove vlade menja i Zakon o ministarstvima možda može da liči, a mislim da je to verovanje opravdano, da se Zakon o ministarstvima prilagođava personalnim rešenjima, što nije dobro. U pokušaju da se u toku diskusije obrazloži Predlog zakona rečeno je da su određeni propusti koji su postojali,ako su postojali, u radu Ministarstva za zaštitu životne sredine i upravljanje prirodnim resursima, razlog za promenu Zakona. Mislim da to nije valjana argumentacija. Ono što smo takođe čuli u toku rasprave, da se poslanicima Demokratske stranke osporava pravo da predlažu amandmane, jeste nešto što zaista nisam očekivao da čujem u ovoj skupštini. Ako je uvaženi gospodin koji je tako nešto izjavio želeo da uvredi poslanike Demokratske stranke, mogu mu reći da je uspeo u tim nastojanjima. (Predsedavajući: Molim vas, tema.) Tema je primedba naše poslaničke grupe i amandman koji je uvažena gospođa Gordana Čomić predložila ... (Predsedavajući: Gospodine Živkoviću, držite se amandmana.) Predložila je da se član 14. promeni i da se uredi Ministarstvo za zaštitu životne sredine i upravljanje prirodnim resursima, što je bio dobar predlog sadržan u prethodnom zakonu, kao i Ministarstvo o nauci, tehnologiji i razvoju. Mi predlažemo da se praktično zadrži prethodno rešenje. Ovog puta moram da kažem da sam nezadovoljan time što Predlog zakona nije dat na razmatranje odgovarajućim skupštinskim odborima, kao što je to urađeno kod skupštinskog Odbora za zakonodavstvo i upravu. Ti odbori su se izjasnili o ovom zakonu. Ja sam kontaktirao sa uvaženim kolegama koji se bave naukom i sličnim problemima i ne pripadaju samo poslaničkoj grupi Demokratske stranke, nego i drugim poslaničkim grupama, i oni su saglasni da u tom delu Predlog zakona nije dobar. U isto vreme, mogu vas uveriti da bi resorni odbori, Odbor za zaštitu životne sredine i Odbor za nauku i tehnološki razvoj, sigurno doneli odluku kojom bi ovakav predlog zakona bio osporen. Možda je to bio razlog što Predlog zakona nije dostavljen ovim skupštinskim odborima. Moram vam reći da bi ovakav zakon izazvao zabrinutost kod stručnih ljudi, ljudi koji rade na institutima i na fakultetima, zašto se sada ove dve izuzetno značajne oblasti, zaštita životne sredine i upravljanje prirodnim resursima i nauka, spajaju u jedno ministarstvo. Možda će neke opravdano uplašiti da će možda i namere Vlade biti takve da se tu suzi finansiranje i tome slično. Iskoristio bih ovu priliku da pozovem uvažene kolege narodne poslanike da podrže amandman koji je predložila gospođa Gordana Čomić o tome da se promeni određen broj članova u Predlogu zakona i time ostvari rešenje da postoji Ministarstvo za nauku i posebno Ministarstvo za zaštitu životne sredine i prirodna bogatstva. Time bismo otklonili zabrinutost ljudi koji se bave ovim problemima, a u isto vreme omogućili da u ovoj oblasti nauka i zaštita životne sredine uspešno funkcionišu i ostvarili ciljeve za koje se valjda svi zajedno zalažemo, a to je razvoj našeg društva i naše zajednice.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Molim sve poslanike kad god su nezadovoljni što predlagač po njihovoj proceni ne ume dovoljno da obrazloži neki amandman, neka pomognu u tome, ali nemojte da se udaljavamo od teme. Teme su amandmani i stvarno ću morati da primenjujem Poslovnik i oduzimam reč kad god se poslanik ne drži teme. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Odbija. Izvolite, reč ima gospodin Petrović.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo poslanici, tema ovog amandmana jeste naziv ministarstva za privredu, koje je ranije bilo nominovano kao Ministarstvo za privredu i privatizaciju. Kada bude došao na dnevni red amandman koji se bavi suštinom delokruga, dakle, suštinom nadležnosti ovog ministarstva, reći ću još nekoliko reči, ali mislim da je načelno ovde važno istaći da je nadležnost ministarstva za privredu, prema Predlogu zakona, gotovo identična sa nadležnošću postojećeg Ministarstva za privredu i privatizaciju. Politika Demokratske stranke koja je, što ste ispravno primetili, protekle tri godine bila kreator javnog života i zbivanja u Srbiji, imala je jedan atribut, ona je bila iskrena. Mi smo i tadau ekspozeu pred izbor prethodne Vlade, a i kasnije, privatizaciju istakli kao temeljan socijalni proces. Dakle, privatizacija je, a koliko vidim niko suštinski nema nekakav prigovor na to, osnov promene ranijeg ekonomskog i celokupnog društvenog sistema i prilagođavanje Srbije standardima po kojima žive civilizovane zemlje Zapadne Evrope i Amerike. Iskreno govoreći, ne vidim razlog zbog čega je predlagač izbacio privatizaciju iz naziva ministarstva. Ne vidim čak ni razlog ideološke prirode, jer, koliko mogu da zaključim, a to su i govornici ovde rekli, čak ni poslanička grupa koja će podržati novu vladu nema, takođe, ništa protiv privatizacije, jer je tako jedan od poslanika ovde rekao i mislim da je to u njihovim programskim dokumentima zabeleženo. Ne vidim razlog ni za demagošku poziciju. Dakle, privatizacija u Srbiji nije završena i ova vlada će nastaviti privatizaciju baš onako kao što je to radila i prethodna vlada. Ma koliko da je u predizbornoj kampanji revizija privatizacije bila jedna od glavnih tema, i sa tim se, takođe, ništa neće dogoditi. Razlog zbog čega ovo govorim jeste da se za dva ili tri meseca, kada bude prošlo 100 dana vlade, ponovo ovde vidimo i da zaključimo da, u stvari, suština politike države Srbije, ma ko bio izvršna vlast, kada je privatizacija u pitanju, ne može da bude promenjena, jer je to suštinski društveni proces koji Srbiju civilizuje. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su podneli narodni poslanici Dušan Petrović i Aleksandar Vlahović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Odbija. Izvolite, reč ima gospodin Petrović.
Dakle, drugo ministarstvo koje će se baviti ekonomskim temama na nešto drugačiji način je predmet opet ovog... (Predsedavajući: Izvinite, gospodine Petroviću. Molim vas, bez dobacivanja, molim vas. Izvolite.) Hvala najlepše, gospodine potpredsedniče, ne smeta mi. Dakle, uživam u nekorektnostima koje gospoda poslanici imaju, ali to je stvar elementarne kulture i vaspitanja. Elem, koliko mogu da vidim, najbitnija promena u odnosu na dosadašnje ustrojstvo izvršne vlasti u Srbiji jeste formiranje ministarstva za kapitalne investicije. Suštinska primedba koju Demokratska stranka ima jeste da nije moguće na valjan način organizovati izvršnu vlast ukoliko bude spojen delokrug tri velika ministarstva, dakle, saobraćaja, telekomunikacija i urbanizma i građevina. Mislimo da je za državni interes veoma dobro da dođe do razdvajanja Ministarstva saobraćaja i telekomunikacija, s jedne strane i Ministarstva za građevinarstvo i urbanizam, s druge strane, kako je to i do sada bilo. Kako je ovde spočitano da se stavljaju predlozi koje je dosadašnja vladajuća većina i vladajuća politika u Srbiji mogla da primeni dok je bila na vlasti, samo želim da kažem da su u drugoj polovini 2003. godine bile veoma ozbiljne i intenzivne konsultacije, čiji cilj je bio da dovedu do izmene važećeg Zakona o ministarstvima, a intencija je bila da se izvrši razdvajanje Ministarstva saobraćaja i telekomunikacija. Takođe, videćemo se za 100 dana i videćemo kako će funkcionisati ministarstvo za kapitalne investicije, a takođe i o njegovoj nadležnosti ću reći nešto kada dođe kompetencija tog ministarstva na dnevni red.
Hvala vam. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, pridružujući se zahtevu, odnosno podnetom amandmanu kolege poslanika iz poslaničkog kluba Demokratske stranke gospodinu Aleksandru Vlahoviću i Dušanu Petroviću za promenu sadržaja člana 2. predloženog zakona o ministarstvima, zaista želim da još jednom naglasim ovde koliko je važno da do kraja sagledamo koji su razlozi za podnošenje ovakvog amandmana i usvajanje njegovog sadržaja iz predloga. Ako je obrazloženje dato u Predlogu ovog zakona toliko neuverljivo, da novo ministarstvo koje ima samo jednu ovako prepoznatljivu i upečatljivu adresu - kapitalne investicije, kao da ih nigde nema izvan delokruga ovih poslova državne uprave koja je obuhvatila dva ministarstva, onda zaista je i neka vera da će efikasnost vlade (kao što stoji u naznaci razloga za donošenje ovog zakona) biti poboljšana time što je formirano novo ministarstvo za kapitalne investicije, taman toliko izvesna koliko je i ubedljivo obrazloženje koje stoji u Predlogu ovog zakona. Samo u jednoj rečenici nastaje novo ministarstvo spajanjem poslova iz delokruga dva ministarstva. Dosadašnja iskustva govore da su se iz Ministarstva saobraćaja i telekomunikacija, koje je izuzetno značajno po sadržaju i delokrugu poslova koji su njime obuhvaćeni, mogla formirati dva ministarstva, ali potpuno kompetentno, da se razvijao sadržaj ovih poslova koji su u njihovom delokrugu. Dobro, hajde da uvažimo činjenicu da je jedan od načina za smanjenje troškova administracije, ovde je naglašeno da se to može meriti u promilima, i smanjenje ministarstava. Na ovaj način očigledno je da je ovo bilo pitanje političkog kompromisa, pre nego iznalaženje nekih efikasnih rešenja koja će obezbediti bolju stabilnost buduće vlade i njenu visoku efikasnost; zaista, mislim da je to potrebno više puta naglasiti zbog građana Srbije, a nemamo nikakav negativan komentar, koji čekaju da se formira nova vlada i da počne da radi. Ako je to bila cena političkih kompromisa nove koalicije formirane u ovoj skupštini, onda je zaista potrebno da više puta kažemo da ne očekujemo, ispred poslaničkog kluba Demokratska stranka – Boris Tadić, da će rad ovog ministarstva ovako formiranog, sa ovim obrazloženjem, biti efikasniji. Naravno da je potrebna koordinacija za ovako važne poslove kao što su kapitalne investicije. Još jednom napominjemo da ih ima izvan ovih ministarstava, pre svega u Ministarstvu za energetiku, a i u resoru drugih ministarstava, i ako je bila potrebna koordinacija nekoga ko ima političku težinu u okviru vladajuće koalicije, onda je to moglo da se obavi sa mesta potpredsednika Vlade. Ali, ako je obrazloženje da je Vlada u svojoj konfiguraciji efikasnija, jeftinija i bolja zato što ima manje potpredsednika, zato što je spojeno jedno ovakvo glomazno ministarstvo, zaista mislim da nemamo puno razloga da očekujemo da će tako i biti. Ali, nemojte da bude da je DS podnosila amandmane da bi vršila neku opstrukciju, vezano za donošenje zakona o ministarstvima i formiranje Vlade. Naprotiv, naša je obaveza kao stranke koja je bila kičma prethodne vlasti da konstruktivno damo sve sugestije, da sa punim pravom, jer to očekuju i građani koji su glasali za DS, ukažemo na sve ono što smatramo da je važno za stabilnost buduće vlade i njenu efikasnost. Nemojte da pokazujete nervozu pre nego što smo došli do formiranja vlade ili ocene njenoga rada. Naša obaveza je da se bavimo poslom za koji smo dobili mandat u Skupštini Republike Srbije i to ćemo činiti i ubuduće. Pozivam narodne poslanike da zaista još jednom razmislimo i izglasamo ovaj amandman i da ostavimo rešenje koje je bilo dosta dobro u prethodnom zakonu o ministarstvima. Ne vidim nijedan razlog - da je postojao, on bi bio dat u obrazloženju ovog zakona - da ova dva ministarstva treba usvojiti na način kako je to predloženo.
Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? Izvolite. Ja bih zamolio sve narodne poslanike, zbog stenografskih beleški, da se predstave.
Ja sam Miroslav Janković, član Narodne demokratske stranke. Razumeo bih predlagača koji je predložio ovaj amandman i još neke amandmane kada želi da popravi. Uvideli su grešku, rekli su, pogrešili su negde, razumemo to i žele da poprave. Ali, ne razumem kada predlažu recept koji su oni primenili. Posebno kada predlaže neko ko je i dan-danas na mestu u vlasti, kada je ministar, kada je u Vladi, to ne mogu da razumem. Posebno ne mogu da razumem recept, koji nije pokazao uspeh ili je pokazao niz afera, u prethodnom zakonu o ministarstvima. Ministarstvo za kapitalne investicije sada, a ranije ministarstvo za telekomunikacije i ministarstvo za urbanizam, faktički je isti raspored rada, samo je raspodela organizacije sprovođenja tih poslova različita. Šta nam je prethodno iskustvo? Prethodno iskustvo nam je rad ministarke Rašete-Vukosavljević. Prethodno iskustvo nam je asfaltiranje koje je vršio Čume. Prethodno iskustvo nam je Zakon o izgradnji objekata koji niko nije u stanju da primeni u Srbiji. Prethodno iskustvo nam je legalizacija objekata. Dakle, šta se tu predlaže? Ne predlaže se ništa novo, ne predlaže se tzv. zaštita državnog interesa. To nije suština predloga. Suština predloga je drugo. Suština predloga je da ostanemo, ako možemo, još jedan dan duže. Suština predloga je da ne kažemo da se ova dva zakona mnogo ne razlikuju. Nama se ne sviđa ko će da vlada, a ne šta će da radi - to treba ovde otvoreno reći. Svi ovi amandmani za sadržaj imaju borbu protiv nove vlasti koja treba da dođe. Izdržaćemo još i ovo, a poslanici Narodne demokratske stranke će glasati protiv ovog amandmana.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Gospođo Milošević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vidim da su se u ovoj skupštini izgubili neki dobri maniri iz prethodnog saziva. Naime, svaki predlagač zakona uvek je obrazlagao zašto amandman odbija, a ako ga prihvata onda je sastavni deo predloga zakona. Dakle, predlagač samo odbija, bez obrazloženja. Ja razumem zašto ne obrazlaže, jer teško je obrazložiti odbijanje amandmana koji su stvarno izuzetno važni i prihvatljivi, pre svega za vas koji treba da na sebe prihvatite odgovornost vršenja vlasti. Ali, dobro, to je vaš izbor, a naša je obaveza da vam na to ukažemo. Dakle, govorimo o amandmanu koji se odnosi na ministarstvo za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku. Dakle, Ministarstvo za rad i socijalna politika tako zajedno teško da mogu da opstanu. Zašto? Ministarstvo za rad i zapošljavanje tretira potpuno novu i drugačiju materiju od onoga što pretpostavlja socijalnu politiku i bavljenje socijalnim problemima. Podsetiću vas da je Ministarstvo za socijalnu politiku zapravo najviše radilo, i po svima, po onome što ste vi izjavljivali na ovoj skupštini, to ministarstvo je od svih vas dobijalo najveće pohvale. Vi ste aplaudirali ministarki Gordani Matković. Meni je žao, možda vi nemate takav kadar, ali i ma kakav drugi bio bi korisniji nego da socijalna politika ostane zapostavljena. Dakle, predlažemo u članu 2. tačka 11) da se ministarstvo za rad,zapošljavanje i socijalnu politiku podeli, tako da se posle tačke 11) dodanova tačka 11a koja glasi - ministarstvo za socijalnu politiku i boračka pitanja, a tačka 11) se menja i glasi - ministarstvo za rad,zapošljavanje, mala i srednja preduzeća. Zašto je potrebna ovakva podela? Upravo zato što je ministarstvo za rad i zapošljavanjeizuzetno bitno u svim zemljama u tranziciji, jer ne zaboravimo da smo do 2001. godine, kada je prethodna vlada stupila i preuzela mandat da vrši vlast, već imali 700.000 nezaposlenih, a u ove dve i po godine broj nezaposlenih povećao se za još 240.000. Ministarstvo za rad i zapošljavanje je izuzetno važno u periodu tranzicije, kada treba da se kroz poseban zakon definišu prava zaposlenih i mogućnosti za njihovo zapošljavanje. Naime, kroz mala i srednja preduzeća i afirmisanjem malih i srednjih preduzeća, stvaranjem uslova za njihovo otvaranje, najlakše se pospešuje proces novog zapošljavanja, zapošljavanja onih koji su u periodu tranzicije ostali bez posla. S druge strane, za razliku od ovog radno sposobnog stanovništva, imamo socijalno ugrožene kategorije koje i te kako imaju potrebu za državnom i društvenom socijalnom brigom. Podsetiću vas da je prethodno ministarstvo za socijalna pitanja uspelo svojim radom da premosti mnoge teškoće koje su se javile u periodu tranzicije. Mi nismo imali dovoljno sredstava da pomognemo onoliko koliko je bilo neophodno, ali je ministarstvo u svojoj oblasti bilo najuspešnije i tu najosetljiviju kategoriju ljudi uspelo je da pokrije i da im obezbedi koliko - toliko socijalni nivo. Znači, sada kada vi preuzimate mandat i odgovornost za kategoriju radno sposobnih ljudi i socijalno ugrožene kategorije, sada kada zanemarujete potrebe jednih i drugih, bojim se da ni jedni ni drugi neće biti zbrinuti na pravi način i ni jednima ni drugima ova država i ovo društvo neće omogućiti da zapravo sebe afirmišu kroz mala i srednja preduzeća, odnosno socijalno ugrožene kategorije kroz državna i socijalna davanja koja im pripadaju.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Predlagač ne prihvata. Ivolite, gospođa Snežana Lakićević-Stojačić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, žao mi je što nije prihvaćena inicijativa celokupne javnosti naše zemlje da se prilikom formiranja nove vlade Republike Srbije napravi ministarstvo za sport i omladinu. Ogromnim konsenzusom svih sportskih saveza u našoj zemlji, onih koji osvajaju najznačajnije medalje i najznačajnija odličja u oblasti sporta i tako reprezentuju ovu zemlju Srbiju, dobili smo podršku [[Dobacivanje iz sale.]] Imate li želju da mi nešto kažete? Možete to uraditi u hodniku, ali nemojte dobacivati, budite ljubazni. Ovo nije stvar politike, draga gospodo iz DSS-a, ovo je stvar stila, stava i poštovanja prema najboljem proizvodu koji ova zemlja Srbija ima. Da vas podsetim, prilikom izrade omnibus zakona, gospodo iz DSS-a, i prenosa nadležnosti na AP Vojvodinu, Odbor za sport vaše stranke je podržao formiranje Pokrajinskog sekretarijata za sport i omladinu i imao mnogo radikalnija rešenja o prenosu nadležnosti, nego što sam imala ja kao član GSS-a i član Izvršnog veća Vojvodine, koja je zadužena za sport i omladinu. Najmanje što možete u ovom trenutku je da sačekate i saslušate ono što će verovatno i za vas značiti u olimpijskoj godini, a to je pošten i ispravan nastup naših reprezentativaca na olimpijskim igrama u Atini. Nisu ti sportisti zaslužili da prilikom ovog amandmana vi dobacujete i vređate u raspravi o formiranju ministarstva za sport i omladinu. Samo ću vas podsetiti da trenutno u našoj zemlji ima više od 12.000 klubova, 80 saveza po granama sporta i preko 100 opštinskih saveza. Samo Fudbalski savez Srbije ima, na primer, 2.500 klubova sa preko 400.000 fudbalera svih selekcija na teritoriji Srbije. To je ogroman sportski potencijal koji ova naša zemlja u oblasti sporta ima. Ono što je najvažnije i što me je posebno vodilo da podnesem ovaj amandman je činjenica da prestankom funkcionisanja saveznih organa preko 76 granskih saveza Srbije i Crne Gore verifikuje i okuplja veliki broj reprezentativnih selekcija koje Sportski savez Srbije servisira u domenu finansijske podrške Republike Srbije za međunarodne nastupe svih reprezentativnih selekcija, kako juniorskih, tako i seniorskih. Ove 2004. godine u oblasti sporta će predstavljati državu Srbiju u 62 sporta, učestvovaće na 90 svetskih prvenstava, 88 svetskih kupova, 120 evropskih prvenstava. Nije malo, gospodine, mnogo je za ovu malu zemlju. Učestvovaće na 35 evropskih kupova, 40 balkanskih šampionata, 318 međunarodnih takmičenja, što čini impresivan broj od 700 međunarodnih sportskih događaja. Najvažniji događaj ove godine su olimpijske igre u Atini i velika podrška Olimpijskog komiteta Srbije i Crne Gore da zemlja dobije ministarstvo sporta i omladine. Nadala sam se da ćete imati malo više poštovanja prema onima od kojih očekujete medalje i prema onima koje ćete ove godine, nadam se, sa medaljama pri povratku iz Atine dočekivati. Još jedna stvar: sport je, već sam rekla, strašno značajan. Ono što ne smemo da dozvolimo, i zato se zahvaljujem Odboru za sport što je podržao ovaj amandman i ovu inicijativu, jeste da sport postane privilegija bogatih, onih koji imaju novaca. Sport je u mnogim evropskim zemljama ustavna kategorija i navodi se kao jedno od osnovni ljudskih prava svakog stanovnika i građanina države. I kod nas u Ustavu Srbije stoji sport i u Zakonu o sportu stoji da svako ima pravo da se bavi sportom. Mi moramo da postavimo takve uslove da svako dete i omladinac ima mogućnost da se sportom bavi, a situacija u našoj zemlji, koja je ojađenau prethodnoj deceniji, trenutno ne omogućava svakome ko to želi, da se sportom bavi. Ovo je jedan od načina da se pokažemo kao neko ko vodi računa o populaciji o kojoj kažete da treba i da želimo da vodimo računa. Još jednom želim da vas podsetim da je najtrofejniji savez koji imamo, Košarkaški savez Srbije, podržao ovu inicijativu, da je Rukometni savez podržao ovu inicijativu, da je Vaterpolo savez Srbije podržao ovu inicijativu, da je Rvački savez Srbije, koji sutra počinje najznačajniji i najveći turnir u ovoj godini u Novom Sadu, podržao ovu inicijativu, koju su podržali i svi drugi srbijanski savezi. Vi ne morate da je prihvatite, odgovornost je na vama. Moja odgovornost je ovim ispunjena, jer sam podnela amandman za postojanje ministarstva sporta i omladine.
Gospodin Obradović.
Mi smo jako dobro analizirali stanje koje je u sportu u ovom trenutku Srbiji. U sportu u ovom trenutku ima strašno mnogo problema. Nije donet dobar zakon o sportu. Bile su predložene neke izmene i dopune, ali to se nikada nije našlo u skupštinskoj proceduri. Meni je strašno žao što Uprava za sport u prethodne tri godine nije uradila ništa od svih ovih stvari koje ste vi ovde nabrojali. Mi smo svesni svih problema i Uprava za sport, koja će biti u okviru Ministarstva prosvete i sporta, uhvatiće se u koštac sa svim problemima koji postoje u okviru sporta i krenuće da ih rešava. To što ova vlada nije uradila, vi ste samo ovde taksativno nabrojali sve probleme, to je pitanje za Vladu koja odlazi.
Replika, izvolite.
Uvaženi gospodine, bojim se da niste dovoljno dobro razumeli amandman koji sam predložila. U sportu je urađeno mnogo. Ne mogu da govorim o podacima šta je urađeno u Republici Srbiji, jer sam bila nadležna za Vojvodinu. Mogu da vam kažem da smo samo u prethodne tri godine sanirali i obnovili više od 100 sportskih objekata pri školama Vojvodine, koji su bili van bilo kakve upotrebe. Nisu se mogli privesti nameni, jer su bili u takvom stanju. Reafirmisali smo Zavod za sport, ponovo reafirmisali sportske saveze i u Srbiji i u Vojvodini i uradili mnogo toga. Tačno je, treba nam novi zakon, a pre toga nam treba nacionalni program u oblasti sporta, koji je gotov i urađen, ali nažalost, nije stigao na dnevni red Skupštine Srbije. Isto tako, u izradi su i predlozi zakona o sportu. Očekujem da to ova vlada uradi. Moj predlog je bio, gospodo, da vas podsetim, da nastavite ono što mi jesmo započeli u prethodne tri godine, ali da olakšate sebi i da sportu date ono mesto koje mu zaista pripada, izdvojite ga u ministarstvo sporta i prosvete. Mi to jesmo inicirali. Uradili bi, da je Vlada bila u punom mandatu, u trajanju od četiri godine. Predlažem vam da vi to uradite. Nemam ništa protiv da vi touradite. Nema nimalo zle namere, nimalo politike u ovom mom amandmanu. Prosto zastupam interese sporta i sportista zemlje Srbije i ne želim da se o ovoj temi politički raspravlja, jer sport u ovom trenutku i nikada to ne zaslužuje.
Replika, Dejan Mihajlov, a zatim gospodin Dačić.
Gospođo Lakićević, jako me raduje način i agilnost kojom se vi zalažete za ministarstvo za sport, samo se pitam što to niste činili ranije. Što niste bili tu kada je vaš ministar prosvete Gašo Knežević ukinuo čas fizičkog nedeljno u osnovnim školama? Što se niste javili kada se krenulo sa politizacijom sporta, kada su u sve saveze ušli čelnici stranaka koje su učestvovale u Vladi Srbije? Setite se Košarkaškog kluba Crvena zvezda, ko i danas sedi u njegovoj upravi, na koji način se finansira; setite se samo gomile niških klubova, i fudbalskog, i odbojkaškog, i rukometnog i vaterpolo kluba u Nišu, pogledajte upravne odbore tih klubova, videćete da čelnici DS iz Niša sede u upravnim odborima svih tih klubova. Pa ako već govorimo o sportu, onda je trebalo da učinite mnogo više od onoga što ste sada učinili. I, u Srbiji ne postoji srbijanski i neki drugi sport, nego postoji sport u Srbiji i ne može se deliti na vojvođanski i srbijanski, već mi moramo da imamo sport na nivou cele Srbije. I vi koji nastojite da podelite Srbiju na vojvođanski i srbijanski sport i koji na taj način hoćete da cepate Srbiju i državu, nećemo vam dozvoliti. Ako već hoćete da se bavimo ovom ozbiljnom temom, onda je svakako njom trebalo da se bavimo ranije. Svi znamo da je sport uvek služio, ne samo kod nas, da se na određeni način pare iz nekih biznisa provuku kroz sport, operu i završe na nekim računima; onda je to trebalo da regulišemo i ovde. Trebalo je doneti zakone koji bi regulisali finansiranje sporta, koji bi finansiranje sporta oslobađali od poreza, gde bi se utvrdile obaveze klubova, kako bi se vodile finansije, i sve ostalo. Ništa to nije urađeno. To služi vama na čast, kao i činjenica da ministarstvo za sport nije postojalo onda, ali videćete, više će se uraditi. Zaklanjanje iza sporta - to vi pokušavate, i pokušavate da predstavite da su sportski uspesi koje smo imali vaš uspeh ili uspeh vlasti, a to sigurno nije. O tome govori činjenica da sportisti nisu hteli da idu na prijem koji su organizovale bivše vlasti, već su to odbijali ... (Predsednik: Vreme.) ... jer su smatrali da su im vlasti okrenule leđa i da su samo htele da izmanipulišu i politizuju. To nije način na koji se vodi sport i način na koji ste vi ovde pokušali da predstavite i otvorite pitanje sporta je ništa drugo do politikanstvo.
Nemate pravo na repliku, to je replika na repliku. Molim vas da se stišate da bih čuo gospođu. Po Poslovniku, izvolite.
Izuzetno me iznenađuje nepoznavanje propisa... (Predsednik: Na koji član Poslovnika se pozivate?) Na Poslovnik ... (Predsednik: Morate se pozvati na član koji je prekršen.) Rekla sam kad sam izlazila. Gospodin Maršićanin ne samo što ne može da potrefi moje ime i prezime, nego ne čuje ni kada kažem po kom članu sam se obratila. (Predsednik: Molim vas da naučite Poslovnik, pa da se onda javite po Poslovniku. Neću da tražim, niti imam obavezu da tražim gde se nalazi ono što vi ističete usmeno, kao uvredu.) Sad me niste dobro ni slušali, nema problema. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Ne mora da nauči Poslovnik, sportom se bavi.) Naravno. Zahvaljujem se, gospodine Nikoliću. Da, bavim se sportom i tim se ponosim, za razliku od nekih koji bi se mogli malo više baviti sportom, jer onda bi se mogli iza nečega zakloniti. Kada govorite o tome ko čini koji klub, morate imati elementarno poznavanje činjenice da su to nevladine organizacije koje registruje grupa ljudi u želji da se bavi određenom delatnošću u oblasti sporta. To nema nikakve veze sa ministarstvom u oblasti sporta, niti ima bilo kakve veze sa intervencijom države u oblasti sporta. Ja sigurno nisam od onih koji se mešaju iz politike [[Predsednik: Sada ste vi već ušli u repliku. Zaista vas upozoravam da ću vam izreći opomenu.]] u oblast sporta. Moram da vas podsetim da sam član predsedništva Olimpijskog komiteta Srbije i Crne Gore i neko ko 30 godina, za razliku od vas, gospodine Mihajlov, radi u oblasti sporta. (Branislav Ristivojević, sa mesta: Ne može da replicira.) Obzirom da ne postoje elementarni uslovi za raspravu, jer članovi poslaničke grupe DSS krše elementarno pristojno ponašanje, ja ću ovo svoje izlaganje prekinuti, a nastaviću po sledećoj tački amandmana, kada dođem na red, i nadam se da ćete se do tada upristojiti.
Molim narodne poslanike, uključujući i gospođu Lakićević-Stojačić, a i sve koji imaju nameru da zloupotrebljavaju javljanje po Poslovniku, na način kako je to ona učinila, kao što sam to učinio i juče, sledeći poslanik koji se na ovaj način bude ogrešio o Poslovnik bez prethodne opomene dobiće zvaničnu opomenu. Molim vas da o tome vodite računa. Gospodin Dačić, izvolite.
Ne želim da se mešam u ove svađe koje su unutar nekadašnjih koalicionih partnera. Nadam se da su nekadašnji, ali nikad ne znači da neće biti budući. U svakom slučaju, SPS je i kroz izlaganje našeg poslanika Jovana Todorovića istakla svoju naklonost ka tome da u Vladi Srbije bude ministarstvo koje je posvećeno omladini i sportu. Tu naša podrška nije sporna. Međutim, meni je žao što gospođa Snežana Stojačić-Lakićević, čini mi se, nije bila [[Glasovi iz klupe: Lakićević-Stojačić.]] Izvinjavam se. Na tekstu amandmana koji ja imam piše Stojačić-Lakićević. Izvinjavam se. Ovo je više na temu rodne ravnopravnosti, nego amandmana. Da se vratimo na temu. Dakle, žao mi je što gospođa Stojačić-Lakićević, ili Lakićević-Stojačić, nije ovde bila u januaru 2001. godine, jer bi se tada složila sa stavovima poslaničke grupe SPS. Želeo bih da podsetim da je SPS tada predlagala da se zadrži ministarstvo za omladinu i sport, a poslanička grupa DS, odnosno nekadašnjeg DOS-a je upravo govorila suprotno od onoga što danas govore. I tada su postojali predlozi i olimpijskog komiteta, i nacionalnih sportskih saveza i klubova, ali taj predlog nije prihvaćen. Nije DSS ta koja je ikada imala u svojoj vladi ministarstvo sporta, nego je to bila poslednja vlada koju je vodila SPS, gde je bilo Ministarstvo omladine i sporta. Nemojte se sada sećati, nemojte sada pripisivati sebi nešto što bi možda moglo da dobije koji politički poen.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, neću govoriti samo u ime poslanika DS, već ću govoriti u ime Sportskog saveza Srbije, jer sam član Upravnog odbora tog saveza koji je najbrojnija asocijacija u Srbiji, asocijacija koja u sebi sadrži 80 sportskih organizacija. Sve te sportske organizacije, uključujući i sportiste, očekuju od ove skupštine da im pomogne i da danas donesemo odluku da možemo osnovati ministarstvo za sport Republike Srbije. Podsetiću vas da su sportisti Srbije najveći ambasadori ove zemlje, da su sportisti Srbije naš najveći proizvod i da u ovoj olimpijskoj godini zaslužuju da imaju svoje ministarstvo. To što Demokratska stranka nije u prethodnom periodu donela odluku da ima ministarstvo za sport ne znači da i ova nova vlada koja treba da bude formirana treba da napravi grešku koju smo mi napravili. Dakle, treba se učiti na tuđim greškama i očekujem da će ova skupština imati više razumevanja za sportiste Srbije. Podsetiću vas na to da su mnogi klubovi u Srbiji u teškim situacijama, da svi očekuju novi zakon o sportu koji će omogućiti privatizaciju i omogućiti tim klubovima da prežive ovo zaista teško vreme i da će naši kluboviu narednom periodu moći ravnopravno da se bore sa svim ostalim klubovima u Evropi. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Anita Beretić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Izvolite, gospođa Beretić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predloženim amandmanom pokušala sam još jednom, nadam se ne bezuspešno, da vas zamolim da zajedno promislimo o tome što se pod firmom racionalizacije, uštede i efikasnosti u radu - na šta naravno imate pravo, što jeste jedan motiv koji treba da bude primenjiv i treba da bude polazno osnovište za novu vladu. Ali mislim da nije dovoljno kao argumentacija - u članu 2. tačka 14) predlaže Ministarstvo kulture, dakle, briše se deo iz prethodnog naziva -Ministarstvo kulture i medija. Mislim da ne treba trošiti preterano reči o tome šta jeste informisanje u svakoj zemlji, a šta jeste, samim tim, informisanje u zemlji Srbiji i pre i sada, a i šta će biti. To jeste jedna delatnost koja ima sve one atribute koje treba da ima prava demokratska Srbija kakvu, nadam se, izgrađujemo svi zajedno. Znamo da smo silnu energiju uložili u proteklih nekoliko godina, pre 2000.godine, želeći da upravo tu oblast uredimo, bar približno da bude kao u normalnim evropskim zemljama i znamo kakve su posledice sve proisticale iz te nesrećne oblasti tokom prethodne decenije. U domenu informisanja, kao što ćemo kasnije videti kada budemo ostale članove analizirali, dakle, u domenu same delatnosti ovog ministarstva, vi i niste u predlogu suštinski mnogo toga promenili; praktično, neke delatnosti jesu sužene, a o tome ćemo porazgovarati nešto kasnije, ali prosto ne mogu da prihvatim da u samom startu nije bilo mesta pri Ministarstvu kulture. Čak smatram da se može naći vrlo mnogo argumenata, vrlo osnovanih, za zastupanje ideje da je u zemljama poput naše neophodno zasebno ministarstvo informisanja, ali mislim da ovo rešenje, da bude objedinjeno u ministarstvu kulture i medija, kao što je bilo u protekle tri godine, može da zadovolji bar elementarne potrebe. Dakle, u ovoj oblasti, u domenu medija i informisanja, u proteklom periodu, za mandata protekle Vlade pokrenuti su značajni i doneti su značajnizakonski akti kojima se počela regulisati ova oblast, od koje nažalost vrlo često imamo mnogo više štete nego što je ta oblast kao jedan takav motor u opštoj demokratizaciji u našoj zemlji. Dakle, naš predlog je i nadam se da ćemo vas zainteresovati da makar još jednom razmislite da li je zaista samo u cilju racionalizacije sažimanje, odnosno brisanje iz naslova u članu 2. Ministarstvo kulture i medija i svođenje samo na Ministarstvo kulture. Uz sve argumente koje mogu da pretpostavim, da je oblast kulture izuzetno raširena, naš predlog je vrlo jednostavan, naime, u članu 2. stav 1. tačka 14) menja se i glasi: "Ministarstvo kulture i medija", i ja vas još jednom molim i apelujem da o tome razmislite.
Reč ima gospodin Čotrić.
Kada je u pitanju ova dilema, mislim da treba da poslušamo glas struke, zapravo, glas umetnika koji su se obratili svim poslaničkim grupama. Poslanička grupa SPO i Nova Srbija je dobila dopis Koordinacionog odbora umetničkih udruženja Srbije iza kojeg je stalo 11.000 članova umetničkih udruženja, počev od Udruženja likovnih umetnika Srbije, Udruženja likovnih i primenjenih umetnika i dizajnera, Udruženja dramskih pisaca, Saveza dramskih umetnika Srbije, sve do Udruženja književnika Srbije, koji traže da se razdvoje oblasti medija i kulture i da se formira samo ministarstvo za kulturu, jer smatraju da je u ovom periodu tranzicije kultura najznačajniji segment zaštite identiteta države i naroda koji u njoj žive. Dakle, poslušajmo preporuku ljudi koji se time bave i koji tu oblast najbolje poznaju. Nama zaista nije više potrebno ministarstvokoje se zvalo Ministarstvo za kulturu i medije, a koje je učestvovalo u progonu novinara, u njihovom hapšenju, u otpuštanju sa posla, u zabrani medija. To je jedan mračni period koji moramo da ostavimo iza sebe.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Replika, nema, šta znači sada pojašnjenje, nemojte stvarno, nema replike, nema kršenja Poslovnika, pa kolega je izneo svoj stav o ovom amandmanu. Gospodin Dačić. Izvolite.
Povodom ovog amandmana i pitanja da li u okviru nadležnosti ovog ministarstva treba da budu i mediji, želim da postavim pitanje predlagaču. Ne vidim da je igde napisano gde spada Biro za komunikacije u Vladi Republike Srbije. Da li je to nešto što je u okviru Ministarstva, nešto što je u okviru neke direkcije, zavoda, ili u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova? Pošto je očigledno da su se neki pripadnici tog biroa bavili nekim drugim poslovima koji nisu vezani samo za informisanje, baš me kopka da li ste u okviru vašeg plana rada predvideli i Biro za komunikacije i ko će postavljati i ko će kontrolisati taj biro i da li će taj biro imati bilo kakvu vezu sa ministarstvom?
Gospodin Obradović, izvolite.
Da odgovorim gospodinu Dačiću: Biro za komunikacije nije bio osnovan Zakonom o ministarstvima, nego Uredbom Vlade Republike Srbije, kao i brojne agencije koje nisu bile osnovane zakonom, nego su imale isprepletane nadležnosti sa brojnim ministarstvima. Mi smo pokretali postupke, i smatrali smo da su i Biro i brojne agencije koje su osnovane Uredbom o Generalnom sekretarijatu osnovane protivustavno. Što se tiče tog biroa, kada se bude donela uredba o unutrašnjoj organizaciji Vlade biće ukinut Biro za komunikacije u obliku u kome on danas postoji. Što se tiče ministarstva kulture, u Predlogu ovog zakona ono je samo nadležno za resor informisanja, nadležno ministarstvo koje treba da poštuje zakon. Kao što ste primetili u predlogu ovog zakona, ne dolazi u obzir da se ubuduće bilo koje ministarstvo bavi ocenom stanja i analitičkim vrednovanjem onoga što se dešava u medijima, kao što je bilo u prethodnom Zakonu o ministarstvima.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata amandman. Reč ima gospodin Tadić.
Dame i gospodo, poslanička grupa Demokratske stranke podnela je ovaj amandman sa namerom da naše društvo premosti jedan tehnološki problem sa kojim se godinama suočava. Naime, poznato je da tranziciona društva u stvari jednim delom svoje zaostajanje duguju upravo ovom tehnološkom nedostatku, nedovoljnoj internetizaciji društva, nedovoljno dobro postavljenoj telekomunikacionoj infrastrukturi i, što je takođe veliki problem, nespremnosti građana da se koriste novim tehnologijama, pre svega komunikacionim i informacijskim tehnologijama. Kada poslanička grupa Demokratske stranke predloži formiranje ministarstva za informacijsko društvo, mi smo samo na tragu svih onih društava koja su upravo preko ovakvih ministarstava uhvatila kontakt sa svetom koji je munjevito ili veoma brzo odmakao. Ne radi se o ministarstvu samo za telekomunikacije, internet ili informatiku. Radi se o tome da se u našem društvu moraju postaviti nove vrednosti novih tehnologija, da naši građani moraju ovladati znanjima, veštinama upotrebe novih tehnologija koje bi im mogle omogućiti mnogo veći kvalitet individualnog života, nova saznanja u domenu lečenja ili samolečenja, kontakta sa državom i državnom infrastrukturom. Za vaše podsećanje, mi smo kao zemlja potpisali Plan za ostvarivanje informacionog društva u jugoistočnoj Evropi. To je naša međunarodna obaveza, jer je upravo jugoistočna Evropa od strane starog kontinenta tretirana kao crna rupa u informacijskom smislu. Naš predlog jeste da jedno ministarstvo ovog tipa naprosto oživi niz društvenih delatnosti vezanih za upotrebu informacionih tehnologija, promoviše osnovne vrednosti jednog ovakvog društva i da konačno uhvatimo korak sa vremenom u kojem postojimo. U prethodne tri godine napravljen je veliki iskorak u odnosu na stanje koje je zatečeno 2000. godine. Mi smo tada imali prisustvo fiksne telefonije na nivou 23% stanovništva Srbije. Toliko je stanovnika Srbije imalo fiksni telefon, a danas skoro 50%. Mobilna telefonija je dramatično uznapredovala i oko 60% građana danas ima mobilni telefon u Srbiji, za razliku od nekih 24% u to vreme. Veliki problem jeste nekorišćenje interneta; mi smo bili jedna od tri zemlje u Evropi na samom dnu lestvice u nedovoljnom korišćenju interneta. U stvari, čitav set ovih tehnologija ide u pravcu internetizacije i objediniće sve telekomunikacije, dakle sve one telekomunikacione i tehnološke funkcije koje omogućavaju svakom pojedinačnom građaninu mnogo ozbiljnije poslovanje, mnogo bolji kontakt sa vlastitom državom, mnogo viši nivo razmene informacija nego što je do sada imao. Upravo da bismo obezbedili tehnološki i privredni razvoj društva potrebno je da imamo jedno ovakvo ministarstvo. Ovo ministarstvo moglo bi se tretirati kao privredno ministarstvo, a ne samo komunikaciono i informacijsko ministarstvo. Završavam svoje obrazlaganje zašto treba da se usvoji jedan ovakav amandman i da predlagač napravi izmenu u postojećoj strukturi ministarstva jednim jednostavnim podatkom. Upravo društva koja su uznapredovala u internetizaciji, u ovladavanju novim tehnologijama, komunikacionim tehnologijama vlastitih građana imala su visok privredni rast. Ona društva koja nisu imala dovoljno dobru izraženu komunikaciju i upotrebu novih tehnologija jesu u stvari bila zapečaćena ili oivičena u privrednom rastu nedovoljnom tehnologizacijom društva. Ovo je naš predlog za predlagača.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik predlagača ne prihvata ovaj amandman. Reč ima Ljiljana Nestorović.
Uvažene kolege poslanici, iako nisam pravnik poznato mi je da su u većini zemalja pitanja koja se odnose na delokrug organizacije i rada ministarstava pitanja koja su u direktnoj nadležnosti vlade. Dakle, ta pitanja vlada reguliše sopstvenim uredbama ili pak drugim organizacionim propisima i ona se, po pravilu, nikada ne postavljaju pred parlamentom. Sa jedne strane, kada se tako postave stvari, to vladi daje odrešenije ruke, a sa druge strane povećava njenu odgovornost, te u načelu ne možemo da imamo ništa protiv takve organizacije stvari. Kod nas, međutim, kao što vam je poznato, to nije slučaj, te se i pitanjima delokruga organizacije organa uprave bavi ovaj parlament. Znači, ta pitanja su u našoj nadležnosti, a ne u nadležnosti Vlade, te sam sebi dala za pravo da u ime poslanika Socijaldemokratske partije podnesem nekoliko amandmana na rešenja predlagača za koja smatramo da su kontroverzna i da se mogu popraviti. Amandman koji smo podneli na član 6. je u korelaciji sa amandmanom koji smo podneli na član 22, te ću ovom prilikom da obrazložim oba amandmana, da ne bih trošila vaše vreme i da bismo što pre završili ovu tačku dnevnog reda. Amandmani na član 6. i član 22. tiču se odnosa između Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu i Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Kao što smo ovde prepoznali, predlagač u suštini hoće da deo nadležnosti, koje su do sada bile u okviru Republičkog ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu, prebaci na Republički sekretarijat za zakonodavstvo, i to ona pitanja koja se tiču uređivanja organizacije i rada ministarstava i drugih posebnih organizacija. Moram da napomenem da je priprema ovih propisa uvek bila u nadležnosti ministarstva koje se bavilo državnom upravom, bez obzira kako se ono zvalo, i zaista ne vidimo nijedan vidljivi argument koji bi išao u prilog tome da Republički sekretarijat za zakonodavstvo raspolaže kako kadrovskim i stručnim potencijalima, tako i iskustvenim potencijalima koji ga čine kompetentnim, odnosno kompetentnijim u odnosu na nadležno ministarstvo. Iz tog razloga se zalažemo da ti poslovi određivanja organizacije i rada ministarstava i drugih organa uprave ostanu u nadležnosti Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu, a ne da pređu u nadležnost Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Reč ima gospođa Čomić.
Dame i gospodo, narodni poslanik Dejan Mihajlov dobacuje – poslanica, znači nešto je naučio dobro za poslednje tri godine ispravljajući predsednika Skupštine. Jeste ostalo diskutabilno, ali samo kao dokaz da se u jeziku kojim govorimo događaju ili ne događaju, u lingvističkom smislu, stvari koje se događaju u društvu. Naše opredeljenje da govorimo - narodna poslanica, uvek je bilo opredeljenje za život, a ne za papirna pravila u jeziku. Biće mi drago da se donese pravi oblik za funkciju koju obavlja žena narodni poslanik, ali uvek ćemo kao DS imati opredeljenje da se okrenemo životu, a ne papiru. Dakle, što više žena u narodne poslanike. Amandman o kome je reč je predlog da se briše u članu 7. u stavu 1, pa konsekventno kroz član, reč "šumarstva", sa namerom da uprava za šume, odnosno šumarstvo bude u ministarstvu za zaštitu životne sredine i upravljanje prirodnim bogatstvima. Ovaj amandman vam je dokaz da ima tema koje nemaju nikakve veze sa političkim opredeljenjem i političkom pripadnošću. Dakle, u Vladi koju sam podržavala i na koju sam ponosna, na rezultate koje je imala, dve godine je trebalo da bivši ministar za poljoprivredu prihvati evropski model da šume budu u Ministarstvu za zaštitu životne sredine i prirodna bogatstva. I narodni poslanik Tomislav Nikolić je, boraveći sa nama tri godine, shvatio da pozitivna komunikacija donosi rezultat, za razliku od negativne i agresivne; neverbalna komunikacija od malopre. Dakle, dokaz da je Vladi koju smo podržavali kao stranka, a na čije smo rezultate ponosni, trebalo dve godine da uoči da se radi o evropskom pravilu. Šumama nije mesto u poljoprivredi, ni u jednoj evropskoj zemlji, pa tako ni u Srbiji. Šume kao nacionalni resurs, uz predstojeće, nadam se ubrzano, donošenje zakona o šumama, jesu resurs kojim se mora baviti ministarstvo za zaštitu životne sredine i upravljanje prirodnim bogatstvima. Kada je u pitanju ovaj amandman, molim vas da, pre nego što odlučite da budete za ili protiv, konsultujemo struku. Oni sada imaju priliku da porede. Mislim da je ovo jedino ministarstvo gde imaju već priliku da porede, jer su polovinu mandata prethodne Vlade bili pod upravom Ministarstva i ministra poljoprivrede u okviru istog ovakvog ministarstva koje je bilo formirano 25. januara 2001. godine, a onda su, iz dva pokušaja, bili u Ministarstvu za zaštitu životne sredine. Republika Srbija ima u šumarstvu izvanrednu struku, ima izuzetne eksperte koji vrlo jednostavno nalaze posao i u zemljama u regionu i u zapadnoj Evropi, ali vrlo retko ostavljaju Srbiji. Dakle, molim vas da konsultujete struku i da, pre nego što se odlučite da date prednost političkom stavu, zapamtite da je ovaj amandman imao problem i sa političkom koalicijom koju sam podržavala, a očigledno ima problem i sa političkom koalicijom kojoj ću biti opozicija. Gledajte da vam merilo da struka, a ne mi narodni poslanici i narodne poslanice. Hvala vam.
Hvala narodnoj poslanici. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branče Stojanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata amandman. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo kratko. Naša zemlja objektivno ima šansu u razvoju poljoprivrede. Po meni, jedna od najvećih šansi je razvoj onih delatnosti, onih grana poljoprivrede koje imaju visok stepen finalizacije svojih proizvoda. Jedna od takvih je upravo ovo što sam predložio, a to je vinarska proizvodnja. Mislim da je važno da ovde, kako stoji u predlogu ovog amandmana, iako je poznato da vino pripada alkoholnim pićima, da bude izdvojeno i da stoji kako je predloženo - vina i ostalih alkoholnih pića. Hvala. Toliko.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata amandman. Izvolite.
Kao što sam rekao obrazlažući amandman na član 2, suština koja je iskazana dosadašnjim nazivom Ministarstva za privredu i privatizaciju jeste to da je kroz ovo ministarstvo vršen najbitniji proces koji se u Srbiji odigravao protekle tri godine. U suštini, nadležnosti ovog ministarstva su manje-više identične, dakle postojećeg Ministarstva za privredu i privatizaciju sa predloženim nadležnostima ministarstva za privredu, izuzev dve alineje, dakle - predlaganje mera za podsticanje investicionih ulaganja i podsticanje razvoja privrede i nedovoljno razvijenih područja. U situaciji kada je izvršna vlast ustrojena tako da postoji Ministarstvo za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu, ministarstvo za kapitalne investicije, kako je predloženo ovim zakonom, koje u sebi sadrži nadležnosti dosadašnjih ministarstava za telekomunikacije i građevinarstvo i urbanizam, kada postoji Ministarstvo za energetiku koje u sebi obuhvata i rudarstvo, Ministarstvo za trgovinu, turizam i usluge, nadležnosti ovog ministarstva u stvari se svode na ministarstvo za industriju. Dakle, ili bi ovo ministarstvo trebalo nazvati ministarstvom za industriju, ili, ukoliko je to kao do sada slučaj, kada je Vlada želela da privatizaciju potcrta na takav način da i u naziv ministarstva stavi ovu nominaciju, nema onda razloga da se vrši izmena naziva koji je sada aktuelan. U suštini, Demokratska stranka smatra da je uvek dobro svoje političke namere iskazivati na jasan način. Mi smo smatrali i danas smatramo da privatizacija, ma koliko bila bolna, ma koliko da su ljudi u velikoj meri nezadovoljni efektima privatizacije, predstavlja nužan proces. Vlada koja će za nekoliko dana biti izabrana u bitnome ne može da odstupi ni od jednog temeljnog stava kada je privatizacija u pitanju, jer je to jedini način da država nastavi svoje približavanje ustrojstvu koje poznaju moderne i civilizovane države. To nije pitanje ni vašeg izbora, niti izbora bilo koga ponaosob i pojedinačno. To je pitanje dovođenja zemlje u stanje u kome može svojim građanima da pruži uslove za normalan život. Zato treba biti pošten i potpuno jasan u svojim namerama. Demokratska stranka je to do sada bila, a kao što rekoh, videćemo kada prođe tri ili četiri meseca kako ćete sa svojim intencijama vi da izađete na kraj. Gospodine predsedniče, više neću obrazlagati svoje amandmane, zbog toga što se radi o prelaznim i završnim odredbama, a gospodi poslanicima zahvaljujem na strpljenju i razumevanju.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Izvolite, gospođa Milošević.
Amandman na član 8. zapravo se odnosi na amandman koji je podnet na tačku 11) člana 2. Dakle, ako se složimo da treba razdvojiti ministarstvo za socijalnu politiku i ministarstvo za rad, zapošljavanje, mala i srednja preduzeća, onda, u skladu sa tim, ovim amandmanom iz ministarstva privrede treba izdvojiti deo koji se odnosi, odnosno odredbe koje se odnose na mala i srednja preduzeća. Opet kažem, ako se prihvati prvi amandman koji sam predložila, onda se ove tačke amandmana koje se odnose na odredbe zakona dalje, znači amandmani od 2 do 7, odnose na istu oblast, tako da ih ni ja ne bih obrazlagala.
Da li još neko želi reč? Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Svetislav Krstić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata. Da li neko želi reč? Gospodin Krstić.
Uvažene koleginice, kolege narodni poslanici, poslanička grupa SPS je podnela amandman na član 9. koji uređuje delokrug rada Ministarstva za rudarstvo i energetiku. Čini nam se da je ovaj član koji je predložen u zakonu prepisan iz prethodnog zakona, a dosta je nezgrapan, rekao bih i neprecizan. Zbog toga smo predložili amandman kojim se ono što u ovom članu 9. nedostaje dodaje, a ono što je u ovom članu 9. višak izbacuje. Na primer, u ovom članu se pominje, pročitaću: "Ministarstvo rudarstva i energetike obavlja poslove državne uprave koji se odnose na: rudarstvo; energetiku; energetski bilans Republike Srbije; naftnu i gasnu privredu", a ne pominje se elektroprivreda. Bez obzira što postoji čitav korpus zakona koji ovu oblast rudarstva i energetike određuju na jedan opštiji način, precizniji, detaljniji, ipak bi ovaj zakon, kao osnovni zakon, morao da sadrži u sebi jednu tako velikui važnu oblast kao što je elektroprivreda. U tom smislu smo mi u stvari predložili novi amandman, novi tekst, ali da se ubaci i elektroprivreda. S druge strane, ovde se dalje navodi, kao jedna od nadležnosti ministarstva - bezbedan cevovodni transport gasovitih i tečnih ugljovodonika. Molim vas, nije nadležnost Ministarstva za rudarstvo i energetiku samo cevovodni transport. U njegovoj nadležnosti su i ostale vrste transporta: rečni transport, drumski, vagon s cisternama i tako dalje. Prema tome, nije dobro da se u ovom članu nalazi samo cevovodni transport. Zbog toga u našem amandmanu mi predlažemo da se reč "cevovodni" izbaci. Time bi se podrazumevale sve ostale vrste transporta. Takođe, ovde ima jedan suvišan deo koji govori "nuklearna energetska postrojenja čijaje namena proizvodnja električne, odnosno toplotne energije". Molim vas, kada se kaže "energetsko postrojenje", onda se podrazumeva da se to postrojenje koristi za proizvodnju energije. Prema tome, ako se govori o nuklearnim energetskim postrojenjima nije potrebno objašnjavati kao ovde što piše - "čija je namena proizvodnja električne, odnosno toplotne energije". Zbog toga smo mi u amandmanu predložili da se ove dve rečenice izbrišu. Znači, to je otprilike, da se malo našalim, kao kada biste rekli da ispod Savskog mosta teče reka Sava. Valjda se podrazumeva da ispod Savskog mosta protiče reka Sava. Ima tu još nekih stvari, recimo kod odlaganja radioaktivnih materijala, piše - "u tim objektima". Odlaganje radioaktivnih materijala se vrši ne samo u tim objektima, znači u nuklearnim i energetskim postrojenjima, to se vrši i u čitavom nizu drugih mesta. Prema tome, zašto ubacivati u ovaj veoma važan član jednu takvu restrikciju, pa da se zna da se odlaganje radioaktivnih materijala vrši ne u postrojenjima gde se vrši proizvodnja energije, nego se vrši na nekim specijalnim mestima. Znači, s obzirom da dolazim iz oblasti energetike i da pričamo o materiji kojom se bavim već duži niz godina, namera je bila samo da se ovaj član (koji je, ponavljam, prepisan, to smo proverili) dopuni na jedan kvalitetan način. Čudi me da nije bio sazvan Odbor za industriju, koji se bavi ovom problematikom, jer Odbor za pravosuđe i upravu ipak nije dovoljno kompetentan za neke ovakve tehničke stvari. Tako da ja molim predlagača da razmisli o ovom amandmanu SPS-a.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 10. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Ne prihvata. Da li neko želi reč? Gospodin Vlahović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine predsedavajući, poslanička grupa Demokratske stranke je podnela amandman na član 10. koji je u skladu sa amandmanom na član 2, a odnosi se na podelu odgovornosti u predloženom ministarstvu za kapitalne investicije. Naime, predlažemo osnivanje dva posebna ministarstva, imajući u vidu delokrug aktivnosti koji će se obavljati u ministarstvu za kapitalne investicije. Da rekapituliram, delokrug aktivnosti kapitalnih investicija će se odnositi na kompletan saobraćaj, zatim poštu, telekomunikacije i sve ono što je definisano članom 10. stav 1. predloženog zakona o ministarstvima. Pored toga, zadatak ministarstva za kapitalne investicije će biti, između ostalog, i poslovi državne uprave koji se odnose na građevinu, odnosno urbanizam. Dakle, spojena su dva veoma velika ministarstva sa veoma velikim poslovima, odgovornostima i predlog poslaničke grupe DS upravo ide ka razdvajanju ovog predloženog ministarstva u dva posebna ministarstva, da bi se upravo postigao cilj efikasnosti. Šta je to što će čekati buduće ministarstvo za kapitalne investicije, odnosno budućeg ministra? Najpre, neophodno je sređivanje vlasničkih odnosa ne samo u Telekomu nego i rešavanje spora koji postoji između države Srbije i privatnog vlasnika u Mobtelu. Zatim, neophodno je definisanje strategije telekomunikacionog razvoja, a to znači rešavanje pozitivne ili negativne dileme koja se odnosi na tzv. trećeg GSM operatera. Zatim, očekuje ga posao na restrukturiranju, ako ne najvećeg, a onda svakako najkomplikovanijeg javnog preduzeća, a to je železničko-transportni saobraćaj. Podsetiću da u železničko-transportnom saobraćaju danas radi više od 30.000 ljudi i da će restrukturiranje, tačnije celoviti program restrukturiranja između ostalog zahtevati ne samo razdvajanje železničko-transportnog saobraćaja na infrastrukturni deo i na deo koji se odnosi na korišćenje infrastrukture, već isto tako jednu efikasnu implementaciju socijalnog programa za veoma veliki ekonomski i tehnološki višak koji u ovom preduzeću postoji. Zatim, čitav niz projekata koji će se bazirati bilo na direktnom ulaganju, bilo na javnim budžetskim investicijama, bilo na koncesionom ulaganju koje se odnosi na razvoj putne i železničke infrastrukure. Zatim, deo koji se odnosi Ministarstvo urbanizma i građevina. Podsetiću da će zadatak biti da se srede do kraja imovinske knjige koje potpadaju pod Ministarstvo urbanizma i građevina. Podsetiću vas da je, zahvaljujući upravo započetom procesu privatizacije, ovaj posao rešen u oko 2.000 društvenih preduzeća. Mogu komotno da kažem da je ovaj posao završen tek sa nekih 40% uspešnosti. Dakle, jedan ogroman deo na završetku ovog posla čeka buduće ministarstvo, odnosno ministra. Da ne govorim o potrebi usvajanja dugoročnih planova koji će biti deo ministarstva za urbanizam, da ne govorim o definisanju strategije razvoja građevinarske industrije u Srbiji, korišćenju pogodnosti koje se mogu dobiti na angažovanju naših građevinskih preduzeća na obnovi Iraka. Zatim, deo koji se odnosi na privatizaciju građevinske industrije, gde će, po definiciji, resorni ministar biti uključen. Namerno sam nabrojao sve, a ovo čak samo u grubom smislu predstavlja sve obaveze budućeg ministra za kapitalne investicije, da sami procenite da li to može jedno ministarstvo da radi. Poslanička grupa DS smatra da je mnogo efikasnije zadržati postojeće rešenje, a to je da postoje dva ministarstva, ili, što je bila, između ostalog, intencija i prethodne Vlade, ući u podelu ovog predloženog ministarstva u tri ministarstva: jedno je ministarstvo za građevinu i urbanizam, drugo je ministarstvo za saobraćaj i treće je ministarstvo za telekomunikacije. Još jednom kažem, ovo nije naša intencija da ulazimo u ingerencije budućeg ministra, odnosno ministarstva, nego jedna dobronamerna sugestija, da bi se rad Vlade, u delokrugu navedenih odgovornosti koja se nalaze u ministarstvu za kapitalne investicije, mnogo efikasnije obavljao. Na kraju, nije nam jasno zašto termin "kapitalne investicije" i zašto ova dva ministarstva u kapitalnim investicijama, a ne npr. ministarstvo energetike i rudarstva, jer je poznato da su kapitalne investicije upravo u sektoru energetike i rudarstva daleko veće nego investicije u sektoru saobraćaja, telekomunikacija, građevinarstva i urbanizma. (Predsedavajući: Gospodine Vlahoviću, vreme.) Ukoliko se želela koordinacija u kapitalnim investicijama, mi i dalje ostajemo pri stavu da je mnogo bolje obaviti koordinaciju sa potpredsedničkog mesta, a da tri ministarstva, zbog operativnosti, posluju nezavisno, samostalno, jer smatramo da ove uštede koje se postižu spajanjem dva ministarstva svakako nisu dovoljne da bi se opravdao budući zastoj u efikasnosti rada.
Da li još neko želi reč? Gospodin Ilić.
Želim demokratama da se zahvalim. Čitav dan brinu o ministarstvu. Nemojte mnogo da brinete. Vidim da dolaze ljudi iz JAT-a, iz ŽTP-a već danima, nešto traže, neka je opšta uzbuna u tom Ministarstvu za saobraćaj i telekomunikacije. Zašto se vi toliko brinete, čitav dan opsedaju neki vaši ljudi, pomoćnici i zamenici, traže sastanke. Čitava ekipa gore čeka, pravdaju se, donose neke papire. Ako je Rašeta dobro radila, ako je ovaj vaš drugi ministar radio dobro, ako "surčinci" nemaju nekog udela, ako je sve to u redu, mirno spavajte, nemojte da brinete šta ćemo mi da radimo, a mi ćemo se truditi da radimo dobro, koliko god budemo mogli. Prema tome, ovde je bila ideja da se objedini nešto i da se stvarno krene sa nekim investicijama, da se proprati to određenom projektnom dokumentacijom, da nema kočnica koje su do sada bile. Vi nijedan projekat niste pripremili za tri godine. Nemojte sada da pričamo o Koridoru 10, o autoputu Beograd-Subotica, koji se gradi. Nemate nijednu dokumentaciju, nijedan papir, sve je rađeno na divlje. Kako – videćemo. Prema tome, nemojte mnogo brinuti, sredite vi dokumentaciju, ovo što ste radili i ne bojte se ništa, mirno spavajte, ako je bilo sve u najboljem redu. Ali, osećam da vas nešto tu žestoko kopka i da ima nekih opasnih problema. Prema tome, obećavam vam da će to ministarstvo učiniti sve što bude moglo i vlada, koliko bude mogla. Ako budemo loši, vi ćete nas smeniti, naravno. Ali, pružite nam šansu. Mi smo vas trpeli tri godine bez ikakvog rezultata. Vi znate da ste tri godine projektovali jedan autoput i odmakli ste toliko da je urađeno dokumentacije možda dve-tri strane. Prema tome, nemojte da brinete, smirite se. Imaćete vi prilike. Vidim ovde da i neki bivši ministri diskutuju. Oni su uradili šta su znali. Nisam Borisa kritikovao kada je on bio ministar za telekomunikacije, a kako je radio, videlo se. Prema tome, nemojte mnogo da brinete, mirno spavajte, ako ste dobro radili. Ako niste, bogami, biće svašta. Pustite novu vladu da radi, dajte joj neki period, pa ćemo videti da će to sve doći na svoje mesto. Vi se spremajte da nešto pokažete. Zašto ste se aktivirali ovih dana? Juče nešto po JAT-u prodajete, iznajmljujete, kao da će smak sveta za dva-tri dana. Pustite vi to sve da ide svojim tokom, nemojte mnogo brinuti. Nadam se da će ovo ministarstvo raditi koliko bude umelo i znalo. Ako bude loše, bolje je da kraće traje, delite ga, radite posle šta god hoćete, ali red se mora već jednom uvesti. Neće moći više ovako. Pokušali ste pljačku sa nekom legalizacijom i nije uspelo. Kažite ijedan projekat koji ste uradili za tri godine u ova tri ministarstva, kako vi rekoste, a ja vam skinem kapu, pozdravim i kažem – alal vera. Ništa niste uradili. Prema tome, šta god se uradi, biće jedan pomak napred.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Predlog da se posle člana 10. doda novi član 10a. Narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 10. doda novi član 10a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Ne prihvata. Da li neko želi reč? Gospođo Nestorović, izvolite.
Uvažene kolege, vrlo kratko. Kao i u prethodnom slučaju, iako sam pozvana da obrazložim razlog zbog koga smo podneli amandman na član 11, ja ću pokušati da sublimiram objašnjenja vezana i za amandmane koji su podneti na članove 21. i 28, jer se sva tri amandmana odnose, u suštini, na poziciju i ulogu Republičke direkcije za robne rezerve. Kao što je poznato, ta Republička direkcija za robne rezerve je organ uprave u okviru jednog ministarstva, Ministarstva trgovine, a mi smatramo da je potrebno da joj se obezbedi primereniji status i predlažemo da ona bude organizovana kao posebna organizacija, jer smatramo da za to postoji više razloga, od kojih su neki aktuelni i akutni, a drugi se tiču perspektive, odnosno ideje da transformacija organa uprave treba da prati i tranziciju celokupnog društva. Dakle, kada govorim o razlozima koje sam navela kao aktuelne ili akutne, ukazaću na sledeće. Pre svega, Direkcija za robne rezerve posluje sa vrlo raznovrsnom robom, koja je u osnovi od strateškog značaja i tiče se više oblasti života, za koje je nadležan veći broj ministarstava. Tako, samo ilustracije radi,direkcija radi sa robom koja je bitna za različita ministarstva, tipa ministarstva energetike, telekomunikacija, industrije, privrede, dakle, radi sa prehrambenom robom, industrijskim proizvodima, naftom, ali i sa robom posebne namene, za potrebe elektroprivrede, zdravstva, elektronskih medija itd. Znači, ta raznovrsnost i složenost poslova i potreba za specijalizacijom, a često i hitnim reagovanjem na tržištu, uverava nas da je potrebno direkciju definisati kao posebnu organizaciju, a ne kao organ uprave u sastavu ministarstva za trgovinu. A kada govorim o razlozima perspektive, vrlo ukratko, mislim da direkciju u čijoj se organizaciji, postupanju, nalaze brojne karakteristike koje su karakteristike zaostalosti još iz starih vremena, treba transformisati. Ali kažem, neću sa time da dužim, pošto će ta tema verovatno biti predmet izmene ne samo ovog nego i ostalih zakona, tako da želim da završim sa tim da je pozicija Direkcije za robne rezerve kao posebne organizacije daleko primerenija, nego ona koja je do sada bila namenjena, a koju predlagač zadržava. Pozivam da ove amandmane usvojite i to promenite. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević podnele su amandman kojim predlažu da se posle člana 13. doda novi član 13a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanikGordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanikLeila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanikSnežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Anita Beretić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač prihvata ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su podneli narodni poslanici Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodin Radosavljević.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, amandman koji smo koleginica Beretić i ja podneli na član 16. vezan je suštinski sa amandmanom na član 2, koji se odnosi na proširenje ministarstva kulture i medija, što smatramo da je sasvim normalno, zato što bi na ovaj način potpuno promenili opis poslova, a mediji bi dobili onu pažnju koju i zaslužuju u našoj republici. S obzirom da nas čeka i primena Zakona o radiodifuziji, praćenje rada lokalnih medija, to je nešto što je sasvim normalno i što smatramo da je neophodno ispratiti do kraja. Ono što smo mi ovim amandmanom definisali jeste preciziranje postojećeg člana, osim promene naziva ministarstva koje sada dobija naziv ministarstvo kulture i medija. Smatrali smo da je neophodno da ovo ministarstvo prati i informativnu delatnost u domenu medija, ali takođe da se bavi i istraživanjem i analitičkim vrednovanjem stanja u medijima, što je opet nešto što smatramo krajnje neophodnim. Predlagač nije prihvatio ovaj naš amandman, ali nas čudi da je zadržao pojedine delove koje je, prilikom promene Zakona o ministarstvima, u prošlom mandatu napadao i osporavao, a njih ću pomenuti. Znači, osporavali su delatnost stranih informativnih ustanova, a zadržali su ih u članu, odnosno u Predlogu zakona; osporavali su istraživanje, odnosno saradnju sa stranim medijima, zadržali su, ne vidim razlog zašto to ne bi postojalo i zašto ovo ministarstvo ne bi imalo jedan širi opseg poslova, kao što smo rekli gospođa Beretić i ja u ovom članu, pa vas zaista molim da u skladu sa tim prihvatite ovaj amandman. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Narodni poslanik Gordana Čomić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 17. doda novi član 17a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Jevtić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić podnela je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se posle člana 19. doda novi član 19a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 19. doda novi član 19a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Svetislav Krstić. Odbor za pravosuđe i upravu je predložio da se ovaj amandman prihvati, sa čime se saglasio predlagač, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa SPS je podnela amandman na ovaj član u nameri... (Glasovi iz sale: Prihvaćen je.) Znamo da je prihvaćen, međutim, ovde je reč o jednoj pojavi, evo sutra će biti mesec dana kako radimo u ovoj skupštini i primetili smo da se u mnogim predlozima zakona, dokumentima, amandmanima itd. vrlo često koriste reči koje nisu srpske. Mi imamo za taj pojam srpsku reč i to ne jednu, nego nekoliko. Ja sam ovde uzeo samo na kraju kao jedan primer, reč "harmonizacija", prvo, ne odgovara značaju člana ovde. Drugo, to je reč koja nije srpskog porekla. U srpskom jeziku postoji nekoliko reči koje su mogle da budu umesto te strane reči. To je reč – usklađivanje, koja je ovde prihvaćena, zatim reč usaglašavanje, itd. Mislimo da bi trebalo poraditi (i što se tiče stručnih službi Skupštine i uopšte) na tome da se vrši lektorisanje svih zakona, amandmana i dokumentacije koja dolazi do poslanika, Vlade ili odlazi u javnost, u smislu da se izbacuju reči stranog porekla tamo gde mi imamo adekvatnu srpsku reč. Mislim da je to sasvim normalno i upravo zato je podnet ovaj amandman. Ja se zahvaljujem što je amandman usvojen.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite, Snežana Lakićević-Stojačić.
Ovaj amandman je više tehničke prirode. Zakon o sportu u članu 43. predviđa osnivanje Republičkog zavoda za sport a u članu 44. navodi njegove delatnosti. Samim tim smatram da bi u članu 21. pod tačkom 8), pod posebnim organizacijama, trebalo da stoji - Republički zavod za sport, kao vrlo važna institucija u oblasti sporta gde je poslednjih godina zaista uložen veliki novac od strane donacije, pre svega od međunarodnog Olimpijskog komiteta; samim tim bi se stekli uslovi da njegovo budžetsko finansiranje bude nezavisno od Ministarstva sporta. Predlažem da razmišljate o ovom amandmanu kao o jednoj tehničkoj primedbi, da ga ne politizirate, nego da jednostavno ono što jeste nekada bio propust sada ispravite i omogućite nesmetano funkcionisanje Republičkog zavoda za sport.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi? (Ne.) Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi? (Ne.) Narodni poslanik Ljiljana Nestorović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 28. doda novi član 28a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi? (Ne.) Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 28. doda novi član 28a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni o ovom amandmanu. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Želim samo da ukažem na nekoliko razloga zbog kojih bi bilo jako važno i jako dobro razdvojiti Ministarstvo prosvete od Ministarstva sporta i omladine, a to je važnost koja proističe iz nekoliko međunarodnih dokumenata koji su za poslednje dve godine doneti. Reforma školstva podrazumevala je i prihvatila ove argumente i samim tim u okviru reforme fizičkog vaspitanja dala posebno mesto ovom predmetu i nazvala ga – fizičko i zdravstveno vaspitanje, procenivši da je fizička aktivnost nešto što ima veoma veliki značaj za razvoj jedne države. Obrazci fizičke aktivnosti, kao i celokupan stil života, usvojeni tokom detinjstva i adolescencije teže da se održavaju u zrelom dobu. Samim tim, postoji preporuka okruglog stola Uneska održanog u Parizu pod pokroviteljstvom Ujedinjenih nacija, da se omogući deci 60 minuta umerene fizičke aktivnosti tokom svakog dana u nedelji. Dodatna istraživanja Uneska ukazuju na to da je fizička aktivnost značajna za privrednu situaciju jedne zemlje, jer jedan dolar uložen u sport štedi 3,2 zdravstvena dolara, što jednom narodu, jednoj državi kao što je naša predstavlja ozbiljan pokazatelj da se ovom oblasti treba posebno baviti. Rezultati pregleda koji su izvršeni u protekle dve godine ukazuju na to da više ne postoji razlika u deformitetima između dece koja žive u gradu (radili smo testiranja na deci u Beogradu i na deci u Novom Sadu) i dece koja žive na selu. Rezultati su čak i gori kod dece na selu, jer ne postoje osnovni, elementarni uslovi da se na odgovarajući način bave fizičkom aktivnošću. Svetska zdravstvena organizacija je 21. vek proglasila vekom epidemije gojaznosti, a prevelika težina zvanično je proglašena bolešću. Nažalost, Srbija se nalazi na vrlo visokom mestu po broju stanovnika obolelih od gojaznosti, čak svaki treći stanovnik naše zemlje ima probleme sa gojaznošću. Tu, naravno, doprinosi neadekvatna ishrana, ali isto tako i fizička neaktivnost. Sistematski pregledi budućih prvaka otkrili su da svako drugo dete u Srbiji ima krivu kičmu, a gotovo 50% dece ima deformitete stopala, što dovoljno ukazuje na činjenicu da u njihovom životnom razvoju i prilikom starenja neminovno dolazi do povećanja odlaska na bolovanje, u prevremene penzije, što zaista ostavlja ogromne posledice na privredni sistem države. Ono što nisam komentarisala i o čemu nisam govorila, jer slučajno nisam bila u sali - vrlo je važno ustanoviti ministarstvo koje bi u okviru sebe obuhvatalo i pitanja mladih. Nacionalna politika i strategija za omladinu u Republici Srbiji je nešto što se definitivno mora doneti, iz razloga što je to jedna od stavki koje se predviđaju da bi jedna zemlja mogla tražiti priključenje Evropskoj uniji. Osnivanjem ministarstva za sport i omladinu Republika Srbija bi iskazala jasno i dugoročno opredeljenje u stvaranju socijalnih, obrazovnih, kulturnih, materijalnih i drugih političkih uslova za trajnu dobrobit, odnosno za njihovo aktivno i potpuno učešće u društvu. Moram da kažem da je 20. februara ove godine Inicijativa mladih iz Srbije koja okuplja veliki broj nevladinih organizacija, nabrojaću samo neke: Mladi istraživači Srbije, Savez izviđača, Omladina Jugoslovenske asocijacije za borbu protiv side, Omladinski informativni centar, Studentska unija Srbije, Omladinski savet Srbije, Omladinski savet Vojvodine i građanske omladinske inicijative, uputila dopis predsedniku DSS-a i mandataru gospodinu Vojislavu Koštunici, kao apel za formiranje državnog tela za mlade. U tom apelu se kaže da državna, između ostalog, i društvena briga o mladima, saradnja zvaničnih organa sa omladinskim organizacijama i omogućavanje njihovog učešća u procesima odlučivanja u pitanjima od značaja za mlade, kao što su socijalna zaštita dece i omladine, politika zapošljavanja, obrazovni sistem, prava i slobode građana, zaštita zdravlja mladih, očuvanje zdrave životne sredine i drugo, jesu tekovine demokratskog i razvijenog društva na koje polažemo sva prava. Uz ovaj apel gospodinu Koštunici priložena je Deklaracija o saradnji omladinskih nacionalnih organizacija u Srbiji, koju su potpisale sve članice Inicijative mladih u Srbiji. Odgovor nije stigao, a kako stoje stvari izgleda da apel neće uroditi usvajanjem amandmana i formiranjem ministarstva za sport i omladinu. Predlažem vam da dobro razmislite pre nego što odlučite kako ćete glasati za ove amandmane, jer oblast sporta, a i te kako oblast omladine, nešto je što je strašno značajno i važno za zemlju Srbiju, tim pre ukoliko znate da čak i Ujedinjene nacije imaju svoja radna tela, u kojima, nažalost, naša zemlja ne učestvuje. Jer, jedna smo od retkih zemalja u svetu koja ni u jednoj državnoj instituciji nema naziv - omladina, a isto tako nema zakone koji se odnose na pitanje mladih.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima predlagač.
Naravno da posebnu pažnju posvećujemo mladima, omladini i svesni smo svih problema sa kojima se mladi susreću u Republici Srbiji. Ministarstvo za dijasporu će pokušati da napravi mostove sa velikim brojem mladih ljudi koji su otišli izvan granica Republike Srbije. Ono što ćemo uraditi u okviru Ministarstva prosvete u okviru Uprave za sport, u okviru svih drugih ministarstava, posebna pažnja i mnoge pogodnosti koje moraju da budu upućene na mlade ljude da ostanu u Republici Srbiji. Pokrenućemo specijalne fondove kojima ćemo otvoriti mogućnost za kreditiranje i za kupovinu stanova i mnoge druge mere kojima će se posebna pažnja posvetiti omladini u Republici Srbiji. Mislimo da formiranje ministarstva za sport i omladinu neće automatski rešiti te probleme. Ti problemi mogu da se reše u okviru postojećih institucija, ako postoji volja da se ti problemi rešavaju. Volja u ovom trenutku postoji. Pripremićemo zakonske projekte kojima ćemo regulisati sva prava omladine i mislimo da ministarstvo za omladinu i sport nije neophodno da bi se problemi rešavali.
Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su podneli narodni poslanici Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Predlagač zakona je podneo ispravku da se posle tačke 6) stava 1. člana 32. Predloga zakona o ministarstvima dodaje tačka 7) i da glasi: "Republički zavod za informatiku i internet". Tu se radi o tehničkoj ispravci koju ste dobili. Narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 32. doda novi član 32a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač ne prihvata ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Molim predlagača da se izjasni. Ne prihvata amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Pošto je sada 15 minuta do završetka sednice, ne znam koliko će nam vremena biti potrebno da završimo ovu tačku dnevnog reda, pa predlažem da donesemo odluku o produženju rada do okončanja ove tačke dnevnog reda, jedine tačke dnevnog reda. Molim vas da najpre utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Molim vas da se izjasnite o ovom predlogu. Za 120, protiv niko, uzdržanih nema, nije glasalo šest, od ukupno 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predlagač narodni poslanik Radojko Obradović želi da da završnu reč? (Ne želi.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto smo završili raspravu o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 81. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, određujem današnji dan, 26. februar 2004. godine, kao dan za glasanje, što znači odmah. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima, sa ispravkom, u načelu. Za 128, prisutno 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da su, pisanim putem, amandmane povukli narodni poslanici: Slobodan Lalović na član 9. i na član 14. stav 2; Nikola Novaković na član 4. stav 1; Dragan Rafailović na član 7. stav 1. i na član 25. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su podnele narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević -Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 123, nije glasao jedan, od 128 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmane je podnela narodni poslanik Anita Beretić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo četiri, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić - Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo pet, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za deset, protiv 114, uzdržanih pet, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo četiri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branče Stojanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman.Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za tri, protiv 121, uzdržana dva, nije glasalo četiri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo tri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Svetislav Krstić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 107, uzdržana dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 128, nije glasao jedan, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović podneli su amandman kojim predlažu da se posle čalna 10. doda novi član 10a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 111, uzdržanih sedam, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su podneli narodni poslanik Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 127, uzdržan jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević podnele su amandman kojim predlažu da se posle člana 13. doda novi član 13a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, uzdržan jedan, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 126, uzdržana tri, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Anita Beretić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predlagač je prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 110, protiv šest, uzdržanih 11, nisu glasala tri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su podneli narodni poslanici Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, uzdržan jedan, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Gordana Čomić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 17. doda novi član 17a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Jevtić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržana dva, nisu glasala dva, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić podnela je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se posle člana 19. doda novi član 19a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 119, uzdržanih pet, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman.
Narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 19. doda novi član 19a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržana tri, nije glasao jedan, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Svetislav Krstić. Odbor za pravosuđe i upravu je predložio da se ovaj amandman prihvati, sa čime se saglasio predlagač, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, uzdržana dva, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 109, uzdržanih 10, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 117, uzdržanih 8, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 105, uzdržanih 10, nije glasalo tri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržana tri, nije glasao jedan, od 130 poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Narodni poslanik Ljiljana Nestorović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 28. doda novi član 28a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 112, uzdržanih 7, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić podnela je amandman kojim se predlaže da se posle člana 28. doda novi član 28a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 5, protiv 120, uzdržanih 5, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 124, uzdržana tri, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 29. amandman su podneli narodni poslanici Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, uzdržan jedan,od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 128, nije glasao jedan, od 130 poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 29. amandman su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 30. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 116, uzdržanih 10, od 130 poslanika. Konstatujem da amandmannije prihvaćen. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, uzdržana dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman su podneli narodni poslanici Godana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasao jedan,od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 32. doda novi član 32a. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, uzdržana tri, nisu glasala tri, od 130 poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, uzdržan jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman su podneli narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Dušan Petrović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 129, nije glasao jedan,od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman su podneli narodni poslanici Godana Čomić i Milena Milošević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, uzdržana dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 118, uzdržanih sedam, od 130 poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 123, uzdržanih pet, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima, sa ispravkom, u celini. Za 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o ministarstvima. Pošto smo obavili razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njoj, zaključujem sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Hvala vam.