ČETVRTO VANREDNO ZASEDANjE (Prvi dan rada) 29. jun 2007. godine (Sednica je počela u 18,35 časova. Predsedava Oliver Dulić, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 224 narodna poslanika. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 116 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vesna Pešić, Nataša Mićić, Nenad Bogdanović, Miloš Jevtić, Dragan Vujadinović i Žarko Korać. Saglasno članu 84. stav 2. i članu 85. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao izuzetno za petak, kao i u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština, uvažavajući razloge za donošenje Zakona po hitnom postupku, što pre razmotri Predlog zakona o izmenama Zakona o državnim službenicima, koji je podnela Vlada. Za četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, na zahtev 96 narodnih poslanika, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o izmenama Zakona o državnim službenicima Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa SRS jedan sat, 37 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa DS jedan sat, 16 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa DSS-NS dr Vojislav Koštunica 56 minuta i 24 sekunde; poslanička grupa G17 plus 22 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa SPS 19 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa LDP 13 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa manjina - SVM - Lista za Sandžak, Unija Roma Srbije, Koalicija Albanaca Preševske doline sedam minuta i 12 sekundi; poslanička grupa Vojvođanski poslanici LSV, SVM šest minuta i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi po pet minuta, u skladu sa članom 93. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ako to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Takođe obaveštavam Skupštinu da je zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Aleksandar Vučić, obavestio da je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe za ovu tačku dnevnog reda narodni poslanik Zoran Krasić. Saglasno članu 140. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Po Poslovniku narodni poslanik Laslo Varga. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 226. Poslovnika, prema kojem narodni poslanik ima pravo da traži objašnjenje i obaveštenje od predsednika Narodne skupštine. Dana 28. maja ove godine predsednik Narodne skupštine je u jednoj emisiji na Radio Subotici izjavio da je prošlo vreme stranaka nacionalnih manjina i da je došlo vreme da najzad one stranke pobede u Subotici koje više ne brinu o pravima pripadnika nacionalnih manjina. Ovo za nas Subotičane, pripadnike nacionalnih manjina, predstavlja uvredu. Mislim da predstavlja čak i omalovažavanje predsednika ili stranke čiji predsednik sedi upravo u redovima poslaničkog kluba Demokratske stranke. Posle toga je predsednik naše stranke, predsednik SVM, gospodin Ištvan Pastor, 1. juna uputio pismo predsedniku Narodne skupštine, da se pre svega izvini svim građanima koje je ovom svojom izjavom uvredio, a sa druge strane da prizna da je načinio grešku. To, nažalost, predsednik Narodne skupštine nije uradio ni posle 28 dana. Nije ni našao za shodno da odgovori na pismo predsednika naše stranke. Postavljam sad pitanje predsedniku Narodne skupštine - da li smatra da je u skladu sa pravilima demokratskog ponašanja da predsednik Narodne skupštine, ni posle 28 dana posle upućivanja pisma od strane predsednika najznačajnije stranke, najveće ili najbrojnije nacionalne manjine u Srbiji, ne odgovori na pismo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite. (Laslo Varga: A objašnjenje?) Dobićete u pismenoj formi objašnjenje. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se po Poslovniku pronalazeći uporište za ovakav svoj stav i u članu 90. i u članu 226. Naime, mi smo upravo započeli Četvrtu sednicu Narodne skupštine. Polovinom juna obavešteni smo da će Četvrta sednica biti održana odmah po završetku Treće, ali sa drugačijom tačkom dnevnog reda, sa tačkom dnevnog reda tokom koje bi se raspravljalo o poverenju Vladi Vojislava Koštunice. Potpuno se slažem sa obrazloženjem predsednika parlamenta, mada bi bilo dobro da je on to obrazloženje pomenuo pre mene, koje je naveo u pisanom materijalu. Nemam ništa protiv ukoliko su poslaničke grupe koje su pokrenule tu inicijativu sa predsednikom parlamenta napravile dogovor koji podrazumeva kratko prolongiranje rasprave o toj tački dnevnog reda, da bi se ispoštovao zakon i izbeglo kršenje važećih zakona o državnim službenicima. U čemu je problem? Problem je u tome što smo mi kao poslanička grupa, kao predstavnici građana, što sam kao šef LDP, predsednik LDP, i kao građanin, nekoliko puta vrlo jasno rekao da ću na politička pitanja, koja ne mogu da budu marginalizovana u radu parlamenta, što je jedino važno u našem svakodnevnom životu, odgovoriti tokom rasprave predsedniku Vlade Vojislavu Koštunici. Mi nismo u prilici danas to da uradimo. Zbog atmosfere u društvu ne želimo o tome da ćutimo. Ali, isto tako ne želimo da tu atmosferu pogoršavamo, odgovarajući na kampanju koja se protiv nas vodi, istim sredstvima i na isti način koji je karakterističan za one koji tu kampanju vode. Pridružio bih se zahtevu kolege poslanika iz SPS, koji je pre više od nedelju dana zatražio od Specijalnog tužioca Slobodana Radovanovića - da ovaj parlament obavesti o dramatičnim okolnostima koje opterećuju naš svakodnevni život, a koje se vezuju za političku pozadinu ubistva predsednika Vlade Zorana Đinđića. Verujem da svakom poslaniku ta istina mora biti važna i da je svakom poslaniku važna. Umesto odgovora pred parlamentom dobili smo odgovor u medijima. Tužilac je dugo vremena ćutao, a onda je progovorio na takav način da je bilo bolje da je nastavio da ćuti. Ono što je učinjeno u poslednjih nedelju dana toliko je poremetilo političku atmosferu u zemlji da mi danas kao LDP (Predsednik upozorava govornika na vreme) o toj atmosferi želimo da govorimo u Skupštini, da u ovoj skupštini govorimo o politici i da političke probleme rešavamo političkim sredstvima, a ne onako kako su ti problemi rešavani u prošlosti, ne onako kako su rešavani 12. marta 2003. godine ili onako kako bi neko želeo danas da ih reši.
Vreme, gospodine Jovanoviću.
Zamolio bih vas za samo malo tolerantnosti, čime bi ova rasprava bila sasvim sigurno svrsishodnija i kraća. Mogu da se vratim na mesto, pa bih ponovo po Poslovniku. Ali, mislim da niko od poslanika neće imati ništa protiv da čuje naše obrazloženje, koje će samim tim biti kraće i jasnije.
Izvinjavam se, ali tako ne mogu da vam odobrim.
U redu.
Hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Vladan Batić, izvolite. Potom narodni poslanici Balint Pastor, Žarko Obradović, Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, slažem se sa onim što je rekao moj prethodnik. Srbija danas nema državnog tužioca. To je jedina zemlja u Evropi koja nema državnog tužioca. Glavni grad ove zemlje nema državnog tužioca. Postoji specijalni tužilac za organizovani kriminal, a on potpuno neovlašćeno, protivzakonito, iako je predmet proglašen za službenu tajnu, ispunjavajući želju jedne političke stranke, nagoveštava mogući ishod i mogući epilog onoga što je označio kao politička pozadina ubistva Zorana Đinđića. Danas sam bio kod gospodina Slobodana Radovanovića i skrenuo mu pažnju, a bio sam drugim povodom, da se interesujem za sudbinu mojih prijava protiv Mlađana Dinkića i Aleksandra Tijanića...
Izvinjavam se, gospodine Batiću, samo zbog zapisnika...
Samo zbog zapisnika, član 226. Poslovnika. Tražimo objašnjenje zašto se te stvari objašnjavaju javnosti putem medija, neovlašćeno, a ne u parlamentu narodnim poslanicima. Tu je mogao da dođe bar ministar pravde i da nam objasni o čemu se radi. Dakle, gospodin Radovanović je prekršio svoja ovlašćenja. Skrenuo sam mu pažnju da politička pozadina ubistva Zorana Đinđića je jedan mozaik koji ima više kockica i koji počinje ne 2001, nego 2000, da se ispita kako to da su neka lica iz ''Bele knjige'', koja više nisu među živima, obezbeđivala mitinge Vojislava Koštunice. Kako to da su ta lica koja su nastradala u Meljaku, Kum i Šiptar, bili prilikom inauguracije na obezbeđenju Vojislava Koštunice 7. oktobra 2000. godine. [[Žagor.]] Kako to... Da li možete da obuzdate ove neobuzdane poslanike? Kako to da je predsednik Vojislav Koštunica, tada predsednik SRJ, neovlašćeno zadržao na mestu šefa Resora državne bezbednosti Radeta Markovića, pod čijom ingerencijom su bile Crvene beretke. Radeta Markovića, koji je na čelu najmonstruoznijih zločina u ovoj zemlji. Znate šta mi je rekao gospodin Radovanović: priznao je da je pogrešio...
Vreme, gospodine Batiću.
Zahvaljujem i javiću se ponovo.
Zahvaljujem. Ovde ćemo stati. Određujem pauzu. Nastavak je u utorak u 10,00 sati. Hvala vam puno.