Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo sa radom, dozvolite mi da vas pozovem da pozdravimo naše omladince, prvake sveta u fudbali, kao i sve sportiste koji učestvuju na Evropskom prvenstvu. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 137 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, reklamiram član 87. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije u kojem jasno piše da sednice Narodne skupštine po pravilu se održavaju utorkom, sredom i četvrtkom od 10.00 do 18.00 časova. Danas smo sednicu počeli sa 21 minut zakašnjenja i smatram da je ovo omalovažavanje građana Republike Srbije od većine koja ima 210 narodnih poslanika. prihvatam izvinjenje, gospođo predsednice, vidim da vam je žao, ali smatram da je ovo omalovažavanje građana Srbije od strane vladajuće koalicije koja ima 200 narodnih poslanika, a ne može da okupi za početak sednice 126 narodnih poslanika i to iz dana u dan. Dakle, i na prošloj sednici je bila ista situacija. Molim vas, predsedavajući, i predsednica je tu, da uložite nešto, da uložite napor i da razgovarate sa šefom poslaničke grupe SNS, gospodinom Babićem, šefom poslaničke grupe SPS, da se omogući rad i da ne gubimo vreme zbog činjenice da neki problemi postoje u toj koaliciji. Hvala.
Slažem se delimično sa vama, ali po Poslovniku je predviđeno da sednica po pravilu počinje u 10.00 časova. Lično bih voleo da smo počeli na vreme, ali isto tako moram da kažem da se ne slažem sa vašom konstatacijom da je namera narodnih poslanika većine da omalovažava građane Srbije. To je teška kvalifikacija, ali sigurno da je poželjno da počinjemo po mogućnosti na vreme. No, vaše je pravo da se izjasnite da li da se u Danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. (Da.) Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: prof. dr Žarko Obradović, mr Dejan Radenković, Stefana Miladinović, Marjana Maraš i Branko Ružić. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine i, izuzetno, za ponedeljak, dakle mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2015. godini, koja je sazvana na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je i zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za sednicu Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2015. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; 2. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o zajedničkom tranzitnom postupku; 3. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o pojednostavljenju formalnosti u trgovini robom; 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (Zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća SOE-DPL); 6. Predlog odluke o Programu zvanične statistike u periodu od 2016. do 2020. godine; 7. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dveju zemalja; 8. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o bavljenju plaćenim poslovima članova porodice zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim vladinim organizacijama. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Narodni poslanik Veroljub Arsić na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i čl. 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se obavi: 1. Zajednički načelni i jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o zajedničkom tranzitnom postupku; - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o pojednostavljenju formalnosti u trgovini robom; - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj; - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (Zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća SOE-DPL); - Predlogu odluke o Programu zvanične statistike u periodu od 2016. do 2020. godine; 2. Zajednički jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dveju zemalja; - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o bavljenju plaćenim poslovima članova porodice zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim vladinim organizacijama. Da li narodni poslanik Veroljub Arsić želi reč? (Ne.) (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Samo da završimo, molim vas. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 18 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Po Poslovniku, Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, nažalost, nastavili ste praksu vaših kolega i prekršili član 103. Poslovnika koji kaže kada se daje reč u stavu 3. poslaniku koji ukaže na povredu Poslovnika, predsednik daje reč, koji ukazuje na povredu iz stava 1. ovog člana odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika, s tim što predsednici poslaničkih grupa imaju prednost. Ja sam se javio kada ste počeli da čitate predlog za objedinjavanje rasprave sa željom da ukažem da se krši Poslovnik, član 157. stav 2. Vi ste sada glasanjem, odnosno većina spojila šest tačaka dnevnog reda, od toga pet predloga zakona. Neću sada da nabrajam i da pokušavam da protumačim vezu između tih zakona. Sačekaću izlaganje ministra i da čujemo u kakvoj su vezi svih tih pet zakona, ali šesta tačka koju ste spojili je odluka, Predlog odluke o Programu zvanične statistike, a pročitaću vam član 157. pošto vidim da ima pitanja – u čemu je problem. Stav 2. kaže ovako – Narodna skupština može da odluči da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni jer su rešenja u njima povezana, s tim što se odlučivanje o svakom predlogu obavlja posebno. Znači – zakona, a ne zakona i odluka. Prekršen je Poslovnik zato što ste spojili na ovaj način šest tačaka dnevnog reda. Tačka 6 – Predlog odluke o programu zvanične statistike ne može da bude spojena po članu 157. stav 2. Predsedavajući, molim vas, ne znam kako ćemo sada da rešimo. Vi ćete meni da kažete – glasala je većina. Mogla je većina danas da izglasa da je utorak ili da smo počeli u 10,00 časova, a ne u 10,20 časova. Ovo su činjenice i prekršen je Poslovnik, prvo što ste ovo izglasali, a pored toga zato što mi niste dali reč. Hvala.
Hvala. Smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Jednostavno, nisam mogao prekinuti čitanje predloga dnevnog reda i da vama dam reč. Bilo je normalno da završim započet postupak. Da li želite u danu za glasanje da izjasnimo o povredi Poslovnika? (Da.) Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju: dr Dušan Vujović, ministar finansija, Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, dr Nataša Kovačević, vršilac dužnosti pomoćnika ministra finansija, Vesna Hreljac Ivanović, pomoćnik ministra finansija, Branko Drčelić, vršilac dužnosti direktora Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, dr Miladin Kovačević, vršilac dužnosti direktora Republičkog zavoda za statistiku, Miroslav Janković, pomoćnik direktora Republičkog zavoda za statistiku, dr Anastazija Tanja Đelić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija, Predrag Aleksić, šef odseka u Ministarstvu finansija, Sonja Nikolić, viši savetnik u Ministarstvu finansija, i Jelena Simić, mlađi savetnik u Ministarstvu finansija. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz dnevnog reda po tačkama od 1. do 6, a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupne vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 2. i članovima 170. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o zajedničkom tranzitnom postupku, Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o pojednostavljenju formalnosti u trgovini robom, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (Zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća SOE-DPL) i Predlogu odluke o Programu zvanične statistike u periodu od 2016. do 2020. godine. Da li predstavnik predlagača dr Dušan Vujović, ministar finansija, želi reč? Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Pokušaću da budem kratak. Glavni zakon u ovom paketu zakona i odluka je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. U okviru tog zakona, ovih izmena predlažu se tri konkretne izmene. Jedna se tiče akcize na električnu energiju, a druge dve mere se tiču izmene akciza na duvan, odnosno duvanske proizvode. Predlog je da se oporezuje akcizama električna energija na krajnju potrošnju, da se oporezuju tečnosti za punjenje elektronskih cigareta i da se oporezuju duvanske prerađevine koje se u upotrebi greju, ali se ne sagorevaju, tzv. nesagorevajući duvan, koji još uvek ne postoji na tržištu, ali je za njegovo uvođenje potrebno definisati akcize. Dozvolite prvo da detaljnije objasnim prvu meru, a to je uvođenje akcize na električnu energiju. Razlog za donošenje zakona jeste postizanje ciljeva u domenu politike akciza, pre svega postepena harmonizacija sa akciznom politikom koja je uvedena propisima EU, tačnije direktivom 2003/96 do 27. oktobra 2003. godine. U toj direktivi je propisan čitav niz proizvoda, energenata na koje se uvodi akciza i mi sada prvi put uvodimo akcizu na električnu energiju kao deo harmonizacije sa ovom direktivom. Drugi razlog za donošenje ove akcize je ostvarivanje obaveza iz programa koji smo sami definisali, koji je podržan programom MMF, a to je uravnoteženje, odnosno približavanje cena električne energije u Srbiji sa cenama u regionu, cenama u Evropi. Da vas podsetim, Srbija ima cenu električne energije trenutno, zavisno od kursa koji se primenjuje 4,9 ili 4,97 dinara plus 1,06 dinara u svim fiskalnim iznosima. Prva naredna zemlja ispred nas, odnosno do nas, pretposlednja zemlja je Bosna sa 6,9 dinara i 1,16 poreskim opterećenjem, zatim Makedonija sa 8,23, od čega su pola cene, a pole poreska opterećenja, zatim Bugarska sa 7,46 i 1,49, znači ukupno 8,95 i nakon toga Crna Gora sa 8,67 cenom i 1,21 poreskim opterećenjima. I posle predloženog povećanja akcize Srbija bi i dalje ostala ispod i po poreskim opterećenjima i po ukupnoj ceni električne energije za 20 do 25% najmanje. Zašto je to važno? Naravno, ovu meru smo doneli, ne samo zbog usklađivanja sa uporednim cenama u regionu, sve ostale cene se same, silom tržišta, prilagođavaju, nego zato da obezbedimo trajnu osnovu za razvoj sektora energetike, da minimalno opteretimo građane. Naš je cilj da građani što manje plaćaju struju, ali da pri tom ne dođemo u situaciju da nemamo osnovu za tzv. proširenu reprodukciju EPS. Najvažnije, ove akcize služe da se u budžetu oslobode sredstva, da se podigne cena električne energije koja će obezbediti i supstituciju i racionalno korišćenje električne energije, u Srbiji je najveći procenat korišćenja električne energije za grejanje, da se podstaknu mere štednje i mere supstitucije, da se električna energija menja svim ostalim izvorima koji su raspoloživi u dovoljno velikim količinama u Srbiji i morali bi da se koriste mnogo više. Orginalno smo planirali da ovu meru uvedemo početkom godine, ali smo pokušali da to odložimo da bismo građanima omogućili makar kraj grejne sezone i još jedan period bez povećanja cene električne energije. Prema dogovorima koje smo sami postigli u Vladi i koje je podržao MMF, za period od tri godine, doneta je odluka da se u sklopu Programa restrukturiranja EPS, koji je donet početkom juna, izvrši prilagođavanje cene električne energije, uključujući i akcize i promenu cene. Glavni rezultat ove mere biće povećanje opštih prihoda u budžetu, što će popraviti tzv. strukturnu stranu budžeta. Ostvarili smo jako dobre rezultate na ukupnom deficitu od početka godine. Do kraja maja smo imali deficit koji je bio svega 1,5%, 1,6% BDP, sa današnjim danom imamo suficit u junu i imamo ukupan deficit od svega 18 milijardi dinara, obzirom da se do kraja juna očekuje BDP 2000, to je 0,8%, 0,9%. Znači, republički budžet ima deficit od svega 0,8%, 0,9% BDP, što je pet puta manje nego u istom periodu prošle godine. Ovi rezultati su ostvareni i trajnim merama smanjenja troškova i povećanja prihoda, ali i privremenim, tzv. jednokratnim merama. Ovom merom uvodimo jedan od stalnih izvora prihoda, koji će nam omogućiti da u narednim godinama ostvarimo trajne ciljeve ove politike, a to je vraćanje svih dohodaka koji se plaćaju iz budžeta, i plata i penzija, na nivo trenda posle onih prilagođavanja koje smo imali oktobra prošle godine. To praktično znači da će građani dobiti nagradu za svoju žrtvu. Mi osim smanjenja plata i penzija nismo imali ni jedan drugi element u budžetu gde bismo mogli da započnemo program konsolidacije, to je jako važno da ljudi razumeju. Najlakše bi bilo smanjiti neku neutralnu stavku. Danas kad smo ostvarili ove rezultate, najlakše bi bilo reći nije bilo potrebno smanjivati ni plate ni penzije, ali to nažalost nije bilo moguće. Proces negde mora da počne, a mi smo ga započeli vrlo otvoreno, na najbolnijem mestu i danas već imamo rezultate toga. Mi smo od početka godine ostvarili smanjenje deficita od preko 75 milijardi, preko 600 miliona evra u odnosu na ono što je bilo konzervativno projektovano. Znači, to je rezultat za koji mislim da zaslužujemo priznanje i mislim da smo građanima Srbije za svoju žrtvu ponudili smanjenje koje će nam omogućiti da idemo na održivu putanju fiskalne konsolidacije i ekonomske obnove ove zemlje. Drugo, jako važno, jeste uvođenje akciza na ove duvanske proizvode koje sam naveo, što takođe predstavlja korak u pravcu harmonizacije sa Evropom i takođe omogućava da se na proizvode koji se smatraju štetnim za zdravlje ljudi i luksuzom naplate odgovarajući fiskusi i time obezbede izvori prihoda u budžetu. Posle rezultata koji su ostvareni ove godine, očekujemo da će se kriva povećanja učešća duga u društvenom proizvodu preokrenuti ranije, za najmanje godinu dana od onoga što je bilo projektovano programom koji je usvojen prošle jeseni. Znači, očekujemo da će 2016. godine, a ne 2017. godine, doći do početka pada i da ćemo dostići uravnoteženi nivo, odnosno dostići kriterijume i u deficitu i u dugu već tokom 2016/2017. godine, a ne posle tog projektovanog perioda. Ovde je važan element dug. Po ciframa koje se saopštavaju u medijima i koje se diskutuju, dug je od 31. decembra 2014. do 31. maja 2015. godine porastao sa 22,8 milijardi, zaokružujem, na 24,1 milijardu evra. Ova cifra u sebi sadrži dva elementa. Dakle, 750 miliona evra ekvivalent su kursne razlike, a 523 miliona evra je povećanje duga, i to povećanje duga u dolarima samo 42 miliona dolara, povećanje duga u evrima 210 miliona evra, povećanje duga u dinarima 25 milijardi dinara i povećanje svih ostalih kategorija, uključujući i specijalna prava vučenja, osam milijardi. Od toga samo se 25 milijardi dinarski odnosi na pokrivanje deficita, a sve ostale kategorije odnose se na povlačenje tzv. projektnih zajmova. Prema tome, tu je 100 miliona od EPS-a koje su povučene i to su svi projektni zajmovi. Između ostalog ćete dva takva zajma danas imati na dnevnom redu kao predmet ratifikacije. To je veza. Veza je da se projektni zajmovi koji su u budžetu za 2015. godinu taksativno navedeni sa iznosima, namenom itd, kad se realizuju oni se pojavljuju u našem dugu. Prema tome, ove veličine koje se pojavljuju u dugu se aktiviraju projektni zajmovi koji su pre više meseci ili više godina odobreni i kad prođu ratifikaciju i povlače se sredstva, tek se tada pojavljuju kao sastavni deo javnog duga. Dopunska informacija. Sa današnjim danom, odnosno sa 19. junom, to je poslednji podatak koji imamo, stanje duga je 23,6 milijardi evra, ponovo sa napomenom da su od toga oko 750 miliona kursne razlike, a preostali deo, nešto malo manje od 500 miliona, su promene zaduženja. Što se tiče ostalih zakona koji se nalaze u ovom paketu, već sam pomenuo dva projektna zajma koji se odnose, jedan na projekat koji podržava reformu katastra u Srbiji, dovođenje katastra u sklad sa najnovijim svetskim dostignućima, i u načinu ustanovljavanja baze podataka tog katastra, i u načinu ažuriranja, i u načinu vođenja, i u kompjuterskoj podršci, znači kompletno će biti elektronski katastar, kao i u softveru za njegovo praćenje. Sprovođenjem ovog projekta ćemo za relativno mala sredstva dovesti Srbiju na nivo najrazvijenijih zemalja i najuređenijih zemalja u svetu sa stanovišta katastra. Dakle, mi godinama čekamo ovu promenu. Bilo je nekoliko pokušaja od 2000. godine da se to uradi, a tek sada ovim projektom ćemo to dovesti do finala. Očekujem da će to bitno poboljšati sve procese, a pogotovo procese privatizacije, procese restitucije i sve procese koji u sebe uključuju imovinsko pravne odnose. Bez toga ne možemo da idemo napred. Vi jako dobro znate da naše strukturne reforme danas kasne zbog toga što u gotovo svakom slučaju privatizacije imamo nerešene imovinsko pravne odnose koji se često upravo tiču katastra. Uvođenje reda u ovoj oblasti je jako značajno. Drugi zajam koji je danas na dnevnom redu za diskusiju i glasanje, nadam se, u sredu, jeste zakon koji podržava restrukturiranje preduzeća, takozvani SOEDPL. Znači, to su javna preduzeća, to je strukturni zajam za podržavanje restrukturiranje javnih preduzeća. Cilj i smisao ovog zajma je da podrži i finansira jednokratne troškove restrukturiranja preduzeća. Kao što znate, to su troškovi kojim se ova preduzeća pravno i institucionalno dovode u stanje da mogu da funkcionišu na tržištu. Neka od njih će naći nove vlasnike i naći novo mesto na tržištu, a neka od njih će morati da prođu kroz proces stečaja i da u procesu stečaja pronađu rešenje. I u jednom i u drugom slučaju neophodna su sredstva da se preuzmu obaveze, da se obaveze konvertuju u aktivu, odnosno u ekviti, odnosno u vlasništvo. Treće, da se otpišu potraživanja koja nisu naplativa. Dopunska komponenta je plaćanje otpremnina radnika koji će u ovom procesu optirati da izađu iz radnog odnosa i potraže druga radna mesta, odnosno da sami otvaraju svoje firme. Šta je prednost ovog zajma? To što on omogućava pod vrlo povoljnim uslovima finansiranja da se prvo odgovori na sva strukturna pitanja vezana za procese privatizacije i stečaja, a drugo da se finansijski teret toga prebaci za pet do sedam godina u budućnost. Znači, naš plan je, i vrlo otvoreno prihvatamo taj rizik, da ovim kreditima rasteretimo tekući budžet od tih jednokratnih troškova i da ih prebacimo sa početkom za pet, šest ili sedam godina, a to finansiramo narednih 15 ili 20 godina. Znači, ovim prihvatamo obavezu da ne samo završimo ove procese, nego da posle toga imamo jednu uređenu privredu koja će funkcionisati normalno, otvarati radna mesta i imati ekonomski rad da bi mogla da finansira ove troškove u budućnosti. Dakle, mi ne ulazimo u ove kredite i ova zaduženja bez svesti o tome da su to obaveze za budućnost, a pre svega obaveza da one strukturne reforme koje danas sprovodimo sprovedemo do kraja, da one daju efekat. Nije smisao katastra da potrošimo milione na katastar, a da posle toga imamo ponovo proces izdavanja građevinskih dozvola ili proces rešavanja imovinsko-pravnih odnosa onakav kakav je bio u prošlosti. Dva zakona koja ovde idu u paketu, po našem predlogu u paketu, su dva zakona koja se tiču pojednostavljenja trgovine, pojednostavljenja tranzita, pojednostavljenja svih procesa razmene sa zemljama u susedstvu i svim drugim zemljama. To su zakoni koji su već dugo spremni za raspravu, ali smo upravo čekali da ih spojimo, jer ne bi bilo racionalno da se ti zakoni sami raspravljaju pojedinačno u Skupštini. Znači, ti zakoni sede i čekaju momenat da se priključe većim zakonima koje smo danas doneli. Ja slušam vašu proceduralnu raspravu i ne mogu da verujem da se naša namera da ekonomično diskutujemo o svim tim zakonima tumači kao neka zavera ili želja da se izbegne rasprava. Naprotiv, bilo bi potpuno nelogično da raspravljamo o malim zakonima, malim izmenama u odvojenim raspravama. Onda bi primedba bila zašto sazivamo Skupštinu da raspravljamo o zakonu koji ima dve strane ili se menjaju tri člana. Ovako ćemo razgovarati o paketu zakona koji se svi nalaze u nadležnosti Ministarstva finansija. Konačno, program zvanične statistike je nešto što čeka godinama da bude usvojeno. Srbija je zemlja koja je nekada imala jednu od najkvalitetnijih statistika i mogu da se pohvalim da sam bio vredan saradnik u Institutu za statistiku, Saveznog zavoda za statistiku, gde smo pre 20 i nešto godina imali modeliranje i uopšte analizu podataka koja je bila na svetskom nivou. Danas u statistici posle svih integracija zaostajemo. Ovaj program treba našu statistiku da vrati tamo gde je bila, da ispoštuje sve obaveze koje smo na sebe prihvatili i u odnosu na eurostat i u odnosu na standarde koje smo se obavezali prema Fondu. Znači, opšta i specijalna pravila disaminacije statističkih podataka, odnosno širenja statističkih podataka. Ona treba da obezbedi kvalitetnije donošenje ekonomskih odluka, ona treba da obezbedi kvalitetniju analizu ovih podataka i pouzdanije izvore za vas i za nas, za sve one koji su u ovom procesu. Svi u svetu imaju statistiku koja je dovoljno dobra, ne samo da ocenjuje prošle događaje nego i da radi projekcije budućih događaja. Mi smo prešli na novi metod statistike koji je, naravno, zasnovan na uzorcima i ne više na starom metodu statistike materijalnog sistema proizvodnje. I prema tome, ova unapređenja su neophodna da bi statistika uhvatila korak sa svetom, da bi bila pouzdana i za nas i za sve zemlje koje od nas očekuju ovo. Ovo su, između ostalog, i obaveze prema EU, i mi imamo vrlo složene obaveze koje smo prihvatili na sebe tzv. izveštajem o programu ekonomskih reformi, koje smo januara meseca podneli Evropskoj komisiji, koji smo 12. maja branili u Briselu i vrlo uspešno. Komplet mera, od podataka do modeliranja, do projektovanja, analize i praćenje svega što se dešava u javnom sektoru, uključujući budžet, je nešto što spaja sve ove zakone u jednu celinu. Dva poslednja zakona, vize za Moldaviju i dozvole sa Finskom, su dodate zbog efikasnog korišćenja vašeg vremena. Hvala lepo. Očekujem da će biti pitanja i da ćemo imati priliku da detaljnije odgovorimo na svako od vaših pitanja.
Hvala, ministre. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, niste bili, gospodine ministre, prisutni na sednici Odbora za finansije, gde sam zatražio od predstavnika Ministarstva da se povuče ovaj predlog zakona, pošto ono što piše u ovom Predlogu uopšte nije u skladu sa obrazloženjem koje smo dobili. Mi danas imamo jedan zakon, govorim o akcizama, dakle, koji uvodi akcizu na električnu energiju i to je zakon koji će omogućiti da se u državni budžet slije preko pet milijardi dinara novca poreskih obveznika. Danima slušamo o tome kako su sjajni rezultati naše fiskalne politike, kako imamo smanjen deficit, a nikako da čujemo ko je najviše zaslužan za to, ko je doprineo najviše tome da deficit bude takav? Gospodine ministre, vi niste rekli, ali ja ću reći – građani Srbije, zato što se neko drugi hvali onim što su građani zaslužili. Kako? Tako što ste povećali prvo PDV, povećali ste poreze na imovinu, razne takse, ne govorim o vama lično, govorim o prethodnom ministru Lazaru Krstiću, na taj način je punjenje budžeta povećano drastično. Ali, s druge strane država je nikako ili vrlo malo štedela. To dokazuje i ovaj Predlog zakona o akcizama. Vi predlažete, pod izgovorom usaglašavanja sa direktivama EU, uvođenje akcize na električnu energiju i to tako što ćete oporezovati krajnju potrošnju. Ovde je direktiva EU koja se bavi akcizama na električnu energiju oporezivanjem i ona kaže da se akcize uvode po megavat-času, i to od pola evra, što bi bila minimalna akciza i u tom iznosu je obično i uvedena tamo gde jeste. Nisu čak ni sve zemlje članice EU uvele ove akcize. Vi pokušavate da nam objasnite da smo mi više Evropa od svih ostalih, i od Mađarske i od Hrvatske. Hrvatska nema akcize na električnu energiju, ali njeni građani imaju znatno veće plate nego građani Srbije. Isto tako, u Mađarskoj je 2,7 evra po megavat-času. To je tri puta niže od akcize koju vi predlažete danas građanima Srbije. Koliko je puta prosečna plata u Mađarskoj veća nego u Srbiji? Zašto to niste rekli, nego nam navodite najgore primere? Kada govorite o uspehu fiskalne politike i kažete da je smanjen deficit, zašto ne kažete da je smanjen i neto izvoz u prvom kvartalu?Gde su rezultati privrede? O njima se ne govori, ali se zato traži da građani još saviju kičmu. Da li ste se zapitali kako građani sa smanjenim platama i penzijama mogu da plate nove račune za električnu energiju? Kako ste primenili direktivu EU? Primenili ste je tako da bude drastična za građane i da još više ruinirate Elektroprivredu Srbije koju katastrofalni menadžment već tri godine dovodi u stanje koje će biti bezizlazno, gospodine ministre. Niste rekli da Elektroprivreda Srbije ima milijardu evra negarantovanog kredita. Sami su se toliko pozajmili bez vaše saglasnosti, a istovremeno uplaćuju dividendu u budžet Srbije preko Agencije za osiguranje. Da li je to normalno? Gde to jedno reformisano preduzeće radi? Kako su krenule reforme u tom preduzeću? Reforme su krenule tako što se premeštaju filijale iz centralne Srbije i iz Vojvodine u Beograd. To nisu reforme. To nisu reforme koje će dovesti to preduzeće u stanje da bude profitabilno i da uplaćuje realan profit. To preduzeće ima primedbu od strane revizora na to što je popisom umanjilo vrednost svoje imovine i po tom osnovu umanjilo obaveze za šest milijardi i tako ostvaruje profit. To je, inače, gubitaš, i vi to znate, i oni uplaćuju dividendu u budžet, a istovremeno se građanima Srbije naplaćuje akciza. Šta dobijaju za tu akcizu? Na šta se naplaćuje akciza? Vi ste ekonomista. Mi naplaćujemo akcizu na krajnju potrošnju. Šta je na tom računu koji se tiče krajnje potrošnje još, osim električne energije? Dakle, mi smo čudo finansijsko, Srbija, koja će naplatiti akcizu na troškove održavanja sistema, recimo, na manipulativne troškove. Mi ćemo naplatiti akcizu na to. Znate, gospodine ministre, na šta se naplaćuje akciza. Rekli su vaši saradnici – to može da se kaže da je porez. Pa, može da se kaže, ali treba i da se plati. Treba da plate građani Srbije, kojima ste smanjili plate i penzije i hvalite se smanjenim deficitom koji su oni omogućili, hvalite se tim uspehom, treba oni da plate to i da izdrže sve ove vaše reforme koje nikako da pogode one koje treba da pogode - partijsku državu, partijsku državu koja košta te iste građane milione, partijsko upravljanje i Elektroprivredom i ostalim preduzećima. Onda imamo fiktivni profit pa ćemo da uzmemo kredit i uplatimo u budžet Srbije neka sredstva, imamo neporeske prihode i hvalimo se kako je to veliki uspeh, do sledećih izbora, a onda će to biti drugačije. Rekli ste da je originalno bilo planirano da se akciza uvede još na početku godine, gospodine ministre. Originalno smo mi slušali svakakve druge predloge. Originalno je gospodin Antić govorio da se ne razmišlja o uvođenju akciza, to je govorio u novembru prošle godine, jer kaže da su to samo medijske špekulacije i da to ništa ne bi dobro donelo građanima. Onda još jedna, da kažem, najava, kako ste rekli, originalna najava koja je planirana, ali nije ostvarena, to je pojeftinjenje za 20%. Bivša ministarka energetike, sada ministarka infrastrukture, još 2011. godine kaže – struja će biti jeftinija za 20%. Onda kada smo mi, poslanici, ovde pitali, kada je došla tu i sedela na vašem mestu, zašto nije pojeftinila električna energija kao što je obećala, kaže – o tome se pita Agencija za energetiku. Dakle, potpuno je jasno da kada treba nešto da pojeftini ili poskupi, pita se Vlada Srbije. Ovaj predlog koji vi danas branite u Skupštini Republike Srbije je potpuno dokaza da ništa ne znači nikakav zahtev građana, njihova molba ili zahtev medija javnog mnenja da se vodi računa o socijalno ugroženim građanima. Ne postoji ništa. Postoje samo foskule, samo fraze o reformama koje se zaista ne sprovode, ali zato kada treba reformisati džep građana uvek je tu vladajuća većina i vlast koja po svaku cenu želi da prikaže sebe u najboljem svetlo, ali to uspeva samo u medijima, nigde drugo to se u realnom životu zaista ne vidi. Evo, još jedno, da kažem, bilo je obećanje i ono što vi kažete da je bilo planirano, ali očigledno nije se takođe ostvarilo, a to su takođe pomenuta ministarka Mihajlović, prvo socijalne karte, pa nove cene struje i gasa. Eto, i to o tome se govorilo da će se videti kako koji građani žive, kako mogu da plaćaju te obaveze, pa onda da se napravi neki budžet iz koga će da se finansiraju ti građani, odnosno njihova potrošnja. Ništa od toga zaista ništa nije ostvareno i ovo što ste vi danas predložili ispred Vlade Republike Srbije da kažem je jedna bruka. Zaista, mislim da treba povučete ovaj predlog. Pozivam kolege poslanike da ne glasaju za ovo, jer zaista građani Srbije više ne mogu da izdrže. Ne znam da li vi imate informacije, ali Srbija se prazni, građani idu u inostranstvo, ne mogu više da izdrže ovo i ne govorimo ovo iz pozicija poslanika opozicione stranke, ovo je zaista realna slika gde u centralnoj Srbiji preduzetnici jedva sastavljaju kraj s krajem, jedva uspevaju da opstanu, gase se radnje. I, ne postoji uopšte ni promil optimizma da će biti bolje. To govore rezultati realnog sektora na koje vi uopšte niste obratili pažnju. Niste se ni osvrnuli na to, a govorili ste o tome kako nam je sjajno što se tiče zaduženja države i kako ćemo danas, eto da se zadužimo za neke projektne stvari. Zašta se zadužujemo konkretno kada je u pitanju Sporazum o zajmu od 90 miliona za restrukturiranje javnog sektora? Nismo tu čuli nikakve pojedinosti od vas, molim vas da nam kažete. Takođe, 50 miliona evra, ja sam takođe glasao protiv na Odboru za finansije, za unapređenje rada katastra. Pa, evo slušamo tri godine kako se sprovode reforme i ministarka državne uprave i kako ćemo mi to sve uspeti svojim snagama i kako mi to sve možemo, kako imamo stručnjake, kako ne treba nikakav novi zajam, kako ne treba ništa novo da se uradi. Prosto, treba da se zavede red, kao što smo zaveli red kod Zakona o građevini, pa evo, procveta nam gradnja, sve je procvetalo i sve je sjajno samo se to u džepovima građana ne vidi, kod njih se benefit ne vidi osim na nacionalnim frekvencijama koje kontroliše vlast, na drugim mestima nema napretka. Ako imamo takav dobar rezultat u rastu prihoda, u očekivanjima kada je u pitanju deficit budžeta, zašto ne uradite rebalans. Uradite rebalans budžeta, stavite ovu reformu katastra u rebalans, pa hajde sami da finansiramo. Zašto se pozajmljujemo ako nam tako sjajno ide. Zašto novi dug od 140 miliona. Slušao sam od kolega na odboru takođe da ovo u stvari nisu novi dugovi. To što ste vi rekli da je 24,1 milijardu, da to u stvari nije porastao dug, da se on u stvari smanjio. To je meni kolega objašnjavao da eto toliko su porasle te kamate u međuvremenu da je taj dug eksplodirao i da vi ništa drugo od zajmova niste uzimali, vi ste samo vraćali te stare kamate koje je pozajmljivao neko drugi. Potpuno je jasno da je to jedan nonsensus, to nije ni na nivou šale. Danas imamo predlog da se zadužimo još 140 miliona. Vi ste nam rekli da smo 25 milijardi pozajmili da bi vratili deficit, da ostalo nije išlo za finansiranje deficita. To je svakako dobro, ali taj rezultat nije rezultat Vlade Republike Srbije, taj rezultat je rezultat štednje građana kojima ste smanjili plate i penzije, povećali PDV za 2%, uveli veći porez na imovinu, uveli sada akcize na električnu energiju, dakle, povećali cene raznih taksi. To je ono što je doprinelo tom rezultatu, nije Vlada Srbije. Vlada Srbije nije uradila ništa. Vlada Srbije i njen lider, premijer, samo vole da govore lepo u medijima, vole da se stalno pojavljuju i da prikazuju tu stvarnost onakvom kakva ona nije, ali u suštini jedini koji trpe zbog ovih ovakvih reformi su građani Srbije i trpeće i dalje sve dok ova nesposobna Vlada vodi zemlju građani će trpeti i u Narodnu skupštinu će stizati ovakvi predlozi koji će se ticati isključivog trpljenja građana i načina da se građanima novac uzme iz džepa i da se finansiraju neki izdaci Vlade Republike Srbije i direktora javnih preduzeća koja nisu reformisana, koji su veliki potrošači javnih resursa, resursa kojih ima sve manje, svake godine sve manje, a govorio sam o EPS-u, a takva situacija je i sa ostalima i sa Srbija gasomi sa Telekomom i sa ostalima. Da li ova politika koja se odnosi na EPS znači da pripremate privatizaciju tog preduzeća kao što to želite da se učinite sa Telekomom. To neko ko bi se malo udubio u način na koji se vi odnosite prema EPS-u može to da kaže. Jedini način da se to preduzeće pripremi za privatizaciju, jedini uzrok reformi koje se sada sprovode je to da se sva preduzeća Elektroprivrede spoje u jedno da bi se lakše prodalo. Nikakav druga korist neće postojati zato što sve pozicije ostaju, sve plate ostaju, sve partijske funkcije ostaju, ništa se ne menja, ne postoji nikakva štednja. Ali, zato će građani da štede, da plate akcizu kakvu ne plaćaju nigde u Evropi iako u mnogim zemljama postoji akciza na električnu energiju u Evropi, govorim o članicama EU, nije u ovom nivou. Nije zato što se tamo ne plaća akciza na nepotrebne troškove, na manipulativne troškove jer to verovatno bi bio presedan kada bi bilo ko predložio, da se na manipulativne troškove Elektroprivrede i prenosa plaća akciza, da gađani plaćaju. To je zaista nečuveno. Mislim da treba da povučete ovaj predlog, da ga potpuno stavite ad akta i da probate da nađete drugi način da napravite uštede. Da napravite uštede i u Elektroprivredi i u državi i u Vladi, jer je potpuno jasno da su sva ona obećanja o navodim uštedama i štednjama lažna, da štede samo građani. Kada je u pitanju štednja Vlade to dođe samo do medija, a da nikad realizacija takve uštede ne dođe osim demagoške, populistički tako da bude na nacionalnim frekvencijama, ali nikad realno i nikad se ne ostvari kroz zakonske predloge. Mislim da je to građanima Srbije sve jasnije i da iz tog razloga zaista oni ne vide perspektivu, jer vlast koja ne želi da čuje nijednu poruku građana je vlast koja ne želi ni dobro ovoj državi, ne želi da se problemi realno reše. Nećete dobiti ništa ovim. Video samu obrazloženju da se kaže da će na efikasan način da se obezbedi naplata pet i po milijardi u budžet Republike Srbije, da će to značajno doprineti budžetu. Pa, neće, jer građani već zaostaju u uplatama svojih obaveza i nisu u mogućnosti na taj način da servisiraju ono što država troši, što neodgovorni funkcioneri vlasti troše. Šezdeset hiljada je najverovatnije povećanje broja zaposlenih u državnoj administraciji u zadnje tri godine i to danas takođe plaćaju građani Srbije, a onda se pod izgovorom obaveza koje nameće MMF uvode nove i nove dažbine koje pretvaraju državu u jedan parafiskalni veliki aparat koji gleda na sve moguće načine da zavuče građanima ruku u džep. Šta su dobri primeri? Dobri primeri su neke institucije koje su takođe bile efikasne, radile su dobro a onda su pre dve-tri godine počele da uvode nove obaveze za građane i poreske obveznike i pretvorile su se, od institucija koje su bile efikasne u parafiskalne institucije, koje kreiraju parafiskalne namete i samo nanose štetu i građanima i privredi. Ništa od njih ni građani ni privreda ne mogu da dobiju. To su samo gubici i to su samo smetnje koje im onemogućavaju i da funkcionišu a privredi onemogućavaju da može da ostvari dobar rezultat. Kažete da je deficit smanjen na 0,8 ili 0,9%. Niste rekli kako je realizacija investicija, niste rekli da investicije imaju neuporedivo najgoru realizaciju u zadnjih deset godina. Ma koliko se trudila nadležna ministarka da kaže kako, eto bila je zima pa nije sezona, pa bilo je zime i prošle godine i pretprošle, bila je zima zadnjih deset godina, ali opet najgora realizacija investicija u ovoj godini. Ne poreski prihodi, neće biti sledeće godine. Sada je Elektroprivreda uspela da se pozajmi pa ste isplatili dividendu, verovatno je slično i sa drugim preduzećima. Neće biti sledeće godine, dovešćete ta preduzeća u situaciju iz koje neće moći da izađu. Moraće država iz budžeta da im pomaže ili da ih proda, što je realniji scenario, obzirom na vaš najnoviji pristup, neoliberalni da sve treba rasprodati i treba napraviti što je moguće efikasniju državu. Ako je moguće i bez penzija i bez plata da potpuno sve bude vrlo efikasno, da ne košta ništa, da ne postoji nikakvo pravo za građane, da postoji samo njihovo pravo i obaveza da plaćaju državi ono što je nametnuto. Mislim da treba da povučete ovaj predlog. Demokratska stranka neće nikada glasati za njega. Smatramo da na ovaj način urušavate životni standard građana i urušavete javna preduzeća. Hvala.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Zahvaljujem se na dosta iscrpnom, ali čini mi se ipak heterogenom izlaganju. Ja ne želim da ulazim u polemiku o stvarima koje nisu predmet današnjeg zakona i današnje diskusije. Dozvolite samo da kažem komentare na one delove koji se odnose na ovaj zakon. Prvo, nismo povećavali PDV uopšte, nivoi poreza na imovinu, to je instrument lokalne vlasti. Prema tome, to se vidi na nivou opšte države, uopšte se ne vidi na nivou Republičkog budžeta o kojem raspravljamo u ovom domu. Znači, to su potpuno nepovezane stvari. Oni imaju na nivou Republike maksimalne stope i u okviru toga određuju svoje lokalne stope. Prema tome, postoje porezi koji su njima delegirani na lokalnom nivou. Ovo je porez koji je izvorni izvor prihoda lokalne samouprave i ona samo poštuje okvire koji su dati. Prema tome, to nimalo ne utiče, samo ciframa, znači Srbija trenutno ima cenu struje 4,90 dinara ide EPS-u, i 1,06 dinara ide fiskusu, ukupno. Poređenja radi, Hrvatska koju ste pomenuli ima 10,13 dinara Elektroprivredi Hrvatske i 3,11 dinara fiskus. Posle ovog povećanja akcize kod nas, bitan je samo rezultat. Građani plaćaju samo dinare, ne plaćaju nikakve političke floskule, pogotovo ne lažne optužbe. Građani će platiti 0,36 dinara više zbog ove akcize. Prema tome, posle, bez povećanja cene koja ide EPS-u, građani će plaćati 1,42 dinara više. Znači, to će biti novi fiskus ukupan u struji. To je ono što građani plaćaju, na nivou mesečnog računa. To što svako bira kako će da naplaćuje nešto, Elektroprivreda Srbije zato što ima potrošnju veoma različitu od 100 kilovata do desetine hiljada kilovata mesečno, ona naplaćuje mrežarinu posebno kao fiksni trošak, pošto mora da održava mrežu, strujomere itd. kod svih potrošača, ona je tako odlučila da naplaćuje jednu fiksnu cenu i varijabilnu cenu, po okviru te varijabilne cene zavisi od tarife itd. noćna, dnevna itd. Ono što je bitno to je da kada se sve to sabere, to je cena struje, kada se sve to sabere i podeli sa brojem kilovata, to je prosečna cena kilovata. Neke stvari se naplaćuju fiksno, ustvari je bilo kao i telefon, kao i sve drugo, imate fiksnu mesečnu svotu, pa onda plaćate po razgovoru, ili imate određeni broj razgovora, kao što imaju razni drugi. Ništa nije smešno. Tako je svuda u svetu. (Blagoje Bradić, s mesta; To je tragikomično.) To u Srbiji postoji 30 godina najmanje. Znači, to niko nije menjao. Tarifni sistem u Srbiji niko nije menjao. Ovo povećanje podiže cenu struju za 0,36 dinara, na nivou prosečnog potrošača koji mesečno plaća u Srbiji 2.640 dinara po podacima od pre mesec i po dana. Ovo će biti povećanje od 325 dinara, kombinovano i akcize i povećanje cene struje. To je jedna i po paklica cigareta mesečno. To je psihološki, mislim da je to trošak za ljude, mislim da bi bilo bolje da ne moramo da povećavamo cene i akcize, ali je to jako malo u odnosu na sve drugo. Jedna i po paklica cigareta, to je jedna cigareta dnevno. Ako mislite vi da je to izraz nepoštovanja naroda ili da je to namet na vilajet, ja se sa vama ne slažem. Druga važna stvar, prihodi. Ove godine PDV je 5,9% veći u odnosu na isti period prošle godine, a društveni proizvod je manji. Nominalno isti, realno manji. Znači, nama se povećala disciplina, plaćanja PDV. Akcize su za 7,7% veće zbog boljeg sprovođenja zakona, zbog volje naplate. Ista je osnovica. Kod investicije. Investicije jesu sporije nego što smo planirali, jesu sporije nego prethodnih godina. Razloge pokušavamo da nađemo i da otkrijemo, od planiranja do realizacije. U okviru onog dela investicija koje se nalaze u budžetu Republike, to je 50 milijardi, to je budžet koji ste vi odobrili. Potrošeno 10 milijardi. Manje je potrošeno značajno na eksproprijaciju zemljišta i na investicije u tzv. zalihe i goriva i svega ostaloga. Kod investicija u fiksne fondove, znači ono što zovemo realne investicije, većina ovih 10 milijardi otišlo u realne investicije. Na nivou opšte države, a to onda sem republičkog budžeta uključuje i lokal, i vojvodinu i puteve i koridore i sve ostale izvore investicija i projektno finansiranje o kojem smo malopre govorili, potrošeno je 20 milijardi od 123 milijarde. To je jedna šestina otprilike. Izvinite, 20% je potrošeno. Znači, 25 milijardi ili 20%. Konkretno kod projektnih kredita potrošeno je 34%, što je svega nekoliko procenata manje od plana, a kod koridora je potrošeno 37%. Znači, tu se stvari realizuju skoro po planu. Najmanje se realizuje preko budžeta. Zašto? Treba da nađemo razlog. Jedan od razloga je što kasne prijave za plaćanje onog dela iz budžeta kasne obično zbog administracije, zbog dokaza, odobravanja pozicija itd. ali su to iznosi od nekoliko desetaka milijardi najviše od početka godine, a naše uštede su na nivou 75-80 milijardi. Moram da vam napomenem da je struja razmenjivo dobro, kao i sva druga dobra koja imamo. Ono što trošimo u zemlji ne možemo da izvezemo i ono što trošimo u zemlji, u Srbiji je danas, kažem vam – 30% ispod prve sledeće zemlje u regionu, a čak 50% niže od onoga što plaća Hrvatska koju pominjete ovde. Što se tiče ekonomskog rasta. Vi znate da smo prošle godine imali dosta sumorne projekcije rasta, pa je onda došlo do poplava i rasta u trećem kvartalu prošle godine izazvano, pre svega poplavama je pao na minus 3,7%. Ako posmatrate kvartalnu dinamiku dolazi do blagog oporavka rasta, ali ne dovoljno. Zbog čega? Izvršene su revizije projekcija. Prve inicijalne projekcije su bile da će rast u ovoj godini biti minus 0,5%, pa je to podignuto na nula posto. Sada govorimo plus 0,2 plus 0,5. Mislim da imamo dosta nepouzdane modele i predviđanje i sve ostalo da bismo mogli da se zakunemo, ali je činjenica da je sva tzv. rezidualna veličina je svuda pozitivna. Znači, svi kažu – ovo je zbog povoljnijih međunarodnih tokova, ovo je zbog razno-raznih drugih povoljnih tokova. Ako se realizuje ono što očekujemo, a to je da Smederevo poveća proizvodnju, da se obezbede izvori sirovina za tzv. hemijski kompleks, da se nađu rešenja za krupna preduzeća i da se konačno reši ovih 500 preduzeća koja uzimaju resurse, a skoro ništa ne proizvode. Očekujem da rast u ovoj godini može da postane pozitivan, ali što je mnogo važnije, da krenemo da pozitivnu trajektoriju ekonomskog rasta u narednom petogodištu. Ako pogledate rezultate, ovde ne pokušavam da budem uopšte političar ni najmanje, do 2005, 2006. godine smo imali stope rasta od pet i po do 6%, ali ako pogledate izvore rasta, to je bila isključivo, takozvana „agregatna tražnja“ fiksirana iz spoljnih izvora. To je dobro, ali ono što je bilo loše što je to neodrživo, to je povećalo dug i sada preko ovih kamata to plaćamo, to je povećalo spoljni deficit i to nas je dovelo u situaciju velikog zaduživanja i to je ono što je najgore od svega, proizvelo relativno male efekte u domaćoj privredi, pošto je tražnja takva da je tražila mnogo proizvoda iz uvoza, što je posle 15 godina restrikcija i normalno. Ljudi su hteli da kupe uvozne televizore, uvozne automobile, odeću itd. Sada se nalazimo u situaciji u kojoj je domaća tražnja mnogo bolja. Meni je drago što je smanjenje plata i penzija u javnom sektoru do te mere kompenzirano rastom plata u privatnom sektoru, da na nivou prva četiri meseca nema smanjenja ni poreza na plate, niti ima smanjenja doprinosa na plate za socijalno i penzijsko osiguranje. Ljudi kažu da je delom to izlazak iz sive ekonomije, pa neka je, i to je dobro. Ali, činjenica je da ne postoji restriktivno dejstvo smanjenja plata i penzija na ukupnu tražnju. Imamo čak podatke o tome da raste 3,5%, raste prerađivačka industrija sa isključenjem uglja i struje. Znači, to je za prva tri meseca. Prema tome, to su znaci koji nisu za aplaudiranje, ali su dobri znaci, dolazi do oživljavanja i da dolazi do preokreta. Očekujem da će u kombinaciji toga i svega onoga što moramo da radimo, jer nisu samo cifre o sredstvima koja su plaćena važne, nego je važno šta se završava. Mi imamo ogromna sredstva koja su odobrena, a nisu iskorišćena. Znači od 4,9 milijardi odobrenih ukupnih projektnih kredita, kod nas je iskorišćeno svega 1,2 milijarde, 3,7 milijardi čeka da bude iskorišćeno, nadam se produktivno, efektivno, tj dostizanjem ciljeva i efikasni odnos troškova rezultata da bi smo otvorili radna mesta, povećali rast i uradili sve ono gde se svi slažemo. Treba da gledamo onaj deo koji nije partijski obojen, gde se sve stranke, gde se svi učesnici ovog procesa i svi građani slažu. Konačno, dozvolite mi jedan komentar. Mi smo u petak saznali da smo sve rezultate koje smo podneli za izvršenje tokom prvog kvartala iz strukturnih mera, zaključno sa 1. junom prihvaćene i da će izveštaj o realizaciji programa koji fond podržava biti prihvaćen bez diskusije 26. juna. Prema tome, tamo postoji čitav niz teških mera koje treba da uradimo, pri čemu moram da se vratim ovde i da kažem nekoliko napomena oko EPS-a. EPS smo namerno odložili, promene svih stvari dok nismo došli do jednog usaglašenog programa, tzv. „upravljačkog, korporativnog, proizvodnog, institucionalnog i ekonomskog usklađivanja“ EPS-a. Korporativno je ono koje je tražilo da se sa 13 tzv. „jedinica“ svede na 2-3. Šest stotina direktora je bilo u EPS-u, makar ako će ostati zaposleni, makar neće više imati fiksne troškove, da će svako imati svoj nezavisan ofis, itd. One delove koje se tu tiču političkih podela, da li se neka distribuciona jedinica nalazi u nekoj političkoj jedinici ili ne, ja bih prepustio političkoj raspravi. Ekonomska rasprava nalaže da se sve to vodi u što manjem optimalnom broju jedinica. Kod nas je važno da EPS posluje efikasno, EPS upravlja milijardama društvenih sredstava i državnih sredstava danas, društvenih nekada, upravlja rezervama uglja, upravlja potencijalom koji može da donosi milijarde u budućnosti. Kao što znate, ove pare koje oslobađamo, samo da vas podsetim na jednu praktičnu stranu, „Kostolac“ se sada ugovara, to je 700 miliona koja država mora ili 600, koje država mora da garantuje. Garancija se nama vodi kao povećanje duga. Ako mi sebi ne oslobađamo prostor za to, ne znam ko drugi može. Elektroprivreda Srbije je državna firma koja kapitalne rashode, isključivo realizuje ili preko države ili uz 99% pomoć države. Prema tome, ove veze o kojima govorite, ne radi se ovde ni o kakvom prelivanju sredstava da bi država dobila efekte boljeg upravljanja EPS-om. Bez akciza trebala bi da čeka najmanje godinu i po dana. Pretpostavite, danas uvedemo efekte, oni će biti delom iskazani u ovoj godini, a najvećim delom u 2016. godini. To će biti iskazano u bilansu uspeha tek marta do juna 2017. godine i biće raspoloživo za raspodelu tek novembra 2017. godine, mesec dana pre kraja ovog programa. Znači, tu su odloženi efekti toliko krupni da moraju da se traže mere. Moram da napomenem, ja stvarno ne želim nikome da držim lekcije, ali ovo su strukturne mere koje su različite od jednokratnih mera, tu se slažemo potpuno. Ja se uopšte ne hvalim jednokratnim merama, smanjenje kapitalnih rashoda, oko desetak milijardi, tačno povećava uspeh, ali samo efekat, da vam kažem jedan podatak, samo efekat jačanja dolara je proizveo 26,4% u kursnim razlikama na 200 miliona dolara koje smo platili od početka januara. Nama se u knjigama vodi to po 110 dinara, a mi smo te dolare platili po 87 dinara u avgustu prošle godine. (Zoran Živković, s mesta: Što ste uzimali dolare?) Molim? (Zoran Živković, s mesta: Što ste uzimali dolare kada su svi znali…) To je, da vam kažem, vrlo jednostavno, ja nemam ovde sada tačno podatke, dug u dolarima je porastao najviše u periodu 2007-2012. godine. Znači, on je došao, samo da vam kažem cifre, to je jako važno, porastao je sa 1,8 na 5,9 milijardi u tom periodu. Od 2012. godine do danas je porastao samo za tri milijarde, od čega je milijarda ostala nepotrošena, od koje upravo plaćamo ove kredite. (Zoran Živković, s mesta: Ne.) Ne, pa to su podaci molim vas, evo daću vam podatke pa ćete pogledati. Znači, 5,7 milijardi smo se zadužili u dolarima u periodu od 2007. godine do danas i to su bile evrobonde misije, ali u dolarima. Ko je tada rešavao da je dolar najbolja valuta za zaduživanje i da je najraspoloživija za zaduživanje, to je pitanje posebne rasprave. Mi smo nasledili stanje kakvo jeste. Od kad smo ga nasledili, dug u dolarima je porastao svega za ovu milijardu, od koje smo potrošili svega 200 miliona, 800 miliona je i dalje u likvidnosnim rezervama, takva je računica, razumete, ne znam šta drugo da vam kažem. Mi smo se zadužili u dolarima po 2% na 10 godina, a prethodni dugovi su bili u dolarima od pet zarez nešto do sedam zarez nešto posto. To nisam ja radio, prema tome ne mogu da prihvatam odgovornost, mi pokušavamo da uradimo ono što možemo u okviru onoga što možemo. Ako bi ste dug, znači nemojte da se gubimo u kursnim razlikama pošto to stvarno nije realni iznos duga. Realni iznos duga je 8,8 milijardi dolara, 9,7 milijardi evra i 613 milijardi dinara, to je dug. Kako ćete to sabrati ako prevedete u dolare, biće mnogo manje. Ako prevedete u evre ili dinare, biće mnogo više, ali realno se tu ništa nije promenilo. Ono što je bitno, to sam hteo da kažem, da je u ovom deficitu sakriven povećani trošak od 20 i nešto posto na ovih 200 miliona, jer mi to nismo platili po toj ceni. Znači, nama se u rashodima vodi dolar po 110,a mi smo ga kupili po 87 prošle godine, vi ste to ratifikovali. Hvala. (Ivan Jovanović, s mesta: Javljam se za reč?)
Gospodine Jovanoviću, tražite repliku? (Ivan Jovanović, s mesta: Da.) Ne vidim osnova Jovanoviću. (Ivan Jovanović, s mesta: Pogrešno sam protumačen.) Ne čujem vas, daću vam reč samo da vas čujem. Osnov me interesuje?
Hoćete li da mi date ili nećete repliku?
Kažem vam da ne vidim osnov za repliku. Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, mi iz Lige socijaldemokrata Vojvodine smatramo da je ovo još jedna mera koja će najviše kazniti upravo građanke i građane Vojvodine, s obzirom da su oni najredovnije platiše električne energije i drago mi je gospodine ministre da ste spomenuli ekonomsku raspravu vezano za reorganizaciju EPS, koja se evo upravo ovih dana dešava, jer od 1. jula Elektro Vojvodina prestaje da postoji. Upravo ta ekonomska rasprava je ono na čemu smo mi insistirali, jer kada pogledate dobit Elektro Vojvodine u odnosu na EDB, koja je 2,1 milijarde dinara i gubitak EDB od tri milijarde i gubitak celog EPS. Onda ćemo upravo na tim ekonomskim kategorijama moći da govorimo o tome da insistiranje naše na tome da „Elektrovojvodina“ nastavi da postoji jer je najmodernija, jer je najviše ulagano i u ljudske resurse i u distributivnu mrežu i građani najredovnije plaćaju svoje obaveze. Upravo zbog toga smo insistirali da reorganizacija EPS upravo počiva na političkim, da je politička kategorija. Ono o čemu mi već dugi niz godina govorimo, a to je da Srbija nije ni kapitalistički sistem, ni socijalistički, niti demokratija, niti diktatura, nego živimo u sistemu koji se zove birokratski centralizam. Kada se govorilo o reformi fiskalnog sistema i budžetske konsolidacije, protiv čega mi, naravno, nismo, niko nije ko participira u političkom životu Srbije, nadali smo se da će se uzeti u obzir rashodna strana budžeta, odnosno da će doći do nekih racionalizacija, koje se tiču rashoda budžeta Republike Srbije, ali onda bi morali da se pitamo šta je sa Železnicama, šta je sa Putevima Srbije, šta je sa Srbijagasom, šta je na kraju krajeva i sa EPS-om, zbog čega aerodrom „Er Srbija“ otpisuje potraživanja, odnosno dugove, pa tako je čini profitabilnim, ali u taj, da kažem, tamni vilajet ne sme niko da pipne. Onda opet dođemo do toga da beogradsku budžetsku aždaju ponovo hranimo naknadnim prihodima, što je nemoguće. Nikada podizanjem dodatnih nameta nećemo uspeti da uvedemo red u naše finansije iz prostog razloga što na rashodnoj strani budžeta imamo jedan niz netransparentnih odliva i građani doživljavaju bilo kakav nov namet, akcizu ili porez kao harač, a ne kao porez. Više puta smo ukazivali na to da kada ste poreski obveznik, vi želite da na transparentan način znate kako se odlivaju sredstva koja plaćate, da li je to za puteve, za škole, za bolnice, za penzije ili plaćate harač, što znači morate da platite da ne bi trpeli sankcije, a kako se pare troše, to se vas ne tiče. Mislim da i danas živimo upravo u takvom sistemu. Kada govorimo o akcizama, to je još tužnija situacija, jer živimo u obrnutoj ekonomiji. Veliki deo prihoda budžeta upravo dolazi od akciza, što znači da država ne bi imala od čega da živi u koliko građani ne bi pušili, pili alkohol, kockali se, a sada bili i energetski neefikasni. Kakav sistem vrednosti mi promovišemo u ovoj zemlji kada država živi upravo od akciza na ovakve stvari? Naravno, svuda je tako u svetu, ali moramo dovesti budžet u situaciju gde prihodi od akciza neće imati tako značajnu ulogu kao što to danas imaju. Uvođenjem dodatnih akciza na električnu energiju vi praktično promovišete, odnosno budžet direktno zavisi od energetskih neefikasnih potrošača. Što je veća potrošnja, to je veći prihod u budžet. Naravno, mogle su neke druge stvari da se urade, ali vraćamo se na to da u nekim delovima naše zemlje je naplata električne energije 30, 40, 50%. U Vojvodini je 90%. „Elektroprivreda Srbije“ je u ovoj godini budžetirala 430 miliona dinara za nekakve konsultante itd. Mislim da mnoge druge stvari su mogle biti urađene pre nego što se poseglo za povećanjem akciza na električnu energiju, a tiču se prvenstveno racionalizacije unutar EPS. Šta je moglo da se uradi u budžetu Republike Srbije? Ponoviću ono što ponavljamo već duže vreme, rudna renta. Ne vidimo nijedan razlog zbog čega nije redefinisan sporazum sa Ruskom Federacijom, umesto da predstavnici NIS-a nogom otvaraju vrata u ministarstvu, mislim da postoji način da konačno plaćaju rudnu rentu na način kako to čine i u matičnoj zemlji Rusiji. Predlagali smo oporezivanje ofšor vlasništva nad preduzećima. Predlagali smo da se uvede red u izdavanje, odnosno licitacije državnog zemljišta. Predlagali smo da se donese zakon o poreklu imovine i ne vidimo nijedan razlog zbog čega imamo posrednike privatne firme pri uvozu gasa u našu zemlju. To su sve neki od načina kako bi mogli da doprinesemo uvođenju fiskalne konsolidacije i većih prihoda u naš budžet, a da to nije na ovako vrlo regresivan način. Naš poreski sistem je regresivan, odnosno bez obzira koliko zarađujete, odnosno što manje zarađujete, poreska stopa je većai na ovaj način to je još jedna od tih mera, jer što više zarađujete u Srbiji, plaćate manje porez. Naravno, najlakše je linearno primeniti meru i oporezovati sve, bez obzira kolika primanja imaju. Kao LSV nećemo glasati za ovaj predlog zakona i najoštrije se protivimo ovakvoj meri iz razloga koje sam naveo, koji se tiču i socijalno-ugroženih grupa unutar našeg društva i građanki i građana Vojvodine, koji će ponovo, nakon sramnog ukidanja „Elektrovojvodine“, još jedno biti izloženi meri gde će oni plaćati najveći teret tzv. poreske konsolidacije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Srđan Kružević.
Hvala. Poštovani ministre Vujoviću, sa saradnicima, kolege narodni poslanici, na samom početku da kažem da će JS glasati za predložene izmene i dopune zakona i kao što su se svi moji prethodnici najviše osvrnuli na zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, i ja ću slediti taj trend, jer o tome nekako najviše ima da se kaže. Predviđeni zakon u svojim izmenama i dopunama predviđa promene koje se odnose na električnu energiju, elektronske cigarete, nesagorevajući duvan i cigarete i alkoholna pića iz uvoza koja se prodaju u diplomatsko-konzularnim predstavništvima. Kao što znamo, fiskalna konsolidacija je bila jedan od uslova da se sprovede i potpiše sporazum sa MMF, koji ima vrednost od 1,2 milijarde evra. Možda ne bi bilo loše napomenuti da u taj aranžman možda ne bismo ušli da smo zatekli situaciju koja je bila finansijski malo bolja po našu državu. Između ostalog, zakon koji usvajamo i koji menjamo treba da predstavlja jednu harmonizaciju akcizne politike naše države sa akciznom politikom EU. Što se tiče same električne energije, koja je, kao što sam čuo od svojih prethodnika, nekako i najbolnija tačka, akciza na električnu energiju iznosi 7,5%, 7,5% koji se odnose na ukupnu vrednost električne energije koja stigne do krajnjeg potrošača, koja je jasno izračunata posebnom metodologijom za izračunavanje, koja uključuje sve troškove koji idu prema krajnjem kupcu. Ono što je dobro napomenuti jeste da se u nekim slučajevima ta akciza na električnu energiju ne računa, a to su slučajevi u proizvodnji električne energije za utrošenu električnu energiju koja se koristi u samoj proizvodnji, električna energija koja ide prema konzularnim predstavništvima i međunarodnim organizacijama za koje postoje posebne sporazumi koje je naša država potpisala. Ono što je jako važno reći jeste da se na površinskim kopovima utrošena električna energija takođe ne opterećuje akcizom, a kada imamo situaciju da slušamo kritike na ovaj račun, možda ne bi bilo loše reći i neke pozitivne stvari koje se tiču naše države u odnosu na, u najmanju ruku, okruženje, a mogu da kažem i u odnosu na EU. Tako akcizu na električnu energiju imaju uglavnom sve zapadno evropske zemlje. Nema je trenutno Mađarska, Hrvatska, Bugarska, Velika Britanija, Kipar, Letonija i Slovačka. Najmanja vrednost akcize u EU, prema kupcima u privredi, 0,5 evra za jedan megavat čas, odnosno da prevedem, to je otprilike oko pet dinara za jedan kilovat čas koji se potroši, a za domaćinstva i neprivredne delatnosti iznosi jedan evro za jedan megavat čas, odnosno deset dinara za jedan kilovat čas koji se potroši u domaćinstvu, što je, složićete se ministre sa mnom, veća cena nego cena kilovat časa koju plaćamo kada ga potrošimo, a tamo se plaća samo akciza na cenu koja je duplo veća nego kod nas. Kao što ste najavili sa ministrom energetike Aleksandrom Antićem, struja će poskupeti za 12%. Tih 12% je zbirna vrednost akcize i poskupljenja struje od strane EPS-a, što naravno treba napomenuti da se građani ne uplaše i da neko to ne zloupotrebi da će još na poskupljenje struje ići akciza od 7,5%. To poskupljenje, kroz akcizu, koja tako jako opterećuje finansije domaćinstava, iznosi 0,36 dinara, što se tiče akcize, i 1,42 dinara što se tiče povećanja struje EPS-a. Kao bivši radnik EPS-a, mogu da vam kažem da su to mizerne sume za održavanje sistema i mizerni priliv novca koji može da utiče, ne znam ni ja kako, na povećanje pouzdanosti isporučivanja električne energije, a posebno ne da se od tih sredstava izdvoje sredstva koja će moći da se koriste u izgradnji nekih novih elektroenergetskih objekata. Pošto je situacija takva kakva jeste, svakako želim da pozdravim vaše napore da poskupljenje ne bude veće i da opterećenje budžeta građana ne bude ozbiljnije, a u cifri to otprilike iznosi da će na račun od 2.500 dinara cena tog računa i utrošene električne energije povećati za 300 dinara. Što se tiče poređenja te cene sa cenama u regionu, a o ovome isto niko nije pričao, 15% ćemo posle poskupljenja imati nižu električnu energiju nego u Makedoniji i 50% ćemo imati nižu vrednost električne energije nego u Hrvatskoj i Crnoj Gori. Kada smo već pričali o platama, zašto nama plate nisu kao u Evropi, sa zemljama sa kojima poredimo visinu akcize? Evo, možemo da poredimo sa Makedonijom, sa Crnom Gorom, sa Hrvatskom, gde ćemo na kraju imati daleko nižu cenu, a u Crnoj Gori i Hrvatskoj ćemo imati za 50% nižu cenu, koju plaćaju građani te dve države. Isto je vrlo bitno napomenuti, a što nisam čuo od svojih prethodnika, jeste da se povećanje ne odnosi na socijalno najugroženije, a za koje je Vlada ove godine budžetom obezbedila šest miliona evra, tako da će oni računati na besplatne kilovate od 120 do 250 kilovat časova mesečno i besplatno grejanje preko toplana i gasa. To su isto mere koje moramo da pozdravimo. Cena struje bez poreza na dodatu vrednost će za domaćinstva iznositi 6,1 dinar za kolovat čas, a za industriju 5,84 dinara. Ako pričamo o nekim pozitivnim efektima ovog zakona, svakako treba reći da ćemo imati povećanje od poreskih prihoda u iznosu od 17 milijardi dinara i imaćemo smanjenje potrošnje električne energije, racionalniju potrošnju električne energije, što će svakako očuvati zalihe fosilnih energenata koje imamo u Srbiji. Kada smo kod punjenja budžeta od strane akciza, želim da napomenem da se evropski i svetski budžeti najviše pune od akciza od naftnih derivata, cigareta i alkohola. Kada već pričamo o tome, mislim da je možda bilo više prostora u ovome navedenom, nego u struji, ali o tome može da se priča i u nekom širem obliku. Kada smo već kod cigareta, Predlog izmena i dopuna Zakona koji se odnosi na elektronske cigarete govori o tome da će se oporezovati, odnosno da će se akcizom obuhvatiti nešto što do sada nije bilo često u našoj slobodnoj prodaji, a to se zove tečnost za punjenje elektronskih cigareta i iznosiće četiri dinara po mililitru tečnosti. U Evropi su samo Italija i Portugal uveli ovu vrstu akcize i u tim državama akciza iznosi, konkretno u Italiji, 0,3 evra, a u Portugalu 0,6 evra, što je daleko iznad onoga što mi uvodimo u Srbiji, a ta akciza će dovesti do povećanja prihoda na godišnjem nivou od oko 200 miliona dinara. Takođe, uvodi se još jedan novi proizvod na tržište Republike Srbije, a to je nesagorevajući duvan, odnosno duvan za žvakanje, duvan za šmrkanje, duvan za oralnu upotrebu. Ono što je generalno dobro jeste da će država od prometa i te vrste dobara imati određene koristi. Ono na šta želim da vam skrenem pažnju, gospodine ministre, da izrazim neku vrstu upozorenja, jesu upravo akcize koje se odnose na alkoholna pića. U ovom zakonu smo imali samo deo koji se odnosi na prodaju diplomatskim i konzularnim predstavništvima. Ne znam da li znate da akcizna markica koja se koristi na alkoholnim pićima identično izgleda i na flaši od jedne litre alkoholnog pića i na flašici od 0,05 litara. Zašto vam to govorim? Zato što cene tih akciznih markica iznos otprilike od 100 do 300 dinara. Grubo računajući, od jednog evra do tri evra i naplaćuje se po količini. Kada kupite akciznu markicu za flašicu koja je 0,05 litara, odnosno dvadeseti deo litra, vi platite dvadeseti deo te cene. Konkretno, ako imamo neki uvozni viski, kao primer, gde imamo akcizu koja prema državi na litarsku flašu, odnosno na litru tog pića treba da se plati tri evra, imamo ogromnu zloupotrebu i diskvalifikaciju svih onih privrednika koji proizvode alkoholna pića kod nas i koji rade u skladu sa zakonom i kupuju akcizne markice u onoj količini, odnosno u onoj vrednosti koliko je pakovanje flaše koju prodaju. Vi imate zloupotrebu da neko tu istu flašu etiketira sa akcizom koja je 20 puta manje plaćena. Prema tome, evo možda jedna sugestija od nas iz poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, možda ne bi bilo loše barem boju te akcizne markice promeniti, pa da dođemo u situaciju da sprečimo tu banalnu vrstu zloupotrebe koja se svakako dešava. Još jednom napominjem, što se tiče poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, mi ćemo u danu za glasanje podržati ove zakone. Kolegama iz Skupštine i predsedavajućem se pridružujemo u čestitkama mladim fudbalerima na osvojenom svetskom prvenstvu i zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem, kolega Kruževiću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Hvala lepo za diskusiju i za ovu konkretnu napomenu oko akciznih markica. Proverićemo još jednom. Koliko ja znam, oni plaćaju akcizne markice po broju, plaćaju fiksnu cenu u dinarima, po broju, ali se razrez akcize utvrđuje na osnovu podataka o proizvodnji. Prema tome, ako je proizveo ne znam koliko hiljada hektolitara, on plaća na toliko akcizu, iako lepi iste markice. Možda nije loša ideja da se markice razlikuju, mada bi to njima komplikovalo stvar, jer onda moraju da kupuju različite markice. Razumete? On se zadužuje na osnovu podataka o proizvodnji i onog momenta kada je litar alkohola napustio proizvodnju, tog momenta se njemu pojavila akcizna obaveza, a to što on lepi jednaku markicu, to samo znači da je to prošlo proces određivanja akcize. Možda da razmislite o tome, da ne bude dileme, da je na litar viskija markica drugačija od one na čokanjčetu šljivovice. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, bilo je zanimljivo slušati vaše izlaganje, obrazlaganje ovog velikog zakona kako ste ga vi nazvali, čekalo se da uđe u raspravu, veliki zakon od 14. tačaka o izmeni i dopuni Zakona o akcizama, kako bi nastavili i stavili na raspravu ove male zakone koji izgledaju ovako. Imaju po 300, 400 strana, koji treba da olakšaju trgovinu, tranzitni postupak i slične stvari. I naravno, u raspravi o tim drugim tačkama kao i o ovom novom zaduženju od preko 120 miliona evra nema mnogo reči. Govorimo gotovo isključivo sve vreme o akcizama na struju zato što je to nešto što će svi građani Srbije osetiti po svom džepu i vi ste to onda pokušali da objasnite. Ja sam ovde pisao neke stvari kako je potrebno povećanje cena električne energije kako bi se obnovio EPS. To ste vi rekli, mi danas govorimo o akcizama, akcize će ići u budžet, neće uopšte dolaziti do EPS-a, da li će i koliko biti povećana cena EPS-a videćemo. Nešto ste govorili vi i ministar Antić, ali nije vam mnogo za verovati. Da li će biti na kraju 12% ili 12,5% ili ne znam ni ja koliko kad se sabere povećanje cene struje na akcizu, pa se doda PDV, koliko će to građane tačno po novčaniku, u procentima da osete ne znamo. Vi ste dali jednu zanimljivu računicu da će prosečan račun biti veći od 325 dinara, rekli ste to je paklica, paklica i po, ja nisam pušač cigara, ne znam, rekli ste jedna cigareta dnevno. Možda je ova mera uvođenja akciza za struju u sklopu ovih drugih akciza, da se smanji broj pušača u Srbiji. Da ste eventualno tako rekli možda bi i dobili podršku. Ali nije to suština, jer ima ljudi koji ne puše, kao ja, ja ću sada moći da kupim četiri sladoleda manje svojoj deci mesečno. To je otprilike 325 dinara, toliko ću ja morati manje da se odreknem, ali za mene je manji problem, ima građana koji su i to je mnogo dobar izraz prvi put sam čuo danas od vas, izvršeno je prilagođavanje plata i penzija. Tako ste vi to nazvali, odluku u oktobru da se smanje plate za 10%, a penzije za pet, 10, 15, nekima i 20%. Prilagođavanje. Mnogo dobar izraz. Moraću češće da ga koristim. Rekli ste da ćete vi sada da nagradite građene i evo nagrada, građani akciza na struju 7,5%. To vam je nagrada. Imali ste nagradu u prethodnim mesecima, povećanja cena svih mogućih, porez na imovinu. Kaže ministar – pa, to nije deo države. Nego čega je deo? Ne ide u republički budžet, ali tamo, to je isto deo nekog državnog aparata. Isto plaćaju građani. Oni imaju 10,15, 20% manje para od oktobra meseca prošle godine, ali imaju veće troškove i sada će imati veće troškove za struju, 12 ili ne znam koliko već posto, videćemo. Vi ste ovde sve vreme, ono što ne piše u zakonu, ne piše koliki je očekivani efekat na budžet. Ja nisam mogao da nađem ovde, ali niste ni rekli da li je to nekih 17 milijardi dinara, ja sam se trudio da pronađem 17 milijardi dinara. Onda ste govorili o tome kako nam je super stanje u budžetu. Kako nam je, ne znam koliko ste rekli, 50 milijardi manje u odnosu na planirano u ovom trenutku deficit, kako smo na 8,09%. Ako nam je tako dobro, zašto onda ovaj novi prihod? Kako to da objasnimo građanima? Očigledno nešto tu nije u redu. Nešto nije u redu kada vi uvodite prihod koji će značajno da napuni budžet Republike Srbije, a tvrdite da je budžet u super stanju. To se kosi sa logikom. Ja bih vas molio da mi objasnite to, jer očigledno nije tako dobro stanje u budžetu. Vi ste pravdali ovo povećanje pričom o tome kako je dobro stanje u budžetu, to je nelogično. Između ostalog ste rekli PDV je povećan 5%, akcize 7,7% ako sam dobro zapisao. Ali, da li je istina ovo što je rečeno na sednici skupštinskog Odbora za finansije i budžet, pre nekoliko nedelja, da poreska naplata danas nije na nivou iz 2012. godine, još uvek. I da je na tom nivou na kojem je bila tada, pošto je 2013. godine napravljen veliki pad iako je tada povećan PDV, da vas podsetim ministre. Niste ga vi povećali, ali je ova politička većina koja je formirala ovu Vladu u kojoj ste vi ministar. Povećan je PDV, kao i mnogi drugi porezi 2012, 2013, 2014. godine su povećavani ti porezi. Ali, naplata je manja, ukupan efekat je manji. Siva zona je povećana 30% u 2013. godini i tu treba da se skoncentrišete. Da imate novi naplate poreze danas kakav je bio u 2012. godini, vi bi imali 20-30 milijardi dinara više u budžetu. To je rekao predsednik Fiskalnog saveta, na sednici Odbora. Ja nisam stručnjak za ekonomiju, gledam šta neki drugi govore koji ne govore samo ovu vašu priču da nam je super i da nam je sjajno, jer tako nije. Građani to ne osećaju, da nam je divno i sjajno i da sada treba da budu nagrađeni poskupljenjem struje zato što nam je tako dobro. (Aleksandra Tomić, s mesta: To nije rekao.) Tako je rekao, slušajte. Ja sam vrlo pažljivo slušao i pisao ovde. Ono što je vrlo zanimljivo i što je velika … (Narodni poslanici dobacuju.) Molim vas predsedavajući.
Molim narodne poslanike da ne dobacuju govorniku. Izvolite.
Nemojte da ih molite nego ih kaznite. Prva vaša rečenica, da se ovo radi zbog postepene harmonizacije sa EU i direktivom 2003/96. Da li možete da kažete da u svim zemljama EU postoji akciza koja se naplaćuje, pošto postoje zemlje u kojima akciza postoji u EU, ali je stopa nula. Nemojte da radite kao proevropski političari, da sve stvari pravdate evro integracijama. Ova stvar nema veze sa evro integracijama. Ova stvar treba da nadomesti vašu nesposobnost. Nesposobnost da vodite finansije ove zemlje i nemojte da pričate kako imamo problem, kako građani gube strpljenje u evro integracijama. Naravno da gube strpljenje u evro integracijama kada čuju priču plaćamo skupu struju jer tako kaže Evropa. To nije istina. Tako nije u Evropi. Nekoliko puta ste govorili o primeru Hrvatske, kako je tamo struja duplo skuplja, jel tako, ali su i plate duplo veće. Duplo veće plate, pa i u Bosni, Bugarskoj, Makedoniji, sve ovo što sam naveo. Svuda su nažalost veće plate nego u Srbiji. Ko je za to odgovoran? Vaša Vlada u kojoj ste vi član i danas je predstavljate ovde i odgovorni za poslednje tri godine ministre, iako znam da niste b ili u Vladi poslednje tri godine, nego malo više od godinu dana. Govorili ste ovde, to mi je bilo posebno zanimljivo, objašnjavali ste stanje duga. Vi ste o tome govorili, rekli ste kako je dug nastao na osnovu kursnih razlika u dolarima, onda ste govorili kako se od 2007. do 2012. godine najviše zaduživalo u dolarima, pa se pojavila ta razlika u dugu. Ali, meni ste na pitanje koje sam postavio zašto je „Srbijagas“ u decembru mesecu prošle godine uzeo kredit od banaka domaćih 200 miliona dolara u decembru, kada ste vi bili ministar? Bili ste ovde, sedeli ste, raspravljali smo. Tada sam postavio pitanje vama ovde – zašto u dolarima? Dolar je posle toga ojačao skoro 20%. To je za vašeg mandata. U redu, nije mnogo, 40 miliona evra. Reći ćete neko drugi je ne znam koliko milijardi. To nije odgovoran odnos ministre, 40 miliona evra kod domaćih banaka je uzet kredit za „Srbijagas“ u decembru mesecu ove godine, ova Skupština ga je tada ratifikovala. U odgovoru na poslaničko pitanje ste mi rekli – mi se ne bavimo rizicima na kurs i kursnim razlikama. Ko se bavi onda time u ovoj državi? Vrlo je zanimljiva ta priča o EPS i kako se krenulo u restrukturiranje EPS i kakvi su efekti i šta će da se desi sa EPS. To je vrlo ozbiljna tema i ja čekam nekoliko meseci taj poslednji četvrtak u mesecu da ministar ili eventualno premijer dođu i da postavim neka pitanja vezano za to jer su to vrlo ozbiljne stvari. Vi ste rekli 3,7 ili 3,9 milijardi, sada ću da se izvinim, 3,7 milijardi za koje imamo odobrena sredstva koja nisu povučena i ja sam recimo hteo da pitam ovde ministra energetike – šta je sa 200 miliona evra koje od Japanske banke treba za desupmporizaciju termoelektrana u Obrenovcu, da se završi tender i da se uradi taj posao? Gde se stalo? Zašto je produžen rok od mesec dana, pa sada dodatno od tri meseca za posao koji treba da obezbedi da Termoelektrana „Nikola Tesla“ radi u budućnosti? Građani bi morali da znaju da ako se ne završi desumporizacija i denitrifikacija srpskih termoelektrana po obavezama koje smo kao država preuzeli 1. januara 2017. godine moramo da gasimo blokove termoelektrana, odnosno moći će da rade samo određen vremenski period u narednih šest godina, a onda totalno da ih ugasimo. Da li ćemo od zemlje koja ima potencijal da bude izvoznik struje, glavni proizvođač u regionu spasti na to da struju uvozimo i da li to što se radi sa EPS se radi namerno da bi se oborila vrednost kompanije, da bi se izvršila privatizacija, kako je predsednik Vlade rekao i najavio u svom ekspozeu, za male pare, da se najvrednije srpsko preduzeće ne ceni 10, 15, 20 milijardi evra nego, kako se danas govori tri, četiri, pet milijardi, da nekome damo ne samo postojeće elektrane, hidro i termoelektrane nego i sve zalihe uglja o kome se ovde isto govorilo? Da li je to stvarna namera? To su mnogo ozbiljna pitanja, ali o tome ne možemo da govorimo. Videćemo, poslednji četvrtak je ove nedelje i možda se desi da ćemo razgovarati o tome. Ne sumnjam na žalost da će ova većina usvojiti ove izmene Zakona o akcizama i da će građani Srbije od 1. avgusta ove godine plaćati veću cenu struje. Samo mi ostaje da se nadam da je to poslednja nagrada ove Vlade za građane Srbije, da ih više neće Vlada tako nagrađivati, a da ako je ovo nagrada, da onda možda građane zadesi najveća kazna, a to je da ova Vlada ode. Hvala.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Ja sam mislio da nije deo normalnog dijaloga u Skupštini da se ocenjuje nečija sposobnost ili nesposobnost i ignorisaću taj vaš komentar. Što se tiče nadležnosti, vi ste ovde odobrili Zakon o ministarstvima i znate jako dobro koje je ministarstvo za šta nadležno. Ja odgovaram za onaj deo koji je u nadležnosti Ministarstva finansija i za taj deo sam spreman da odgovaram. Sposobnost se vidi u tome koliko su ostvareni rezultati. Ponavljam, zamena teze, kombinovanje teze itd. nije prihvatljiv argument u civilizovanoj raspravi. Nisam ništa rekao da je sjajno i bajno. Rekao sam da su rezultati odlični i rekao sam da svi ti rezultati nisu deo promene strukturnog bilansa, tj. strukturnog deficita. Zato i nastavljamo ove reforme. Postići inicijalne rezultate na ukupnom deficitu mislim da je jako pohvalno. Da smo prošle godine u julu kada sam postao vršilac dužnosti i 4. avgusta kada ste me ovde izabrali, da sam rekao da ću smanjiti deficit sa tada procenjenih 8,8% na 0,8% sa stanjem 20. juna ove godine, vi biste mi rekli ili biste rekli – daj bože da tako bude, čak i da ništa drugo nismo uradili. Govorim krajnje iskreno. Bez obzira na sve druge teškoće da sam tada rekao da ćemo deset puta smanjiti deficit u zemlji koja je bila suočena sa fiskalnom krizom, vi biste rekli da sam preveliki optimista najmanje, najblaže. Drugo, mislim da je jako važno ovaj efekat koji sam rekao i koji ne tajim. Srbija želi ovim da se približi Evropi. Mi sami biramo po kojoj stopi. Stopa akciza možda se nalazi u rasponu koji Evropa predviđa, kao što je kolega vrlo lepo rekao, i možda je viša od nekih drugih zemalja, ali napominjem - u Srbiji trenutno, i to su apsolutni podaci, struja se prodaje. Nađite mi jedan drugi proizvod koji se prodaje, koji je homogeni proizvod i koji se prodaje na svetskom tržištu gde je cena u Srbiji 50% niža nego u drugim zemljama i to je proizvod koji svi slobodno mogu da troše na grejanje, na bilo šta drugo. Srbija ima 1,06 evro centi ukupne fiskuse na kilovat čas električne energije. U Evropi jedino niži fiskus ima Velika Britanija, ali ona to čini na ceni struje od 20 centi po kilovatu. To je namerna politika Velike Britanije da smanji poreze na struju zato što želi da subvencioniše pošto je cena već toliko visoka. Među zemljama koje imaju sličnu cenu kao mi, BiH ima 1,16, svi ostali 1,49, 2,44, 1,93 Albanija itd. Uporedive zemlje su ove naše iz okruženja. Makedonija ima 4,09 centi porez po kilovat času. Prema tome, Srbija će sa ovim povećanjem ostati po ceni od 15 do 20% iza najniže sledeće zemlje i imaće ukupni fiskus od 1,41 cent po kilovat času, što je savršeno normalna cena. O budućim godinama ne želim da govorim, o planovima. Onog momenta kada ostvarimo rezultate fiskalne konsolidacije prilagođavaćemo to dinamici i onome što nam je potrebno. Što se tiče EPS i reforme EPS, ponavljam, krajnje jednostavno, kratko i jasno EPS je bio druga valuta u Srbiji. Deset ili petnaest godina EPS je bio sa „Srbijagasom“ mestom gde se svi dugovi skupljaju. To je mesto gde niko nije plaćao. To je mesto gde je država time što je potpisivala garancije i davala kredite defakto finansirala firme, komunalna preduzeća, toplane i sve ostalo. To mora da se promeni. Da bi se EPS promenio mi smo rekli – mora da se donese srednjoročni plan restrukturiranja EPS uključujući korporativno menadžment restrukturivanje, organizaciono restrukturiranje, podizanje efikasnosti i smanjenje gubitaka. EPS ima 14 do 16% gubitaka i ima 14 do 15% nenaplaćenih potraživanja. Sve su to stvari koje EPS mora da dovede u red da bi posle toga imao politiku približavanja cena zemljama u okruženju i Evropi, privlačenje investicija i ostvarivanja strateških ciljeva Srbije da koristi ugalj kao resurs dok to može. Onog momenta kada, nadam se, budemo u Evropi imaćemo ozbiljna ograničenja na korišćenje uglja kao izvora energije. Prema tome, tu postoji dugoročni strateški interes. Ono u čemu se politički slažemo ili ne slažemo ne treba da protivreči našim dugoročnim zajedničkim strateškim interesima. Raste PDV raste naplata raste stopa. U našem periodu nije promenjena stopa. Stopa je promenjena decembra 2013. godine. Kada poredimo ovaj period sa prošlom godinom nije se promenila stopa. Nije se promenio društveni proizvod. Prema tome, raste rezultat napora poreske administracije da naplati to i to su svi građani i to su sve firme. Kada ovo govorim, govorim da sve ovo radimo u ime građana. Inače da ne radimo mi bismo bili za sve ovo krivi. Prema tome, raste PDV zahvaljujući tome što firme bolje prijavljuju i bolje plaćaju, zahvaljujući tome što se hvataju mesta gde nisu plaćene akcize u prošlosti i to se sve bolje radi. Nije sjajno, nije bajno, ali je čini mi se nužan korak i zato ću reći svima koji ovo gledaju sa strane, nužan korak u ekonomskoj konsolidaciji ove privrede. Da bismo privukli investicije treće generacije moramo da sredimo fiskalnu disciplinu u zemlji i to je preduslov. Slažem se da je to bolno, da je to nepopularno. Bilo bi najbolje da nismo ništa morali da sečemo, ali od tri kategorije, vi dobro znate naš budžet, nama je red veličine 500 milijardi su penzije i transferi, 400 milijardi su vam plate u javnom sektoru, 130 milijardi su vam kamate zbog dugova koje smo napravili, zajedno, neću uopšte, ja ne želim to partijski da bojim, u prošlosti, 50 milijardi su vam investicije, to je deo ukupnih investicija, pošto deo ide mimo budžeta, kao što znate u članu 3. se saopštavaju sve. Imate kompletan spisak, pogledajte budžet koji smo usvajali, i imate materijalne troškove i to je to. Vi u tom budžetu, pošto stranci ne žele, to se zove bankrot, da nismo platili kamate, jedino mesto, jedina hirurgija, fiskalna hirurgija je bila moguća na platama i penzijama, zato je to politički hrabar potez, zato je to otvoren potez. Znači, mi smo naneli, pod znakom navoda, bol ljudima zarad boljitka. Ono što smo uradili je dalo rezultat više od očekivanja. Ništa sjajno, ništa bajno, više od očekivanja, planirali smo 110 milijardi, 107 milijardi deficita krajem juna, biće 20, biće 30 možda kada platimo kamate i tih 30 će biti uvećano za četiri do pet milijardi zbog toga što računamo po računovodstvenim standardima „keš akauntinga“našeg u budžetu, računamo četiri do pet milijardi više plaćene kamate od onoga što treba, što nas košta, zato što su takva pravila. Mi plaćamo kamate rezervama u dolarskoj likvidnosti, koje imamo od avgusta prošle godine, koje smo platili 87 dinara za dolar, a vodimo u knjigama po 110, 111 dinara. Vodimo po skoro 30 dinara više svaki dolar. Prema tome, to je veštački deficit koji u stvari nije stvaran. To je više ili isto, to je polovina onoga što smo manje potrošili na strani investicija. Slažem se, trebalo je da ostvarimo investicije po planu, ali ne ostvarujemo. Nadam se da ćemo ubrzati, nadam se da ćemo uhvatiti korak, nadam se da ćemo potrošiti onaj, na razdelu Ministarstva finansija se nalazi pet milijardi eksproprijaciju. Spremni smo da pomognemo, ali nas koče različite pravne i druge prepreke koje ne dozvoljavaju da se te stvari realizuju. Voleo bih da razgovaramo danas o ovome šta je bitna strana ovog procesa. Bitna strana ovog procesa je da nam je akciza potrebna na strukturnoj strani prihoda. Alternativa je povećanje PDV koji pogađa sve. Ovo je malo povećanje koje daje ciljani efekat koji je neophodan da se zatvori kvadratura kruga, ne zato da bismo smanjili ovaj deficit koji jepremali, nego da bismo smanjili strukturni deficit, o kome možemo u nekoj posebnoj raspravi da diskutujemo. To su oni elementi obećanih rashoda i stalnih prihoda, to je strukturni deficit. Ovo što sada gledamo, to je tekući deficit i to je razlika. Razlika je u tom deficitu to što imate obećanja i stvari koje se dešavaju vanredno. Vanredno je manja potrošnja investicija, vanredno je i povećanje dividendi, vanredno je čitav niz stvari, a mi moramo da obezbedimo za drugu i treću godinu programa da imamo strukturne elemente koji će nam dozvoliti da uradimo sve ono što želimo da uradimo za dobrobit privrede Srbije i za dobrobit naroda Srbije. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Gospodine Babiću, tražili ste repliku? (Da.) Imate osnov? Izvolite, nisam bio u sali.
Gospodine Vujoviću, prvo ću vam se zahvaliti na veoma iscrpnom stručnom odgovoru koji ste dali kolegi Đurišiću. Probaću da dam odgovor na one proceduralne zamerke, kojih je, zaista sam ga pažljivo slušao, bukvalno ceo govor je bio o proceduri. Podsetiću i vas i gospodina Đurišića, pošto vidim da mu nedostaje premijer u sali Narodne skupštine, podsetiću da je od 2012. do 2015. godine gospodin Aleksandar Vučić u ovoj sali, odgovarajući na sva pitanja, predstavljajući i zakone i ekspoze i odgovarajući na pitanja, proveo 215 sati, u odnosu na četiri godine Mirka Cvetkovića, koji je za četiri godine u sali proveo, ovoj istoj, 74,5 sati, tako da nam je više tada nedostajao gospodin Cvetković, koji se krio po hodnicima Vlade Republike Srbije, ne samo što ga nije bilo u zgradi Narodne skupštine, nego ga nije bilo ni u zgradi Vlade Republike Srbije. Pošto nisam čuo nijednu zamerku, nijedan argument zbog čega ne treba da se uvede akciza, podsetiću da je verovatno kolega Đurišić, spremajući se za ovu sednicu, gledao i čitao svoje govore kojima je podržavao povećanje cene struje, recimo 1. marta 2008. godine za 7,6%, pa 1. avgusta 2008. godine za 8,4%, pa 1. marta 2010. godine za 10%, pa 1. aprila umesto „aprilili“ građani Srbije su dobili povećanje struje od 15,1%.
Vreme.
E, onda „perpetum mobile“ koji se javio, da smo imali kumulativno povećanje struje koja se meri u stotinama procenata, a efekat na javne finansije je bio nikakav.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Gospodine Đurišiću, imate pravo na repliku. Izvinjavam se, pošto sam preuzeo predsedavanje video sam po reakciji da mislite da gospodin Babić nije imao pravo na repliku. Pogledaću to u stenogramu u sinopsisu da li je to tako bilo. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Biće zanimljivo kada to pogledate, kakvu ćete meru sebi da izreknete, jer ste potpuno neoopravdano gospodinu Babiću dali reč. Nijednom jedinom rečju njega nisam spomenuo. Nastavlja se praksa da gospodin Babić uvek može da dobije reč da odgovori svakome od nas, a kada mi pokušavamo da vodimo jednu demokratsku diskusiju, nemamo pravo na replike, jer se smatra da naše pravo kao poslanika opozicije nije dovoljno jako da nam obezbedi da nešto odgovorimo. Neću na ono što je gospodin Babić mnogo da trošim vreme zato što očigledno da njemu trebaju časovi matematike. O ovim procentima o kojima je on govorio, za koje verujem da su istiniti, nije nikada raspravljala Skupština, nikada ja nisam imao prilike bilo šta da kažem, pa ga pozivam da nađe jednu jedinu moju izjavu na tu temu kako ja to podržavam i glasam za, pa onda da dođe u ovaj parlament i ja ću mu se, kada nađe tu izjavu, izviniti, a očekujem od njega da se on izvini meni, pošto nikada to, naravno, neće moći da nađe. Trebao bi da znam matematiku, da kada je sabrao sve ove procente, to sve zajedno ne mogu da budu stotine procenata povećanja, to nisu stotine. Ali, dobro, ima razreda u osnovnoj školi kada se te stvari uče. Možda je to sve bilo davno, i ja se ne sećam svega što sam učio u školi, nije loše podsetiti se nekad, pa ako ne ovde, možda na nekom drugom mestu. Govorio sam o tome da će građani od 1. avgusta plaćati struju 12,33% više ako poskupljenje struje bude 4,5%, ovih 7,5% akcize, PDV i sve kada se na to doda. To će plaćati građani i to je bila moja tema, gospodinom Babićem se nisam bavio nijednog jedinog sekunda.
Zahvaljujem se gospodine Đurišiću. Unapred sam se izvinio, jasno vam je da ne mogu nikome da uskratim pravo, jer sinopsis tek mogu da vidim za 15-ak minuta, a pošto nisam u sali bio, nisam mogao da procenim da li je neko imao prava na repliku ili ne. Izvinio sam se ako sam pogrešio, ali ću se ipak uveriti uvidom u sinopsis. Zahvaljujem se. Sada prava na repliku ima gospodin Babić, jer je pomenut imenom i prezimenom. Izvolite.
Što se tiče učenja matematike, ja sam moju matematiku i jedan i dva i tri položio i učio kod uvaženih profesora Rajovića, Jovanikića matematiku dva i kod uvaženog profesora Simonovića matematiku tri i nisu mi potrebni časovi kod ljudi koji su matematiku učili u 40-tim godinama. Procenti povećanja struje se ne sabiraju prosto, ali, evo, pošto me kolega povukao za jezik i povukao za reč, podsetiću na povećanje struje 15. marta 2001. godine od 36,9%, pa 1. juna 2001. godine od 40%, pa 9. oktobra 2001. godine od 15%, pa 1. juna 2002. godine od 50%, pa 1. jula 2003. godine od 15%, pa 1. jula 2004. godine od 13,1%, pa ponovo 1. jul 2005. godine, nekako pred godišnji odmor, od 9,5%, 1. aprila 2006. godine od 15% i dalje počinju ovi procenti, da, 15. maja 2007. godine takođe 15%. Fino je čuti da niko nije odgovoran za ovo, da gospodin Đurišić niti je čuo za ovo, može da mi veruje na reč, ali nemojte da mi verujete na reč, imate zvanične podatke i zvaničnu statistiku. Ono što bi trebali da verujete i ono za šta ste se spremali, to je najava generalnog direktora Elektroprivrede Srbije, istina, do 2012. godine, gospodina Dragomira Markovića, koji je izjavio…
Vreme.
… da planom poslovanja kompanije nije predviđeno povećanje cene struje u 2012. godini, naravno izbornoj godini, ali do 2014. godini ste planirali povećanje cena od 60%. Verovatno da ni za to niste odgovorni. Ko je odgovoran?
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, replika. Pomenuti ste i ja vas molim da ovim zatvorimo krug replika i da ne otvarate nove replike. Izvolite, gospodine Đurišić.
Hvala, predsedavajući. Krenuli smo od 2001. godine, a mogli smo i da se vratimo u 90-u ili ne znam u koju godinu, pa da onda sabiramo sva poskupljenja. Ali, u svim tim poskupljenjima nije bilo akciza na struju. Prvi put danas Vlada donosi zakon kojim će uzimati pare od svih građana Srbije koji plaćaju električnu energiju u budžet, da troši onako kako je ministar već objašnjavao, koliki su nam delovi budžeta, gde možemo da menjamo i koliko možemo da menjamo, koliko su fleksibilni itd. Reče ministar – to je tema za neku drugu raspravu. Ja se slažem, ministre, trebali bi o tome da govorimo. Dakle, ja očekujem da ćemo imati raspravu o rebalansu. Ako je ovako dobar budžet, pa sada još sa ovim novim prihodom, mi nećemo uopšte da imamo deficit verovatno tamo u avgustu, septembru, kada krenu ovi prihodi. Znači, mi ćemo da budemo na nuli, ako smo planirali deficit od nekih 5,5-6%. Na kraju godine moramo da uradimo rebalans. Pretpostavljam da bi onda vodili ovu raspravu, pa videli kakvi su rezultati, odnosno šta je dovelo do toga. Vi ste to lepo rekli, vi to zovete strukturne reforme koje treba da se urade, a ovo su trenutne, kratkoročne. Mi kritikujemo to što vi pravite sliku da je posao završen time što iz budžeta nisu potrošene pare za investicije, time što su neki vanredni prihodi u budžetu. Vi govorite o tome i vi se hvalite time kako je sada manji deficit, a onda priznajete da je ova mera zato što mora strukturno da se budžet izbalansira. Recite otvoreno građanima da nije tako sjajno u budžetu, da nam nije tako dobro, da nas je sramota.
Zahvaljujem se, gospodine Đurišiću. Reč ima dr Aleksandra Tomić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, danas smo imali prilike da čujemo različita stanovišta, naročito kada su u pitanju predlozi izmena i dopuna Zakona o akcizama. Ali, pored tih, treba reći da imamo potvrđivanje konvencija koje se odnose na zajednički tranzitni postupak, kao i deo koji se odnosi na formalnosti u trgovini robom i imamo predloge zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu, koji su vrlo važni jer se jedan odnosi na deo koji obuhvata zemljišni katastar, a drugi na strukturne reforme uopšte javnog sektora i javnih preduzeća. Na kraju, ono što je izazivalo čuđenje, to je Predlog programa koji je obuhvaćen radom Republičkog zavoda za statistiku od 2014. do 2020. godine, što je u suštini osnova za sve ovo o čemu pričamo, jer da tog programa nema mi jednostavno ne bi imali adekvatne podatke sa kojima možemo da raspolažemo kada donosimo uopšte zakonske predloge ovde u Skupštini. Ono o čemu danas pričamo, o akcizama, to pokazuje suštinski da mnogi koji su protiv ovakvog zakona ne poznaju suštinski šta su evropske integracije i gde smo mi u obavezi da određenim direktivama, koje su još iz 2003. godine, a danas je 2015. godina. Znači, 12 godina je bilo potrebno da dovedemo budžet u takvu poziciju da možemo da govorimo o harmonizaciji propisa, a pogotovo kada su u pitanju akcize. Ta direktiva upravo obuhvata politiku oporezivanja kroz akcize i koje se odnose na električnu energiju. Ja ću vam reći da je naš kolega Kružević jako dobro dao sistematsku jednu analizu suštine cene električne energije koja je i u regionu, a i kod nas, kao i kako je rasla. Negde je i moj kolega Babić dotakao praktično kako je cena električne energije rasla. Ali, ako bi sumirali rezultate od 2000. godine, cena je bila 0,44 dinara po kilovat času do 2012. godine, kada je došla na 5,95 dinara po kilovat času, što beleži jako velika poskupljenja. Ali, ako bi pratili u četiri godine, 2001. i 2000. godine je bilo tri poskupljenja u toku godine. Ali, nemojte da zaboravite da je tadašnja praktično inflacija bila nekoliko puta veća nego danas, tako da je praktično poskupljenje od 2000. do 2004. godine bilo 166%, od 2004. do 2008. godine 53%, a od 2008. do 2012. godine 42%. E sada, tu se mnoge stvari zaboravljaju. Zaboravljaju se stvari da su otvorene nova pokrivka i nova polja „Kolubare“, da je ubrzano došlo do eksploatacije uglja i prirodnih resursa na jedan način po kome je suštinski povećana za tri do četiri puta praktično eksploatacija uglja i potrošnja električne energije, da tada nije bilo nezapamćenih poplava kao sada, da nije dolazilo do tolikih šteta energetskog sistema. Ali, nemojte ni da zaboravite da smo se mi po evropskim integracijama obavezali da ćemo do 2020. godine praktično u sistem i učešća električne energije 27% uzeti iz obnovljivih izvora energije i da smo sada na 21,2%. Šta to znači? To znači da će sistem Elektromreža Srbije morati da se unapređuje da bi primio dodatnu količinu električne energije. To je jedan deo. Drugi deo, kada govorimo o tome koje zemlje u regionu, odnosno u EU imaju ovakav sistem akcija, govorimo o tome da nisu Hrvatska, nisu Velika Britanija i nisu Mađarska. Zašto? Zato što postoji veliki priliv električne energije, odnosno samim tim i finansijskih sredstava iz obnovljivih izvora energije koji imaju potpuno razrađene sisteme. Kod nas do 2012. godine praktično ni zakonski ni planski nisu bili uvršćeni u planu novi sistemi koji bi trebali da pojačaju proizvodnju tzv. zelene energije. Inače, cena zelene energije je jedna od najviših cena, pogotovo u EU. Evropska unija kaže – onoga trenutka kada ulazite u EU, cene električne energije treba da budu ujednačene. Znači, mi smo daleko, daleko od ujednačavanja cena električne energije. Mi imam najmanju cenu električne energije, ne u regionu, nego u EU. Možda smo zato interesantni mnogim investitorima, ali to ne znači da mi možemo sa takvom cenom jednostavno da trpimo budžetski ovakve subvencije i podrške građanima, jer inače, cena električne energije ima i svoju tzv. socijalnu dimenziju. I, ono što je 2012. godine urađeno, to je da se zaista popiše kompletna nomenklatura socijalnih kategorija za koje će imati praktično podršku iz budžeta i koji neće potpadati pod ovaj sistem obračuna električne energije. To znači da, kolega Kružević je to lepo objasni, šest miliona evra iz budžeta ide za podršku tim socijalnim kategorijama kada je u pitanju cena električne energije.Kada pričamo o Hrvatskoj, njihova cena je duplo veća nego što je cena električne energije u Srbiji. Ono kada govorimo uopšte da bi treba početi ozbiljno da razmišljamo, to je da podižemo svest u narodu kako da budu energetski efikasni, kako da se ponašamo u okviru pre svega svojih kuća, domaćinstava, pa onda i u okviru malih i srednjih preduzeća u privatnom i javnom sektoru, da jednostavno koristimo sve mehanizme i sve inovacije kojima ćemo praktično uštedeti 30% električne energije minimum samo na osnovu svog ponašanja, a pre svega na osnovu primena kada govorimo o svojim domovima, o gradnji novih tehnologija, novih materijala, koji podrazumevaju energetski efikasne objekte, a zatim i kada govorimo o električnoj energije i primena novih led tehnologija i sijalica. Verujte mi da samo ako krenete od svoje kuće i te potrošnje već ćete imati određene uštede. Ali, jednostavno, mi smo navikli, mi smo narod koji dok nas muka ne stisne ne želimo da štedimo i jednostavno živimo van nekih svojih mogućnosti. To su možda zaista male cifre kada govorimo o određenoj potrošnji i računa od dve i po hiljade dinara, ali su znatne uštede kada govorimo o većim računima. Ono što treba još reći da akciza na tečnost i punjenje električnih cigareta je nešto što se sada uvodi, što će iznositi oko 10%, ali je primećeno, na osnovu uvoza malih i srednjih preduzeća koja se bave prodajom distribucijom ovih cigareta, da je povećan uvoz cigareta. To znači da građani Srbije koji su pušači prelaze, praktično, u nove vidove kupovine cigareta i to pokazuje, jednostavno, da samim tim oni i u nekom dugoročnom smislu štede na potrošnji. Kako? Pa zbog toga što je urađena jedna analiza, i kroz ovaj zakon je i dato, da praktično jedan mililitar ove tečnosti zamenjuje 20 cigareta, što izlazi da suštinski jedna paklica, po ovome, košta 38 dinara. Samim tim, uvođenje ovih akciza neće uvesti veliku potrošnju ljudi koji zaista konzumiraju ove elektronske cigarete, ali su svi svesni toga, kada odu bilo gde u inostranstvo, da, jednostavno, paklicu cigareta vi ne možete da kupite ispod četiri evra. Prema tome, i ta cena cigareta, kada govorimo ovde, u Srbiji je negde opet kao socijalna kategorija, negde i nisu toliko pogođeni svi građani Srbije podjednako, nego jednostavno je u domenu luksuza. Ono što treba reći danas kada pričamo o konvencijama o zajedničkom tranzitnom postupku, to je da mi dobijamo ratifikovanjem ove konvencije nov kompjuterizovani tranzitni sistem. Inače, Vlada je donela odluku još 15. januara 2009. godine da po određenim evropskim direktivama i potpisivanjem SSP, znači, Evropska komisija uputila je jednu delegaciju, prvo, da proveri da li je suštinski Srbija sposobna za uvođenje ovakvog tranzitnog sistema i praktično kompjuterizuje ceo sistem prolaska robom kroz carinski terminal. Ono što je važno, da je EU kroz IPA fondove jako puno uložila. Godine 2011. uložila je otprilike 1.925.000 evra, plus dopuna od 224.000 evra, a u 2015. godini – 147.520.000 dinara. Zašto je potreba uopšte, kao i ova druga konvencija koja govori o pojednostavljenosti formalnosti? Pa upravo zbog toga da bismo obezbedili manje čekanja na graničnim prelazima, pojednostavljenu proceduru, samim tim, smanjujemo troškove svima onima koji su u sistemu trgovina robom preko granice i imamo novu primenu informacionih tehnologija, što je veoma značajno, pogotovo kada govorimo o osavremenjavanju rada malih i srednjih preduzeća, pogotovo kada govorimo o izvozno orijentisanim preduzećima. Kada govorimo o ovim sporazumima o zajmu, treba reći da, pored ovoga što danas imamo, da je to jedan od rezultata posete premijera 17. aprila SAD, ali treba reći da se tim uspostavlja veća transparentnost, pogotovo kada govorimo o podršci novoj agendi reforme Vlade Republike Srbije. Kada govorimo o razvoju tržišta, pogotovo kada smo imali zakone vezane za Zakon o planiranju i izgradnji, izdavanje građevinskih dozvola u što kraćem roku, time mi želimo da i kao država postignemo viši rang na svetskoj listi, i kod Svetske banke i na ekonomskom forumu svetskom. Ono što je važno reći da je IBRD odobrio samo prvim zajmom 44 miliona dolara, odnosno 36,2 miliona evra na 15 godina trajanja ovog zajma za četiri godine grejs perioda po kamatnoj stopi od 0,25%, s tim što imamo i deo da počinje otplata 2019. godine. Kada govorimo o Sporazumu o zajmu za razvoj i restrukturiranje preduzeća, onda govorimo o 100 miliona dolara, odnosno o zajmu na 20 godina, grejs perioda od osam godina i 24 rate koje praktično počinju otplatu od 15. juna 2023. godine. Zašto govorimo o tome? Zato što smo do sada imali brigu od 2.700 preduzeća, od 2012. godine praktično imamo brigu o 1.300 preduzeća koja sa svojim dužnicima nikako ne mogu da izađu na kraj. To je ono što smo zatekli 2012. godine i ta dugovanja pokazuju da se država zaduživala. Sama činjenica da za poslednjih deset godina, od 2002. do 2012. godine, kamata je porasla sa 140 miliona na 1,4 milijarde evra, u godišnjem iznosu, pokazuje suštinski da je veliki problem javni sektor i reforma javnih preduzeća. Ovo je jedna podrška koja je zaista po najboljim mogućim uslovima dobijena od strane Evropske investicione banke za obnovu i razvoj. Ono što je značajno u svemu tome je da 280 hiljada ljudi koji rade u ovim preduzećima praktično imaju svoju budućnost jer su svi negde u strahu u javnom sektoru da će ostati bez posla, pogotovo kod onih javnih preduzeća koja posluju slobodno na tržištu i kada država želi, jednostavno, da reformiše njihov rad, a kada govorimo o EPS-u, ja se zaista zalažem i dajem punu podršku za reformu EPS-a, koja je imala 600 direktora i koja će se od 1. jula svesti svega na sedam izvršnih direktora i konsolidovati, praktično, svoje poslovanje na deo koji se odnosi na proizvodnju električne energije, na deo koji se odnosi na distribuciju i posebno na EPS snabdevanje, pa samo ako ukinete 600 direktora, 600 sekretarica, 600 vozača, 600 vozila, vi ste već mnogo toga uštedeli i, jednostavno, taj koncept treba podržati i treba ga podržati od strane svih političkih opcija. Kada govorite od akcizama, ne smete biti maliciozni u svemu tome jer ono kada se kaže da će građani zaista dobiti poklon, dobiće poklon onoga trenutka kada budu osetili poboljšanje koje će, naravno, ići sporo, ali kada budu bile i vraćene penzije i plate na onaj nivo koji je bio pre njihovog smanjenja, pokazuje da je za to vreme i ova Vlada i ova država zaista učinila veliku reformu ekonomskog sistema, konsolidaciju javnih finansija, a naravno da će svaki građanin to osetiti u okviru svog domaćinstva. Zbog toga, mnoge stvari, kada govorimo pogotovo o električnoj energiji, treba menjati. Treba menjati svest o tome kako ćemo da trošimo, kako ćemo račune naše da racionalizujemo. Vi ste ovde dali jako dobar predlog kako to treba da izgleda. Kada pričamo o odluci koja se odnosi na rad uopšte i program rada Republičkog zavoda za statistiku, treba pohvaliti pre svega način na koji je urađen ovaj plan. Suštinski, on je podržan i od strane UN i od strane EU i taj pregled aktivnosti nam daje pre svega da je urađen prema standardima statističkog programa 2013-2017, da prema tome imamo taj statistički program koji će biti prihvaćen od strasne Eurostata jer jedino ako ste jedan od delova, praktično, evropske statistike, možete na određeni način kroz evropske fondove da predvidite saradnju sa svim članicama EU, pa i one koje to nisu jer imaju jako dobru sliku o tome kako ćete projektovati svoj finansijski plan za budućnost. Na kraju, treba reći da će ovaj set zakona u danu za glasanje SNS podržati. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Tomić. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite, gospodine Marinkoviću.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pokušaću da iznesem jasne argumente u prilog diskusiji koja se ticala rezultata i efekata, da li su oni pozitivni ili negativni, strukturnih reformi o kojima je ministar govorio, ali i o kojima su govorili i narodni poslanici pre mene. Dakle, kada su u pitanju argumenti, kada su u pitanju podaci, verujem isključimo makroekonomskim analizama i trendovima. Verujem, čoveku koji je do malopre sedeo ovde u ovoj sali, dakle dr Miladinu Kovačeviću i jasno ću reći šta se događa sa domaćim izvozom, šta se događa sa poslovnom klimom u našoj zemlji i koje su to stvarno realne vrednosti koje imamo kao rezultat prvog kvartala ove godine. Kada je u pitanju izvoz, imamo međugodišnji porast za 3,7% ili 5,6% više nego u istom periodu prošle godine. Kada je u pitanju izvoz kapitalnih proizvoda, prosečno 6,4% tokom prva četiri meseca ove godine i porast izvoza trajnih i netrajnih proizvoda za široku potrošnju od oko 13%. Dakle, u istom mesecu i to moram da napomenem da bi bio realan i korektan prema drugim kolegama imamo međugodišnje smanjen izvoz intermedijarnih proizvoda i izvoz energije za 41% što i jeste posledica velikih poplava i velikih nepogoda koje su zadesile našu zemlju prošle godine u maju mesecu. Kada govorimo o akcizama na električnu energiju, mi ne možemo posmatrati ovaj problem kao parcijalan problem, nego kao deo tzv. druge faze strukturnih reformi o kojima je sam ministar govorio, a koje su dovele do toga prvenstveno da je zabeležen deficit u prvom kvartalu od 19,3 milijarde, a 2014. godine je bio 75,9 milijardi. Da smo imali suficit i u aprilu mesecu i jeste da je april mesec taj tzv, ekonomski govoreći i govoreći u tom klišeu o kojem govore privrednici, dakle veliki mesec kada se naplaćuje tromesečni PDV, ali isto tako je to rezultat jedne bespogovorne i bespoštedne borbe protiv sive ekonomije i rezultat zakonskih rešenja i veće kontrole i veće poreske discipline koja je dovela do toga da porez na dodatnu vrednost bude naplaćen u odnosu na prošlu godinu u prvom kvartalu za 8,9 milijardi dinara više, da se akcize više naplaćuju, tako da prva faza strukturnih reformi očigledno daje dobre rezultate. Kada je u pitanju akciza na električnu energiju, tu se radi o tome da je prosto potrebno da, ako hoćemo da imamo tržišnu ekonomiju, ako hoćemo da imamo tržišne cene, naravno sa jednom snažnom i jakom komponentom koja postoji u ovom zakonu, a odnosi se na socijalno ugrožene kategorije u potrošnji do 250 kilovat časova, mi moramo na pravi način i otvoriti tržište električne energije, jer mi ga imamo, ali ne u punom kapacitetu, iz tog razloga što imamo i što je Elektroprivredaimala do sada električnu energiju, ponude električne energije po ceni koja je niža od tržišne. Imajući u vidu činjenicu da na tom tržištu ima više od 70 igrača koji treba da učestvuju i koji treba da doprinesu tome da cena, usluga, kvalitet električne energije bude bolji, naravno, prvenstveno za građane i za privredu, mi imamo i dalje situaciju da jednostavno električna energija bude ispod tržišne cene i da ne možemo da razvijamo konkurenciju i konkurentnu utakmicu u ovoj oblasti. Dakle, ovo je samo ta druga faza. Reći ću još nešto u prilog tome i kao stav moje stranke veoma značajni aspekt kada je u pitanju sprovođenje ove druge faze strukturnih reformi, to je reorganizacija javnih preduzeća, to je reorganizacija „Srbija gasa“, Elektroprivrede, Puteva Srbije, koje mora da bude agresivnija, koja mora već sada da ima jasne rokove i efekte koji žele da se postignu, a nadam se da svi želimo da postignemo da ta preduzeća budu efikasnija, da ne budu generatori na likvidnosti, kao što su to sada, da budu podhitno korporatizovana ili, zašto da ne, iznesem predlog ovde da kao što je uradio hrvatski HEP, da se emituje 25% obveznica na berzi. Da pokušamo da dođemo do nekog strateškog, privatnog, velikog partnera koji će unaprediti menadžment, koji će doneti možda neku novu tehnologiju, novu halu, pošto je očigledno da ovako, kao što je bilo do sada ne ide. Nije samo pitanje 600 direktora, smanjiće se 600 direktora na 300 i imaćemo još plus 300 savetnika direktora sa istim platama i ništa nismo uradili. Najveći problem je u pristupu i problem je u korporativnom upravljanju i pokušaju da se ta preduzeća naprave efikasnim u skladu sa najvišim standardima i procedurama menadžmenta ljudskim resursima u tim kompanijama, sa jasnom vizijom planiranjem ljudskih resursa, regrutovanjem, selekcijom, sistemom motivisanja, performans menadžmenta koji ili možemo da uradimo, ili smo sposobni za to, ako nismo ajde da vidimo da pronađemo strateške partnere koji mogu ili da dokapitalizuju te kompanije i na kraju krajeva da dovedu do toga da te kompanije budu efikasnije, da bude bolje na tržištu i da budu konkurentne u odnosu na ove u regionu. Moram da kažem da su i javne investicije nažalost podbacile, što naravno treba popraviti i da očekujemo, u svakom slučaju, ovu liberalizaciju, kada je u pitanju cena električne energije i generalno tržište električne energije. I, uvaženi ministre sa svojim timom očekujemo, željnu i tu treću fazu implementacije strukturnih reformi, a ona se odnosi na to i nadamo se iskreno da ćemo moći nju da implementiramo, a odnosi se na smanjenje nameta na zarade i na jaču, bolju i kvalitetniju utilizaciju državne imovine. Upravo će to doneti do, po našem mišljenju, većeg privrednog rasta, do tog procenta od 5%, do novog zapošljavanja, do otvaranja prostora za nove strane investicije, ali molim vas da ne zaboravimo domaće investitore, koji mogu da zapošljavaju, kojima bi i te kako mogao da bude otvoren prostor za veće zapošljavanje za diversifikaciju njihovog biznisa, za proširenu reprodukciju kojoj treba generalno da težimo kao privreda, i za naravno, ono što jeste, fokus Vlade Republike Srbije i samog parlamenta za agresivniji rast i agresivnije jačanje privatnog sektora što i jeste naravno, jedan od glavnih preduslova za sveukupan razvoj privrede. Veoma značajno u ovom domenu je utilizacija javne imovine, pokušaj, a ja ne znam šta vi lično mislite o tom predlogu oporezivanja imovine, dakle, po kubaži i stavljanja u pun kapacitet državne imovine u tom smislu da se bolje upravlja, kvalitetnije upravlja, ali preduslov za to je da vidimo šta je državna imovina, sa čime raspolažemo. Taj posao, kada je u pitanju Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave urađen. Ne možemo sprovoditi bilo kakve uštede. Ne možemo govoriti o poboljšanju efikasnosti i efektivnosti ako ne znamo sa čime raspolažemo. Po nekim analizama i informacijama postoje desetine, stotine hiljada kvadratnih metara, da ne govorimo o zemljištu koje su vlasništvu države, dakle u vlasništvu Republike Srbije. Za koji ćemo se model odlučiti, to je sada pitanje procene naravno Vlade, vas kao ministra finansija, ali postoji mnogo imovine koja stoji, koja propada, koja se ne koristi, a koja bi mogla da bude utilizovana i koja bi mogla da donosi prihode našoj zemlji i naravno budžetu Republike Srbije. To je taj deo, te treće faze koji treba da doprinese tome da postanemo jedna jaka, jedna moderna ekonomija i da fiskalnu konsolidaciju u punom kapacitetu uspe. A kada će da uspe? Uspeće kada privreda počne da radi, kada zaustavimo, što već jesmo, što je jako važno, kada zaustavimo zaduživanje, jer tada banke neće imati veći interes da pozajmljuju novaca državi, što jeste sada na snazi, nego će faktički početi da pozajmljuju novac privredi. Počeće i otvoriće se veća konkurencija i naravno nadamo se smanjenje kamatnih stopa što će biti podsticajno kako za privrednike koji trenutno egzistiraju u našoj zemlji i našem tržištu, tako i za sve ono što je jako potrebno našoj zemlji kako bi postala preduzetničko društvo. Kako bi napravili taj čuveni transfer sa službeničkog na preduzetničko društvo. Dakle, SDPS u punom kapacitetu podržava liberalizaciju tržišta električne energije, ali iz kog razloga? Zato što se na taj način otvara konkurencija. Zato što znamo da će se i cene za privredu i cene za građane u toj otvorenoj konkurenciji, tržišnoj utakmici biti onakve kakve treba da budu i kako tržište diktira. Naravno to je po sistemu spojenih sudova u ekonomiji daće dobre i pozitivne efekte na rad privrede, na stvaranje novih investicija i na taj način završetak takozvane treće faze i stvaranje jedne ekonomije koja je konkurenta i koja može da parira konkurentima, ne samo u regionu nego i na nivou EU. Naravno, rekao bih još nekoliko rečenica o Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu projekat unapređenje zemljišne administracije u Srbiji. To je ključna stvar kada su u pitanju investicije, to je ono što će nadograditi elektronsku upravu, čemu teži, naravno i Vlada i Parlament i nadam se da ćemo u narednom periodu, vrlo skoro imati i e-parlament koji je razvijen na jednom visokom nivou i-gavarment koji je instaliran i implementiran u svim državnim institucijama, na taj način, naravno privući ćemo više investitora, uštedećemo velika sredstva za naš budžet i bićemo, naravno konkurentniji u odnosu na druge zemlje u okruženju. Tu moram da pomenem, kao jedan od veoma dobrih primera, kada je u pitanju i-gavarment, to je Makedonija, ali to je nama samo primer da mi to možemo veoma brzo i dinamično da uradimo, jer ako je mogla Makedonija to da uradi, ako je to i te kako doprinelo tome da se naplata poreza na dodatnu vrednost dovede do stope od 98% u Makedoniji, ja ne vidim razlog da mi samo u nekoliko meseci uradimo takav posao po uzoru na tu istu Makedoniju i da se isto tako veoma brzo dobijaju i elektronske dozvole za gradnju i da na taj način Zakon o planiranju i izgradnji i svi drugi zakoni koji su vezani za investicije zažive na jedan pravi i na jedan kvalitetan način. Naravno, podržavam i ovaj Zakon koji se tiče zajma, reorganizacije i pomoći ovim preduzećima u restrukturiranju, koji je vezan i za saradnju sa Nacionalnom službom za zapošljavanje. Naravno, to je jedan od ključnih problema i ključnih stvari koje bi Vlada i Parlament trebali da se bave i prosto zbog tog stvaranja ambijenta i edukativnog aspekta kada su u pitanju ljudi koji će, zbog eventualnog stečaja tih preduzeća ostati bez posla da mogu da se naprave jasni programi, dobri programi, edukativnog karaktera koji će ih uputiti na bilo koju drugu opciju ili model, da li je to pokretanje novog posla uz određene državne subvencije ili proaktivno traženje drugog, nije ni bitno. Mi moramo da stvorimo prosto jedan ambijent, gde će ljudi preuzeti svoju sudbinu u svoje ruke, gde će jasno raditi i svakodnevno raditi na svom usavršavanju, jer to jeste na kraju krajeva produkt tržišne ekonomije gde svi pokušavaju da urade najviše za sebe, sve ovo drugo, svaka druga priča je uravnilovka, svaka druga priča je priča kolektivizma koja, naravno nije dobra i koja nas je dovela do ovog nivoa na kojem smo sada u tom nekom ekonomskom smislu apsolutno nismo u zavidnoj situaciji. Još jednom, ponavljam, SDPS će glasati za ove predloge zakona, kao za uvek za socijalno-tržišnu privredu, za tržišnu utakmicu, naravno uz poštovanje osnovnih fundamenata socijalnih i socijaldemokratskih vrednosti koje postoje, dakle u ovim zakonima, čime smo jako zadovoljni, gde će se na jedan kvalitetan način zaštiti socijalno ugroženi članovi našeg društva. Hvala.
Zahvaljujem, prof. Marinkoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik SPS, Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, na samom početku ću istaći da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje i podržati i glasati za predloženi set zakona o kojima danas raspravljamo. Najpre ću početi od onog što je faktički i bila prva tačka dnevnog reda ovog zasedanja republičkog parlamenta, to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcijama. Uvaženi ministre, vi ste rekli od prilike koji su ciljevi ovog zakona, a mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da su oni u svakom slučaju višedimenzionalni i da se postižu najmanje tri cilja, sa usvajanjem ovog zakona. Prvi cilj je nesumnjivo harmonizacija akcizne politike sa fiskalnom politikom EU. Drugi cilj je popuna budžeta Republike Srbije, a treći cilj je stvaranje preduslova EDB-u i svim onima koji od ovih sredstava, koja se dobijaju naplatom akcize mogu da ostvare određene pozitivne efekte. Ovde je bilo danas dosta kritika, naročito od opozicije, kada je u pitanju povećavanje cene po osnovu naplate akciza. Komparativnim posmatranjem sa zemljama u našem bliskom okruženju i to sa Hrvatskom i sa Slovenijom. Pa, hajde onda uvaženi ministre da demistifikujmo tu priču. Hajde, da upravo krenemo od tih paralelnih načina ustrojstava ili sistematizacije kako se to akcizna politika ustrojavala, kako se akciza naplaćivala i po kom osnovu? Hajde da pođemo od Hrvatske. Hrvatska, rečeno je da ima mnogo bolji standard nego Srbija, da ima mnogo veće plate i to je tačno. Ali, podsetiću Hrvatska je još 1994. godine uvela akcize na energente, pre svega na električnu energiju, 2010. godine Hrvatska počinje sa harmonizacijom akcizne politike sa fiskalnom politikom EU, da bi ta harmonizacija bila završena Zakonom o trošarinama koji je donet u Hrvatskoj na jedan bezbolan način kojim je u potpunosti sprovedena harmonizacija akcizne politike sa fiskalnom politikom EU. Šta se dešava? Hrvatska i Vlada Hrvatske, nakon izvršene harmonizacije donosi uredbu kojom povećava akcize na električnu energiju. Zašto? Pa, zbog toga što vodi računa o svom budžetu. To je odgovor opoziciji da upravo odgovorne Vlade u državama, čiju fiskalnu politiku štite, vode računa o zaštiti svog budžeta bez obzira koliko njihovi fiskalni sistemi bili stabilni, koliko njihova finansijska konstrukcija kompletnog sistema ekonomskog i finansijskog bila stabilna ili ne. Ista situacija je i u Sloveniji. U Sloveniji je nakon izvršene harmonizacije 2007-2009. godine došlo do povećavanja akciza, odnosno naplate akciza. Zašto? Pa, opet zbog toga da bi se zaštitio budžet države, kao što je to uradila Hrvatska, to je isto uradila i Slovenija. Postavlja se pitanje, uvaženi ministre, pa zašto bi mi bili veći papa od pape i zašto bi se mi pravili pametniji od onih koji su na pametan način uradili i pustili naš budžetski sistem jednom stihijskom načinu popunjavanja ili bolje reći ne popunjavanje. Zbog toga ova Vlada ima podršku SPS, jer participira u Vladi i to odgovorno participira u Vladu i zbog toga smatra da su ova sistemska rešenja dobra sistemska rešenja. Mi u poslaničkoj grupi SPS i te kako dobro znamo da građani Srbije ne rado prihvataju ovaj koncept i da je ovo za građane Srbije jedna nepopularna mera, jer bilo kakvo povećavanje cena koje se plaćaju naime utrošene električne energije, u svakom slučaju građani ne doživljavaju na pozitivan način, što je i logično i prirodno. Mi, kao stranka koja i te kako vodi računa o socijalnoj pravdi, sa socijalnog aspekta i socijalnog stanovišta smatramo da građane u tom pravcu treba razumeti. Ali, isto tako građani treba da znaju da je upravo ova mera nešto što će predstavljati preduslov za pozitivan efekat u nekom budućem periodu. Zato ćemo se, uvaženi ministre se sa vama saglasiti kada ste u uvodom izlaganju rekli da je ovo jedna vrsta žrtve koju građani Srbije podnose kako bi se u nekom doglednom periodu očekivali, upravo pozitivni efekti za građane. Ali, oni što građani ne znaju, a ni vi, to niste izneli u uvodnom izlaganju, jeste sledeća činjenica. Ono što je bilo planirano u pogledu menjanja akcizne politike Republike Srbije, jeste najavljeno uvođenje akciza na električnu energiju koja je trebala da rezultira povećanjem cena za krajnjeg korisnika u visini od 15%. Vi me ispravite ako grešim. Upravo, zahvaljujući naporima premijera i vas lično, do 15% povećanja nije došlo, nego do 12,5%, pri čemu ako govorimo o tom relaksiranju, najveću štetu trpi upravo EPS, jer 7,5% u svakom slučaju ide u budžet i od 7,5% u svakom slučaju koristi će imati građani, bez obzira na koji način, da li preko fonda penzijsko-invalidskog osiguranja ili kroz druge efekte, ali u svakom slučaju korist osećaju građani Republike Srbije. „Elektroprivreda Srbije“ trpi, ali EPS s druge strane takođe od ovog načina normiranja ili sistematizovanja može očekivati efekte u smislu ili restrukturiranja i to upravo onakvog kakvog, o čemu će se kasnije naravno izjašnjavati, inače država Srbija treba da ima, ne samo kada je u pitanju EPS već i druga javna preduzeća, tako i upravo od efekata koji se očekuju od ovog zakona. To su razlozi zbog čega građani Srbije treba da prepoznaju da ova nepopularna mera zaista nepopularna mera sa socijalnog aspekta treba da bude jedna vrsta tereta koja u nekom doglednom periodu može, ponoviću, može ostvariti pozitivne efekte i mi u tom pravcu smatramo i delimo vaše raspoloženje koje je optimističko, da će i daljim merama koje sprovodi Vlada Republike Srbije do tih pozitivnih efekata i doći. Što se tiče drugih predloga zakona, ja bih se najpre osvrnuo na Predlog zakona kojim se potvrđuje Sporazum o zajmu za razvoj i restrukturiranje preduzeća i to javnih preduzeća. Uvaženi ministre, poslanička grupa SPS ovde daje bezrezervnu podršku. Apsolutno sve „neverne Tome“, bez obzira kojoj političkoj opciji ili provenijenciji pripadale, da li vladajućoj ili opozicionoj, ovde nekim činjenicama ne mogu ni u kom slučaju prigovarati, odnosno te iste činjenice ne mogu dovoditi u sumnju. Zbog čega? Zbog toga što postoji ogroman broj problema na nivou javnih preduzeća zbog čega se upravo ovaj zakon o zajmu mora doneti. Neki problemi su zajednički većini javnih preduzeća. Drugi su karakteristični samo za neka javna preduzeća. Ja ću pomenuti one koje vi niste taksativno nabrojali ali su vam i te kako dobro poznati - niska troškovna efikasnost koja se ispoljava kroz višak zaposlenik, sklapanje štetnih ugovora, obavljanje socijalnih funkcija na nivou javnih preduzeća što nije u skladu sa fiskalnom konsolidacijom i finansijskom konsolidacijom, prekomerno sponzorisanje od strane javnih preduzeća koje je inače prisutno manje-više u svim javnim preduzećima. Sa stanovišta države, najveći problemi se odnose na javna preduzeća koja generišu gubitke koje potom pokriva država iz budžeta. E, zbog toga je ovaj zakon neophodno potreban, jer građanima Republike Srbije sigurno nije poznato da od 800 javnih preduzeća samo njih desetak posluje pozitivno. Samo desetak preduzeća od 800 javnih preduzeća. Po visini gubitaka, nesumnjivo prednjače „Srbijagas“, „Železnice Srbije“, „Gradsko saobraćajno preduzeće Beograd“. Najvažnije mera sa stanovišta ovoga što mi danas radimo kroz donošenje sistemskih zakona, barem onako kako to posmatraju socijalisti i poslanička grupa SPS, jeste za „Srbijagas“ da ovo preduzeće prestane da isporučuje gas kupcima koji ih ne plaćaju, da prestane isporuku gasa neplatišama. Važno je da se eliminišu i neproduktivni troškovi koji su vezani za posrednike u trgovini gasom, kao i da država hitno privatizuje zavisna preduzeća van osnovne delatnosti. U slučaju „Železnica“. Ovaj problem je daleko kompleksniji. Rešavanje tog problema je zaista komplikovano i ono podrazumeva zatvaranje velikog broja neproduktivnih pruga i koncentraciju resursa na ključne magistralne pravce kao što su Koridor 10, pruga Beograd - Bar i drugo. Međutim, potrebno je izvršiti podelu preduzeća i otpuštanje viška radnika. Vi ste već rekli da u tom pravcu je potrebno obezbediti novčana sredstva za otpremnine, sa čime se mi potpuno slažemo. Što se tiče gradskog saobraćajnog preduzeća u Beogradu, rešenje možda postoji, a vi ćete razmisliti o tome, da se vrši povećavanje zarada i novčane mase za isplatu zarada uz smanjenje viška radnika i snažnije uključivanje privatnih preduzetnika. Što se tiče privatizacije javnih preduzeća, uprincipu je moguće privatizovati sva preduzeća koja rade u uslovima konkurencije. U ovim uslovima nesumnjivo posluje Telekom, Dunav osiguranje, odnosno Dunav grupa i druga. U državnom vlasništvu bi trebalo da ostanu prirodni monopoli kao što su Elektromreže Srbije, deo „Železnica“ koja se bave infrastrukturom, Pošta, komunalna preduzeća koja se bave vodosnabdevanjem, kanalizacijom i druga preduzeća. Ono što je ovde nesporno, nesporno je da sva ova preduzeća kao gubitaši, bez finansijske pomoći koja se obezbeđuje upravo na način za koji se ja nadam da će u danu za glasanje podržati svi oni koji imaju dobre namere prema građanima Republike Srbije, a zbog građana Republike Srbije se sve ovo i radi, jeste upravo usvajanje ovih zakona zbog toga što, podsetiću na statistiku, javna preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija su u strukturi sledeća – 25 je u statusu javnih preduzeća, četiri u statusu akcionarskih društava, sedam u statusu društava sa ograničenom odgovornošću. Ova preduzeća imaju oko 93 hiljade zaposlenih i primaju subvencije od 27 milijardi dinara. Uvaženi ministre, koji je to teret? Dvadeset sedam milijardi dinara subvencije. Da li je onda uopšte potrebno odgovarati na pitanje bilo kome ko u opoziciji daje kritike koje su po meni neargumentovane i neosnovane da se ovaj problem mora urgentno i hitno rešavati. Mora i upravo je ovo začetak rešavanja tog problema. Na kraju, želim da istaknem i ono što se vezuje za zakon koji se odnosi na potvrđivanje Sporazuma o zajmu za sređivanje, odnosno unapređenje zemljišne administracije. Hajde da tu budemo malo otvoreniji nego što inače jesmo za javnost, a to je da je ovo jedna od neuralgičnih tačakakada je u pitanju mnogo što šta, počev od saobraćaja, infrastrukture, privrede, privatizacije, pa nadanje da ne nabrajam. Zašto neuralgična tačka? Zbog toga što ovde upravo u nesređenosti ili neuređenosti zemljište administracije stoji generator svih problema koji se odnose na nemogućnost izdavanja građevinskih dozvola na način koji je to zakon propisao, nemogućnost sprovođenja privatizacija na način koji je zakon propisao i sa efektima koji se od privatizacije očekuju i mnogo što šta drugo. Ali, uvaženi ministre, ja se nadam, s obzirom na vašu nesumnjivo izuzetno visoku stručnu referencu, daćete i u Vladi Republike Srbije istrajavati na rešavanju još jednog problema, a taj problem je čisto normativne prirode. Mi sa službama za katastar nepokretnosti u praksi imamo neviđeno mnogo problema, ali najveći problem jeste nesumnjivo sporost službi za katastar nepokretnosti, nesumnjivo jedan takođe veliki problem jeste nemogućnost da se na transparentan način sprovede sve ono što se od katastra očekuje, kako bi građani imali mogućnosti da adekvatno reaguju na sve one probleme sa kojima se u katastru suočavaju. Zašto ovo govorim? Zbog toga što imamo sistemsko rešenje da po žalbama na odluke službi za katastar nepokretnosti odlučuje resorno Ministarstvo za saobraćaj, infrastrukturu i građevinarstvo. To ministarstvo je opterećeno sa ne nekoliko desetina, nego nekoliko stotina hiljada žalbi i zar mi možemo da očekujemo od Ministarstva za saobraćaj, infrastrukturu i građevinarstvo efikasno odlučivanje uz takvu zatrpanost, a s druge strane, da građani dožive pravnu sigurnost i da u kratkom roku ili u razumnom roku dobiju odluku po žalbi. Ne možemo dok se taj problem ne reši. Potrebno je restrukturirati katastre, potrebno je doneti nova sistemska rešenja kojim će se drugačije organizaciono urediti službe za katastar nepokretnosti, da se ne ponavljaju greške iz periode koje je ova Vlada nasledila, koje smo mi nasledili, iz perioda kada su generatori problema bili Republički geodetski zavod, a sada službe za katastar nepokretnosti na drugi način, bez namere da govorimo o subjektivnoj odgovornosti, jer ako nešto nije sistemski dobro rešeno, ne možemo govoriti o pojedinačnoj krivici dok se to sistemski dobro ne reši. Naravno, i za sve ostale zakone koji su danas predloženi, odnosno predloge odluka, Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije će glasati u danu za glasanje i iste podržati i podržava Vladu Republike Srbije i vas lično u nastojanjima da se svi ovi problemi što pre prevaziđu. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Pošto smo završili sa ovlašćenim predstavnicima, prelazimo na redosled narodnih poslanika po prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Poštovani predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, kolega Jovanović je u jednoj iscrpnoj malopređašnjoj diskusiji govorio o svim zakonskim predlozima i odlukama koje danas jesu tema, ne umanjujući značaj i važnost preostalih tačaka dnevnog reda. U svom izlaganju ja ću napraviti samo još jedan dodatni osvrt i još jednom pokušaću da navedem razloge zbog kojih poslanički klub Socijalističke partije Srbije, pored preostalih tačaka dnevnog reda i zakonskih predloga i odluka, hoće podržati i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Dakle, već je o tome bilo reči. Tačno je da razlozi za usvajanje ovog zakonskog predloga jesu postizanje ciljeva iz, kako je navedeno, domena politike akciza, harmonizacija akcizne politike sa propisima Evropske unije i to, pre svega, u smislu proširenja predmeta oporezivanja akcizama i na električne energiju. Tačno je i to da razlog za usvajanje jeste, između ostalog, razlog za donošenje ovog zakonskog predloga, jeste i to što on predstavlja osnov za realizaciju sporazuma koji vodi ka fiskalnoj konsolidaciji i koji jeste preduslov i osnov za realizaciju sporazuma za Međunarodnim monetarnim fondom. Tačno je i to da ovim zakonskim predlogom na jednoj strani hoće biti omogućen veći priliv sredstava, veći prihod u republičkom budžetu. Ministar je o tome govorio u uvodnom izlaganju. Dakle, to će biti negde oko 17 milijardi dinara na godišnjem nivou. Tačno je i to da će on omogućiti veću ekonomičnost uštedu, racionalniju potrošnju električne energije i da se na ovaj način stvara jedna trajna osnova za razvoj energetskog sektora, odnosno sektora energetike. Naravno da u potpunosti jesmo svesni i na pravi način sagledavamo i potrebe i situacije u kojoj se nalaze građani Srbije. Naravno da svako poskupljenje jeste i teško pada građanima Srbije, da i ovo poskupljenje, koje će u proseku po računu iznositi negde oko 325 dinara, hoće teško pasti građanima Srbije. Naravno, da nikada nije pravi trenutak za povećanje cena, naročito povećanje cena i poskupljenje električne energije. Ali, ono što želim da kažem jeste da Vlada Republike Srbije u razgovorima sa predstavnicima Međunarodnog monetarnog fonda na temu poskupljenja cene električne energije, zauzela jedan, rekao bih, ozbiljan i socijalno odgovoran pristup i da Vlada jeste uspela da realizuje one ciljeve koje je želela postići tokom razgovora sa predstavnicima Međunarodnog monetarnog fonda. Tu, pre svega, mislim da dođe do najmanjeg mogućeg, procentualno gledajući povećanja cena električne energije u Srbiji, a s druge strane, sagledavajući pre svega socijalnu situaciju, socijalno ekonomske prilike u Srbiji, da se zaštite socijalno najugroženije kategorije stanovništva. Naravno da nije reč ovde o tome da neko Srbiji želi nešto da nametne na silu ili da MMF želi da nametne na silu poskupljenje električne energije ili bilo koju drugu odluku. Mislim da u tom kontekstu ne treba posmatrati ni MMF kao instituciju, ali ni razgovore koji se vode sa predstavnicima MMF-a. Međunarodni monetarni fond jeste institucija koja želi dobro Srbiji, koja zajedno sa Vladom Republike Srbije radi na iznalaženju najboljih mogućih rešenja koji vode ka održivom budžetu i koji vode ka privrednom rastu. Naravno, pozitivan stav MMF je veoma važan i značajan. Koliko je važan za investitore, toliko je važan i značajan za građane Srbije i on jeste ohrabrujuća i pozitivna poruka građanima Srbije, da građani Srbije imaju Vladu koja nešto konkretno čini i radi u njihovom interesu. Vlada Republike Srbije mora da bude istrajna i da nastavi sa sprovođenjem reformskih procesa, jer bez reformi i reformskog procesa neće biti pozitivnog pomaka i neće biti boljitka. Taj reformski proces podrazumeva i donošenje hrabrih, teških i nekada nepopularnih odluka, ali ova Vlada je pokazala da sve što čini i radi, ne radi zbor rejtinga političkih stranaka koje čine vladajuću koaliciju, već zbog građana Srbije, zbog budućnosti Srbije i zbog budućnosti svakog građanina Srbije. Već sam rekao, reformski procesi ne smeju da stanu. Vlada mora da bude istrajna u tome. To podrazumeva, ponoviću, i hrabre i teške i nekada nepopularne odluke, ali to je nešto što vodi ka održivom budžetu i rastu. Cilj je održivi nivo deficita i učešća duga u BDP-u. Vi ste, gospodine ministre, govorili o prvim fiskalnim rezultatima u ovoj godini i oni jesu ohrabrujući, oni jesu dobri. Pozitivna vest za građane Srbije, mi očekujemo da će deficit na kraju godine biti u proseku od 500 do 600 miliona evra ispod planiranog. Kada je reč o fiskalnoj konsolidaciji, slažemo se u potpunosti da je važno da postoji trajni izvor prihoda, što se i postiže zakonskim predlogom o kojem mi danas govorimo, dakle, akcizama na struju. Vi ste, takođe, o tome govorili u uvodnom izlaganju. Godišnji prihod koji je planiran po ovom osnovu je oko 17 milijardi dinara i ta sredstva iz Republičkog budžeta hoće biti usmerena upravo, pa želimo da verujemo da će biti usmerena ka građanima Srbije, upravo ka poboljšanju života građana Srbije, u smislu pružanja i kvaliteta svih onih usluga koje država pruža građanima Srbije. Tu mislimo i na zdravstvo, na prosvetu i na socijalnu zaštitu. Država i dalje hoće štititi socijalno najugroženije kategorije stanovništva kroz program zaštićenih kupaca, kojim najsiromašniji dobijaju deo potrošnje struje besplatno. Mislim da je u budžetu Republike Srbije za ovu godinu opredeljeno negde oko šest miliona evra za ovu namenu, odnosno za energetsku zaštitu najugroženijih kupaca. Mislim da je struja u svim državama akcizni proizvod i pored poskupljenja cene električne energije, o kojoj danas govorimo, u Srbiji je i dalje najniža cena električne energije u Evropi. Takođe, želim da kažem da mi verujemo da u ovom trenutku ne postoji bojaznost da će ovo povećanje imati uticaj na rast cena roba i usluga u Srbiji. Kada već govorimo o odnosu cene struje u Srbiji, prema nekim susednim državama, recimo, već je o tome bilo reči, ali ću ponoviti, Srbija je jeftinija u proseku 15% nego u Makedoniji, 12% nego u BiH, duplo jeftinija nego u Hrvatskoj, a oko 50% u Crnoj Gori. Legitimno je pravo svake političke opcije da ima kritički osvrt prema radu Vlade Republike Srbije, prema odlukama koje donosi Vlada Republike Srbije. To pravo niko ne može oduzeti ni jednoj političkoj opciji. Mi smatramo da ne treba u političkom kontekstu i da nije dobro u političkom kontekstu govoriti o temi o kojoj danas govorimo i ovu temu svoditi na nivo dnevno-političkih tema. Sigurnost snabdevanja i budućnost EPS-a i reformski procesi, koji u Srbiji ne smeju da stanu i koji moraju da se nastave i koji vode u pravcu fiskalne i ekonomske konsolidacije, za nas su veoma važne i značajne teme danas. Ovo o čemu danas govorimo je deo mera koje jesu, po našem mišljenju, spas za srpsku ekonomiju i deo mera koje se tiču budućnosti Srbije i, ponoviću, deo mera koji se tiču budućnosti svakog građanina Srbije. Maločas je bilo reči, kada već govorimo o poskupljenju električne energije, vi me ispravite ako grešim, ali mislim da je do formiranja ove Vlade cena struje poskupela čak 1000%, odnosno 10 puta više, a u periodu, recimo, 2001. do 2008. godine 726%, ispravite me ako grešim u ovim podacima. Kada budemo imali stabilnu fiskalnu konsolidaciju, mi smo ubeđeni, naravno da u tom trenutku možemo razgovarati o korekciji koja bi akcizu o kojoj danas govorimo snizile. Inače, slažemo se u potpunosti da Srbija i energetski sistem moraju i treba da uđu u režim rada koji je tržišni. Mora se ući u novi investicioni ciklus, jer ponoviću elektroenergetski sistem i elektroprivreda Srbije moraju biti stabilni. Mora se podstaći EPS da se ponaša odgovornije i da uspešno rukovodi ovom kompanijom. Takođe, o tome je govorio gospodin Jovanović, ovlašćeni predstavnik, proces restrukturiranja EPS-a mora i treba da se završi. Mi od procesa restrukturiranja očekujemo veću efikasnost, restrukturiranje menadžmenta, očekujemo manje troškove i, naravno ono što je i najvažnije, očekujemo da će biti ostvaren daleko veći prihod. Ponoviću još jednom ono što je gospodin Jovanović govorio, kada je reč uopšte o javnim preduzećima u Republici Srbiji, imate našu podršku kada govorimo o racionalizaciji javnih preduzeća. Racionalizacija mora da se nastavi, reforme moraju da se nastave, mora se razmišljati u pravcu menadžmenta koji će biti profesionalan, jer to jeste jedini način da imamo efikasnija javna preduzeća i jeftinija, odnosno javna preduzeća koja će poslovati racionalnije i sve to u pravcu jasno i precizno definisanog koncepta, a to je reforma javnog i jačanje privatnog sektora. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Zašto poskupljuje struja? To je pitanje, a ne pitanje toga da li je u Hrvatskoj akciza veća ili manja i kakvo je stanje u našim finansijama. Kakvo je stanje u našim finansijama se vidi ovde. Ovo je brojač javnog duga sa grbom Srbije. Znači, to je zvanični podatak i tu trenutno piše 25 milijardi, menjaju se stalno. Jako je tužno da ekonomista svetskog glasa mora da pred Skupštinom Srbije brani jednu ovako tanku priču o akcizi. Zašto se uvodi akciza? Zato što su nam finansije jako dobre, pa onda ne treba da se uvodi, onda treba da se ukine na bio-gorivo i na bio-tečnosti, jer to je uvedeno u akcize pre dve godine sa potpuno besmislenim razlogom. Ako neko proizvodi i ako neko troši bio-gorivo i bio-tečnosti, treba ga stimulisati, a ne kazniti. Šta je problem sa cenom struje u Srbiji? Tačno je da je najniža u Evropi, ali nije tačno da je 4,9 dinara. To je samo loša statistika. To je posledica toga što Srbija ima nekoliko stotina hiljada brojila koji ne mere ništa, koja stoje bez veze. Inače, realna potrošnja ne može da bude ispod 600, 700 kilovata mesečno. Ko to može da živi mesec sa 250 kilovata? Niko,naravno. Ako primenimo taj nivo potrošnje, onda je prosečna cena u Srbiji skoro osam dinara, a ne 4,9 i to su realni podaci. Zašto je EPS u lošem stanju i zašto MMF traži da se poveća cena? Kad bi se smanjili troškovi u EPS, ne bi MMF tražio povećanje cena, i to je jasno kao dan. Zašto su velike cene? Zato što ima 15 do 17 hiljada radnika viška. To što je smenjeno 600 direktora to je čista demagogija. Šesto direktora, ti ljudi su ostali da rade u EPS sa istim platama samo se više ne zovu direktori. Njihove sekretarice su i dalje sekretarice. Njihovi vozači su i dalje vozači, a niko nije prodao ni jedan auto. Prema tome, tu nema smanjenja troškova. Kada bi se doveo nivo zaposlenih u EPS-u na potreban broj smanjenje za plate na godišnjem nivou bi bile preko 200 miliona evra, što je više nego efekat u budžetu koji se očekuje od uvođenja ove akcize. Druga stvar su krađe u EPS. Godine 2012. tri milijarde kilovat sati je razlika između isporučenog i fakturisanog, odnosno ne tehnički gubici su tri milijarde kilovata. Posle promene vlasti 2013. godine bitno se promenila stvar tako da više nije tri milijarde, nego je to postalo 4,6 milijardi. Vučić je rekao septembra prošle godine – nemojte da mi dolazite sa zahtevom da se poveća cena struje, nego mi pokažite ko krade 18% struje, citiram. Nije otkriveno ko to krade. Javne nabavke za EPS su cirkus, posebno sa brojilima i tu proverite šta se desilo sa nabavkom čeških brojila koji nešto ne rade ili zašto se menjaju brojila na pet, šest godina bez bilo kakvog razloga u nekim delovima, a negde ostaju jako, jako dugo. To su razlozi zbog čega je u Srbiji EPS na gubicima, ne zato što su građani Srbije bahati pa imaju višak para, pa ih treba zbog toga nagraditi ovom akcizom, kao što je ministar rekao, nego zato što se ovim prikriva jedna nesposobnost, pre svega, i kriminal u EPS-u, koji nije od juče, ali to nije opravdanje, i nesposobnost ove vlasti da stvarno napravi konsolidaciju javnih finansija, nego se tu koriste razne finansijske trakalice, da bi se tu pokazali veliki napreci. Kažite građanima Srbije koliko je bolje, nemojte nama o tome da pričate. Konačno, dug u dolarima je, recimo jedan od primera kredita u dolarima je kredit iz Emirata. To se nije zadužio neko pre, nego je to zaduženje od pre dve godine. Konačno, naučite predsednika Vlade da ne postoji bruto domaći PDV. Kada hoće da kaže da postoji povećanje bruto domaćeg proizvoda, onda neka kaže bruto domaći proizvod. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Član 107. – vređanje dostojanstva parlamenta. Morali ste da reagujete zato što je neko stavio ispred sebe nekakav brojač, tvrdeći da je to zvaničan podatak Republike Srbije, čak je stavio i grb, između ostalog, Republike Srbije, što je inače za krivičnu odgovornost, jer se radi o izmišljenoj nevladinoj organizaciji. Čudo, bliska je nekim organizacijama na Fakultetu političkih nauka, baš me čudi zbog čega tamo, a koja je stavila taj brojač i predstavila ga kao navodno zvaničan podatak kako nama raste javni dug i na taj način diže paniku kod naroda. Ako pogledate sajt te nevladine organizacije, a za koju ne znate ni adresu, ni ko su predstavnici te nevladine organizacije, videćete da su neki drugi internet sajtovi veoma tzv. opoziciono nastrojeni, iste strukture, apsolutno istog domena, iz istog centra to neko radi, izmišlja takve stvari. Molim vas, ubuduće, da opomenete onoga ko to iznosi, jer je zaista ne primereno da se laže narod, da se obmanjuje i diže panika. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Gospodine Živkoviću, znate da nema replike na povredu Poslovnika. (Zoran Živković, s mesta: Nisam se ni javio.) Izvinjavam se. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Dozvolite mi da krenem od poslednje konstatacije. Prvo, mislim da je bitno da pojasnimo za naše građane, postoji uvozni PDV koji je uvek bruto, to je primena stope PDV-a na uvozne proizvode nakon što se primeni carina i drugi troškovi uvoza. Postoji bruto domaći PDV, to je iznos PDV stope na sve domaće transakcije i postoji neto domaći PDV, to je bruto domaći PDV umanjen za povraćaj PDV-a bilo u domaćim transakcijama bilo u izvozu. Prema tome, to je što se tiče terminologije. Ovo nema nikakve veze sa društvenim proizvodom, ovo je porez na dodatnu vrednost. Kao što možemo da vam damo podatke, svi podaci se vode, ono što mi pratimo jeste bruto uvozni i bruto domaći, kao ukupno naplaćeni. Pošto veličine povraćaja su teško predvidive zato pratimo i bruto i neto kretanje PDV-a u ovim našim izveštajima. Dakle kada govorimo o tome da imamo suficit od osam milijardi sa poslednjim danom koji imamo u izveštaju, a to je petak u junu mesecu, onda računamo i bruto i neto PDV i tako dolazimo do neto svote. Što se tiče nagrade, molim vas da ne citirate pogrešno i ne ponavljate pogrešno citiranje. Rekao sam da su građani Srbije podneli žrtvu za fiskalnu konsolidaciju. Nagrada za to je smanjenje deficita. Oni su za svaki dinar koji su žrtvovali dobili dva do tri puta više smanjenje deficita od onoga što su žrtvovali. Dozvolite mi da ponovim cifre da ovde više ne bi bilo preganjanja oko cifara. Deficit je smanjen zbog toga što su porezi povećani za 13,8 milijardi. Poreski prihod je povećan za 13,8 milijardi, PDV je 6,9, to je neto PDV, akcize 5,7 milijardi, carina 1,8 milijardi i još ostale sitnice. Neporeski prihod je 28,5, ukupno 42,3 milijarde su veći prihodi budžeta u periodu januar – 31. mart. Drugo, na strani rashoda imamo smanjenje tekućih rashoda od 26 milijardi, od toga plate, dopunske dve i po milijarde povrh onog smanjenja plata od 10%. Robe tri milijarde povrh onog, pre svega zbog pada cene energije, ali i to je ušteda. Kamate dve milijarde manje bez računanja ovog efekta revalorizacija kamata, socijalna davanja 2,7 milijardi i transferi fondovima minus 18,5 milijardi zbog toga što se bolje uplaćuju doprinosi. Ukupni kapitalni rashodi koji se ovde toliko pominju su manji, ali za 8,5 milijardi. Ukupno smanjenje rashoda je 34,5 milijardi, 42,3 i 34,5 su zajedno 76,8 milijardi manje, smanjen je deficit u odnosu na plan koji je fond podržao koji je smanjenje u pravcu fiskalne konsolidacije od tri godine. Znači, mi smo prebacili plan za 76,8 po ovim kategorijama, 42 milijarde na strani prihoda i 34,5 na strani rashoda. Ključna ekonomska stvar, zašto govorim o akcizama? Zato što dosta ovih stvari su tekuća smanjenja koja ne možemo da garantujemo u narednoj godini. Ove akcize nam nude strukturni prihod u narednim godinama da održimo plan za tri godine i za dve godine da ga postignemo. To je suština, tako se vozi brod. Tako što uradimo skraćenja u kratkom roku i onda ih podržimo strukturnim merama na duži rok. Prema tome, ako budemo prebacivali, mi ćemo radi ustupiti akcize EPS-u ili smanjiti akcize kada za to dođe vreme, kada izađemo na situaciju gde imamo smanjenje duga u društvenom proizvodu i deficit koji možemo da održavamo ispod nivoa mastrihta. To je 76,8. Na kraju maja to bi bilo umesto 90 projektovanih 25, to je stvaran podatak, a očekujemo da ćemo isto to održati na kraju juna, pa ćemo umesto 107 projektovanog deficita imati svega 30. To je tih 75-76 milijardi koje smo uštedeli, raspoređeno ravnomerno na sve ove kategorije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, replika.
Zahvaljujem se na velikodušnosti da dobijem repliku. Prvo, oko terminologije, to što ste rekli je tačno, ali pitanje je da li premijer kada iznosi taj podatak i kada to pominje, misli na to što ste vi rekli? Ne znam čime se, zašto bismo se mi hvalili, samo malo… (Zoran Babić, s mesta: Šta je sada ovo? Ovo je vređanje.) Hoćete da stišate nervozne poslanike od preko puta? Potpuno je besmisleno da se hvalite povećavanjem naplate PDV-a ako nemate povećanje BDP-a. Ne možete da se hvalite nečim što su kratkoročne mere, odnosno posledice kao što ste rekli kratkoročnih mera. Rekli ste da vas ja citiram pogrešno, pogledajte po medijima, pet minuta posle toga što ste rekli svi naslovi vašeg govora danas imaju to. To je naslov, građani su nagrađeni akcizama. To nema veze sa mnom, ja ne upravljam medijima. Što se tiče ovog sajta, ako je nešto nelegalno hapsite brate, nemojte da dižete galamu i da se žalite na povredu Poslovnika, a generalno reč niste rekli o tome šta je suština, a to je neefikasno kriminalno poslovanje u EPS-u. To je jedan apsolutno tamni vilajet u Srbiji gde se apsolutno ništa ne zna šta se radi, ko se zapošljava, šta se kupuje. U svakoj nabavci su cene 20-50% veće nego što su tržišne cene. Niko nikome ne polaže račune. To su razlozi zbog čega se ide na poskupljenje struje, da li kroz akcize plus poskupljenje, da li ovako. Ništa mi niste rekli o prosečnoj ceni struje koja nije 4,9, rekao sam vam, pogledajte kada se skinu brojila koja imaju potrošnju nula, a takvih je 200.000,imaćete drugi prosek. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Član 107. je povređen. Malopre smo videli da gospodin Živković ne zna šta je bruto domaći PDV, ali već sada se izdiže na viši nivo pa se pita, ne znam sa kojim pravom, da li premijer to zna ili ne zna, premijer koji barata tim činjenicama i egzaktnim podacima i svemu onome o čemu govore. Malopre smo čuli da bruto domaći PDV ne postoji i to je tvrdio gospodin Živković. Sada umesto da uputi izvinjenje Narodnoj skupštini i građanima Republike Srbije ide sledeća optužba i sledeće vređanje Narodne skupštine, ali i premijera. Kao što ne zna da postoji bruto domaći PDV, tako ne zna da je i prikrivanje krivičnog dela krivično delo. Pošto je pun informacija o tome kakve se kriminalne radnje rade u EPS-u, a mislim da je najveća kriminalna radnja onda kada neko donese bure usred Niša pa kaže – umesto da plaćate račune EPS-u vi bacajte račune u ovo bure i zapalite račune. Mislim da je to kriminalno političko ponašanje. Ako neko zna da postoji kriminal u okviru EPS-a ili bilo gde, postoje organi koji istražuju i koji to rade. Nije skupštinska govornica mesto, mesto je u Specijalnom sudu za organizovani kriminal. Mesto je u tužilaštvu, pa tamo gospodin Živković može da iznosi ove paušalne ocene. Da ima dokaza za tako nešto, da ima utemeljenje u svemu ovome sigurno da bi ove optužbe imale i ime i prezime i imale bi i optužnicu i imale bi sudske procese, a ne ovako paušalno, paušalno kao što ne zna da postoji bruto domaći PDV, tako sam siguran da ne zna da postoji kriminal u EPS-u, jer da zna verovatno bi rekao ime i prezime onih ljudi koji se time bave, a ne samo blanko optužbe na bilo čiji račun. Molim vas da ubuduće to sankcionišete, da nas ne bombarduje kao što će verovatno u nekom sledećem prikazu da dotera bure u koje će stavljati račune za utrošenu električnu energiju.
Samo da ponovim odredbe Poslovnika. Nije moje da ja utvrđujem da li neko govori istinu ili ne. Drugo, to je odraz poznavanja, znanja ili neznanja onog ko govori. To je njegov obraz, da kažem ili njegov nivo, prema tome, neću u to da se upuštam. Rekli ste šta ste imali. Da li želite da se Skupština izjasni? Ne, hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, povreda Poslovnika.
Član 103, zloupotreba povrede Poslovnika prethodnog govornika koji je to iskoristio za repliku i vi ga niste sprečili u tome. Naprotiv pustili ste da dva minuta replicira i da iznosi neistine. Prvo iz mog ličnog života, nikakvo bure, nikad ja, ništa oko struje bez obzira koja će spodoba posle mene da se javi i da kaže nešto o tome, potpuno je nevažno i ja to nikad nisam rekao i nikad ne može 100 hiljada puta ponovljena laž da postane istina. Drugo, onaj ko zna malo o pravu, nadležni tužilac po saznanju, a saznanje sam mu ja sad dao kad sam rekao da ima kriminala u EPS-u, po saznanju kad to kaže narodni poslanik, makar opozicije, po saznanju treba da povede istragu i da obavesti javnost o tome da li ima osnova za to ili ne. A ja mogu da vam kažem svuda u normalnom svetu postoji objektivna odgovornost, a uvek je po toj odgovornosti kriv onaj ko je na vrhu u ovom trenutku to se zove Aleksandar Vučić.
Znači, ja bih voleo kada se nekom zamera da zloupotrebljava Poslovnik, onda da ne treba ni on to da čini. Vi ste isto tako u zadnjem delu iskoristili njemu da replicirate. Znači, to je problem koji je inače prisutan. Što se tiče same povrede Poslovnika, mislim da nije povređen Poslovnik iz prostog razloga jeste Babić, onako kako sam ga ja pratio, delom replicirao, ali nije argumentima pokušavao da meni ukaže da sam ja povredio povredu Poslovnika zato što nisam odreagovao na određena pitanja. Ja sam odgovorio onako kako sam smatrao da je u redu. Znači, da nije moj problem da ja utvrđujem ko govori ovde istinu, a ko ne. Prema tome, smatram da nije bilo povrede Poslovnika, a vaše je pravo da u Danu za glasanje se izjasni o povredi? (Da.) Želite da se izjasnimo. Povreda Poslovnika Marković, isto. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Član 107. govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Gospodine predsedavajući, propustili ste priliku da sankcionišete najgrublji mogući izraz kojim se narušava dostojanstvo i ugled Narodne skupštine. Dakle, prethodni govornik je upotrebio izraz „spodoba“ koja će se javiti posle njega, misleći na narodnog poslanika nekoga. Dakle, zaista mislim da ste u najmanju ruku morali opomenu da mu izreknete. Ja se ovom prilikom ne bih bavio neznanjem koji je pokazao prethodni govornik. Ministar je pokušao da mu objasni, ali on očigledno to nije shvatio, kao što je izraz „spodoba“ stvar njegovog kućnog vaspitanja. Ali, verujem da će kolega Marijan Rističević da mu objasni na najbolji mogući način pošto je sledeći govornik. Hvala vam najlepše.
Dalje ne bih komentarisao. Da li želite da se izjasnite? (Ne.) Ima reč ministar Vujović. Izvolite.
Da, pošto je gospodin Željko pomenuo dva konkretna pitanja, ja ću dati kratak odgovor. Ne znam da li ste bili u sali, ja sam objasnio istim rečima koje isto znače, ali ja ću ponoviti, da je program gde smo mi čekali da se donese program restrukturiranja EPS poslovnog, korporativnog, organizacionog, da se nađu rešenja za pitanja tehničkih gubitaka koji su enormno visoki 15% do 16%, nenaplaćenih potraživanja od 14% do 15% neracionalne korporativne strukture, neracionalnog sistema, neefikasnog visokog nivoa troškova itd. To istim rečima govori o istim stvarima o kojima vi govorite samo ja to govorim sa stanovišta struke. Prema tome, taj program će biti podržan višegodišnjim strukturnim zajmom Svetske banke koji će angažovati vrhunske stručnjake i paralelne zajmom IBRD-a o korporativnom restrukturiranju EPS. To je sve predviđeno. Mi to imamo u vidu i to sprovodimo. Samo toliko. Ti su programi krenuli. Prvo snimanje situacije decembra prošle godine, ali to traje i to se završava, čini mi se, negde da je planirano do oktobra, u novembru mesecu. Ide na savet direktora, a posle toga na ratifikaciju u ovom parlamentu, strukturni zajam kojim će se podržati restrukturiranje pre svega javnih preduzeća, pre svega EPS i Železnice, a onda posle toga u drugom ciklusu i drugih preduzeća. Toliko o tome. Znači, imamo u vidu strukturnu transformaciju EPS i vrlo ozbiljno o tome razmišljamo. Jedan od elemenata gde smo najviše rezervi dobili to je koliko vremena oni misle da je potrebno da se promeni sistem javnih nabavki, koji je naravno, pretpostavljate, u prethodnom režimu se vodio u 13 odvojenih preduzeća. To je jedna od konkretnih stvari. Da li tamo postoje povrede zakona ili ne, to je predmet nečijeg detaljnijeg istraživanja, a ne našeg nagađanja ovde. Što se tiče svih ovih drugih stvari o kojima smo danas govorili ovde, ne bih ponavljao. Moram da vam kažem jedno, povodom duga cifre koje navodimo, navodimo vrlo egzaktno. Cifre su preuveličane, ponavljam još jednom, samo za „Deltu“. „Delta“ je povećanje od januara do kraja maja. Znači sa 22,8 milijardi na 24,1 milijarda. To povećanje se sastoji od 750 miliona kursnih razlika i 523 miliona povećanje duga. Od čega, svega 25 miliona dinara ide na finansiranje deficita budžeta, a preostalo je korišćenje projektnih zajmova koji su bili sastavni deo budžeta. Oni su efektuirani. Oni su iskorišćeni od strane „Puteva Srbije, Koridora Srbije“ i drugih strukturnih projekata. Sve su to projekti koji su ranije ocenjivani, koji su ratifikovani u ovom parlamentu i koji se sada povlače i u momentu povlačenja se pojavljuju kao dug, odnosno zaduženje. Hvala.
Zahvaljujem ministre. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Gospodine Živkoviću, vi želite repliku? Nemate osnova za repliku. Ministar je potpuno jasno odgovorio na vaše pitanje i mislim da stvarno nema osnova za repliku, pogotovo što se obično replike izvode u neki drugi pravac. Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, čuveni Pitagora je rekao – ne može se iskazati mudrosti koliko se može prećutati gluposti. Mislim da je Pitagora bio vidovit i da je znao šta će jednog dana pričati jedan poljoprivrednik u pokušaju u Narodnoj skupštini. Takođe, postoji izreka – ne može vas uvrediti svako, nije dostojan svako da na njega obraćate pažnju i dodatak – da vas može poniziti i uvrediti samo bolji od vas a ne gori. Ona reč „spodoba“ ne znam na koga se trebala odnositi, ali sam zahvalan gospodinu Markoviću i ministru koji su se javili posle mog kolege poljoprivrednika, pa verujem da ta uvreda, koja se pokušala uputiti meni, ne zasluženo pripala njima i zato se njima izvinjavam jer verujem da to njima nije bilo namenjeno, a da su svojim utrčavanjem u govor posle mog kolege poljoprivrednika dobili sankciju koju nisu zaslužili. Verujem da je moj kolega, sem što se razume u pelcovanje kokošaka u selu Pukovce lažnim rastvorima, sem što menja kuglice ispod šibica, da se on razume i u električnu energiju tim pre što je devedesetih godina toplo preporučivao građanima da struju ne treba da plaćaju, da bi se na takav način izvršio politički pritisak i srušio tadašnji režim Slobodana Miloševića. Verujem da će on pokušati opet da preporuči da se ne plaća struja, ali ja ću potvrditi njegove reči da je EPS u veoma lošem stanju, u lošem stanju iz prostog razloga što smo zatekli jednu zapuštenu, napuštenu, razvaljenu privredu, devastiranu državu u kojoj je stranka bivšeg režima podigla mnogobrojne elektrane, što termoelektrane, što hidroelektrane, što elektrane na obnovljive izvore energije itd. Pokušao sam da pronađem makar jednu od tih mnogih i gle čuda nisam mogao da pronađem, ali obilazeći jednu na Fruškoj Gori, ovo je trebalo da bude solarna elektrana, čini mi se da je opština Mitrovica, ovo je jedna padina na Fruškoj Gori, i ovo je fotografija od pre dva dana. Umesto te solarne elektrane koju je napravila stranka bivšeg režima i premijer Vlade Vojvodine itd. našao sam ovaj korov koji mi u Sremu zovemo kibica, ima ambrozije itd. Osim te padine za rasad korova nisam našao ni „E“ od elektrane. Mislim da je ovo možda dobro da se zasadi neki vinograd da premijer Vojvodine sad poput premijera republičkog kada mu prestane mandat zasadi neki vinograd i da pokuša da povuče neku subvenciju od 525 hiljada evra. Mislim da je ovo mesto idealnona Fruškoj Gori za vinograd i da zbog te namere na njoj nema solarne elektrane, nema solarnih panela koji su bili planirani i gromoglasno najavljeni. Ja ovde imam i tekstove…
Gospodine Rističević, molim vas, ipak pređite na zakon, na dnevni red.
Govorim o akcizi na električnu energiju. Govorim zašto se uvodi, zašto sada struja mora da poskupi, zato što smo zatekli proizvodnju struje ravnu nuli, zato što smo zatekli emitovanje socijalnih prava sa privredom koja je bila u rasulu, sa privredom koja troši 2,5 puta više električne energije po jedinici BDP i sa stanovima, odnosno sa domaćinstvima koja troše dva puta više struje nego što je to prosek u Evropi po jednom metru kvadratnom. Zato mislim da novac od akcize treba uložiti u energetsku efikasnost, jer to stranka bivšeg režima nije radila, da se potrošnja struje po kvadratnom metru po jedinici BDP približi onom proseku koji je u EU. Mislim da smo mnogo promašili i u poljoprivrednoj politici koja je vezana za energetiku. Možda da smo to radili ranije sada ne bi morali da uvodimo akcizu na električnu energiju, ali stranci bivšeg režima nije palo na pamet da spoji poljoprivredu i energetiku. Tek kada su otišli sa vlasti počeli su nešto da prepisuju iz naših programa. Naime, zalažem se da se spoji poljoprivreda i energetika i da električnu energiju proizvodimo što više iz obnovljivih izvora. Srbija u ovom trenutku ima preko 400 hiljada hektara zapuštene poljoprivredne zemlje, a to je, naravno, zatečeni rezultat stranke bivšeg režima, i da ne bi povećavali stalno te akcize na električnu energiju, preporučujem da to zemljište obradimo, odnosno da od para koje uberemo od akcize dižemo energetske farme tako što ćemo spojiti poljoprivredu, stočarstvo i proizvodnju električne energije od biomase, tako da na 400 hiljada hektara mi možemo da proizvedemo električne energije u iznosu od 1300 megavata. Na svakih 300 hektara možemo da podignemo 200 do 300 grla krupne stoke i da proizvedemo jedan megavat električne energije, ukoliko posejemo, odnosno zasadimo biljke za ishranu stoke i za proizvodnju obnovljive energije. Dakle, mislim da treba spojiti poljoprivredu, treba spojiti energetiku, tim pre što bi proizvedenu energiju upotrebili da primarne poljoprivredne proizvode, da meso, mleko, jaja uspemo pomoću te električne energije da preradimo u jedan prehrambeni ili više brendova prehrambenih proizvoda koje možemo da plasiramo na domaćim, okolnim tržištima itd. Ranije ništa nije ulagano u tom smislu i zato sada treba podizati cenu električne energije, treba dizati akcize, iz te akcize novac treba uložiti, sa jedne strane, u izolacije, termoizolacije samih zgrada itd, da trošimo što manje električne energije kao domaćinstva, s obzirom da više od polovine električne energije koristimo kao domaćinstva. Drugu polovinu koju koristimo kao privreda moramo takođe da podignemo energetsku efikasnost, jer po jedinici BDP koristimo dva do 2,5 puta više energije nego što je to u zemljama EU. To je ono gde bih ja uložio novac i to je moja preporuka ministru, takođe uz preporuku da ne sluša bivšeg premijera, koji osim bacanja računa za struju, ništa drugo nije znao. Mislim da je vreme da novac koji dobijamo uložimo u proizvodnju, u stočarstvo, u poljoprivredu i da na takav način napravimo energetske farme, da podignemo kapacitete u proizvodnji električne energije i da tako poljoprivrednici, kroz poroizvodnju mesa, mleka i proizvodnju energije, više zarade, a da država ima veći BDP i iz toga, iz proizvodnje da podignemo plate i penzije, da ne živimo više zaduženo kao što smo živeli za vreme stranke bivšeg režima, već da živimo od zarađenog i da stanje koje je bilo zatečeno, kao na Marsu je bilo uslova za život, a nije bilo života, da to prevaziđemo. Struja nije skupa, ali su plate jeftine. Moramo dizati privredu, iz koje će rasti, na jedan efikasan način, iz podignute, veće vrednosti će rasti i plate i penzije i mislim da je to jedini izlaz koji ova država ima, a sve drugo je demagogija, makar to pričao bivši premijer, stručnjak za poljoprivredu, odnosno poljoprivrednik na određeno vreme. Ovih dana smo svedoci da stranka bivšeg režima pokušava da se plasira kao proizvođač energije i sigurno ste čuli vest za njihovu nameru da prestignu Teslu. Taj njihov projekat se zove „Osvetlimo Srbiju“. Ne verujem da će oni u Srbiji upaliti svetlo, ali verujem da će ugasiti stranku. Hvala .
Hvala. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić, a zatim Vladimir Đukanović. Izvolite, gospodine Bradiću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, građani Srbije, drage moje Nišlije, pre nekoliko dana, kada su mi javili o ovoj sednici i kada su, pre nego što sam pogledao dnevni red, rekli da dolazi Ministarstvo finansija, mislio sam, gospodine ministre, da ćemo u duhu našeg razgovora, kada smo raspravljali o privredi, o preduzećima u restrukturiranju i kada sam insistirao na tome da par firmi koje su na tom spisku iz Niša ostanu i dalje da bitišu i da ti ljudi imaju šansu da rade i da stvaraju svoj lični dohodak. Vi ste nama objasnili da to tako mora da bude, da ćete ovog puta doći sa predlogom izmene budžeta gde ćete poslušati predlog stranke „Zajedno za Srbiju“ i naše poslaničke grupe i da ćete novca uložiti u pokretanje energetske efikasnosti u Srbiji, jer znamo da 1,5 miliona stanova u Srbiji treba da se izoluje, da je to strašan motor pokretač građevinske operative, firmi koje rade materijal koji treba da se ugradi kod izolovanja fasada, da ćete deo budžeta uložiti u aktiviranje biomase koja propada u našim šumama i smanjiti uvoz energenata gasa i nafte za milijardu evra, što je jedan od glavnih uzroka deficita, pored ostalih, ali je jedan od najglavnijih deficita našeg budžeta, da ćete uložiti novac u aktivacijuplana razvoja rudarstva,Akcioni plan koji je usvojen 2012. godine i tako pokrenuti rudarstvo, da ćemo izaći iz politike traženja „Svetog grala“, velikih firmi koje će da pokrenu Srbiju, nego da ćemo mi pokrenuti našu privredu i povećati dohodovanu stranu budžeta, kako ne bi bili u deficitu, kako bi imali normalan budžet, daj Bože, nekada u budućnosti suficit. Ovde ste rekli da mi imao 50 milijardi manji deficit od planiranog, ali niste rekli da je između 15 i 20 milijardi benefit koji smo dobili usvajanjem prebacivanje 2% doprinosa sa zdravstva na Penzioni fond i sa time da imamo toliko manje davanja iz budžeta što se tiče penzija, jel tako, da ćemo ovim uvođenjem akciza, koje će biti najverovatnije, sudeći po raspoloženju skupštinske većine i vas koji predstavljate Vladu, građani Srbije dodatno biti opterećeni na godišnjem nivou 14, 5 milijardi, ako ja imam dobar podatak ovde, ne, 17 milijardi, izvinjavam se, a da će do kraja godine, pošto od avgusta meseca počinje naplata akciza na struju, da će to biti 5,4 milijarde. Šta želim ovim da kažem? Sve ono što imate pozitivno u budžetu se zasniva na „ceđenju suve drenovine“. Da li vi znate da u gradu Nišu se udružilo preko 400 skupština stanara i nepoznat broj, neizbrojan broj privatnih vlasnika objekata sa zahtevom da se smanji cena toplotne energije, tj, daljinskog grejanja. Jedina alternativa koju oni iskazuju ako ne bude smanjena cena daljinskog grejanja je isključenje sa daljinskog grejanja. Oni to traže iz prostog razloga, plaše se sudskih izvršitelja koji su počeli da plene imovinu kod naplate potraživanja od strane „Toplane“ i drugih javnih preduzeća. Ako se to bude desilo, ceo sistem „Gradske toplane“ u Nišu će se urušiti, a onda se javlja problem i lokalne samouprave i skupštine i Vlade. Šta ćemo raditi sa preko 40 hiljada ljudi zimus koji neće imati grejanje? Jedin alternativa je bila, ono bar koliko sam ja čuo, cena električne energije. Evo, sada da ih obradujem, da im čestitam 22. jun, kada usvajamo prvi put, Predlog zakona o akcizama menjamo i usvajamo akcizu na struju, gde, kako sam ja slušao, biće svima dobro, jer se puni budžet. Samo ima jedan problem, dragi prijatelji, postoji Srbija van Beograda, postoji Srbija gde u Nišu trenutno 38% radno sposobnog stanovništva ne radi. Od čega će oni da plate? Zbog toga insistiram da Narodna skupština i Vlada maksimalno angažuju budžet u pokretanje onoga što mi imamo, a to su naši resursi, ne čekajući velike kompanije, jer velike kompanije ne mogu da zaposle stotine hiljada ljudi. One jesu potrebne, ali bez pokretanja poljoprivrede, bez povećanja površina pod navodnjavanjem, koje daju tri do četiri puta više proizvoda nego ovako u kakvom su stanju sada, bez pokretanja građevinske industrije, bez pokretanja hemijske industrije, bez pokretanja naftne industrije, a to smo isto pričali, gospodine ministre, na jednom od prošlih viđanja, da je potrebno insistirati da NIS izvrši adaptaciju svojih prerađivačkih kapaciteta da bi mogli da prerađujemo tzv. duboku naftu kada budu iscrpljene naše rezerve, da ne izgubimo naftnu industriju. Dakle, ovako sa ovim predlogom stranke Zajedno za Srbiju, a verujemo duboko i moja poslanička grupa SDS i Zeleni Srbije, nećemo podržati ovaj predlog, jer smatramo da je ovo samo jedan dodatni namet na građane Srbije, koji oni više ne mogu da plate. Građani Srbije žele da plaćaju svoje dažbine, žele da ispunjavaju obaveze, ali postoji jedno osnovno pitanje – odakle? Potpuno razumem vas da se borite za budžet. Vi gledate tu stranu medalja, a ja vam kažem - izađite iz Ministarstva i prošetajte gradovima da vidite kakvo je stanje gradskih budžeta, kakvo je stanje privrede u Srbiji. Ma ko bio pre, vi ste odgovorni sada i vi ste dobili mandat građana Srbije govoreći da će biti bolje, a ne da kukate kako je bilo gore, pa ne može bolje. Ne, vi ste dobili mandat da bude bolje i vaša je obaveza da u Srbiji bude bolje. Dođite da vidite kako izgleda u gradu Nišu, gde mi imamo dug za javnu rasvetu preko 200 miliona. Da li treba opet da iseku struju? O tome vi trebate, gospodine ministre, da vodite računa. Batalite se povećanja troškova na teret građana Srbije, jer, bar što se tiče građana Niša, nema odakle da se plati. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović, a zatim Balša Božović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, očekivano je da u današnjoj raspravi oko Predloga izmena i dopuna Zakona o akcizama bude ovako žustra polemika, jer je naprosto, sigurno delim mišljenje svih kolega ovde u ovoj sali, ovo jedna od nepopularnih mera koja se direktno tiče standarda naših građana. Ali, kada čovek sluša moje prethodnike, pre svega iz opozicionih stranaka, sam sebi postavlja pitanje - koliki smo mi to licemeri kada se zdušno zalažemo za harmonizaciju akcizne politike sa zemljama EU, pa i u pogledu akciza za električnu energiju i drugih propisa, sa jedne strane deklarativno se izjašnjavajući da podržavamo i stremimo jednom tako uređenom sistemu kakva je EU, a sa druge strane koristimo svaku priliku da svaki potez ove Vlade koji je usmeren na realizaciju tih ciljeva tako žustro kritikujemo? Onda se postavlja pitanje - da li su iskreni naši ciljevi i da li su nam iskrene namere? Jer, ako je potpisivanjem Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i zemalja jugoistočne Evrope stvoren jedinstven, stabilan i regulatorni okvir za prekograničnu trgovinu energijom, jer su zemlje potpisnice, među kojima je i Srbija, prihvatile važeća opšta pravila u oblasti energije, pa ta pravila podrazumevaju i usklađivanje cene energije, kao što je gospodin ministar i rekao da je to sastavni deo paketa i Sporazuma sa MMF. Voleo bih da vidim, ako bi predstavnici opozicionih stranaka kojim slučajem ili opozicione stranke danas bile u vlasti, da li bi istu meru prihvatile ako je ona sastavni deo Sporazumom sa MMF i ako je ona usmerena na realizaciju tri cilja, kao što je predsednik rekao na harmonizaciji akcizne politike sa zemljama EU. Drugo, smanjenje gubitaka, a ovde je bilo dosta reči o gubicima u EPS-u i ja se slažem da ima prostora, a čuli smo i od ministra kakve se sve mere planiraju na restrukturiranju EPS-a, a verujem da će se pozabaviti i neki organi vezano za brojila o kojima je gospodin Živković govorio, ali mu ne mogu nikako oprostiti, sve i da hoću, što su neki problemi nastali neodgovornim ponašanjem nekih političkih lidera u prošlosti, gospodine Živkoviću, u Nišu. Nećete moći da me demantujete da niste pozivali da građani ne plaćaju račune za električnu energiju, pa ti gubici od tada datiraju i ti gubici se kroz cenu energenata, koja svaki dan skače, ne mogu pokriti. U skladu sa potpisanim ugovorom pristupilo se usklađivanju propisa i na tom osnovu je i donet važeći Zakon o energetici, kojim je uređeno efikasno funkcionisanje tržišne električne energije. Povećanje cena električne energije, koje će nastupiti, kao što je ministar rekao, od 1. avgusta i predlogom izmene ovog zakona, iznosiće 12%. Četiri i po posto predstavlja povećanje cene električne energije, a za sedam i po stvoriće se uslovi za investiranje u energetski sistem u našoj zemlji. Samo četiri i po je planirano za smanjenje gubitaka koje danas imamo u EPS-u. Po osnovu dosadašnje cene električne energije, neki stručnjaci sa kojima sam pokušao ovih dana da se konsultujem kažu da je prethodnih 10 godina izgubljeno zbog neadekvatne cene električne energije od sedam i po do 20 milijardi dinara zbog, složićete se, socijalne politike kakva je vođena u proteklih 12 godina, a ne zbog realne ekonomske cene električne energije, što je uticalo i na smanjenje investicija u elektroenergetske objekte. Sve to dovodi do još većih tehničkih i netehničkih gubitaka konkretno u jugoistoku, u Nišu kao jednom od društava EPS-a. Plaća se pet milijardi dinara na godišnjem nivou samo po osnovu gubitaka, dok je cena ukupnih gubitaka na nivou EPS-a, zbog ovakve socijalne cene električne energije, po nekim procenama oko 30 milijardi dinara. Ovaj problem može da se multiplicira ukoliko ne pribegnemo predloženim rešenjima iz predloga izmena i dopuna ovog zakona. Poskupljenje električne energije, iako realno neće odgovarati trenutnoj ekonomskoj situaciji i lošem materijalnom položaju naših građana, stvoriće preduslove za stabilno i efikasno snabdevanje električnom energijom. Osvrnuo bih se na neke primedbe ovde vezano za zahteve Skupštine stanara u Nišu, odakle ja dolazim, kao i moj kolega, gospodin Bradić. Podsetio bih gospodina Bradića da on dobro zna da su na svim tim skupovima i u tim skupštinama stanara jedni isti ljudi koji su politički izmanipulisani i manipulišu građanima Niša. Mi smo vršili procenu i analizu, makar na nivou stranke iz koje ja dolazim, na nivou grada i biće preduzete neke mere u smislu subvencija socijalno najugroženijim građanima Niša, ono što budžet grada Niša može izdržati. Vi ste rekli da 38% građana Niša danas ne radi. Gospodine Bradiću, da li svesno ili nesvesno, ne želite da iznesete i drugu činjenicu. Da li je moguće 12 godina devastiranu privredu Niša podići za dve godine? Da li znate, a znate i znam da ste dobro informisani, u kakvom stanju je politička opcija kojoj ja pripadam 2012. godine preuzela rukovođenje gradom Nišom, sa kolikim gubicima u gradskom budžetu? Ko je stvorio te gubitke? Da li vi pokazujete stepen nestrpljenja za sve ove mere koje Vlada preduzima, pa i u domenu usklađivanja cene električne energije? Da li stvarno mislite da nisu potezi u dobrom pravcu ili ste možda, čemu sam ja sklon da mislim, vi i neki predstavnici opozicionih stranaka u ovom parlamentu svesni da će mere koje ova Vlada preduzima brže nego što građani misle i očekuju doneti boljitak po njihov standard, pa ste nervozni, jer to odmah znači da će sve kritike koje sada izlažete o ovoj Vladi pasti u vodu, a time i vaš politički rejting i uticaj u ovom društvu? Hvala.
Molim narodne poslanike da se ne obraćaju drugim narodnim poslanicima u toku diskusije. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Zorane Živkoviću, želite repliku? Ne vidim osnova za repliku. (Zoran Živković, s mesta: Dva puta sam pomenut!) Gospodine Živkoviću, nemojte da vičete, molim vas. (Zoran Živković, s mesta: Pa šta vi izigravate?!) Molim vas, gospodine Živkoviću, nećete me uplašiti, uopšte. (Zoran Živković, s mesta: Pa ko vas plaši?!) Pa nemojte onda da vičete. Pa šta vi mislite, da ću ja da se uplašim vaše vike? (Zoran Živković, s mesta: Ne, nego radite svoj posao!) Molim vas, Živkoviću. Dobro sam pratio. Gospodin Stojanović… (Zoran Živković, s mesta: Nemojte da odugovlačite više, dajte mi repliku!) Ne dam vam repliku, jer nemate osnova za repliku. (Zoran Živković, s mesta: Dva puta sam pomenut!) Ma to nije dovoljan razlog, dozvolite da vam kažem. (Zoran Živković, s mesta: A koji je?) Gospodin Stojanović je samo vaše ime spomenuo zbog poziva na neplaćanje struje, a to je istina. Šta vi tu imate da replicirate više? (Zoran Živković, s mesta: Molim? Kako vas nije sramota?) Repliku ima gospodin Blažić, on ima osnova. (Zoran Živković, s mesta: Ko ste vi da ocenjujete šta je istina?!) Gospodine Živkoviću, ja imam dovoljno strpljenja, ako tako nastavite, izreći ću vam opomenu. (Zoran Živković, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite, Blažiću. (Zoran Živković, s mesta: Povreda Poslovnika!) Ja sam, gospodine Živkoviću, već dao reč gospodinu Blažiću i ne možete vi tek tako da se javljate kako vi hoćete. Izvolite sesti. (Narodni poslanik Zoran Živković prilazi govornici.) Nemojte mi prilaziti, molim vas. Gospodine Bradiću, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi kolega je izneo par podataka i ja sam svestan toga da sadašnja politička skupštinska većina, bilo u Gradu Nišu ili ovde u parlamentu, za sve što se desilo u Gradu Nišu okrivljuje bivšu vlast, to je valjda neki manir svih vlada, pa i vaše. Samo jedan podatak, što se tiče zaduženja…
Izvinjavam se, gospodine Bradiću, molim vas, samo jedan minut, daću vam vreme. Zbog nedoličnog ponašanja gospodina Živkovića, ja mu izričem opomenu. Prišao je neovlašćeno govornici, iako sam mu rekao da ne prilazi govornici i pored toga uvredio me je. Rekao je: „Jaka vam je ta vojska bila.“ Ja se ponosim tom vojskom, gospodine Živkoviću. Ja sam bio častan i pošten general. Prema tome, gospodine Živkoviću, ja vas molim da vi vodite računa o vašem ponašanju. (Zoran Živković, s mesta: Ja vam želim dobro zdravlje.) Gospodine Bradiću, ja vas molim da se ponovo prijavite.
Jesam. Zahvaljujem. Dakle, samo par podataka. Građani Niša i građani Srbije neka cene ko je u pravu. Dakle, Skupština Grada Niša je pre nešto više od mesec dana izglasala kredit od preko milijardu dinara, toliko što se tiče zaduživanja. Da li će sve ići… Zamolio bih kolege, ja sve pažljivo slušam, ne priliči sedim glavama i intelektualcima da dobacuju. Ja vas stvarno molim. Ipak moram da se koncentrišem na ono što hoću da kažem, ljudi gledaju. To kako će da se potroši novac, pokazaće vreme. Vaša skupštinska većina i vaša vlast u gradu je dozvolila da narodna kuhinja ne radi godinu i po dana, dozvolila je da osnovne i srednje škole koje su u ingerenciji grada budu u blokadi i danas su u blokadi, dozvolila je da prvi put Niš posle bombardovanja bude bez struje par dana zbog neplaćenih računa, dozvolila je da dug javnim preduzećima se meri stotinama miliona. Ja mogu samo da iznesem te podatke, a vi, gospodo, krivite za sve što se sada dešava šta je bilo 2012, 2010, 2008, 2006. godine, to je vaše pravo. Daće Bog, videćemo se na izborima pa će ljudi da kažu ko je više grešio, da li mi nekad ili vi sada. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, poštovani gosti, poštovani građani, gospodine Vujoviću, u ime Vlade Republike Srbije i pretpostavljam SNS, rekli ste da su građani nagrađeni zbog novih nameta, kada je u pitanju cena struje. Što se nagrada tiče, samo da vas podsetim na sve one koje je Vlada Republike Srbije i SNS, građane, već imala prilike da obraduje, nagrade, kada su u pitanju povećanje poreza na imovinu, povećanje cene struje, zatim dodatno povećanje nameta kada je u pitanju električna energija, što vi danas predlažete Skupštini Republike Srbije, a ukinuti su besplatni udžbenici, povećan je takođe PDV za osnovne životne namirnice, smanjene su, s druge strane, plate i penzije, lokalne samouprave su ukinule socijalna davanja, uključujući i Grad Beograd, povećana je cena lekova, na kraju smo došli do toga da imamo i veliku nestašicu istih. Kažete da to nije povezana stvar i da sva ova povećanja cena i povećanja nameta nisu povezane stvari. Lično mislim da građani više ne znaju sa kojih nivoa SNS opterećuje njihove novčanike, kućne budžete sa nekim novim nametima jer oni više ne mogu da povežu od 1. do 30. u mesecu, gospodine ministre. Govorite kako nam dobro ide. A kome to dobro ide? Vama, kao ministrima iz Vlade Republike Srbije, vašem poslovnom okruženju koje podržava SNS? Kome to dobro ide? Ne mislim da bilo kome u Srbiji ide dobro, a da to nije direktno povezano sa foteljama iz Vlade Republike Srbije. Smanjujete, kažete, deficit u državnom budžetu, a ne razumete ilinećete da razumete da time povećavate deficit u kućnim budžetima građana Srbije. Građani više nemaju novca i vi nam konstantno iznosite neku statistiku, kao da neko u Srbiji živi u nekoj tabeli nekog finansijskog analitičara. Vi ćete možda i uspeti da smanjite deficit u državnom budžetu, samo vas upozoravam da je potpuno moguće da mi ostanemo bez građana, gospodine Vujoviću, jer oni neće imati gde da žive, oni neće imati čime da plate struju, čime da plate osnovne životne namirnice, oni neće na kraju imati priliku da zajedno sa nekim drugim generacijama koje dolaze u Srbiji formiraju život u ovoj zemlji. Govorite o tome da je tzv. akciza, a to je samo još jedan dodatni namet, potrebna da postoji kada je u pitanju struja, struja koja se svakodnevno u Srbiji upotrebljava za osnovne životne potrebe, to nije ni luksuz da bi se dodatno oporezivao. Struja u Srbiji nije ni alkohol, ni duvan pa da ima posebnu akcizu, to nisu ni naftni derivati koji se uvoze, da bi postojala ta posebna akciza, odnosno posebno povećanje cene. Zašto je onda struja akcizna roba i zašto onda podleže novom razrezivanju poreza? Kažete da je tako sa članicama EU. Uvek kada ne postoji dodatni argument, pozivamo se na EU. Srbija, sa ovim tempom, narednih 20 godina neće ući u EU. Pola članica EU nema namet kada je u pitanju električna energija. Evo, Rumunija i Bugarska imaju pro forme radi, ona je nula procenata, a siguran sam da to vi znate. Zašto onda Srbija sa 12% dodatno opterećuje građane, i pored toga što je povećala porez na imovinu i PDV i mnoge druge stvari koje opterećuju budžet građana, a smanjene su plate i penzije, gospodine Vujoviću? Kakve su to nagrade koje delite građanima Srbije, u trenutku kada se Srbija bori da ne završi na ivici siromaštva, kao mnoge zemlje trećeg sveta? To je smer u kom ide vaša ekonomska politika i finansije Vlade Republike Srbije. Završavam sa tim tako što ću podsetiti i Vladu Republike Srbije i SNS da je u programu sa MMF-om dogovoreno poskupljenje struje ne samo za 2015. godinu, nego i novo poskupljenje za 2016. godinu. Kakva je to onda Vlada koja je podlegla i pokleknula pred pritiskom MMF-a, a u suprotnosti sa interesima građana? Mislim da je totalni debakl doživela ova Vlada. Smatram da su građani ti koji su oštećeni i vaša ekonomska politika će definitivno dovesti do toga da samo jedan procenat ljudi u Srbiji ima sredstva da dostojanstveno živi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Molim vas, da ne ponavljate iskonstruisane, ne tačne, zlonamerne izjave, odnosno pisanja u novinama koje nemaju veze sa činjenicama. Molim vas da to ne radite. To stvarno nema smisla. Vi ste bili ovde, ili ako niste, bili ste dužni da budete ovde, ja, to što vi govorite, nisam rekao, to je neko napisao negde, a ja ne pratim šta se dešava dok smo u ovoj sali. To je pod jedan. Prema tome, rekao sam da će građani biti nagrađeni za svoju žrtvu i već su nagrađeni time što smo dva prema jedan smanjili deficit za svaki dinar koji su oni uštedeli, mi smo 2,5 puta smanjili deficit. Time pripremamo teren za ozdravljenje ove zemlje, za izlazak iz problema koje smo nasledili, nismo ih sami napravili. Molim vas da prevaziđete svoje stranačke okvire. Koga narod, Srbije podržava, to se vidi na izborima, to se vidi po ispitivanju javnog mnjenja. Mislim da ova Vlada uživa mnogo veće poverenje građana, nego što bi ste vi želeli. Izvinite, ali je tako. Što se tiče Bugarske i Rumunije. Imaju cenu od 9 centi u Bugarskoj, od toga 1,49 centi se odnosi na fiskus, u Rumuniji 12,5 centi po kilovatu, od toga je 3,42 centa se odnosi na fiskalna davanja. Srbija ima 4,9 i samo 1,06 koji se odnosi na fiskalna davanja. Prema tome, vi izračunajte kolika opterećenja, dal se to zove porez, ili akciza, savršeno je svejedno građanima. Znači, ima duplo manju cenu struje i skoro duplo manji fiskus u tome. Ta sredstva će biti neophodna da se ostvari strukturna strana povećanja prihoda, moram da ponavljam i da ponavljam. Znači strukturna strana je bitna da bi se ostvarili svi oni ciljevi zbog kojih smo ušli u ove reforme, a to je privremeno smanjenje plata, dela penzija i plata da bi smo rešili strukturne probleme koje smo nasledili, izašli na čistinu, privukli investicije treće generacije i obezbedili budućnost za ovu zemlju, koja je već 30 godina luta, ne zna se kojim putem i kojim pravcem. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Božoviću, vi želite repliku? (Balša Božović, s mesta: Da.) Po kom osnovu? Molim vas Božoviću. Mislim, budimo realni, ja sam dobro pratio ministra, on je samo odgovorio na vašu diskusiju i dao odgovor. Zamolio vas da vašu diskusiju zasnivate na rečima koje je on izgovorio u ovoj skupštini, a ne na osnovu drugih sredstava, da kažem, informisanja i mislim da ništa drugo nije. Prema tome, ne vidim stvarno osnov za repliku. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući, znate gospodine Vujoviću, neznanje je uvek spremno da se samo sebi divi. To nisam izmislio ja, to je rekao Nikola Boalo, jedan poznati pisac Francuske, u 17. veku i vi ste danas dokazali da mi vama ovde uopšte nismo ni potrebni. Sa tolikom bujicom ne argumenata, ne znanja, gluposti. Ja mislim da smo mi danas izgubili jedan dan koji smo mogli sigurno mnogo produktivnije da provedemo i među sa našim građanima, u razgovoru sa njima, jer ste dokazali da s druge strane ne možete čuti ništa pametno, nešto smisleno, osim što su pokazali građanima Srbije i čitavom narodu da ne znaju uopšte ni ekonomske termine, ni ekonomsku logiku, ni šta je urađeno u državi, a taman posla da pomenu šta su oni ostavili građanima Srbije. Žao mi je, što prethodni govornik je pobegao iz sale, jer sam imao dosta toga da mu kažem, kad već govori o povećanju struje, poreza i svega onoga što je država teškim merama preuzela i bolnim merama kako bi smo spasili našu ekonomiju i izveli zemlju na jedan ispravan put i ostavili generacijama koje dolaze jednu normalnu državu, uređenu državu u kojoj se može dostojanstveno živeti. Da li je DS podizala i povećavala račune za struju u prošlosti? Da, za hiljadu i nešto posto. Ali, podizanjem računa za struju, podizanjem poreza, svih nameta i za malu, srednju, veliku privredu, za sve građane Srbije i deficit ove zemlje nije bio manji, nego sve veći. Pa, mi nije jasno gde je taj novac odlazio i u čije je džepove odlazio. Danas, kada želimo da uskladimo nešto i sa EU, evropskom zajednicom itd, a da opet imamo daleko nižu cenu električne energije u našoj zemlji, s druge strane pokazujemo odgovornost prema budžetu Republike Srbije, a to je da deficit sa 8,8% je danas, u junu, 0,8% što je istorijski uspeh zahvaljujući Aleksandru Vučiću i zahvaljujući vama gospodine Vujoviću, jer ste imali hrabrosti, bez političke kalkulacije, bez dodvoravanja bilo kome, da stisnete petlju i da narodu kažete došlo je vreme da nešto menjamo, ono što su drugi radili nakaradno, kada su zavlačili svima nama ruke u džepove došlo je vreme da se to promeni. Gospodin Božović koji je pobegao iz ove sale, pominje lokalnu samoupravu, da su ukinuta socijalna davanja itd.
Molim vas gospodine Jovičiću, nemojte prozivati poslanike druge partije. Nije po Poslovniku
Koji nisu tu? U redu. Predsedavajući, ako možete da mi dopustite, da nastavim. Kada govorim o gradu Beogradu. Pa, ko se to diči beogradskom politikom koju su vodili u prošlosti? Vi ste uspeli da smanjite deficit od 8,8%, a u Beogradu je ostavljen deficit od 21,5% što je istorijski deficit u istoriji Beograda. Pa, pazite kako su se ponašali, a imali su, kažu i za socijalna davanja i za pomoć najugroženijima i tako dalje, tako što su nam ostavili neverovatno visoke dugove. Govorite o lokalnim samoupravama i žao mi je što je prethodni govornik otišao, o kakvim socijalnim davanjima vi pričate na teritoriji Beograda u opštinama, odnosno u lokalnim samoupravama. Pa, ja mogu da govorim koliko se pljačka. Znate, kada govorite o korupciji u Srbiji koja je cvetala do 2012. godine, lako je reći DS, ali ja bih sve probleme u Srbiji i sve afere nazvao pravim imenom i nisam se plašio da ih uvek nazovem, a to jesu i Boris Tadić i Dragan Đilas i svi ostali i danas Pajtić u Vojvodini. A dolazim i sa teritorije opštine Palilula gde svakodnevno razgovaram sa našim sugrađanima, pa sam tamo čuo za neka nova imena na političkoj sceni, odnosno stara ali nisu dovoljno prepoznatljiva, a to jesu i neki kralj nelegalne gradnje Danilo Bašić, pa neki Beca, Stojan Nikolić, koji pljačkaju narod koji jedva može da preživi za bilo koju dozvolu koju treba da dobije u vidu legalizacije i svega ostaloga. Spreman sam da kada pričamo o korupciji i kriminalu i opljačkanju našeg naroda, svakoga da nazovem imenom onako kako se zove i preziva. Nije dovoljno samo reći DS ili bilo koja druga stranka. Isto tako ukoliko dođe do informacija da neko to radi iz SNS ili da bilo ko štiti nekoga iz neke druge stranke ko to radi, takođe ću ga nazvati pravim imenom i toga se ne plašim. Tako da sam sit slušajući velike stručnjake koji su imali 15 godina vremena da menjaju Srbiju, da srede deficit, da srede državnu kasu, osim što su znali samo da je pljačkaju, da danas drže predavanje. Znate šta me još više boli, uvaženi predsedavajući, što i kada govore o narodu, o građanima, vidi se da je tu samo jedna demagogija i jedna velika gluma. Ne vidi se ništa iza tih fraza, iza tih reči što može da se oseti kao neka emocija koju možda osećaju. A kako bi osećali kada su od 2000. godine punili samo svoje džepove i taj račun koji će porasti za tri, četiri odsto, njima je lako platiti, ali koliko su uzeli iz tog EPS-a para, koliko su uzeli iz Ministarstva vojske, koliko su uzeli iz Grada Beograda, na svim mogućim tenderima koje su u ovoj zemlji radili i sprovodili, nijedan nije bio čist. Danas oni nađu za shodno da drže predavanje ljudima koji imaju određene i vidljivi i opipljive rezultate i koji kažu da nije bajno, da nije sjajno, ali da konačno država počinje da se oporavlja i da u tom najbitnijem segmentu i građani će to osetiti u što skorije vreme. Ne bih dalje dužio, pošto nemam više kome da se obratim, svi su pobegli. Ja samo želim da vam kažem i želim da pozdravim što ste uspeli da izdejstvujete da to poskupljenje koje svakako nije lako u ovoj Skupštini ni izglasati, ni podržati ali je nužno da bismo naš budžet i dalje oporavljali. Želim da vam se zahvalim što ste gledali da to bude minimalno, na najmanjoj mogućoj meri kao povećanje, a imali smo neke pre nas koji su to podizali i po 20 i 30% i to ne svake godine, nego po tri puta u jednoj godini, a danas oni drže lekcije i predavanje. Čestitam gospodine Vujoviću, čestitam i predsedniku Vlade. Podržaćemo ove mere, znamo da nisu lake ali očekujem da sa ovakvim rezultatima koje ste izneli malopre na jedan zaista odgovoran način, a oni drugi sa druge strane su pokazali ogromno neznanje. Mislim da će Srbija konačno krenuti napred, i da ćemo konačno oporaviti naš budžet i ono što su drugi uništavali 20 godina. Hvala vam.
Hvala. Replika, Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ja zaista ne razumem zašto se otvara ovakva besmislena tema. Kakva je cena električne energije bila 2001. godine? Kakva je bila 1999. godine ili 1998. ili 1997. godine? Kakva je bila cena električne energije, hoćemo o tome da pričamo danas ili ćemo da pričamo o budućnosti? Ako smo govorili o tome na koji način treba da se troši državni novac, ako smo želeli efikasnost Elektroprivrede, ako o tome diskutujemo kao poslanici opozicije i pritom retko imamo prava na repliku, nije valjda da treba da nam se spočitava svaka godina kada je neko drugi ranije bio u vlasti? Gospoda su bila na vlasti 90-tih godina i ne mislim da treba danas da se raspravlja o tome. Treba da pričamo o tome na koji način ćemo građanima Srbije olakšati život i povećati njihov standard. Ali to nećemo učiniti tako što će direktor Elektroprivrede puniti treću zgradu, u Beograd ,Upravnu zgradu od kad je došao, novim zaposlenima. Da je zaustavljen prijem novih partijskih kadrova, da se samo računalo na prirodan odliv, gospodine ministre, od 2012. godine danas bi imali dovoljan broj zaposlenih u „Elektroprivredi“. „Elektroprivreda“ bi ostvarivala profit bez knjigovodstvenih akrobacija i mogli bi da imate benefite za budžet. Ovako, baš zbog te partijske države koja je dostigla vrhunac pod vlašću ove i prethodne Vlade mislim da imamo situaciju da su javna preduzeća u daleko lošijem položaju, da mi danas moramo preko štednje građana da finansiramo te stvari. Kada se govori o navodnim kursnim razlikama, pa sada su nepovoljne kursne razlike, bile su nepovoljne kamatne stope. To se i vi slažete sigurno. Bile su nepovoljnije kamatne stope ranije, danas su povoljnije i to je nešto što ne zavisi niti od Srbije, niti od našeg sistema.
Hvala, vreme ste potrošili. Zahvaljujem poslaniče. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Kada nema argumenata za raspravu onda imamo uvrede. Uvrede da neko ne zna, da je glup ili da beži. Na žalost, sve te uvrede ne mogu da sakriju činjenicu, a to je da danas imamo predlog zakona kojim će se po prvi put u istoriji Srbije na električnu energiju uvesti akciza. Električna energija 2015. godine, znači, postaje luksuzna roba, jer akcizama se obično, da kažem, oporezuje to je jedna vrsta poreza, luksuzna roba. Ne mora uvek da znači ali pravilo neko po definiciji jeste da je to takva vrsta robe. Ali, gospodine ministre, ja, evo, slušam rasprave ovde kolega koji podržavaju i glasaće za ovaj zakon..
Vi replicirate, izvinjavam se. Molim vas, poslaniče da me poslušate. Replicirate, znači ne obraćate se poslaniku, ne obraćate se ministru, obraćate se samo meni.
Ja govorim o argumentima na koju govorim replikom.
Ali, vrlo dobro znam šta znači – gospodine ministre. To je u srpskom rečniku direktno obraćanje. Budite ljubazni da uvažite ovu poslovničku primedbu. Hvala vam puno. Vratiću vam 10 sekundi.
Gospođo predsednice, evo i vama se direktno obraćam. Hvala. Kako to, sa tako spektakularnim rezultatima u budžetu i velikim reformama, neviđenim rezultatima, uvodimo novi namet građanima da bi napunili taj isti budžet. Ja razumem vaše argumente, ali vaše argumente ne ponavljaju kolege poslanici koji će glasati za ovaj zakon. Oni pričaju drugu priču. Oni pričaju da je sjajno i bajno i da su ne znam kakvi rezultati, a nisu, privremenog su karaktera, tako što pare nisu potrošene u tom budžetu, nego što je nešto drugo na drugi način napunjeno. Naplata poreza još uvek nije na nivou iz 2012. godine, napravite plan, pa ćete imati više para nego što uvodite ove akcize.
Hvala vam, uračunala sam vam 15 sekundi. Hvala puno. Reč ima Zoran Babić, replika? (Zoran Babić, s mesta: Replika ili povreda Poslovnika, svejedno mi je.) (Marko Đurišić, s mesta: Nije svejedno, ne može tako…) Molim vas, da ne vičete vi, kada možemo lepo da komuniciramo, a poslanik će reći da li želi repliku ili povredu Poslovnika, nemojte stalno vi da budete ti koji ćete da vičete na nas, koji ćete da nas opominjete kako ćemo da radimo, smirite se, molim vas, za dobrobit demokratije i ovog parlamenta. Samo se smirite i biće sve u redu. Recite molim vas, po kom osnovu? [[Zoran Babić, s mesta: Neka bude replika.]] Zahvaljujem i vraćam vreme, 35 sekundi.
Naravno, zahvaljujem se. Nije mi samo jasno zbog čega trpimo ovde besmislene uvrede da je nešto i da su govori narodnih poslanika besmisleni, samo zato što se vrate u vreme ne moraju da se vrate u vreme 2001. godine ni 2002. godine, ali bih voleo da mi kolege objasne zašto su tada podržavali, glasali i želeli, govorili o tome afirmativno, povećanje struje od 1. marta 2008. godine. To nije baš tako daleko, nije to 15 godina, to je tako blizu. Sećamo se gospodina Cvetkovića. Dakle, 1. marta 2008. godine, 7,6%; 1. avgusta 2008. godine 8,4%; 1. marta 2010. godine 10%, a 1. aprila – aprililili 15,1% povećanja cena struje. Da li se to zove akciza ili ne znam kako, povećana je cena struje, povećali ste cenu struje 2011. godine za 15,1%. Od tada pa do sada, nije bilo povećanja cene struje. Građane koji nas sada gledaju, da li se zove akciza ili ne znam kako da se zove, njima je bitno koliki će račun da dobiju na kraju meseca. Vi vašom pogubnom politikom, time što ste samo u jednoj godini, samo 2011. godine, vaš direktor Elektroprivrede Srbije, samo je za medijsku kampanju, pazite, marketing javnog preduzeća i jedinog preduzeća koje distribuira električnu energiju, platili su marketing 343 miliona dinara, 343 miliona dinara ili 2% od ovoga što se očekuje tokom cele godine za povećanje akcize. Šta ćemo sa tim, kako ste trošili taj novac, zašta ste davali? Ja vidim da ljudi tako veselo ćaskaju ovde u sali, apsolutno ih ne interesuje šta neko drugo priča i isključivo se bave onim stvarima koje oni govore, ali to govori više o njima, nego o nama.
Hvala. Poslaniče Đurišić, vi ste odmah u prvoj sekundi se prijavili. Zašto? (Marko Đurišić, s mesta: Da li mogu da dobijem reč?) Pošto ste odmah unapred rekli, ja ću da repliciram, a ja ne vidim tu šta da replicirate. (Marko Đurišić, s mesta: Eto isti osnov kao gospodin Babić.) Nije isti osnov, vi ste nešto govorili i izazvali repliku. (Marko Đurišić, s mesta: Isto je govorio kao ja.) Nemam ja ništa protiv, možemo mi u besmislu da nastavimo, nemam ništa protiv. Evo izvolite.
Poštovana predsednice, ako je ovo sada rasprava o tome kako se vodio sistem EPS svim ovim godinama do 2012. godine, možemo da govorimo i o tome, mada mislim da to zaslužuje posebnu sednicu i posebnu temu, jer se mnogo drugačije stvari rade sada u odnosu na to vreme. Do 2012. godine, to nije 15 godina vlasti kako olako pripisujete nekome, pošto vi kao da ste od danas na vlasti, a na vlasti ste već tri godine, ali to nekako zaboravite. Do 2012. godine revitalizovani su svi blokovi u TE „Nikola Tesla“ i time je instalirano novih 250 megavata snage i to je jedan kompletan blok. Šta je urađeno u ove tri godine u EPS-u? Da li je urađena revitalizacija jednog jedinog bloka termoelektrane? Da li je stvoren novi megavat snage i u jednom objektu termo i hidro u objektima EPS-a za proizvodnju struje? Da li su urađeni redovni veliki remonti? Nisu. Neće biti para, jer ovo povećanje struje ne ide u EPS, nema razvoja EPS. Ovde ima punjenja budžeta, rupa u budžetu koje se kriju od građana Srbije pričama kako nam je bajno i sjajno, tako što se ne plaćaju obaveze koje država ima, tako što se sa plaćanjem PDV-a kasni više od mesec dana, pa onda stoje neke pare na računu pa se kaže – evo manji nam je deficit. Možete da vidite, ja nemam uvid kako se troše pare u budžetu…
Zahvaljujem. Dakle, ovo je bila replika, ali više nastavak diskusije. Ne razumem kome ste vi sada replicirali, ali ministar se javio jer ste govori u stvari o nečemu, šta ste hteli, ako ćemo iskreno. Reč ima dr Dušan Vujović.
Jako je važno da razgovaramo na osnovu činjenica. Prvo, EPS je u toku proteklih 12 meseci potrošio najveći deo vremena, energije, para da vrati proizvodnju koja je bila dovedena u pitanje, kao posledica poplava. Znači, vraćanje „Tamnave“ i svih drugih postrojenja u pogon je bilo ono što je ostvareno. Kao što znate, mi smo se zadužili kod Svetske banke za ERL, takozvani taj zajam za vanredne situacije koji je gro otišao na elektroprivredu, nabavljanje rezervnih delova, ispumpavanje i sve ostalo i sve to ide preko budžeta. Prema tome, to je prva stvar koja se dogodila tokom proteklih 12 meseci, gde je država velikim delom preuzela na sebe i garancije i obaveze i uvoz struje da bi se obezbedilo nesmetano snabdevanje tokom ovog kritičnog perioda. Mi tek u julu očekujemo da će se proizvodnja uglja i električne energije vratiti na prošlogodišnji nivo. Prema tome, to je vraćanje, to jeste veliki napor, ali to što ćemo se time vratiti na nultu tačku iz prošle godine, nažalost, to je činjenica, jer smo morali da otklonimo posledice poplava. Drugo, kao što znate „Kostolac B“ je ugovoren i biće realizovan ponovo uz garanciju države 600 do 700 miliona. Potpuno ste u pravu, čitav jedan niz godina nije urađeno ništa, ali se sada radi. Sticajem okolnosti dopunski kapacitet nije bio neophodan pošto je proizvodnja bila na nižem nivou. Mi se sada pripremo, svim ovim što radimo, da oslobodimo kapacitet i da otvorimo nove kapacitete očekujući porast proizvodnje, veću potrošnju električne energije i sve ostalo. Ne samo to, želimo da podržimo uštedu električne energije, supstituciju električne energije, želimo da ljudi u Srbiji imaju računicu da kupe sijalice koje štede 7:1 sa 11 vati daju svetlost od 75 vati, itd, što rade sve zemlje u svetu. Jedino kod nas ljudi nemaju računa to da rade, pa se to prodaje u nekoliko malih prodavnica. Svuda se to masovno prodaje, između ostalog i uz fiskalni podsticaj.
Hvala. Vreme, isteklo za repliku. Dajem reč dr Janku Veselinoviću.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre, Pokret za PREOKRET neće podržati ovaj zakon o izmeni Zakona o akcizama. Možete vi, gospodine Vujoviću, nazvati ovo Zakon o izmeni i dopuni Zakona o akcizama, ali vi ovo možete i ja nazivam da je ovo harač i namet na građane Srbije. Od sutra ćete vi gospodine Vujoviću, odnosno kada ovaj zakon bude usvojen u ovoj Narodnoj skupštini, a vidim da poslanici podržavaju ovaj namet i da vam aplaudiraju, od sutra će roditelji imati namet kada žele da skuvaju detetu mleko i dobro će razmisliti da li će ga skuvati. Samo se vi smejte gospodine Vujoviću, vama je smešno možda zato što će roditelji akcizu platiti zato kada žele detetu da ispeku jaje i da li vi mislite da je to normalna država i odgovorna država? Vi pričate gospodine Vujoviću kada ste jutros obrazlagali ovaj zakon, da je tako i u Evropskoj uniji da na električnu energiju postoje akcije i u Evropskoj uniji. Ni jednom rečju niste rekli kolike su plate u Evropskoj uniji, da su one od 10 do 50 puta u nekim zemljama veće u odnosu na plate u Srbiji. Zašto krijete tu istinu, gospodine Vujoviću, i zašto kažete da ovim nagrađujete građane Republike Srbije time što uvodite namet na električnu energiju, na sijalicu koju treba da upale da bi dete učilo za školu? Znate li vi, gospodine Vujoviću, kada poredite Srbiju sa EU, da mi nismo dostigli standarde ni u oblasti ekologije, ni u oblasti pravosuđa, ni u oblasti zdravstva, ni školstva, a poredite se ovde gde treba podići cene i dovesti nove namete. Samo se tu poredite i svaki put kada dođete u ovu Skupštinu vi dođete sa ovakvim rešenjima i vaše kolege i podizanjem PDV-a, poreza i smanjenjem plata i penzija i sada uvođenjem akcize na električnu energiju. Nikada to u Srbiji ni jedna Vlada nije pokušala, ali, ovaj zakon je, mogli bismo reći, sraman iz razloga što u njemu ima nekih odredbi, vi neke ljude oslobađate od akciza. Vi oslobađate od akciza na cigarete i alkoholna pića vlasnike avio-kompanija i vlasnike brodova, čitaj: Etihad. I ne dođete nikad vi ovde u Skupštini ni predsednik Vlade gospodin Vučić, a da ne donesete neki benefit za neku stranu kompaniju, tipa „Beograda na vodi“, poslednji put ste ovde bili, a poslednji put kada je gospodin Vučić govorio o električnoj energiji govorio je – plati struju Kamberi. A koliko je, gospodine Vujoviću, naplata struje, koji je procenat naplate struje u Srbiji, znate li? Da li ste o tome jutros govorili i ko će ovu električnu energiju plaćati? Pedeset, šesdest ljudi koji plaćaju, da li će vaši tajkuni plaćati struju, koji sada ne plaćaju? Da li će gospodine Vujoviću biti razrešeno pitanje, da li znate koliko ima stranačkih kadrova koje se zaposlilo u elektroprivredu Srbije? Da li ste jutros pričali o tome? Niste ni jedne reči. Sada se ljutite na novinare, da vi ste rekli – građani Srbije će biti nagrađeni; time što neće moći deci da ispeku jaje, gospodine Vujoviću. Gde su vaše reformske mere? Gde je podizanje proizvodnje? Znate samo da režete i da sečete, da natovarite na leđa građana Srbije, gospodine Vujoviću, i to je vaša politika. A, znate li gospodine Vujoviću kako su ovi što vas podražavaju radili to ranije? Vidite ovo. Znate šta je ovo? Ovo je novčanica kojom se „plaćalo“ pod navodnicima dok su oni bili na vlasti, do tih godina kada su kažu krenule cene struje na gore. Jedna, dve, tri, četiri, pet, šest, sedam nula, ne znam gde ste vi bili u to vreme. Mihajlo Pupin je na ovoj novčanici. Jedna, dve, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam nula, Jovan Dučić. Gospodine Vujoviću, gospodine Vujoviću, možda je vama ovo smešno, ali građanima Srbije nije smešno. Vi ste danas uneli nemir u kuće građana Srbije. U svaku kuću koja živi od svog rada i od minulog rada, odnosno od penzija gospodine Vujoviću. Povucite ovaj zakon, povucite ovaj zakon gospodine Vujović, ovo je sramno.
Zahvaljujem poslaniče. (Neđo Jovanović, s mesta: Replika.) Ne možete repliku da imate, nije vas pomenuo. (Neđo Jovanović, s mesta: Spomenut.) Ništa, moram ministru da dam prednost, tako piše u Poslovniku. (Neđo Jovanović, s mesta: Poslovnik.) A ne možete da se predomišljate, onda ovo, onda ono. (Neđo Jovanović, s mesta: Ne moram…) Ovo je zloupotreba Poslovnika, možete da se javite, nemojte se raspravljati. Izvolite ministre, vama ću dati posle, a ne možete da kažete replika, a onda ovo, to je zloupotreba. Izvolite ministre.
Ne znam ko je kada bio u sali, ali moram da ponovim neke činjenice koje su jako važne. Pre predloženih izmena Zakona o akcizama i posle, Srbija će biti među zemljama koja ima najmanje učešće fiskusa u ceni električne energije, koristila se ona za jaja ili za mleko ili za bilo šta drugo. Prema tome, Srbija ostaje da ima najjeftiniju cenu struje u Evropi. Drugo, kapitalne troškove Elektroprivrede Srbije uglavnom snosi država direktno ili indirektno i tako će biti i u budućnosti, kao što sam malopre pomenuo. Treće, nama je cilj da ovom akcizom se približimo standardima, kao što sam rekao na početku, Evrope prema direktivi koju sam naveo iz 2003. godine i ne želimo da premašimo to, mi ćemo biti zemlja, odnosno trenutno smo zemlja sa najmanjom stopom posle Velike Britanije, ali to nije uporedivo pošto Velika Britanija ima skoro 20 centi po kilovat satu cenu struje. Srbija ubedljivo ima najnižu cenu u regionu i posle ovog povećanja će i dalje biti najniža i sa uporedivim zemljama u našem regionu i celoj Evropi. Zašto je to bitno? Zbog ušteda. Zašto je to bitno? Zbog signala svima da ulažu sredstva u uštedu energije, u supstituciju energije, uvođenje, ako želite, efikasnijih prozora, efikasnijeg sistema grejanja i svega ostalog, moramo da oslobodimo kapacitete za budući rast proizvodnje industrije. Što se tiče deficita budžeta, koja je uloga akciza u deficitu budžeta? Mi smo ostvarili 76,8 milijardi manji deficit od planiranog, a to planirano je bilo na liniji fiskalne konsolidacije od tri godine. To je ravnomerno raspoređeno između porasta poreza, da zaokružim, 14 milijardi, neporeskih prihoda 28 milijardi, sa manjih tekućih rashoda 26 milijardi, manjih kapitalnih rashoda 8,5. Da, manji su, ali su svega 8,5. Znači, to je malo više, 12% ušteda su smanjeni rashodi na kapitalne investicije i to ćemo se truditi da popravimo, ali to nije sve. Iz vaših diskusija izgleda kao da je to sve. Time smo ostvarili rezultat koji je, po meni, impresivan, ali je on u tekućim uštedama. Da bismo se kvalifikovali sledeće godine, ako želite da razgovaramo ovde, da građani Srbije osete boljitak, mi moramo na strukturnoj strani budžeta da ostvarimo povećanje, a to se postiže ili trajnim izvorima prihoda ili trajnim smanjenjem rashoda. Pošto želimo da neke rashode, tzv. rashode sa socijalnim posledicama, revidiramo i izvršimo korekciju, ako možemo, o tome sam govorio, a ne o onom smanjenju kao korekciji, nego korekciji da dozvolimo građanima da osete boljitak od ovih rezultata, onda moramo da imamo trajne izvore prihoda, vrlo jednostavno. To je ono što ja mislim pod strukturnim deficitom. To je razlika. Znači, strukturni se razlikuju od tekućeg zbog toga što u tekući ulaze sve uštede, uključujući jednokratne uštede. Mi ne znamo da li ćemo sledeće godine da ostvarimo ovolike uštede, odnosno ovolike prihode, neporeske prihode, jer će to zavisiti od uspeha preduzeća, a on zavisi od mnogih faktora. Drugo, ne znam da li ćemo ostvariti tolike uštede na transferima, fondovima PIO i RSZ, zato što oni takođe imaju efekte mnogih stvari. Mi ne možemo da kontrolišemo koliko će ljudi otići u penziju i koliko ćemo uspeti da naplatimo poreza i doprinosa na plate koje idu u te fondove. Prema tome, ove godine smo to poboljšali i zbog toga smo 18 milijardi manje morali da transferišemo. Nama se PIO i RSZ obraćaju na osnovu stanja u svojim prihodima. Ono što ne uspeju da naplate, oni nadomeštaju iz budžeta. Prema tome, to smo ostarili, ali ne znam da li ćemo ostvariti sledeće godine. Zato moramo da ostvarimo trajnije izvore prihoda da bismo na osnovu toga sa Fondom ili bez Fonda ponovo razmatrali situaciju i omogućili građanima Srbije boljitak i u penzijama i u platama u javnom sektoru i u svemu ostalom, pre svega u investicijama, pokretanju proizvodnje. Prema tome, postoji čitav niz stari koje govorite gde se apsolutno slažemo, ali je naš redosled poteza - prvo moramo da očistimo fiskalnu stranu, da bismo mogli da krenemo dalje u sve ove ostale stvari. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala, uvažena predsednice. Ja zaista nikada nisam zloupotrebljavao Poslovnik, niti ću to činiti ubuduće. Po članu 104. stav 1. u svakom slučaju imam pravo na repliku. Naime, malicioznošću i populizmom, koji je istakao poslanik Janko Veselinović, se ne može obezvrediti socijalna odgovornost SPS u vreme na koje se on poziva. U vreme sankcija, u vreme ogromnog egzodusa srpskog stanovništva, u vreme bede srpskog stanovništva, mi smo sačuvali socijalni mir, a njegova stranka u 2001. godini, kada već govorimo o socijalnoj odgovornosti prema građanima, je uradila sledeće. (Janko Veselinović, s mesta: Poslovnik…) Samo u 2001. godini je upravo tadašnja vlast tri puta izvršila korekciju cena električne energije i za te tri korekcije, kroz tri povećanja cena električne energije, o čemu danas raspravljamo, cena električne energije je povećana 100% . Sto posto, uvaženi narodni poslanici i građani Republike Srbije, e, o toj socijalnoj odgovornosti govorimo i o toj podršci SPS i poslaničke grupe SPS Vladi Republike Srbije, koja danas vodi državu, ministru Vujoviću, koji je ovlašćeni predlagač ovih zakona, ovog seta zakona i ponoviću, ovo su razlozi, pored istaknutih, kao ovlašćeni predstavnik već sam ih izneo, da bezrezervno podržimo ove zakone. A to što se nekom ne sviđa i što pravi populističku priču na realnim činjenicama, to neka ocene građani na budućim izborima, bez obzira kako se stranka zvala, kojoj pripada onaj ko je ovakve insinuacije izneo.
Niste razumeli. Ovo je bila replika nekome drugome. (Zoran Babić, s mesta: Poslovnik.) Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, isto povreda Poslovnika.
Nisam siguran po kom osnovu ste gospodinu Neđu Jovanoviću dali reč. Ja nisam rekao da je on ove nule napravio na novčanici kojom se plaćalo, dok je, po svemu sudeći, on bio taj koji je odlučivao u Srbiji. Međutim, neću trošiti reči na to. Odgovoriću na ono što je rekao ministar…
Koji član? Rekli ste – povreda Poslovnika. Budite ljubazni, recite mi koji član.
Nisam, tražio sam repliku.
Nisam vam dala repliku. Da ne ispadne da meni nije dobro danas, viknuli ste – povreda Poslovnika posle prvih četiri ili pet reči. Ja to pratim.
Rekao sam – gospodin Neđo Jovanović je uzeo reč po Poslovniku, a priča kao repliku. Na to sam vam skrenuo pažnju. On je replicirao, a dali ste mu reč po Poslovniku.
Pa, dobro, ne kopčam se ja na leđa. Valjda znam ko mi je šta viknuo u kom momentu.
Ja ne znam kako se vi kopčate, predsedavajuća.
Gospođa koja hvata beleške tačno zna kada ste viknuli, u kom momentu, posle koliko reči izgovorenih „Poslovnik“, vi, a kasnije gospodin Babić. Zato ste vi dobili prednost. Nemojte da koristimo takve stvari. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Povreda Poslovnika, gospođo predsednice, član 106. Ja poštujem vaše iščuđavanje, koje delimo i svi ostali narodni poslanici, kada je govorio gospodin Janko Veselinović, jer je govorio kao da je u pitanju zakon iz oblasti monetarne politike ili, u nekom trenutku sam pomislio da smo u nekom kanalu gde se opisuju recepti ili gde je kuhinja ili neka spremanja hrane. U svakom slučaju, ja posle ovog današnjeg izlaganja kolege Veselinovića mogu da razumem zbog čega je odabrao i zbog čega imamo ovde vrlo često EPP za neki preokret. Sada razumem, jer u trenutku kada je vršio vlast odgovaralo mu je što je povećao cenu struje 2008. godine dva puta, i to za nešto više od 16%, i to 1. marta i 1. avgusta. I tada se kuvalo mleko, i tada su se pržila jaja. I tada su građani Srbije koristili električnu energiju, ali to je bilo u redu. Za gospodina Veselinovića, dok se nije preokrenuo, odgovaralo mu je i što je 1. marta 2010. godine povećao struju za 10%. I tada su se kuvala jaja, i tada se kuvalo mleko. I 1. aprila 2011. godine za 15%, i tada, gospodin Veselinović, dok se nije preokrenuo, odgovaralo mu je što je EPS, zamislite, jednom fudbalskom klubu, za jednu godinu, dao 80 miliona dinara. Čijeg novca? Svih građana Republike Srbije i tih građana Republike Srbije koji kuvaju mleko, prže jaja svojoj deca. Tada nije ni pitao zašto EPS-u, velikom javnom preduzeću, treba reklamna kampanja samo za jednu godinu u iznosu od 343 miliona dinara. Koliko je to skuvanih i isprženih jaja? Koliko je to skuvanog mleka? Ali, dok se nije preokrenuo, to mu je sve odgovaralo. Sada kada se preokrenulo, e, sada mu nešto ne odgovara.
Vreme. Hvala. Reč ima ministar.
Samo imam jednu dopunu, pošto je gospodin Veselinović postavio pitanje formulacije u zakonu, koja se odnosi na tretman bescarinske robe. Želim samo da naglasim da je stara formulacija u zakonu bila – oslobađaju se akciza oni koje proizvođač, odnosno uvoznik, otprema radi prodaje u avionima i brodovima. Samo je promenjena formulacija – koje proizvođač otprema, odnosno uvoznik smešta u carinsko skladište, otvoreno u skladu sa carinskim propisima, radi prodaje u avionima i brodovima, odnosno radi snabdevanja aviona i brodova koji saobraćaju međunarodnim linijama. To je samo preciziranje. To je standardna formulacija. Znate to je djuti fri u avionima, brodovima, na svim drugim mestima koja su zakonom definisana. Tu se ništa u zakonu nije promenilo, već je samo precizirano. Hvala.
Idemo dalje. Dosta smo pričali o prženim jajima, viršlama, vraćamo se na temu. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Poslaniče, dosta je bilo. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala, uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja neću kao jedan nezavistan poslanik uporno zaobilaziti ono što je tema današnjeg dnevnog reda, neću galamiti, neću iznositi neistine, niti razne besmislice. Dakle, držaću se onoga što je tačka dnevnog reda, a danas je na dnevnom redu nekoliko zakona, od čega je svakako najvažniji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Ono što je najbitnije istaći u samom startu jeste da je ovo svakako nastavak odgovorne politike koju sprovodi Vlada Srbije, politike koja ne zatvara oči pred problemima, politike koja se ne bavi demagogijom, politike koja ne dozvoljava da je nosi inercija političke prakse iz prethodnog vremena. To je bila praksa podređivanja svih državnih i nacionalnih interesa pukom interesu, odnosno rejtingu jedne tada vladajuće stranke, a sada na sreću stranke bivšeg režima. Koliki je to bio promašaj osetili smo i mi kao građani, ali i ta stranka na izborima. Sada za njih ne možemo reći da je prevelika šteta, ali građani Srbije svakako i dan danas trpe posledice. Ja primećujem kod jednog od prethodnih govornika, nezavisnog poslanika, pokušaj otklona od te i takve politike, pokušaj otklona od te stranke, ali ne može to tako, gospodine Veselinoviću. Vi ste izašli iz te stranke…
Poslaniče, molim vas, meni se obraćajte, nemojte replicirati.
Izvinjavam se. Gospođo predsedavajuća, on je izašao iz te stranke, pa je onda izašao iz jedne druge stranke…
Nije to važno. Dobili ste reč da govorite o Predlogu zakona. Pustite da poslanik izlazi, ulazi u stranku koju god želi, jer to je njegovo pravo.
Dakle, iz svih razloga koje sam malopre naveo, ova Vlada mora da sprovodi danas i, što bi neko rekao, nepopularne mere, i to su svakako nepopularne mere, a ja bih dodao i neophodne mere i zbog toga vam, gospodine Vujoviću, iskreno ne zavidim na poziciji. Za mene je ovde najznačajnije naglasiti nekoliko stvari. Prvo, ovim merama nastavlja se program aktivne fiskalne konsolidacije, konsolidacije državnog budžeta i ozdravljenje javnih finansija. Mislim da je to svima jasno i mislim da nema sporenja oko toga. Dalje, ovim i sličnim merama doći će do smanjenja budžetskog deficita, tako što će se povećati opšti prihodi u državnom budžetu i što je najbitnije ovo predstavlja krajnji i neodrživi izvor budžetskih prihoda. Podržavam ove mere iz razloga što se njima obezbeđuje trajna osnova za funkcionisanje, ali i razvoj našeg energetskog sektora, a da su pri tom građani najminimalnije opterećeni, odnosno oštećeni, dakle na najminimalniji mogući način. Uprkos tome što je ova mera dugo odlagana, ono što je za mene, a verujem i građane Srbije, najvažnije jeste činjenica da će i pored ovog poskupljenja struje Srbija ostati među zemljama sa najjeftinijom cenom električne energije, ako ne i ubedljivo najjeftinija zemlja. Same izmene koje su ugrađene u tekst Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama bave se proširenjem liste za oporezivanje i električne energije za krajnje potrošače. Dakle, kada se električna energija koristi od strane krajnjih korisnika, odnosno kupaca i pravnih lica i fizičkih lica i preduzetnika, ali i snabdevača, ukoliko je koriste za sopstvene potrebe, zatim tečnosti za punjenje elektronskih cigareta i duvanskih prerađevina. U Predlogu zakona predviđena je i lista oslobođenja koja ne narušava efekat koji zakon treba da postigne kod određenih potrošača, kao na primer za proizvodnju na površinskim kopovima, zatim korišćenje od strane DKP-a, u pitanju su diplomatsko konzularna predstavništva koja su i do sada bila oslobođena ovog poreza, što je regulisano međunarodnim ugovorima. Veoma je važno istaći da primena ovih mera počinje od 1. avgusta 2015. godine, što znači da će prva plaćanja biti odseptembra meseca. Očekivani poreski prihodi, kako smo čuli, iznose 5,4 milijarde do kraja ove godine, odnosno 17 milijardi na godišnjem nivou. Iz potrebe za daljim usaglašavanjem sa standardima EU, kao i zbog svih pozitivnih efekata koje smo naveli po državni budžet, koje ovaj Predlog zakona treba da proizvede, podržaću ovaj predlog zakona i u Danu za glasanje glasati za.
Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Dala sam poslaniku pet sekundi i onda je prekinut. Pošto piše da replika može biti do dva minuta… (Janko Veselinović, s mesta: Celo vreme mi se obraća.) Nije čitavo vreme. Molim vas da me saslušate. Mogu vam dati repliku u trajanju koliko je trajalo i njegovo izgovaranje vašeg imena. Znači, do 10 sekundi. Izvolite.
Dok je rasla cena struje u vreme DS-a plate su rasle duplo više, a sada padaju plate, a raste cena struje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o čitavom setu od pet predloga zakona i jednom Predlogu odluke, međutim, očigledno da je interesovanje svih poslanika usmereno samo na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, i to na delu koji se odnosi na uvođenje akcize na struju. To je razumljivo, jer ovo pogađa sve građane i naravno da je interesovanje veliko. Međutim, ono što nas najviše intrigira da se bavimo ovom temom jeste zato što ovo pogađa građane kojima su smanjene plate i penzije kako bi se smanjio deficit u budžetu. Ova Vlada nije bila sposobna da primeni neke druge mere, da zadrži naplatu poreza, makar na nivou iz 2012. godine, nego je nivo naplate poreza pao, a najveći poreski dužnici, prema spiskovima koje je objavila poreska uprava, su upravo oni koji imaju najveći kapital i kojima nije problem da plate struju, kao običnim građanima. Takođe, investicije koje su obećavane u predizbornoj kampanji nisu realizovane, nije došlo do izgradnje objekata i do otvaranja novih radnih mesta, pa građani sve teže žive i svaki namet sve teže podnose. Ministre, rekli ste da je, ako sam dobro razumela, nisam ekonomista po struci, fiskus u ceni struje u Srbiji najmanji u Evropi i da nije bitno na šta se koristi, na jaja, na mleko ili na bilo šta. Građanima je bitno sve što plaćaju na šta se koristi, jer će se ova akciza, kao vrsta poreza, koristiti za popunjavanje deficita u budžetu, a ne za restrukturiranje i za modernizaciju EPS-a. Za to tek sledi povećanje cene struje koje je već najavljeno, i to ćemo tek videti. Slažem se u svemu što su moje kolege iznele, pa ne bih da ponavljam, i zato poslanička grupa Boris Tadić – SDS, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije neće podržati ovaj predlog zakona. Htela bih da se osvrnem na još jedan Predlog zakona, i to je Predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu – Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, jer se i ovaj predlog zakona na direktan ili indirektan način tiče svih građana. Podsetiću da je osnov funkcionisanja jednog društva da se definišu svojinski odnosi i da se zna šta je čije i da bude zaštićena svačija svojina, što uostalom i naš Ustav proklamuje. Da bi to bilo moguće, neophodno je da imamo uređen katastar koji će raditi efikasno, ekonomično i u svakom momentu raspolagati podacima koje bi morao da sadrži. To je neophodan osnov za regulisanje pre svega svojinsko-pravnih odnosa, za stvaranje uslova za ulaganje stranog kapitala i izgradnju privrednih objekata, za sprovođenje legalizacije, za koju je takođe donet zakon, za izdavanje dozvola za gradnju, rekonstrukciju i adaptaciju stambenih i privrednih objekata. Podsetiću da su u Beogradu i Vojvodini postojale zemljišne knjige u okviru sudova koje su sada preuzeli katastri i objedinili u okviru svojih službi. Međutim katastrima nisu omogućeni uslovi da rade. Preuzimanje zemljišnih knjiga znatno je povećan obim i dokumentacije i rada na tome. Navešću samo kao primer da katastar u Vršcu radi u prostoru koji je sagrađen početkom 70-tih godina za one potrebe i onaj obim posla. Zabranjeno im je da povećavaju broj zaposlenih, a obim posla se znatno povećao i zbog toga što je izgrađeno mnogo objekata i mnogo infrastrukture i zato što su preuzeli zemljišne knjige. Zaista podržavamo ovaj predlog sporazuma i ovaj projekat za unapređenje katastra, jer smatramo da je neophodno da katastrima treba pre svega obezbediti potrebne uslove za rad, obezbediti im potrebnu opremu i obezbediti im potreban kadar. Molim kolege iz vladajuće koalicije koji sada već više od tri godine upravljaju Srbijom sa manjim ili većim personalnim izmenama, da ne ponavljaju stalno da je za sve kriva prethodna vlast i da je sve pokvareno od 2000. godine pa na ovamo. Imala sam priliku 1992, 1993. godine da prisustvujem prezentaciji programa naših mladih stručnjaka u Sava centru koji su napravili program za katastar koji je podrazumevao da se snimi sva izgrađena infrastruktura, svi izgrađeni objekti do svakog drveta i svakog saobraćajnog znaka. Naša Republika nije imala para za taj projekat, nije imala razumevanja da to treba uraditi i ti naši mladi stručnjaci su kao što i sada rade otišli u Ameriku, prodali tamo svoj projekat. Zato apelujem da se ovo što pre realizuje.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Hvala poštovana predsednice. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam danas sa pažnjom slušala sve prethodne govornike i želim da se zahvalim koleginici Biljani Hasanović Korać koja je prepoznala da je zakon o potvrđivanju sporazuma o zajmu za realizaciju projekta unapređenja zemljišne administracije u Srbiji, samo jedan od dokaza da Vlada Republike Srbije na čelu sa Aleksandrom Vučićem odlično i dobro radi ono što je obećala, a obećala je reforme koje nisu samo sladak spisak želja, koje nisu uvek samo lepe reči. Ja verujem da je mnogim građanima u Srbiji veoma teško da promene način na koji su do sada radili, a kada to kažem, posebno mislim na one koji rade u javnoj upravi, one koji rade u lokalnim samoupravama, na šalterima, oni koji bi trebali da služe kao servis građanima, kao služba građanima, a ne da im zakomplikuju izdavanje čak i najjednostavnijih zahteva. Možete i sami da se prisetite koliko ste puta stajali na nekom šalteru, koliko ste se puta vraćali po još jedan dokument, po još jedan papir, da prosto ni sami više niste znali šta vam u stvari i treba. O korupciji naravno da i ne govorim, jer uvek je ona dolazila kao poslednja trunka spasa da se tom službeniku na šalteru ponudi mito kako bi se odjednom taj najobičniji zahtev i dobio. Ovakvom postupku ova Vlada stala je na put. Ja ne mogu odgovorno da tvrdim da se ovako nešto i danas možda negde u Srbiji ne dešava, ali ova skupštinska većina je takođe donela Zakon o uzbunjivačima, pa pozivam sve one koji možda naiđu na ovakve slučajeve o kojima pričam, da ovakve slučajeve prijave, jer ova Vlada i ova skupštinska većina tako nešto više neće dozvoliti. Projekat unapređenja zemljišne administracije u Republici Srbiji mogu slobodno da kažem da predstavlja samo deo od paketa koji se odnosi na izdavanje elektronske građevinske dozvole. Prošle godine u novembru mesecu kada smo usvojili izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji, obećali smo građanima Srbije da će se građevinske dozvole izdavati za 28 dana, za razliku od 264 dana, koliko je to ranije iznosilo i obećali smo građanima Srbije da će od 1. januara 2016. godine građevinske dozvole biti izdavane elektronskim putem. To znači da će građani Srbije od svoje kuće, sa svog računara poslati svu potrebnu dokumentaciju elektronskim putem i na isti takav način dobiti građevinsku dozvolu nazad. Možda ovo zvuči sada nemoguće, ali zvučalo je nemoguće i građevinska dozvola za 28 dana pa je i te kako ova skupština većina Vlade Republike Srbije dokazala da je tako nešto moguće. Kao što sam na samom početku svog izlaganja već rekla, odgovorna Vlada je ova sredstva već planirala i to Zakonom o budžetu za 2015. godinu, sredstva iz ovog kredita planirana su i to u iznosu od 50 miliona dolara kao zajam od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Ovo su sredstva koja će koristiti svi građani Srbije, jer šta ovo znači? Primenom ovog projekta na sajtu RGZ naći će se svi podaci o nepokretnostima u Srbiji, te će na takav način svi oni građani kojima je potrebna informacija o nepokretnosti moći slobodno da pristupe na sajt RGZ i da sve podatke učini dostupnim. Kao što sam navela, ukupna vrednost projekta unapređenja zemljišne administracije u Srbiji iznosi 50 miliona dolara, međutim ukupna vrednost kreditnog zaduženja Republike Srbije po ovom zajmu biće 44 miliona dolara. To znači šest miliona dolara manje i to samo zato što je ovog puta Vlada vodila ozbiljne pregovore, za razliku od nekih ranije, ova Vlada je uzela upravo onoliko novca koliko je za ovaj projekat potrebno, a ne onoliko koliko su ponudili, pa kasnije nisu mogli da vrate. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Hvala gospođo predsednice. Uvažene kolege narodni poslanici, slušajući ovde argumentaciju iz vlasti i argumentaciju kvazi levice koja sedi ovde sa moje leve strane, oni su samo fizički na levoj strani, mogu da se setim i pomislim da vlast uporno nastoji da ide po onoj izreci Dostojevskog – kada bi na zemlji sve bilo razumno ništa se ne bi dogodilo. Vama je jako važno da se nešto dogodi. Problem građana Srbije je to što stalno govorite da se nešto događa, a isključivo je na njihovu štetu. Ovo je jedna od tih situacija. Da se vratimo na temu, naime građani Srbije treba da znaju da će na ovaj način 7,5% akcize biti dodato na njihova inače opterećena pleća i mali kućni budžet, gotovo je neizdrživa situacija već sada, a ukupno 12%. Uvodi se akciza za struju iako ste vi i vaša vlast obećali da će se cena struje smanjiti. Ne volim da se vraćam u prošlost i ne želim ovde da govorim o tome koliko puta je DS povećala cenu struje, jer je to osim u onom procentualnom smislu koji ste iznosili tačno, ali povećavala se cena struje. Povećavale su se i plate i penzije. Uskoro ću uvaženi kolega pročitati šta ste govorili u predizbornoj kampanji, strpite se. Ovo je inače prvi put u istoriji, kako inače volite da kažete i to često govorite, da se uvodi akciza za struju građanima Srbije koji, ponavljam, će plaćati 12,5% više za električnu energiju. Vlada Srbije ne zna da štedi i primenjuje neoliberalni koncept isključivo na građane, a ne na sebe. Građani Srbije moraju da štede, a Vlada Srbije ne mora da štedi. Jer, da je morala da štedi i da je htela da štedi, samo zaustavljanjem zapošljavanja partijskih kadrova, uključujući i zaustavljanje smanjivanja ili onemogućavanje zapošljavanja u državnom sektoru, došlo bi se na iznos od preko 500 miliona evra, što bi bilo dovoljno da se ne smanjuju plate i penzije, a da ne govorim o ovom neposrednom povećanju cene struje. Vaš direktor EPS-a koji, kako kaže premijer, je jedini stranački kadar vladajuće stranke u Srbiji, što je potpuna neistina, samo da krene malo po Srbiji i čuće koliko ima stranačkih kadrova u javnim preduzećima i u javno-komunalnim preduzećima, upravo dok pričamo puni treću upravnu zgradu u gradu Beogradu stranačkim kadrovima. Treću zgradu puni. Pet zemalja EU nema akcizu na struju i to nije obaveza, ministre Vujoviću, kao što je više kolega već reklo. Nisu napravljeni izuzeci, bar ih ne vidim, u tekstu u oblasti socijale, zdravstva i obrazovanja. Ali, napravljen je izuzetak u plaćanju akciza za „Etihad“, de fakto zato što jedini avioprevoznik koji ima avio-linije sa inostranstvom je „Etihad“, tj. „Er Srbija“. Zašto govorite da pomažete EPS-u kada on ima profit koji uplaćuje u budžet ili znate da je taj profit lažan ili iz kredita? Elektroprivreda Srbije ima milijardu evra kredita za koje ne garantuje država Srbija. Elektroprivreda Srbije se zadužuje i prezadužuje zbog privatizacije. Koristim ovu priliku da vas, ministre Vujoviću, pitam da jasno, decidno, precizno, kažete građanima Srbije – da li hoćete i kada da privatizujete EPS i ako hoćete, a znam da hoćete, da nam kažete zašto ćete to da uradite? Zašto, koja je konkretna korist? Loš menadžment u EPS-u se ne reformiše. Namešteni tenderi i pljačka se ne zaustavljaju. Partijsko zapošljavanje se ne zaustavlja i to su pitanja i činjenice na koje nemate odgovor. Možete sto puta da ustanete i da pričate koliko je puta povećana cena električne energije od, hajde da kažemo, 1991. godine, ali kakve koristi od toga imaju građani Srbije? Nikakve. Oni znaju da će od 1. avgusta njihov račun biti uvećan za 12,5%. Oni znaju da nema izuzetih osim prijatelja vlasti. Oni znaju da ste partijskim ljudima napunili zgrade EPS-a u Srbiji. Oni znaju da su čudne firme vršile ispumpavanje vode iz Tamnave i Kolubare, da su „tašna-mašna“ firme vaših prijatelja ispumpavale vodu. To znaju, a to šta je rekao Mirko Cvetković i šta je radila moja stranka u prošlosti, dva puta je plaćena cena, slažem se, možda ne i dovoljno. Nismo se odrekli loše ekonomske neoliberalne politike i ideologije. Nismo se odrekli onoga što će i vas povući na dno. Samo čekajte pa ćete videti, u pozitivnom smislu kažem, nikome ne pretim. Predlažete nam nova zaduženja, a stalno se pravdate nasleđenim stanjem od prethodne vlasti. To je već poslovično. Elektroprivreda Srbije treba da bude naša komparativna prednost, a ne sabirni centar za partijsku vojsku. Ako nam je energetika strateška grana, onda tako treba da upravljamo sa njom. Javna imovina treba da bude u funkciji razvoja države Srbije, a EPS je kičma razvoja države Srbije. Kada mi kažete ili nam kažete – ne vidim nijedan argument kojim može da se prigovori povećanje struje, uvaženi kolega, uz ono – vi ste povećavali 2001. i 2002. godine, ja vidim koliko ste vi postepeno postali odvojeni od života, odvojeni od realnosti. Vi vidite samo projekciju vođe koji kaže – štednja za građane, privatizacija svega i svačega i to će nas jednog dana izvući iz tranzicije. Odgovorno tvrdim, nikada nas neće izvući iz tranzicije. Ne postoji nikakva duga i zlatni kovčežić na kraju puta. Postoji samo propast, nezaposlenost, napuštanje Srbije, propadanje javnih sistema, partizacija, korupcija, nejednakost i banke. I vaši tajkuni i prijatelji. To je jedino što je ostalo danas u Srbiji. Ako se sa ovim ne slažete, možemo pogledati egzaktne podatke koji kažu da mi imamo u Srbiji recesiju, da imamo pad proizvodnje, da imamo pad zaposlenosti i da imamo sve veće namete na građane Srbije. Ovo je poslednji u nizu…
Gospodine Stefanoviću, molim vas da se vratite na temu.
Ovo je poslednji u nizu nameta. Dakle, akcize građanima Srbije, novi namet, u pravu je uvaženi kolega, nije bitno kako se zove. Bitno je da će građani Srbije to debelo da osete. Mnogi od vas, ne ovde prisutni, ali iz vaših partija sa po četiri, pet plaćenih funkcija, nameštenim talovima, neće to osetiti, ali oni što su vam verovali, i ovim završavam, 8. i 10. avgusta 2011. godine, Zorana Mihajlović – kada dođemo na vlast, onog momenta će SNS da smanji cenu električne energije za 20%. To ste vi govorili, a sada povećanje od 12,5%. Dalje, 25. novembra 2014. godine ministar Antić, još jedan lažni levičar, kaže ovako – Apsolutno uopšte ne razmišljamo o bilo kakvom predlogu uvođenja akciza za struju. Kaže – jasnu i stručnu dimenziju imamo zašto tako nešto nije dobro za građane Srbije, kaže ministar Antić. Opa, šta je sad? Šta je sada bilo, ljudi moji? Vi hoćete tržište po svaku cenu, privatizaciju po svaku cenu. Vi to hoćete, manje plate, manje nadnice, veću nezaposlenost. Kakva efikasnost kada jedan monopol prelazi iz jedne ruke u drugu ruku? To nam objasnite. Kakvo tržište, kakva efikasnost? Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Dozvolite mi samo da odgovorim na one stvari koje se tiču činjenica. Nije 12,5 nego je 12,33 i ako se pomnoži, ali dobro, to je sitnica. Drugo, građani štede a Vlada ne mora – nije tačno. Pogledajte budžet. Ovde smo ga usvajali. Smanjili smo materijalne troškove i vidite koliko smo smanjili plate u javnom sektoru. Sve smo ostvarili i prebacili za dve i po milijarde. Prema tome, to je netačno. Da li je Vlada efikasna? Na to pitanje pokušavamo da odgovorimo ovim programom tzv. reforme javnog sektora, reforme plata u javnom sektoru, reforme sistema celog. To zahteva vreme. Pokrenuli smo mnoge stvari. Snimaćemo situacije po raznim ministarstvima. Ne možemo, nemamo čarobni štapić da gledamo ko je imao kakvu partijsku knjižicu, kada je zaposlen, u kom ministarstvu, u kojoj agenciji, u kom periodu. To je složen problem. Tu možemo da se složimo da je problem složen, da problem nije jedne partije, nije šest meseci ili godinu dana ili dve. Problem je potpuno drugačiji. Mi ćemo problem da rešavamo tako što će država pokušati da sebe reformiše tako da bude država kompetentnih činovnika, manje činovnika, moderna država, transparentna, zasnovana na principima „e“ države, i „gavement“, zasnovana na transparentnim svim procedurama. Mislim da je to nešto što bi trebalo da bude prioritet svih stranaka. Šta se tu dogodilo? Ja mislim da je jako teško kopati pojedinačno po stvarima. Mislim da to nije cilj. Cilj je da imamo nešto što se zovu funkcionalne analize svih ministarstava i svih agencija da, ugledajući se na dostignuća u svetu, imamo državu koja će biti kompetentna, koja će moći da odgovori savremenim zahtevima sa minimalnim brojem ljudi, da pruži usluge u svim domenima onoga gde se slažemo da treba da se pružaju javne usluge, a ne da država pruža usluge koje je sama sebi postavila kao cilj, nego da pruža usluge koje građani traže i očekuju, pre svega u školstvu, zdravstvu i svemu ostalom. Znači, tu nema nikakve dileme. Kada i kako ćemo to da ostvarimo, to je mnogo teže nego što mi mislimo. Ono što pokušavamo da uradimo je da promenimo sistem plata, da promenimo sistem definisanja mesta u javnoj upravi. Nećete verovati koliko otpora ima od svih, uključujući i partijskih otpora ovde. Mislim da to ne bismo trebali da postavljamo pitanje da li je to potrebno, nego da postavimo pitanje kako to da uradimo. Znači, za mene je najvažnije pitanje u medijima o ovoj raspravi ovde, jedan dan čujemo pitanje – ima partijskog zapošljavanja od 2001. ili 1995. ili 2007. ili 2012. ili 2013. godine, a onda, posle dva dana, kada predložimo program racionalizacije u javnom sektoru, glavno pitanje medija i svih političkih partija jeste – koliko ćete ljudi otpustiti? Ne može i jedno i drugo. Znači, treba da se dogovorimo da ne otpuštamo nikog bez osnove, ali moramo da imamo sistem u kome ćemo jasno prepoznati šta su funkcije ministarstava, šta ko radi, sa kojim ljudima, sa kojim nivoom stručnosti i sve ostalo. Tu ćemo se lako dogovoriti kada krenemo pravim putem. Nisam rekao da su obaveza akcize, to je naše dobrovoljno prilagođavanje. Ja mislim da je država mnogo više eksponirana i mnogo više resursa daje EPS-u, nego što od EPS-a dobija. Između ostalog, zato što se godinama i decenijama u Srbiji vodi politika da EPS služi kao alternativni kanal socijalne pomoći. Ja sam za to da imamo socijalnu pomoć, ali nisam za to da subvencionišemo sve u Srbiji, i najbogatije, i tajkune, i ambasade, i mene, i vas, i sve ostale, da bismo dali jeftiniju struju onom segmentu populacije koji zaslužuje pomoć. Prema tome, mi smo predvideli u ovom paketu mera da će jedan deo biti usmeren na pomoć. Možemo da razgovaramo da bude i više od toga. Možemo da razgovaramo o tome da ljudi, kao što smo kod definisanja nivoa penzija i ostaloga išli od nekog fiksnog nivoa, možemo i o tome da razgovaramo. To je dobar argumente, da vidimo da ovo ne povredi one ljude, ali ljude koji se namerno greju na struju, a imaju oko kuće drva koja trule, ili ljude koji ne žele da pale bilo koji drugi izvor grejanja sem struje, mislim da treba da im pošaljemo signal da moraju da štede struju tačno onoliko koliko štede svi ostali. Znate vrlo dobro da svaki kilovat koji uštedimo možemo da izvezemo po nekoj ceni. E, po toj ceni bismo morali da se ravnamo i ovde. Zašto na kratak rok uvodimo akcize? Zato što je to jedini način da pošaljemo poruku o štednji, da pošaljemo poruku o racionalizaciji, da ostvarimo prihod za budžet, jer ćemo imati troškove o budžetu. Već imamo ove godine oko tih interventnih kredita koje smo uzeli da bismo platili uvoz struje, platili obnovu kopova i platili to ispumpavanje. Svetska banka je, čini mi se, dovoljno odgovorila na to, pa ne bih ulazio u to. Svetska banka je kontrolisala javne nabavke tim povodom. Imali su mogućnost da se saglase mesec dana pre potpisivanja kredita. Oni su nekoliko puta odgovorili medijima, ne znam zbog čega mediji to ne prenose. Svetska banka mi se žali da mediji ne prenose legitimne odgovore na napise u štampi. Pustimo ljudima profesionalcima da odgovore na to, ja ne bih ulazio u ta pitanja. Što se tiče pitanja oko EPS-a, već sam rekao, ali želim da naglasim da želimo da se stvari u EPS-u rešavaju kao deo višegodišnjeg plana rekonstrukcije EPS-a, gde će onda na najbolji način to sve da ispliva na površinu. Mi smo na sastancima direktno morali da pitamo zašto treba tri godine da se promene pravila nabavke. Očigledno je da postoje interesi u postojećem sistemu nabavki. Prema tome, tu mi svi isto mislimo, smo se postavlja pitanje na koji način to da radimo? Ja ne želim da jurimo političke veštice, nego da ustanovimo sistem koji će transparentno i na najbolji mogući način obezbediti funkcionisanje EPS-a. Kada EPS bude dovoljno dobar da može da privuče strane investicije radi zajedničkog ulaganja, generisanja struje i prodaje struje po svetskim cenama, onda ćemo imati firmu koja je dobra firma. Ne moramo da ga prodajemo, možemo da privučemo dopunski kapital, ali ćemo imati kriterijum kada je to dobra firma, kada je to firma koja nema ni partijsko zapošljavanje, ni ustupke sindikalnim organizacijama koje su tu, ne da rade i proizvode, nego da štite svoje interese. To svi znamo i to je nešto s čim moramo da živimo za sada, ali moramo takođe da rešavamo na duži rok. Što se tiče recesije, pada proizvodnje i svega ostaloga, rekao sam jednu misao ranije - mi smo imali buran rast društvenog proizvoda dok smo imali ekstremno finansiranje zasnovano na podržavanju agregatne tražnje. Mi smo pogrešno procenili, ne želim pojedinačno bilo koga, ali pogrešno smo procenili da su makroekonomske veličine bile dovoljne da se izbegnu efekti svetske recesije i krize. Ispostavilo se da to nije tako. Ne mislim da je tu bilo ko bio zlonameran, mislim samo da su ljudi potcenili tektonske promene koje je recesija izazvala i da je ona nas pogodila. Mi smo imali visoke rezerve, stabilnu makroekonomsku situaciju, visoku stopu rasta i na površini je sve izgledalo super, ali se dogodilo to da su presušili izvori finansiranja, da je pala tražnja za našim izvozom, da su se dogodile sve najnepovoljnije stvari. Što kažu Amerikanci, to se zove savršena oluja. Znači, dogodilo se najgore moguće u razmaku od 12 do 18 meseci i mi smo uleteli u krizi. Pogledajte naše stope rasta, one su se strmoglavile sa 5,5-6% na -3% i nikako ne možemo da se vratimo. Ovo što mi radimo, i to neko može da spori. Kao ekonomista želim da vam kažem da mi želimo da očistimo finansije, da očistimo sve što nam je negativni legat prošlosti, da bismo privukli investicije treće generacije, bez kojih nema otvaranja radnih mesta i rasta na duži rok. Prema tome, naš potencijalni rast je tri, četiri, a možda čak i pet posto, ali nakon što rešimo 500 plus preduzeća u restrukturiranju, rešimo efikasnost javnih preduzeća, rešimo efikasnost javne uprave i upravo to radimo. Ja mislim da tu ne bi trebalo da bude dileme, da to moramo da uradimo da bismo izašli na čistinu, gde će nam krupni investitori poverovati. Do sada su kod nas 2000. godine i u prvih pet godina dolazile investicije koje su bile kupovanje tržišta, duvan, cement, cigarete, koka-kola i ostalo. Prošlo je to vreme. Oni su došli, kupili su tržište i to je u redu, ali to ima ograničeni domet. Onda su došle investicije koje su jurile konjukturu. „Juestil“ kada je došao u Smederevo, nije kupovao Smederevo zato što je Smederevo dobro, mada Smederevo ima svoje prednosti, nego zato što je Smederevo bilo potrebno da se odgovori na izuzetno povoljne uslove na svetskom tržištu. Onog momenta kad su ti uslovi nestali, oni su platili jedan dolar i otišli. Oni sami kažu da je to možda bila pogrešna odluka, ali sada ostavimo i to. Sada dolazimo na tešku situaciju, u kojoj moramo prvo da nastavimo da prodajemo dobro infrastrukturne stvari. Kada prodajete „Telekom“, ponovo prodajete tržište, ali ne više ono elementarno tržište, nego prodajete rupu na Balkanskom poluostrvu i pitanje je da nađemo strateškog investitora koji će to da valorizuje na pravi način i mnogo više od toga. Evo, sad smo u Americi čuli, pazite, imate interes „Majkrosofta“ i NSR-a, koji posle onoliko godina, to je započeto na početku 2000, 2001, 2002, 2003. godine, prvi ugovori, a posle toga sada ljudi u svetu znaju da u Srbiji postoji 500, 800, 1000 inženjera koji mogu da rade po svetskim standardima, isporučuju softver i sve ostalo. E to treba da valorizujemo, a to nije lako. To zahteva mnogo više stvari koje moramo da uradimo i u promeni sistema i u obrazovanju i u svemu ostalom. Prema tome, ne može Srbija da bude izuzetak, ne možemo mi prostim industrijama da se takmičimo u svetu i ostvarujemo dohodak. Mi se nalazimo u onome što se zove, o tome smo pisali na mnogim savetovanjima, kriza rasta srednjeg nivoa dohotka. Mi ne možemo beskonačno da podižemo produktivnost ovim načinom rada. Mi moramo da pređemo u bolji nivo organizacije investicije, krupne investicije. E to je ono što pokušavamo ovim stvarima da uradimo, da promenimo okruženje, da promenimo odnos prema stvarima. Ovo pre svega afirmiše približavanje Evropi po nivou cena i ovo afirmiše efikasno korišćenje energije i ovo afirmiše odgovorno ponašanje prema svemu. Za nas afirmiše trajni izvor prihoda koji će popraviti strukturni deficit i omogućiti ono što svi želimo, a to da je napravimo delimično reverziju, ispravku onih smanjenja dohodaka koje smo bili prinuđeni da uradimo u prvom koraku. To je ono što je suština. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Gospodine Stefanoviću, na ovo izlaganje ministra sigurno da nemate repliku. Pre nego što dam reč gospodinu Kovačeviću, repliku ima narodni poslanik Zoran Babić na izlaganje gospodina Stefanovića. (Borislav Stefanović, s mesta: Poslovnik!) Posle ovoga bi sigurno imali repliku. Izvolite, gospodine Stefanoviću. Molim vas, nemojte zloupotrebiti Poslovnik.
Gospodine predsedavajući, upravo ste prekršili član 104. Poslovnika Narodne skupštine, zato što narodni poslanik u svom izlaganju ni na koji način nije izgovorio ime ili političke organizacije osobe kojoj ste upravo dali reč pre nego što sam vas ja prekinuo. Po istom osnovu, što ja prihvatam, ja ne bih imao pravo na repliku i vi ste to pravilno procenili. Doduše, to je vaše pravo i vaša mogućnost da uradite, ali vas molim da po istom aršinu sada ne date kolegi sa druge strane pravo na repliku, jer niko ni njegovo ime niti političke organizacije nije izgovorio. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, ja ću od službe tražite sinopsis vašeg izlaganja i dobićete ga. Pročitajte ga ponovo i ako vi kažete posle tog izlaganja da poslanička grupa SNS nema pravo na repliku, onda stvarno… (Borislav Stefanović, s mesta: Nije spomenut. Onda morate i meni dati.) Mislim da ćete videti da sam ja pravilno postupio kada sam dao reč gospodinu Babiću. Gospodine Babiću, vi ste se javili po Poslovniku ili tražite repliku? (Zoran Babić, s mesta: Može Poslovnik.) Po Poslovniku. Izvolite.
Član 106. stav 1. – govornik može da govori samo o tački o kojoj se vodi pretres. Gospodine predsedavajući, nije dovoljno reći samo – oprostite mi moju ružnu prošlost, i da se ta ružna prošlost zaboravi. Nije dovoljno reći samo – da, i mi smo povećali cenu struje, da, i mi smo davali 353 miliona dinara u marketinške svrhe, da, i mi smo davali sportskim klubovima i šakom i kapom, i da se zaboravi. Ono što je mnogo opasnije, a izrečeno je ovde, a tiče se baš povrede Poslovnika i člana 106. je zašto su olakšice, zašto su neke olakšice date Er Srbiji? Izvinite, molim vas, gospodine predsedavajući Er Srbija je u većinskom vlasništvu države Srbije, u većinskom vlasništvu građana Republike Srbije. Ja ne vidim tu vezu između levičarskih ideja i time da kažete ono što se daje građanima Srbije da je to loše. Opasne su izjave koje kažu – čudne firme su ispumpale vodu iz Kolubare, iako ja ne vidim nikakvu vezu sa tačkom dnevnog reda. Da, čudne jesu zato što su 23 miliona evra jeftiniju ponudu dale nego što su sve druge firme koje su učestvovale u celom tom postupku. Da, kada se kaže – vaši tajkuni, a šta je sa vašim levičarskim tajkunima? Tima koji sede iza vas. Šta je sa tim tajkunima koji su, eto, imaju i zgradu u Banović Strahinji, imaju i kafiće na Topličinom Vencu. Dali su sve te silne lokale da bi pomogli svoju stranku, to je legitimno i normalno i to bih i ja uradio, ali kako su stečeni ti lokali kojima ste garantovali vraćanje duga Demokratskoj stranci? To bogatstvo i ti politički tajkuni, ekspresno nastali u vreme vladavine Demokratske stranke i levičarske ideje kojima se prosipaju ovde i zasipaju, populistički zasipaju građane Republike Srbije, e to ne može nikako da se spoji.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Stefanoviću, povreda Poslovnika? Vi ste se javili pre gospodina Šutanovca. Pa, nije baš tako gospodine Šutanovac, ali izvolite, nije problem, ako vam daje prednost gospodin Stefanović. Izvolite.
Gospodine Bečiću, prekršili ste član 103. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Naime, dali ste pravo uvaženom kolegi da reklamira povredu Poslovnika. U članu 103. se kaže da narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika, i to neposredno po učinjenoj povredi. Dakle, imamo situaciju u kojoj je poslanik Stefanović govorio, nakon toga reč dobija ministar, nakon toga neposredno dajete reč poslaniku vaše stranke, a ministar nije učinio povredu Poslovnika. Dakle, kršite Poslovnik namerno, da ne govorim o tome da ne opominjete poslanike koji govore o tajkunima, o imovini na starom gradu, ne govorim o imovini nekog hotela tajfun u Vrnjačkoj Banji. Znači, opet niko drugo nego najstariji poslanik ovde jauče. Stvarno je dosta nepristojno, ali dobro. Dakle, gospodine predsedavajući, tačno je da neke neobične firme ispumpavaju Tamnavu, tačno je Vlada dala pet meseci…
Gospodine Šutanovac, ja neću dozvoliti da se dalje krši Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Onog momenta kada pokušavate da iskoristite to za repliku, neću dozvoliti dalje. Gospodin Babić je meni zamerio što kao predsedavajući nisam opomenuo gospodina Stefanovića kada je jednu renomiranu firmu iz Novog Sada, koja postoji 30 godina nazvao firmom „tašna i mašna“. Ja to nisam to u tom trenutku učinio, kao što nisam učinio da vi koji ste se prepoznali u tome što je gospodin Babić, ja vas nisam prepoznao kada se govori o tim nekretninama, po Vračaru, ali ako ste se vi prepoznali ja tu ne mogu ništa. Da li želite da se Skupština izjasni? Zahvaljujem. Izjasniće se. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, član 104. omogućili ste poslaniku iz većine, lideru većine da govori preko dva minuta, potpuno van teme dnevnog reda.
Gospodine Stefanoviću, još sam bio dužan jedno objašnjenje, izvinjavam se gospodinu Šutanovcu, kako sam dao reč gospodinu Babiću. Videli ste da je gospodin Babić trebao da dobije reč i prozvao sam ga, ali sam u međuvremenu dao reč ministru i moja je krivica što sam dao prednost ministru u tom trenutku, iako je gospodin Babić tražio reč. Izvolite, nastavite.
Hvala, gospodine predsedavajući, ali mislim da to ni na koji način ne može da negira činjenicu da ste povredili član 104. jer ste gospodinu Babiću dozvolili da svoje ukazivanje na povredu Poslovnika u celosti pretvori u repliku, u celosti. Ni jednom ga niste opomenuli, kao što sada mene opominjete, bez ikakvog razloga, umesto da mi dozvolite da obrazložim.
Gospodine Stefanoviću, nisam opomenuo gospodina Babića, koji je takođe govorio o povredi Poslovnika i delom koristio to za repliku, zato što ste pre toga vi čitavo vreme povredu Poslovnika koristili za repliku. Izvolite, gospodine Stefanoviću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Zahvaljujem. Reč po povredi Poslovnika ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Pozivam vam se na član 104. stav 2. po kome imam pravo na repliku, imajući u vidu izlaganje poslanika Borka Stefanovića i već dugo čekam na to svoje poslaničko pravo.
Gospodine Jovanoviću, ne možete se pozvati na isti član na koji se pozvao gospodin Stefanović.
I te kako mogu.
Takođe, nemate pravo na repliku. Zahvaljujem se.
Molim vas, onda po Poslovniku. Povredili ste Poslovnik, predsedavajući. Povredili ste sada član 103.
Gospodine Jovanoviću, javili ste se po povredi Poslovnika i ja sam rekao da nemate pravo. Da li želite da se Skupština izjasni. Ne, zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Zoran Babić, po Poslovniku.
Povređen je član 107. predsedavajući, dostojanstvo Narodne skupštine se narušava i neznanjem, a neznanje je kada se kaže da je ministar prekršio Poslovnik. Poslovnik može da prekrši po ovom Poslovniku samo može da prekrši predsednik ili predsedavajući Narodne skupštine. A sa druge strane, gospodine predsedavajući, spreman sam da menjam svu svoju i pokretnu i nepokretnu imovinu sa onima koji me prozivaju za tu imovinu. Spreman sam sa gospodinom Šutanovcem da menjam svu svoju i pokretnu i nepokretnu imovinu.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Nemojte, biće vam puno. Reč ima po povrede Poslovnika gospodine Neđo Jovanović [[Dragan Šutanovac, s mesta: Molim vas, replika, pomenut sam direktno imenom.]] Znate, gospodine Šutanovac, da na povredu Poslovnika nemate pravo ne repliku. Znate, trebalo bi bar toliko da znate Poslovnik. Reč ima gospodin Jovanović, povreda Poslovnika.
Povredili ste član 103. Poslovnika, imajući u vidu da ste mi oduzeli reč na neposlovnički način. Nije tačno da se ja ne mogu pozvati na isti član. Ja se ne mogu pozvati samo na istu povredu i da već jednom ova Skupština prestane sa jednim grubim, pogrešnim tumačenjem Poslovnika. Povrede mogu biti različite. Manifestacije povreda mogu biti različite. Ja se mogu stalno pozivati na član 27. koji se odnosi na rukovođenje vašim radom i Skupštinom, a manifestacije povredama mogu da budu mnoge, od uvreda neovlašćenog prilaska do vas, dobacivanja poslaniku i tako dalje. Ali, vi ne možete nikome, ni meni, ni kolegama iz pozicije, ni opozicije uskratiti pravo da se pozovem na taj član. Mislim da je vreme da se sa tom praksom prekine. Što se tiče onoga što ste meni uskratili, mislim da je vreme da dobijem pravo na repliku, na izlaganje gospodina Borka Stefanovića imajući u vidu…
Gospodine Jovanoviću, nemate pravo ne repliku, to procenjujem kao predsedavajući. Zahvaljuje. Da li želite da se Skupština izjasni o povredi u danu za glasanje? Da, hvala. (Neđo Jovanović, s mesta: Da, po članu 103.) Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite i da se vratimo da govorimo po dnevnom redu.
Zahvaljujem se. Dame i gospodo narodni poslanici, ma koliko mere Vlade Republike Srbije davale rezultate, gospodine ministre, ne mogu svi da veruju u rezultate,a o tim rezultatima možda najbolje da prekinemo ovu raspravu, govori izveštaj Fiskalnog saveta od samo pre pet dana koji potvrđuje sve ono što ste vi nama danas u diskusiji govorili. Naravno da postoji budžetski deficit i taj budžetski deficit jeste posledica nasleđene situacije i za godinu dana nije mogao da bude otklonjen. Loša i skupa državna uprava. Javna preduzeća koja imaju imovinu i ponašaju se na tržištu monopolski. Lažne subvencije koje su se ticale socijalnog sektora i druga fiskalna davanja koja nisu imala utemeljenje u prihodovnoj strani budžeta, samo su deo i segment loše ekonomske situacije u kojoj se mi nalazimo. Ekonomske zablude, u pravu ste, koje traju generacijama, ne Vladama, dovele su nas u situaciju da vremenom nagomilavamo svoje obaveze, ne samo finansijske, a da ova Vlada zajedno sa kamatom pokušava da ih isplaćuje, i isplaćuje ih u 2015. godini. Kada smo planirali budžet za 2015. godinu, sećate se onih dugih rasprava, planirali smo budžetske prihode u visini od 924 milijardi dinara, tog istog vremena, planirali smo budžetske rashode u visini od hiljadu i 115 milijardi dinara i tada smo bili svesni da ćemo u ovoj godini, kao nacija, kao država, kao društvo trošiti više nego što možemo da zaradimo, da ćemo imati deficit, a kada pogledate prihodovu stranu budžeta, onda vidite u stvari dve ključne ekonomske kategorije. Prva ekonomska kategorija, koja se tiče ekonomske klasifikacije, 7141 tiče se prihoda koji potiču iz poreza na dodatu vrednost i oni iznose oko 399 milijardi dinara, planirali smo. Istovremeno, planirali smo drugi ekonomski prihod, koji je najveći i to su akcize, u iznosu od 215,7 milijardi dinara. U toj ekonomskoj klasifikaciji 717. imate prihode koji potiču od naftnih derivata, nafte u visini od 120 milijardi dinara. Prihodi od akciza na duvanske proizvode u visini od 80 milijardi dinara i 13,7 milijardi ostalih prihoda. Govorim o planiranim prihodima i red je gospodine ministre da kažete da Fiskalni savet, ne vi, kaže da su ti prihodi svi do jednog veći. Neuporedivo su veći i to je rezultat vašeg rada. Mi danas, kada govorimo o ovom Zakonu, o izmeni Zakona o akcizama, u stvari govorimo o drugom ključnom izvornom prihodu koji puni budžet Republike Srbije, o akcizama. Mi hoćemo Predlogom ovog zakona da izmenimo i uvedemo u red sve one proizvode koji danas nisu zahvaćeni akciznom politikom, odnosno fiskalnom politikom, zato što kada ih uvodimo u akciznu politiku automatski povećavamo i iznos poreza na dodatnu vrednost. Ko je su to stvari koje mi danas menjamo? Pa, pre svega ako pogledate Predlog izmena zakona videćete član 2. gde kažemo, da da hoćemo, da u stavu 3. ubacimo novi proizvod koji se zove duvan koji služi za grejanje, a ne sagoreva, koji se greje, a ne sagoreva, hoćemo da ubacimo u članu 2, stav 6. koji govori o korišćenju tečnosti za punjenje električnih cigareta. Nećemo ovu prvu kategoriju oporezovati, odnosno utvrditi akcizu u visini od 40% na najnižu cenu 1000 cigareta, ovu drugu četiri dinara po jednom mililitru. Do sada nismo imali ove ekonomske kategorije, odnosno ove proizvode koji su se nalazili na nivoima akciza. Zašto? Pa, kao i svako tržište i tržište duvanskih proizvoda prati rast i razvoj, prati nove tehnologije, pojavljuju se novi proizvodi koji svojim cenama, uslugama, privlače potrošače i počinju da zauzimaju sve veći segment tržišta. Takav je slučaj i sa proizvodima o kojima danas govorimo. Prosto, na tržištu duvana pojavili su se proizvodi koji ranije nisu ni mogli da budu definisani, koji zbog svoje cene, zato što se delom ne nalaze na akciznoj politici imaju nižu cenu, postaju konkurenti i svakog trenutka zauzimaju sve veći segment tržišta, duvanski proizvodi. Naravno, da proizvodi koji se tiču akcizne politike neće biti dovedeni u pitanje, ali mogu da budu. Istovremeno, ako ti proizvodi nemaju akciznu politiku i ne nalaze se u fiskalnom poretku na taj način, oni stvaraju ne jedinstvo potrošača, pa jedni korisnici duvanskih proizvoda plaćaju akcizu, a drugi ne. Ovim promenama, u stvari napravićemo jedinstvo, kako proizvođača, tako i potrošača, što u suštini govori o jedinstvu fiskalnih pravila u procesu oporezivanja. U maju mesecu, znači u prošlom mesecu 2015. godine, na javnom servisu, tj na javnom snabdevanju, faktura je iznosila 11201 milion dinara, to su sve fakture prema sektoru stanovništva i deo faktura koji se tiče privrede. Da pojasnim, deo faktura koje se tiče privrede govori o fakturama koje se izdaju preduzećima koji zapošljavaju do 50 ljudi i koji imaju limite u prometu na godišnjem novu. Po novom Zakonu o energetici, od 1. oktobra, svi oni korisnici koji troše više od 30 hiljada kilovata, moraće da se nađu na režimu tržišta, ali to neće bitno uticati na iznos akcize. Dakle, u maju mesecu 2015. godine faktura stanovništva iznosila je 8 milijardi i 551 milion dinara. Faktura prema tom delu privrede 2 milijarde i 694 miliona. Imate tu još dvadesetak posto koji se tiče preduzeća koje se nalaze na slobodnom tržištu. Da smo u maju mesecu, ove godine imali ovaj Zakon i da smo ga primenili budžetski prihod po osnovu faktura koji se tiču stanovništva iznosio bi 649 miliona dinara, odnosno 198 miliona dinara na nivou privrede. Ukupno gospodine ministre 840 miliona dinara, za prvih pet meseci, 4 milijarde 687 hiljada dinara. Gospodine ministre, to je 2,47% akcijskih prihoda na nivou Republike Srbije godišnje, odnosno 0,49% prihoda na nivou jedne godine ukupnih poreskih prihoda. Ako možete da kažete da je 0,49% poreskih prihoda na nivou jedne nacionalne ekonomije nešto što izaziva ovoliku raspravu? Možda jeste. Ali, u Srbiji je sve to izraženije zato što, prosto, imate taj problem da je politika u svemu. Prosečan račun u maju mesecu 2014. godine, za sektor stanovništva iznosio je 1400 dinara, u maju mesecu 2015. 355 kilovat sati potrošeno po prosečnom računu, odnosno 2.500 dinara, kako god pogledate prosečno za ovu akcizu građani će izdvajati od 105 do 250 dinara više. Ako mene lično pitate, kao poslanika da li je to mnogo ili malo? Za 105 dinara u Srbiji, gotovo da ne može ništa da se kupi, za onoga ko nema i 105 dinara je strašno veliki iznos. Raduje me što u članu 40. ovog Predloga, potpuno definišete način na koji će se naplaćivati akciza, na neki način činite ustupak EPS-u gde kažete da će se akciza naplaćivati na potrošnju koja ide na krajnjeg korisnika, odnosno na merno mesto. Zašto je to bitno? Zato što danas, ovih dana, ovih godina slušamo različite priče o EPS-u i one su uglavnom negativne, ali mislim da su one, pre svega rezultat nepoznavanja i preciznog razumevanja argumentacija kako ta funkcioniše. Ovde ne govorimo o poslovnom gubitku i vi ste o tome govorili, znači ovde govorimo o gubitku na prenosu, na mreži koju ste vi jasno definisali i rekli iznosi 15 do 16% na godišnjem nivou, ali treba reći gospodine ministre punu istinu. Od 9 do 10% gubitka su tehnički gubici. Nemate danas bilo kakav relevantan mehanizam kojim će utvrditi kako jedna mreža u koju se investira ili ne investira treba da ima, da li 9 da li 10? To je stvar procene, kao što je stvar procene, da vas podsetim i iznos i veličina sive ekonomije u državi Srbiji od 30%. Znači, imamo tehničke gubitak, svi teoretičari, svi ekonomisti, ljudi u praksi, kažu da je to odprilike toliko za ovaj poslovni sistem, ovako kako funkcioniše EPS, 4%, odnosno 4,5% su tehnički gubici u Nemačkoj, jednoj od najrazvijenijih ekonomija u toj oblasti. U Sloveniji 5%. Znači EPS pravi problem od 4-5% tehničkih gubitaka koji su posledica ne investiranja. Od 5 do 6 od 9, 10 do 15, 16 gubici su komercijalni, u prevodu krađa. Da li postoji problem sa komercijalnim gubicima u jednoj zemlji u Evropi u ovom trenutku? Ne postoji, gospodine ministre. Da li je EPS odgovoran? Da, jeste. Da li primarno? Nisam siguran. Mora da mu pomogne država. Raduje me i što EPS naplaćuje u ovom trenutku, u 2015. godini 95,74% fakturne realizacije, 95,47%. To znači da će samo 4,73% ići na teret likvidnosti EPS-a, odnosno da će 0,39% onoga što se ne naplati ići na njegov teret. Od 1. avgusta 2013. godine stepen naplate je 94,32%. Postoje brojni proizvodi koji se proizvode u Srbiji i to nije sporno. Malo njih zadovoljava evropske i svetske standarde. Ja ne mogu da se setim proizvoda, gospodine ministre, za koji možete da kažete da je toliko konkurentan, kao ono što proizvodi EPS. Danas EPS po svojoj ceni, nesporno, svi znamo ima najnižu proizvođačku cenu i prodajnu cenu u regionu, u Evropi i ne dovodi se u pitanje da li bi EPS mogao svoj proizvod koji prodaje da proda bilo gde danas u svetu. Da, mogao bi. I kada danas govorite o funkcionisanju te firme, a slušamo neprekidno, da, o toj firmi možete da govorite kako god hoćete. Trideset šest hiljada ljudi manje nego što je radilo pre dve godine, ako uzmete ljude koji su radili na privremeno povremenim poslovima i na određeno vreme, neuporedivo manje radi danas u toj firmi. Trideset šest hiljada ljudi svakog dana donosi na desetine operativnih odluka, gotovo svaku od tih možete da kritikujete. Ali tih 36 hiljada ljudi dostavlja svoj proizvod i na mestu potrošnje koji je desetinama kilometara odaljen od poslednjeg sela, na različitim nadmorskim visinama, u različitom vremenu, a počinje tako što se krene iz rudnika, vodotoka, u složenom tehnološkom procesu, preko miliona kilometara mreže, stotine hiljada, možda, transformatora dođe do potrošača i isporuči mu energiju. I u pravu su svi oni koji kažu da EPS treba da se menja. I u pravu su svi oni koji ga kritikuju i oni imaju potpuno pravo, ja ih podržavam, zato što na fakultetima, institutima, u svojim firmama oni proizvode proizvode, intelektualnu vrednost koji na evropskom tržištu vredi mnogo više nego što je nesporna cena i proizvod koji prodaje EPS. Da li je nagrada za fiskalnu konsolidaciju povećanje plate za 170 hiljada ljudi koje radi, 177 hiljada ljudi koji rade u prosveti, 128 hiljada koji rade u zdravstvu, 102 hiljade koje radi u MUP? Jeste, ali je nagrada za fiskalnu konsolidaciju i sve ovo što radimo, u stvari početak boljeg života i smanjenja poreza koji će osetiti svi građani Srbije. To je krajnji cilj. Svakako ovaj predlog i predlog ove odluke kada morate da glasate o uvođenju akciza nije najsrećnija stvar koju jedan narodni poslanik može da glasa i treba da glasa. Imali smo mi lakše zakone, imali smo i teže, ali ovo meni ne predstavlja nikakav problem iz prostog razloga. Godine 2014. slušali smo o brdu teških zakona koje smo glasali, donosili i mi u principu pričali ovako, isti politički odnos bio, mi iz vlasti branili, gospodin Vujović to branio, opozicija napadala. Ovo je prvi zakon ovakve vrste u 2015. godini, biće ih još. Onda pogledate tri ključna makro-ekonomska parametra i zato smo ponosni gospodine Vujoviću. Pogledajte društveni bruto proizvod. Lepo ste rekli, svi su govorili – biće minus 0,5. Danas nema nikog ko ne kaže biće plus jedan, razlozi su različiti lepo ste rekli. Fiskalni savet kaže – biće zbog popravljanja nivoa poljoprivredne proizvodnje. Kakvi god da budu razlozi, biće rast društvenog bruto proizvoda, ali niko, baš niko, ne kaže da je stopa nezaposlenosti veća. Ne, najveći pesimisti kažu da je ista. U stvari, znamo da ne niža. Stopa inflacije 2,7 planirana, koliko, gospodine Vujeviću, 2%? Tri ključnaKejnsova makro-ekonomska parametra su dobra. Nije jedan koji može da bude, nije drugi. Tri ključna. Znate da idealno nasleđe, da je okruženje bolje, ne bi mi morali da predlažemo ovakve zakone. Mogli bismo mi da predlažemo mnogo lakše, ali nije poenta da kada je teško predlagati lako, jer to ako predlažete lako danas sutra je teško. Zato mi u stvari nemamo izbor i zato ja nemam izbor i SNS naravno da će podržati ovaj zakon. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Poštovani gospodine ministre, uvaženi gosti iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, lično mislim da će današnju raspravu obeležiti jedan citat koji je gospodin ministar rekao, a to je – građani će biti nagrađeni za ovu žrtvu. Gospodine ministre, vi ste u poslednje tri godine treći ministar finansija, vi ste u poziciji da po ko zna koji put žrtvujete građane zarad stanja budžeta, a na koji način? Podsetiću vas, od 2012. godine u Srbiji prva žrtva je bila povećanje PDV. Tada je u Skupštini vođena rasprava, DS je bila protiv. Rečeno nam je - samo na tom fali da ostvarimo fiskalnu konsolidaciju i da smanjimo deficit budžeta. Nakon toga povećan je porez na dobit, još jedan namet i to u visini od 50%. Ovih dana, svedoci smo da je povećan porez na imovinu, niz drugih taksi je uvedeno. Za tri godine, povećanje zaduženja građana je kao nigde u svetu i danas upravo imamo razgovor o nečemu što po prvi put u istoriji Srbije se uvodi, a to je, da kažem kolokvijalno, porez na struju. Kada kažemo akcize neko neće razumeti, znači to je porez na struju. Gospodine ministre, ova Vlada se ponaša na način da svoje građane cedi do poslednje pare po sistem u koji je u Srbiji opšte poznat, gde se kaže – operacija uspela, a pacijent umro. Operacija spašavanja srpskog deficita našeg budžeta očigledno je u toku, ali naš građanin neće moći da preživi tu operaciju. Lepo ste vi upakovali u početku da je to pitanje harmonizacije. Pitanje je samo kako harmonizujemo sa EU kada nisu sve zemlje uvele akcizu na struju, ali se onda postavlja pitanje zašto da imamo harmonizaciju i u subvencijama? Zašto mi ne izdvajamo sredstva za poljoprivredu, odnosno vi ne izdvajate sredstva za poljoprivredu kao što se izdvaja u nekoj Francuskoj, pa kad već harmonizujemo ono što seljak mora da plati državi, hajmo da harmonizujemo i ono što država daje seljaku? Zašto ne harmonizujemo zelenu energiju, zašto ne izdvajamo novac za tu energiju kao što se izdvaja upravo u toj harmonizovanoj EU? Dakle, ovo je ništa drugo nego još jedno zahvatanje iz već odavno osiromašenog građanina Srbije, ovo je novi namet, namet koji građani Srbije treba da plate u iznosu od preko 12% u odnosu na račune koje su do sada dobijali. Znate, možda to vama izgleda malo, govorite o nekim dinarima, jedan, dva, tri, pet dinara, ali to su sume koje građani ne mogu da isplate. Jedanaest posto je povećan PDV, 50% je povećan porez na dobit, ne zna se koliko posto je povećan porez na imovinu, razne takse su uvedene i ovo ide povrh svega toga. Imao bih razumevanja da taj novac odlazi u EPS. Imao bih razumevanja da taj novac se troši na to da dobijemo jeftiniju struju. Ne, ovaj novac se troši upravo na ono što je govorio poslanik Stefanović, a to su ona sredstva koja izdvajate, to je nekih 135 miliona evra na ugovor o delu koje Vlada isplaćuje. Ja sam o tome pričao i kada ste ovde branili budžet. Oko 15 i po milijardi li 16 i po milijardi dinara odlazi po osnovu ugovora o delu. Tada smo vam rekli, nemojte toliki novac trošiti na to. Tu se krije novac koji možete da uštedite. Nemojte više štedeti tako što smanjujete penzije i plate, već ukinite ono što Srbija ne mora da ima. Na desetine hiljada ljudi po osnovu ugovora o delu prima platu, a sve njih treba da izdržavaju građani koji privređuju, i kojima evo i danas čujemo da će se navesti novi namet. Ja gospodine ministre mislim da je ovo jako loš predlog. Ni na koji način taj predlog neće unaprediti stanje niti u EPS niti u Srbiji i ono što je suština, to je da vi gospodine Ministre, sa tom Vladom koja nikada lošija bila nije , zidate jednu državu, zidate, koja izgleda kao piramida bez osnove. Dakle, umesto da bazirate ekonomiju naše države na jakom i bogatom građaninu, na bogatim seljacima, na imućnim ljudima koji mogu da drže, kao što je to u zemljama gde ste radili, vi zidate piramidu naopako, jačate državu, smanjujete deficit, a na račun građana Srbije. Građani to više ne mogu da izdrže. Znate, to je izuzetno veliki namet. Mislim da je ovo jedna od stvari koju većina ne treba da podrži u parlamentu, bez obzira što naravno postoji tendencija i želja da se sve u Srbiji prikaže kroz, kako je rečeno, višestruko smanjen deficit u odnosu na planirani. Gospodine ministre, vi kao ozbiljan čovek znate kada neko planira deficit…
Vreme.
… pa bude višestruko manji, onda taj ko je planirao deficit mora u najmanju ruku da snosi neke sankcije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Moram priznati, svašta sam se danas ovde naslušao od kolega preko puta. Jedan je marksista, i to onako da li je praksisovac, da li je trockista, ko zna. U najmanju ruku sam mislio da je novi Če Gevara, po potrebi sve, naravno, mada teško možete da budete proleter u Pradi, ne ide to baš tako. S druge strane, imate neke koji su krajnje neoliberalnog shvatanja, onda imate neke treće koji ne znate za šta su, a svi zajedno sve te svoje divne programe koje nam ovde izlažu mogli da u 12 prethodnih godina sprovedu i da realizuju. Sada neko nama priča ovde o pljačkaškim privatizacijama, a oni celu državu privatizovali, još nam uveli preduzeće u restrukturiranju, za šta su bacali pare, za nerad, bukvalno za nerad. Upropastili su ta preduzeća, doveli državu do haosa i sada nama ovde dele lekcije, kaže – vi hoćete sve da privatizujete. Pa, naravno da hoćemo da probamo da nešto radi uspešno. Pa, šta da li treba i dalje da bacamo pare u bunar i da to ne radi? Koja je to logika, ne razumem? Zaista, ja to otvoreno svuda pričam, ja sam recimo izrazit evro-skeptik. Nisam toliki pristalica ulaska Srbije u Evropsku uniju. Gledam to na pragmatičan način. Nisam čak ni za ovo što MMF radi, ali moram da priznam, oni koji su se vatreno zalagali za to, umirali za tu ideju, sada odjednom su protiv toga zašto se nameće akciza na električnu energiju, a oni bili dužni po direktivama Evropske unije da to uvedu, još 2003. godine to je propisano. Bili su dužni da uvedu akcizu, a zašto je nisu uveli, gospodine Bečiću? Pa, nisu je uveli zato što nisu želeli transparentno da rade, zato što su to na sednici Vlade poskupljivali struju da niko nema pojma kada Vlada donese odluku, a ne ovako transparentno u parlamentu, kada kažete – uvodimo akcizu. Jeste, moramo da je uvedemo, jer je to zahtev Evropske unije i to piše lepo ovde, imate direktivu. Potpuno neverovatno šta mi danas ovde slušamo. Pa, izvinite, ni meni nije drago što se uvodi ta akciza, ali da je neko razmišljao kada je pravio koncept restrukturiranja Elektroprivrede Srbije, inače nikada u životu niste hteli ni da ga restrukturirate, nego ste nam ostavili Elektroprivredu Srbije dužnu 400 miliona dinara 2012. godine. Vi ste umetnici. To još nikom nije uspelo da preduzeće koje ima monopol da bude u minusu od 400 miliona dinara. To je zaista fantastičan uspeh, ali onako originalan, za podsmevanje. Mada, građanima Srbije to nije ni malo za podsmevanje, jer je neko našu energetsku bezbednost, na kraju krajeva, potpuno uništio na taj način. Koju su to elektranu izgradili? Koji su nam to izvor energije doneli ovde? Recimo, obavezali su se, zato što je to jedan od zahteva, da idemo u pretvaranje EPS u korporativno preduzeće i da idemo na tržište, pošto će sada doći drugi snabdevači električnom energijom, pa se borite na tržištu. Oni su to prihvatili, a ništa nisu uradili da modernizuju EPS, već naprotiv, zapošljavali su. Ako već govorimo o zapošljavanju partijskih kadrova, pa nemojte molim vas vi o tome da pričate. Na kraju krajeva, taj što se malo pre zalagao, koji je sada, nažalost, izašao, a koji je trockista, marksista, šta li je, on priča o tome kako imamo partijsko zapošljavanje. Pa njegova ta ideja, Savez komunista je uveo, između ostalog, to partijsko zapošljavanje, jer sve su samo iz Saveza komunista zapošljavali. Nemojte molim vas da on priča o partijskom zapošljavanju. To je i te kako primenjivao dok je partija, zapravo DS, vladala ovom zemljom. Svi su se partijski zapošljavali. Recite mi gde ste omogućili privatnu inicijativu, osim što ste gušili svaku moguću privatnu inicijativu? Ako se sećate možda, gospodine Vujoviću, kada je došlo do promene vlasti 2012. godine, jedna od prvih sednica ove Skupštine je bila da se ukinu 103 takse i nameta u privredi, a ima ih koliko hoćete. Ponekad se zaista pitam, ne znam ni šta plaćam. Ja bih voleo da malo povedete računa, jer mi imamo, neko je spomenuo, mislim da je kolega Marinković, upravo taj porez na plate, koji ne znam zašto je takav. Treba malo olakšati privredi, mada su date ovde olakšice ako zapošljavanje određeni broj ljudi, ali morali bi malo da povedemo računa kako bi se zaista privreda oslobodila takvih besmislenih nameta. Da ne pričamo o opštinskim i taksama lokalnih samouprava koje su jezive za našu privredu, ali je suštinski sve to uvedeno u nekom periodu za koji bi zaista trebalo da se stidimo. Nemojte vi danas da pričate o tome kako će da se razvija privreda. Jeste, naš najveći problem je, između ostalog, što nemamo privatni sektor. Imamo ga, ali je, nažalost, on ovakav kakav jeste, finansira ovakav glomazan javni sektor, koji nam je neko napravio. Pazite, mi imamo jednu tragediju, koju ljudi moraju da znaju. Na primer, imamo manjak ljudi u inspekcijama, u policiji, u onom operativnom delu, za šta bi trebalo da imamo ljude, ali imamo u administraciji. To je neko ovde gajio administraciju, zalivao i onda je tu došlo do eksplozije. Inače, danas se svet spašava, ne znam ko prati, ali u Grčkoj, Grcima traže danas da uvedu, između ostalog, PDV na struju, veći PDV na struju. Grčka to odbija da prihvati. Tamo su im tražili da uvedu 40% rezanje plate i penzija i u javnom i u privatnom sektoru. Da se nije promenila vlast, i mi bi došli u tu situaciju kao Grčka, zato što su imali neodgovornu političku elitu i oni, ali naravno, i ova evropska politička elita koja im je na ovakav način zadavala dugove, znajući da oni to ne mogu da vrate. Da se kod nas to nije promenilo, da je neko nastavio i dalje da uzima kredite za svoje predizborne kampanje po nenormalnim kamatama sa grejs periodom od godinu dana, i mi bi možda jednog dana došli u situaciju kao Grčka, pa ne daj Bože da imamo 300 i nešto milijardi dug. Sva sreća, to se nekako prekinulo. Neko kaže – jeste, štedite, građani štede. Izvinite, ali šta da radimo? Imate li neko bolje rešenje? Hoćete li da i dalje bacamo pare u preduzeća u restrukturiranju? Da li vam je to možda model? Mislite li da je nekome lepo da kaže – izvinite, smanjićemo vam platu i penziju? Nije nikom to lepo, ali mi građanima kažemo – ako mislite da ima nešto bolje, glasajte za to drugo, nemojte da glasate za nas, oborite nas sa vlasti. Zašto? Zato što mi ne vidimo drugi način kako možemo da podignemo zemlju. Nikome nije prijatno što ovo moramo da radimo, a ovi što ne znaju ni šta je bruto domaći PDV itd, šta ja da im radim, neka nešto pročitaju, ali nemoj da prosipaju više demagogiju, jer su sahranili državu i sve u ovoj državi što je vezano za privredu. Zato, naravno da ću ovo podržati, ne zato što mi je drago što uvodim akcizu na električnu energiju, nego zato što ne vidim nijedno drugo rešenje. To je nešto što smo prinuđeni da uradimo kako bi ova država ozdravila, a na kraju krajeva, ako smo se već opredelili da idemo u EU, ovo je nešto što nam je i obaveza i mnogo je bolje ovako u Skupštini, transparentno, nego da Vlada povećava cenu električne energije onako pokvareno, na nekim telefonskim sednicama kako je to nekada radila prethodna vlast, koja je inače cenu električne energije povećala za sto i nešto procenata tokom svoje vladavine. U svakom slučaju, ovo ćemo podržati zato što je ovo jedini spas i šansa za državu. Hvala.
Zahvaljujem. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Replika na izlaganje gospodina Đukanovića? Da li je pomenuta DS ili vi lično? (Borislav Stefanović, s mesta: Pomenuta je DS.) Nije tačno, samo bivša vlast. Gospodine Đukanoviću, da li ste pomenuli DS? Ja stvarno nisam čuo, izvinjavam se. (Vladimir Đukanović, s mesta: Ne sećam se, ali ako jesam, evo dajte im repliku.) Ja ću pogledati sineopsis kasnije, gospodine Stefanoviću. Dobićete pravo na repliku, ali vama na čast neka bude ako u sineopsisu ne vidim i ne pročitam da je pomenuta DS. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, sinopsis se kaže, a ne sineopsis, ali nema veze.
Hvala na edukaciji, gospodine Stefanoviću.
Nije edukacija, nego samo ispravka. Nije stvar u tome kakve ćete vi etikete ovde da lepite. Stvar je u tome da neko vodi Lutriju Srbije i uspe da napravi gubitak, pazite, Lutrija gubitak, pa isplati dobitak, iako nisu imali dobitak na svom saldu i to utvrdi DRI. E, to je umetnost i to je ekonomija, a to ko je trockista, marksista, to će građani da kažu. Ono što je sigurno jeste da mi imamo potpuno dva suprotstavljena koncepta. Kada malopre ministar Vujović kaže vrlo precizno, ja želim da se zahvalim ministru, da Vlada kaže, citiram vas ministre, vi me ispravite ako grešim, kaže ministar – Vlada je štedela na sebi. Vlada Srbije, poštovani građani, je smanjila plate ljudima koji rade u javnom sektoru za 13,3%, a usluge i robe izdvajanja za samo 3,3%, eto toliko ste vi štedeli na sebi, 3,3% ste sebi smanjili za vaše troškove, a 13 koma nešto posto građanima Srbije. To je istina i to vas boli, a dve filozofije, dve ideologije, koje se ovde sudaraju, ne sporeći da su primenjivane 15 godina, su upravo te kada uvaženi kolega kaže naravno da ćemo da privatizujemo, jer hoćemo da budemo uspešni. Vi imate izvesnost uspeha u nečemu što je dokazano propalo. Svuda u Evropi je propalo. Da nije propala, pa valjda bi Norvežani „Telenor“ privatizovali, valjda bi Austrijanci VIP privatizovali, valjda bi druge te javne državne kompanije bile zatvorene, nego mene ne čudite vi, vi spadate sa centra desno, mene čude kvazi levičari ovde koji će dići ručice za vaše predloge.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Gospodine Stefanoviću, u međuvremenu sam proverio da li sam slučajno napravo grešku, ja sam upravo rekao kako ovde i kaže sineopsis. (Borislav Stefanović, s mesta: Jeste li napravili grešku?) Ne, nisam, gospodine Stefanoviću. Evo lepo piše sineopsis, kao što sam i rekao. Tačno onako kako se izgovara tako sam i rekao, gospodine Stefanoviću, iako vi želite da stalno ovde… (Borislav Stefanović, s mesta: Rekli ste sineopsis.) Gospodine Stefanoviću, ne vredi sa vama… (Borislav Stefanović, s mesta: Biće kod Kesića.) … ionako imate problem sa vašom poslaničkom grupom. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, replika.
Hvala, predsedavajući. Moram da kažem da ste u pravu u jednom. Tačno je. Potpuno je neverovatno da neko u Lutriji napravi gubitak. To nije normalno, ali to je bilo u vaše vreme i taj gubitak je iz vašeg perioda, tih 150 miliona dinara, i ja vam na tome čestitam, jer to nikada nikome na belom svetu nije uspelo da takvu firmu koja ima monopol u određenim igrama na sreću vi dovedete do ruba propasti, a u vaše vreme je Državna lutrija Srbije poslovala sa gubitkom. Svaka vam čast na tome. Ja verujem da ćete ući u istoriju, ali u zaista u krajnje negativnom kontekstu. Što se tiče ovog drugog ideološkog, slažem se ja i za VIP, i za Telenor, i za sve to što ste navodili, Samo ni Norveška, ni Austrija nisu uništavali svoje firme, kao što ste ih vi uništili dok ste vladali, nego su te firme ulagale, a vi ste te naše firme koji bi danas mogle da budu okosnice, koje možda danas ne bi ni trebalo da budu privatizovane, upropastili i doveli državu u situaciju da ne može da ih finansira zato što ste državu i njen budžet potpuno uništili. Vi ste prinuđeni danas da bi to pokrenuli da nešto od toga privatizujete. O tome je trebalo da razmišljate 2001. i 2002. godine kada ste sva preduzeća prodavali bukvalno kao na telalnici, i to je ono što je zaista strašno i nema smisla da vi govorite o Norveškoj, Austriji, itd, jer ste državu doveli na to da bude negde u rangu afričkih zemalja, koje se danas takođe i te kako podižu za razliku od nas koji moramo puzajući da idemo kako bi smo se koliko toliko izvukli iz gliba u koji ste nas vi ubacili. Hvala vam.
Reč ima ministar u Vladi dr Dušan Vujović.
Samo kratko. Upravo smo proverili podatak. Prvi januar, 31. maj – izdaci na robe i usluge, planirano 26,7 milijardi, a ostvareno 23,6 milijardi, minus 11%. Znači, država je smanjila 11% rashode na robe i usluge. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kada je ova tema stavljena na dnevni red, izmene i dopune Zakona o akcizama, gde su svakako akcize na električnu energiju target, bilo je za očekivati da će ona dovesti do izliva i populizma, jeftine demagogije, emocija, pokazivanja velike brige za narod i državu od opozicije, da će pokušati opozicija da dobije jeftine političke poene na taj način, i to od onih koji su ovu zemlju i ovaj narod gurali godinama u propast, dovukli do ivice provalije i gurnuli u ambis, a sada žale i pokazuju veliku brigu. Nije sporno što to rade, ali je sporno što jednu vlast, jednu Vladu, koja sad pokušava taj isti narod, tu istu zemlju i prstima i noktima da izvuče uz liticu i vrati u ravan ostalih evropskih zemalja, staje na prste i pokušava to da spreči. Tu idu silne argumentacije kako je život u Srbiji težak, kako svi teško žive, što je tačno i niko neće da kaže da je težina života nastala danas, nego je to posledica složenih stvari, posledica od 2000. godine raznih vlasti koje su se tu menjale. Ima ova vlast svoje propuste, i to nije sporno, ima ova vlast i svoje greške, mogla je neke stvari i brže da uradi, ima i kadrovskih rešenja u vlasti koje sve život preokreće, ali je svakako ova vlast 300 puta bolja od one i svih onih koji su od 2000. godine ovu zemlju vukle, uništavale, rasprodavale i dovele do ovoga i ovog načina života u kom se mi danas nalazimo. Zaboravili su dušebrižnici, a sećamo se kada su pozivali na građansku neposlušnost, bacanje računa za struju po kontejnerima, da pokažu kako je to način na koji će se jedna zemlja graditi, kako ne treba da se plaća, kako ništa ne treba da se plaća, kako sve može da se dobije sa strane i tako je stvoren ambijent koji nas je dovde. Danas ti isti govore kako je cena struje velika, mada je najniža u okruženju, i sada je posle poskupljenja opet najniža u okruženju, kao da im nije stalo do harmonizacije odnosa sa Evropom, kao da im nije stalo da imaju jednu zemlju u kojoj postoje pravila, red, u kojoj je štednja na prvom mestu i u kojoj jedan takav resurs ne može biti baš socijalna kategorija. Prema tome, nije problem u ceni struje, problem je u privredi, u proizvodi, u uništavanju svega što je bilo zdravo i vitalno u ovoj zemlji decenijama. Neko je spominjao ovde partijsko zapošljavanje od strane opozicije. Partijsko zapošljavanje postoji i postojalo je uvek, ali ono što je došlo posle 2000. godine, kao partijsko zapošljavanje, uništilo je sve što je moglo da se uništi u ovoj zemlji. Zar oni koji vladaju Vojvodinom da govore o partijskom zapošljavanju? U Izvršnom veću Vojvodine ne postoji više ni milimetar kvadratni prostora u kojem se ne nalazi neko od partijskih zaposlenika. To je sve prepuno, pa i toaleti su puni, doduše muški su puniji od ženskih. Kakva je danas Vojvodina, takva je i Vlada DS u Vojvodini. Prema tome, potpunu podršku ova Vlada ima za ovakve zakone, jer oni su reformski, oni se uklapaju u jednu ozbiljnu strategiju, jedinu moguću koja može ovu zemlju i ovaj narod da vrati na pravi put, i to je neko svetlo na kraju tunela koje mi polako počinjemo da vidimo. Hvala lepo.
Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama se danas nalazi Zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i set finansijskih zakona koji se ogledaju kroz sporazume i potvrđivanje sporazuma, kao i jedna odluka koja se odnosi na statističke pokazatelje. Ono što najpre želim da istaknem to je da sam gotovo zapanjena komentarima predstavnika bivšeg režima i u jednom momentu nisam bila sigurna, s obzirom da se oni tokom skupštinske debate zalažu u jednom momentu za EU, a danas tokom ove debate ne podržavaju ono što su sami trebali da ispune u procesu pristupanja EU, a ova direktiva je doneta još 2003. godine u vreme kada su oni bili na vlasti. Ne samo da me je to zapanjilo, nego me je zapanjilo i elementarno neznanje nekadašnjeg premijera bivšeg režima koji neke osnovne ekonomske pojmove kao što su bruto domaći PDV koji je za njega bio nepoznat, odnosno nije prepoznavao njegov značaj. Sva sreća gospodine ministre, vi ste vrhunski ekonomski stručnjak i nakon te debate ste bivšem premijeru dali direktno pojašnjenje njemu nepoznate ekonomske kategorije, odnosno pogrešno poznate. Ono što takođe želim da naglasim jeste zakon koji se odnosi na izmene i dopune Zakona o akcizama, naravno da niko iz ove Vlade, a posebno njen premijer Aleksandar Vučić nije rekao da će mere koje su reformske, ekonomske mere i koje će ova Vlada na čijem je on čelu preduzimati biti lake i bezbolne. Naprotiv uvek je govorio da ove mere su bolne, ali su jedino moguće mere kako bi se zemlja ekonomski oporavila. Ova Vlada, odnosno Vlada od 2012. godine, a posebno ova je nasledila potpuno ekonomski urušenu zemlju, odnosno potpuno urušenu ekonomiju. Gotovo jedino ono što je funkcionisalo jesu partijska preduzeća, predstavnika vlasti i bivšeg režima. naravno, povećanje električne energije nije nešto što je za radovanje, ali svakako je u ovom momentu jedini način da se istraje na reformskom programu Vlade Republike Srbije, a jedan od ciljeva tog reformskog programa je fiskalna konsolidacija zemlje, kao i štednje koje moraju da se preduzimaju. Što se tiče cene električne energije u Srbiji, ona je u poređenju sa zemljama iz okruženja kako onih u EU, tako i onih koje još uvek nisu, ali su na putu i do 50% niža. Znači ni u kom slučaju se ovde ne može govoriti o nekom drastičnom povećanju struje, a navešću konkretan primer. Za prosečan račun potrošača od 2.600 dinara mesečno to povećanje će iznositi oko 325 dinara. Naravno da nisu popularne mere, ali ovo jeste jedna od mogućih mera u cilju finansijske konsolidacije, u cilju ekonomskog oporavka i u cilju bitisanja ove države na zdravim ekonomskim osnovama. Samo bitisanje države na zdravim ekonomskim osnovama može doprineti napretku države u svakom mogućem smislu. Još jednom želim da napomenem da električna energije dugo godina, a i u prethodnom režimu gotovo da je smatrana kao isključivo socijalna kategorija. Moram da napomenem da je električna energija roba, da ona nije neekonomska kategorija, da je ona ekonomska kategorija, ali ova Vlada kao socijalno odgovorna Vlada i te kako vodi računa o najsiromašnijim građanima Republike Srbije, pa je kroz program ekonomsko zaštićenog kupca zaštitila najugroženije stanovništvo Republike Srbije. Takođe želim da kažem da je električna energija u periodu od 2008. do 2012. godine poskupela za 42%, takođe želim da naglasim da će ova sredstva od akciza sem punjenja budžeta od 7,5% u iznosu od 4,5% biti korišćena za oporavak Elektroprivrede. Želim da naglasim da se ovim izmenama i dopunama zakona sem akciza za električnu energiju za krajnje potrošače uvode i akcize na tečnosti za punjenje elektronskih cigareta i one iznose četiri dinara po jednom mililitru tečnosti, a jedan mililitar tečnosti je ekvivalent za jednu paklicu cigareta. To je otprilike 10,5% kada je u pitanju akciza, a u smislu punjenja republičkog budžeta to je oko 200 miliona godišnje. Ono što takođe želim da naglasim jeste uvođenje akciza na nesagorevajući duvan kao novi duvanski proizvod. Nesagorevajući duvan kao novi duvanski proizvod uvela je Italija i on se na tržištu Italije pojavio krajem 2014. godine, uveo je i Portugal, ali se na tržištu još uvek ne nalazi. Ključni element za uvođenje ovih proizvoda, što se tiče proizvodnje je uvođenje akciza na proizvode i smatramo da će punjenje po ovom osnovu budžeta znatno doprineti punjenju budžeta akciza po ovim osnovama. Ono što takođe hoću da naglasim to su pre svega dva zajma, zajam koji je Republika Srbija potpisala sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, a odnosi se na sređivanje zemljišne administracije, kao i zajam koji je potpisan za razvoj i restrukturiranje preduzeća. Oba zajma su potpisana 17. aprila 2015. godine u SADprilikom posete premijera i članova njegovog tima. Zašto hoću da stavim akcenat na zajam za projekat unapređenja zemljišne administracije? Zato što smo mi jedna od retkih zemalja u ovom delu Evrope koja nema uređenu zemljišnu administraciju, odnosno nema uređen katastar nepokretnosti. To je takođe višedecenijski problem. Ova Vlada više to neće da gura pod tepih, krajnje je vreme da se nacionalna infrastruktura koja se tiče geoprostornih planova uradi. Implementacija ovog projekta jeste jedan od načina za uređenje nepokretnosti na teritoriji Republike Srbije. Na šta to još ima direktan uticaj? Ima na pozicioniranje naše zemlje kod Svetske banke i Svetskog foruma ekonomista na rang listi kao privlačnih destinacija. Za razliku od predstavnika bivšeg režima u čije vreme je građanima trebalo preko 260 dana da dobiju građevinsku dozvolu, ova Vlada kao odgovorna je obećala građanima da će građevinske dozvole dobijati za 28 dana. Zakon je usvojen i građani građevinske dozvole već dobijaju za 28 dana. Mi to i dalje želimo da unapređujemo i ovaj zajam upravo jeste u cilju unapređenja toga da se na jednom mestu dobije sve, da građanin u svakom momentu elektronskom komunikacijom može da dođe do svojih podataka. Benefiti se svakako ne odnose samo na građane. Benefiti se odnose i na one koji posreduju u prometu nekretnina, a to su advokati i procenitelji itd, ali se i te kako odnosi i na državne institucije, pre svega na Ministarstvo građevine, saobraćaja i infrastrukture i Ministarstvo pravde i Ministarstvo državne uprave, samih lokalnih samouprava jer uspostavljanjem elektronskog sistema u svakom slučaju da će najveće benefite dobiti građani. Ono što takođe želim da napomenem, a što se odnosi na decenijski nasleđen problem ove Vlade od strane bivšeg režima, to je zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća. Znamo da je decenijama bivša vlast po populističkoj i demagoškoj politici, a dajući sredstva iz državnog budžeta, zahvaljujući sredstvima pre svega iz državnog budžeta na direktan način pomagala ova preduzeća. Jedan deo tih preduzeća ima svoje tržište. Jedan deo tih preduzeća možda neće naći svoje tržište, ali ono što svakako treba napomenuti je da jedan deo preduzeća odlaskom u stečaj može naći uslove za svoj opstanak i dalju proizvodnju. U tom smislu, ovim projektom obezbeđena su sredstva u iznosu od 88 miliona i 300 hiljada evra. Sredstva su povoljna. Daju se na period od 20 godina. Grejs period je 8 godina. Kompletna sredstva će se prebaciti u jednoj tranši, a početak otplate kredita biće 2023. godina. Ono što takođe moram da napomenem je da su ovi zajmovi zaključivani na osnovu programa Vlade Republike Srbije i na osnovu zacrtanih ciljeva koje je Vlada Republike Srbije u tom programu postavila. Znači, pre potpisivanja i zaključivanja ovih sporazuma postojala je odluka, kao i drugi dokumenti Vlade koji će pratiti implementaciju ovih projekata. Ono što takođe želim da naglasim je da je budžetom za 2015. godinu Vlada već u razdelu Ministarstva za rad, boračka i socijalna pitanja opredelila iznos za 16 milijardi dinara koji će biti namenjeni za one radnike koji će u preduzećima biti proglašeni viškovima. Takođe, ono što želim da naglasim je da je Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja isto u okviru programskih aktivnosti ovog projekta sklopilo sporazum sa Nacionalnom službom za zapošljavanje koja će imati obavezu da obiđe ova preduzeća koja planiraju da otpuste, odnosno da proglase viškom više od deset zaposlenih, da im ponude konkretnu pomoć i podršku, zatim da izvrše obilazak poslodavac na teritoriji lokalnih samouprava gde se nalaze ta preduzeća, kao i još najmanje 20 poslodavaca u tom istom mestu ili okolnim mestima, kao i da sarađuju sa Savetom za zapošljavanje lokalnih samouprava kako bi se pronašlo adekvatno rešenje za ove radnike. Ono što moram da napomenem takođe je da će Nacionalna služba za zapošljavanje biti u obavezi da sem vođenja evidencije svih radnika napravi i individualne planove kako bi se ovim radnicima pružila adekvatna podrška i pomoć naravno u okviru zakonom propisanih uslova. Za razliku od prethodnog režima koji je svoju politiku zasnivao na populizmu, na demagogiji, na davanju državnih para u krajnje neprofitabilna preduzeća, a zarad toga da bar još jedan mandat ostanu na vlasti, ova Vlada, za razliku od njih, počela je odmah sa strukturnim reformama, sa reformama koje znače ekonomski oporavak zarad današnjosti, ali i budućnosti. Hvala.
Reč ima Milan Stevanović, a neka se pripremi Vučeta Tošković. Prijavite se, molim vas.
Hvala poštovana predsednice. Uvaženi ministre sa saradnicima, govoriću o Zakonu o akcizama jer to je očigledno najzanimljivije danas. Mislim da se EPS nalazi sada na prekretnici. Zašto? Evropska unija je dala nalog da pet naših termoelektrana u sledećih 10 ili 15 godina bude zatvoreno ili renovirano. To nisu mali kapaciteti. Tu se nalazi „Nikola Tesla“, tu se nalazi „Kolubara“, otprilike oko 1.800 megavata, i „Morava“. Moramo sada da razmišljamo da li ćemo imati para da to uradimo, jel imamo nameru da ulazimo u EU ili ne. Proces planiranja u našem elektroenergetskom sistemu nije lak. Sa jedne strane, Vlada se trudi i pokušava da smanji potrošnju preko štednje svih nas građana, što je opravdano i što sve zemlje na svetu rade. Sa druge strane, želimo da povećamo potrošnju električne energije jer ona je kičma razvoja, ali taj razvoj ne može da bude kontinuiran razvoju proizvodnje. Na primer, mi smo 2013. godine potpisali ugovor za „Kostolac“, a tek 2019. godine imaćemo struju iz „Kostolca“. Moramo ozbiljno da razmišljamo kada i kako planiramo u elektroenergetskom sistemu. Upravo zbog toga mislim da treba da se okrenemo jedinom izvoru energije koji, kao i svi, nije dovoljno razvijen na našim prostorima, a on je stalan, ogroman i besplatan. Imamo ga 365 dana godišnje i zove se sunce. Pre 15 dana „Tesla“, američka kompanija, izvršila je prezentaciju najnovijih sistema koji omogućavaju da svako domaćinstvo može da sačuva struju koju dobija preko solarne energije. To je do sada bio ogroman problem, ali ne samo za domaćinstva, oni sugerišu to uopšte i za privredu i napravili su mapu Amerike gde su pokazali da je dovoljno nekoliko piksela od te velike mape da se tu naprave solarni sistemi koji će potpuno zadovoljiti potrebu ogromne američke industrije. Veoma je bitno da mi sada to radimo. Gde će ove pare koje ćemo dobiti da završe i da se okrenemo ne alternativnom izvoru energije, on će uskoro postati glavni izvor energije. Nema fosilnih goriva dovoljno, a ovo sve imamo besplatno. Puno vam hvala.
Reč ima Vučeta Tošković. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, moram da se osvrnem na diskusije prethodnih poslanika iz prošlog režima iz prostog razloga što oni misle da smo mi sve zaboravili šta se sve dešavalo od 5. oktobra do 2012. godine. Dakle, vlast je preuzeta na bajonetima. Prva godina je bila ko će šta da preuzme od ministarstava, ko će se na koje mesto postaviti. Sve ostale godine su bile na neki način monotone i ništa se nije dešavalo. Naš narod kaže da svako vreme ima svoje breme. Mi smo nasledili, ako računamo za godinu dana jedno vreme, nasledili smo 11 velikih bremana, da ih tako nazovem, koji su pali na teret ove Vlade i njenog predsednika Aleksandra Vučića. Sve što ste uradili do 2012. godine uspeli ste, zarad naroda koji nas posmatra, da uništite kompletnu privredu Republike Srbije, sve što je valjalo propalo je, prodato je i više ne postoji. Sada da pređemo na Predlog zakona o kome govorimo. Dobro je što je ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama došao u Skupštinu da bi se o njemu raspravljalo, jer je on bitan u sprovođenju reformi koje je predsednik Vlade Aleksandar Vučić započeo, a ja tvrdim da će ih i uspešno završiti. Ove reforme jesu teške, bolne, nepopularne, osporavane, od onih koji za 12 godina nisu najavljivali bilo kakav oporavak ove zemlje. Ne daj Bože da su sada na vlasti, ulicama bi tekli med i mleko, kako oni kažu. Donošenjem ovog zakona, a i mnogih drugih, polako ali sigurno reforme daju rezultate. Moja malenkost je doživela i preživela mnoge neuspele reforme u bivšoj Jugoslaviji, koje su samo obećavale bolji život građana ondašnje Jugoslavije. Ali, i tada je bio preči socijalni mir od temeljnog izvođenja reformi. I tako do današnjeg dana, tj. do pre tri godine. Niko nije ni pomislio da pokrene reforme da bi ovu zemlju izvukao iz teškog stanja. Prvi put posle Drugog svetskog rata drznuo se jedan mlad čovek da pokrene reforme u Srbiji, ne radi sebe već radi Srbije i njenih građana, a to je Aleksandar Vučić, sviđalo se to vama ili ne. Ove reforme ja sada doživljavam, kao i mnogi građani Srbije, sa nadom da će se uspešno sprovesti i da će prioriteti reformi biti reforme, a ne da prioriteti budu socijalni mir građana, samo zarad ostajanja na vlasti. To predsednik Vlade, Aleksandar Vučić, neće dozvoliti ni sebi, ni drugima koji osporavaju reforme, pa makar bili i iz vlasti. Reforme su započete i one će se uspešno završiti, bez obzira na mnoga osporavanja. Ima tu i onih kojima reforme ne odgovaraju, koji bi na monopolistički način da ugroze reforme, ali, to Vlada neće dozvoliti. Da bi reforme bile uspešne, donose se mnogi zakoni, kao i ovaj zakon o akcizama, koji uređuju i obezbeđuju poreski sistem i finansiranje i ostvarivanje prava i u državi, Republici Srbiji, utvrđen Ustavom i zakonom. Ja neću govoriti i ulaziti u detalje ovih zakona, ali ću govoriti o potrebama uvođenja akciza, kako bi budžet Srbije imao redovan priliv. Tu je bitno usklađivanje propisa Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju EZ i država članica, s jedne strane, i Republike Srbije, s druge strane, odnosno sa odredbama Prelaznog sporazuma o trgovini i pitanjima o trgovinama. Harmonizacija akcize, politika, pre svega se ispoljava u daljem usaglašavanju sa sistemom oporezivanja akcizom energetike EU i Direktivom o restrukturiranju osnova zajednica o oporezivanju energenata i električne energije. Ovim zakonom se predlaže proširenje predmeta koji bi se oporezivao akcizom i na električnu energiju. Pored toga, donošenjem ovog zakona stvaraju se uslovi za realizaciju postignutog sporazuma koji se odnosi na fiskalnu konsolidaciju, a koji predstavlja osnov za sprovođenje Sporazuma sa MMF-om, tako da će se ovim zakonom obezbediti, s jedne strane, stabilniji priliv sredstava od akciza u republičkom budžetu, a s druge strane ekonomičnija potrošnja električne energije. Propisivanjem akciza na električnu energiju po stopi od 7,5% na osnovicu koju čini cela električne energije u koju se uračunavaju svi troškovi koji su direktno vezani za isporučivanje energije, a u skladu sa zakonom kojim se uređuju oblast energetike, obezbediće se godišnje povećanje poreskih prihoda u iznosu od oko 17 milijarde dinara, s time da se procenjuje da će do kraja tekuće godine prihod iznositi pet milijardi i 400 miliona. Kakvi će biti efekti donošenja ovog zakona? Stvaraju se uslovi za realizaciju postignutog sporazuma koji se odnose na fiskalnu konsolidaciju. Nedonošenjem ovog zakona neće se postići cilj koji se želi postići. Donošenje ovog zakona na sistematičan i sveukupan način, gde se podrazumeva i pravna sigurnost, oporezuje se i električna energija sa akcizom. Ovim zakonom će se povećati maloprodajna cena električne energije za krajnje potrošače, osim za one potrošače koji su oslobođeni od akciza. Postavlja se pitanje pozitivnih posledica troškova u ovim izmenama zakona, dakle, stabilniji priliv sredstava u budžetu od akciza, sa druge strane, ekonomičnija potrošnja električne energije, opravdavaju ove troškove. Dakle, SNS i ja ćemo podržati ovaj Predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se, gospođo predsednice. Pažljivo sam slušao danas ceo tok rasprave i ovde mogu slobodno da kažem da je danas Narodna skupština bila poprište dva koncepta, dve politike. I kada kažem – dva koncepta, dve politike, ne mislim da postoje dobri i loši momci, u smislu da neki loši momci povećavaju cenu struje kroz promenu akciza, a neki drugi dobri momci to ne bi radili ili nisu radili. Ako pogledamo godine koje su iza nas, vidimo da su stranke bivšeg režima koje su se danas tako zdušno zalagale ne samo protiv ovog zakona nego maltene da se oni skinu sa dnevnog reda, vidi se da su u svakoj godini vlasti, od 2000. godine, bar jednom, a dešavale su se i godine kada se i po tri puta godišnje povećavala cena struje, pa su tako u 2000. godini i 1. marta i 1. juna i 1. oktobra menjali cenu struje, povećavali od 9,5 do 14,1%. Godine 2001, i to 15. aprila, povećali su cenu struje za 36,9%, a 2001. godina je bila godina kada se struja povećavala i više puta, pa su zato 1. juna povećali za 40%. I to je bilo malo, pa su 9. oktobra 2001. godine povećali cenu struje za još dodatnih 15%. Godina 2002. je bila maksimalna godina, bar kada je u pitanju cena struje, odnosno povećanje cena struje. Tako su 1. jula 2002. godine povećali cenu struje za 50%. Ne ovih 12,5% gospodine ministre za čiju saglasnost ste došli danas u Narodnu skupštinu, već za celih 50%. Pitam se – na čemu su tada majke, roditelji, kuvali mleko deci, spremali jaja ili šta već, ono što je danas preokrenuti kolega Veselinović govorio. Godine 2003, 1. jula je povećanje bilo 15%,pa 1. jula opet za godinu dana, 2004. godine 13%, pa 1. jula 2005. godine 9,5%, pa 1. aprila, uz prvoaprilsku šalu 15%, ali ovih 15% povećanje cene struje nije bila aprilska šala već realnost. Godine 2007, 15. maja, 15% itd, itd. do još jedne prvoaprilske neukusne šale, 1. aprila 2011. godine, kada je cena struje povećana za 15,1%. I to nije sve. Ono što dokazuje moju prvu tvrdnju da ovde nije sudar dva koncepta, da neko radi nešto loše a neko ne bi to radio, već samo što bi to radili mnogo drastičnije i mnogo više, je i pokazatelj da je tadašnji generalni direktor EPS, gospodin Dragomir Marković, izjavio, i to 19. februara 2012. godine – da planom poslovanja kompanije koju je vodio bivši režim nije predviđeno povećanje cene struje u toj godini, u 2011, jer su već povećali za 15,1%, ali da do kraja 2014. godine cena struje mora da poskupi, odnosno da poraste 60%. To su nam spremali ti vajni levičari, vajni ljudi koji brinu o kuvanju mleka i o tome šta će i kako će deca u Srbiji da jedu i nema tu koncepta, nekog suprotnog. Da su u prilici da vode Vladu Republike Srbije i našu državu, uradili bi istu stvar još drastičnije i još gore, povećali bi cenu struje. Nema dobrih i loših momaka. Ovde postoji sukob i sudar dva druga koncepta. Povećavali su struju kako su želeli i hteli. Znate li gde su trošili? Trošili su samo u 2011. godini 343 miliona dinara je potrošio EPS u 2011. godini za medijsku kampanju. Ako znamo da je EPS jedini distributer električne energije, i da nemamo tržište, u smislu više igrača na tom tržištu, i ako znamo da je EPS monopolista, kakva medijska kampanja? Kome je neophodna reklama za EPS? Na kakvim koncertima je potrebno da piše ime Elektroprivrede Srbije, i da sve to košta samo u 2011. godini 343 miliona dinara. Kakva je modernizacija EPS kroz 80 miliona dinara donacije i u toj 2011. godini samo jednom fudbalskom klubu, za kog je verovatno menadžment navijao. Neću da pominjem ime tog kluba, možda i ja navijam za njega. Navijao, ne navijao, sa novcem građana Republike Srbije ne sme na tako neodgovoran način da se ophodi. To je jedan koncept i taj koncept ste pokazali. I, za takav koncept i za takvu politiku građani Srbije su rekli - ne. Druga politika i drugi koncept koji vodi Vlada Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić, je politika ozdravljenja. Obećali smo teške mere pre godinu i po dana, i u kampanji pred prošle parlamentarne izbore, milion puta sam rekao, a prešpartao sam celu Srbiju, milion puta sam rekao – moramo da donosimo stvari koje su nepopularne. Moramo da radimo stvari koje su teške. Zašto? Da bi ozdravili naše ekonomske finansije. Koji ekonomski koncept je da vi povećavate cenu struje, zbirno, sumarno, za 1600 procenata i da uz to povećavate javni dug i da javne finansije budu u takvom stanju u kakvom jesu? Kako to objašnjavate? Ovo je jedan od koraka, teških koraka, ali koraka koje je neophodno da sprovedemo i da napravimo u cilju ozdravljenja kompletnog ozdravljenja javnih finansija. I, problem je što vama ljudi ne veruju, ni tada da ćete pošteno trošiti taj novac, jer ga niste pošteno trošili, jer ste trošili za koncerte po 340, 350 miliona dinara, za fudbalske timove ste trošili bezmalo još toliko. Za razliku od nas koji ovaj novac, kao što je došao danas gospodin Vujović ovde da zatraži podršku za takav koncept da trošimo za ozdravljenje javnih finansija, da što pre stanemo na tu, kako kaže kolega Marinković, zelenu granu. Da što pre vratimo dugove koje nismo mi uzeli, koje nismo mi napravili,koje nije napravio Aleksandar Vučić, ali je dužan da vrati. Šta ćemo sa onih milijardu i 200 miliona evra koliko je potrebno da ove godine se samo vrati kroz kamate za kredite koji su uzimani, podizani 2008, 2009, 2010. godine, grejs period prođe, uspavanka prođe, a onda to buđenje ostavili ste nama. Ovde je bilo dosta govora neznalica. Slobodno mogu da kažem neznalica. Ali, kada neko ne zna, kao što je to uradio gospodin Živković, koji kaže – da ne postoji bruto domaći PDV. Pa, ga je gospodin Vujović onako lepo nauči, kolegijalno, fino, pitomo. Sa druge strane ne dobijamo čak ni jedno – izvini, već dobijamo sledeću uvredu. Šta mogu građani Srbije da pomisle kada o javnim finansijama govori neko ko ne zna da postoji bruto domaći PDV. Kako će znati tek neke komplikovanije stvari? Kako će znati i kako će se osećati građani Srbije, a verujem da je to bila omaška, nesvesna omaška, kolege Šutanovca koji je napisao - aksciza, i ja sam sklon takvoj vrsti omaški, ali sam i spreman da se izvinim. I, to sam i uradio, ali nismo čuli od kolege Šutanovca da je rekao – oprostite, pogrešio sam, jer ne znam šta je akciza, a šta je aksciza. Govorilo se o mnogim drugim stvarima, a ponajmanje o onome konkretnom. Rekao je kolega da je za robu i usluge izvršene uštede od 3%, onda kada je ministar Vujović dokazao da je to 11%, nismo čuli izvinite. Nismo čuli – svaka vam čast zato što na takav način radite. Zašto? Zato što je oprobani recept DS i Bojana Pajtića da štedi na svima osim na sebi, na svojoj administraciji. Pa, je tako u Pokrajinskom sekretarijatu za nauku i tehnološki razvoj AP Vojvodine, da se najveći broj pritužbi o zloupotrebama i malverzacijama odnosi se na dodelu i korišćenje sredstava za sufinansiranje tehnološke pripreme i izgradnje novih kapaciteta u oblasti novih tehnologija u opštinama na teritorijama AP Vojvodine. Pa, je od 2006. godine do 31. decembra 2012. godine plasirano tri milijarde 222 miliona 367 hiljada 660 dinara. Ukupan dug privrednih društava prema Pokrajinskom sekretarijatu za nauku i tehnološki razvoj iznosi nešto malo manje od milijardu i 700 miliona dinara, a od 114 plasmana pravnim licima 55 ili nešto više od 40% su krajnje sumnjiva i sporna sa stanovišta njihove zakonitosti i ekonomske opravdanosti. Tako ćemo doći i do firmi „Ekotejp“, „Dandi“, „Merkator“, „Zobeks“, „Nedin produkt“ iz Banatskog Sokolca i tako dalje. Da li je to regularno? Da li je na takav način trošenje sredstava građana Srbije koji žive u Vojvodini regularan i ispravan i pravi? Da li je ispravan odnos kada u budžetu, a može da se uporedi budžet Republike Srbije i budžet AP Vojvodine. Pogledajte tada kada uporedite, pogledaćete i videćete, da recimo samo za putovanja pokrajinskog premijera sa nepunih 6% podrške, silovanjem demokratije, predvideo za sebe četiri puta više sredstava za putovanja nego što je to predviđeno republičkim budžetom za republičkog premijera gospodina Aleksandra Vučića. Koja su ovlašćenja pokrajinskog, a koja i koliko široka ovlašćenja republičkog premijera? Sada će ti i takvi da nam govore – eto, vi povećavate cenu struje i vi ćete ono što je predviđeno na taj način, a to je 17 milijardi dinara u budžetu, odnosno do kraja 2015. godine da će taj prihod iznositi dodatnih 5,4 milijardi dinara, trošiti na neki drugi način. Vi koji samo za putovanja premijera koristite i trošite četiri puta više sredstava nego što to troši republički premijer. Govorilo se ovde i o partijskom zapošljavanju. Šta ćemo sa partijskim deljenjem novca? Šta ćemo sa onim konkursima koje AP Vojvodina dodelila samo i isključivo svojim kadrovima i svojim članovima. Pa, zar mislite da samo članovi DS u Vojvodini se bave humanitarnim radom. Ne postoji nijedna druga humanitarna organizacija. Preduslov za dobijanje tih sredstava, bespovratnih sredstava je članstvo u DS. Visina određuje sa kim si blizak u DS. Verujem i ne želim da ovim izazivam repliku niti da govorim u pežorativnom smislu, ali verujem da onaj ko je blizak sa kolegom Stefanovićem, dobiće ali nešto malo. Ali, ako si blizak sa Ješićem, možda nešto malo više. Ali, ako si blizak sa Pajtićem, ma, pišeš cifru, to je otvoreno, nalog je otvoren skroz. Nejasan mi je samo položaj gospodina Šutanovca, šta dobijaju oni koji su bliski sa njim? U stvari, nema bliskih sa gospodinom Šutanovcem, oprostite. Sve u svemu, gospodine Vujoviću, SNS će prihvatiti svoju odgovornost i prihvata svoju odgovornost, podržaćemo ovaj predlog zakona zato što znamo da novac na taj način prikupljen do kraja ove godine od 5,4 milijardi dinara, odnosno nešto više od 17 milijardi dinara koliko je projekcija na godišnjem nivou će doći u prave ruke i doći će za prave ciljeve. Pravi cilj je ozdravljenje naših javnih finansija, dolaska na tu zelenu granu, razmišljanja i pregovora koje ćete, siguran sam voditi već do kraja ove godine o onom realnom povećanju plata i penzija, a ne na nerealnim osnovama. Znam da će taj novac biti u rukama ljudi koji na pošten i odgovoran način raspolažu tim novcem i zbog toga će SNS glasati za ovaj predlog zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Evo ovako, kaže na sajtu Ministarstva finansija – u prvih pet meseci 2015. godine, za robu i usluge, 2,7% su smanjeni rashodi, a rashodi za zaposlene smanjeni za 13,3%. Ministarstvo finansija, njihov sajt, u prvih pet meseci i to je samo Republika. Gde su ostali? Rashodi za putovanja premijera su rashodi koji vi vešto iznosite, vezano za rashode kabineta, ali ne iznosite rashode za rad zajedničkih poslova, avio-službu i sve ostalo, to ne iznosite. Isto tako, vrlo mudro i govorite o ozdravljenju. Kakvom ozdravljenju? Na osnovno pitanje niste odgovorili ni vi, a ni ministar. Kakvo ozdravljenje će se desiti u budžetu Republike Srbije, koji će dobiti određena sredstva ovim povećanjem preko leđa građana Srbije, da bi se smanjio deficit, i koji će se smanjiti, ali nikome ništa u Srbiji neće biti plaćeno, sem onima koji su interesno povezani sa vama. Dakle, imaćete manji deficit, bez plaćanja, bez transfera lokalnim samoupravama, povećanjem cena, smanjenjem prihoda od poreza koje ste podigli, apsolutno nijednu stvar niste sproveli za tri godine, da kažete da je uspešna. To je činjenica. Navedite jednu uspešnu stvar koju ste uradili, jednu, a možemo navesti puno uspešnih iz prošlosti i još više neuspešnih iz prošlosti. (Zoran Babić, s mesta: Koliki je deficit?) Deficit ćete smanjiti na nulu, što se mene tiče, svaka vam čast, ali će u Srbiji da svi umru od gladi. Tako možete smanjiti deficit vrlo lako, nema plaćanja, nema lekova kao sada, nema penzija, nema plata, ne može niko da plati nijedan račun, nema dotacija, tj. transfera lokalnim samoupravama, nema infrastrukturnih projekata, nema razvoja, nema fabrika, samo otpuštanja. Pa tako vam je super.
Hvala lepo. Potrošili ste vreme za repliku. Reč ima ministar Vujović.
Samo povodom podatka. Podatak koji navodite, odnosi se na opštu državu koja u sebe uključuje AP Vojvodinu, sve lokalne nivoe vlasti, koridore Srbije, puteve Srbije i to nije nadležnost ovog parlamenta. Nadležnost ovog parlamenta je republički budžet i ja sam citirao cifre koje sam rekao vrlo precizno i odnose se na plan i izvršenje republičkog budžeta, gde je smanjenje 11%. Mi smo planirali, kao što sam pomenuo cifru 26,7, ostvaruje 2,5 milijarde manje, znači, mi smo uštedeli u odnosu na plan 11%, a plan je već bio smanjenje. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, koristim priliku da u replici sa vama se obratim, jer mislim da građani Srbije od vas očekuju rešenja, a ne od onih koji danas pokušavaju da ih ubede da se uvodi namet na struju, zbog toga što je neko loše radio do 2012. godine. Rekli ste da je plan u budžetu ostvaren tako što imamo 11% troškova, u prva tri meseca, ako sam dobro razumeo? Hoćete mi reći jednu zemlju u svetu, gde se desi da se plan za 11% prevaziđe na jednu i drugu stranu i da kažemo da je taj plan bio realan i dobar? Ovo samo govori da ste loše planirali od samog početka. Dakle, 11% u tri meseca, to je na godišnjem nivou 45%, koliko, pet meseci, znači 25% na godišnjem nivou, plan.
Poslaniče, vi ste tražili repliku, ministar vas nije spomenuo, vi ste dobili repliku na izlaganje Zorana Babića.
Ne, ja se ne obraćam lično Babiću, mogu da repliciram…
Ali, ne, ne možete vi sada da se obraćate kome hoćete, možete samo meni, a da u stvari šaljete poruku Zoranu Babiću.
Ovde je bilo reči, uzeli ste mi 15 sekundi.
Da, ali mogu da vam oduzmem i dve minute, toliko znate, a pogotovo kada zloupotrebljavate Poslovnik. Znači, vi ne možete da polemišete sada sa ministrom Vujovićem, nego ste tražili da replicirate Zoranu Babiću.
Ali, meni je zabranjeno da se obraćam Babiću lično u parlamentu.
Nije duhovito. Dakle, meni se obraćate, a ministru Vujoviću je isto zabranjeno da se obraćate.
Onda ću se vama obratiti. Rečeno je da povećavamo akcize, da bi smanjili deficit. Šta se dešava gospodine ministre, odnosno gospođo predsedavajuća…
Zahvaljujem puno. Isključiću zato što sam ja razumela da tražite repliku samo da bi odgovorili Zoranu Babiću, jer vas je spomenuo, ne baš tako ni u lošem kontekstu, ali sam dozvolila u jednoj jedinoj rečenici, rekao je – ko ima prijatelja, i ko nema prijatelja. Puno vam hvala na razumevanju što ću voditi sednicu kako treba. Hvala puno. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, a to je replika na Borislava Stefanovića. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) (Dragan Šutanovac, s mesta: Kada ga je spomenuo?) Njih dvojica su replicirali direktno, znam šta radim, nemojte uopšte da brinete o tome. Vi ste mogli da odgovorite samo njemu što je rekao da nemate prijatelja, niste želeli, i hteli ste da produžite diskusiju. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Kada smo kod tih ekonomskih pokazatelja, priznajem da ne znam mnogo o ekonomiji, razlikujem „akscize“ od „akciza“, ali učim svakodnevno i spreman sam da priznam grešku, međutim, po tim ekonomskim pokazateljima, kada u jednoj državi, tri godine za redom, a mislim da će to potvrditi i gospodin Vujović, rast deficit, tada se pali crvena lampa, tada se kaže – dosta je i tada se uvode mere koje će taj rast deficita da zaustave i da ga smanjuju. Srbija je jedina zemlja na svetu, koja je pet godina za redom imala rast deficita, pet godina je čak i premijer, gospodin Cvetković, o nekim stvarima govorio na sednicama Vlade Republike Srbije, ali je bio preglasan od nekih ljudi koji su danas ovde, rečima – šta ti znaš, sa rečima – mora da se ide u nerealno povećanje i plata i raznih drugih stvari, samo i isključivo u političke svrhe. Kada govorimo o tim dobrim merama, 2012. godine, promenom vlasti u Srbiji, poštovani građani Republike Srbije, u budžetu Republike Srbije je bio likvidan za 15 dana, za 15 dana je ostalo novca u budžetu, za pola jedne plate, za pola jedne penzije, 15 dana smo bili daleko od totalnog kolapsa. Ono što reče kolega malopre – pa da, možete ali kada bi građani trpeli gladni i ne znam šta radili po Srbiji. Vaša politika ih je dovela na 15 dana od takvog scenarija.
Doktor Dušan Vujović ima prednost, ali samo ćete mi reći na koju repliku, kome replicirate? (Dušan Vujović, s mesta: Odgovaram na dva konkretna pitanja gospodinu Šutanovcu.) Ne može, zato što mu je bila oduzeta reč i on nije imao prava da vam se obraća. Mi smo sada u nekoj drugoj fazi, sada su replike u pitanju, ministre, pa zbog toga, malo je komplikovano to sve. Janko Veselinović ima pravo na repliku, pomenut je imenom i prezimenom. Izvolite.
Hvala predsednice. Od kada je 1881. godine zasijala prva sijalica u Beogradu, u kafani „Hamburg“, vlasnika Petra Jovanovića, nikome nije palo na pamet da uvede akcizu na električnu energiju. Dakle, od 1881. godine niko nije naplaćivao namet zato …
Poslaničke, bez ljutnje, da ne ispadnem sada ovde neka veštica. Vi ste tražili reč da replicirate Zoranu Babiću zato što vas je spomenuo imenom, prezimenom i rekao „preokrenuti“, a ovo drugo je to što želite da nadomestite svi vreme koje ste uspešno potrošili dok ste diskutovali. Znači, znamo svi kako se to radi, to jeste vešto, ali na meni je isto vešto da vas prekinem, ili ćete da demantujete ovo što je rekao poslanik a vi se smatrate prozvanim, a diskutovati sa ministrom nećete jer ja onda nemam prava da njemu nedam reč.
Ovo se odnosilo na diskusiju gospodina Babića, ali nastaviću…
Ne, samo tamo u kom smislu ste vi spomenuti, a sve ostalo se odnosilo na sve druge.
Gospodin Babić je pominjao…
Da ste „preokrenuti, poslanik Janko Veselinović“, samo ta rečenica je bila osnov.
Ne. Dakle, gospodin Babić je govorio o načinu i pravdao način na koji je ova Vlada uvodi akcizu na struju….
Puno vam hvala. Nije se odnosilo na vas, njegovo je pravo da iznese šta misli. Hvala vam puno. Zaključujem raspravu što se tiče liste poslanika. Pitam da li neko po članu 96. želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Ići ćemo redom, po veličini poslaničke grupe, mislim da je tako korektno.
Hvala predsednice. Bila je ova rasprava i nije se u argumentima odmaklo mnogo u odnosu na početak. Ja nisam uspeo da čujem obrazloženje zašto, ako su tako dobri i sjajni i bajni rezultati, ne kako vi ministre tvrdite, nego kolege koji će glasati za ovaj zakon, u stanju budžeta danas, zašto se uvodi jedan novi namet na građane koji treba da popunE budžet? Ako smo smanjili deficit budžeta gotovo na nula, zašto uvodimo novi namet građanima? Vi ste pokušali da date neko obrazloženje i ja sam ga razumeo. Možemo da pričamo sada da li je to što vi želite da postignete ovom merom dobro ili ne, ali nažalost od onih koji će glasati za ovaj zakon ništa nismo čuli od toga što ste vi rekli. Čuli samo da je bajno i sjajno, i da je za sve zaslužan Aleksandar Vučić, a ne oni penzioneri kojima je oduzeto pet, deset, petnaest, dvadeset posto, ne oni koji rade u državnoj upravi gotovo pola miliona ljudi, nastavnici, policajci, zdravstveni radnici, kojima je uzeto 10% od plate. Oni su jedini zaslužni. Toga priznanja njima, od strane poslanika koji će glasati za ovaj zakon nije bilo, nego je bilo ponovo starih priča o tome ko drži ili ne drži predizborno obećanje. Čuli smo podsećanje ministarke koja sedi tri godine u Vladi, ne toliko dugo kao vi, koja je rekla – smanjićemo cenu struje 2011. godine 20%, odmah čim dođemo na vlast. Tri godine je prošlo, od tada nije smanjeno ni 1%. Danas se povećava 12,33% kako ste izračunali. Kao što je ministar Stefanović govorio, neće biti smanjene penzije u februaru 2014. godine, pa su bile smanjene, odnosno smanjene su u oktobru. Vi ste nama ovde govorili, bili ste ovde kada smo raspravljali o „Beogradu na vodi“, slušali smo kako će projekat biti završen za četiri godine, posle ne za četiri, to je faza A1 nego za deset, a kada je potpisan ugovor vidimo da je 30 godina. Zašto sad mi vama da verujemo? Zašto građani da vam veruju? Pokazujete jednu ozbiljnu nedoslednost. Stalno ta priča kako je neko napravio javni dug, 15,4 milijarde evra je bilo stanje javnog duga u julu 2012. godine. Vi ste danas reklida je23,6. To je 8,2 milijarde povećano za tri godine. Prethodno povećanje je bilo nekih sedam, čini mi se, milijardi za četiri godine. Da li će to stati, da li će se taj trend promeniti, ja bih voleo da je tako, ali nisam siguran jer mi ovde govorimo o tome danas da li će stopa rasta BDP u Srbiji da bude minus 0,5 ili plus 0,5 ili negde oko nule. Pogledajte u okruženju, 3%, 3,5% u zemljama oko nas. Što se ne takmičimo sa njima nego sa imaginarnom nulom. Ko treba da promeni to stanje? Vlada koja je bila do 2012. godine ili ova Vlada koja već tri godine upravlja zemljom? Možete vi da se vraćate u tu 2012, 2010, 2011. godinu, ali gde je tu budućnost, gde je nešto što će da se desi da bi građani živeli bolje? Ja verujem da svi to želimo, ali ovo danas nije mera koja će doneti bolji život građana. Slušaćemo te priče da li će biti povećane plate ili penzije. One ne mogu da budu povećane, one prvo moraju da se vrate na nivo prilagođavanja, pre prilagođavanja, kako ste rekli, iz oktobra meseca prošle godine, a onda po zakonu recimo što se tiče penzija da budu povećanje, kako se već pravi ona formula za povećanje penzija svake godine, što je sada suspendovano. Onda, zaslugom i vašim dobrim radom da kažete - na sve to mi ćemo sada da povećamo još nešto. Ne možete da govorite – mi ćemo da povećamo penzije; a da ih prethodno ne vratite na onaj nivo koliki je bio pre smanjenja. Dok to ne uradite nema povećanja. Ja vas pitam još jednom, kada će biti rebalans budžeta? Ako je stanje tako dobro, vi ste u obavezi da ovde pre kraja godine imamo rebalans da vidimo šta se desilo, kako će taj višak para koji postoji, odnosno manjak manjka biti iskorišćen, kako su izvršene sve obaveze iz budžeta,. Da nemamo ovu diskusiju, da li vi kažete da 11% što se tiče budžeta, na sajt stoje drugi podaci, kažete da je to na nivou cele države? To je ozbiljna komplikovana rasprava, ni ja se u tome ne snalazim najbolje, ali je ovde mesto u kome treba da diskutujemo mi, svi poslanici, bez obzira na njihovo znanje o ekonomiji. Mi smo tu ispred građana da najbolje doprinesemo na način na koji znamo i umemo, da se donose što bolje odluke za njihov život. Ovo nije odluka od koje će građanima biti bolje ni trenutno ni u perspektivi. Ima drugih načina da se budžet popuni, da se smanji deficit i o tome želimo da razgovaramo. Hvala.
Reč ima dr Dušan Vujović.
Dobro, nekoliko se puta već danas vraćamo na iste stvari, pa ću redom pokušati brzo da vam objasnim. Znači, ovo što smo prvo oko toga da li dobro planiramo ili ne planiramo, mi planiramo u okviru ograničenja koje imamo u budžetskom sistemu, odnosno Zakonu o budžetskom sistemu, u načinu projektovanja prihoda, pošto smo ograničeni i obavezama i standardima koje nam nameću međunarodne organizacije i znanjima koje imamo o privredi. Ovo što smo kada smo donosili budžet, ja sam čini mi se rekao – nemojte da nam zamerite ako budemo imali bolje; pa smo još rekli – imaćemo rebalansa koliko bude trebalo. Rebalans je potreban samo onda ako imate deficit. Znači ovako, ako u toku fiskalne godine dođe do povećanja rashoda i izdataka ili smanjenja prihoda, budžet se uravnotežuje smanjenjem planiranih rashoda i izdataka i uvoženjem novih prihoda, to je rebalans. Mi imamo situaciju u kojoj rebalans nije potreban zato što ostvarujemo veće prihode, rekao sam za 42,3 milijarde veće prihode, ostvarujemo manje tekuće rashode za 26 milijardi i manje kapitalne rashode, čime se ne hvalimo, to je greška, ali ostvarujemo minus 8,5 milijardi. Ukupno 76,8 milijardi imamo poboljšanje. Znači, nemamo potrebe zbog deficita, ostvarujemo veće prihode i manje rashode. To je suprotno članu 47. Zakona o budžetskom sistemu. Drugo, nemamo potrebe, može da postoji situacija u kojoj nemate na aproprijacijama dovoljno sredstava, pa morate da vršite, budžetski zakon dozvoljava 10% preraspodele. Mi nemamo nigde tu situaciju. Kada budemo imali, onda ćemo se obratiti. Ali, da uporedim, jedno poređenje, lagodna situacija, 191 milijarda deficita vam je kao olimpijska norma, preskočili smo 2 metra i 191, otišli smo na olimpijadu, sad mi vi kažete nemojte da postavite rekord. Pa, skočili smo i postavili smo rekord i šta sad? Drugo, skočili smo jedanput i ovim akcizama želimo da ono što smo ostvarili za privih pet meseci, neke stvari tu jesu trajne, čini mi se stvari na strani prihoda, PDV, akciza i carina, ali neke stvari i nisu trajne, pogotovo ne one na strani rashoda i neke stvari na strani prihoda. Mi imamo 28,5 milijardi vanrednih prihoda javnih preduzeća. Očekujem da će biti najmanje polovina, ali to ne može niko da se kladi, pošto su javna preduzeća, sporo se restrukturiraju i nama su potrebni trajni izvori prihoda u strukturni budžet, tzv. oni koji se računaju za mere ekonomske politike, ulaze trajne obaveze, a to su obaveze prema penzionerima, prema zaposlenima u javnom sektoru, obaveze koje imamo prema ugovorima, kamate su deo tih ugovora itd. Imamo i trajne izvore prihoda koji su samo tvrdi izvori prihoda, a to su prihodi od PDV, carina, pri postojećim stopama i postojećem nivou ostvarivanja tih prihoda. Nama je potreban dopunski izvor tvrdih prihoda da bismo mogli sebi da stvorimo prostor da pričamo o onome što javnost očekuje, a to je realna, mala revizija, stimulativna revizija smanjenja plata i penzija, da bi ljudi osetili boljitak od svega onoga što rade. Prema tome, ja kažem, nama je akciza potrebna kao strukturna mera u ovommomentu. To je razlika između tekućeg, gde imamo rezultate kojima se hvalimo. Mi smo na nivou prvih pet meseci ostvarili deficit od svega 25 umesto 90, 75 miliona. Ako pogledate na nivou šest meseci, to će biti 30 umesto 107, ponovo 76-77 miliona. Znači, 600 miliona smo više ostvarili i to ako ništa ne uštedimo do kraja godine, nama će se deficit smanjiti sa 191 na 120, 115, 116 milijardi dinara. Za toliko ćemo se manje zadužiti. Za toliko ćemo pre pokrenuti učešće duga u društvenom proizvodu. Zza toliko ćemo stvoriti prostor da preokrenemo sve stvari i da ulažemo. Ima jako mnogo dobrih predloga, da ulažemo u nove izvore energije, ušteda energije i sve ostalo i to ćemo raditi. Samo nam Fond i mi sami ne možemo sebi da dozvolimo povećanje trajnih obaveza, a to su sve ove stvari koje radimo sa platama, penzijama i ostalo, bez trajnog izvora prihoda. To je onaj deo greške u prošlosti gde smo privremeno povećanje prihoda koristili da opravdamo trajne obaveze. E, to je, taj raskorak dovodi zemlju u krizu. Fiskalna konsolidacija je da to dovedemo u red, da smanjimo učešće deficita u društvenom proizvodu trajno i da preokrenemo učešće duga u društvenom proizvodu i to radimo. To neće dati samo po sebi ni ekonomski rast, to neće dati samo po sebi rešenje za gomilu naših problema, ali će stvoriti zdravu osnovu da sve to rešavamo i idemo napred, da konačno posle 20 i nešto godina stanemo na tvrdo, dođemo do kamena i krenemo napred. Bez toga velike strane investicije i poboljšanje finansiranja u Srbiji se neće dogoditi. Kod nas su danas još uvek kamatne marže 6-7%. Da ništa drugo u ovoj zemlji nije, da nemamo ni jedan drugi problem, to bi samo po sebi zaustavilo investicije. Prema tome, mi ovo sve radimo da bi smo ozdravili ovu privredu i doveli je u situaciju da će moći se da raste od malih preduzeća do velikih sistema, koji će moći u Srbiji da funkcionišu i rastu. Mi možemo da napravimo, možda, posebnu sesiju, gde ćemo imati ne raspravu o zakonima, nego da raspravljamo objašnjenje koncepta ekonomske politike i reforme koju nudimo. Prema tome, tu ima dosta stvari koje ja prihvatam da nisu jednostavne, ali je jako važno, veze između kratkoročnih i srednjoročnih mera su upravo takve. Zato imamo trogodišnji program da u prvoj godini smanjimo, pa da onda to prevedemo u trajne mere koje će nam omogućiti da što pre izađemo. Ako nastavimo ovom dinamikom, mi smanjujemo deficit godinu, godinu i po dana ranije nego što smo originalno planirali. Ponovo ćemo prebaciti normu, ali mislim da je to dobro. To jeste greška u planiranju, da kažem. Deo te greške, polovina, najmanje, ne bi nam dozvolili. Ne bi nam dozvolili projektovanje većih prihoda od onih koji su istorijski ostvareni zbog toga što Fond ima konzervativnu politiku i kaže – bolje manje nego više. I kod društvenog proizvoda, bolje manje nego više, jer ako precenite, onda ste u problemu. Drugo, jako važno, danas ste nekoliko puta pomenuli pitanje fiskalnih performansi 2012. i 2015. godine. Izvor na kom se to zasniva je izveštaj Fiskalnog saveta, koji govori o nekoj efikasnosti, a to je mnogo složenija mera. To je efikasnost prikupljanja prihoda. To nisu nužno prihodi, kako ih građani vide. To nije apsolutni iznos prihoda, nego iznos ostvarenih fiskalnih prihoda u odnosu na kapacitet privrede. Mi ćemo analizirati, ako želite, poslaćemo vam odgovor na poslaničko pitanje kako se to kreće i koje je naše objašnjenje takvih kretanja. Molim vas da primetite jedno, da je došlo do pada u 2013. godini, a u 2014. godini već do poboljšanja, ne velikog, ali do poboljšanja, a očekujemo da će i u 2015. godini, do sada. Ali, to je mnogo složenija mera. Ta ce-efikasnost, kojom je to računato, to je ipak jedna složenija ekonomska kategorija koju treba razumeti do kraja, jer ona meri koja bi bila baza prikupljanja PDV-a pri odgovarajućem nivou dohotka, pošto kod nas potrošnja stagnira zbog mera koje uvodimo. Onda se i ta mera ponaša mnogo sporije, odnosno sporije reaguje na poboljšanje. Konačno, samo da kažem jednu stvar, zbog građana Srbije, pitanje je održivosti mera. Ovo sve radimo zbog toga da bismo od kratkoročnih mera došli na dugoročne održive mere. Lako je odmah popustiti pojas onog momenta kada ste izgubili dva kilograma popustiti kaiš i ponovo se vratiti tamo gde ste bili. Nije naš problem bio, imali smo mi čak i fiskalne likvidnosti prošle godine dve milijarde i mogli smo lako da ne idemo na ovako drastične i nepopularne mere, ali mi ovo radimo zbog toga što želimo trajno ozdravljenje privrede Srbije. Kao što znate, makoromonetarne 2% inflacija, makrofiskalne 0,9% deficit, pa onda imamo rešenje preduzeća sa strukturnim problemima, koje su u Agenciji za privatizaciju. Nikome se to ne sviđa, ali to je rak-rana naše privrede 20, 30 godina. Niko od nas pojedinačno mislim da nije ni prisustvovao stvaranju tih problema. Sada sudelujemo svi u rešavanju. Konačno, javna preduzeća i reforma javne uprave. To su nam sve te krupne stvari koje moramo da rešimo. Ja razumem da je deo političke debate da svako prebacuje ili interpretira realnost u političkom svetlu, ali mislim da ovde treba da postoji makar deo tih mera koji je zajednički zadatak, gde svi moramo da izađemo iz ove situacije koja se dogodila postepenim razvojem događaja od 1989. godine, čini mi se, pa do danas. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Imate tri minuta i 21 sekundu.
Zahvaljujem. Za sam kraj, u ime poslaničke grupe SPS ću izneti nešto sa čim teško da se može sporiti i da se može polemisati od bilo koga i u ovoj sali. Nije realno očekivati i ne treba očekivati da građani blagonaklono prihvate mere koje mi uvodimo. Nije realno očekivati da te mere prihvate kao popularne. Nije realno očekivati da blagonaklono prihvate povećanje cena električne energije uvođenjem akciza na bilo kom nivou, u bilo kom iznosu, ali je i te kako realno očekivati da građani Republike Srbije razumeju razloge neophodnosti uvođenja ovih mera i da prihvate činjenice onakve kakve jesu, a činjenice su sledeće. Ove mere su, pre svega, usaglašene sa MMF-om, jer da nije bilo tog usaglašavanja, ne bi bilo modela uvođenja mera na ovaj način, kako to danas činimo. Druga činjenica je nesporna, a to je da se ovim merama doprinosi postizanje stabilnosti budžeta Republike Srbije. Treća činjenica koja, takođe, ne može da se dovodi u sumnju je činjenica da se stvaraju uslovi da se Elektroprivreda Srbije stabilizuje, kako ovim merama, tako i u postupku restrukturiranja. Danas je, na žalost, zloupotrebljena izjava ministra energetike Aleksandra Antića, i to grubo zloupotrebljena, izvlačenjem iz konteksta nečega što je on navodno izjavio, izjavio kao građanin. Ja moram da skrenem pažnju da je upravo Aleksandar Antić, kao jako odgovoran ministar u Vladi Republike Srbije, glasao za predlog ovog zakona i da je zajedno sa vama, uvaženi ministre, i obrazlagao ove upravo činjenice i razloge koji ukazuju na neophodnost uvođenja ovih mera. S toga, SPS nedvosmisleno podržava ove zakone, nedvosmisleno podržava uvođenje akciza. Ja ću ponoviti ono što sam danas rekao. Ako Hrvatska ima uvedene akcize preko 20 godina, ako Slovenija ima uvedene akcize preko 15 godina, a i jedna i druga država su prošle ono kroz šta sada mi prolazimo, jer mi ulazimo u postupak harmonizacije i želimo da sprovedemo postupak harmonizacije do kraja, a oni su postupak harmonizacije sproveli, pa su i pored toga što su harmonizovali svoju akciznu politiku sa fiskalnom politikom EU nastavili sa uvođenjem akciza, odnosno povećanja. Hrvatska vlada je uredbom regulisala pitanje povećanja akciza, a Slovenija, zarad informisanja građana, je to isto učinila tako što je dozvolila da do 50% akciza budu povećane. S toga, i za opoziciju SPS će se uvek vraćati u prošlost…
Hvala. Potrošili ste vreme.
Samo dve rečenice molim vas.
Da, ali već ste i to prošli.
Samo dve rečenice, molim vas. … uvek ćemo se vraćati u prošlost kako bi iz prošlosti izvukli one zaključke i pouke.
Hvala. Sada više ne mogu da vam dam vremena.
Molim vas, samo da završim.
Ne mogu zaista. Ne mogu. Kako sam rigidna prema drugima moram i prema vama. Mislim da ste iskoristili sve vreme danas. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić, tri minuta i 54 sekunde.
Zahvaljujem se, predsedavajuća. Poštovani ministre, kolege poslanici, danas da rezimiramo, imali smo najžučniju raspravu oko izmena i dopuna Zakona o akcizama, iako su predlozi zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu takođe bili jako bitni, pogotovo za reformu administracije i deo obaveza javnih preduzeća, kao i za deo koji se odnosi na administraciju po pitanju zemljišta, ali imali smo i potvrđivanje Konvencije koja se odnosi na nov sistem rada, kada govorimo o tranzitu roba i usluga, i to je ono što pokazuje da ova Vlada brine o izvoznicima. Ako pričamo o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, danas treba ekskluzivno svim građanima reći da je Nadzorni odbor Srbijagasa doneo odluku da će od 1. jula gas biti jeftiniji za 12,58%, što znači da ipak postoji jedan veliki stepen odgovornosti ove Vlade i u finansijskom smislu, a i u onom socijalnom smislu da gde god može da se nađe mogućnost, da se izađe u susret svim građanima, da negde gde može da se pojeftini i izađe u susret onima koji koriste različite vrste energenata, onda to i čini, pogotovo kada je u pitanju gas, jer kada idemo na energente, kao što je gas, znači da koristimo zdrave izvore energije i da mislimo na našu životnu sredinu. Kada govorimo o tome da pričamo o akcizama prvi put u parlamentu, onda treba reći da nikada do sada nijedna vlast nije želela o tome da razgovara na jedan transparentan način i zbog toga treba od sveg srca podržati ovakav zakon, ne samo zbog toga što on pokazuje volju da razgovara sa svim relevantnim subjektima, nego zbog toga što pokazuje visok stepen odgovornosti prema svima nama, a najpre prema državi. Veliki stepen odgovornosti onih koji su vladali do 2012. godine najbolje bi pokazali oni koji imaju pašnjake na Vračaru, koji bi mogli sisteme obnovljivih izvora energije da tamo gaje, da proizvode struju, da daju jedan dobar primer svima nama kako treba upotrebiti zelene površine, ali ako to nije u mogućnosti, ako su oko vas zgrade koje su vredne tri hiljade evra po kvadratu, onda treba biti realan i kazati da ste zloupotrebili ono što imate da biste prikazali manji porez za državu. Ako se tako ponašate, onda dajete primer građanima da ono što nije po zakonu treba da bude sankcionisano. Prema tome, zahvaljujemo se ministru finansija što je danas krajnje transparentno izašao sa predlogom ovih zakona, što je pokazao da odgovornost može da se podeli među svima nama, a da će građani Srbije sigurno imati koristi od ovakvih mera, jer već danas svi korisnici gasa imaće za onoliko koliko će električna struja biti povećana, po sistemu 7,5 akcize, a do 12,33 za električnu energiju, praktično za 12,58% će gas biti jeftiniji. Sa opravdanjem možemo da kažemo da ovaj set zakona treba da prihvatimo. Hvala.
Zahvaljujem. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 6. dnevnog reda. Prelazimo na objedinjenu raspravu po tačkama 7. i 8. dnevnog reda. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, a u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 170. stav 1, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstven pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dve zemlje i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o bavljenju plaćenim poslovima članova porodica zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim vladinim organizacijama. Da li ministar Dušan Vujović, kao predstavnik predlagača, želi reč? (Da) Reč ima ministar Dušan Vujović.
Želim samo kratko da kažem da je Sporazum o bezviznom režimu između Srbije i Moldavije standardni sporazum koji je Srbija sklopila sa velikim brojem zemalja i prema tome ne zahteva, čini mi se, nikakva dopunska objašnjenja, a Sporazum sa Finskom o dozvoljavanju, odnosno davanju prava supružnicima, ljudi zaposlenih u ambasadama i konzulatima da na teritoriji zemlje u kojoj se nalaze na službi imaju pravo na zapošljavanje, i to je tzv. standardni format ugovora koji je Srbija potpisala sa velikim brojem zemalja i mislim da proširenje i uključivanje Finske u taj sistem ne menja ništa pravno, ne menja ništa statusno, već samo dozvoljava Finskoj, koja je inače vrlo aktivan investitor u Srbiji, da ovde normalno obavlja sve poslove, pogotovo u konzularnom delu gde će njihovo prisustvo u regionima i u Srbiji biti primetnije. Znači, očekujem da podržimo to. Potpuno je standardni sporazum i u skladu je sa našim do sada potpisanim ugovorima. On poboljšava investicionu klimu u Srbiji, poboljšava uslove za rad diplomata u Srbiji. Za mene je jako značajno da primetimo da sve skandinavske zemlje, koje inače imaju vrlo stroge standarde, nalaze Srbiju vrlo prijemčivo prostorom sa dobrom investicionom klimom i očekujem da će ovo poboljšati kvalitet njihovog diplomatskog prisustva i poboljšati mogućnost za kvalitetne investicije u zemljama, gde rade „Erikson“ i slične kompanije, da u Srbiji razvijaju proizvodnju, odnosno svoje diplomatsko i ekonomsko prisustvo.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovana predsednice, prvo moram da izrazim čuđenje da smo danas u 15 do šest počeli raspravu o ovim tačkama dnevnog reda, ali dobro. To je moguće po Poslovniku i očigledna želja je da se o ovim sporazumima ne raspravlja mnogo. Oni jesu tipski. Ja se slažem. Ponoviću jednu od tipskih stvari koju smo već usvajali, čini mi se da je bila zemlja Švajcarska sa kojom je sličan sporazum, kao između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske. Pozdravio sam tada na taj način uvođenje i brakova, odnosno bračnih zajednica u kojima partneri nisu različitog pola. Naime, u članu 1. član porodice kaže - označava supružnika, registrovanog partnera u skladu sa zakonima zemlje odašiljanja i pod uslovima da je u tom svojstvu prijavljen od strane ministarstva stranih poslova države odašiljanja i da je nosilac diplomatske ili službene putne isprave. Kada smo to raspravljaliu tom sporazumu sa Švajcarskom bilo je nekih dilema, da li je to, odnosno kako to nije u skladu sa našim zakonima i sa našim svetonazorom i da li to treba ili ne treba, ja smatram da treba pozdravljam jer je to tako na ovaj zakon o potvrđivanju Sporazuma na mala vrata, da se takve bračne zajednice priznaju i verujem i nadam se da će tako biti i u našem zakonodavstvu ubrzo utvrđen. Hvala.
Da li neko još želi reč od predstavnika poslaničkih grupa? (Niko.) Prelazimo na listu. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Moram priznati da ja nisam dobio spisak govornika. Javljam se sa čuđenjem…
Vi ste se prijavili da govorite kao samostalni poslanik. Svakako govorite prvi.
Da, ali nisam dobio spisak govornika. Logično je da dobijem spisak govornika pre početka rasprave, da znam koji sam na listi, itd, itd. No, dobro vi ste verovatno imali nameru da ovaj deo…
Nemam ja nikakvu nameru. Produžen je rad u 16,00 časova na rad duži od 18,00 časova. Poslanici su dužni onda da rade i nemojte da implicirate nekom ko je nastavio da radi, da ima nameru ovakvu ili onakvu. Ako hoćete minut jedan pauze da dobijete … (Janko Veselinović, s mesta: U Poslovniku piše…) Nemojte se raspravljati sa mnom, vi niste dobili reč da se raspravljate sa mnom, nego ste dobili reč jer ste se prijavili još juče za ovu tačku. Onda ste trebali vi da čekate taj dan kada pređemo na tačku. Prema tome i ja mogu da govorim o drugim namerama. Određujem pauzu od 30 sekundi da dobijemo listu od nekoliko poslanika, pošto Janko Veselinović ne želi da iskoristi svoje pravo da govori, iako se prijavio prvi na listi. Zahvaljujem. Samo 30 sekundi, pošto nema mnogo prijavljenih. Doći će lista. Prvo dajte poslaniku Janku Veselinoviću tu listu. Po Poslovniku ne piše, treba da se daju liste, ne treba da se daju liste, nego su prijave merodavne, ali možemo raditi i mimo Poslovnika.
Jel mogu da nastavim?
Dovodite me u neprijatnu situaciju. Želite li da govorite o sporazumima ili ne želite?
Da želim.
Molim vas da vratimo vreme poslaniku Janku Veselinoviću da govori o sporazumima jer se predomislio. Izvolite poslaniče.
Dakle, mi smo danas imali raspravu o uvođenju nameta na električnu energiju. Sada pričamo o jednoj drugoj temi, o temi nažalost u kojoj ova Vlada nema uspeha, a to je spoljna politika. Činjenica je da mi stojimo, tapkamo, ako ne vraćamo se i koji korak nazad u evropskim integracijama. Ovde su pred nama dva sporazuma. Jedan je Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dveju zemalja, a drugi Sporazum je između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske. U svakom slučaju, sigurno će određeni broj građana iskoristiti mogućnost da bez viza odu u Moldaviju i svakako je to korisno za građane Srbije, istina mali broj građana putuje u Republiku Moldaviju. Sigurno da to neće uticati na položaj i standard građana Srbije kao što je pre podne uticala tačka o uvođenju nameta na električnu energiju, akciza i novog opterećenja budžeta građana Srbije koji sve teže žive. Verovatno im je teško da zamisle da idu u Moldaviju, naročito posle ovih mera predsednika Vlade, kada je onemogućio, odnosno moraju krišom da idu preko granice, ali moguće je da će jednog dana doći neka druga Vlada koja će podsticati putovanje u inostranstvo…
Moldavija i Finska, poslaniče.
Molim.
Moldavija i Finska su na dnevnom redu, pošto ste se prijavili još juče, verovatno znate nešto o zakonima, o sadržini sporazuma.
Tako je.
Dakle, ne govorimo o imigrantima nego sporazumima između…
Ne radi se predsednice o imigrantima…
Neću popustiti, između Srbije i Moldavije, kao i Sporazum između Srbije i Finske.
Dakle, između Srbije i Moldavije je zaključen Sporazum o ukidanju viza, dakle o slobodnom protoku, odnosno o prometu, prelasku, obilasku građana granice jedne i druge zemlje. Ja kažem da građani nemaju budžet da putuju van granica Srbije zato što su smanjene plate, penzije, zato što je ova Vlada osiromašila narod i zbog toga oni ne mogu da odu na letovanje ni na Palić. Ne mogu da odu ni na Borsko jezero, a ne u Moldaviju. Ja kažem da je ovo korisno, ali moguće za neki naredni period kada ova Vlada bude prošlost. Glasaću za ovaj sporazum, nije sporno. Pretpostavljam i ostali poslanici opozicije, ali kažem da građani neće imati korist od ovog sporazuma zato što nemaju u budžetu ni da dođu na Palić, a kamoli u Moldaviju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Ono na šta bih upozorio ovaj pokret za suncokret, da se iz ove naše države ne ide krišom nigde, da je naša zemlja slobodna zemlja, da je u našoj državi svako slobodan i može da ide gde god želi, kako god želi. To što nekome u ovom pokretu za suncokret ne odgovara promovisanje potencijala naše zemlje, meni kao patrioti, meni kao lokalnom patrioti, nekome ko dolazi iz najlepšeg turističkog mesta u Srbiji, a to je Vrnjačka banja, naravno da odgovara i naravno da sam se zdušno pridružio naporima premijera da jedan deo tih sredstava koje potrošimo van granica naše zemlje ostane u Srbiji. Takođe, upozorio bih pokret za suncokret da je spoljna politika nešto što najmanje treba kritikovati. Zajedničke sednice Vlade i sa Makedonijom, sa Mađarskom dva puta, sa Slovenijom, sa Republikom Srpskom, najbolji mogući odnosi sa Republikom Hrvatskom, sa Bugarskom, Rumunijom, Srbija je faktor stabilnosti u regionu, poštovana. Naročito posle poslednje izjave, hrabre i dostojanstvene izjave premijera Vlade da bi otišao u Srebrenicu da se pokloni senima ubijenih. Taj licemerni osmeh u ovom pokretu za suncokret pokazuje samo mržnju, jer neko radi bolje, neko radi kvalitetnije, zato što je Beograd dobra destinacija za posetu i gospođe Merkel i gospodina Putina. Zato što je gospodin Aleksandar Vučić rado viđen gost i u Briselu i u Berlinu, i u Parizu i u Vašingtonu i u Moskvi.
Hvala, vreme je isteklo.
A suncokret neka razmišlja o tome kako vode politiku od jutra do mraka.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, replika.
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, smatram da ste morali opomenuti i prekinuti gospodina Babića koji je odlazak u Srebrenicu vezao za turističko putovanje. Odlazak u Srebrenicu nije turističko putovanje, to je možda bilo u njegovoj SRS, turističko putovanje.
Poslaniče, prekinuću ovo danas. Ovo nema nikakvog smisla.
Dakle, kakve veze ima odlazak u Srebrenicu sa Sporazumom sa Moldavijom?
Ja ću prekinuti ovakav način diskusije o ovoj tački dnevnog reda. Neću odustati da diskutujemo o tome. Nema više ni replike, ništa više. Zaista takva pitanja nećemo zloupotrebljavati, niti ćemo koristiti u dnevno-političke svrhe da bi jedni drugima zadavali udarce ispod pojasa, bez obzira ko govori. Reč dajem narodnoj poslanici Gordani Topić.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, ministre, kolege narodni poslanici i poslanice u današnjem obraćanju govoriću o sporazumima Republike Srbije i Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dveju zemalja i Sporazumu sa Republikom Finskom o bavljenju plaćenim poslovima članovima porodice… (Janko Veselinović, s mesta: Predsednice, niste čuli kada je rekao – džukelo jedna?)
Hoćete biti ljubazni da se sklonite. Možemo o svemu da razgovaramo nakon sednice.
…zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim vladinim organizacijama. Što se tiče Sporazuma sa Republikom Moldavijom, a inače u međudržavnim odnosima zaključivanjem bilateralnih sporazuma kojima se ukidaju vize se smatra značajnim korakom u pravcu staranja što povoljnijih uslova za dalje unapređivanje političkih odnosa i svestrane saradnje u ekonomskoj, kulturnoj, naučnoj i drugim oblastima od međunarodnog interesa i značaja. U tom pravcu se kreće i spoljna politika Srbije. Naš cilj je da se sa što većim brojem država, a posebno država u okruženju pre svega ostvarimo bezvizni režim koji pojednostavljuje i pojeftinjuje procedure neophodne za kretanje ljudi iz jedne u drugu državu. Inače, Moldavija je jedna od potpisnica CEFTA sporazuma tako da je za unapređenje ukupne, državne, privredne, kulturne i saradnje u drugim oblastima veoma važna pojednostavljenje ulaznih i izlaznih procedura. Inače se poslednjih godina privredna saradnja Srbije i Moldavije intenzivira, tako da je od 2010. godine do početka 2014. godine izvoz u Moldaviju porastao sa 5,4 na 14,7% tako da je bezvizni režim još jedan motiv više da se spoljno trgovinska razmena sa Moldavijom još više unapredi, a ovo je jedan od načina ovaj današnji sporazum. Što se tiče Sporazuma Republike Srbije i Republike Finske o zapošljavanju članova porodice službenika države, tj. diplomatskog i drugog osoblja uz naknadu u skladu sa propisima zemlje u kojoj se traži zaposlenje bitno je naglasiti i osnovni cilj ovog sporazuma, a to je očuvanje normalnog porodičnog života diplomatskog konzularnih predstavnika, držanje porodica na okupu što značajno utiče i na bolji efekat rada što doprinosi, a što je i prirodno da porodica bude na okupu. Kada se radi o obavljanju plaćenog posla člana porodice službenika države odašiljane, potrebno je pokrenuti postupak, tj. podnošenje zahteva za obavljanje plaćenog posla Ministarstvu spoljnih poslova države prijema koja nakon utvrđivanja da ne postoji smetanje obavljanje diplomatskog konzularnog predstavništva države obaveštava da lice može obavljati plaćeni posao u skladu sa propisima države u koju dolazi, u ovom slučaju to je Republika Finska. O prestanku službe dužnost prestaje i važenje ovog odobrenja, kao i raskidom ovog sporazuma. Takođe, taj član porodice ne uživa imunitet od građanske i upravne nadležnosti ili eventualne presude, što je jedna od svrha ovog sporazuma, ograničavanje privilegija koje bi im inače pripadale prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim i konzularnim odnosima. Sporazum je način da se pravilno reši problem supružnika koji zbog zapostavljanja karijere ne žele da napuste posao i prate bračnog druga koji je poslat u inostranstvo radi obavljanja konzularnih poslova, a znamo koliko je značajan značaj očuvanja porodice i zajedničkog života njenih članova, a posebno kada su tu i deca. U danu za glasanje poslanička grupa SPS glasaće za ova dva sporazuma.
Reč ima Zoran Živković. Nije tu. Reč ima Milan Petrić. Nije tu. Reč ima Milija Miletić.
Hvala uvažena predsednice. Poštovani ministre, kolege poslanici, uvaženi građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz najlepše Opštine Svrljig koja se nalazi pored najlepšeg grada, a to je grad Niš i govoriću o Sporazumu o ukidanju viza između Republike Srbije i Republike Moldavije. Ovo je još jedan dobar gest i potez naše Vlade jer na ovaj način želimo da približimo naše dve zemlje i na taj način da približimo građane naših dveju zemalja. Moldavija je prepoznatljiva po tome što je to poljoprivredna zemlja, a ja dolazim ispred Ujedinjene seljačke stranke i uvek ću govoriti o poljoprivredi jer je to naš najbolji i najlepši resurs po kome možemo da radimo, da živimo i normalno na ovaj način poljoprivrednici Srbije mogu da sarađuju sa poljoprivrednicima iz Moldavije i da zajedno radimo na poboljšanju uslova u poljoprivredi i kod nas i u Moldaviji. Inače, Moldavija je prepoznatljiva po tome što je to, rekao sam, mala poljoprivredna zemlja koja ima 12% prekrivenost teritorije pod šumom i najveći deo jesu obradive površine. Bavim se proizvodnjom grožđa, voća i povrća i na taj način ljudi u Moldaviji mogu lakše da dođu kod nas u Srbiju i da razmenimo iskustva i kulturu i sve ono što je potrebno, a najbitnija stvar jeste da se razmene proizvodi. Kao prvo, uvek sam govorio da su to poljoprivredni proizvodi. Da ne dužim mislim da je ovo stvarno dobra stvar da se napravi ovaj sporazum o ukidanju viza i ja ću kao predstavnik Ujedinjene seljačke stranke sa liste SNS glasati za ove sporazume jer mislim da je najbolje za našu Srbiju, a to jeste da svi mi imamo slobodu da odemo kad god želimo i hoćemo u bilo koju zemlju, a sada to radimo sa Moldavijom. Još jednom, glasaću za ovaj sporazum.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Dakle, u najkraćem ispred SNS. Pozdravljam sporazume koji su danas na dnevnom redu i upućujem nedvosmislenu podršku kada je reč o Sporazumu kojim se ukidaju vize za Republiku Moldaviju. Svakako je reč o nedvosmisleno korisnoj stvari, korisnoj za naše građane. Do sada su postojale relaksacije u viznom režimu za nosioce službenih i diplomatskih pasoša kada je reč o Republici Moldaviji, a nakon stupanja na snagu ovog sporazuma to će važiti i za sve ostale pasoše. U tom smislu, reč je o interesu, jasnom interesu Republike Srbije. Kada je reč o bilo kojoj državi na ovom svetu, kada pogledamo kartu sveta i proanaliziramo situaciju sa postojanjem, odnosno nepostojanjem viznog režima za građane Republike Srbije, situacija danas stoji bolje nego ikada od kada Srbija postoji kao samostalna država. Na ovaj način je nakon ovog sporazuma lepo i zaokružen kontinentalni deo evropskog prostora. Takođe, velika prostranstva Azije su u istoj zelenoj boji na toj karti sveta, karti na kojoj zelena boja predstavlja zemlje sa kojima nam vize nisu potrebne. Svakako ćemo raditi na tome da pokrivenost bude još veća kada je reč o čitavoj planeti. Kada je reč o drugom sporazumu, Sporazumu koji se tiče odnosa između naše Vlade i Vlade Finske po pitanju bavljenja plaćenim poslovima članova porodica zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim vladinim organizacijama, dakle, samo i strogo u okviru suštine sporazuma, koja se svakako ne odnosi na bilo kakvo redefinisanje bračnih zajednica, daleko od toga. Dakle, svaka zemlja sa svoje strane ima posebna svoja pravila i apsolutno nije uputno ulaziti u problematiku one druge strane. Mi se svakako držimo onoga što važi u Republici Srbiji i njeni su zakoni po ovom pitanju jasni. Suštinu sporazuma je izvanredno objasnila koleginica Topić i tu nema zaista šta da se doda. Reč je o meri koja se primenjuje recipročno, to je savremena tendencija i svako je primenjuje sa strane zaštite interesa sopstvenih zaposlenih, odnosno njihovih porodica, a sa ciljem da se omogući da zaposlene porodice prate u ovoj vrsti misije i na ovoj vrsti poslova, kako bi se ne samo naše porodice osnažile i održale na okupu, već i kako bi posao bio sutra efikasniji, jer je poznato da su ljudi koje porodice prate na ovakvoj vrsti zaduženja angažovani bolje i njihovi rezultati su kvalitetni. Sve ovo svakako, još jedan kratak komentar sa moje strane na samom kraju, nema mnogo veze sa onim što je bilo prilike da se čuje pre par minuta. Da li je ili nije Srbija danas bolje nego ikada u poziciji što se tiče evropskih integracija, to je vrlo jednostavna stvar i lako proverljiva. Nije uopšte teško utvrditi gde se nalazimo danas, a gde smo bili u bilo kom drugom periodu, u periodu bilo koje druge vlade na vlasti, na čelu države. Dakle, da je danas bolje nego ikada jasno je kao noć i kao dan. Ali, svakako ima puno veze sa našom spoljnopolitičkom pozicijom i našim uspesima, koji su brojni i o kojima svedočanstva takođe možemo da pronađemo na dnevnoj bazi i oni nemaju veze samo sa odnosom najsnažnijih evropskih država prema nama, koji su danas praćeni mnogo višim nivoom poštovanja nego što je to bio slučaj ranije, pre stupanja na dužnost ove Vlade. On se ne meri samo onim nivoom regionalne saradnje i razumevanja u okviru ovog našeg dela kontinenta, koji je svakako bolji nego što je bio bilo kada ranije i za vreme mandata bilo koje vlade, on se između ostalog, dame i gospodo, meri i ovim sporazumima. Ovakve sporazume mi samo u ovom sazivu ne radimo prvi put i uveren sam da ih ne radimo ni poslednji put. Ovakvih rezultata i prilika da se pohvalimo nečim dobrim imaćemo još pregršt. Hvala vam lepo.
Hvala. Listu govornika smo iscrpeli. Da li neko po članu 96. želi da se javi? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres. Pošto smo obavili zajednički jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlozima zakona. Nastavljamo sa radom u sredu, u 10.00 časova, raspravom o amandmanima. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 95 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: prof. dr Žarko Obradović, mr Dejan Radenković, Stefana Miladinović, Marjana Maraš, prof. dr Branko Đurović i prof. dr Vesna Besarović. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: dr Dušan Vujović, ministar finansija, Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, dr Nataša Kovačević, vršilac dužnosti pomoćnika ministra finansija, dr Anastazija Tanja Đelić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija i Sonja Nikolić, viši savetnik u Ministarstvu finansija. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: prof. dr Janko Veselinović, Ivan Jovanović, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Vesna Martinović i Aida Ćorović, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim samo za pauzu od pet minuta da proverimo zašto još nije ušao u salu ministar, pošto je ministar malopre bio tu ispred zgrade. Samo toliko, da fizički proverimo gde se zadržao. [[Posle pauze]] Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Reč ima dr Janko Veselinović.