Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 72 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 129 narodnih poslanika i da imamo uslove za dalji rad. Stavljam na glasanje zapisnik Četvrte sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije od 18, 19, 23, 24. i 25. aprila ove godine. Zaključujem glasanje: za – 126 poslanika, nisu glasala četiri poslanika. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik. Stavljam na glasanje zapisnik Petog redovnog zasedanja od maja meseca. Zaključujem glasanje: za – 129 poslanika. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik. Stavljam na glasanje zapisnik Šeste sednice redovnog zasedanja od 22, 23, 24. i 29. maja meseca. Zaključujem glasanje: za – 129 poslanika. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik. Stavljam na glasanje zapisnik Dvadeset druge Posebne sednice, od 27. i 28. maja. Zaključujem glasanje: za – 128 poslanika. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik. Stavljam na glasanje zapisnika Dvadeset treće Posebne sednice u Jedanaestom sazivu, održane 3. juna. Zaključujem glasanje: za – 127 poslanika. Konstatujem da smo usvojili Zapisnik. U sazivu ove sednice koji vam dostavljen sadržan je Predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, potrebno je da odlučimo o predlozima za dopunu dnevnog reda i spajanju rasprave. Dajem kolegi mikrofon da vodi dalje sednicu.
Narodni poslanik Nemanja Šarović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa ubistvom i političkom pozadinom ubistva Zorana Đinđića, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. decembra 2016. godine. Da li narodni poslanik Nemanja Šarović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 132 od ukupno 133 prisutna narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u vezi sa pritiscima na državne organe i kršenje zakona tokom izbora za narodne poslanike u Narodnoj skupštini, održanih 2016. godine, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Nemanja Šarović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 poslanika, koliko je i prisutno. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Božidar Delić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o pravima boraca i porodica poginulih i nestalih boraca, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. novembra 2017. godine. Da li narodni poslanik Božidar Delić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Porodičnog zakona, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Vjerica Radeta želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo svakodnevno svedoci, pre svega iz medija, o teškim situacijama dece u Srbiji, određenog broja dece. Uglavnom se radi o višečlanim porodicama, o deci koja su iz ovog ili onog razloga ostala bez oba ili bez jednog roditelja, žive najčešće sa babom ili dedom u toliko nehumanim uslovima da normalan čovek ne može ni da pogleda u kakvim uslovima žive ta deca. S druge strane, mi stalno slušamo od predstavnika vlasti kako treba da se uradi sve i kako će se uraditi ne znam tačno šta, da se poboljša, odnosno poveća natalitet u Srbiji, ali mi, očigledno, dovoljno, odnosno vi ne vodite računa ni o već rođenoj deci. Koliko god se to često pojavljuje u medijima, u suštini te teške životne situacije te dece nisu toliko brojne da ne bi mogle da se reše. Ovaj naš predlog za izmenu Porodičnog zakona samo je inicijativa da se taj predlog uzme u razmatranje i da se ozbiljno preradi. Recimo, kada su pitanju ta deca koja na kraju neki od njih koji stignu u novine, dobiju kuću tako što neke kompanije ili neki ljudi, pojedinci, daju određena sredstva pa ta deca dobiju neku kuću, stan itd. Umesto da se ta obaveza podeli po lokalnim samoupravama, jer sigurno da nema toliko takve dece koja žive u kućama koje prokišnjavaju, gde su umesto prozorskih stakala stavlja najlon, nema ih toliko mnogo da lokalne samouprave ne bi mogle da reše te probleme. Prosto je neverovatno da centri za socijalni rad po opštinama, da ti službenici mesnih zajednica, da lokalne samouprave nemaju podatke o takvim porodicama, i da ne odvajaju sredstva da se ti problemi reše, a ne da se rešavaju u novinama za one kod kojih, eto, nekakve u tako teškoj situaciji, srećne okolnosti učine da se nađu u nekim medijima. Mi dakle, moramo ozbiljno da se pozabavimo problemom porodice, problemom dece, dece koja su siromašna, i nije rešenje samo da se dete da u neku hraniteljsku porodicu i da ta hraniteljska porodica, to ponavljamo iz sednice u sednicu, dobija 50 hiljada dinara za svako dete, a sa 50 hiljada dinara mesečno koje bi dobijale te porodice dete bi raslo u sredini kojoj zaista pripada i gde bi pre svega bilo okruženo ljubavlju i pažnjom. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133, od ukupno prisutnih 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Vjerica Radeta želi reč? (Da) Izvolite.
Dostojanstvo Narodne skupštine ugrožavaju pre svega narodni poslanici, a pre svega zbog činjenice da imamo na snazi Zakon o izboru narodnih poslanika, koji je promenjen 2008. godine, koji je vrlo čudno stavio poslanički mandat na raspolaganje onome ko je mandat dobio sa liste određene stranke. Mi smo bili protiv tih izmena i kada se to dešavalo, jer smo znali da to znači političku trgovinu, da to znači nešto što je apsolutno neprihvatljivo i mi smo danas u situaciji da ne znamo ni koliko imamo poslaničkih grupa, ni šta zapravo predstavljaju neke poslaničke grupe, koje se legitimišu i predstavljaju da su poslanici predstavnici nekih stranaka koje nisu ni učestvovale na izborima, koje nisu ni postojale u vreme održavanja izbora. Onda imamo situaciju da se i građani pitaju kakva je to Narodna skupština u kojoj se ne zna ni ko pije ni ko plaća. Mi već godinu dana pokušavamo da urazumimo skupštinsku većinu da se izmeni taj član zakona, da se vrati ustavna odredba i da se narodnom poslaniku omogući da, ako želi svoj mandat stavi na raspolaganje stranci sa čije je liste izabran za narodnog poslanika. Verujte, nema ništa, pre svega je ustavno, ali nema ništa normalnije i prirodnije od toga. Ako neko ko je na listi poslanika, kaže – ja neću staviti svoj mandat na raspolaganje stranci, onda je stvar te stranke i nekoga ko je normalan ili nije normalan da takvog stavi na listu, jer takav unapred pokazuje da mu ne pada napamet da poštuje tu listu, tu stranku, politički program pre svega, koji ga je doveo u Narodnu Skupštinu. Ne vidimo ni dalje zašto ne prihvatite, znate, ako vam se desi, ovi razni stranci što vam dolaze svaki čas i što vam daju ovakve ili onakve naloge, ako vas desi da oni tako nešto nalože kada budu shvatili, kada dođu sad ovih dana, kakva je papazjanija u Narodnoj skupštini, onda ćete svakako prihvatiti bez mnogo pitanja i bez mnogo objašnjenja. Mi vam predlažemo, ne zbog SRS, već zbog građana Srbije, zbog birača, zbog ugleda Narodne skupštine, da se taj član zakona izmeni i da znamo već od narednih izbora, da znamo da onaj ko uđe sa neke liste u Narodnu skupštinu, da može da deluje samo u okviru te poslaničke grupe. Ako mu se ne sviđa neka ide, ali neka ostavi mandat, jer mandati se dobijaju na osnovu predizbornih programa, na osnovu programa koji vode političke stranke ili koalicije koje izlaze na izbore. Mandate niko u ovoj sali niti je dobio, niti će dobiti na lično ime, bar dok je ovaj zakon na snazi. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 126 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 135. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o radu, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović, želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 135 narodnih poslanika. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o državljanstvu Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, želi reč? (Da) Izvolite.
Slučaj gradonačelnika Kotora, jednog od predsednika srpskih stranaka, takođe u Crnoj Gori, su samo neki od primera kako Srbi pod režimom mafijaša i srbomrsca Mila Đukanovića moraju da trpe teror zbog toga što izražavaju svoju pripadnost srpskom nacionalnom korpusu i zbog činjenice da mnogi od njih žele da uz državljanstvo Crne Gore, gde žive, imaju i državljanstvo Republike Srbije kao svoje matične države. Dame i gospodo narodni poslanici, podsećam vas da smo posle donošenja Ustava 2006. godine odmah imali usvajanje Zakona o državljanstvu, čiju izmenu ovog člana tražimo. Insistirali smo na tome da svako ko oseća pripadnost Srbiji i u svojoj izjavi kaže da državu Srbiju smatra kao svoju maticu, može da zatraži upis u državljanstvo Republike Srbije. Međutim, taj proces je mukotrpan zbog činjenice da te administrativne barijere, dugotrajne provere, razne procedure onemogućavaju i Srbe iz Crne Gore gde su izuzetno ugroženi, ugrožena je i sprska ćirilica, nasrću mafijaši i izdajnici Mila Đukanovića na Srpsku pravoslavnu crkvu, isteruju ljude sa posla zato što pripadaju srpskom narodu. Zato je potrebno, a i zbog Srba iz Republike Srpske, a njih je preko 50 hiljada podnelo zahtev za dobijanje državljanstva Republike Srbije, zbog zapošljavanja, zbog studiranja, zbog svega onoga što mogu da dobiju. Na kraju krajeva, i specijalni odnosi koje ima Srbija sa Republikom Srpskom ukazuju na to da mi moramo da dajemo svaku mogućnost i našim sunarodnicima iz Republike Srpske ako žele da se odmah upišu u državljanstvo Republike Srbije. Zašto onda čekaju po dve ili tri godine? Zašto po završetku fakulteta oni ne mogu da zasnuju radni odnos, ne mogu da dobiju sve ono drugo što mogu građani Srbije koji su državljani Republike Srbije? Zato je potrebno da se rok za konačno odlučivanje u postupku dobijanja državljanstva ograniči na šest meseci. Šest meseci je sasvim dovoljan period da se izvrše sve neophodne bezbednosne i druge provere i da se na osnovu dokumentacije koji su Srbi iz Crne Gore, iz Republike Srpske, a i iz dijaspore, dakle širom sveta, mnogi od njih to žele, podneli nadležnom Ministarstvu unutrašnjih poslova, odnosno jedinici da im se da mogućnost da posle šest meseci, odnosno najkasnije do šest meseci budu upisani u knjigu državljana Republike Srbije. Zato vas pozivam da prihvatite ovu izmenu člana.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 130 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Ružica Nikolić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o presađivanju ljudskih organa, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Ružica Nikolić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Filip Stojanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o graničnoj kontroli, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Filip Stojanović želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o graničnoj kontroli i tražim da se on uvrsti u dnevni red današnje sednice. Svima je poznato da su najvažnije karakteristike svake zemlje njene međunarodno priznate granice kojima je ona odvojena od drugih zemalja, odnosno od svojih suseda. Država Srbija ima definisane i međunarodno priznate granice prema svojim susedima. Granice države Srbije prema svom južnom susedu, odnosno Albaniji, definisane su Rezolucijom 1244 koju je doneo Savet bezbednosti UN. Nažalost, Srbija je jedna od retkih zemalja kojoj je nasilno otet deo teritorije od strane 19 država NATO pakta, te kao i neke druge države koje žele da legalizuju stanje okupacije i da granice AP Kosova i Metohije prema ostatku Srbije proglase kao međunarodne granice. Mi u SRS smo svesni okolnosti pod kojima je došlo do ovoga. Mi ne krivimo aktuelni režim zbog situacije u kojoj se našlo Kosovo i Metohija, ali krivimo zbog nečeg drugog. Naime, rukovodeći organi Republike Srbije moraju neprestano insistirati na Rezoluciji 1244 koja garantuje celovitost državne teritorije Republike Srbije. Međutim, do sada nismo videli da ovaj režim insistira na Rezoluciji 1244 i to smatramo nedopustivim. Podsećam vas da po toj Rezoluciji Srbija ima pravo da na granici prema Albaniji rasporedi 1.000 pripadnika svojih snaga bezbednosti. Kao čovek koji je rođen na Kosovu i Metohiji, koji je do nasilnog egzodusa dole proveo ceo svoj život, uvek ću tražiti od svih režima da insistira na poštovanju Rezolucije 1244. Ovo tim pre što se međunarodne okolnosti polako menjaju u našu korist i uveren sam da nećemo dugo čekati dan kada će Kosovo i Metohija ponovo biti integrisano sa ostatkom Republike Srbije. Zato oko državne teritorije ne bi smelo da bude nikakvih kompromisa, dok se o svim drugim temama može razgovarati sa Albancima, a vidite da i Republika Hrvatska pokazuje neskrivene aspiracije prema delu naše teritorije koji se nalazi na levoj obali Dunava. Po ovom pitanju režim mora biti beskompromisan, ne pristajući ni na kakve pregovore ili dogovore na ovu temu. Zato smatram da će se usvajanjem ovog zakona koji sam ja predložio stvoriti jasne pretpostavke i neophodnost što skorijeg stavljanja okupiranog dela naše teritorije pod našu punu kontrolu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Stojanoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 130 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tomislav Ljubenović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Tomislav Ljubenović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dubravko Bojić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Dubravko Bojić želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, evo već ne znam po koji put kroz dopunu dnevnog reda govorim o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama i odmah da kažem da je dobro da se priča o ovoj temi, kako bi se sa više aspekata objasnio ili osvetlio ovaj fenomen. Da se podsetimo, psihoaktivne kontrolisane supstance čine opojne droge ili narkotici, psihotropne supstance, proizvodi biljnog porekla koji imaju psihoaktivno dejstvo i druge psihoaktivne supstance. Kako opojne droge ili narkotici deluju primarno na nervni sistem, izazivajući osećaj smanjenja bola, stanje pospanosti ili budnosti, slabljenje motornih funkcija i druge patološke i funkcionalne promene centralnog nervnog sistema, dotle ove tzv. nove sintetičke droge nepoznatog su sastava i veoma su opasne. One se spravljaju u priručnim i priučenim laboratorijama, veoma skromnog ili nikakvog tehničkog i naučnog kapaciteta. Imaju veoma štetno dejstvo na rad srca, mogu dovesti do infarkta, mogu dovesti do prestanka rada srca, izazivaju opasna unutrašnja krvarenja, a mogu i dovesti do prestanka rada bubrega. Ove droge se proizvode, rekao sam, u ovim laboratorijama od biljaka koje se gaje, od kućnih uslova, počev od garaža, podruma, terasa, zatim u baštama, njivama, poljima. Posebno su opasne za školsku populaciju, populaciju bez svog bazičnog modaliteta, koja u traganju za svojim izrazom, za svojim autentičnim identitetom, nažalost, često nije u stanju da se odupre tom socijalnom pritisku, tom pritisku sredine ili grupe da proba i tako rizikuje da postane konzument, a neretko i zavisnik. Moram da kažem da droge nikad više, a njena cena nikad jeftinija. Nekad je ona bila dostupna samo manjoj grupi privilegovanih i konzumirala se u elitnim klubovima, kafićima, na elitnim splavovima itd. Danas je ona zbog svoje cene opšte dostupna. Droga u našu zemlju najčešće ulazi iz Albanije preko Kosova, pa je tako Albanija evropska Kolumbija, a Priština evropski Medeljin. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 131, od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Da li narodni poslanik Zoran Despotović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137, od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Da li narodni poslanik Sreto Perić želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, kada smo 2011. godine snagom argumenata žestoko kritikovali Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju koji je predložila DS, mnogi građani Srbije nisu razumeli i smatrali su da je to preoštra kritika. Međutim, primenom tog zakona sve do 2015. i 2015. godine izmenama i dopunama tog zakona mogli su da se uvere koliko je taj zakon poguban za njih, za građane Srbije. Ima malo problema što mnogi od narodnih poslanika nemaju razumevanja za opasnosti koje dolaze iz tog zakona i misle da oni nikada neće doći pod taj udar zakona. Neke od naših kolega koji su bili poslanici u ovoj Skupštini do 2008. godine možda su takođe mislili, međutim, u prošloj godini su imali problema, to je porodica Aksentijević, na jedan, ja bih rekao, neljudski, necivilizovani način su osetili na svojoj koži šta to znači kada jedan ovakav zakon postoji u pravnom saobraćaju države Srbije. Izvršitelji su postali gluvi i slepi na stanje u kojem žive građani Srbije i na zloupotrebu koja se stalno dešava povodom primene tog zakona. Mnoge porodice u Srbiji, mnogi pojedinci su osetili šta znači imati ovakav zakon u primeni. Recimo, porodica Delić iz Prijepolja, gde je ta četvoročlana porodica, uključujući oca i njegovo četvoro dece, kao solidarni dužnici za smetanje poseda i kada je dosuđena naknada bila realizovana od strane jednog od njih četvoro, onda je sudija koji je bio izvršni sudija obavezao i drugih troje članova porodice da plate isti taj iznos. Čini mi se da i neke sudije zdušno podržavaju, ja bih rekao, svirepe izvršitelje, možda svi od 217, koliko ih ima postavljenih, nisu takvi, ali najveći broj jeste. Naglo bogaćenje tih javnih izvršitelja, postoje vrsne sudije u sistemu pravosuđa u Srbiji, postoje advokati koji su najpre bili sudije pa kasnije advokati, koji godinama rade taj posao veoma stručno i odgovorno, ali njihova bogatstva ne mogu da se mere u odnosu na javne izvršitelje, čija je istorija kod nas samo nekoliko godina. Iako je pre letnje pauze bio Zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju i obezbeđenju i gospođa ministar Nela Kuburović je rekla da, po tom zakonu, javni izvršitelji i zaposlena lica u kancelarijama javnih izvršitelja ne mogu se pojavljivati kao kupci kada su u pitanju oduzeti stanovi i druge nekretnine, lično, direktno i na njihovo ime, to je tačno. Ali, znam primer, a znate i vi sigurno da postoje, da li javni izvršitelji ili njihovi saradnici koji kupuju nekretnine iz predmeta po kojima su postupali, tako što se one kupuju i uknjiže na ime njihove tetke, strine, rođaka ili nekog drugog. Mislim da koliko god je uporna SNS, pre svih, da ne prihvati ovaj predlog zakona, SRS će biti još više uporna da ovaj zakon stavimo van snage. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 127, od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da.) Izvolite, kolega Saviću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam da se dnevni red ovog zasedanja dopuni Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima. Udžbenici su suviše ozbiljna stvar da bi se tek tako mogli prepustiti slučaju, na udžbenicima odrastaju naša deca, naše generacije, formiraju svoje životne stavove, svoje mišljenje i sve ostalo. Svi režimi su se trudili da onim udžbenicima koji obrađuju društvene nauke daju neku ideološku nijansu koja će ići u prilog tom režimu i njegovim stavovima, a danas kao da imamo obrnutu situaciju. Imamo udžbenike koji obrađuju nacionalnu kulturu i nacionalnu istoriju u kojima se nalaze činjenice pre svega koje su materijalno neutemeljene i činjenice koje izvrću neke stvari koje su od vitalnog značaja za ovaj narod i ovu državu. Lično smatram da udžbenike ne može da piše svako nego tu treba da bude stroga selekcija kome će se dati licenca za pisanje udžbenika, ali danas imamo situaciju da ljudi koji nisu dorasli tom zadatku pišu udžbenike, govorim pre svega o onim udžbenicima kao što sam rekao, koji obrađuju nacionalnu kulturu i nacionalnu istoriju. Mi smo se održali kao narod, kao nacija. Kroz sve ovo vreme zahvaljujući tome što smo prenosili i dok nije bilo udžbenika sa kolena na koleno našu istoriju, našu tradiciju, našu kulturu, sve ono što je bilo najvažnije u našoj istoriji, sve one najvažnije stvari koje su radili naši preci, a sada kada imamo dostupne i udžbenike i internet i sve ostalo, kao da smo u tom poslu omanuli. Ovde pored mene sedi general Božidar Delić, zbog čega se u udžbenike ne ubace slavne bitke, za Košare, za Paštrik, da se vidi da su naši junaci suprotstavili se mnogo moćnijem, mnogo brojnijem neprijatelju i to je stvar koja treba da se nađe u udžbenicima. Da ne govorim o tome ko danas sve štampa udžbenike, monopol u ovoj oblasti imaju izdavačke kuće iz Hrvatske, Slovenije, naravno iza toga sve stoji nemački kapital. Mi, naravno se ne zalažemo za to da jedna izdavačka kuća ima monopol u ovoj oblasti, ali ipak mora da postoji jedna izdavačka kuća kao što je ranije bio Zavod za izdavanje udžbenika i nastavnih sredstava iza koje će da stoji država Srbija i da se zna da baš ove najosetljivije stvari po pitanju nacionalne kulture i istorije, da oni sprovode pisanje tih udžbenika.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 133, od ukupno prisutnih 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila Predlog. Narodni poslanik Nikola Savić na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima koji je podneo Narodnoj skupštini 28. marta 2019. godine. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam predlog za dopunu dnevnog reda ovog zasedanja - izmene i dopune Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima. Ovo nije prvi put i prva sednica na kojoj ja podnosim predlog izmene i dopune ovog zakona i verujte mi dosadilo mi je više da obrazlažem i da pričam jedno te isto, pogotovo što se radi o jednoj trivijalnoj stvari koju je vrlo lako izmeniti. Znači, treba samo preformulisati par rečenica u stavu 7. član 47. Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, jer tamo postoje mnoge nelogičnosti i kontradiktornosti i gde jednostavno nije moguće utvrditi ko je vinovnik saobraćajne nezgode kada do nje dođe. Stručnjaci iz oblasti prava ovaj član odnosno stav ovog zakona tumače na jedan način, stručnjaci iz saobraćajne struke ga tumače na drugi način i još postoje sporovi, vode se sporovi. Neki sporovi su otišli čak i do Ustavnog suda, gde jednostavno nije moguće utvrditi ko je glavni krivac za saobraćajnu nezgodu. Zato apelujem na resorno ministarstvo da obrati pažnju da se ova stvar izmeni u zakonu. Za to nije potreban nikakav novac, nikakva sredstva, jednostavno samo da se pogleda taj član, da se preformuliše i to bi bilo sve. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasalo – 133, ukupno - 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. marta 2019. godine. Da li narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Miroslava Stanković Ćuričić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. U ime SRS podnela sam Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji. Danas smo svedoci izuzetno loše demografske slike Republike Srbije. Svake godine naša zemlja izgubi 35.000 do 38.0000 stanovnika. Ako se ovako nastavi za četrdesetak godina imaćemo tri miliona stanovnika manje nego danas. Ako svemu dodamo činjenicu da više od 300 hiljada parova ima problem sa neplodnošću dolazimo do toga da je Zakon o boimedicinski potpomognutoj oplodnji izuzetno važan, a problem nataliteta je jedan od gorućih problema Republike Srbije. Oni koji prolaze kroz ovu bitku znaju koliko je teško prikupiti svu potrebnu medicinsku dokumentaciju kako bi se došlo do Komisije za ulazak u proces. Kao neko ko je i sam prošao kroz ovaj proces mogu da kažem da su parovi često neshvaćeni i da se osećaju usamljeno i bespomoćno. Stoga bih trebalo postići da dijagnostika bude jednostavna, brza i pristupačna što trenutno apsolutno nije slučaj. Neophodno je ukinuti starosnu granicu i ostaviti komisiji da proceni po individualnom reproduktivnom potencijalu. Treba omogućiti svakoj ženi koja ispunjava medicinske ulove da pokuša da se ostvari kao majka. Takođe, treba zakonom regulisati pitanja muške neplodnosti, odnosno obezbediti muškarcima da se leče o trošku Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja. Zatim, povećati broj finansiranih pokušaja biomedicinski potpomognute oplodnje od strane Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja, kao i omogućiti proces sa zamrznutim materijalom parovima koji imaju problem muške neplodnosti, kao i parovima koji su zdrav materijal zamrzli pre nego što su ušli u proces lečenja malignih oboljenja. Takođe, omogućiti finansiranje troškova Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja za zamrzavanje i odmrzavanje materijala. Omogućiti biomedicinski potpomognutu oplodnju i onim parovima koji su se već ostvarili kao roditelji prirodnim putem ili putem biomedicinski potpomognute oplodnje. Zašto bih ti parovi bili osuđeni na jedno dete ukoliko se pojavio problem i ukoliko je jednini način da se opet ostvare kao roditelji upravo biomedicinski potpomognuta oplodnja, a takvih parova nema malo. Ovo pravo je garantovano i Ustavom Republike Srbije članom 63. Ovaj problem je veoma složen i osetljiv i treba mu temeljno pristupiti i rešavati ga. Predlažem da podržite ovaj predlog izmena zakona zbog alarmantne demografske slike Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem koleginice. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržan – nema, nije glasalo – 133, ukupno - 141 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Stevanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o javnom redu i miru, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Aleksandar Stevanović, želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: niko nije pristupio glasanju. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Komlenski, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđenje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica 10. maja 2019. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Komlenski želi reč? (Da.) Reč ima Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, posle 20 godina od završetka zločinačke agresije nad Srbijom, mislim da je krajnje vreme da uradimo ono što su naš preci propuštali da urade kada su u pitanju bili i Prvi i Drugi svetski rat i neki drugi ratovi. Znamo s kakvim teškoćama danas dolazimo do tačnih i preciznih podataka o herojima iz Prvog svetskog rata, Drugog svetskog rata. Susrećemo se sa tim da se žrtvama Srba, Roma, Jevreja manipuliše kada su u pitanju Hrvati u odnosu na Jasenovac. Čujemo sve i svašta i verovatno ćemo doživeti jednog dana da čujemo da je Jasenovac bio i dečije obdanište i zabavište, a ne najveća fabrika smrti od koje su se i Nemci koji su držali Aušvic grozili i ježili. Da ne bismo to doživeli, mislim da je krajnje vreme da pouku izvučemo iz propusta koje su generacije pre nas činile i da dok je još relativno sve sveže, a ipak se dovoljno vremenski distance napravilo, sačinimo apsolutno tačan i precizan spisak svih žrtava NATO agresije 1999. godine. Kada o ovome govorimo, ovo se odnosi apsolutno ravnopravno i na pripadnike tadašnje vojske Jugoslavije, pripadnike Ministarstva unutrašnjih poslova i na civile, na sve one koji su izgubili život, ali i na sve one koji su ranjeni. Ovo bi trebalo da omogući i obezbedi da sačuvamo njihova imena, da večno zapamtimo mesto i posledice koje su zlikovci ostavili za sobom. Mislim da je to jedan od važnih načina da se oda dužno poštovanje svakome onom ko je žrtvovan 1999. godine, od strane NATO pakta, koji je na jedan zverski način pokušao da uništi Republiku Srbiju i njene građane. Iz tog razloga apelujem na kolege da osnivanjem ovog odbora, praktično objedinimo sve one dokumentacije i podatke koji postoje po raznim ministarstvima, da pozovemo i one naše drage sugrađane koji su ovakve vrste spiskova pravili, ali selektivno, neko u odnosu na vojsku, neko u odnosu na policiju, da ovo objedinimo i kao najvažnije zakonodavno telo i najvažniji predstavnički organ građana Srbije verifikujemo i utvrdimo jednom za svagda kako niko ne bi smeo da dovede u pitanje ničiji život, ničiju žrtvu koji su se desili 1999. godine. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Komlenski. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržan - nema, nije glasalo - 133, ukupno - 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za proglašenje lažne države Kosovo, uticaja koji je na to imalo mišljenje Međunarodnog suda pravde, te povodom toga odgovornosti bivšeg ministra inostranih poslova Vuka Jeremića, koji je podneo narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanje činjenica i okolnosti vezanih za posete Narodnoj skupštini Republike Srbije određenih ekstremističkih organizacija i pojedinaca, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 133 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog deklaracije o genetički modifikovanim organizmima i proizvodima od GMO, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. maja 2017. godine. Da li narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Poštovani građani, evo već tri godine na svakoj redovnoj sednici obrazlažem neophodnost da se usvoji krovna deklaracija protiv GMO, koju je 136 skupština opština i gradova u Republici Srbiji ili preko 80%, sa preko 7.000 odbornika, jednoglasno u tih 136 opština i gradova, usvojilo, a narodni poslanici koji su sa područja tih 136 opština i gradova ne daju pet para, figurativno rečeno, za vaše stavove. To i jeste razlog da dobro razmislimo da li ovakav izborni sistem odgovara ili ne odgovara u Republici Srbiji i čiji su poslanici, da li su poslanici poslušnici partiokratskih vođa ili predstavnici naroda. Nezavisno od toga, jednog dana ćemo se debelo kajati zbog svega što propuštamo da usvojimo u vezi sa GMO, kada budu počele da stižu tužbe za narušeno zdravlje poljoprivrednika zbog upotrebe pesticida na bazi glifosata, kada budu počele da stižu tužbe potrošača zbog narušenog zdravlja, kao što je danas slučaj u Americi. Želim, takođe, da istaknem jednu činjenicu, da zbog toga što ne koristimo ogroman potencijal da je Srbija zemlja bez proizvodnje GMO i da na taj način formiramo robnu marku proizvoda iz Srbije bez GMO. Pokazaću to na primeru izvoza junećeg mesa u Tursku. Prošle godine Turska je uvezla 54.000 tona govedine, u tome 3.609 tona iz Srbije. Prosečna uvozna cena bila je 3.959 evra po toni, dok je iz Srbije to meso plaćano po 5.340 evra po toni zato što je meso koje je proizvedeno bez upotrebe GMO. Zamislite sada kolika bi dobit bila za celokupnu našu poljoprivredu da svi proizvodi iz Srbije koji idu, nose robnu oznaku ili na deklaraciji oznaku da su to proizvodi bez GMO? Zašto mi ne koristimo tu oznaku? Kome to smeta? Ko je poslušnik „Monsanta“, „Bajera“ i drugih kompanija ili lobija koji proizvodi pesticide na bazi glifosata? Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Ševarliću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za poslovanje kablovskih operatera, emitovanja prekograničnih kanala, emitovanje domaćih reklama u sadržajima prekograničnih kanala i ostalih nepravilnosti vezanih za elektronske medije i kablovske operatere koje kontrolišu Dragan Đilas, Dragan Šolak i Dejvid Petreus, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. aprila 2019. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, upravo je izašao gospodin Ševarlić jer zna šta ću reći. Ponavljam, Zakonom iz 2009. godine o GMO, „Službeni glasnik“ 41/2009, je zabranjen promet i proizvodnja GMO na teritoriji Republike Srbije, sem u medicinske svrhe. Dakle, zakonom je zabranjen promet i proizvodnja GMO na teritoriji Republike Srbije, a zakon je akt koji obavezuje i pomoću koga se i kažnjava. Deklaracija izjašnjenja, deklarativno i ne razumem narodne poslanike koji žele da derogiraju zakon, izričitu zakonsku obavezu da derogiraju deklaracijom. Što se moje dopune tiče, vama je svakako jasno da u poslednjih šest meseci uporno tvrdim da je kompanija SBB formirala više televizijskih kanala u njihovom vlasništvu. Registrovala ih je u Luksemburgu i navodno ovde reemituju program. Reemitovanje znači preuzimanje medijske usluge koja se vrši u inostranstvu, istovremeno bez izmena i dopuna i prekrajanja. Ti prekogranični kanali SBB-u, Đilasu i Šolaku služe za ispumpavanje novca od pretplate koju plaćaju građani Republike Srbije SBB-u. Reemitovanje može da se desi samo ako postoji početno emitovanje i ukoliko se istovremeno preuzima medijska usluga. Ovde vam je za primer N1 televizija, 22.09.2019. godine, 15 časova, 37 minuta i 20 sekundi. Ovo je Zagreb N1. Znači, istovremeno preuzimanje medijske usluge neizmenjene itd, bez izmena i dopuna. Zapamtite ovu fotografiju. Ovo je Beograd. Da li je ovo istovremeno preuzeta medijska usluga, bez izmene i dopune, u isto vreme, u istoj sekundi? Ovo je Sarajevo. Dakle, sasvim treća vrsta slike itd. Da li vam ovo liči na istovremeno preuzimanje medijske usluge istog minuta, istog sata i iste sekunde? Naravno da ne, radi se o lažnim prekograničnim kanalima preko kojih Đilas i Šolak ispumpavaju pare od pretplate građana Srbije i zato Šolak vozi „Falkon“ od 50 i nešto miliona evra avion i otuda prihodi Draganu Đilasu od 619 miliona evra u vreme dok je vršio javnu funkciju. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 128 od ukupno prisutnih 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Predlog za spajanje rasprave. Narodni poslanik Maja Gojković, na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine predložila je da se obavi prvi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, koji je podnela Vlada; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podnela Vlada; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Vlada. Drugi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o kontroli državne pomoći, Predlogu zakona o računovodstvu, Predlogu zakona o reviziji, koji je takođe podnela Vlada. Treći zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o osiguranja depozita, Predlogu zakona o otvorenim investicionim fondovima sa javnom ponudom, koji je podnela Vlada i Predlogu zakona o alternativnim investicionim fondovima, koji je takođe podnela Vlada. Da li narodni poslanik, Maja Gojković, želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 15 narodni poslanika od ukupno prisutnih 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Druge sednice redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini u celini. D n e v n i r e d: Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, koji je podnela Vlada; Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o kontroli državne pomoći, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o računovodstvu, koji je podnela Vlada; 6. Predlog zakona o reviziji, koji je podnela Vlada; 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, koji je podnela Vlada; 8. Predlog zakona o otvorenim investicionim fondovima sa javnom ponudom, koji je podnela Vlada; 9. Predlog zakona o alternativnim investicionim fondovima, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Obaveštenje o pozvanim na sednicu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju svi članovi Vlade, Jelena Tanasković i Slavica Savičić, državni sekretari u Ministarstvu finansija, Dragan Demirović i Darko Komnenić, vršioci dužnosti pomoćnika ministra finansija, Milesa Marjanović, načelnik u Ministarstvu finansija, Vera Radojčić Savatović, Ivan Prvulović, Olivera Ružić Poparić i Irena Injac, viši savetnici u Ministarstvu finansija, Dunja Tepavac, savetnik u Ministarstvu finansija i Luka Tomić, šef Kabineta Ministarstva finansija. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama od 1, 2. i 3, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da je ovo vreme raspoređeno na poslaničke grupe srazmernom broju narodnih poslanika, članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika član 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički i načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost. Poštovani narodni poslanici, sada saglasno članu 90. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da na osnovu član 101. stav 4. Poslovnika prekidam rad ove sednice. U skladu sa članom 101. stav 5. Poslovnika, obaveštavam vas da će Druga sednica Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini biti nastavljena odmah nakon održavanja Dvadeset šeste posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, koja će početi za par minuta, te vas molim da ostanete u sali. Zahvaljujem.
Poštovane dame i gospodo, nastavljamo sa radom kada je u pitanju načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost,. Želim dobrodošlicu ministru Siniši Malom i njegovom timu. Dobrodošli, ministre. Da li predstavnici predlagača žele reč? Gospodin Siniša Mali ima reč.
Hvala lepo. Poštovani predsedavajući Narodne skupštine, uvaženi narodni poslanici, danas se pred vama nalaze tri predloga veoma važnih zakona koji su u nadležnosti Ministarstva finansija. To su Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost. Kada je reč o rebalansu budžeta za 2019. godinu, predložili smo njegove izmene, pre svega, zahvaljujući odličnom stanju u državnoj kasi, odnosno zahvaljujući suficitu koji smo u budžetu ostvarili u prvih osma meseci ove godine. Ovo je prvi put posle pet godina da radimo rebalans, i to pozitivni rebalans, zbog viška prihoda, a ne zbog manjka prihoda, kako su radili neki pre nas. Prošli smo kroz teške, ali neophodne reforme, ali smo kroz reforme i ostvarili uslove da danas govorimo o ovom pozitivnom rebalansu budžeta. Podsetiću vas da u prvih osam meseci ove godine imamo suficit od 46,6 milijardi dinara. Taj višak novca ovim rebalansom želimo da raspodelimo po prioritetima, pre svega, na povećanje plata u javnom sektoru, zatim, na isplatu jednokratne pomoći penzionerima, na pomoć građanima koji su bili zaduženi u švajcarskim francima, kao i na kapitalne investicije. Sada ću vam izneti nekoliko važnih makroekonomskih podataka, koji nam, između ostalog, i omogućavaju da danas govorimo o pozitivnom rebalansu budžeta. U julu mesecu ove godine stopa privrednog rasta je iznosila 4,4%, stopa nezaposlenosti na kraju drugog kvartala ove godine bila je 10,3% i više je nego prepolovljena u odnosu na 2013. godinu, kada je iznosila 25,9%. Takođe, kao rezultat niskih inflatornih pritisaka, inflacija se od početka godine nalazi na niskom nivou i to za period januar-jul iznosi samo 2,2%. Podsetiću vas da je inflacija u 2011. godini, dakle, ne pre 15, 20, nego pre samo sedam, osam godina, iznosila čak 11%. Kada je reč o javnom dugu, on se kontinuirano smanjuje. Na kraju avgusta meseca iznosio je 51,9% BDP-a. Podsetiću vas i u ovom slučaju da je pre samo par godina javni dug iznosio i preko 70% BDP-a, a da je sada, zahvaljujući dobrim fiskalnim rezultatima, na nivou od oko 50%. Takođe, troškovi zaduživanja, troškovi našeg javnog duga su niži. Prosečna ponderisana kamatna stopa na ukupan portfolio duga je danas 3,4%, 2016. godine bila je 4,5%. To dovoljno govori o tome da smo vratili poverenje u našu zemlju i to za samo par godina koliko je i trajao proces fiskalne konsolidacije. Strane direktne investicije su u prvih sedam meseci ove godine dostigle 2,3 milijarde evra, što je čak za 43% više nego u istom periodu prošle godine. Takođe, u toku prošle godine privukli smo 3,5 milijardi evra stranih i direktnih investicija, što je više nego sve zemlje u regionu zajedno. Dobre rezultate je potvrdio i svetski poznati list „Fajnešel tajms“, koji je po drugi put Srbiju proglasio za svetskog lidera, dakle, broj jedan u svetu u privlačenju stranih direktnih investicija. Oni navode da privlačimo skoro 12 puta više stranih investicija nego druge ekonomije slične veličine. Razlog tome vide u, citiram, pametnoj, podsticajnoj i poreskoj politici, ekonomskim reformama i povoljnim trgovinskim ugovorima sa istokom i zapadom. Kraj citata. Naše dobre rezultate je potvrdila jedna od tri najveće rejting agencije na svetu „Fič rejtings“. Ova agencija je prošle nedelje povećala kreditni rejting našoj zemlji sa BB na BB plus, što je još jedna potvrda uspešnih reformi koje se sprovode u našoj zemlji. Samo nekoliko nedelja pre toga, i druga rejting agencija „Mudis“ je popravila izgled za povećanje rejtinga sa stabilnog na pozitivan. Prvu ocenu rejtinga „Mudis“ je inače Srbiji dodelio tek 2013. godine, što dovoljno govori o rezultatima i nemaru prethodne vlasti, kao i stanju finansija u to vreme. Treća rejting agencija „S&P“ je popravila izgled za povećanje rejtinga u decembru prošle godine sa stabilnog na pozitivni, a do kraja godine možemo očekivati i dodatni napredak u ocenjivanju od strane ove agencije. Podsetiću vas, 2012. godine je ta ista agencija, koja danas govori o poboljšanju kreditnog rejtinga Republike Srbije, snizila rejting Srbije sa BB na BB minus. Dakle, kreditne rejting agencije su najobjektivniji pokazatelj i njihov izveštaj stanja javnih finansija i kao što vidite, u sve tri napredujemo iz godine u godinu i nadam se da će prvi sledeći korak biti i investicioni rejting naše zemlje. Investicioni rejting, naravno, znači još više stranih investicija, još veću zaposlenost, još više novca u budžetu, dakle, sveobuhvatni napredak naše ekonomije. Podsetiću vas i da smo u septembru ove godine povećali minimalnu cenu rada sa 27.022 dinara na 30.022 dinara, što iznosi 172,5 dinara po satu i što je povećanje od 11,1%. To je, inače, najveće povećanje minimalne cene rada u apsolutnom iznosu ikada i dovoljno govori o našoj nameri da poboljšamo kvalitet života građana u što kraćem vremenskom periodu. Podsetiću vas, 2011. godine minimalna cena rada, odnosno minimalna zarada iznosila je 17.000 dinara. Dakle, sada je za 13.000 dinara veća nego što je bila pre samo par godina. Zahvaljujući povoljnim ekonomskim i privrednim kretanjima, očekujemo i da prosečna zarada u Srbiji već u decembru mesecu ove godine dosegne i prestigne nivo od 500 evra. To je i dalje za nas nisko i radićemo marljivo, radićemo vredno, da se trend povećanja prosečne zarade u našoj zemlji nastavi i u godinama koje su pred nama, ali podsećanja radi, 2012. godine prosečna plata u Srbiji je bila negde oko 360 evra. Želim da istaknem da ništa od navedenog ne bi bilo moguće da predsednik Republike, Aleksandar Vučić, nije 2014. godine započeo ozbiljan i hrabar program fiskalne konsolidacije. Reforme koje su otpočele u jesen 2014. godine bile su neophodne kako bi se taj program uspešno sproveo. Izuzetno visok fiskalni deficit u periodu od 2012. do 2014. godine, ubrzani rast javnog duga, negativne stope rasta naše ekonomije zahtevale su odlučne mere fiskalne konsolidacije, a rezultate tih mera građani Srbije imaju prilike da vide danas. Upravo ovaj pozitivni rebalans budžeta je rezultat tih teških mera da umesto negativnih stopa rasta, deficita, visokog javnog duga, mi govorimo o tome da u prvih osam meseci imamo 46,6 milijardi dinara suficita u budžetu i da želimo da taj suficit raspodelimo na način da građanima podignemo kvalitet života i životni standard kroz povećanje plata i penzija, a s druge strane da još više novca investiramo i u nastavak izgradnje i izgradnju infrastrukture u našoj zemlji. Dakle, samo nekoliko godina kasnije od početka reformi Srbija nezaustavljivo ide napred. Imamo dobre rezultate koji su potvrđeni od velikog broja međunarodnih finansijskih institucija, a naša obaveza je da nastavimo još jačim tempom dalje. Upravo zahvaljujući tim dobrim rezultatima i zahvaljujući novcu i suficitu koji smo ostvarili ove godine možemo da obezbedimo povećanje plata zaposlenima u javnom sektoru, i to počev od 1. novembra ove godine za platu koja se već isplaćuje u decembru. Povećanje će ići u rasponu od osam do 15%, u proseku 9,6%, a želim da vas podsetim da je povećanje za ovu godinu iznosilo u proseku 8% a za prošlu 8,6%. Dakle, već treću godinu za redom imamo povećanje plata u javnom sektoru, značajno povećanje plata u javnom sektoru, što govori o nameri Vlade da podigne kvalitet i standard ljudi koji rade u ovom sektoru kako bi kvalitet njihovih usluga, dakle i u zdravstvu i u prosveti i drugim uslugama, bio još bolji i veći. Medicinske sestre će dobiti najveće povećanje od 15%, prate ih doktora sa 10, ustanove kulture takođe sa 10%, zaposleni u prosveti i predškolstvu sa 9%, isto toliko i zaposleni u ustanovama socijalne zaštite, MUP, Upravi carina, poreskoj itd. Pomenuti procenti se upravo nalaze u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, dok je Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu izdvojen novac neophodan za pomenuta povećanja. Naša namera je da zadržimo kvalitetan kadar u javnom sektoru, a kako bi građani imali kvalitetnije zdravstvo, školstvo, socijalnu zaštitu. Kao država se posebno borimo za ostanak medicinskih sestara i doktora u zemlji, tako da osim povećanja plata ulažemo i milijardu evra u zdravstvenu infrastrukturu, pre svega, u bolnice i kliničke centre. Ukoliko budete, uvaženi poslanici, glasali za predložene izmene Zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, biće omogućena jednokratna pomoć države za penzionere i to u iznosu od 5.000 dinara. U tu svrhu će iz budžeta biti izdvojeno 8,5 milijardi dinara, a trebalo bi ova pomoć da bude isplaćena negde oko 1. decembra ove godine. Nakon toga, već od 1. januara, kreće i povećanje penzija za naše najstarije sugrađane, po tzv. švajcarskoj formuli koja se vezuje za rast plata i stepen inflacije i toga da se uzme u obzir period od 12 meseci. Očekujemo, u ovom trenutku, na osnovu ovih indikatora, da će to povećanje od 1. januara biti između 5,1 i 5,5%. Da iskoristim priliku i da zahvalim našim najstarijim sugrađanima, našim penzionerima, na teretu reformi koji su podneli. Malopre sam rekao u svom obraćanju, bilo je teško 2014. godine, ali to su bile neophodne mere koje su nas i dovele dovde danas, a to je da govorimo o suficitu u budžetu i o povećanju plata i penzija već treću godinu za redom. U rebalansu budžeta se nalaze i izdvajanja za dužnike u švajcarskim francima, što nije bilo planirano u prvobitnom Zakonu o budžetu, ali zašta danas imamo novac? Kao što znate, preko 90% dužnika je prihvatilo konverziju, tačnije 15.734 njih. Iako smo poslednjih dana mogli da čujemo kritike zbog izdvajanja novca za ove građane, srećom, mi mislimo drukčije od tih koji kritikuju. Nismo želeli da ignorišemo ljude koji su štrajkovali glađu iz očaja i nemoći. Prethodna vlast upravo je motivisala te građane da uzimaju kredite u švajcarskim francima, što je bilo potpuno neodgovorno sa njihove strane. Mi smo, s obzirom na novac koji smo uštedeli, rešili da taj problem na neki način rešimo i ovo je rešenje i država će u tu svrhu izdvojiti novac koji je upravo u ovom pozitivnom rebalansu budžeta. Takođe, s obzirom na to da krećemo u realizaciju investicionog plana i da nam je apsolutni prioritet izgradnja autoputeva, a podsetiću vas da smo poslednjih pet godina izgradili skoro 300 kilometara potpuno novih autoputeva, samo 2018. godine 103,3 kilometra autoputeva. Do kraja godine krećemo i u realizaciju tzv. Moravskog koridora, važne saobraćajnice, važnog autoputa koji povezuje Koridor 10 i Koridor 11. Ovaj autoput će biti dužine 112 kilometra, a u svrhu njegove izgradnje, početka njegove izgradnje u rebalansu budžeta izdvojili smo 14 milijardi dinara. Rebalansom budžeta, takođe, izdvajamo i novac za deonice Preljina – Požega 550 miliona dinara, Obrenovac – Ljig pet milijardi dinara, autoput Beograd – Sarajevo 1,4 milijarde dinara, Ruma – Šabac – Loznica 500 miliona dinara, kao i za rehabilitaciju puteva koju ćemo sprovesti kroz Javno preduzeće Putevi Srbije, i to u iznosu od 2,5 milijardi dinara dodatnih sredstava. Želimo da još jačim tempom nastavimo dalje. Novi putevi dovode nove investicije, nova radna mesta, povećanje standarda, vuku nam stope raste naše privrede na više i zato ćemo i u budžetu za 2020. godinu i u narednim godinama povećavati nivo novca za kapitalne investicije. Poštovani poslanici, pred vama je danas i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, a koja predviđa oslobađanje od PDV za autoputeve za čiju je izgradnju, posebnim zakonom, utvrđeno da predstavlja javni interes. Osim toga, u predloženim izmenama je i smanjenje iznosa po osnovu koga strani putnici mogu ostvariti pravo na povraćaj PDV sa 100 evra na 6.000 dinara, odnosno na duplo manji iznos. Tu su i određene izmene koje se tiču usklađivanja sa propisima EU, preciziranje načina oporezivanja vaučera, preciziranje pravila koja se odnose na usluge konzumacije jela i pića na brodovima, vozovima i letelicama, kao i ostale izmene u smislu preciziranja pojedinih zakonskih odredbi koje su stvarale nedoumice u praksi i određena administrativna olakšanja za poreske obveznike. Dame i gospodo, uvaženi poslanici, nadam se da ćete prepoznati značaj ova tri zakona koja su danas pred vama. Zaključio bih na sledeći način. Imamo istorijsku šansu. U ovom trenutku, nakon četiri godine teške finansijske konsolidacije, naše javne finansije su u potpunosti stabilne. Ovaj rebalans budžeta govori u prilog tome. Suficit od 46,6 milijardi dinara, i to treću godinu za redom, je ogromna stvar za našu zemlju. Želimo na odgovoran način da taj novac koji smo zaradili i uštedeli podelimo tamo gde mislimo da je najpotrebnije, u ovom slučaju, na povećanje plata, na povećanje penzija, ali i sami vidite našu strategiju i viziju – još više novca ide u kapitalne investicije, nove autoputeve, rehabilitaciju puteva, železnice i sve ono što podiže i stopu rasta naše ekonomije, kvalitet infrastrukture, a samim tim i privlači nove investicije i omogućava otvaranje novih radnih mesta. Nadam se da ćete prepoznati važnost ovih zakona. Ostajem na raspolaganju za bilo koje pitanje koje možete da imate u vezi ovih zakona. Hvala puno.
Hvala ministre, dr Mali. Sada reč imaju izvestioci nadležnih odbora, ako žele. Da li se neko prijavljuje za reč? Reč ima gospodin Marjan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, kao predsednik Odbora za poljoprivredu po ovlašćenju Odbora nešto bih rekao o rebalansu budžeta. Mi koji malo duže pamtimo svakako se sećamo 2012. godine. Ista država, veći broj stanovnika, samim tim i veći broj poreskih obveznika. Prihodi 750 milijardi, kurs evra 117 i nešto. Dakle, isti kurs, ista država, veći broj poreskih obveznika 2012. godine, prihodi 750 milijardi, rashodi 890, deficit 140 milijardi ili gotovo 20% od prihoda. To je država koju smo zatekli. Danas u državi Srbiji sa manjim brojem stanovnika 1.299 milijarde. Razlika je 540 milijardi. To je 4,5 milijarde evra. Dakle, ova vlast ubere uz iste poreske stope u istoj državi od manjeg broja poreskih obveznika 4,5 milijarde evra više. Sada svi treba da se zapitamo -gde je išlo tih 4,5 milijarde, za vreme vladavine žutih žohara? Gde se taj novac odlivao kada nije ulazio u državnu kasu? Te iste godine poljoprivredni budžet je bio 22 milijarde, ali čini mi se da je Ministarstvo poljoprivrede bilo sa trgovinom, ako se ja dobro sećam, maltene su bila dva ministarstva, subvencije su bile uz isti kurs 19 milijardi, subvencije u poljoprivredi. Danas poljoprivredni budžet je 54 milijarde samo, a Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede više nema trgovinu pripojenu ministarstvu. Dakle, to je povećanje od 2,5 puta. Subvencije su bile 19 milijardi u poljoprivredi, a sada su 43 milijarde i 711 miliona. Znači, to je negde više za 24,5 milijardi uz isti kurs. Znači, 24,5 milijarde su veće subvencije u poljoprivredi i ovo govorim zbog žutih žohara koji ponekad ovde imaju ponekog svog predstavnika koji tvrde da je bolje bilo 19 milijardi, nego 43 milijarde i 711 miliona. Poljoprivredni budžet je sada 54 milijarde. Porastao je samo rebalansom, za 2,9 milijardi. Rebalansom samo ove godine od planiranog iz budžeta do rebalansa budžeta, poljoprivreda je za subvencije dobila 2,1 milijardu više. Želim da zahvalim zato što je Ministarstvo finansija prepoznala težnje, ne samo moje već svih članova Odbora da subvencije u poljoprivredi bude veće i mi tražimo da sledeće godine to bude uvećano, jer mislimo da to nije bačen novac. Novac uložen u poljoprivredu i privredu se vraća. Novac je roba. Proizvodnjom što više robe, a pre svega mislim da akcenat treba da bacimo na stočarstvo, a to mi u poljoprivredi treba da definišemo, Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije ukoliko izdvoje više novca za poljoprivredu, pa i prerađivačku industriju, naš budžet će biti sve bogatiji i bogatiji. To što su nam prihodi veći ne dokazuje samo sposobnost Vlade. To dokazuje i sposobnost Vlade brojčanu sposobnost Vlade, da privuče investicije, jer zemlja bez investicija je automobil bez goriva. Zemlja bez privrede, a privreda ne može bez investicija, nešto mora da je hrani, je automobil koji nema ni motor, ni menjač i ukoliko nemate privredu taj automobil može samo da ide nizbrdo. Ukoliko nemate investicija, nemate šta da ulažete, koju energiju u motor u privredu, onda ne možete ni očekivati da imate bogatiji budžet i ovi žuti nesrećnici su tako i upropastili budžet zato što su prethodno upropastili privredu i ekonomiju zemlje i nisu imali više iz čega da uzimaju, jer su se finansirali isključivo kreditima i otuda ta rupa koja je bila 140 milijardi, njihov deficit, na prihode od 750 milijardi. Treba ponekad oni da pohvale Vladu, ovu vlast i Vladu pre ove Vlade, zato što je isčupala zemlju iz krize i omogućila da, bez obzira što su oni otpustili 400 hiljada ljudi, kroz zaposlenje 270 hiljada ljudi, uglavnom u privredi, ožive privredu, da privreda napravi robu, da izvezemo robu, da dobijemo novac i da tako potrošnja u državi Srbiji, a najveće poreske prihode da sirotinja i srednji sloj, zato što kupujući robu, plaćaju poreze, svi prethodni porezi se računaju u cenu, to znači da je potrošačka moć našeg stanovništva porasla, da obični ljudi imaju sve više novca, a ne samo tajkuni, tajkunski novac je tamo negde preko. Novac običnih ljudi se troši u samoposlugama. Tako prihodi rastu. Verujem da će Vlada i ubuduće poklanjati pažnju da novac koji zarađujemo da ga prvo zaradimo, da što više uložimo u poljoprivredu i privredu i da napravimo novac i podelimo pravednije što više običnom stanovniku. Tako će nam prihodi u budžetu i ubuduće rasti.
Hvala kolega Rističeviću. Sada reč ima izvestilac Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, predsednika dr Aleksandra Tomić. Izvolite gospođo Tomić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministri, kolege poslanici, juče smo imali prilike gotovo u četvoročasovnoj diskusiji da razgovaramo sa predstavnicima Fiskalnog saveta upravo o ovim temama koje su danas tačke dnevnog reda, a odnose se na rebalans budžeta u 2019. godini. Na njihovu ocenu, koju oni inače izdaju i uz sam budžet, po toj oceni koju su izdali praktično sve ono što je izlaženje u susret građanima Srbije i rešavanje problema jednostavno ekonomski nije održivo i nije ispravno. Neopravdano je po njihovoj oceni i davanje i rešavanje problema sa švajcarskim francima, neopravdano je i davanje pet hiljada dinara kao jednokratnu naknadu penzionerima, neopravdano je povećanje plata i penzija. Jedino što je opravdano je davanje i rešavanje pitanja naknada po sudskim sporovima i onaj deo koji se odnosi na infrastrukturu. Poslanici vladajuće koalicije su pokušali jednostavno da obrazlože podršku ovakvom rebalansu upravo zbog toga što smo mi mnoge probleme nasledili u društvu u što ne možemo da zatvaramo oči pred građanima Srbije da oni ne postoje, kao što ne postoje ni problemi sa švajcarskim francima, pa smo dali primer i da evropske zemlje, kao što je Mađarska, su rešavale probleme štednje u švajcarskim francima, odnosno kredita takođe iz svog budžeta. Ako su zemlje koje su mnogo razvijenije na određeni način morale da reše te probleme, mi smo sada u trenutku kada to možemo suštinski da uradimo, jer imamo suficit, rešili kao država da na neki način pomognemo tim ljudima, da ne stvaramo nove socijalne slučajeve od onih koji su jednostavno pre mnogo godina započeli svoj novi život kroz određene kredite, koje su digli u švajcarskim francima, a koje je država na određeni način forsirala. Pitanje plata i penzija mislim da u ovom trenutku je od velikog značaja za sve nas da upravo ovaj suficit koji imamo već četvrtu godinu uzastopce podelimo sa građanima Srbije, odnosno te rezultate koje Ministarstvo finansija i koje Vlada Republike Srbije u saradnji sa predsednikom države posle teških ekonomskih reformi sprovela, te rezultate koje sada imamo smatrali smo za potrebno i podržavamo da zaista treba podeliti sa građanima Srbije. Da li je to dobar model, da li je trebalo drugačije uraditi, o tome možemo da razgovaramo, ali očito ne postoji, sa druge strane, bilo ko ko bi razgovarao na taj način sa strane ekonomista da podržava uopšte povećanje plata i penzija i svaki put kada ste povećavali, prošle godine i pretprošle godine, mi smo uvek nailazili na te kritike. Normalno je da je uvek bolje uložiti sve u infrastrukturu i sve u projekte, ali znate građani Srbije traže rezultate. Traže jednostavno da vide da napreduju i sa svojim mesečnim primanjima i sa svojim određenim životom kada je u pitanju potrošnja i mi mislimo da u ovom trenutku je to dobro rešenje. Stanovište je Fiskalnog saveta da nije ekonomski održivo. Međutim, ako vi planirate jedan nacionalni investicioni plan od preko 12 milijardi dinara, to znači da imate sigurno viziju o tome da će prihodi države biti mnogo veći i da kada se spremate za takav investicioni plan od neke četiri godine, to znači da su prihodi u najavi sigurno za 2020. godinu realni, na osnovu čega u stvari mi imamo ovakav rebalans budžeta sa povećanjem plata i penzija. Zato smo zaista vodili jednu konstruktivnu diskusiju na Odboru. Izneli smo svoja mišljenja, rezultate koje pratimo i mi kao narodni poslanici, ali i ono što prati Fiskalni savet i negde smo zaista došli do toga da ta predviđanja koja su uvek konzervativna, stroga, ne mora uvek da budu i oni su ti koji kao stručno telo treba da budu konzervativni i strogi, ali mi smo tu koji zaista treba da podržimo ono što Ministarstvo finansija sigurno dobro radi za svoje građane Srbije. Zbog toga smo na samom Odboru podržali ovakav Predlog rebalansa budžeta sa ovim zakonskim rešenjima kada je u pitanju i PDV i kada su u pitanju i drugi porezi i Zakon i izmenama i dopunama o budžetskom sistemu, jer on upravo predviđa povećanje plata u javnom sektoru. Zaista ono što smo imali prilike da čujemo i od vas, to je da se i u narednoj godini očekuje određeno povećanje i to koliko bude budžet omogućio. Hvala vam zaista na ovom obrazloženju koje ste dali i kroz rad ministarstva i koje ste imali na kraju krajeva i sa nama i sa vašim saradnicima koji su imali prilike na Odboru za finansije u više navrata i na sednicama van sedišta da budu prisutni i da nas pripreme za ovakvu sednicu u plenumu. Hvala.
Hvala doktore Tomić. Pre nego što pređemo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa, želim da vas obavestim, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, da će Narodna skupština danas raditi posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Sada reč ima gospodin Dragan Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Jedinstvena Srbije će podržati Predlog Zakona o budžetu i rebalans budžeta. Šta je rebalans budžeta za obične ljude koji se ne bave finansijama? Rebalans budžeta je kada vam je veća prilivna strana od odlivne strane i kada hoćete te pare koje su od građana Srbije da vratite građanima Srbije. Mislim da ministar Mali dobro obavlja svoj posao, imajući u vidu u kakvom ambijentu drži veoma stabilan kurs dinara, da u ovom vremenskom periodu, odnosno ove godine više investicija je bilo u Srbiji nego ranijih godina i to sve vreme dok se Srbija bori za teritoriju koju žele da nam otmu KiM, kada se neke velike ekonomske sile ljute na Srbiju zašto je Srbija napravila ekonomsku saradnju sa Kinom, da nam zameraju. To veliki broj građana Srbije ne zna, a zameraju nam zato što mi hoćemo da ekonomski Srbija ojača. Kada ojačate ekonomski onda ne mogu da rade sa vama šta žele kako što su radili ranijih godina. Neću govoriti o pojedinačnim rejting listama, ali mogu da kažem da sve rejting liste koje ocenjuje Ministarstvo finansija, odnosno stabilnost i ekonomsku moć jedne države, na svim tim svetskim listama Srbija je napredovala i nalazi se čak iznad nekih zemalja koje su pre pet šest godina bile ekonomski moćnici za Srbiju. Šta je najvažnije? Najvažnije je da ovaj suficit nije od prodatih fabrika i preduzeća, kakav smo mogli da vidimo ranijih godina, pre 10 godina i 12, kada su neki tadašnji premijeri prikazivali da Vlada ima veliki suficit, a taj suficit je bio od prodatih fabrika, preduzeća i tako dalje. Prodali su ono što bi bilo najmoćnije za budžet države Srbije, fabrike duvana, cementare i te fabrike sada veoma dobro rade i posluju. Ostavili su one fabrike koje su propale, koje nemaju tržište, a te fabrike su izgubile tržište zato što su imale konkurenciju gde su tadašnji pojedinci, nešto što se proizvodi u Srbiji, uvozili u Srbiju i pravili su takve tendere gde te velike naše fabrike koje su zapošljavale po 1.000 i 2.000 radnika, nisu imale bonitet da izađu na tender. Toga danas nema. Danas je suficit od izvornih prihoda, što je veoma važno. Znači, od izvornih prihoda, a ne od nečega što je Srbija prodala i nije više vlasnik fabrike ili preduzeća. Vi ste imali veoma tešku godinu, jer ako pogledamo šta jedna mala šaka ljudi, mislim na opoziciju, kritikuju na ulici i skreću pažnju na neke države koje ne vole Srbiju, jedva čekaju da neko nešto kaže kako su im ugrožena prava, medijska blokada. Ako je medijska blokada, gde su danas ovde u Skupštini, da govore o budžetu i da kritikuju ministra Malog. Onda su dali sebi za pravo da blokiraju Rektorat. Gde to ima, u kojoj državi na svetu, da se blokira Rektorat i to studentkinja i jedan student predstave kako su oni "1od5 miliona". Ja sam uvek podržavao studente, ali ovog puta, oni nisu u pravu i ne može da se Rektorat bavi politikom. Prošlo je davno vreme da se zloupotrebljavaju mladi ljudi. Za mene bi bilo logično da se ti mladi ljude bore za njihova prava, da imaju više rokova za ispite, da kažu - gde ćemo mi da radimo posle, kada završimo fakultete ili srednje škole itd. Ja stvarno ministre želim da vam čestitam na vašem trudu i radu i u ambijentu u kojem ste radili, dali ste veoma visoki rezultat. To što radi opozicija i kritikuje sve da je crno u Srbiji, podseća me ministre na sinoćni rezultat u fudbalu Bajern - Totenhem. Bajern pobedio 7:2 i oni da kažu - znaš šta, ne valja sudija, gledao su kupili falsifikovane karte, pošto se ovi stalno žale na biračke spiskove itd. To je taj odnos u kvalitetu i kvantitetu, da se ne bavim nekom starom istorijom. Sinoć smo mogli da vidimo rezultat u Ligi šampiona kako su prošli u fudbalu, Totenhem od Bajerna. Šta je još važno? Da minimalna zarada raste u Srbiji. Nije dovoljno, ali raste i da više nikada ne sme da pada. Ako pogledamo kontinuitet rasta budžeta i rasta suficita iz godine u godinu, onda oni koji su imali 300 i nešto evra pre samo nekoliko godina, veoma brzo će imati prosečnu platu 500 evra. Neko će reći nije to velika kupovna moć. To je ogromna kupovna moć, ako ste počeli, ne od nule, od -200 ste počeli i od -200 da povećate nešto što će biti korisno za sve građane i zaposlene. Taj suficit i vreme, ako pogledamo 2019. i 2018. godinu, gde su te pare odlazile, gradili se auto-putevi, klinički centri, škole, vrtići, hale sportova itd. Znači, ne postoji segment, oblast ili delatnost u našem društvu, a da država nije investirala. Kada sam kod autoputeva, može sada mnogo brže da se stigne preko Severne Makedonije do Grčke, evo imamo nekoliko novih otvorenih autoputeva, prave se još autoputevi u Srbiji. Oni koji kritikuju izgradnju autoputeva, ti nemaju pojma o životu. Ne radi se tu o tome da će neko iz Svrljiga ili iz Končareva iz mog sela, kaže - pa kada ću ja da idem tim autoputem itd. Ali, mi smo postali tranzitna zemlja, kada ste tranzitna zemlja onda se više puni budžet, onda oni koji godinama nisu prolazili kroz Srbiju kažu da ne mogu da prepoznaju Srbiju u vizuelnom izgledu i kada je u pitanju i bezbednost i na autoputu i sve ono što radi naša policija. Kada sve to sagledate to je ogroman rezultat. Vidite ministre, ja ću sada da vam pokažem samo, da nađem, rejting gledanosti televizija u Srbiji. U ovom vremenskom periodu to se zove realno vreme, ako može kamera samo da uhvati, ne znam koja. Na primer, danas, nas, sednicu našu gleda 1,9 šera ili posto, kako god da nazovemo, to je u ovom vremenskom periodu. Najgledanija televizija sada u ovom trenutku, neću reći koja, ima 16 šerova, jedna ima 15,6, sledeća 7,3. Zašto sam ovo rekao? Ljute se, kažu - pa eto, ministri zloupotrebljavaju svoje resore, pa se mnogo slikaju, pa mnogo pričaju, pa gde će da čuju građani, nego morate da pričate ako je ovaj parlament uništen, ne zbog nas koji sedimo ovde, zbog nekih koji ne sede u ovom parlamentu, a primaju plate. Znači, niko živi ne gleda osim onog ko je vezan za krevet, ne može da ustane iz sobe, pa video Malog, Palmu ili Natašu Jovanović iz Kragujevca, pa hajde da tu kao mi nešto dobro pričamo itd. Znači, morate da objašnjavate građanima, nikada transparentnije nije bilo to što vi radite ministri, posebno predsednik Srbije Aleksandar Vučić, da mu zabrane vama u izbornoj kampanji da govorite o onome što radite. Sinoć sam gledao jednog političara, bio je predsednik Srbije, koji je priznao da je i on to radio. Ali, sada kaže da to govore neki drugi. Nije sramota prikazati ono što radite, ali je sramota da se sipa blato ispred Skupštine Grada Beograda, šaljemo ružnu sliku u svet. Nekada, ministre, ne znam da li se sećate, pre par godina kada nije bila ova vlada, poljoprivredni proizvođači su donosili mleko i sipali ispred institucija lokalnih samouprava, Vlade, Ministarstvo finansija i itd. Danas toga nema. Zašto? Ne zato što vas vole, nego zato što su veće subvencije, zato što se daje određeni procenat za nabavku poljoprivrednih mašina, zato što oni već polako znaju ko je njihov siguran kupac i šta je to što se zove cena poljoprivrednih proizvođača. Tako da je veoma teško u okolnostima u kojima vi radite da se postigne jedan ovako visoki rezultat. Moram da kažem da rezultat u finansijama i u ekonomiji zavisi od politike, da je boravak u Americi, predsednika Aleksandra Vučića i Ivice Dačića, dao velike rezultate. To se ne vidi danas, sutra i prekosutra. Ali, oni su se sreli tamo sa ljudima koji odlučuju o celom svetu ne samo o Srbiji. Šta je još najvažnije? Ne možemo mi da kažemo sada - ma kakva bre Nemačka, neće da povuče priznanje o nezavisnosti Kosova i Metohije, Francuska, eto gde su ti vaši prijatelji, pa znam, ali ti naši prijatelji danas u nemačkim fabrikama u Srbiji radi 60.000 ljudi, pa su na vreme plate, možda nisu kao u Nemačkoj, ali plaćaju se doprinosi, pa plaćaju struju, pa plaćaju gas, sve svoje obaveze izmiruju na vreme. Ja sam to osetio, u Jagodinu sam doveo 12 fabrika, pet giganata od fabrika koji izvoze u celom svetu, imaju ogromno tržište i već četvrtu godinu i ja, koliko i vi, imam suficit u budžetu, znači veći je izvoz od uvoza. Dobro je svima, i državi i onim zaposlenima, itd. Kada su bile neke fabrike u Nišu, onda su kritikovali kako se tamo stavlja Pampers, jer ne da direktor i vlasnik da se ide u toalet. To su isto radili i neki opozicionari, jer za vreme dok su oni bili, ti ljudi nisu ni išli u toalet, jer ništa nisu ni jeli, razumete, nisu imali para odakle da kupe ono što je osnovno za porodicu. Hteli su da uruše sve ono što je strana investicija u Srbiji, kako je to loše. Država Srbija daje i domaćim investitorima subvenciju. Naravno, moraš da imaš program, mora da ti taj program bude u današnjem vremenu i da imaš viziju dve, tri godine ekonomska isplatljivost, studija izvodljivosti i kada sve to imaš, dobićeš subvenciju kao što dobijaju i druge fabrike, možda i malo veće. Danas je najveći problem tržište. Kada imaš tržište onda i vek te fabrike, tog preduzeća, tog pojedinca biće duža i biće dobra i za radnike zaposlene u fabrici i za sva preduzeća. Ne pijem vodu, ne treba mi, hvala. Mislim, pijem, ali ne pijem za vreme govora. Sad kad ja kažem da ne pijem vodu, građani će da kažu, on samo pije vino itd, a ja pijem koka-kolu. Pošto sam već oko toga, dovedite ministre da možemo i mi da popijemo, da ne krijemo, evo, Đole krije u fioci, mada Đole reklamira „Akva Vivu“. Koliko, Đole, imaš procenata za „Akva Vivu“? Besplatno. Malo i da se našalimo. Znate, nije politika samo, ja kada gledam neke političare, pa se tu izbeče, pa se deru kao ranjene mečke, ej prijatelju, ne može bre povećani ton da neutrališe i da sakrije nešto što se zove pozitiva. Tako da, ministre, ja za sebe mogu da kažem da se malo razumem u budžete i razumem se šta je to prioritet, imam neku viziju, jer vizija danas nije intuicija, vizija je iskustvo. Kada imaš viziju, moraš da sagledaš gde ti živiš na karti, koje su ti države u okruženju i kakve su ti komšije. Kada mi pogledamo da brže napredujemo od naših komšija… Pa zašto nas Hrvatska stalno napada? Oni kao članica EU imaju veoma manji, odnosno mnogo manji razvoj od nas. Sada ćemo da imamo više autoputeva od njih, nemaju rejting na listama kao što ima Srbija i stalno nam nešto spočitavaju od pre 20, 30 godina, žele da uspore naš ekonomski rast. Naš ekonomski rast ne može da uspori ni NATO pakt, i da želi ne može, a prvo i pre svega što je Srbija pokazala i njeno rukovodstvo da ne želi da ratuje, da želimo za okruglim stolom da rešavamo pitanja, ono što je otvoreno da zatvorimo, ali da zamolim i EU i da im kažem da ta poglavlja koja smo mi otvorili, ja sam prvi bio zagovornik da se formira proevropska Vlada. Šta nama znače ta poglavlja koja smo otvorili i da neka stoje otvorena, neka su zatvorena i da smo doneli evropske zakone i dalje smo na nekoj listi, kao mi očekujemo da ćemo da uđemo 2025. godine u EU, to nam obećali neki, a oni kažu – čekajte, EU prvo mora unutar EU da doživi reforme, itd. Zašto sam ovo rekao ministre? Zato što vi radite kao da nikada nećemo da uđemo u EU, a spremni smo da nas sutra prime u ekonomskom smislu. Da ne zavisimo od donatora, VOK-a, ovih, onih, kao što je Amerika bombardovala, glavni inicijator za bombardovanje Srbije, a onda preko VOK-e su nam mazali oči kako su oni najveći dobrotvori itd. Hvala im na tome što su nam dali, ali jednostavno to je nešto što mi nikada ne možemo da zaboravimo, tu NATO agresiju, moramo da idemo dalje, da sarađujemo sa državama. Šta je još najbitnije? Da zemlje koje su priznale nezavisno Kosovo, članice EU, kaju se što su to uradile, jer tada je bio veliki pritisak, pa imamo Zemana, predsednika Češke koji je rekao – evo, da ja odlučujem ja bi odmah povukao priznanje o nezavisnosti Kosova i Metohije. Do sada je 15 zemalja povuklo, jer tih 15 zemalja, minimum 12 zemalja, njihovi građani nemaju pojma gde se Srbija nalazi, ali kada im se diplomatskim putem objasni šta smo mi sve doživeli, zbog čega su nas bombardovali itd. Sada će sve lakše da ide i veoma brzo će povući priznanje još dosta država, tako da kosovski Albanci neka čuvaju onog Srbina što na albanskom šalje političku poruku da Albanci glasaju za njega. Znate kada će da glasaju Albanci za Srbina na Kosovu i Metohiji? Nikada. Albanci se homogenizuju, oni se namerno posvađaju da svako povuče poneki određeni broj glasova albanskih, ali kada je u pitanju teritorija Kosova i Metohije, oko toga su jedinstveni, a mi Srbi nismo zato što imamo pojedince koji žive i rade na Kosovu i Metohiji i prave spot na albanskom jeziku. Šta to znači? I to neki političari koji su propali. Za vreme dok su oni bili, pogotovo neke tamo, da ne govorim kako se zovu, sve oni znaju. Pa dobro, što to niste uradili kad ste bili? Pa koliko su ti Srbi primali para dok ste vi bili na vlasti, pa kako je bilo dok ste vi bili na vlasti tim Srbima na Kosovu i Metohiji? Danas se i gradi na Kosovu i Metohiji i pravi se i pare idu namenski. Ako se daju za zgradu, napravi se zgrada, ako se daju za put, napravi se put. Pa kritikuju i kažu – eto, pravite put prema Albaniji, ko će da ide u Albaniju? Nemaju pojma ti koji to govore. Danas svakom vozaču kamiona je najvažnije gde će da skrati, ne znam, desetak, 15 kilometara, kako će manje da potroši goriva, da mu nešto ostane u džepu i tom vlasniku, jer transport u kalkulaciji je glavni zavisni trošak, kada pogledate koliko u kalkulaciji ima onih pozicija kada su u pitanju zavisni troškovi. Kada sve to sagledamo, ko nas kritikuje, a ko nas hvali, oni koji nas kritikuju do skora su oni pravili problem Srbiji. Na primer, evo, Makron, mnogo je dobro govorio, ali je rekao – mora sudstvo da reši problem, medijske slobode. Pa dobro, bre, gospodine Makrone, ko su oni u žutim prslucima? Da li su to vulkanizeri kod vas što šetaju? Pa oni i kod vas šetaju, i to deset puta više na osnovu broja stanovnika u Francuskoj nego što se to u Srbiji dešava. Dobro je on govorio, dobro za uvo, lepo je i svaka mu čast, ali od istorije se ne živi. To je kao kad bi „Zvezda“ danas govorila – mi smo bili prvaci Evrope. Znači, ako ponovo ne postigneš neki visoki uspeh. Ovo govorim u svoje ime, ne govorim u ime Vlade, nisam ni član Vlade, a za vas sam glasao, jedino za vas sam i glasao, jer je bilo individualno glasanje, i nisam pogrešio. Onaj pre vas što je bio, on nije znao gde je levo. On je bio jedan običan teoretičar i jedino što je znao, naučio je neku pesmu i sad kao neki ekspert za ekonomiju da peva u parlamentu, umesto da se suprotstavi argumentima, činjenicama, šta je to od kada je on preuzeo taj resor. Gospodine ministre, vi imate čime da se pohvalite. Politička partija Jedinstvena Srbija će glasati za ovaj Predlog zakona i nadam se da ne iz godine u godinu, iz meseca u mesec će biti bolje za građane Srbije i da građani Srbije to osećaju, možda ne merom koju oni žele, ali nada je uvek važna i ne sme čovek da izgubi nadu u sebe, jer ima jedna pesma, peva Betula – teško meni bez mene. E sad, mogu da je protumače na više načina, ali teško građanima Srbije bez ove većine koja zna šta hoće i zna šta neće, a to što neće – da ne šteti građanima Srbije. Puno vam hvala. Jedinstvena Srbija će glasati za predloženi zakon.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima ministar dr Siniša Mali. Izvolite.
Gospodine Markoviću, hvala puno na vašem izlaganju. Želeo bih da se osvrnem na jednu veoma važnu stvar koju ste napomenuli, pa da i građani Srbije čuju još jedanput. Dakle, u odnosu na budžet za 2019. godinu, ovaj rebalans budžeta je zbog poreskih prihoda koji su veći za 32,9 milijardi, odnosno 3,1%, i neporeskih prihoda koji su viši za 12,7 milijardi, ili za 7,3%, u odnosu na originalan budžet. Dakle, mi imamo suficit koji je baziran na održivim prihodima, dakle, ne na jednokratnim prilivima, ili kako ste vi rekli – prodajom nekih fabrika, nego na osnovu toga što nam i potrošnja raste i takođe privredna aktivnost . Čime to da potkrepim dalje? Porez na dohodak povećan je u odnosu na budžetski plan za 6,6 milijardi, odnosno 10,7%. To je posledica povoljnijih kretanja na tržištu rada. Porez na dodatu vrednost je povećan za 6,1 milijardu u odnosu na iznos predviđen budžetom za 2019. godinu, što je naravno posledica bržeg rasta naše ekonomije. Prihodi od akciza su povećani u odnosu na iznos koji je bio planiran budžetom za 2019. godinu, i to za 9,8 milijardi. Prihodi od poreza na dobit povećani su za 9,3 milijarde u odnosu na iznos planiran budžetom za 2019. godinu, što ukazuje da je i profitabilnost preduzeća koja posluju u Republici Srbiji veća. I neporeski prihodi povećani su u odnosu na iznos planiran budžetom za 2019. godinu za 12,7 milijardi dinara. Dakle, mi ovde govorimo o održivom povećanju poreskih prihoda, dakle, svih onih izvora finansiranja koji su osnovni izvori finansiranja za budžet jedne države, pa i naše. Upravo zbog toga smo i predložili da distribuiramo tako povećane prihode na povećanje plata, povećanje penzija, ali još više i mnogostruko više na nastavak ciklusa investicija kako bismo u narednom periodu imali još više poreza, još više prihoda i još više doprinosa i na takav način podstakli razvoj naše ekonomije i na održiv način omogućili rast životnog standarda građana Srbije. Hvala puno.
Hvala, ministre Mali. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite, gospodine Pek.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću izneti stavove poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara za dva zakona, i to Zakon o budžetskom sistemu i Zakon o budžetu, ili tzv. rebalansu. Prvo ću početi sa Zakonom o budžetskom sistemu. U samom zakonu u članu 2. važećeg zakona vrši se dopuna definicije evidencionog računa. Ova definicija nije bila stavljena u važećem zakonu, a sada je stavljena i ova definicija evidencionog računa koji se otvara u okviru sistema izvršenja budžeta lokalnih vlasti. Druga je novina – dato je ovlašćenje ministru finansija da kod dospeća obveznica Republike Srbije emitovanih na međunarodnom finansijskom tržištu daje instrukcije za konverziju dinara u valute. To je isto novina. Onda se precizira procedura donošenja same finansijske strategije. Do sada je tako bilo da je ova finansijska strategija došla u ovaj plenum, a sad prvo ide na odbor Narodne skupštine, i to na Odbor za finansije, tamo se razmatra i posle se usvaja ovde u ovom domu. Produženi su rokovi, i to na 2021. godinu. Produžen je rok za primenu odredaba ovog zakona, Zakona o budžetskom sistemu, do 2021. godine koji se odnosi na programske budžete, i to na programske budžete zdravstvenih ustanova i apotekarskih ustanova. Isto je pomeren rok do 2021. godine za uvođenje rodno odgovornog budžetiranja za sve korisnike budžetskih sredstava na svim nivoima vlasti. Znači, kod ova dva mesta je produžen rok za 2021. godinu. Jedna od najbitnijih promena je, što je i ministar izneo, povećanje plata u javnom sektoru i ovo povećanje plata od 8 do 15% je razmak, u proseku je to 9,6%, i odnosi se na novembarsku platu, koja se isplaćuje u decembru. Naveo bih taksativno koja su povećanja. Za radnike MUP-a, BIA i Ministarstva odbrane je 9% povećano. Za radnike Ustavnog suda, sudova, tužilaštva i Zavoda za izvršenje krivičnih sankcija isto 9%. U visokoškolskim ustanovama radnici osnovnog i srednjeg obrazovanja i ustanova učeničkog standarda i studentskog standarda za 9%. Istraživačima za 10%. Radnicima ustanova kulture za 10%. Radnicima predškolskih ustanova za 9%. Za radnike ustanova socijalne zaštite, osim zdravstvenih radnika, za 9%. Kod ostalih korisnika sredstava budžeta Republike Srbije za 8%. Za korisnike sredstava budžeta lokalnih vlasti za 8%. Za radnike organizacije obaveznog socijalnog osiguranja, osim Fonda za socijalno osiguranje vojnih obveznika za 8%. Radnicima zdravstvenih ustanova, lekarima za 10%, medicinskim sestrama za 15%, a ostalom nemedicinskom osoblju za 8%. Što se tiče još značajnih promena u ovom zakonu, još jedna važna promena što ovde nije naglašena - produžen je rok još za godinu dana, znači za decembar 2020. godine, zabrana zapošljavanja kod korisnika javnih sredstava. Još jedna značajna promena u ovom zakonu je da se predlaže brisanje posebnog fiskalnog pravila koje se odnosi na indeksaciju penzija. S obzirom na to da 2020. godine penzije će se usklađivati na način propisan zakonom kojim se uređuje penzijsko-invalidsko osiguranje. Sad bih prešao na drugi zakon, Zakon o budžetu i tzv. rebalansu. Ovde, kao što je i gospodin ministar već istakao da pričamo o pozitivnom rebalansu budžeta. Planirani prihodi su bili 1.246 milijardi dinara. Sa ovim rebalansom je ovaj iznos revidiran na više i to za 3,7%, ako pričamo u dinarima, to je, kao što je gospodin ministar rekao, 46,6 milijardi dinara. Znači, otprilike 50 milijardi dinara je povećana prihodovna strana našeg budžeta. Ako gledamo samu strukturu ovih prihoda, poreski prihodi iznose 1.092 milijarde dinara. To je ukupno oko 84,5% prihoda. Ne poreski prihodi su 185 milijardi dinara, što je 14,3% od ukupnih prihoda, a ostalo čine donacije u iznosu od 14,8 milijardi dinara, što je 1,1% od ukupnih prihoda. Treba da kažem da je naš budžet uravnotežen. Rashodi su pod kontrolom. To je jedna tendencija koja u poslednjih četiri godine karakteriše naš finansijski sistem i naš budžet. To je za pohvalu svakako. Mi mislimo da ovaj trend treba i dalje da održimo. Ovim rebalansom trošimo samo ono što smo zaradili i ništa više. To je isto novi trend u našim finansijskim planovima, do sad prethodno što je bilo nije nažalost tako ispalo. Znači, trošimo ono što smo zaradili i ovo je oko 50 milijardi dinara, a sa ovih 50 milijardi dinara povećao rashodovanu stranu našeg budžeta. Trinaest milijardi dinara povećao je infrastrukturne projekte u okviru ministarstva građevine, saobraćaja i infrastrukture. Rast infrastrukturnih ulaganja je za pohvalu. Savremena i moderna infrastruktura je osnovni stub našeg privrednog razvoja. Dobri putevi savremena, moderna železnička pruga, železnička infrastruktura će povući nove investitore i otvaraće se nova radna mesta. Ovim rebalansom je u Ministarstvu građevine i saobraćaja kod nekih stavki je smanjen rashod, a kod nekih stavki je povećan. Smanjen je rashod, i to mislimo da je pozitivno kod projekta mađarsko- srpske železnice, jer vidi se da će do kraja godine ovaj planirani iznos za ovaj deo posla neće se izvršiti, pa mislimo da ne treba da tamo stoje pare, nek se premeštaju u druge svrhe gde se to može iskoristiti. Rebalansom je isto predviđeno povećanje sredstava za izvođenje dela radova u izgradnji autoputa E-75, to je deonica graničnog prelaza „Kelebija“ – petlja „Subotica Jug“ u iznosu od 330 miliona dinara. Povećan je obim sredstava na realizaciji izgradnje autoputa E – 673, deonica Obrenovac – Ljig. Za izgradnju autoputa E – 761, deonice Pojate –Preljina. I, za izgradnju autoputa, kao što je i gospodin ministar rekao, Beograd – Sarajevo. Dodatnih 10 milijardi dinara je dodato za nabavku opreme u sektoru bezbednosti. Dodatnih devet milijardi dinara je dato za rešavanje problema kredita u švajcarskim francima na osnovu zakona što smo doneli u aprilu ove godine, Zakona o konverziji kredita švajcarskim francima, mislimo da je to dobra stvar. Oko devet milijardi dinara je dato za jednokratnu pomoć penzionerima u iznosu od 5.000,00 dinara. Dodatnih devet milijardi dinara je dato za kamate koje se isplate prevremeno od otplate starih kredita, mislim da je i to isto za pohvalu. Svakako, treba da se rešimo onih kredita koji su uzeti za velike kamate sa nedovoljnim ili sa ne baš najboljim uslovima i to moramo da zatvorimo, te kreditne linije, što pre tim bolje. Mislimo da je to pozitivno u ovom rebalansu. Na kraju, dodatnih dve milijarde dinara je predviđeno za povećanja plata u javnom sektoru, kao što sam i pre detaljno izneo, ko, gde, koliko će imati povećanja plata. Nažalost, došli smo u takvu situaciju da stručna radna snaga odlazi iz javnog sektora u privatni sektor, ali mogu i da kažem, nažalost, ne samo u privatni sektor je ovaj odliv nego je i odliv i inostranstvo. Znači, momentalno imamo tržište rada kao jedno međunarodno tržište rada, bar se to odnosi na sever Vojvodine. Mladi stručnjaci nam odlaze i došli smo do toga da ne samo mladi, nego i srednja generacija stručnjaka odlazi u inostranstvo. Već godinama se odlaže uvođenje platnih razreda u javni sektor. Možda bi to bio neki princip ili nekakav pozitivan efekat, možda bi doneo kod odliva radne snage iz javnog sektora u privatni sektor. U neku ruku to smo i videli i ovaj princip je možda ustanovljen kod povećanja plata u zdravstvenim ustanovama. Znači, lekari dobijaju 10%, medicinske sestre 15%, ostalo osoblje 8%. To je u neku ruku princip platnih razreda. Na kraju bi rekao da poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara će glasati za ove zakone u danu za glasanje. Hvala.
Hvala, gospodine Pek. Sada reč ima gospodin Ivan Bauer. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicama, koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa SDPS podržaće sve zakone koji se nalaze na dnevnom redu sednice. Ja ću svoj fokus staviti na Zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2019. godinu, odnosno na rebalans budžeta. Kada se govori o rebalansu budžeta, on se najčešće posmatra kroz prizmu nečeg negativnog jer je u prošlosti rebalans bio sinonim za loše projektovanje budžeta, odnosno za manje ostvarenje prihoda od onoga što je očekivano, odnosno projektovano u budžetu ili za prekomerno trošenje budžetskih sredstava, a najčešće za oba. Ovog puta, kao što je to uobičajeno, ovo nije iznuđena mera, već je ovo mera koja je posledica povećanja prihoda koje želimo što pre da stavimo u produktivnu funkciju. Radi se o značajnim sredstvima. Kao što ste rekli, ministre, na kraju avgusta meseca imali smo budžetski suficit otprilike 46,5 milijardi dinara, što je za 60 milijardi više od onoga što je projektovano. Ovakav suficit i suficit u poslednjim godinama je posledica vođenja odgovorne fiskalne politike u poslednjih sedam godina, a rekao bih najpre od 2014. godine na ovamo. Da se podsetimo, mi smo 2014. godine, kada je Aleksandar Vučić postao premijer, imali javni dug koji je bio preko 70% BDP. On je 2008. godine imao jednu konstantnu trajektoriju rasta. Od 2008. do 2012. godine je duplirana, a nakon 2012. godine je nastavila da raste po inerciji jer su se povećavala izdvajanja za kamate, s obzirom da su uzimani jako skupi krediti. Ta trajektorija je ozbiljnim fiskalnim merama, odnosno merama fiskalne konsolidacije zaustavljena, odnosno njena putanja je preokrenuta i mi danas imamo rezultat da nam je javni dug jednak 51,9% BDP, što je u okvirima mastrihta i ima dalju tendenciju smanjenja, odnosno kreće se, tj. konvergira prema onim vrednostima koje su propisane Zakonom o budžetskom sistemu. Jedan od razloga zašto smo imali tako visok stepen odnosno procenat javnog duga u odnosu na BDP jesu i visoki budžetski deficiti koje smo beležili sve do 2012. godine, što je kulminiralo budžetskim deficitom od gotovo 7% u 2012. godini. Mi smo to sada preokrenuli, poslednjih nekoliko godina imamo suficit u budžetu. Imali bismo ga naravno i ove godine da nismo odlučili da taj višak sredstava iskoristimo na neki najproduktivniji mogući način. Nezaposlenost, kao što ste rekli, 2012. i 2013. godine bila je 25,9%, a mi smo to promenili zahvaljujući merama zapošljavanja, zahvaljujući snažnom investiranju, koje je posledica podsticaja i zahvaljujući smanjenju sive zone i mi danas u drugom kvartalu 2019. godine imamo stopu nezaposlenosti od 10,3%. Vi ste najavili da će sledeće godine ta stopa pasti ispod 10%, a ja sam malo analizirao trendove u poslednjih pet godina koji kažu da je najniža stopa nezaposlenosti u trećem, odnosno u ovom kvartalu i usudiću se da budem veći optimista od vas i da očekujem da već u sledećem izveštaju Republičkog zavoda za statistiku zabeležimo jednocifrenu stopu nezaposlenosti. Ja se ne sećam kada je to zabeleženo. Inflacija u 2012. godini bila je 12,2%. Sada je prema podacima NBS međugodišnja stopa inflacije 1,3%. Imamo stabilan kurs dinara. Imamo rastuće devizne rezerve i da ne nabrajam dalje, a ima još što šta da se nabroji. Dakle radi se o vrlo respektabilnim rezultatima koji nam daju za pravo da razmišljamo o ozbiljnom relaksiranju fiskalne politike. Sada, neko bi mogao da postavi pitanje, doduše, čini mi se neopravdano, zašto je bilo važno ići na rebalans budžeta kada smo mogli da sačekamo mesec i po dana da stigne Predlog budžeta za 2020. godinu i da onda ta sredstva opredelimo u budžetu za 2020. godinu, ali zašto nije dobro da bude tako, mislim da će najjasnije odgovore i najpreciznije dati jedna mala analiza koja pokazuje na koji način trošimo sredstva koja smo u 2019. godini uštedeli. Na prvom mestu ih trošimo na kapitalne investicije, što će svakako povećati rast BDP već u 2019. godini. Zatim ih trošimo na povećanje rashoda po osnovu otplate loših kredita, odnosno skupih kredita, što utiče na smanjenje javnog duga, ali utiče i na smanjenje izdvajanja za kamate u narednim godinama, čime u narednim godinama otvaramo prostor za produktivno iskorišćenje viška sredstava koje ćemo na taj način ostvariti. Imamo jednokratnu pomoć penzionerima, povećanje plata. To doprinosi rastu agregatne tražnje, odnosno ponovo rastu BDP u ovoj godini. Na kraju, rešavamo pitanje koje traje već godinama, a to je pitanje kredita u švajcarskim francima i alociramo dodatna sredstva za finansijsku podršku porodicama sa decom, što su mere koje mogu, kao i svaka druga mera da se ekonomski kvantifikuju, ali ja ih ne bih kvantifikovao ekonomski jer mislim da je suština ovih mera pokazivanje socijalne odgovornosti države, a mi kao socijaldemokrate takve mere podržavamo. Dakle, mogli smo da sačekamo 2020. godinu, pa da ovaj višak sredstava tada iskoristimo, ali tada bismo izgubili najmanje dva i po meseca, jer ćemo ovo da usvojimo za nekih desetak dana, a budžet za 2020. godinu važi od 1. januara. Da ne govorimo o tome da infrastrukturni projekti, ako bi za njih alocirali sredstva tek u sledećem budžetu, oni bi praktično … izgubili bismo šest meseci, jer mi možemo sada da ih nastavimo, a onako bismo morali da sačekamo da prođe zima jer se zimi ne radi, pa da tek počnemo od proleća. Dakle, gubitak vremena je veliki. Samim tim, opravdanost budžeta je više nego jasna. Hteo bih da se osvrnem i sa nekoliko reči i mojih nekih razmišljanja vezano za određene kritike koje su se pojavile u javnosti, odnosno mišljenja pojedinih ekonomista koji smatraju da je mera jednokratne pomoći penzionerima neopravdana i da su povećanje plata i penzija prevelika. Naravno, ja se ne slažem sa ovim iz mnogo razloga. Prvo bih hteo da naglasim da je pozicija kritičara u odnosu na poziciju donosioca odluka dramatično različita. Daleko je „komfornije“ u svojoj kancelariji vršiti neka makroekonomska razmatranja mera koje neko predlaže, praviti nekakve ekonomske modele koji mogu a ne moraju da budu stoprocentno tačni, a potpuno je drugačija pozicija nekoga ko ima odgovornost. Podsetimo se da je 2014. godine, odnosno pred izbore 2014. godine tadašnji kandidat za premijera tražio podršku od građana za mere fiskalne konsolidacije koje će pogoditi te građane. Tu podršku je dobio i te mere je sproveo. Dakle, odgovornost sadašnjeg predsednika, a tadašnjeg premijera Vučića, odgovornost Vlade sadašnje i odgovornost nas narodnih poslanika je velika, jer najveći teret fiskalne konsolidacije su podneli upravo građani. Ti građani imaju nekakva očekivanja. Oni očekuju neko svetlo na kraju tunela koje smo mi obećali. Oni očekuju boljitak za sebe i to našu poziciju daleko složenijom od pozicije za koju mogu da kažem da je udobna u kojoj ti kritikuješ iz drugog plana. Nije lako pogledati u oči ljudima kojima si nešto obećao i reći – znate, ono što smo vam rekli da će životni standard porasti, to je bila bajka, mi smo se malo šalili, nemojte da nam zamerite. Dakle, ovde se ne radi samo o preuzetoj obavezi, radi se i o preuzetoj moralnoj obavezi da se odužimo građanima koji su bili trpeljivi i strpljivi svih ovih godina. Ako govorimo o ekonomskom aspektu ovih mera, ja ne mogu da se složim ni da postoji ekonomsko utemeljenje za ove mere, jer oni koji nas kritikuju za ove mere najčešće nas kritikuju i da imamo nedovoljan rast BDP, odnosno da postoji prostor za veći rast BDP. Evo, kako da mi ostvarimo veći rast BDP u zadatim objektivnim globalnim uslovima, da se razumemo, i kakve to veze ima sa povećanjem plata, a ima? Da bismo odgovorili na to pitanje, pogledajmo koji su to generatori rasta bruto domaćeg proizvoda - investicije, državna, odnosno javna potrošnja, neto izvoz i privatna, odnosno lična potrošnja. Investicije u 2019. godini su ostvarene u prvih osam meseci u vrednosti od 2,4 milijarde evra. Dakle, za 43% više nego u prvih osam meseci 2018. godine, što predstavlja izvanredan rezultat, naročito s obzirom na to kad uzmemo u razmatranje činjenicu da je najveći izvor naših stranih direktnih investicija EU, koja se nalazi na pragu recesije. I budimo sigurni da investitori iz EU barem dva puta razmisle u takvim uslovima da li će da investiraju, a posebno da li će da investiraju u zemlju koja nije članica EU. Ovako snažan rast investicija ima mnogobrojne pozitivne efekte, od porasta zapošljavanja, odnosno smanjenja stope nezaposlenosti, do porasta potrošnje, do porasta izvoza, jer se ovde najčešće radi o izvozno orijentisanim kompanijama. Dakle, snažan rast investicija znači ubrzani rast BDP. Mi u ovom rebalansu budžeta predlažemo 20 milijardi dinara više za kapitalne investicije države. Ministar je najavio da će u narednoj godini nivo kapitalnih investicija države dostići 4,4%. Dakle, time, povećanjem nivoa kapitalnih investicija, odnosno njihovog učešća u BDP, mi ubrzavamo rast BDP, kako u ovoj godini, tako i u narednim godinama. Kada je reč o neto izvozu, tu ove godine beležimo nešto lošiji rezultat, odnosno imamo rast negativnog salda, kada je u pitanju spoljno-trgovinski bilans i bilans tekućeg računa, koji su doduše u potpunosti pokriveni stranim direktnim investicijama. To je posledica, s jedne strane, snažnijeg uvoza repromaterijala, investicionih dobara, što će, očekuje se i verujem da će tako i biti, rezultovati budućim rastom izvoza, čime ćemo kompenzovati taj rast uvoza, a s druge strane mnogobrojnim međunarodnim faktorima na koje mi ne možemo ni na koji način da utičemo. Na primer, smanjenje rasta, odnosno usporavanje rasta u evro-zoni. I to što je po nas još gore, vođeno smanjenjem privatne potrošnje. Dakle, ono što nas zanima. Privatna potrošnja pada u EU. I što je još gore od svega toga, najveći pad BDP, vođen smanjenjem lične potrošnje, imaju naša dva glavna spoljno-trgovinska partnera u EU, a to su Nemačka i Italija. Kada uzmemo u obzir činjenicu da je dve trećine naše spoljno-trgovinske razmene sa EU, jasno je da ovi uslovi, vrlo nepovoljni uslovi, na koje mi nemamo uticaja, su se negativno odrazili na naš izvoz, odnosno usporili su njegov rast. Nadalje, imali smo jedan šok na koji nismo mogli da utičemo, a to je jedna potpuno iracionalna odluka privremenih vlasti u Prištini da uvedu takse koje su praktično isto što i zabrana izvoza naših proizvoda na tržište Kosova i Metohije, suprotno svim mogućim međunarodnim sporazumima, što se, naravno, negativno odrazilo na naš izvoz, jer je on drastično smanjen zbog toga. Imamo rast cena nafte na svetskom tržištu, što je opet suprotno projekcijama MMF, koji je za ovu godinu predvideo da će cene nafte pasti za otprilike nekih 4%, a desilo se suprotno od toga. Kad na to dodamo povećanu domaću tražnju za našim glavnim uvoznim proizvodima, a to su nafta i naftni derivati, jasno je da je vrednost uvoza u prva dva kvartala porastao. Dakle, mi imamo veliki broj međunarodnih faktora na koje ne možemo ni na koji način da utičemo, koji su smanjili, odnosno usporili rast našeg izvoza, a samim tim i uticali negativno na nas, našeg BDP. Kako to da kompenzujemo? Jedan od načina jeste da stimulišemo domaće tržište, domaću proizvodnju, da na taj način povećamo potrošnju, odnosno da povećamo BDP. I tu sada dolazimo do poente, da ovo povećanje plata i penzija nema samo moralnu i socijalnu komponentu, nego ima, naprotiv, i ekonomsku komponentu, jer to povećanje plata i penzija treba da se preslika na povećanje potrošnje, odnosno na povećanje BDP. Da ostavimo sada po strani na jedan trenutak ekonomsku logiku i da se okrenemo zdravoj logici. Šta kaže zdrava logika? Srbija nije bogata zemlja i naši građani nisu bogati kao, na primer, Amerikanci. Ništa pežorativno, da se razumemo. Dakle, nije za očekivati da će ovaj višak sredstava u svojim prihodima od nekih 5% koliko se očekuje da će biti povećanje penzija do 15% koliko su povećane plate medicinskim sestrama, dakle, nije za očekivati da će oni ta sredstva da iskoriste tako što će da uzmu kredite, pa će da kupuju kola, jahte ili neke, kako se to modernim jezikom kaže - gedžete, odnosno skupe uvozne proizvode. Oni koji to kupuju, njih ova rasprava i njih generalno povećanje plata i penzija apsolutno ne zanima. To zanima obične građane, a njih vrlo zanima ta tema i oni, verujem, sada gledaju ovu raspravu. I oni, sasvim sam siguran, da će taj višak sredstava u svojim prihodima koji će ostvariti na osnovu povećanja plata i penzija, će iskoristiti da se pripreme za zimu, da spreme zimnicu, da kupe ogrev i da kupe zimsku odeću. Kada sam ja poslednji put proveravao, sve od nabrojanog se proizvodilo u Srbiji. Prema tome, povećanje plata i penzija mora da se preslika na povećanje potrošnje, odnosno na povećanje proizvodnje, odnosno na povećanje BDP. Naravno, ekonomska logika i zdrava logika nisu uvek baš potpuno identične. Ekonomska logika je nekad mnogo surovija od zdrave logike, ali mislim da bez obzira na to ne postoji nijedan opravdan razlog da mi odustanemo od ovih mera, kojima zasluženo, ponoviću još jednom - zasluženo, povećavamo plate zaposlenima i povećavamo, odnosno za sada dajemo jednokratnu pomoć ali od 1. januara ćemo povećati penzije najstarijim građanima u Republici Srbiji. Dakle, još jedanput, SDPS će podržati sve predložene zakone, a ja vam svima zahvaljujem na pažnji.
Hvala, dr Bauer. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite. (Vjerica Radeta: A mi?)
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče. Ne bih se ljutio ni da ste koleginici Vjerici dali reč, ali, nismo vam zamerili i nemojte shvatiti ozbiljno. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici ministarstva, malo čas je gospodin Marković napravio jednu digresiju, pre nego što započnem priču o onome što jeste tema današnjeg dnevnog reda, ali započeo je jednu priču o kojoj smo govorili i tokom jučerašnjeg dana ovde u parlamentu. Mi želimo samo jednu poruku jasnu da vam pošaljemo kao poslanički klub, da nastavite odgovorno, ozbiljno i posvećeno da radite svoj posao. A, ono što se dešava na Rektoratu i što se dešavalo na Rektoratu, tu se postavlja pitanje jel to akademsko ili političko pitanje? Jer, ministre, koliko je nama poznato, biraju poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a poslanike biraju građani, a ti koji su blokirali taj Rektorat su građani. Oni su predstavnici neke političke opcije. Mi smatramo da su oni promašili i mesto i vreme. Nisu oni trebali da blokiraju Rektorat. Oni su trebali da blokiraju prostorije svojih političkih opcija, jer oni su krivi, njihovi politički lideri su krivi zašto su toliko nesposobni i ne mogu da predstave alternativu vladajućoj koaliciji u ovom trenutku u Srbiji i ne mogu čak ni da politički prežive, pa se hvataju za floskulu bojkota. Sve je to, gospodine ministre, već viđeno, i protesti i bojkot i tužakanje države u inostranstvu i u kratkoročnom smislu, čak ni u kratkoročnom smislu to ne može da im donese političke poene. Ali, loše je to što u trenutku kada se rešavaju ključna pitanja od izuzetne važnosti za nacionalne i državne interese Srbije, šalje se jedna loša slika javnosti iz Srbije. Štete interesima građana Srbije. Vratiću se, a vi, naravno, nastavite da obavljate samo odgovorno, ozbiljno i posvećeno, kao i do sada, posao za koji ste preuzeli odgovornost i dolazite u Skupštinu uvek sa ovakvim rezultatima. Kada je reč konkretno o rebalansu budžeta o kojem danas ovde govorimo, potpuno je jasno da je Srbija na dobrom putu i da su vidljivi i prepoznatljivi pozitivni trendovi, da je vidljiv i prepoznatljiv napredak, boljitak u svakom sektoru, u svakoj sferi društva, ali ono što je suštinski jako važno - boljitak koji je zasnovan na zdravim osnovama. Dakle, važno je sada da sačuvamo ona teško stečena dostignuća iz oblasti ekonomije i finansija i da posao, proces koji je započet, reformski kurs Vlade Republike Srbije, čiji su temelji postavljeni 2014. godine usvajanjem budžeta za 2014. godinu, privedemo kraju. Zapravo, najvažnije je da na pravi način sačuvamo teško stečena fiskalna dostignuća, i to je ono što se čini i radi predloženim rebalansom budžeta, da na pravi način koristimo benefite iz toga u budućnosti i to je, takođe, nešto što se čini i radi predloženim rebalansom budžeta i da prihvatimo sve inicijative i podsticaje koji vode ka rastu i razvoju. To je, takođe, nešto što je između ostalog sadržano u rebalansu budžeta o kojem danas govorimo, jer Srbija mora da ostane na putu koji je upravo trasiran 2014. godine. Kao i uvek, samo tri ključne reči mogu biti sinonim takve ekonomske i finansijske politike, a to su reforme, rast i razvoj. Mi danas govorimo o rebalansu budžeta, ne zato što imamo povećanje rashoda, o tome su maločas kolege govorile, već zato što imamo povećanje prihoda i to povećanje prihoda koje je daleko veće od očekivanog. Dakle, važno je sada da imamo, pri tome, naravno, vodi se računa o interesima građana, o javnim interesima i vodi se računa na koji način sačuvati teško stečena fiskalna dostignuća. Zadržati fiskalnu disciplinu, unapređeni su uslovi poslovanja, to je nešto o čemu ste govorili, pojačan i ojačan privredni rast i privredni razvoj i to je nešto što donosi prihode u budžetu Republike Srbije. Dakle, u ovom trenutku racionalno, odgovorno i ozbiljno se raspolaže, domaćinski se raspolaže sa onim što se zaradilo. Šta je ovde za nas suštinski najvažnije? Dakle, rashodi neće ugroziti stabilnost Srbije. Imamo u kontinuitetu pad javnog duga BDP, vi ste o tome govorili tokom uvodnog izlaganja. Rekli ste 52% je u ovom trenutku učešće javnog duga u BDP, što je veoma dobro. Mislim da smo kroz reformske procese trajno rešili dva pitanja, a to je trajno smanjenje javnog duga u BDP i trajno smanjenje deficita. Imamo stabilnu i sigurnu stopu inflacije i imamo siguran kurs dinara. To je ono što je suštinski u ovom trenutku za nas najvažnije kada govorimo o rebalansu budžeta. Javne finansije su, dakle, po prvi put sigurne i stabilne i mi smo se danas sastali da sa optimizmom kroz postignute rezultate gledamo u budućnost. Naravno da podržavamo i pozdravljamo nameru da ovaj pozitivan rebalans jednim delom bude usmeren na ono što jeste interes građana, na poboljšanje životnog standarda i interese građana, jer prošlo se kroz jedan jako težak vremenski period, a da drugi deo bude usmeren u ono što je, takođe, podjednako važno, a to je infrastrukturni projekti. Jer mi, znate, smatramo da nema ekonomskog bez infrastrukturnog razvoja, a kroz infrastrukturne projekte i kapitalne investicije nastavićemo da rešavamo uspešno ono pitanje o kojem je maločas bilo reči, a to je stopa nezaposlenosti. Dakle, sa stope nezaposlenosti koja je 2013. godine bila 25,9%, danas je pala na 10,3%. Nova minimalna cena rada je daleko povećana u odnosu na 2018. godinu za 8,6%. Kada govorimo o kapitalnim investicijama, želim da podsetim da smo mi budžetom za 2019. godinu opredelili 220 milijardi dinara za kapitalne investicije i da je to 30% više u odnosu na prethodnu godinu, u odnosu kada govorimo o budžetu za prethodnu godinu. Samo u poslednjih pet godina, vi me ispravite ako grešim, to su neki podaci do kojih smo mi došli, samo u poslednjih pet godina otvoreno je 300 kilometara puteva, oko 200 fabrika, zaposleno 60.000 ljudi, investicije u vrednosti od 2,5 milijarde evra. Što se tiče stranih direktnih investicija, u prvih sedam meseci došlo se do cifre od 2,32 milijarde evra, što je za 43% veće u odnosu na isti period 2018. godine. Dakle, Srbija je postala svetski lider u privlačenju stranih investicija, iako neko postavlja pitanje zašto? Pre svega, zato što Srbija u ovom trenutku ima i političku i ekonomsku stabilnost i, pre svega, što Vlada ima subvencije koje nudi potencijalnim investitorima i, pre svega, što smo mi ovde u Narodnoj skupštini na predlog Vlade Republike Srbije usvojili sistemske zakone koji omogućavaju i bržu birokratiju, izdavanje dozvola, sve ono što je neophodno za uspešno poslovanje, kada govorimo o direktnim stranim investicijama. Dakle, mi danas imamo suficit u budžetu od 46,4 milijarde, a to je 60 milijardi bolje od onoga što je očekivano, što je zaista izvanredan rezultat. Može deo opozicije, znate, da kritički govori, jedan deo opozicije koji ni danas nije u sali, može kritički da govori o ovom budžetu, činjenice i podaci su, znate, uvek neumoljivi, a one nikako nisu, na njihovu žalost, na njihovoj strani. Imali smo mi prilike mnogo puta, i vi se toga sećate, da razgovaramo ovde u sali, kada su bili prisutni, da razgovaramo o budžetu, o rebalansu budžeta. Izdvajam namerno ova dva zakona, ne umanjujem važnost i značaj ostalih zakona, ali budžet je život. Ako imate nerealan budžet, imate nerealan život. Imali smo mi prilike da vodimo raspravu sa predstavnicima tada tog dela opozicije i šta smo čuli? Čuli smo uvek samo kritiku zarad kritike, unapred naučene recitacije, ali nismo čuli ni jednog trenutka da li postoji neka druga alternativa, da li postoji neki drugi put kojim Srbija treba i mora da ide u narednom vremenskom periodu, a da taj put bude garant i većeg privrednog rasta i novih radnih mesta i više fabrika koje će biti otvorene u Srbiji i naravno boljeg životnog standarda. Takve inicijative, odnosno takvog predloga ja nisam čuo ili nisam imao prilike da čujem od predstavnika tog dela opozicije, osim samo jedne stvari, a to je da su bili apsolutno protiv svega što je činila i radila vladajuća koalicija. Ukupno, dakle, iz budžeta za Moravski koridor 120 miliona evra. Mi smatramo da je ovo izuzetno važan i značajan projekat. Opet, taj deo opozicije vidim ima nekakve kritike. Ja im predlažem, konkretno, da odu kod građana Ćićevca ili Trstenika ili Vrnjačke Banje ili Kraljeva ili da posete bilo koju opštinu u raško, rasinskog, moravičkog okruga i da pitaju građane šta misle o ovom projektu i o značaju ovog projekta. Drugi deo, kada govorimo o infrastrukturnim projektima, auto-put "Miloš Veliki", deonica Čačak-Požega, jedna od najznačajnijih i najvažnijih, rekao bih, deonica. Takođe, gospodine ministre, podržavamo nameru i vaš predlog da kroz povećanje prihoda jedan deo usmerite ka interesima, kao što sam malo pre rekao, građana ka poboljšanju životnog standarda građana i u potpunosti se slažemo, daleko najveće povećanje plata će biti, koliko smo mi mogli da vidimo, u medicinskom sektoru. Medicinsko osoblje i tehničari - 15%, lekari - 10%. Mi smatramo da treba svi zajedno da se potrudimo da kroz kontinuirano povećanje plata zadržimo medicinsko osoblje u Srbiji. To treba i mora da bude naš zajednički zadatak i, naravno, nastavite kao i do sada. Milijardu evra vidim da je izdvojeno za izgradnju infrastrukturnih projekata, kada je reč o kliničko-bolničkim centrima, kada je reč o bolnicama. Naravno, to u potpunosti podržavamo. Isto tako, naravno, ništa od ovoga ne bi bilo, kao što ste rekli u uvodnom izlaganju, da te 2014, zapravo decembra 2013. godine, kada smo usvajali budžet za 2014. godinu, nisu postavljeni temelji jednog reformskog kursa Vlade Republike Srbije. Tada to jeste bilo politički nepopularno i tada to jeste bilo teško, ali i izuzetno hrabro i odlučno. Tada je Vlada vrlo jasno stavila do znanja da nije ovde da bi stranke, koje čine vladajuću koaliciju, ubirale političke poene i rejting, već je ovde zbog građana Srbije. Zahvaljujući tim i takvim merama, mi danas imamo zdrav sistem koji je zasnovan na zdravim osnovama. Dakle, ne sistem koji je zasnovan na politikanstvu i na spisku lepih želja, na onome što, ako bi realizovali u praksi, bi vodilo ka političkom krahu i političkom bankrotu, već na sistemu koji je zasnovan na životu i na ekonomiji. Zato danas imamo osnov za povećanje, ispravite me ako grešim, 9% plata za zaposlene u prosveti, sudije i tužioci, kao i zaposlene u sudovima i tužilaštvima, ustanovama socijalne zaštite, pripadnici bezbednosti i bezbednosnih snaga. To je sve nešto što u potpunosti ima podršku poslaničke grupe SPS. Kada je reč o predstavnicima najstarije populacije, penzionerima, naravno da su podneli najveći teret perioda koji je iza nas. Kada neko kaže, vrlo često smo slušali pojednostavljeno sagledavanje tog dela opozicije, otimate nekome nešto, ne otimamo mi nikome ništa, iz krize se ne izlazi popularnim, već nužnim merama. Mi smo sve vreme govorili o merama koje su usmerene ka spasu srpske ekonomije i merama koje se tiču svakog građanina Srbije i budućnosti svakog građanina Srbije. Upravo, zahvaljujući tim merama, mi danas imamo mogućnost, vi ste rekli, već u decembru 5.000 dinara jednokratna pomoć za penzionere, povećanje penzija u januaru 5%. Pokušajte da bude nešto veće, ukoliko budete u mogućnosti. Znate, kada kažu, vrlo često slušamo to, ne ovde, oni više vole te političke monologe ovde u skupštinskom holu, nego demokratsko sučeljavanje mišljenja, jer nemaju snagu u tom demokratskom sučeljavanju mišljenja, pa kada kroz taj politički monolog čujete – premalo se izdvaja za penzionere… Znate šta? Mi imamo povećanje, da li je tako, imamo povećanje plata, imamo povećanje penzija i imamo plus u državnoj kasi. Neodgovorno i neozbiljno bi bilo da imamo daleko veće povećanje, da daleko više novca i sredstava zahvatamo iz budžeta, jer evo, zaboga, izbori su tu, pa da bi održali socijalni mir, pa da bi podigli rejting političkih stranaka, mogli smo da izdvojimo daleko više sredstava i da usmerimo više ka penzionerima i ka javnom sektoru i ka medicinskom osoblju, ali to bi bilo krajnje neodgovorno i krajnje neozbiljno. Na takav način se ova Vlada Republike Srbije nikad nije i neće ponašati. Britanski list „Fajnešel tajms“, rekli ste, po drugi put je proglasio Srbiju za svetskog lidera u privlačenju stranih investicija. Sada kad slušamo ovaj pokušaj da od Vlade naprave nekakav aferaški karakter, napade kroz afere i da Vladu predstave kao nekakav simbol korupcije, pa zar strani investitori dolaze tamo gde je prisutna korupcija? Naravno da ne. To im vrlo jasno kaže i „Fajnešel tajms“, i to vrlo jasno kaže i jedan od najvećih svetskih rejting agencija „Fič rejtings“, koja je povećala, kao što ste rekli, kreditni rejting naše zemlje, i to jeste potvrda uspešnosti reformi i dodatni impuls u domaćoj ekonomiji koja teži da postane konkurentna u svetskim okvirima. Takođe, ono o čemu je maločas kolega govorio, u potpunosti podržavamo da jedan deo pozitivnog budžeta bude usmeren ka rešavanju problema koji naši građani imaju kada je reč o zaduženju u švajcarskim francima. Znate, to je problem koji je godinama neko gurao pod tepih i godinama ka ostavljao po strani, a gurali su ga pod tepih i ostavljali po strani upravo oni koji su uništili bankarski sistem u Srbiji, upravo oni koji su u Narodnu banku Srbije ulazili sa dugim cevima, upravo oni zbog kojih mi danas ne znamo gde su budžetske rezerve Srbije nestale od tog vremenskog perioda, to su isti oni koji su otpustili nekoliko stotina ljudi iz Narodne banke Republike Srbije, pa su ti isti ljudi morali da se vrate na posao nakon sudskog postupka i država je morala to da plati. Oni nemaju pravo da komentarišu ovo. Na ovaj način Vlada pokazuje jedan odgovoran i ozbiljan odnos prema građanima Srbije, Vlada pokazuje da vodi aktivnu politiku, ide u susret problemima i rešava ih. Naravno, podržavamo i ovaj deo koji se tiče izdvajanja sredstava za naplatu štete usled elementarnih nepogoda za obnovu objekata javne namene. Dakle, naravno, pozdravljamo ciljeve, podržavamo ovaj rebalans, jer podržavamo ciljeve koji se žele postići rebalansom budžeta, a to je, pre svega, interes građana. Kada kažem interes građana, mislim na poboljšanje životnog standarda građana i na onaj drugi deo koji podjednako smatramo važnim, a to je ulaganje u infrastrukturu, jer, ponoviću, nema ekonomskog bez infrastrukturnog razvoja. Još samo jedna stvar, uvaženi ministre, jedno pitanje. Naime, mi smatramo da je, pored svega ovoga o čemu smo govorili i o čemu je već bilo reči tokom današnje rasprave, privatni sektor budućnost. Mislim da privatni sektor jeste važan za državu, jer država živi od poreza koji ubira iz dobiti preduzeća, ali privatni sektor je važan jer otvara nova radna mesta. Mislim da u narednom vremenskom periodu akcenat treba staviti na privatni sektor, na olakšice koje će biti usmerene ka privatnom sektoru, kako bi privatni sektor postao stub srpske ekonomije. Zahvaljuje.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvaženi ministre sa saradnicima, veliko mi je zadovoljstvo zato što razgovaramo o rebalansu budžeta koji je posledica suficita koji je nastao zbog privrednog rasta i aktivnosti, a ne zato što su uvećavane poreske obaveze poreskim obveznicima. Da se od 2012. godine do danas radilo po sistemu lako ćemo, kako ćemo i da se išlo lakšim putem i putem kojim se ne ide tako jednostavno, verovatno danas ne bismo imali priliku da govorimo o rebalansu budžeta. Neću ponavljati ono što su moje kolege u ranijoj raspravi pominjale. Moram pomenuti par stvari sa kojima se ne slažem. Neke su verovatno lapsusi, a neke možda i suštinski različiti pogledi na budžet i funkcionisanje privrednog sistema, samim tim i poreskog sistema, uopšte. Naime, stvarno sve molim da vode računa kada govore o trgovini, i to unutrašnjoj trgovini, sa Kosovom i Metohijom, odnosno sa privrednim subjektima na Kosovu i Metohiji, da o tome govore kao o unutrašnjoj trgovini, a ni u kom slučaju da to ne komentarišu kao bilo kakvu vrstu izvoza. Kosovo i Metohija je sastavni deo Republike Srbije koji je privremeno okupiran i ta privremena okupacija, koja traje, nas sprečava da unutrašnju trgovinu sa Kosovom odvijamo na jedan normalan način na koji se to odvija na celoj teritoriji Republike Srbije. Molim vas da, vodeći računa o ovome, postepeno nas neko ne ubeđuje i ne dovodi do svesti i prihvatanja, ne daj Bože, nekakve činjenice u nekoj ne postojećoj budućnosti da Kosovo i Metohija ne bude sastavni deo Republike Srbije i da ono što se prodaje tamo bude zaista tretirano kao izvoz. Molim vas da vodimo računa o svakoj rečenici kada je ovo u pitanju. Sebe sam uhvatio u nekim situacijama, u ranijim diskusijama, da i ja napravim lapsus i molim kolege da kada se i meni to desi da me podsete, jer jednostavno posledica onoga što neki mediji u Srbiji stalno polako ćuškaju nam u svest, nije dobra i moramo protiv toga da se borimo i da vodimo računa. Podsetiću uvaženog ministra i mene zanima - da li je u ovom rebalansu budžeta predviđen prostor za povećanje plata sudija prekršajnih sudova? Znači, ne da se postojeće plate uvećaju za nekakav procenat, već da se plate sudija za prekršaje izjednače sa platama sudija ostalih sudova, o čemu smo pričali kada je usvajan budžet za 2019. godinu i zanima me da li je to, u ovom trenutku, kroz ovaj rebalans se otvara kao mogućnost za ozbiljno razmišljanje? Ponovo ću podsetiti, bile su reči premijerke ovde kada smo razgovarali o svemu tome, na stavove ministarke Nele Kuburović i svih ostalih gde zaista ne vidim više zbog čega se plate tim ljudima nisu izjednačile sa platama ostalih sudija kada smo im već dali prava, ustanovili obaveze. Jedino pravo koje njima nismo izjednačili jeste da budu izjednačeni sa svojim materijalnim pravima kao i sudije svih ostalih sudova, njihove kolege. Ne bih o tome govorio više. To je jednostavno pitanje koje mene ovako dobrano zanima. Ono što želim da kažem jeste da trenutno je jako važna i ova poreska reforma koja se dešava. Molim vas da posebno obratite pažnju, čini mi se da ta reforma dolazi u jednu fazu koja je onako jedna klackalica u usponu kvaliteta budućeg rada Poreske uprave. Naime, ukoliko se već ovog trenutka ne bude ozbiljno vodilo računa o obuci budućih kadrova, o pripremi budućih kadrova koji će raditi u Poreskoj upravi, onda se bojim da ćemo stvoriti nešto što ne želimo, a to je da za nekih godinu, tri ili pet Poreska uprava postane nešto što neće podsticati dalji razvoj privrednog rasta. Znači, ono što treba kroz tu dodatnu obuku budućeg mlađeg kadra, u koje treba ulagati, jeste stvaranje navika za budućim ozbiljnim radom, koji treba da sankcioniše bitne događaje, nove sitne stvari i poreska disciplina postanu nešto što je uobičajeno i normalno, da imaju apsolutno razumevanje za potrebe poslovanja, da budu fleksibilni i praktično da postanu partneri poreskim obveznicima u obostranom interesu. Moram da kažem da mi se jedan detalj ove reforme nije svideo, a to je centralizacija koja je ovakva kakva jeste. Znate, mi se svi trudimo da pričamo o decentralizaciji i generalno pod decentralizacijom ne mogu da tretiram to što su ogromni delovi Poreske uprave, koja je bila u Obrenovcu, služila privrednicima koji posluju na toj teritoriji, izmeštena na Čukarici. Možda to jesu kompleksi male sredine i prihvatam da to može da bude tako, ali ako pričamo o decentralizaciji, obzirom da postoje uslovi za rad i u Obrenovcu i u Lazarevcu i u Barajevu, verujte mi da bi decentralizacija Poreske uprave bila daleko pravičnija da se taj centar izmesti uz Lazarevac i verujem da Obrenovčanima bi bilo jednostavnije da putuju Lazarevac i rešavaju svoje probleme kada je u pitanju odnos sa poreskom administracijom i svim ostalom, nego da dolaze za Beograd. Možda bi gospodi iz Beograda bilo malo teže da putuju za Lazarevac za ono za šta je nužna direktna komunikacija između poreskih službenika i obveznika, ali mislim da to bilo apsolutno pošteno i pravično. Nisam siguran da je tu baš dobro odmereno šta je šteta a šta je korist, jer bojim se da to ne dovede do zagušenja u radu i jednostavno iznudi povećanje finansijske nediscipline u odnosu na već postignuti nivo za koji moram da kažem da je zaista zadovoljavajući rast te discipline koji je postojao u ovom nekom dosadašnjem periodu. Danas, to je sasvim u redu, zbog trenutnih potreba koje postoje i verujem da Ministarstvo finansija nije moglo da vodi računa o tome, je potrebno u nekim trenucima sat i po vremena da se od Obrenovca stigne do Čukarice, a zamislite nekom preduzetniku iz Drena koji još ima 35 kilometara da dođe do samog Obrenovca. Nisam siguran da je zbog pet ili deset plata u administraciji bilo dobro izmeštati sedišta iz Obrenovca, Lazarevca, Barajeva i ostalih, ja to zovem, prigradskih opština na Čukaricu. Možda je tema za neko buduće razmišljanje da Poreska uprava, pa makar i samo formalno, bude samostalan organ. Zašto? Zato što u ovoj situaciji danas koja jeste nužna i koja pokazuje dobre rezultate, a to je da je Poreska uprava isključivo u okviru Ministarstva finansija, gde Ministarstvo finansija čak propisuje određene poreske instrumente i odlučuje u drugom stepenu po tim istim instrumentima, zarad efikasnosti uspostavljanja poreske discipline jeste korisna. Ako govorimo o nekim budućim vremenima, uz pripremu kadra koji će daleko efikasnije raditi, bolje se snalaziti, biti u partnerskom odnosu sa onima sa kojima treba da posluje, onda mislim da bi bilo dobro da se te dve funkcije u jednom trenutku i razdvoje jer bi onaj ko donosi odluku o instrumentima, koje treba sprovoditi kroz poreske postupke, morao mnogo više da vodi računa kakav će oni efekat da proizvedu. Sve ovo govorim iz jednog prostog razloga. Zato što u ovom trenutku kroz rebalans smo mi sredstva koja su iz suficita prvenstveno usmerili na uvećanje plata, zarada i onoga što zanima građane. Iskreno se nadam i sa pravom očekujem da ćemo mi i priliko rasprave o budžetu za 2020. godinu u nekim budućim vremenima takođe imati pred sobom sliku mogućeg suficita i tu treba razmisliti i o tome koliko iz tog suficita treba dodatno relaksirati privrednike kako bi to bio način stimulisanja njihovog boljeg i većeg angažovanja na teritoriji Republike Srbije. Ne mislim da tu prioritet treba da imaju privatnici. Apsolutno ne vidim nikakvog razloga za bilo kakvo razgraničavanje između državnih i privatnih subjekata. Tržišna utakmica, ako se već neko zalaže za tržišnu utakmicu, onda treba da bude potpuno ravnopravna za sve učesnike koji su tu, pa ko bolje posluje, bolje će i proći. Ima nekih stvari koje će ovakav pristup za neka buduća vremena promeniti jer to je mantra o sivoj ekonomiji. Znate, stalno slušamo siva ekonomija, siva ekonomija, siva ekonomija. Da li je neko adekvatno uopšte izmerio kolika je količina sive ekonomije i koliko ona stvarno utiče na budžet Republike Srbije? Ta licitacija, bilo je 30%, pa je sada 25% ili 28%, stvarno ne znam ko je kako izmerio. Da li je to mereno telefonskim anketama, pa to slušamo preko N1 televizije ovde da bismo urušavali državno-pravni sistem Republike Srbije? Onda stvarno to ne mogu da prihvatim kao nekakvu ozbiljnu činjenicu i ozbiljan podatak. Znate, 30%, 15%, pa i 5% sive ekonomije. To su fabrike, to su postrojenja, to su ustanove, to je takva količina novca. Jednostavno, samo prostom matematikom kada to stavite u odnos sa budžetom Republike Srbije shvatite da tu postoje u nekim segmentima ozbiljna preterivanja. Da li ta preterivanja treba da zaštite nešto što bi mogli da budu novi ozbiljni izvori prihoda budžeta Republike Srbije? Naime, očigledno je, gospodine ministre, da će ili vaše ministarstvo razrešiti pitanje jesu li poreski obveznici u Republici Srbiji N1, Nova Sport i ove prekogranične nazovi televizije ili to očigledno neće ustanoviti niko drugi. Zašto? Ogromna sredstva izlaze iz Republike Srbije neoporezovana. Ja sam lično došao do potpunog ubeđenja da oni rade potpuno nezakonito. Govorili smo o tome i na prošloj sednici kada je ovde bila Republička Vlada, mislim da apsolutno treba da se uspostavi jedna dobra koordinacija u svemu tome, REM ili nije sposoban ili nema alate sa kojima ovaj posao treba da dovrši. Delimično uz pomoć REM-a, delimično uz upornost mnogih uvaženih kolega poslanika ovde, dobronamernih ljudi u Republici Srbiji, mi smo došli do saznanja da se program koji se emituje na N1 televiziji definitivno i konačno ne emituje ni u Luksemburgu, ni u Sloveniji i ovde ono što oni provlače i rade nije reemitovanje, nego je emitovanje. Nemam potrebe da vas podsećam da Zakon o poreskom postupku kaže - tamo gde se utvrdi da postoje simulovani posao, a ovo jeste čista simulacija navodnog reemitovanja programa, da bi se izbeglo plaćanje poreza i dažbina Republici Srbiji, primenjuju se stope kao kod disimulovanog posla. Da pojednostavim, ono što plaćaju uredno registrovane televizije u Republici Srbiji na ime poreskih obaveza, kada je u pitanju porez od prodaje reklama, na zaradi i sve ostalo što sledi, mora i treba da plati N1 televizija. Ja vas ovde javno molim da pošaljete najobjektivnije, najsposobnije i najobučenije ljude, koji rade u Poreskoj upravi u kontrolu ovih televizija. Neka utvrde činjenično stanje i sa tim jednostavno da jednu epizodu zatvorimo. Proračuni, ja moram da kažem da sam laik i meni to zvuči kao ogromna cifra, ali neke kolege koje kažu da se u to bolje razumeju nego ja, tvrde da na taj način, bar jedno 500 miliona evra godišnje ne završi u budžetu Republike Srbije. Da li je 500, da li je 100, neke je jedan jedini dinar, previše je. U krajnjem slučaju, dajte da raščistimo tu situaciju, mi imamo ovde deo dokaza koji se sastoji od izjava nadležnih emitera iz Luksemburga, kao odgovore na naša poslanička pitanja, ne moja, ali kažem naša, jer su mnoge kolege postavljala ta pitanja, odgovore iz Republike Slovenije. Uostalom pravo da vam kažem, imamo i lična saznanja, jer sam zvao neke svoje prijatelje koji su u Sloveniji, pa sam pitao na Preobraženje 19. avgusta - da li ste me gledali u ovom direktnom prenosu na N1 televiziji? Kažu - to kod nas nema, ne postoji mogućnost da se gleda. Znači, osnovane sumnje postoje da je u pitanju čista zloupotreba na koju REM ili ne može ili neće da reaguje. Prema tome, kao advokat apsolutno znam da u ovakvim situacijama finansijska policija, poreska policija, ta vrsta kontrole, treba da ode, utvrdi da li su oni poreski obveznici ili nisu, da li poštuju zakon Republike Srbije ili ne i ako postoji sumnja, završe svoj deo posla, a ako ima sumnje da sam ja upravu ili dokaze da sam upravu i moje kolege, onda će o tome obavestiti nadležno tužilaštvo, koje će preduzeti gonjenje. Mislim da je krajnje vreme da ovo zaista na jedan pravi način privedemo kraju. Znate, N1 televizija, SBB i drugi nisu onaj ulični prodavac koji živi od toga da li je prodao neku polovnu robu, pa je utajio neki sitan porez, pa treba da izazove emocije kod nas, oni jednostavno ugrožavaju normalno funkcionisanje svih televizija, koje su uredno registrovane i imaju odobrenje za rad u Republici Srbiji. Ja sam apsolutno ubeđen u to i zaista ne bih dalje, bojim se da ću prekoračiti, onaj deo koji je deo poslaničke priče i poslaničkog odnosa prema svemu tome, ali jednostavno i mi ovde, kao i vi imamo obavezu da štitimo one koji posluju zakonito, koji posluju legalno. Možda je zato neko došao u situaciju da zatvori svoju televiziju, da prestane da drži neku mrežu i ostalo. Jednostavno ovo je način da mi sa ovim izađemo na zdravu granu, da konačno utvrdimo činjenice tačnim onakvim kakve jesu i da kažemo jedan posao smo priveli kraju, kako god, važno je da utvrdimo istinu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Osvrnuo bih se na dve teme koje ste pomenuli u vašem obraćanju. Najpre, oko relaksacije opterećenja na zarade, dakle, relaksacije celokupne privrede naše zemlje. Mi smo već prošle godine poslali ozbiljan signal da smo spremni da se bavimo time. Ako se sećate, mi smo ukidanjem pojedinih doprinosa na teret poslodavca upravo smanjili opterećenje na zarade sa 63 na 62%. Već ove godine smo najavili nova smanjenja opterećenja na zarade. Idemo na 62% od 1. januara naredne godine i to je tema o kojoj ćemo diskutovati kada budemo diskutovali o budžetu za 2020. godinu, ali apsolutno čvrsto opterećenje naše zemlje i ove Vlade da idemo u rasterećenje privrede na način na koji ćemo opterećenje na zarade smanjivati iz godine u godinu. Time činite celo naše tržište atraktivnijim i konkurentnijim i podstičete poslodavce i da zapošljavaju više i naravno i da podižu plate. Po pitanju reforme Poreske uprave, tema je veoma dugačka. Nije nimalo jednostavna. Reforma Poreske uprave mora da prati reformu celokupne državne administracije, naravno celokupne naše zemlje. Ovaj deo o kome ste vi govorili, dakle, domaći zadatak koji je Poreska uprava imala pred sobom u dogovoru sa MMF je da se broj filijala smanji sa 178 na 37. Ogroman posao su uradili u vreme. Želim da čestitam svim zaposlenima u Poreskoj upravi, jer su stvarno veliki posao uradili na pravi način. Inače, ja sam tu njihovu kancelariju na Čukaricu lično obišao. Ono što je veoma važno i toj je poruka i za građane Srbije i za privrednike, dakle, nije više ni važno gde je fizički locirana filijala Poreske uprave, najveći broj usluga, na kraju, skoro sve usluge možete da obavite elektronski. Dakle, digitalizacija je ono na čemu moramo da insistiramo. Nema potrebe da se ulazi u samu filijalu Poreske uprave i to je jedan napredak i progres koji moramo da iskoristimo na pravi način. Ovo je tek početak reformi Poreske uprave. Dakle, dve stvari i dve velike aktivnosti nas čekaju u nerodnom periodu. Jedno je uvođenje e-faktura. O tome ćemo govoriti sutra, kada budemo pričali o novom zakonu o računovodstvu. Dakle, do određenog datuma u celoj privredi će biti neophodno da se uvedu tzv. elektronske fakture. Dakle, plaćanja će ići mnogo brže, mnogo efikasnije. To je i preduslov za sistemsko rešenje povraćaja PDV kao osnovnog zahteva privrede, pri čemu moram da napomenem da povraćaj PDV ide u poslednjih par meseci, obzirom na promene koje smo implementirali u Poreskoj upravi, mnogo brže i efikasnije nego do sada i o tome svedoče svi privrednici sa kojima sam razgovarao. Dakle, uvođenje e-fakture je veoma važna promena. Kada se i jedna i ulazna i izlazna faktura na pravi način podudaraju, to će biti automatski povraćaj PDV. Dakle, u istom danu. To je ono što rade sve veće i sve razvijenije ekonomije od nas i to ćemo da uradimo i mi. Drugi aspekt toga, uz naravno jačanje kadrova, jačanje same infrastrukture Poreske uprave i ta fiskalizacija koja nas očekuje naredne godine, gde ćemo kroz uvođenje i novih fiskalnih kasa imati kontinuiranu non-stop u realnom vremenu kontrolu poreskih obveznika i na takav način dodatno smanjiti i sivu ekonomiju i naravno poboljšati naplatu poreskih prihoda. Dakle, ovo o čemu ste vi govorili samo je prvi korak u jednoj velikoj reformi Poreske uprave i mi očekujemo da ćemo do 2023. godine u potpunosti izvršiti reformu Poreske uprave i da će na pravi način ona biti institucija i faktor koji će dodatno podstaći razvoj naše ekonomije i učiniti našu ekonomiju još atraktivnijom i konkurentnijom. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Aleksandar Stevanović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre finansija sa saradnicima, dame i gospodo, ja ću početi ovu analizu rebalansa sa nekim stvarima koje mi u poslaničkoj grupi SMS smatramo da su stvari koje manje-više nailaze na saglasnost svakoga ko je iole ekonomski normalan i uračunljiv. Smatramo da je to verovatno i većina ljudi u Republici Srbiji, a i većina političkih partija. Neke stvari su nesporne, a to su da je stabilnost odlična stvar za jednu zemlju, da je uravnoteženost budžeta odlična stvar za jednu zemlju. To je ono što mi imamo već neko vreme u Republici Srbiji, to su stvari koje, kako bih rekao, predstavljaju osnov za izgradnju jedne kuće. U temelje kuće se takođe uzidavaju stvari kao što su dobar kreditni rejting. Nama kreditni rejting raste, to treba priznati, niska stopa inflacije što je znak da se novac ne smatra nikako drugačije nego kao potencijalni izvor štete, ako se sa njim loše rukovodi i da je najbolji novac koji nije inflatoran. Tokovi ka budžetu i iz budžeta su stabilni. Na tim temeljima se može napraviti kuća koja će biti srednje veličine, kuća koja će biti jako lepa, a može se napraviti i trošna kuća. Mi danas nismo zemlja koja raspravlja o tome da li smo u riziku da bankrotiramo, to je davna prošlost i to se nadam se više neće nikada desiti. Nemamo u javnosti ideje koje su čisto ekonomsko ludilo, a i pristojni ljudi ne raspravljaju o budžetu na način koji ne postoji u nekim zemljama koje su razvijene i koje godinama imaju solidne performanse. Sada bi naredni korak trebao da bude da kažemo da ćemo mi iz poslaničke grupe SMS podržati te stvari i budžet, odnosno njegov rebalans u ovom slučaju. Međutim, kako bih rekao, kada se bavite politikom, kada se bavite ekonomijom ili svejedno kada odete da igrate na primer odbojku ili košarku ispred vaše zgrade sa prijateljima ili gde god želite da igrate, u osnovi možemo imati dva pristupa. Jedan pristup je da imamo velika očekivanja i on najčešće vodi u velika razočarenja i vrlo je ljudski, svi mislimo da možemo mnogo bolje. Drugi pristup koji je jako konzervativan kaže, hajde da budemo zadovoljni sa onim što smo postigli. I pored nespornih postignuća sa kojima sam ja atipično za opozicionu partiju počeo izlaganje, pošto je naša praksa obično bila da napadnete sve što možete, onde gde ja vidim problem je to što mislim da ovim budžetom nismo bili dovoljno ambiciozni da podstaknemo rast. Podsticanje rasta jeste utakmica koju ćemo voditi u godinama i decenijama koja slede. Kako podstaći što veći rast u Republici Srbiji? Jedan od izlagača je takođe i govorio, jedan uvaženi kolega o tome, hajde dajte predloge za rast. Deo izlaganja će biti o tome. Još jedna stvar koju bih istakao pre nego što uđem u još neke stvari bitne za ovo izlaganje je da se nekada često protura teza da je jako dobro što država ima suficit. Naravno da je dobro da imamo uravnotežene finansije. Međutim, ključno pitanje jedne fiskalne politike koja se u teoriji zove – Laferova kriva, je šta je optimalni nivo oporezivanja u jednoj državi, odnosno ako oporezujete previše, a ljudi će hteti to da izbegnu, ako oporezujete premalo možda možete uzeti malo i više i platiti neke stvari koje jesu osnovne funkcije države, a da istovremeno ne ugrozite podsticaje za ekonomsku aktivnost. Tu mi imamo određenih skepsa da je možda ta Laferova kriva, odnosno nivo oporezivanja podignut malo naviše. Ne kod poreza na dobit naravno, koji je vrlo kompetetivan, nego kod poreza na plate i doprinosa. Ali, da se vratimo na osnov onoga što mi vidimo kako suštinski problem i šta treba tretirati? Ako bismo govorili zašto nema bržeg rasta mogli bi da gledamo u nekoliko polja ekonomske politike. Mogli bih da gledamo na primer vladavinu prava. Bolja vladavina prava u Srbiji zasigurno bi podstakla sigurnost, dugoročno planiranje, kompanije koje su jako osetljive na to pitanje da dođu u Srbiju. Međutim, avaj, anglosaksonske zemlje su gradile vladavinu prava stotinama godina, neke evropske zemlje su gradile decenijama, a mi to gradimo mnogo kraće. Da li smo mogli bolje? Sigurno smo mogli. Ali, ono što je izvesno i da se maksimalno potrudimo u godinama koje slede, mi nećemo imati vladavinu prava kakva postoji na primer u skandinavskim zemljama, Ujedinjenom Kraljevstvu. Tu možemo rast podstaći neznatno svake godine, ali ne možemo napraviti kvantne skokove. Šta još može podstaći rast? Recimo brže u integracije. Pristup Srbije jednom velikom evropskom tržištu pod dobrim pravnim poretkom sigurno će privući investicije. Tu možemo raditi brže i tu možemo raditi dosta stvari. Možemo raditi dosta toga i na nekim tehnikalijama, odnosno strukturnim stvarima. Tu smo radili lepe stvari, kao što je reč o digitalizaciji, ukidanju parafiskalnih nameta jednoj državi koja malo više razmišlja o nekim tehničkim pitanjima privrede. Tu ima prostora da se radi i da se radi i u budućnosti, to isto podstiče rast. Međutim, polje gde još nismo dovoljno radili, a možemo raditi prilično toga kada smo došli na neke stope rasta koje su solidne, jeste smanjenje poreza, odnosno nameta na plate. To je pitanje koje jeste ključno i mi smo, gledajući ovaj rebalans, sa jednom dozom žaljenja konstatovali da to nije bila tema ovog rebalansa. Jedan od najvećih problema koji je posledica toga što imamo prekomerno opterećenje, barem tako privrednici kažu, na plate u Srbiji, jeste da imamo relativno niske domaće investicije, ne strane direktne investicije koje su na odličnom nivou i to takođe treba istaći, bilo bi bolje da nisu stigle zbog subvencija, nego zbog fantastičnog poslovnog okruženja, ali i to je verovatno proces koji traje, i da treba naći odgovore – a šta to sprečava domaće firme da više investiraju? To jeste suštinska bitka kada govorimo o stopama rasta. Sad, za one koji to znaju, na jednom nivou koji se odnosi na nekoga ko se bavi biznisom, na ljude koji jesu vičniji u ekonomiji, postoje ljudi koji kažu – pa zašto je bitno to tri, četiri, pet posto, šta vam to tačno znači, zašto ste zapeli da pričate o tome da li je tri, tri i po posto? Šta to znači? Ja danas imam platu, ne znam, 400 evra, a vi se svađate da li ću naredne godine, tj. raspravljate, sada je malo drugačije, da li ću imati 412 ili 420 evra, šta je razlika? Evo, zamislimo da nastavimo po putanji od 3% svake godine da rastemo. Lako se može desiti, iako je sada bolje da to bude putanja, jer ima godina koje su i lošije. Ako rastemo tri posto, negde oko 2043. godine plata u Srbiji će biti 1.000 evra. U tom momentu, recimo, ja ću imati 68 godina, ministar će ući uveliko u osmu deceniju života. Ako rastemo po pet posto godišnje, što bi se moglo postići malo otresitijim radom na ovome što sam pomenuo, mi stižemo do plate od 1.000 evra 2034. godine. Tu ću ja imati 57 godina, ministar će ući u sedmu deceniju. Pozivam ga zato što će on odgovoriti, pa je simpatično to pomenuti. Ako budemo maksimalno dobri i posvećeni, možda možemo postići više, jer smo siromašna zemlja koja nije iskoristila mnoge šanse. Ako bi rasli po šest posto, 2031. godine plata je 1.000 evra, e pa tu smo još uvek u solidnoj snazi. Šta je tu bitno reći? Ako bismo imali dobar rast koji se ne bi tako brzo ispucao, jer siromašna smo zemlja, možemo jako dugo rasti brzo ako smo hrabri, ako shvatamo međunarodno okruženje, ako sečemo rashod i pravimo efikasnu državu, dug je to proces i imaće da se izvlače dobre performanse. Moglo bi se desiti, recimo, da već oko 2045. ili 2050. godine, jesu to kasne već godine za većinu nas, za neke bi bile fenomenalne, dođemo do toga da imamo umesto 1.000 i nešto evra platu u Srbiji - 2.000. To vam je zalog za budućnost i zato je bitno govoriti o tih 1-1,5% svake godine i učiniti sve da se te stvari dese. To može jedino izvući jak privatni sektor, to ne mogu izvući javne investicije, iako su one izuzetno korisne, ali suštinski, dugoročno održivi rast može samo izvući privatni sektor, privatne firme na slobodnom tržištu, u jednoj kapitalističkoj Srbiji koja zna gde se uputila. To je razlog zašto smatramo da budžet mora imati jednu izuzetno jaku borbu za rast. Ako smatram šta može biti pogrešno, iako ja to ne primećujem kao generalnu tendenciju, to je izlazak sa konceptima da jačanje efektivne tražnje putem državne potrošnje ima dobre efekte na rast. Prilično su minorni u odnosu na podsticanje ponude, odnosno podsticanje stvaranja kompetitivnih firmi. Kada je reč o rebalansu, imamo određene zamerke. Mi smatramo da ljudi koji su pali, da im treba pružiti mogućnost da se podignu, ljudima koji su u problemu treba pružiti jedan mekan amortizer, da shvate da žive u humanom društvu. Pet hiljada dinara za penzionere ima takvu svrhu za neke, za neke nema uopšte. Imate neke koje nećete ni primetiti, jer nisu u sistemu, staračka domaćinstva na selima, oni neće dobiti ništa. Takođe je tačno da je naš sistem tako postavljen da možete dobiti tužbu ako svi penzioneri ne dobiju po 5.000, ako kažete - dobiće ti, ti i ti, ako kažete da je pomoć za penzionere. Ali, ako ćemo se baviti socijalnom politikom, kao siromašna zemlja, bilo bi dobro da ona gađa one koji zaista nemaju, pa makar oni bili neglasači, neorganizovani politički, nevidljivi u medijima, ako zaista želimo pravu socijalnu zemlju, uz maksimalnu tržišnu efikasnost, naravno. Kada je reč o platama, istina je, mnogi ljudi u javnom sektoru rade jako mnogo i nisu dobro plaćeni. Ne mislim tu na javna preduzeća, ali mislim baš na državnu upravu u užem smislu. Ali, kao kada je kriza izbila, u svoj svojoj ružnoći, pa je trebalo brzo reagovati i tu su postojala neslaganja kako se to tačno radi i da je vrlo verovatno uzimanje sekire za sečenje rashoda bio dobar pristup kada treba reagovati brzo, ovde mi se čini da smo uzeli lopatu da vratimo te pare nazad i da bi bilo mnogo bolje da smo radili na platnim razredima i razmislili koga zaista želimo stimulisati. Dobro je što su prepoznate neke profesije koje su bukvalno u odumiranju u javnom sektoru, jer pobegoše nam sve medicinske sestre, ali je pitanje koga tačno želimo motivisati. Imate mnogo ljudi u javnom sektoru koji rade, koji su kvalitetni i rade to za smešne pare. Imate mnogo onih koji su u javnom sektoru i svaki dan ne rade ništa za prevelike pare, i to je činjenica, i zato nam trebaju platni razredi, a ne da vraćamo neke stvari lopatom. Stoga je jedan generalni zaključak da kada budemo raspravljali o svakom budžetu, to je rasprava o borbi za rast, za strukturne reforme, za smanjenje poreskih opterećenja, za državu koja je servis privatnog sektora, za državu koja stvara privredu, koja može da bude privreda Srbije, koja je, kako da kažem, zaista motor na Balkanu, ne jednako dobra kao neke ili je prva do najboljeg, nego zaista nesporno najbolja. To je ona stvar, imamo velike ambicije, umesto da imamo zadovoljstvo postignutim i da nikada nećemo uopšte doći u poziciju da raspravljamo o tome da li je budžet stabilan ili ne. Takođe, mala digresija, sasvim je u redu što imamo mali deficit. Mali deficit i senjoraža kod emisije novaca, to su vam jedina dva perpetum mobila koja postoje u svetu. Tako da, mali deficit sam po sebi, nakon što se prođe program stabilizacije, nije problem i do 0,5%, to vam je, ono što se kaže, stimulans iz ničega. Ako BDP raste mnogo brže, to nije nikakav problem, bukvalno dobijate dodatni rast. Zašto mi u SMS ističemo ove stvari u vreme kada imamo vrlo dobre rezultate, nisu još uvek odlični? Pa zbog toga što smo mi mala zemlja zavisna od konjukture, imamo mnogo sektora koji su zavisni od sezonskih faktora. Imamo neke velike sisteme koje nismo takli dovoljno i kada tu ne uradite posao na pravi način može cela privreda da ispašta. Konjuktura se može promeniti i mi možemo doživeti godine kada Evropa, recimo, ode u minus, da se mi primaknemo nuli. Nećemo otići u negativne stope, to sam siguran. Može se desiti, koliko god sada pametno da radimo i menjamo strukturu kreditnog zaduženja refinansirajući skupe kredite jeftinim, da ako ne uradimo dovoljno na razvoju kredita, kreditnog rejtinga, da jednog dana dođemo u poziciju da jeftine kredite refinansiramo skupljim. Može se desiti i da izgradimo lošu privrednu strukturu zemlje, ako zaboravimo privatni sektor, pa da onda postanemo ranjivi na neke srednjoročne promene. Može se desiti da zaboravimo izgraditi infrastrukturu ekonomije znanja u privatnom sektoru i da se onda pojave izazovi šta da radimo u slučajevima kada sadašnji model gde smo se dominantno oslanjali na jeftinu radnu snagu, a to je bio jedan problem mnoštva ljudi koje niko nije hteo da zaposli, budemo morali tražiti grane gde imamo mnogo veću dodatnu vrednost i mnogo veće plate. To su oblaci koji se mogu javiti i o njima treba misliti u dobrim godinama maksimalno moguće. Sve u svemu, mi bi kao konačan zaključak istakli da budžeti u Srbiji u budućim godinama moraju više biti usmereni na smanjenje poreskih nameta, na domaće firme, domaća preduzeća, pogotovo mala i srednja, na preduzeća koja imaju visoku dodatu vrednost domaću u Srbiji, jer imate preduzeća koja imaju visok proizvod, ali nije visoka dodata vrednost u Srbiji. Jer ta preduzeća neće otići iz Srbije, jer su domaća, ona mnogo slabije žele da odu. Recimo, ako se pojavi jednog dana, na primer, u Jermeniji neki protržišan predsednik ili ako neka afrička zemlja odjedanput postane fenomenalna ili latinoamerička, te firme neće iznositi ni kapital ni profit, jer jednostavno za takve stvari treba imati mnogo znanja i biti veliki igrač, kao što može svaka multinacional kada uradi. To su razlozi zbog kojih svaka buduća rasprava i svaka buduća projekcija budžeta treba da budu dominantno borba za rast, borba za razvoj, borba za konkurentnost, a ono što se podrazumeva, da treba da bude jedna tema o kojoj pristojni ekonomisti, pristojni poslanici, ministri manje-više i ne razgovaraju, jer to je nešto što se podrazumeva u uređenoj zemlji, a to je budžet koji ne ide u minus, zemlja čija se zaduženost ne povećava, osim u godinama krize i jedan fiskalni sistem koji je garant toga da je država servis građana. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Gospodine Stefanoviću, najpre drago mi je što ste sami doneli zaključak da je stabilnost naših javnih finansija u potpunosti uspostavljena, da su o tome i agencije koje nam rade kreditni rejting dale svoju potvrdu i da su nam tokovi, kako iz budžeta, tako i u budžet, da citiram ono što ste vi rekli, stabilni. Mislim da je to veoma važno da svi građani razumeju, da su nam se teme u poslednjih par godina po pitanju naših javnih finansija u potpunosti promenile. Godine 2012, 2013, pričali smo o javnom dugu, visokom javnom dugu, o ogromnom deficitu, pričali smo o niskim ili negativnim stopama rasta, o tome da nemamo novca ni za plate, ni za penzije, da nemamo ni domaćih, a ni stranih direktnih investicija. Danas su nam teme potpuno drugačije. Dakle, danas govorimo o suficitu u budžetu. Prošle godine stopa rasta naše ekonomije 4,3%, najviša u poslednjih 10 godina. Govorim o tome da smo u potpunosti stabilizovali naš javni dug i razmišljamo na koji način, naravno, stopa nezaposlenosti sa 25,9% 2013. godine, na 10,3% ove godine i dalje je to visoko, ali se i dalje borimo za svakog novog zaposlenog. Dakle, hoćemo da nam već u narednih par meseci stopa nezaposlenosti bude ispod 10%, što se otkad se ta statistika vodi. Gledao sam 2006. godine u Srbiji nije desilo. Još jednu istorijsku stvar možemo da uradimo veoma brzo ukoliko nastavimo sa ovim reformskim potezima koje smo započeli 2014. godine, i tu se u potpunosti slažem sa vama i vašim komentarima. Ono što je važno napomenuti je taj rast o kome ste vi govorili. Dakle, s obzirom na završetak fiskalne konsolidacije u proteklih par godina, ono što jeste naš najveći izazov i sa čime se najviše borimo to je kako da stope rasta naše ekonomije budu ne 4,3% ili 3,5% ove godine, nego da budu i pet, i šest, 7%. Vi tu imate par elemenata koji su veoma važni za građane Srbije da razumeju na kraju mislim da se vi u to razumete. Dakle, prvo rast vašeg BDP i rast vaše privrede određuje i rast potrošnje upravo zbog toga jedan deo suficita koji smo ostvarili i usmeravamo ka povećanju plata o povećanju penzija, jer smatramo da će taj deo povećanja lične potrošnje, naravno uz podizanje kvaliteta, odnosno standarda građana Srbije značajno doprineti rastu našeg BDP. S druge strane, ako pogledate drugi element našeg rebalansa budžeta, dakle, 26 milijardi dinara mi izdvajamo dodatnih upravo za ulaganje u nove autoputeve, u Kancelariju za upravljanje javnim ulaganjima u druge regionalne puteve i lokalne puteve što rade Putevi Srbije, jer upravo će ta ulaganja u tzv. u te javne investicije dodatno doprineti rastu našeg BDP-a. Pri tome, kao što je predsednik Vučić najavio, mi već razmišljamo i pravimo planove. Do kraja ovog meseca imaćemo i detaljan pregled na koji način ćemo uložiti preko 12 milijardi evra kroz tzv. Nacionalni investicioni program u naredne četiri godine, koji treba dodatno da stimuliše naš privredni rast. Konačno, imate tu razliku, da kažem razliku između uvoza i izvoza, koja dodatno doprinosi rastu našeg BDP-a. Kada pogledate i poslednje pokazatelje, dakle izvoz, i pored toga što imamo veliki broj izazova pogotovo kod naših najvećih spoljno-trgovinskih partnera ovde milim na Nemačku, i na Italiju, i na usporavanje njihovih ekonomija takođe beleži zdrave stope rasti i u prvih šest meseci ove godine. Ja mislim da je to veoma važno. Rast ne možete da ostvarite jednom merom, rast ostvarujete nizom manjih mera koje svaka ponaosob, a takođe i zajedno moraju da budu dovoljno stimulativne da vaš rast ekonomije omoguće na održiv način. Dakle, nikome se ne isplati, niti od koristi ima od toga da ekonomija raste jedne godine, pa da sedne sledeće godine, mora da bude održiv i kontinuirani rast naše ekonomije. Upravo zbog toga, navodim još jedan element, koji ste pomenuli, smo se i opredelili prošle godine za početak rasterećenja privrede po pitanju troškova zarada, kažem, ukidanjem pojedinih doprinosa prošle godine za ovu gde smo smanjili opterećenje sa 63% na 62%. Naredne godine očekujemo dodatno rasterećenje i time ćemo se voditi iz godine u godinu kako bi upravo taj fiskalni prostor koji smo napravili, koji smo zaradili, jednim delom iskoristili i za rasterećenje zarada kako bi, i to sam već rekao, obezbedili da naša ekonomija bude i konkurentnija i atraktivnija. Po pitanju vašeg pitanja šta sprečava domaće firme da više investiraju, ja ću vam odgovoriti da ih ne sprečava ništa. Imate par elemenata koji su veoma važni za to kada bilo koji investitori, pošto ja ne pravim razliku između stranih i domaćih, svaki investitor koji je ovde otvorio fabriku zapošljava srpske radnike, isplaćuje plate našim radnicima, na kraju krajeva, podstiče rast naše privrede, i kao što vidite, veoma smo uspešni u tome da one koje privučemo i zadržimo u našoj zemlji jer oni ostaju ovde, zadovoljni su uslovima privređivanja, radimo sa njima na tome da budu još bolji kako bi pak dalje i podigli nivo svojih izvoznih aktivnosti i zaposlili još više ljudi. Dakle, sa jedne strane šta je važno za sva preduzeća u Srbiji? To je promena tržišnog ambijenta, povećan kreditni rejting zemlje znači i niže troškove sredstava, odnosno novca koji mogu da uzimaju i privatna i bilo koje druge firme kako bi investirali u rast svojih kapaciteta, kako bi investirali u svoju proizvodnju. To je veoma važno. U razgovoru sa velikim brojem privrednika, upravo to dobijate kao veoma važan faktor toga da oni donose odluku da investiraju sve više. S obzirom na to da je monetarna politika stabilna, fiskalna politika predvidiva, kreditni rejting zemlje se iz meseca u mesec povećava, imate i jeftinije izvore finansiranja, to je za preduzeća veoma važno. Drugo, tu su takođe i subvencije od strane države gde deo novca koji zaradimo vraćamo i kroz subvencije preduzećima. U našoj zemlji ja sam pre desetak dana obišao par preduzeća na teritoriji grada Beograda, sva su bila privatna. Imao sam priliku da razgovaram sa ljudima koji su bili veoma zadovoljni stimulativnim merama sa kojima ih država u poslednje vreme podržava. Primer te jedne kompanije gde su uvezli i kupili mašinu iz Kine od deset miliona dinara koliko je koštala mašina, dva i po miliona dinara dobili su bespovratna sredstva od države Srbije kako bi tu mašinu kupili i na takav način postali apsolutni lideri u regionu u toj njihovoj oblasti poslovanja. To je samo primer kako i na koji način država može i trenutno i podržava privatnike i privrednike, generalno, kako bi ostvarili svoje ciljeva i zapošljavali veći broj ljudi. Smanjenje opterećenja zarade, to sam već rekao da radimo, idemo sa tom politikom. Ono što je veoma važno, i sa tim ću završiti, u razgovoru sa privrednicima i svi to nekako zaboravimo, kao da je bilo pre dvadeset, trideset godina, oni kažu – vidite, ministre, mi u ovom trenutku ne razmišljamo o tim kursnim razlikama, 2011, i 2012. godine, svi su se trudili da svoje bilanse na neki način šteluju tako što bi se rešili tih kursnih razlika, jer je, podsetiću vas, 2012. godine, inflacija bila preko 11%, a od 2008. do 2012. godine, je kurs porastao sa 80 na 120. I, onda kažu – hvala vam što sada o tome ne razmišljamo i to je bio početak mog obraćanja, teme su se promenile. Danas privrednici ne razmišljaju o kursnim razlikama zato što je kurs stabilan, ne razmišljaju o inflaciji zato što je inflacija stabilna, ne razmišljaju o drugim poremećajima koje je država u nekom prethodnom periodu njima izazivala kroz ogroman porast javnog duga, kroz smanjenje kreditnog rejtinga kroz to da je trošak kapitala, trošak njihovih izvora finansiranja bio sve veći. Pogledajte danas. Ja sam malo pre dao i podatak da smo troškove i cenu kapitala, troškove zaduživanja naše zemlje samo za godinu dana smanjili za 4,5 na 3,4. To znači da su se i troškovi zaduživanja preduzeća u Srbiji takođe za toliko smanjili i da oni imaju više novca za investiranje i za novo zapošljavanje. Dakle, okruženje se promenilo. Na nama je da fiskalnu politiku definišemo na pravi način da bude stimulativna. To ne možete da uradite kada imate deficit u budžetu, kada imate ogroman javni dug, kad imate visoku stopu nezaposlenosti. Mi smo te mere fiskalne konsolidacije prošli. Ja ću slobodno reći, najteže mere su iza nas. Mi sada treba da budemo svi dovoljno pametni i sposobni da ovaj suficit u budžetu iskoristimo za povećanje plata i penzija, dakle, za podizanje kvaliteta i životnog standarda građana Srbije kako bi podstakli domaću potrošnju i za dodatne investicije, kao što radimo kroz pokretanje radova na Moravskom koridoru, Preljina – Požega i sve ostalo što je u rebalansu ovog budžeta. Dakle, imamo ogromnu šansu. Najgore je iza nas. Po meni, najbolje tek predstoji, uz uslov da taj novac koji smo zaradili pametno iskoristimo i za podizanje plata i penzija i za pokretanje još velikog broja investicija i investicionih projekata. Stoga i govorimo o Nacionalnom investicionom programu od preko 12 milijardi evra u naredne četiri godine, jer hoćemo da i kroz to da se reši problem kanalizacije nedostajuće, vodovodne mreže nedostajuće, fabrike za prečišćavanje otpadnih voda, da se rehabilituje, kao što znate, 5.000 km lokalnih i regionalnih puteva samo u naredne četiri godine. Ukupno ih imamo 10.000 u našoj zemlji. Dakle, da kroz te javne radove ili državne investicije podstaknete rast vaše ekonomije, a s druge strane učinite i kvalitet infrastrukture boljim i kvalitet života građana Srbije boljim i privučete još veći broj investitora koji bi otvorili fabrike, zapošljavali nove ljude, podizali polako plate, jer stopa nezaposlenosti od 10,3% govori u prilog tome da još par procenata i doći ćemo skoro do granice neke pune zaposlenosti ako pretpostavite da od tih 10,3 bar 5% ili 6% ljudi ne želi da radi, ima neke svoje druge izvore prihoda, onda tržište rada radi svoj posao i onda polako od prosečnih plata koje smo imali pre par godina 360 ili 350 evra, dolazite sada u decembru na 500 evra, a onda idete polako na 520, 550, 600, mnogo brže, gospodine Stevanoviću, nego što ste vi to mislili zato što će upravo shodno ovim merama koje preduzimamo naša privreda mnogo brže rasti, a rast te privrede će upravo omogućiti i brži rast plata, ono što ste vi malo pre i rekli, nadam se da ću ja to doživeti, ali mnogo ranije nego što ste vi mislili. Hvala puno.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Stevanović. Izvolite.
Da, bilo je dosta lepih materijala na koje bih se nadovezao. Dakle, samo ljudi koji se bave slikarstvom ili filmom ili tako nekim umetnostima imaju kvalitet u svojim profesijama ako vide stvarnost drugačijom nego što jeste. U ekonomiji to obično nije neki kvalitet i nije čudno da smo se saglasili oko stvari koje su očigledne i jesu abeceda ekonomije. Takođe, tačno je da postoji srebrni metak i vi sad ispalite jedan – meru ekonomske politike i sve procveta. Međutim, postoje mere gde potencijala ima više i mere gde je potencijal možda iscrpljen, mere koje daju brže rezultate i mere koje će dati sporije. Ne vidim tu neko preterano neslaganje. Dakle, ne mislimo mi da su samo nameti na plate jedini način kako se podiže privreda, ali mislimo da tu ima baš dosta dobrog prostora da se ta mera koristi u godinama koje dolaze. To je cela priča oko toga. Štaviše, mi smatramo, pošto svake godine mi dobijemo obaveštenje da će biti smanjeno za 1% još u procesu kada se radi Nacrt budžeta, nas to zanima, pa saznamo i mnogo ranije nego one koje to ne zanima i čitamo i ERP-ove i sva ostala strateška dokumenta koji se apdejtuju svake godine na određeni period ispred nas da bi možda bilo bolje da smanjenje bude u obliku fiskalnog pravila i vezano za stope rasta. Znate, kada imate jedno pravilo, to je garancija da će država to da uradi baš svake godine kada se stvore uslovi, a ovako ostaje taj prostor da je to možda stvar nekakvih drugih kalkulacija. Kada vi kažete – ja ću to da uradim u narednih pet ili deset godina, a pretpostavljam ako se i promeni vlast da bi svako iole razuman nastavio da radi dobre stvari. To onome ko investira, a pogotovo domaćoj firmi otvara prostor da zna da će mu biti sve bolje i bolje i da će troškovi, barem oni koje zahvata i država, biti manji. U tome je superioronost fiskalnog pravila u odnosu na to da u svakom budžetu uradimo stvari koje jesu razumne. Nije to sporno. Takođe, ne bih kao neko ko je monetarista i ko veruje u rad sa ponudom isticao da kada ulažemo u potrošnju iz budžeta, da će to da podstakne preterano privredni rast. Jednostavno, mi smo eksportno-importno zavisna zemlja i neminovno je da većina onoga što uložimo, na taj način ode i na uvoz i da ćemo neminovno većim delom podstaći neke druge zemlje i onda bih ja to rađe posmatrao kao ono što jeste. Ovo je samo dodatni efekat koji daje pozitivu nečemu, ali suštinski efekat i ako uložimo u plate javnih službenika da ćemo dobiti bolji servis privrede, a ne da ćemo podstaći rast. Biće on delimično podstaknut. (Predsedavajući: Privodite kraju, kolega Stevanoviću.) Hoću. Hvala vam na toleranciji tradicionalnoj, potpredsedniče. Što se tiče investicija, konj je pred vodom, ali ono što treba da odgovori fiskalna politika i svakakva druga ekonomska politika jeste da ajde da svaki skoro konj pije tu vodu. To je cela priča. Hvala.
Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Ja sam siguran da smo u Predlogu rebalansa budžeta na pravi način napravili balans i ravnotežu između investicija, javnih investicija, 26 milijardi i između povećanja plata i isplate jednokratne pomoći penzionerima. Povećanje plata je otprilike dve i po milijarde. Osam i po milijarde je jednokratna pomoć penzionerima. Dakle, to je deset milijardi u odnosu na 26 milijardi koje su ovim rebalansom usmerene ka početku izgradnje Moravskog koridora Preljina – Požega i ostalim projektima o kojima smo govorili. Upravo to govori i opredeljenju Vlade da u narednim godinama ostvarimo još veće i više stope rasta, kako bismo pak ponovo imali i za veće plate i za veće penzije. To je jedini održiv, jedini dugoročno održiv način upravljanja i fiskalnim rezultatom i fiskalnom politikom i obezbeđivanju visoke stope rasta Republike Srbije. Hvala puno.
Zahvaljujem. Sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.30 časova. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa daljim radom. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa žele reč? Narodni poslanik Borisav Kovačević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsedniče. Gospodine ministre i vaše saradnice, koleginice i kolege narodni poslanici, retko nam se dešava ovo što nam se danas na ovoj sednici dešava kada su sednice Skupštine u pitanju, pogotovo kada su u pitanju sednice na kojima razmatramo budžet u bilo kom vidu, godišnji budžet ili kao danas rebalans budžeta. To dobro što nam se desilo donela je, da tako kažem, nova vlast, te smo mi danas u jednoj divnoj situaciji da idemo na rebalansiranje budžeta zato što možemo, da kažem to jednim prostim jezikom, da dodamo još finansijskih sredstava za ostvarenje onoga što smo politikom zacrtali, a ne kao ranije da radimo rebalans da bi išli na restrikcije. To je ono što pruža posebno zadovoljstvo i mislim da treba svako u ovoj sali i svi građani da zbog toga budu zadovoljni. To mi je bilo jako važno da kažem na početku. Mislim da ovoga puta, sva dokumenta i budžetski sistem i Zakon o budžetu i svi drugi, je inovirana tehnika izrade i pristup izradi tih dokumenata, sasvim drugačije, inovativnije, bolje nego što smo to do sada imali. Jedino na čemu bi zamerio, jedna stvarno, možda da tako kažem, banalna stvar, ja jesam stariji čovek, ali i mlađi mnogi nemaju dobar vid, ovo su užasno sitna slova. Moram da priznam da ova najsitnija slova, taj deo nisam ceo ni mogao da pročitam. Pa bih molio, ako može Vlada, da obezbedimo u buduće, da ne idemo stvarno, jesu to uštede na papiru, ali nisu tolike da se mučimo. Žao mi je zbog toga, jer smo prvi put dobili blagovremeno ova dokumenta i mogli smo sjajno i imali smo vremena da ih proradimo, prodiskutujemo itd. Mislim da bi smo još dobili na kvalitetu. Ono što je meni upadljivo kao poslaniku ove Skupštine, a pošto se radi o Skupštini, to je da je ovim Predlogom budžeta i ovim dokumentima, upadljivo drugačiji pristup i dat novi kvalitet realizaciji budžeta, to je da se u velikom broju rešavanja određenih pitanja i u velikom broju su nadležnosti Skupštine prenesene na nadležni Odbor Skupštine, odnosno Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu javnih sredstava. Mislim da je to dobro, jer se ovom procedurom, sada kako je propisana, ovde u materijalima, na taj način mogu donositi kvalitetnija dokumenta i mislim da to treba zadržati i pozdraviti. Progovorio bih ovde o nekim stvarima jer mnogo materijala ima da bi o svemu čovek govorio. Pošto govorim kao poslanik PUPS, ono što meni jeste prva tema to je pitanje gradnje i održavanja statusa penzionera ovim putem, odnosno kroz budžetiranje. Mi smo ovde rekli i to je onaj član 27. u kome je sve to razrađeno kada su u pitanju primanja svih kategorija društva i penzionera. Mi smo tu, rekao je i ministar, predvideli jednokratnu pomoć za sve penzionere u visini od 5.000 dinara. To je jedna stvar. Druga, predviđa se početkom naredne godine povećanje penzija, kako je ministar rekao u iznosu od 5,1 do 5,5, ako sam dobro zapamtio. Hteo bih bez ikakve želje da ističem kategoriju ovog društva veliku, odnosno penzionere od preko 1.700.000 da podsetim na ono što je i predsednik države u više navrata govorio i predstavnici Vlade itd, da je to kategorija koja je, da tako kažem, najviše potegla kada se krenulo u izvlačenje iz finansijskog kolapsa u kome je ova država bila. I to je ono što je logično i logično je bilo da mi najstariji koji smo gradili ovu zemlju i kao najstariji da prvi mi shvatimo da treba da se žrtvujemo za boljitak ove zemlje. I to smo učinili, kao što znate, bez velikog roptanja iako smo i tada stavljeni u neravnopravan položaj, jedan veliki deo penzionera, kada su plate smanjene za 10%, nama su smanjivane za 20 i 25% određenim kategorijama. Zašto ovo govorim? Govorim zbog toga što smo sada na neki način dovedeni opet u inferiornu situaciju. Kada uzmete član 27. u kome je razrađeno koliko koja kategorija će dobiti povećanje itd, to je od 8 do 15%, koliko sam zapamtio, a penzionerima se predviđa 5%. Ja ovo govorim iz potrebe da podsetim, mi smo poslanici Partije ujedinjenih penzionera, to je partija koja je nastala iz puke potrebe da spasava finansijski i svaki drugi položaj ogromne mase ljudi od preko 1.700.000 jer smo imali situaciju u tom trenutku da su nam po Srbiji penzioneri sahranjivani u najlonskim vrećama. I mi smo tada rekli da smo došli kao struktura u situaciju koja se može nazvati socijalnim genocidom. Mi smo tada bili na poziciji da je prosečna penzija bila oko 50, odnosno ispod 50% u odnosu na prosečnu platu. Bojim se da bi morali malo više pažnje da obraćamo kada su ova povećanja u pitanju, kao što sada predviđamo jer ćemo doći u situaciju i sada sa ovim povećanjem još ćemo ići niže u prosečnoj penziji u odnosu na prosečnu platu, a i sada nismo, da ne ulazim sada u to šire, nismo u sjajnoj situaciji, nego u vrlo lošoj, kada je u pitanju taj odnos. Dogovorili smo se davno da se status i materijalni i svaki drugi penzionera može čuvati samo kroz taj odnos zarade i penzije. Ja ovo govorim, ne zato da treba sada da učinimo i sada da ne prihvatimo ova dokumenta zbog toga. Mi ćemo kao poslanička grupa prihvatiti ova dokumenta, ali upozoravam i ministra i Vladu da o ovome vodimo računa unapred u nastupajućim godinama da nam prosto kao pesak kroz prste ne prođe ta situacija da penzionere dovedemo u situaciju u kojoj su nekada bili, ponovo. Zato molim da me u najboljoj nameri u ovome razumete. Ja mislim da će nešto o tome govoriti i moj kolega Momo Čolaković, da ja ne širim priču. Druga stvar o kojoj bih hteo da kažem i koja je, čini mi se, vrlo značajna za ovu zemlju, to je što se Vlada kod donošenja ovog Predloga rebalansa budžeta vrlo pažljivo odmerila u odnosu na sve nivoe vlasti, ne samo na nivou državnom i republičkom i u odnosu na sve opštine i gradove kada su u pitanju transferi sredstava. Ja to pozdravljam jer su transferi ostalim nivoima vlasti povećani za 3,4%, odnosno za skoro tri milijarde, a da su transferi opštinama i gradovima povećani za skoro milijardu, odnosno 2,7%. Mislim da je to dobro opredeljenje jer da samo na taj način, ako govorimo o decentralizaciji u društvu, bez ovakvog pogleda na stvari i bez ovakvih predviđanja stvari ne možemo ostvarivati ni decentralizaciju, niti možemo dalje unapređivati društvo i sve strukture u njemu. Kada je u pitanju ta tema, njoj se može priključiti i sledeća oblast u ovom Predlogu za rebalans, a to je oblast socijalne zaštite. Mislim da se tome posvetilo dosta truda kod pravljenja ovog predloga i mislim da to jeste jedna od najznačajnijih stvari ako hoćemo pomoći građanima, ako hoćemo ravnopravnost svih građana u svakom pogledu, pa i u ovom, dići na jedan viši nivo i društvo u celini unaprediti. Zato pozdravljam povećanje u ovom predlogu za socijalnu zaštitu u procentu od skoro šest, odnosno 5,9%, što je značajna suma, odnosno 119 miliona, 120 miliona, okruglo. Mislim da su ovo važne stvari koje uređuju na najbolji način u ovom društvu ono što je neophodno da se unapredi, a može i pomoću finansijskih sredstava da se uradi. Zato to jeste jedan politički apsolutno zreo pristup i taj pristup Vlade mora da se pozdravi. Uz ovo, kad se tiče razvoja pojedinih segmenata u društvu, ja bih hteo da podvučem još jednu stvar. Mi imamo od prošle, kad smo formirali prošlu Vladu, pored postojećih ministarstava, imamo i tri ministra bez portfelja. Jednog od ministara bez portfelja imamo za ravnomerni regionalni razvoj. U okviru toga se za ovih poslednjih par godina iskristalisalo, svestrano razmatrajući radeći na tome, znači, posao u koji je uključena i nauka, kao što znate, a to je Odbor Akademije nauka za selo. U tom segmentu regionalnog razvoja predviđeno je i započeto dosta stvari na planu revitalizacije sela, odnosno ruralnog razvoja. Ja mislim, pretpostavljam da je Vlada u to ulazila i razmatrala to, ali ja mislim i moj stav je, i tako osećam, da je razvoj sela jedno od strateški najznačajnijih stvari za dalji razvoj i napredak ovoga društva, i kad je u pitanju poljoprivreda, i kad je u pitanju natalitet u ovom društvu, što nam jako preti, da ne pričam o tome, i predsednik države u poslednje vreme dosta govori o tome, i mnoge druge stvari. Ja sam ovde video da je za taj posao ravnomernog regionalnog razvoja predviđeno 714 miliona i nešto i mislim da bi bilo dobro da je moglo još više sredstava da se na to nabaci, ali predlažem Vladi da to ima jako prisutno kada budemo donosili novi budžet. Toliko u ovom intervalu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala. Gospodine Kovačeviću, uvaženi poslanici, samo jedna kratka dopuna. Dakle, od 1. januara 2020. godine kreće indeksacija penzija po tzv. švajcarskoj formuli, koja se bazira na, s jedne strane povećanju plata, a s druge strane na stepenu inflacije u našoj zemlji. Ovo je inače najbolji, najpravedniji i videli ste i po reakciji naših najstarijih sugrađana, ono što njima najviše odgovora po pitanju predvidljivosti povećanja penzija iz godine u godinu, upravo kako bi našim najstarijim sugrađanima dali tu sigurnost oko toga kolika će im biti penzija. S druge strane, imate dovoljno novca u budžetu i da vežete rast penzija sa rastom plata. Dakle, veoma fer i veoma direktan odnos između rasta plata i rasta penzija. To je indeksacija koju smo obećali prošle godine i koja će krenuti da se sprovodi od 1. januara 2020. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Dame i gospodo, mi danas raspravljamo o Predlogu rebalansa budžeta. Ovde je veoma interesantno da je sa ove prihodne strane, što je, na kraju krajeva, i uzrok ovog rebalansa, došlo do povećanja kada je u pitanju naplata poreza, kada su u pitanju akcize i kada je u pitanju nešto što su neporeski prihodi. Ovde imamo jasne pokazatelje koje nam je ministarstvo predočilo, da u proteklom periodu od osam meseci veliki je skok naplate poreza, što znači da su poreske službe uradile svoj posao onako kako treba. S druge strane, ovakva razlika kada je u pitanju naplata na ime akciza jednim delom je iz one odluke gde je većina odlučila da uvede akcize na struju, tako da se i tu vidi povećanje. To povećanje je uvećano sa dodatnim uplatama koje je izvršila Narodna banka Srbije u visini od 10 milijardi, kako ministarstvo prikazuje i uvećano je za 8,8 ili 9 milijardi koje je prihodovano na ime poreza od davanja koncesije za Aerodrom Beograd. To je nešto što je u svakom slučaju osnova da bi se moglo pristupiti ovome rebalansu, da bi u ovoj rashodnoj strani moglo da ministarstvo, kako kaže, da prioritet ili stavi akcenat na investicije i da onaj drugi deo raspodeli na ime povećanja plata i penzija. Mi srpski radikali programski smo ponudili građanima Srbije rešenja za finansije, pogotovo kada je u pitanju budžet i kontrola budžeta. Mi smo jasno ukazali koji su problemi oko finansiranja budžeta i kako i na koji način može da se vrši ta kontrola. Pre svega, problemi oko finansiranja države, a samim tim punjenje budžeta, se nalaze, kako jedan od kolega ovde reče, u oblasti sive ekonomije. Uz sve napore da se uvede disciplina u naplati poreza, mi smo svedoci da ne mali procenat se nalazi u sferi koju nije još moguće kontrolisati, tzv. sivoj zoni ekonomije. To znači da protok novca, trgovina sa robom, nažalost, ne može da se uspostavi, bar delimično bi moglo da doprinese punjenju budžeta, ali ono što je upozoravajuće, to je da čak i međunarodne institucija, kad govorite o kreditnom rejtingu, nadležne međunarodne institucije nas upozoravaju da je Srbija u jednoj upozoravajućoj zoni kada je u pitanju korupcija. Korupcija je nešto što u svakom slučaju je negativno za finansijske tokove, odnosno kontrolu finansija. Mi imamo ovde od ranije prisutno, kako smo mi to upozoravali, srpski radikali, jedno veliko zlo koje se nadvilo nad finansijama Srbije, a i nad svima nama, to je taj uvoznički lobi. Uvoznički lobi je toliko ojačao da sad vidimo čak i u ovim rebalansima da se sve više i više povećava uvoz. Nije on direktno uzrokovan delovanjem ovog uvozničkog lobija, ima tu i direktnih stranih investicija, ali velikim delom je, kada je u pitanju roba široke potrošnje, kada je u pitanju čak i neka tehnička roba, rezultat delovanja uvozničkog lobija. Zašto mi, srpski radikali, upozoravamo da je ovo velika opasnost? Zato što uvoznički lobi očigledno vodi monetarnu politiku, a Boga mi dobrim delom počeo je da se meša i u fiskalnu politiku, odnosno da ima uticaja na fiskalnu politiku. Govorimo iz razloga što su ovde, uz sva ova povećanja koja su vidljiva, najmanja povećanja kada su u pitanju carine. Svaka država, pa i Srbija, najvećim delom se finansira iz poreza, iz akciza i carina. Ovde je najmanje povećanje kada su u pitanju carine, a kontradiktorno je pokazateljima koji govore da je povećan uvoz. To je potpuno nelogično. Hvala, profesore, za sugestiju, drago mi je što pomno pratite ovo izlaganje, dragocena je vaša pomoć. Ta kontradiktornost se vidi i u ovom slučaju, kada je u pitanju rebalans budžeta, carine su povećane za 100 miliona dinara. Nelogično pri ovakvom rastu uvoza da su carine, ali to je ono od čega Srbija pati, odnosno vlast u Srbiji. Vlast u Srbiji je otvorila širom vrata za uvoz robe iz zemalja EU, opravdavajući time da su to nama najveći partneri, kada su u pitanju finansije, kada je u pitanju trgovina. Jesu, ali ti naši, pod znacima navoda, bolje rečeno vaši, partneri nas ugušiše, ubiše našu privredu sa uvozom svojih proizvoda. To je suština i mi ovde svaki put koristimo priliku da ukažemo kolika je to opasnost. Moraju se recipročno uvoditi carine, ako ništa drugo, bar za prehrambene proizvode. Nama poljoprivreda i domaća prehrambena industrija ne može da bude konkurentna u utakmici sa uvoznicima zato što svi već znaju, valjda vrapci na grani znaju da su subvencije koje daju zemlje EU mnogo veće nego što Srbija sad može dati za poljoprivredu i prehrambenu proizvodnju. I carine su itekako značajna stavka, kada je u finansiranju budžeta, punjenje budžeta. Mi srpski radikali tvrdimo da minimum 500 miliona evra Srbija može da oprihodi od carina. Minimum. Ako se ovako nastavi teško da će, pošto sad vidimo da se zbog leks specijalisa donosi čak i zakon da ovi koji će graditi puteve budu oslobođeni i carina i PDV i svega što će uvoziti na ime izgradnje puteva. Tako ćemo popuštati. Kada je u pitanju ova jednokratna uplata, moramo da računamo na nešto što je do sada bilo prisutno, a to je da javna preduzeća, kao što je Elektroprivreda… Do sada je uplaćivala u budžet, i to značajna sredstva, a sada se ne pojavljuje Elektroprivreda u tolikom iznosu, kao što je to ranije. To je još jedan od pokazatelja da je to veoma značajno javno preduzeće, višestruko značajno za privredu Srbije u nekim problemima, ne malim, nego velikim problemima. Kada je u pitanju uplata od Narodne banke Srbije, moramo da budemo svesni da će biti sve manja i manja, odnosno, kako se najavljuje, sledeće godine moguće je i da ne bude nikakve uplate od Narodne banke Srbije, jer, kako kažu, nije to profitabilna organizacija, nego je to organ koji bi trebalo da vodi monetarnu politiku i da kontroliše. Kada je u pitanju ova rashodna strana, tu imaju dve verzije, odnosno dve opcije koje se zagovaraju. Jedna opcija je da će se povećanjem plata i penzija postići taj efekat lične potrošnje. Ta lična potrošnja će doprineti da se na neki način počinje razvijati domaća privreda i da će na taj način doći i do povećanja BDP. S druge strane, postoji zalaganje da što veći deo novca treba uložiti, kada je u pitanju budžet, budžetska sredstva, po mogućnosti u investicije, jer investicije su te koje će višestruko da pokrenu privredu, privredni rast i da dođe do bržeg rasta BDP. Sada kada pogledate jednu i drugu ne možete da budete tu potpuno korektni, ekonomski gledajući, zato što siromaštvo je uzelo toliko maha u Srbiji da se jednostavno mora koristiti svaka prilika, koliko toliko, da se poboljša standard građana Srbije. Nama srpskim radikalima je potpuno jasno što se ovo radi sa novembarskom platom, odnosno, kako se to najavljuje, da će to biti novembarske plate, jer u martu mesecu, aprilu mesecu počinju izbori, odnosno održavaju se izbori, ne počinju, izvinjavam se, održavaju se izbori, pa se najavljuje da će to u sledećoj godini biti osnovica. To je metoda kojom se služi svaka vlast, ne govorim ovo da je nešto posebno ili izuzetno, kada je u pitanju ova vladajuća garnitura. To je, na kraju krajeva, mogućnost koju pruža ovaj rebalans budžeta, sredstva pružaju mogućnost da se povećaju plate. Naša primedba, srpskih radikala, je da se ovo radi haotično, nasumično se radi. Zašto? Zato što vam mi već dugi period govorimo da treba doneti zakon o platnim razredima. Mora se doneti odluka koja će jasno da propiše platne razrede, da za one koji su u javnom sektoru, u javnim službama postoji jedno merilo, postoje kriterijumi kako će da budu plaćeni i kako će da bude vrednovan njihov posao, odnosno njihovo znanje. Vi to izbegavate. Izbegavate da bi, na neki način, mogli da gledate koje je biračko telo zahvalnije, jer drugačije ne mogu da definišem to vaše izbegavanje, nego gledate kako, na koji način da dobijete što više glasova, a onda ste se opredelili da jednom širokom krugu medicinskih radnika, medicinskih sestara povećate najviše, a pri tome, gospodo, gubite jednu veoma bitnu činjenicu, važnu, iz vida, a to je da ste zabranom zapošljavanja vi prouzrokovali dobrim delom deficit kada je u pitanju stručni kadar u medicini. Vi ste zabranom zapošljavanja medicinskog osoblja u dugom periodu… Ti si pametniji nego svi, ne moraš govoriti. Javi se za mikrofon, tvoju pamet javnost jedva čeka da čuje. Ja je vidim, a ti je prezentuj. Gospodo, vi ste u dužem periodu stavljanjem zabrane zapošljavanja doveli do tzv. kadrovske krize. Sada želite da preko noći stimulišete tako što ćete tom sloju srednje obrazovanog medicinskog osoblja najviše povećati. Mi se nadamo da ćete u tome uspeti, međutim, teško je očekivati da će biti takvi efekti zato što je u medicinskim centrima, u bolnicama situacija katastrofalna kada je u pitanju ovo osoblje. Tu se u svakom slučaju našlo prostora da se povećaju plate za one koji su u javnim službama, kao što je policija, kao što su drugi sektori, a onda, gospodo, računate da će na bazi ovih ne tako velikih, kada se pogleda suštinski, povećanja, da će u nadi da će sledeće godine država biti sposobna da isplaćuje redovno plate u visini na ovoj osnovi. Nadate se da će to biračko telo po automatizmu najvećim brojem zaokružiti partije koje su na vlasti. Morate računati na nešto što se zove strpljenje u Srbiji. U Srbiji postoji uvek strpljenja za vlast, pa čak i onu koja eksperimentiše kao što ste vi u početku to radili, pa onda vam padne na pamet da uskratite penzionere za penziju, a pustite ministarku za saobraćaj, onu raspuštenu, onakva kakva je sama po sebi, da vam upropasti 60 miliona evra na Grdeličkoj klisuri. Šta vas boli briga, pa pustite onoga, što je retko ko ga viđa u normalnom, da ne kažem trezvenom stanju, da vam na putevima bukvalno, upropaštava desetine i desetine miliona evra, a ovamo znate da kažete da su penzioneri najveće žrtve. Podignite im spomenik, kad ste toliko zahvalni, a nemojte im davati jednokratnu pomoć, u visini od 5000 hiljada, jer to im ništa ne znači. Suštinski im ništa ne znači, ne znači im, zato što čekate sa tim švajcarskim modelom, čekate što kaže kao Đekna, kada će, ne zna se, obećavate sledeće godine, a što niste sad mogli po hitnom postupku to da uradite, pa da i oni kao kategorija stanovništva koja je po prirodi stvari najugroženija, da i oni mogu već od novembra da primaju ta povećanja. Nema nikakvih problema, ovo što ste uložili u investicije, to je pozitivno, ali gospodo, vi ulažete u Moravički koridor, vi ulažete 13 milijardi, pa još dve milijarde koje smo ranije opredelili nisu potrošene. Šta obećavate? Vi obećavate da će biti potrošene tako što ćete avansno izvršiti uplatu. Možda i hoćete, ali šta povećava sumnju nas srpskih radikala, i javnosti, vi ste namestili tender za izgradnju Moravičkog koridora, dali ga „Behtelu“, američkoj obaveštajnoj službi direktno u ruke. Vi ste im dali 300 miliona, koja je razlika između cene koju su nudile kineske kompanije i onoga što je isplaćeno „Behtelu“. Sada sve radite, čak ih oslobađate carina, čak im dajete avansne uplate, sve radite da krene taj Moravički koridor. Šta ako ne krene? Propale pare. Što niste jednim delom bar, obradovali penzionere i rekli – evo, taj švajcarski model, koji već najavljujete, biće u primeni, tako da novembarske penzije mogu da prime. Ne, baš vas boli briga. Baš vas boli briga, vama je samo stalo da postignete taj efekat pred mart, odnosno april, kada su izbori, pa onda obećanje kada prođe, šta vas boli, šta ste vi obećali, ili niste obećali. Bilo je u istoriji Srbije, u ranijim periodima, to kolega Mijatović dobro zna, iz istorije, ne zna lično, bilo je kada su komunisti, komunistički agitatori narod dizali na ustanak, pa onda ih odobrovoljavali da priđu njima, pa u svim tim lažnim obećanjima, čak u tim pasivnim krajevima rekli svi ćete jesti zlatnim kašikama kada pobedi socijalistička revolucija, kada mi, kao i komunisti u SSSR dođemo na vlast. Narod gleda, kome nije u to vreme stalo da živi bolje, pogotovo uz zlatne kašike, prođe rat, završi se rat, taj isti propagator dođe u selo i kaže – počne da drži govor, pitaju ga – a, gde su zlatne kašike, a on mudro odgovori kaže – ručni rad, čekajte na red, ne mogu za sve odjednom. Tako i vi. Očigledno da je ovo u kontekstu ove priče, sačekajte sledeće godine, najverovatnije će sledeće godine da bude isplaćene povećane penzije, da budu redovno isplaćivane plate. Pri tome, gospodo, ovde neminovno podaci govore da nam se smanjuje BDP. Smanjuje se u odnosu na onaj koji je projektovan. Projektovan je da bude preko 3%, a sada imamo situaciju da je posle osam meseci 2,8%. Tek nam sleduje nešto što je i te kako upozoravajuće, pokazatelji jasno ukazuju da se beleži pad privrede. Beleži se pad u elektroprivredi, beleži se pad kada je u pitanju rudarstvo i to je zabrinjavajuće. To je jedan agregat koji gura dosta toga kada je u pitanju privreda, kada je u pitanju punjenje budžeta Srbije, a pogotovo kada je u pitanju BDP. On je veoma bitan i važan i vi gospodo znate da Srbiji treba mnogo više od 4% na godišnjem nivou, da bi Srbija mogla da računa na neku sigurnost u budućnosti. To što vas hvale ovi iz MMF, nemojte da mislite da smo mi kao država jedinstven slučaj, uvek imajte na umu, više puta vas podsećamo na Argentinu. Argentinski sindrom je za opomenu. Kada su došli ovi iz Svetske banke i MMF u Argentinu, tamo pred kraj devedesetih hvalili Argentinu, rekli da je najperspektivnija država, da je kreditno najsposobnija, da je njihova valuta najstabilnija, da BDP u Argentini je bukvalno u takvom naletu da ne može nijedna država maltene u svetu da ih prati. Kada se Argentina kao država prezadužila ti koji su je hvalili, samo su joj rekli – vaša obaveza je gospodo da nam vratite kredite, a kako ćete se vi izvući iz tih problema kada je u pitanju privreda, kada je u pitanju funkcionisanje države, to je vaš problem, mi smo tu da naplatimo ono što ste uzeli na ime kredita. Ovo sve mi i te kako ukazuje na činjenicu da sve te pohvale od strane MMF treba prihvatiti sa velikom rezervom. Hvala.
Po Poslovniku, narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram član 107. kao predsedavajući trebali ste da reagujte na rečenice – šta vas boli briga, kao vlast koja treba ovde da radi o glavi svojih penzionera. Nas boli glava od onih koji su nam ostavili dugove do 2012. godine i svi su se krili iza tog Vučića dok nije sproveo fiskalnu konsolidaciju i najveće probleme u ovoj državi. Sada, kada treba da podrže upravo ovo, rezultate koje imamo danas u budžetu, da jednostavno našim penzionerima, ako su to jednokratne naknade od 5.000 dinara, da na neki način tim penzionerima zaista izađemo u susret i pokažemo zahvalnost za ono što su pretrpeli, sada se napadaju zbog čega to nije urađeno na neki drugi način, umesto da se zaista podrži ovakva politika. Hvala.
Koleginice Tomić, smatram da nisam prekršio navedene odredbe Poslovnika. Da li želite da se Skupština u Danu za glasanje izjasni o tome? (Ne) Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, moram da reagujem, obzirom da smo čuli veliki broj proizvoljnih i netačnih informacija, pa čisto zbog građana Srbije i zbog vas koji ste ovde prisutni, da vam odgovorim i da vam dam prave informacije. Dakle, Vlada Republike Srbije vodi odgovornu ekonomsku politiku. Teške ekonomske reforme pokrenuli smo još od 2014. godine i tada su nam teme bile i deficit, i negativne stope raste, i visok javni dug, a danas, ponavljam još jednom, govorimo o suficitu u budžetu, govorimo o potpuno stabilnom i smanjenom javnom dugu. Govorimo o visokim stopama rasta i govorimo o smanjenoj nezaposlenosti u našoj zemlji. Dakle, odgovorna ekonomska politika je dovela do tih rezultata. Teške mere koje su započete 2014. godine su dovele do toga da imamo suficit u budžetu i da danas raspravljamo o pozitivnom rebalansu budžeta. Ni na koji način tu stabilnost i te rezultate koje smo ostvarili nećemo ugroziti. Zato na odgovoran način i veoma pažljivo smo i definisali pojedine elemente ovog rebalansa budžeta. Tu prevashodno mislim na povećanje plata u javnom sektoru, nisam samo razumeo komentar oko toga da li je neko protiv povećanja plata za medicinske sestre, tako sam razumeo na kraju. Mi mislimo da medicinske sestre treba da imaju povećanje plata od 15%. Voleli bi da imamo svi zajedno mogućnost za još veće povećanje plata, ali ćemo zato iz godine u godinu te plate da povećavamo. Da podsetim građane Srbije, dakle od 1. novembra ove godine idemo sa povećanjem plata između osam i 15% u javnom sektoru. Prošle godine za ovu godinu to povećanje bilo je 8% u proseku, pretprošle godine za prošlu bilo je 8,6%. Dakle, već treću godinu za redom govorimo o povećanju plata i realizujemo povećanje plata u javnom sektoru, ali vodeći se pametnom i odgovornom ekonomskom politikom da kroz povećanje tih plata ni na koji način ne dovedemo u pitanje ekonomsku stabilnost. Kao podatak, s obzirom da smo i tu čuli netačnu informaciju, u poslednjih pet godina 12.000 zdravstvenih radnika je našlo posao u zdravstvenom sistemu Republike Srbije, 12.000 novih zaposlenih s obzirom da smo čuli komentar oko nekog smanjenja broja zaposlenih ili ako se ne varam zabrane zapošljavanja. Po pitanju uvozničkog lobija, čuli smo i ovde citiram jednu rečenicu, kaže – u rebalansu se povećava uvoz. Nisam razumeo baš šta to znači, ali ću zbog građana Srbije i zbog vas, uvaženi poslanici, da pročitam tačne informacije koje se odnose na povećanje uvoza i na povećanje izvoza, odnosno statistiku koja je vezana i za uvoz i za izvoz u našoj zemlji u prvih osam meseci ove godine. Dakle, izvoz robe iz naše zemlje u prvih osam meseci ove godine, ostvaruje međugodišnji rast od 6,9% stabilnih, jakih 6,9%, pogotovu što nam usporavaju ekonomije naših najvećih spoljnotrgovinskih partnera Nemačke i Italije, ali mi i dalje imamo jak izvoz i to upravo pokazuje koliko je opravdana bila politika privlačenja stranih direktnih investicija, gde smo apsolutni šampioni u svetu bili prošle godine, jer sve te fabrike koje se otvaraju su izvoznički i orijentisane i iz Srbije izvoze u ceo svet. Efektivne investicije koje su pokrenute prošle godine će tek da se vide kada se te fabrike završe i kada se stave u pun kapacitet. Po pitanju uvoza, uvoz je u prvih osam meseci povećan za 8,7%, ali pazite sad, najbrži rast beleži se kod uvoza opreme 14,6% ili 260,2 miliona evra. Zatim kod uvoza potrošne robe 14,2% i sredstava za reprodukciju, a to su sirovine koje su neophodne za obavljanje proizvodnje 5,9%. U apsolutnom iznosu uvoz opreme 260,2 miliona evra, uvoz sredstava za reprodukciju 480 miliona evra, dakle 740 miliona evra je uvoz opreme i repromaterijala, odnosno sirovine za proizvodnju. To vam samo govori koliko se povećava privredna aktivnost u našoj zemlji, koliko privreda grabi krupnim koracima napred. Dakle, raste uvoz, raste onaj zdravi i zdrava komponenta uvoza, a to je oprema za nove fabrike koje se grade u našoj zemlji i sirovine kako bi se proizvodnja podizala iz meseca u mesec. Dakle, to su činjenice oko tzv. uvozničkog lobija. Po pitanju propalih para, to smo čuli, oko oslobađanja, oko PDV. Da biste razumeli o čemu se radi, recimo da je i neka bude da je neznanje u pitanju. Dakle, u Predlogu zakona o porezu na dodatu vrednost, imate jedan član koji definišemo koji je vezan za Moravski koridor, gde se u slučaju izgradnje Moravskog koridora, izvođač oslobađa obaveze plaćanja poreza na dodatu vrednost. Mi kao država finansiramo izgradnju tog autoputa. Zamislite kako bi izgledalo, reći ću to otvoreno, suludo, da uzmemo skupi kredit ili da uzmemo neki kredit, da se zadužimo da bi nekome platili izvođenje sa PDV, a da bi on nama vratio taj PDV sledećeg dana nazad. Mi smo odgovorno rekli – čekajte, nemojte to da uradimo, nemojte da uzmemo veći kredit kako bi platili PDV koji i ovako i onako ide nama u budžet, nego ćemo to lepo da uradimo da netujemo jednu i drugu poziciju, da kamatu ne plaćamo i na onaj iznos za koji bi se zadužili za plaćanje PDV. Dakle, odgovorna ekonomska politika. Vodimo računa o svakom dinaru tako da na takav način vodimo računa i o plaćanju PDV. Na kraju krajeva, rekao sam na početku svog izlaganja, da rebalans budžeta i radimo delimice zbog toga što imamo povećan PDV i ostvarenje PDV tokom ove godine. Po pitanju stopa rasta, ostajemo pri stopi rasta našeg BDP od 3,5% za ovu godinu. Podsetiću vas, u julu mesecu je 4,4%, čekamo informaciju za avgust. To su razgovori koje ćemo voditi sa MMF. Prošle godine imali smo stopu rasta od 4,3%. Dakle, jednu najviših među top 10 u Evropi i najveću u poslednjih 10 godina u našoj zemlji. Upravo kroz investicioni program koji je predsednik Vučić najavio, kroz ove investicije u Moravski koridor i ostale infrastrukturne projekte, hoćemo da povećamo tu stopu rasta i pored toga, što kažem, imamo negativni eksterni uticaj od usporavanja ekonomija u zemljama koje su naši najveći spoljnotrgovinski partneri. Da završim na kraju po pitanju švajcarskog modela, komentar jeste bio – boli nas briga, odnosno – boli vas briga, to neću da komentarišem, mislim da je ova Vlada pokazala koliko brine o našim najstarijim sugrađanima. Prošle godine smo obećali da ćemo naći pravedan, najbolji mogući sistem indeksacije penzija. To jeste švajcarski model i taj model će biti primenjen od 1. januara 2020. godine. Taj model podrazumeva, još jednom, da je rast penzija vezan za rast plata i za rast inflacije u odnosu 50–50, dakle najpravičniji mogući model koji će našim najstarijim sugrađanima dugoročno obezbediti predvidivost u smislu visine penzija i kako će te penzije da se usklađuju sa stepenom inflacije od 1. januara 2020. godine. hvala puno.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Fino ste ministre odbranili penzionere. Da vam pomognemo mi srpski radikali, naš predlog je da minimalna plata u Srbiji bude 37.000 dinara, jel to je minimum potrošačka korpa koju koristi svaki građanin Srbije. Uredite to, mi ćemo vam čestitati. Drugo, mi gospodine ministre nemamo nameru ovde da manipulišemo. Zamislite kakav bi efekat gospodine Mali bio, zbog prezimena Mali, ne ovako, da su recimo Moravski koridor dobili domaći putari. Zamislite kakav bi to efekat bio. Domaći putari, bez posla, nemaju mogućnosti bilo gde da učestvuju, nisu konkurentni više, nemaju reference, a vi dovodite strance. Sve ste podredili Moravskom koridoru. Potreban je Moravski koridor, ali ne da se ovako razbacuju pare. Što se tiče medicinskog osoblja. Nemojte da manipulišete, nismo mi protiv zapošljavanja ni medicinskih sestara, ni bilo koga, ali gospodine ministre, pogledajte realnost u bolnicama, pitajte ljude koji su od te struke, retka je prilika da imate kompletnu ekipu koja će operisati pacijente, retka je prilika da to sretnete i u Novom Sadu. Sada je opasnost na kardiohirurgiji, da imate eventualno spremne ekipe, ljudi napuštaju. Možete vi ovde da pričate šta god hoćete, realnost je takva. Vi ste doneli odluku o zabrani zapošljavanja. Jedan hirurg se ne stvara tako što ćete ga danas zaposliti, a on će sutra odmah da operiše. On se stvara u periodu od dugi niz godina, a vi ste pre nekoliko godina doneli odluku da nema zapošljavanja, zaustavili zapošljavanje. To je suština problema. Medicinske sestre idu da budu kućne pomoćnice, negovateljice, a neće da rade u Srbiji. Nismo mi, srpski radikali, opozicija krivi, nego ste vi odgovorni koji ste nosioci vlast. Što se tiče javnog duga. Gospodine ministre, vi kada ste dolazili na vlast, odnosno ako mogu da računam da je ovo vaša politička opcija sad aktuelna, kada je dolazila … javni dug Srbije je bio 15 milijardi, sada je 23, odnosno 24 milijarde. Nemojte nama srpskim radikalima da pričate priču da ste vi smanjili. Prvo ste ga povećali za devet milijardi, a sada ga smanjili za 500 miliona. Što se tiče nezaposlenosti. To vam je anketna agencija radila stepen nezaposlenosti. To nije rezultat nekog realnog istraživanja Republičkog zavoda za statistiku, nego agencija profesionalna iz Nemačke koja je anketirala na osnovu uzorka od 1.100 i 1.200, i pitanja su primera radi- da li ste radili? Čovek kaže – jesam jedan dan, odmah ga vode kao zaposlen. Nemojte to gospodine Mali, ipak smo mi srpski radikali ti koji želimo napredak Srbiji, želimo ovde da ukrstimo, a ne da manipulišemo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Opet bih ispravio, verovatno zbog možda neinformisanosti, manje zbog neznanja. Dakle, da citiram, rekli ste – predlažemo da minimalna plata bude 37.000 dinara, da pomognemo penzionerima. Ne vidim direktnu vezu između te dve veličine, ali pretpostavljam da je vi negde vidite i imate. U svakom slučaju, mi idemo sa povećanjem minimalne cene rada u apsolutnom iznosu nikada veće za Republiku Srbiju, sa 27.022 dinara na 30.022 dinara od 1. januara naredne godine. U poslednjih par godina povećali smo i svake godine povećavamo tu minimalnu cenu rada, ali čisto zbog vaše informisanosti, ta minimalna cena rada nema nikakve veze sa visinom penzija. Po pitanju realnosti u našem zdravstvu, upravo gledajući realnost u zdravstvu i doneli smo odluku da najveće procentualno povećanje imaju medicinske sestre. Treću godinu zaredom povećavamo plate u javnom sektoru. Milijardu evra ulažemo u zdravstvenu infrastrukturu, sa jedne strane da poboljšamo uslove u kojima se leče građani Srbije, da poboljšamo nivo usluge, zdravstvene usluge, a sa druge strane, takođe da te ljude motivišemo da ostanu da se usavršavaju i da naravno iz godine u godinu očekuju još veće plate u Srbiji. Tako da, to jeste realno. Ne možete to da radite u uslovima kada imate negativne stope rasta, kada imate visoke deficite, kada imate ogroman javni dug, to možete da radite kada imate stabilne finansije, na način na koji ta odluka ne ugrožava stabilnost vaših javnih finansija. Po pitanju javnog duga, uvek se gleda relativan odnos javnog duga u odnosu na visinu BDP-a. Zašto? Zato što apsolutni iznos malo toga govori. Mi smo proteklih par godina imali ogromne investicije u javnu infrastrukturu, nastavljamo sa tim investicijama. Veoma je važno da ne ponovite grešku iz 2008. godine kada ste se zaduživali, ne vi, nego oni pre nas, da bi isplatili penzije koje nisu zarađene. Zbog toga smo i došli skoro do bankrota 2013. godine. Kada se zadužujete i taj novac investirate u ono što povećava vaš BDP, kao što su putevi, kao što je ostala infrastruktura, železnica, onda imate stope rasta koje tako nešto opravdavaju i onda je viša stopa rasta nego visina vašeg zaduženja. I vi, da kažem narodski, nosite taj teret javnog duga mnogo lakše, kao mi sada, 2013, 2014. 2015. godine, izvinjavam se, bilo je preko 70% učešća našeg javnog duga u BDP-u, sada je 51%. Imamo tendenciju da ga smanjujemo dole, upravo odgovornom politikom gde novac koji zaradimo investiramo u ono što podstiče naš rast, a ne bacamo novac u bunar, kao što su radili neki pre nas. I konačno, oko ove anketne agencije koju ste pomenuli, iz Nemačke, ta ista anketna agencija je radila i ankete 2013. godine, pa je rezultat tih anketa bio 25,9% stopa nezaposlenosti, a sada kada radite ankete, stopa nezaposlenosti je 10,3%. Tako da, ista je metodologija u pitanju, samo je rezultat mnogo bolji, što upravo govori o ispravnosti ekonomske politike Vlade Republike Srbije. Hvala puno.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Gospodine ministre, u tom zanosu, u tom poletu kada objašnjavate politiku, finansijsku politiku koju vodi Vlada, ne smete se odricati, bar vi lično, ne smete se ranijih perioda odricati. Vi ste na neki način, sa još nekim kolegama, kontinuitet te vlasti od 2000. godine naovamo. Sada nama pričate šta je bilo 2008. godine. Pa vaš ideolog koji se zove Mlađan Dinkić je vodio kompletnu ekonomsku i finansijsku politiku, pa vi nama sada objašnjavate šta je bilo 2008. godine. Vi ste došli, narod vam je dao poverenje, u stvari, da budem precizan, narod je dao poverenje Aleksandru Vučiću. On vam je i u budućnosti neko ko će vam donositi pobede i na lokalnom i na pokrajinskom i na republičkom. Nikada vi nećete stati da budete na tim listama i nema nikakvih problema, on snosi najveću odgovornost. Ali, gospodine ministre, u tom zanosu morali ste da objasnite i jednu činjenicu – jeste prošle godine BDP bio rekordan, kako kažete, najbolji u regionu. Za vas ništa ne postoji na lokalnom nivou, u okvirima Republike Srbije, za vas je samo region. Toliko imate te aspiracije da budete dominantni, ali niste rekli da je to u poređenju sa 2017. godinom, kada je bila katastrofalna situacija po pitanju poljoprivrede, ministre, nemojte da preskačete neke podatke. Naravno, treba pohvaliti to da ste uveli disciplinu, naplata poreza, punjenje budžeta u odnosu na ranije periode. Ali, devet milijardi razlike u kreditu je, ministre, značajan zamajac. Gospodine Mali, uvek imajte u vidu, od 15 do 24, to je devet milijardi evra. Sa devet milijardi evra budžet kompletan vam je, gospodine ministre, 10 milijardi evra, odnosno rashodna strana je 11 milijardi evra. To je godišnji budžet. Toliko ste zadužili Srbiju dodatno kada je u pitanju javni dug. I treba da se smanji javni dug, mi smo za to. Ima tu i promene metodologije obračuna, gospodine ministre, kada je u pitanju smanjenje javnog duga, kada je u pitanju vezivanje za dolar ili za evro, ima tu svega, ali činjenica je da je smanjen za 500.000 evra. Sada je 23 milijarde i 500 hiljada evra javni dug, a 24 je bio. Treba ga smanjivati radi svih nas u Srbiji, daleko od toga, ali nemojte i vi da preskačete. Ja pretpostavljam da nije zbog neznanja, nego zbog neinformisanosti.
Reč ima ministar gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, ne znam da li je neinformisanost ili neznanje, evo, mogu ja vas da pitam, ako mi dozvolite. Dakle, ako je učešće našeg javnog duga sada u BDP-u 51%, 2013. godine je bilo 79%, 78%, pa jel se onda javni dug povećao manje ili više u odnosu na rast BDP-a? Valjda manje. Dakle, vi sve vreme na neki način zaboravljate da i novac koji pozajmljujete investirate u one projekte koji donose rast vaše ekonomije. Pa upravo ste sami odgovorili na pitanje - da, u proteklom periodu mi smo se zaduživali i razduživali, na način na koji smo investirali u projekte koji su nam omogućili da nam ekonomija raste, pa je BDP naš, bruto društveni proizvod, sada 45,7 milijardi evra. Koliki je bio 2013. godine? Dakle, raste nam BDP i to je najvažnije. Odnos između javnog duga i BDP-a, a ne apsolutni iznos. Pa šta će da kažu ovi u Americi onda sa hiljadu milijardi duga, da kažu da su prezaduženi? Ne, oni kažu - naš rast nosi to. Dakle, apsolutni iznos javnog duga nema apsolutno nikakve veze sa stanjem u vašoj ekonomiji, osim ukoliko niste prezaduženi, što mi nismo, a indikator toga je učešće javnog duga u BDP-u. Na kraju, stopa rasta za prošlu godinu od 4,3%, inače, revidirana je na 4,4%, ali nije važno, ni to niste znali. Nije delimično ili nije samo zbog poljoprivredne proizvodnje. A šta kažete za ovu godinu onda, odakle 3,5% stopa rasta? Pa evo, opet imate i rast prehrambene industrije i rast građevinske industrije i rast poljoprivrede i svih ostalih delatnosti, i pored negativnog eksternog okruženja sa kojim se suočavamo zbog tih trgovinskih ratova i sve ostalo. Molim vas, još jedanput, apsolutno je Aleksandar Vučić dobio poverenje naroda Srbije, ja sam ponosan što sam deo njegovog tima. Nikakve veze nemam sa ideologom koga ste pomenuli i na svu sreću nikad nisam ni imao, niti ću imati. Po pitanju kontinuiteta, postoji jasan diskontinuitet između politike prethodne vlasti i ove koju je vodio Aleksandar Vučić kao predsednik Vlade i sada kao predsednik države. Dakle, ne može se uporediti ekonomska politika ni rezultati. Samo onaj ko ne želi to da vidi - ne vidi. Pre smo pričali o deficitu, o javnom dugu, o negativnim stopama rasta. Mi danas pričamo o pozitivnim stopama rasta. Bio sam ponosan kada smo probili onu Grdeličku klisuru konačno, pa smo se spojili auto-putem sa Severnom Makedonijom. Pa što to neko pre nije uradio? Pa što se neko pre nije setio pozitivnog rebalansa, pa da ima i za plate i za penzije i da ima za investicije? Pa, što neko pre nije imao suficit u budžetu za prvih osam meseci i 46,6 milijardi dinara, već treću godinu za redom, ako je sve isto i ako ne postoji diskonuitet. Dakle, mi u oktobru mesecu otvaramo istočni krak prema Bugarskoj, oktobar ili novembar. Ljudi, završili smo Koridor 11, autoput Miloš Veliki, 74 godine smo čekali na završetak tog Koridora, evo za nedelju, dve, tri dana krećemo sa Moravskim koridorom. Dakle, snovi koji smo sanjali sada možemo da ih dosanjamo, možemo da ih ostvarimo, imamo stabilne finansije, investiramo u Klinički centar u Beogradu, završen onaj u Nišu, kreće u Vojvodini i Novom Sadu. Gradimo i radimo na svakom koraku ove naše zemlje. Vi mi govorite o lokalnom razvoju, pa imate fabrike i u Nišu, imate i u Loznici, imate i u Subotici, u Novom Sadu i Beogradu, imate i u Kraljevu, imate svugde. Stopa nezaposlenosti 10,3 je stopa nezaposlenosti u Republici Srbiji. Suficit koji smo ostvarili, suficit republičkog budžeta, ako ima više novca i veći budžet, pa naravno proporcijalno imate i veći budžet lokalnih samouprava za njihove investicije i na to dodajte nacionalni investicioni program od preko 12 milijarde, da završimo i kanalizacionu mrežu nedostajuću i vodovodnu mrežu i fabrike za pročišćavanje otpadnih voda i lokalne puteve ponovo da asfaltiramo i regionalni i sve ostalo. To se zove ekonomski razvoj. Ne možete da pravite bilo kakve odluke po pitanje ekonomije ako nemate refleksiju istih u stopi rasta vaše ekonomije, a sigurno je kada gledam ove negativne 2,7% 2009. godine, itd. naša 4,3% iz bilo kog razloga da je veća. Pa, ove godine 3,5% opet je veća, pa je bilo 2017. godine 2,0% veća od minus koma 2,7%, pa 2016. godine 3,3%, opet veća od minus 2,7%, 2009. godine. Dakle, nema tu slučajnosti, ekonomija ponekad može da se desi da nađete naftu negde, pa da vam izleti crno zlato, pa da zaradite neki novac, ali to se retko dešava. Ekonomija se gradi postepeno i kao slagalica svaki deo treba da se ukomponuje u jednu celinu koja se zove uspešna privreda. Da li se tu radi o merama fiskalne konsolidacije, o fiskalnoj politici, o monetarnoj politici, malopre sam pričao, dakle, setite se 2011/2012. godine, svi su privrednici pričali o kućnim razlikama, sada niko o tome ne priča. Pričali su o inflaciji, niko o tome ne priča. Sada govorimo o tome, hajmo da vidimo samo da država može da pomogne još više kroz povećanje svog kreditnog rejtinga, jer ćemo tako mi imati jeftinije izvore finansiranja. Jeftiniji izvora finansiranja za nas kao firmu znače i bolje i više šansi za investicije, više ćemo novca investirati na kraju, brže ćemo rasti, zapošljavati ljude, nama kao državi to odgovara, više novca u budžet i lepo pravite ceo krug koji se zove razvoj jedne privrede. Imamo negativne eksterne faktore, Nemačka usporava, Italiju usporava, trgovinski rat hoće li ili neće, Kina, Amerika, Nemačka, kako će, šta će, a mi gledamo sebe. Mi gledamo da naša ekonomska politika ostvari najveće moguće efekte na naš rast, kroz rast tražnje, odnosno potrošnje, dakle, rast penzija, rast plata, i kroz naše investicije naše ulaganje. U šta se ulaže? U ono što je najveći multiplikator, to je dva, dakle, na jedan dinar ulaganja u građevinu, u infrastrukturu imate još dinar koji vam raste BDP, zbog ostalih industrija koje se na to nadovežu. Dakle, idemo sa autoputevima Preljina – Požega, Moravski koridor i sve ostalo, apsolutno jedna odgovorna politika koja se uklapa u strategiju razvoja naše zemlje. Održiv razvoj, pozitivni bilansi, stabilne javne finansije, stabilna monetarna politika i veća zaposlenost i životni standard građana Srbije. Hvala puno.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik, Milorad Mirčić. Izvolite.
Hvala vam ministre za ovih nekoliko trenutaka što ste me odveli lično u neki drugi svet, mislio sam da živim u nekoj drugoj državi, ali suština je sledeća. Čitava polemika je među nama kada je u pitanju predlog SRS i njeno programsko opredeljenje, kada se ulaže u investicije, što u svakom slučaju donosi i doprinosi rastu BDP, tu se postiže višestruki efekat. To ste u pravu, kao što je u građevini, tako je i kada je u pitanju izgradnja puteva, mi smo insistirali i insistiramo i nećemo odustati od toga da u izgradnju puteva treba uključiti domaće putare. Te priče da je to eminentna kompanija koja to radi, te priče ostavite za neka druga vremena. Kada je u pitanju BDP, gospodine ministre, vi ste izneli podatak da je BDP pao na 2,8 zato što je zabeležen pad kada je u pitanju elektroprivreda, kada su u pitanju rudnici. Vi ste ovde u svom materijalu naveli, pogledajte gospodine ministre, ja pretpostavljam da je suština u neinformisanosti, nemate vi puno vremena, MMF je tu, vi ste tu naveli da je prerađivački kompleks u remontu i da je zato zabeležen pad. To su vaši podaci. Elektroprivreda beleži maltene konstantno pad. To je veoma bitno gospodine Mali. Kada je u pitanju podela, kada su u pitanju plate i penzije, mi samo insistiramo, mogli ste to da uradite, da donesemo odluku o platnim razredima i ništa više. Mogli ste po hitnom postupku da donesete, da ovde usvojimo taj švajcarski model i ništa više, gospodine ministre. Zašto toliko jeda? Zašto nama spočitavate kada vi iznosite podatke. Vi iznosite podatke da je uzrok pada PDV zato što elektroprivreda ne radi kako je planirano. Zato što rudnici uglja ne rade kako je planirano. Nećete valjda reći za ugalj da je sada kriva poplava iz 2014. godine, nije valjda da ćemo o tome da pričamo. Nećete valjda da kažete da je u prerađivačkoj industriji, da se očekuje u poslednjem kvartalu da će se povećati toliko, da će doći BDP na 3,5%. Nemojte, gospodine ministre. Što se tiče apsolutne vrednosti duga, on je bio 24 milijarde, sada je 23 i mi želimo da naglasimo, rast BDP donosi dobro Srbiji, ali realni rast.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali.
Uvaženi poslanici, nadam se da mi čitamo iste informacije i ja ću sada da vam pročitam veoma pažljivo rast u elektroenergetskom sektoru ove godine i pogotovo rast koji se odnosi na delatnosti eksplotacije uglja i proizvodnje struje, gde smo čuli da postoji pad. Dakle, ukupna industrija je u avgustu ostvarila međugodišnji rast fizičkog obima proizvodnje za 0,5%, gospodine Mirčiću. Rast je uglavnom determinisan kretanjem rudarstva ali i elektroenergetskog sektora koji su u odnosu avgust prethodne godine zabeležili rast od 17,5% i 4,5% respektivno. Značajan rast proizvodnje u delatnosti eksploatacije uglja i solidno povećanje proizvodnje struje opredelili su pozitivan doprinos elektroenergetskog sektora od 1,9% poena, avgust na avgust prošle godine. Tako da ja stvarno ne znam o kojim vi brojkama i kom smanjenju govorite, ali neka bude da se možda vi u pravu po pitanju indeksacije penzija, ja mislim da ste bili prošle godine negde u ovo vreme kada smo usvajali budžet za 2019. godinu, pa ste valjda videli da smo indeksaciju penzija za 2019. godinu i uradili na pravi način, a da smo ove godine obećali za sledeću novu formulu. Dakle, penzioneri nisu zakinuti povećanjem iz novembra, odnosno decembra 2018. godine za 2019. godinu, i sad smo, a govorimo, ne sada nego ćemo u budžetu za 2020. godinu govoriti i o indeksaciji penzija, odnosno povećanju od 1. januara 2020. godine. Dakle, lep, normalan, logičan sled koraka. Obećanje jedno koje smo ispunili i obećanje drugo koje sada ispunjavamo. Hvala puno. (Milorad Mirčić: Replika.)
Nemate pravo na repliku, kolega Mirčiću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Ne bih hteo nikome da uzurpiram pravo na repliku, ali mislim da smo otprilike čuli, a i predstavnici Vlade moraju biti naviknuti da poslanici, iako je ovde relativno malo opozicije iz različitih razloga, da neće biti oduševljeni svakim pokazateljem i svakim podatkom koji se iznese, da će imati neko drugačije viđenje i neku zamerku, nekada ispravnu, nekada možda manje ispravnu. U svakom slučaju, ja ću se u ovom mom izlaganju ograničiti na par stvari kojima se sama Vlada, odnosno ministar ovde ponosi i koji su istaknuti kao najvažniji doprinos ekonomske politike ove Vlade. U suštini priča o rebalansu jeste prilika da se prodiskutuje o ekonomskoj politici Vlade i ne bi bilo ovog rebalansa da Vlada nije smatrala da ima čime da se pohvali i da je smatrala da je sada dobar trenutak i ovde, i pred javnošću, i pred narodnim poslanicima te svoje bilanse i te stvari kojima se ponosi iznese. Zato ću ja poći upravo od toga čime se ova Vlada i svi ministri u svoj izvešaju ponose da bi se delom složio sa time, a delom i problematizovao neke od tih stavki. Posle toga ću izneti nekoliko mojih glavnih primedbi na ovaj rebalans budžeta. Inače, kažem, to je kao novi budžet i trebalo bi nam sati, ali o detaljne rasprave da bismo sve mogli pomenuti, zato idem na najvažnije. Tri su stvari koje ja vidim kao nešto zbog čega bi se Vlada mogla pohvaliti i Ministarstvo finansija i što su pozitivno i uslovno rečeno, stvari u ekonomskim bilansima ove Vlade. Znači, ja ne mislim da vas treba sve kritikovati, niti smatram da je sve što uradite loše, a sve što kaže opozicija dobro, samo sam siguran da nije ni obrnuto, da neće biti baš da je sve što kaže opozicija loše, a sve što radi vlast ili Vlada da je dobro. Ali, mi patimo od te jednostranosti i od te crno bele slike i nije to samo od ovog sada perioda i ove sadašnje vlasti, mada mislim da su sada te podele i ta proizacija postaje sve nepodnošljivija i sve više ugrožava normalan dijalog nad dobrobit društva i države i normalan dijalog među nama i ne samo kada je reč o ovom budžetu, čak najmanje kada je reč o ovom rebalansu budžeta. Prva stvar, pohvala fiskalnoj stabilizaciji. Tačno, fiskalna stabilizacija jeste nešto sa čime se Vlada može ponositi, odnosno ova vlast, to je izvršeno i ja to konstatujem, ali posle svake ove pohvale sledi jedno ali. Druga stvar, povećan je kreditni rejting zemlje. Tačno. U nekoliko navrata vodeće kreditne agencije su iznele i dale pozitivan sud o kreditnom rejtingu Srbije i uglavnom ga preokreću i percipiraju kao pozitivan. Treća stvar, nesumnjivo, ali kažem, uvek ima to neko ali, jeste smanjenje nezaposlenosti, nesumnjivo smanjivanje nezaposlenosti, odnosno pad stope nezaposlenosti postoji i to je nešto sa čime se ova Vlada ponosi i za šta ja, uslovno rečeno odajem priznanje, ali. Sad to ali, koje će vam se manje dopasti. Što se tiče fiskalne stabilizacije, ja mislim da je to pozitivno, ali mislim da ona nije morala uopšte, niti smela da bude ostvarena po ceni smanjivanja plate i penzija. Mislim da je smanjenje plata i penzija bilo zapravo pogrešno, da je tek minimalno doprinelo fiskalnoj stabilizaciji, a mnogo više su doprinele neke druge stvari. To dobro dođe politički ili demagoški, i to stalno zahvaljivanjem najstarijim sugrađanima, predsednika vlasti i vladajuće većine jer su oni podneli najveći teret, itd. Nisu oni podneli najveći teret, svi su podneli veliki teret, svi građani ove zemlje i to ću upravo objasniti, tim pre će me ministar ispraviti ako stigne da obrati pažnju na ono što pričam je da većina penzionera i većini penzionera, zapravo nisu ni smanjene penzije. Od milion i 700 hiljada penzionera to je plata koja se retko pominje, od milion i 700 hiljada penzionera manje od polovine njih su smanjene penzije. Od toga, takođe velikom broju tek minimalno, tek za hiljadu, dve, ili tri hiljade dinara. Znači, ta je mera zapravo ugrozila samo one, neću reći visokim, pristojnim ili osrednjim penzijama. Oko milion penzionera penzije nikada se nisu ni smanjile, a to stalno zahvaljivanje, zapravo služi tome da se sopstveno biračko telo na neki način pohvali, motiviše i mobiliše. Kažnjeni su oni sa osrednjim ili pristojnim, podnošljivim penzijama. Slično važi i za plate. Bodom preraspodele se mogla izbeći ta mera, ta mera smanjivanja plata i penzija. Dakle, jeste fiskalna stabilizacija postignuta, ali je postignuta tako što je teret njen i to je razlika u odnosu na ono što je rekao ministar u svom uvodnom izlaganju, ne tako što, kako je on rekao, da nismo povećavali namete građana. Naprotiv, gospodine ministre. To je moja poenta. Povećavali ste namete građana, ne mislim samo vašu, nego govorim o vlasti posle 2012. godine. Povećavan je PDV, povećavane su i uvođene akcize i tamo gde ih nikada nije bilo, na proizvode gde nikada nisu postojale akcize, na koje čak u svetu najčešće nema akciza. Uveli ste akcize na električnu energiju, povećavane su akcize na naftnim derivatima, ja ne govorim sada o vašoj Vladi, govorim o vlati posle 2012. godine, jer vi ovde podnosite na neki način raport i ponosite se ukupnim rezultatima, ekonomskim rezultatima ove vlasti, na bezalkoholna pića, na mnogo toga. Sada imamo i u Beogradu ovu taksu za električnu energiju, odnosno za spalionicu koja bi trebala da reši problem zagađivanja glavnog grada i deponije, takođe u visini od nekoliko stotina dinara mesečno. Dakle, hoću da kažem u velikoj meri, vrlo vešto, tehnički i populistički ova vlast je uspela da prebaci na građane najveći deo tereta te fiskalne stabilizacije i oni su podneli taj teret. Ali tako pomalo neosetno, neprimetno, pogotovo kontrolu i dominaciju medijima onda i zamerke ili oni koji su hteli na to da skrenu pažnju, to da kritikuju, zapravo nisu stigli. Tako na neki način građani su pomali zbunjeni, sa jedne strane osećaju da ne žive dobro, a sa druge strane ne znaju jer čuju stalno u medijima da je sve super i da su svi bilansi ekonomski odlični i dobri i napredujemo u dobrom pravcu. Povećani kreditni rejtinzi su povećani, vi se sa time ponosite. To može da bude posledica, verovatno i jeste jednim delom fiskalne stabilizacije, ali može da bude i posledica poverenja koju ova vlast, vaši saradnici i vi uživate u tim međunarodnim institucijama. Moguće da oni prosto percipiraju, da imaju zemlju, svoje ljude, odnosno ljude na koje se mogu osloniti i da u tom smislu njihove investicije i njihovi poslovi, njihovi krediti neće biti ugroženi. Zato je možda pozitivan i povoljan kreditni rejting, zato što doživljavaju ovu garnituru blisku sebi, odnosno te finansijske institucije. Konačno smanjivanje smanjenja nezaposlenosti. Pričalo se tu u anketama da li je promenjena metodologija, da li nije promenjena metodologija. Različitih je tu bilo teorija, ali ja konstatujem, shvatam i prihvatam da je nezaposlenost smanjena. Samo ne znam zašto izbegavate da kažete, i ne samo vi nego i drugi predsednici vlasti, gde nažalost, najveći uzrok tog smanjenja nezaposlenosti je činjenica da je veliki broj građana, i to upravo u radnoj dobi, radno sposobnih, napustilo zemlju i ubrzo napušta zemlju. Dakle, to smanjivanje nezaposlenosti desetak posto, možda sa … pada ispod deset posto, sa kojim se toliko ponosite, zapravo je u najvećoj meri posledica strahovitog odliva, da ne kažem egzodusa radno sposobnog stanovništva širom sveta, ne samo u Nemačkoj, ne samo EU, nego i u Rusiju i u Kinu, i čak neke azijske, pa i afričke zemlje. Mnogo mladih ljudi, to svako može da vidi kad se okrene oko sebe, prijatelji moje dece, deca mojih prijatelja, razredi u kojima rade moji prijatelji, odeljenja se desetkuju, masovno odlaze, odnosno njihovi roditelji. Prvi razred koji upiše tridesetak učenika, četvrti razred ili sedmi razred jedva dve trećine njih završi u tom odeljenju, a negde trećina učenika u proseku napusti, ne da promeni mesto boravka u smislu grad, preseli se, nego napusti zemlju. To je ta nevesela, da ne kažem tužna činjenica o tom na izgled pozitivnom trendu smanjivanja nezaposlenosti. Dalek od toga da tog egzodusa nema i u drugim zemljama regiona, da to nije širi problem, ja uopšte ne mislim da je to sada kriva jedino ova aktuelna vlast, ali kada se već ponosite time, kada već pričamo o tim pozitivnim stvarima, onda morate pošteno pogledati i drugu stranu te medalje. Znači, ogroman odliv stanovništva i to mladih ljudi, radno sposobnih ljudi, zato se manje rađa dece, manje đaka prvaka u našim školama, što je takođe merljivo i vrlo egzaktno se može pokazati koliko je manje prvaka upisano sada ove godine u odnosu na, recimo 2012. godinu, ili čak 2014. 2015. godinu. Dakle, to je ono što sam hteo da vam kažem povodom ovih stvari kojima se ponosite, koje ja jednim delom ne osporavam, ali, s druge strane, malo problematizujem ono na čemu ti pozitivni ili naizgled pozitivni trendovi počivaju. Sada samo par kratkih pitanja, želim da ostavim par minuta još na kraju diskusije ako stignem nešto da kažem. Izbegli ste, a vidim da vas je i prethodni kolega pitao da odgovorite na jasno i glasno postavljeno pitanje – šta je sa platnim razredima, gospodine ministre? Zašto se kasni sa uvođenjem platnih razreda? Dva,tri puta ste pitani i svaki put ste nekako preskočili na to da odgovorite. Obećano su, mi poslanici se ovde sećamo, za prethodnu godinu, pa za ovu godinu, pa sad za 2020. godinu. Sada se o tome ćuti. Dakle, da li će, kao što je inače rečeno i najavljeno, 1. januara 2020. godine biti uvedeni platni razredi ili, kao što ja verujem, neće biti? Zašto je to važno i zašto na to izbegavate odgovor? Zato što jednim delom ovi problemi i primedbe koje se mogu staviti na ovaj rebalans budžeta bi bili otklonjeni da imamo uvedene platne razrede. Time bi se obezbedila pravednija raspodela prihoda među građanima na osnovu nekog jasnog i merljivog kriterijuma. Drugo pitanje koje, takođe, u vezi sa tim hoću da postavim je – šta je sa zabranom, odnosno ukidanjem zabrane zapošljavanja? Iz ovog rebalansa se ne vidi da li se ona sprema, mada je najavljena i obećana. Naravno da se ta zabrana zapošljavanja krši, često opravdano, iz opravdanih razloga, ali isto tako se ostavlja prostor diskrecionoj mogućnosti da se ona zaobilazi u skladu sa nekim interesima opet vlasti ili vlasti bliskih organizacija ili preduzeća pod kontrolom vlasti ili vladajuće stranke. Bilo kako bilo, Fiskalni savet je na račun ovog vašeg predloga rebalansa izneo primedbe koje su još oštrije od onih koje smo ja ili kolega maločas izneli. Fiskalni savet je ovaj predlog rebalansa ocenio, odnosno povećanje plata u njemu, kao neutemeljeno u privrednom rastu, te je stoga preveliko, fiskalno neodrživo i neodgovorno. Dakle, neutemeljeno u privrednom rastu, preveliko, fiskalno neodrživo i neodgovorno, a posebno su se okomili na novčanu pomoć za penzionere od 5.000 dinara, smatrajući da to nije dobra mera socijalne politike. Ja ne mislim da je, to će vam biti drago da čujete sada, ono što se kaže Fiskalni savet je sveta krava, Sveto pismo i da sad moramo da se toga pobožno držimo, ali su to neki stručnjaci, stručnjaci koje, ja se nadam, i vi uvažavate, i njihove primedbe moraju da se uzmu u obzir. Konkretno, kada je reč o ovoj primedbi i kritici Fiskalnog saveta za ovu novčanu pomoć penzionerima od 5.000 dinara, ja mislim da je to preterana briga i kritika. Ja podržavam tu meru, iako ona jeste, samim tim što je jednokratna, pa onda iz nekih drugih razloga pomalo sporna i malo miriše na predizborni marketing, pomalo miriše na predizbornu atmosferu, kao neka vrsta deda mraza, Vlada koja pred novu godinu, pred božićne praznike ide i deli svim penzionerima paušalno, linearno po 5.000 dinara. Dakle, to na to malo liči, ali, uprkos tome, ja mislim da je dobro. Ljudi vole da dobiju tako neki bonus i ne samo penzioneri, nego sećam se i kako su moje kolege u školama, zaposleni u školama, isto se radovali kada su prekovremeno dobili, mislim da je sličan iznos finansijski. Dakle, nije to problem i neće to srušiti budžet ta mera, samo molim, podsećam i pozivam, a i vi sami u tom pravcu ste govorili da konačno se te penzije urede na jedan sistemski način. Vi ste sad obećali taj švajcarski model i švajcarsku formulu i ja mislim da je to u redu. Podsetio bih da su prethodnih godinu-dve dana neke od kolega iz opozicije koji su sedeli ovde desno od mene takođe predlagali nešto slično, pominjali upravo taj švajcarski model, ali to je bilo ignorisano. Sada ste to uvažili i mislim da je dobro, ali, kažem, ovo malo nalikuje, ovaj sistem da se Vlada jednokratno vadi, nekim kategorijama daje određene bonuse, to malo nalikuje na onog dobrog sultana Sulejmana ili Harun el Rašida koji ide sa kesom blaga i vadi i deli svojim podanicima koji su bili dobri. Zašto ja, uprkos primedbama Fiskalnog saveta, smatram da nije problem u ovih 5.000 dinara koje će dobiti penzioneri? Zbog toga što u rebalansu ovog budžeta se vidi da je ukupan efekat, odnosno trošak od te pomoći, oko devet milijardi dinara, a isto toliko, devet milijardi dinara, iznose subvencije za kredite indeksirane u švajcarskim francima. Dakle, ovim rebalansom se predviđa da se bankama, odnosno zakonom koji smo usvojili ovde proletos predviđeno je da država participira u rešavanju problema zaduženih u kreditima u švajcarcima i da se na taj način oni rasterete. Ja sam to podržao, kao i najveći deo kolega ovde, ali sam tada, to je bio april ove godine, podneo amandman kojim se tražilo da troškovi konverzije i umanjenja duga iz člana 4. ovog zakona padaju na teret banke koja vrši konverziju u skladu sa tim članom. Dakle da ti troškovi konverzije padaju na teret banke. Naravno, i neke druge kolege su podnosile slične amandmane. Ti amandmani nisu uvaženi. Šta to u prevodu znači? Zapravo, niste usvojili predlog da teret te konverzije kredita u švajcarcima padne na banke, nego je država preuzela na sebe i sada vidimo u ovom rebalansu devet milijardi dinara, upravo onoliko koliko će koštati ovaj bonus ili jednokratna pomoć penzionerima, će se izdvojiti samo za rešavanje, odnosno za pomoć bankama u rešavanju problema u švajcarcima. Kada se ova vlast, na kraju krajeva i predsednik, toliko dobro slažu i druže sa Orbanom, premijerom Mađarske, zašto niste od njega, od Mađarske preuzeli model kako se razgovara i pregovara sa bankama. On je na vrlo efikasan način, uz dosta negodovanja finansijskih institucija, rešavao svoj problem sa vodećim evropskim bankama i na kraju uspeo. Zato ima, između ostalog, i toliku podršku među građanima Mađarske. Dakle, koliko se izdvaja sredstava za penzije, toliko ćemo potrošiti na švajcarce. S tim u vezi da kažem i poslednju najvažniju moju generalnu primedbu u vezi sa ovim rebalansom budžeta. Ovo sa švajcarcima je samo jedna ilustracija. Pitao sam za platne razrede. Zašto su oni bitni i zašto sada tu prelazim na poslednju i ključnu zamerku? Zbog toga što i ovaj rebalans i čitava ekonomska politika ove Vlade, ja to tako doživljavam i mislim da ne grešim, na neki način su usmereni na jedan loš način, na jedan loš pravac koji na izgled deluje pravedno, a u suštini je vrlo nepravedan i to upravo prema najaktivnijim, najvrednijim predstavnicima ovog društva. Ne mislim ni na kakvu elitu. Mislim na obične ljude i građane koji su radili, učili škole, pošteno radili svoj posao, bilo da je reč da su otišli u penziju ili da rade u javnom, državnom sektoru. Naime, kao što i kaže Fiskalni savet, i tu se sa njim slažem, suviše je sabijen, odnosno smanjen, neprekidno se smanjuje ovaj prostor između minimalne zarade i onih najaktivnijih društvenih slojeva, poput lekara, poput profesora, poput onih koji su na neki način uložili i vreme i godine i život, ili državnih službenika, na kraju krajeva, da privrženo i profesionalno rade svoj posao. Platni razredima bi to bilo uklonjeno - koliko imate škole, plus složenost posla koju obavljate. Od toga bi vam zavisila plata, a ne od dobre volje vlasti koja se na neki način prilagođava i podilazi svojim biračima. To je ključna primedba. Zato vam mladi odlaze, gospodine ministre, i pored povećanja koje ste predvideli, nažalost, plašim se neće mnogo pomoći. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Vukadinoviću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno uvaženi poslanici. Najpre drago mi je da se slažemo oko toga da je fiskalna stabilnost i konsolidacija koju smo završili veoma važna. Takođe, iz vašeg izlaganja stekao sam utisak da je i švajcarska formula koju smo predložili, koja će biti iskorišćena za indeksaciju penzija takođe dobra stvar, tako da očigledno imamo konsenzus oko tih par stvari. Po pitanju platnih razreda ja se u načelu slažem sa vama da je to veoma važna oblast koju treba urediti na pravi način, ali takođe ću vam postaviti pitanje. Znate li nekoga ko je za uvođenje platnih razreda? Ko je za to da se uvedu platni razredi? Evo pitajte zaposlene u javnoj upravi pošto razgovaramo s njima. Samo mi recite ko je za? Ako su svi za onda pretpostavljamo da nećemo imati problema prilikom uvođenja tih platnih razreda. Evo da ne bude da se kladimo, videćemo kako će to da prođe. U svakom slučaju da znate vi, Ministarstvo finansija do kraja godine završava u potpunosti bazu podataka. Dogovor koji imamo i koji je u sporazumu sa MMF da ćemo do polovine naredne godine uvesti platne razrede u javnu upravu tako da s te strane nemojte da brinete. I to ćemo da uredimo, ali ćemo razgovarati u međuvremenu da vidimo ko je za ko nije za to. Po pitanju zabrane zapošljavanja. Vi ste iskoristili jedan izraz, zaobilazi se zabrana, zabrana se ne zaobilazi zato što i ne postoji zabrana, postoji samo kontrola zapošljavanja. Malopre sam dao podatak da smo u proteklih pet godina 12.000 novih medicinskih radnika zaposlili samo u zdravstvenom sektoru. Dakle ne postoji zabrana zapošljavanja, postoji kontrola zapošljavanja. Ali, ono što je važno, evo i građani Srbije da čuju, pošto sam danas pre dolaska u Skupštinu Srbije imao sastanak sa predstavnicima Svetske banke. Mi zajedno sa njima i sa predstavnicima MMF radimo na metodologiji koja kao što znate Zakon o maksimalnom broju zaposlenih se prestaje da važi ove godine. Dakle, ostaje samo ta, da kažem, kontrola zapošljavanja koju smo dogovorili da sprovodimo i da ćemo sprovoditi u narednih 12 meseci, dokle, do kog perioda, izvinjavam se, se ne usvoji odgovarajuća metodologija koja treba konačno na sistemski način da reguliše proces zapošljavanja u javnoj upravi koju podrazumeva i definisanje strategije za svako pojedinačno ministarstvo, definisanje kadrovskog plana, načina motivacije, načina ocene rada zaposlenih i svega ostalog. Dakle, po dogovoru sa Svetskom bankom i MMF radimo to u narednih par meseci. Nemam problem da to podelim sa vama, sa obavezom koju imamo da do kraja sledeće godine tu izmenjenu metodologiju, koncept ili okvir zapošljavanja usvojimo i bude de fakto ideja vodilja i smernica za dalje zapošljavanje. Po pitanju vaše ocene da je nešto bilo paušalno oko 5.000 dinara jednokratne pomoći za penzionere. Ništa nije paušalno po pitanju naše ekonomske politike. Ono što je naš cilj je s jedne strane da podignemo kvalitet životnog standarda građana Srbije. Tu uključujemo i ljude koji rade u javnoj upravi i penzionere i kroz podizanje minimalne cene rada, sve one koji su zaposleni u našoj zemlji. Imamo toliko bilansnog prostora za tih 5.000 dinara a da ne ugrozimo finansijsku stabilnost naše ekonomije. U potpunosti radimo odgovorno i na odgovoran način pristupamo tom problemu. Po pitanju vašeg komentara koji je vezan za smanjenje nezaposlenosti. Rekli ste da je posledica u najvećoj meri odlaska ljudi iz Srbije. Ja se ne bih složio sa tim sa vama. Evo podatak koji ću vam pročitati. Zaposlena lica od 15 do 64 godine, dakle broj zaposlenih u Republici Srbije, ne broj nezaposlenih, jel taj pokazatelj vam govori u prilog tome koliko se ljudi iz godine u godine zapošljava više. Samim tim stoga je i stopa nezaposlenosti manja, pri čemu ne kažem da ne postoji odlazak ljudi iz Srbije. Malopre ste i vi sami rekli u velikom broju drugih zemalja. Mi imamo zdrav rast zaposlenih koji jeste osnova za onaj privredni rast koji ostvarujemo već par godina unazad. Dakle 2014. godine ukupno zaposlenih lica od 15 do 64 godine 2.487.400, 2016. godine 2.595.000, 2018. godine 2.675.800, a 2019. godine u drugom kvartalu 2.746.300. Dakle, vrlo precizno raste nam broj zaposlenih. Automatski pada i broj nezaposlenih, ali ne zbog odlaska ljudi iz naše zemlje jer imamo, još jedanput ponavljam, zdrav porast zaposlenih sa 2.487.400 godine 2014. na 2.746.300 u drugom kvartalu ove godine. Naravno, naš cilj je da se borimo za svako novo radno mesto, za svakog novog investitora, da broj zaposlenih povećavamo iz meseca u mesec, sa time ćemo nastaviti uz takođe odgovornu politiku koja je prevashodno usmerena ka tome da broj nezaposlenih među mladima smanjinom kako bi oni našli razlog i bili motivisani da ostanu u Srbiji. Zato idemo, i čuli ste pre desetak dana predsednicu Vlade, bio sam na toj konferenciji za štampu kada smo pokazali i doneli odluku o novim poreskim olakšicama i za pokretanje svog biznisa, pogotovo za one mlade, ako se sećate još od oktobra prošle godine, ukoliko ste završili fakultet ili školu, započinjete svoj biznis, godinu dana ne plaćate ni poreze ni doprinose državi Srbiji. To je naš način da ih motivišemo da započnu svoj biznis i da ostanu. Ja sada iz glave, ne mogu da se setim tačne cifre, ali 2013. godine nama je ukupna nezaposlenost bila 25,9%, sada je 10,3%. Ukupna nezaposlenost među mladima bila je preko 50%. Sada je negde oko 20 i nešto %. Dakle, i dalje je ogromna, izuzetno visoka, ali opet duplo niža nego pre samo pet godina i moramo da se borimo za te mlade i za one starije, naravno, da ostanu ovde, da svoje snove ostvaruju u Srbiji, a ne u Australiji, Kanadi, Americi ili ne znam gde drugde. Upravo to radimo kroz ovu odgovornu ekonomsku politiku, kroz postepeno povećanje plata, povećanje penzija, kroz mogućnost zapošljavanja, kroz privlačenje stranih i domaćih, naravno, direktnih investicija, kroz izgradnju novih auto-puteva, novih tehnoloških parkova, novih bolnica, novih vrtića, novih škola i time ćemo nastaviti da se bavimo. Hvala.
Zahvaljujem, ministre. Kolega Vukadinoviću, želite repliku? (Đorđe Vukadinović: Da.) Izvolite.
Dobro, da smo ovako od početka mandata razgovarali, možda bi smo se oko nekih stvari složili. Kao što rekoh, ne poričem ja rezultate fiskalne stabilizacije, ali sporim ovo smanjenje plata i penzija. Ne sporim povećan kreditni rejting, ali sporim na osnovu čega je to postignuto. Kada je reč o smanjenju nezaposlenosti, tu se očito ne slažemo. Ja mislim da je tu primarna stvar ipak, nažalost, odliv i to mladih ljudi. Dakle, ako iz ovog procenta oko 24-5% kolika je sada nezaposlenost među mladima, kada bi ste na to dodali procenat onih koji su otišli, mada je tu mladih dosta relativno, odlaze malte ne i moji vršnjaci ili nešto mlađi od mene, ljudi sa 40 pa i 50 godina. Ipak najviše odlaze mladi ljudi. Dakle, vi ste dobili taj broj ljudi koji je otišao prethodnih godina iz Srbije na ovaj procenat koliko je i sada nezaposlenih među njima, videli ste da je procenat, nažalost, vrlo sličan gornjem procentu nezaposlenosti. Što se tiče švajcarskih, nema nikakav problem, samo kažem zašto ih niste uveli ranije. Inače, podržavam i znam da je dobar, znam da je dobar deo udruženja penzionera to podržao. Platni razredi. Vi rekoste ko je protiv. To je možda zanimljivo, ali teško da se sada možemo time baviti. Dakle, ponovo će biti odlaganja, neće biti od 1. januara, to ste mi zapravo rekli. Kažete biće od sredine sledeće godine. Sredinom sledeće godine, znači posle izbora i ja sam tačno znao, čak sam se i kladio neformalno sa nekim prijateljima da nema šanse da će pre izbora zapravo Vlada preći na platne razrede. Zbog čega? Zbog toga što najveći deo glasača ili biračkog tela SNS bi bio ugrožen ili bar delimično bio ugrožen uvođenjem platnih razreda. Dakle, zato sam znao da tog uvođenja biti neće. Neki se bune, vi kažete, da, ali ja odgovorno tvrdim evo i ovde su kolege dobacivale, većina ljudi jeste za to. Bune se oni koji su se našli priligovani u javnim preduzećima, u agencijama, Vladinim ili paravladinim ili nezavisnim ili tako reći ili kvaz-inezavinsim koji imaju strahovite plate sa srednjom školom, sa osnovnom školom, čistačice u NIS u odnosu na čistačicu, ne znam, u Vladi ili ne znam službenik ili daktilograf u Vladi, odnosno daktilograf u nekom javnom preduzeću. Dakle, zato su nam potrebni platni razredi da bi smo izbegli arbitrarnost i nepravdu, u suštini koja je posledica toga ko se gde zadesio i ko je koga gde zaposlio. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Vukadinoviću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, šta kaže "Fajnenšel Tajms", zašto je Srbija napredovala toliko po pitanju privlačenja stranih direktnih investicija i zašto nam sledi povećanje kreditnog rejtinga? Ne zbog razloga koji ste vi naveli, a citiraću još jedanput - Razlog tome vide u pametnoj i podsticajnoj poreskoj politici, ekonomskim reformama i povoljnim trgovinskim ugovorima sa istokom i zapadom. To vam je, dakle, razlog što i "Fajnenšel Tajms" i kreditne rejting agencije vide Srbiju kao bolju, atraktivniju, konkurentniju, i naravno, i ocenjuju je kao takvu. Po pitanju platnih razreda, ne postoji nikakva politika u ovome, postoji samo želja da kada se već nešto uvodi, nešto što je revolucionarno, što menja način na koji javna uprava radi, mora da se uradi temeljito i mora da se uradi na pravi način. Upravo zbog toga nam je i trebalo više vremena, da analiziramo svako radno mesto svakog zaposlenog u javnoj upravi, a to su stotine hiljada zaposlenih, kako bismo na pravi način ocenili efekte uvođenja platnih razreda, a s druge strane to primenili na odgovarajući način. Dakle, kao i ekonomsku politiku, sve vodimo veoma pažljivo i na pravi način gledamo da se neke odluke donesu, kako ne bi bilo negativnih efekata ni po zaposlene, a naravno, ni po građane koji koriste usluge zaposlenih u javnoj upravi. Hvala puno.
Zahvaljujem. Kolega Vukadinoviću, želite repliku? Izvolite.
Samo još jednom i samo kratko, da bi druge kolege došle do reči. Samo hoću da vam kažem, gospodine ministre, da odemo na ove principijelne stvari, ja ću citirati sve šta ste vi rekli u prethodnom obraćanju, ne u ovoj sada replici: "Ja ne pravim razliku između domaćih i stranih investitora". To ste rekli odgovarajući kolegi sa leve strane. Pa, ja mislim da je upravo u tome problem. Dakle, sve i da je tačno, nisam siguran da se ne pravi razlika. Ne mislim vi lično, nego govorim o ekonomskoj politici ove Vlade. Ja mislim da se pravi razlika između domaćih i stranih investitora i da su strani investitori tu favorizovani i privilegovani. Ali, čak i da nisu, čak i da ste vi u pravu, ja mislim da nije dobro i da treba naći načina, i da pametna ekonomska politika mora da nađe načina da na jedan korektan, ali ipak primetan način favorizuje domaće investitore, nego strane. Vi tvrdite da ne pravite razliku, ja mislim da razlika postoji, nažalost, u korist stranih investitora. I samo još jedna stvar, mada ima mnogo stvari o kojima bi se moglo pričati, švajcarce ste preskočili, na to niste odgovorili, da se izdvaja za pomoć i rešavanje tog problema upravo onoliko koliko će se sada dati to jednokratno penzionerima. Ali, sledeće hoću da kažem. Prečesto se pominje bankrot, bankrot, bankrot. I ne samo vi, nego i kolege sa druge strane su vrlo često pominjale kako im je pretio bankrot, kako zemlja samo što nije bankrotirala i onda je došla spasonosna politika ekonomske i fiskalne stabilizacije. Prosto, dok ova Vlada nije stupila na scenu, niko nije govorio o bankrotu. Bilo je krize, bilo je problema, ali nije bilo bankrota. Ja ne branim prethodnu vlast, na kraju krajeva, da su bili dobri ne bi bili bivši, ali je činjenica da i vi morate biti dovoljno pravedni, barem vi kao neko ko se razume u stvari, da je činjenica da se mandat prethodne Vlade poklopio sa najvećom ekonomskom krizom poslednjih decenija, da ne kažem u veku, i da je to rezultiralo upravo ovim niskim stopama rasta ili negativnim stopama rasta, a ne samo to što je tajkunska politika loša i što su njeni protagonisti loše radili posao. To morate priznati. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Vukadinoviću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, ja ću vas podsetiti još jedanput, a rekao sam to i malo pre - 2012. godine kreditna rejting agencija S&P snizila je kreditni rejting Srbije sa BB na BB minus. A šta je to nego put ka bankrotu, kada vam neko snižava kreditni rejting, i to za celu jednu lestvicu ispod? Dakle, to idete ka onom džank rejtingu, ako mogu da se izrazim na engleskom, ka rejtingu gde vas niko ne želi i sigurni su da ćete u nekom trenutku otići u bankrot. To je bila situacija 2012. godine i to ne kaže Siniša ili neko od nas, kaže najveća kreditna rejting agencija na svetu S&P, koja je te godine snizila kreditni rejting naše zemlje. Izvinjavam se, oko kredita u švajcarskim francima imao sam ceo spisak odgovora na vaša pitanja ovde. Dakle, apsolutno država ovde ne pomaže banke. Mi pomažemo građane koji su prevareni od strane prethodne vlasti, koji su uzeli kredite u švajcarskim francima, ljude koji su bili u očaju, štrajkovali glađu. Imali smo prostora i želje i za razliku od ovih iz opozicije koji sada kažu - a zašto ste vi njima pomagali, srećom, mislili smo drugačije od njih. Mislili smo o ljudima, mislili smo o njihovim sudbinama i na ovaj način je Republika Srbija, naša država, pomogla ljudima kojima je pomoć bila potrebna. Ja sam ponosan na to. Dakle, ni u kom slučaju ne pomažemo banke, nego već te korisnike tih kredita, skoro njih 16 hiljada, i to smo, na svu sreću, rešili ove godine. Kao što vidite, taj zakon za koji ste i vi glasali, preko 90% korisnika tih kredita je prihvatilo konverziju i prihvatilo da konačno reši svoj najveći problem u životu i da nastavi normalno da otplaćuje te kredite u evrima. Ne znam da li sam još nešto zaboravio, ali, hvala vam puno, tu sam da odgovaram i na druga pitanja koja budete imali.
Zahvaljujem. Pre nego što pređemo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč, još jednom pitam da li još neko želi reč od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa? (Da) Reč ima ovlašćena predstavnika poslaničke grupe SNS, Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, interesantna je ova danas rasprava o tome kako treba iz budžeta rešiti probleme ljudi koji su podizali kredite u švajcarcima, pa se sada kritikuje to, a izabrani ste na listi kao poslanik čije su kolege iz iste poslaničke grupe, mada ih sada ima tri poslaničke grupe od jedne, zastupali upravo udruženje Efektiva kroz svoje advokatske usluge i tražili od države da reše taj problem. To je u stvari jedan vid licemerstva. Možda, gospodine ministre, niste znali da je prethodni govornik inače zajedno na izbornoj listi izabran sa jednim poslanikom koji je zastupao Efektivu i tražio rešenje. I sad, kad su dobili rešenje, sad i to rešenje ne valja. Znači, sad idemo na penzije. Ali, evo kod penzija da razgovaramo. Postoje dva modela povećanja penzija kad imate suficit, odnosno kad imate para u budžetu, ili ćete jednokratnu naknadu, ili ćete procentualno povećati svaku penziju. Tako ste mogli vi, recimo, da kažete – evo, povećanje od 5% ili 10% na onu penziju od 15.000 i na onu od 100, znači, linearno, tako da bi ovi od 100 dobili 10.000, a ovi od 15 dobili hiljadu i po dinara, na primer. Vi ste se opredelili za jedan socijalno-izbalansiran model, da svi dobiju po pet hiljada i na osnovu toga ste rekli, i prošle godine je tako bilo, znači, i prošle godine je to bilo i nije bilo toliko kritike od strane Fiskalnog saveta, ali Fiskalni savet vodi jednu finansijsku disciplinu, po kome kaže – isključivo su opravdane samo finansiranje po infrastrukturnim projektima i po vraćanju dugova. Sve ostalo, plate, penzije, bilo šta što su kamate, recimo, od naknada, odštetni zahtevi sudova, koji iznose 22 milijarde, koji su takođe ostali ovoj državi zato što su neki ministri rekli – pa, tužite državu, nema veze, vojni penzioneri naspram ovih i napravili jednu rupu u budžetu od 22 milijarde dinara. To, znači, nije problem, to ne treba da se rešava i to, jednostavno, nije opravdano. Znači, tako neki ekonomisti vide problem koji treba gurati pod tepih. E, tako su gurali i javni dug pod tepih, pa je izgledalo kao da imaju dug od 15 milijardi, ali su držali na određenim bankama, na bankovnim garancijama, podračunima dugovanja, koje je moralo u jednom trenutku da izađe sve na videlo, pa ste dobili 2013, 2014. godinu, pa dolazak MMF-a, koji su rekli – dobro, ljudi, koliko ste vi u stvari dužni. Tek onda se ustanovilo koliki je taj dug, jer su u međuvremenu kamate na kredite od 1,4 milijarde dospele na naplaćivanje, pa su došli dugovi od 750 miliona evra godišnje za firme u tzv. restrukturiranju, gde je 100.000 ljudi trebalo da ostane bez posla, pa je država morala da ide u privremenu privatizaciju, dokapitalizaciju da se reši taj problem. Znači, sada kada ste došli u ovu situaciju da kažete da je izvršena konsolidacija i da ima rezultata i da sad te rezultate treba na određeni pravedan način da podelite i sa građanima Srbije i sa time da određeni deo sredstava date u investicije, sad je to problem. Uvek je problem kad ima para. Prvo je problem kad nema prava, jer neko mora da rešava te probleme, pa se onda svi sakriju iza onog ko je najhrabriji, a očito je Aleksandar Vučić, zajedno sa SNS, bio najhrabriji u tom trenutku. Izašao je pred građane 2014. godine na izbore, pa je rekao – znate šta, mi moramo da smanjimo plate i penzije. To ni jedan političar nije uspeo da kaže. Znači, 2014. godine pred izbore. Znate, neki su 2008. godine povećali penzije, bez ikakvog obrazloženja i bez podloga u budžetu, za 10% i 20%, pa napravili ogroman jaz, pa su došli do toga da je 40% ukupnog budžeta za penzije trebalo izdvojiti od svih građana Srbije, a sada više to nije slučaj. Znači, ono što je SNS uradila, jednostavno je uspela zajedno sa građanima Srbije da sprovede tu fiskalnu konsolidaciju kroz reforme. Meni je drago što danas svi ovi poslanici koji ne čini vladajuću koaliciju kažu da je reforma i da je fiskalna konsolidacija uspela. Zašto? Zato što kažu – tačno je, ima para. Čak je i Fiskalni savet ovako rekao u svom uvodu, kaže – mi postavljamo osnovna dva pitanja u svojoj oceni, prvo je pitanje da li je opravdano povećanje rashoda? Znači, oni postavljaju pitanje da li je opravdano što mi imamo višak prihoda u budžetu, a onda drugo pitanje – da li su ta sredstva iskorišćena za određene namene za koje oni smatraju da treba da budu iskorišćene? Po njima, rešavanje problema za švajcarce, za penzionere, znači, određeno davanje jednokratne naknade, za sektor bezbednosti koji treba da dobije novu opremu, za određeni deo povećanja plata u javnom sektoru nije opravdano. Jedino su opravdane da se plate kamate i naknade i presude i jedino je opravdano ono što ste dali za infrastrukturu, a to da se više od 42% ukupnog ovog rebalansa odnosi na samu infrastrukturu, puteve, železnicu i dr. Znači, mi sada imamo, s jedne strane, ekonomiste koji su vama govorili – ne smete više da držite suficit, suviše je dugo trajalo, četiri godine suficit, ugušićete kompletno celu proizvodnju, ugušićete fabrike, a mi svaki dan imamo otvaranje sve većeg i većeg broja fabrika, sve veći broj investicija. Kao što smo videli na osnovu vaših podataka, imamo i veći broj zaposlenih. Na osnovu toga, imamo i veće prihode na osnovu poreza i ti veći prihodi pokazuju da je to oko 32,9 milijardi dinara i za ne poreske prihode imamo 12,7 milijardi dinara, što govori i za jednokratne naknade koje se odnose na Aerodrom „Nikola Tesla“. Prema tome, mi sada govorimo o tome da čak i akcize koje iznose u ovom prihodu 9,8 milijardi pokazuju da narod ima veći standard. Zašto? Ne bi se vozili automobilima, ne bi trošili toliko gorivo da nemaju zaista ta sredstva, da ta sredstva ne postoje u potrošnji koju svi građani Srbije osećaju da je veća. Naravno da postoje problemi sa socijalnim kategorijama i naravno da u oceni Fiskalnog saveta stoji da, recimo, nije prepoznato 100.000 ljudi koji nemaju ni jednu platu, ni jedno primanje, ni jednu penziju, pa nisu se našli načini da se njima izađe u susret. Kako o tome nisu govorili do 2012. godine? Imali su i tad 100.000 socijalnih slučajeva koji nisu prepoznati, imali su 1,7 miliona penzionera, pa su imali 100.000 ljudi u firmama u restrukturiranju, ali tada su neki jako dobro zarađivali. Ekonomija se svodila na budžet koji je bio podređen Miškoviću i njegovim firmama i Đilasu i njegovim minutima i tada je jednostavno uvoz i izvoz bio pokriven svega 59,6%. Danas je pokriven sa 74,6%. Da li je to dovoljno? Možda nije dovoljno, ali se promenila struktura uvoza i izvoza. Nekada je prva država u saradnji sa nama bila, u uvozu i izvozu, Italija, sada je to Nemačka. Nekada smo izvozili auto delove i poljoprivredne proizvode, znači, od primarne poljoprivredne proizvodnje. Danas izvozimo IT sektor, izvozimo i znanje i opremu. Danas izvozimo i onaj deo koji se odnosi na prerađivačku industriju, znači, poljoprivredne proizvode od primarne proizvodnje prerađujemo i te gotove proizvode izvozimo. Da li je to dovoljno? Možda nije dovoljno, ali jednostavno se trudimo da kao država postignemo rast i razvoj kompletne privrede čime smo došli do ovoga da će plate i penzije biti veće i da sada, čak u decembru mesecu, osetimo taj boljitak i da projektujemo i za 2020. godinu određeni rast. Da li će on biti ovoliki, mi to ne znamo, ali ćemo ga prognozirati za sledeću godinu sigurno u određenom iznosu, zato što ste najavili nacionalni investicioni plan od 12,2 milijarde. Gospodin Vučić upravo govori o tome da Srbija treba jedan novi ciklus investicija da otvori i čim vi otvarate tako jedan veliki ciklus, nema bojazni da će plate i penzije rasti. Ova priča o tome zašto sad povećamo medicinskim sestrama plate, zašto jednostavno dolazi do povećanja plata i penzija, da je to jedna populistička mera zato što idu izbori, jednostavno ne stoji. To se dešavalo i prošle godine i pretprošle godine u sklopu onoga koliko smo kao država bili u mogućnosti kroz budžet da to dotiramo. Onoliko koliko nismo bili, a vrlo je teško sprovoditi fiskalnu konsolidaciju u isto vreme i sprovodi jednostavno investiranje, odnosno rast i razvoj. To je, znači, jedino nama pošlo za rukom, jer ne možete vi imati prijatelje, kako neki kažu, u međunarodnim finansijskim institucijama, jer oni gledaju samo brojke, suve brojke i ukoliko postoji taj rast i razvoj oni vas poštuju i kažu – sada ste na određenom nivou kredibilnosti BB, drugi nivo BB+. Zašto? Zato što imate rezultate. Ne možete biti prijatelj i sa Svetskom bankom, i sa IBRD, i sa MMF zato što se od vas traži da postignete rezultat. Taj rezultat smo postigli i to se pokazalo na ovom sadašnjim nivou plata i penzija. Ono što sam htela još da dodam kao jako bitan faktor, kada su u pitanju platni razredi, niko ovde neće da kaže da ne postoji za sada saglasnost između određenih struka da nivelišu svoja lična primanja kroz određeni nivo plata svojih, jer jednostavno profesori u školama traže da se izjednače sa plata lekara. Izjednačavanje tih plata jednostavno stvara velike fiskalne izdatke, a pri tome stvara jedan otpor u samoj administraciji koji ne žele ovakav plan i program. Sami sindikati, kada biste ih stavili za sto i kada biste rekli – izvolite, oblast kulture, oblast obrazovanja, zdravstva, izjednačite svoje plate, iznivelišite na osnovu struka da imate jednake, imate takav otpor u svemu tome, jer svaka struka misli da je mnogo veća i zaslužuje veći nivo plata i veće platne razrede i zbog toga se sa tim inače, planom i programom, mora ići jako pametno i odgovorno. Sve institucije moraju da učestvuju u tome, i taj Fiskalni savet, i parlamentarci, i ministarstva, i nezavisne institucije i, na kraju krajeva, profesionalna udruženja, koja jednostavno treba da sednu i da donesu jedan konsenzus da prihvate ovako nešto. Uvođenjem novog zakona, a ne prihvatanje same administracije da radi taj posao i da funkcionišu, imali bi veliki problem. Zbog toga mi ne želimo kao država da uđemo u određene aranžmane, a da ne znamo kako će sistem da se ponaša. Ne radi se o izborima, ne radi se o bilo kakvim stranačkim problemima kako neki to ovde govore, nego se radi o jednoj odgovornoj Vladi Republike Srbije. U danu za glasanje SNS sigurno će podržati ovakav predlog rebalansa budžeta. Na kraju treba reći da po prvi put sada mi imamo novac koga nikada nije bilo za ovakav vid rebalansa, po prvi put imamo pozitivan rebalans budžeta Republike Srbije i prvi put imamo, ne samo poverenje naroda, nego promenu u načinu razgovora, tema o kojima pričamo u ovom parlamentu. Mislimo da je to jedan veliki politički iskorak i za Vladu Srbije i za predsednika države i za Skupštinu Srbije. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Tomić. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom, načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka 1, 2. i 3. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite, kolega Fehratoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, poslanici stranke Pravde i pomirenja, podržaće navedene zakone. Danas smo dosta čuli o razlozima zbog kojih trebamo biti sigurni i sa punom svešću i savesti glasati za ove zakone, jer svaki put kada uvećavamo budžet, to znači da povećavamo kvalitet života građana Republike Srbije. Nas posebno raduje ono što ste kazali da će deo ovih sredstava ići za infrastrukturne projekte. Spomenuli ste danas i početak izgradnje auto-puta Beograd – Sarajevo, doduše, nismo još načisto koja od one dve rute će ići, ali u svakom slučaju vrlo je važno da krene i taj projekat kao i svi ostali projekti. Takođe, danas ste rekli da u svim delovima države niču fabrike, nažalost, u našem reonu, reonu Sandžaka, još uvek nema fabrika, još uvek nema investicija, i smatramo da je to delom upravo zbog nedostatka kvalitetnih saobraćajnica. Zato je vrlo važno da ulažemo i da država ulaže što više u infrastrukturne projekte, kako bismo i do svakog dela, pa i do ovih rubnih delova države, doveli strane investitore, otvorili nova radna mesta i kako bi jednostavno, mladi ljudi osećali taj pozitivni ambijent u kome mogu ostajati, izgrađivati svoje porodice i planirati budućnost, jer samo na taj način možemo se, donekle, boriti sa ovim izazovima odlaska i odliva mladih ljudi, pre svega, iz države Srbije. To jeste jedan put koji je dugoročan, ali koji će, prema ovome što vidimo, dati veoma dobre rezultate u nekom periodu koji sledi. Takođe, nas raduje što ste dosta sredstava odredili za osetljive kategorije stanovništva, socijalno potrebne kategorije, kao i za povećanja plata onima kojima je potrebno i čije su plate u ovom trenutku nedovoljne da pokriju celokupan njihov životni standard. Iz svih ovih razloga, kao i iz drugih koji su vidljivi, podržaćemo ove zakonske predloge. Naravno, smatramo da bi dobro bilo, ako ne ovim rebalansom, makar u planiranom budžetu za narednu godinu, uvažiti neke od predloga koje smo godinama unazad spominjali, a posebno se tiču poreskih olakšica prema ljudima koji žive u ruralnim područjima, prema seoskom stanovništvu, jer bi se time omogućilo da zaista oni delovi države koji su najugroženiji, a to su seoska područja, opstanu i da se još više vrati nada da će, jednostavno, i oni koji čine žilu kucavicu svakog naroda, ili svakog društva, opstati na tim ognjištima, jer ukoliko ne učinimo mnogo više za ruralna područja, za selo, za poljoprivrednike, posebno na visinskim zonama, a verujte, ostaćemo apsolutno bez tih područja, odnosno stanovništva na tim područjima. Imao sam prilike letos biti na nekim mestima na Pešteru, gde je bukvalno kažu ljudi da je 2005. godine ovde bilo 125 stanovnika, a evo 2019. nas ukupno sedam. To je jedan proces koji, ukoliko se nešto ne učini od strane države niko ne može zaustaviti. Zato je ovo više apel da u narednom budžetu u 2020. godini mnogo više se povede računa ili nađe projekata i mehanizama, da se seosko stanovništvo, naročito na visinskim zonama pomogne da opstane i da od tih prirodnih resursa, od kojih je danas i te kako moguće živeti, praviti vlastiti biznis i jednostavno da izgrađuje svoju budućnost. Na kraju, svakako nas raduje da će se ovim rebalansom omogućiti početak infrastrukturnih radova na ovoj saobraćajnici, kao što rekoh auto-puta Beograd – Sarajevo, sa namerom ili sa željom da to budu oba ona kraka koja će uključivati i naš prostor i prostor koji će ići drugom trasom. Hvala.
Zahvaljujem kolega Fehratoviću. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Ako je tačno da smo ostvarili uspeh sa budžetskom konsolidacijom, zašto onda nastavljamo pregovore sa MMF? Zašto se ne oslobodimo tih stega? Ja bih vrlo rado voleo da je to tako. Drugo, ne vidim razloga zašto se plašite ministre platnih razreda. Platni razredi su sistem, pretpostavljam i na naučnoj i na stručnoj bazi zasnovani, a ne po metodu – javlja mi se, sada ću učiniti ovima, sutra drugima itd. Zašto bežite od sistema? Dalje, bilo bi dobro da nam kažete ministre kojih su 100 najvećih poreskih dužnika u Srbiji? Koliko duguju pojedinačno i od kada? Da li je i to uzrok da se povećava budžetski deficit, jer mi sada i pored budžetske stabilizacije i konsolidacije, kako kažete, povećamo budžetski deficit za 90%. Sa 3,3 na 6,4 milijarde dinara. Takođe, bilo bi dobro da znamo da li su tačne informacije i koliko se izdvaja za migrante, imajući u vidu da je u protekloj nedelji bila žestoka polemika na internetu da li je to 300 evra mesečno, ko koliko plaća itd. Mislim da bi bilo dobro zbog javnosti da to saopštite. Treće, pročitao sam u obrazloženju da država duguje 28,3 milijarde za isporučenu robu i usluge do kraja septembra koje nije platila. Da li to znači da će od ovih 46,5 milijardi povećanja po rebalansu budžeta, praktično ostati samo 17, 18 milijardi za raspolaganje? Sledeće, 8,5 milijardi se izdvaja za pomoć penzionerima. Mislim da posle četiri godine oduzimanja nije korektno od Vlade da predlaže socijalnu pomoć za penzionere i da ste trebali švajcarski model predložiti zajedno sa ovim paketom, da i penzioneri znaju šta im sleduje. Imao sam katedri, odnosno na institutu dok sam radio na fakultetu aktivno, koleginicu koja je stalno pisala radove iz teorije haosa. Iz tih radova o teoriji haosa, sada sam ušao u teoriju haosa u Skupštini, kada god raspravljamo o budžetu. Dalje, da li važi za Vladu i za ministarstva i ceo javni sektor državni, popis da se isplaćuju obaveze u roku od 60 dana, kada je jedna od strana iz javnog sektora? Ako to važi, kako je moguće da poljoprivrednici imaju nenaplaćena potraživanja po osnovu podsticaja i subvencija iz 2018. godine, a sada smo u oktobru 2019. godine? Dalje, da li je struja luksuz ministre, da se uvodi akciza na električnu energiju? Daću vam račun koji sam dobio od „Elektroprivrede Srbije“ za februar 2019. godine, tri kilovata potrošena, cena ta tri kilovata je nešto oko 14 dinara, dva kilovata skuplje, jedan kilovat jeftinije struje u zelenoj zoni. Račun je ispostavljen na 810 dinara zajedno sa svim dažbinama, odnosno negde oko 2,3 evra po jednom kilovatu. Toliko da vidite samo kako to izgleda kada dobijete račune. Ne slažem se sa vama da je jedino merilo zaduženosti države učešće duga… Da sačekamo da ministar završi razgovor. Verujem da je nešto hitno. (Predsedavajući: Kolega Ševarliću, vama je upravo isteklo vreme.) Znam, ali čekao sam da ministar završi.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, po računu gospodina koji je govorio pre mene, očigledno da mu je zamrla proizvodnja, tri kilovata struje jedno poljoprivredno gazdinstvo potroši za nekoliko minuta. Dame i gospodo narodni poslanici, da je Srbiji krenulo bolje ne pokazuju samo prihodi već i rashodi. Nije bitna toliko ni visina duga koja je ostala iza žutih žohara, problem je bio što nisu napravili izvor za vraćanje duga. Problem je bio i u tome što im je vrednost BDP, u onoj retkoj godini kada je rasla, rasla na bazi trgovine, kada su za tuđi novac kupovali tuđu robu i takav rast BDP je bio porazan. Rast BDP poslednjih godina kod ove Vlade zasnovan je uglavnom na prerađivačkoj industriji, pa i poljoprivredi. Da je penzionerima malo bolje krenulo, prethodni govornik je mogao videti iz statistike. Isti kurs evra je bio 2012. godine, dotacije penzionerima iz budžeta, dakle ono što nije ubrano kao PIO doprinos je bilo 273 milijarde, koliko se ja sećam. Dotacije penzionerima ove godine su 173 milijarde, a pri tome su penzije porasle. To pokazuje da su prihodi od PIO osiguranja porasli, a to opet pokazuje da je uposlenost stvarno realno porasla i na bazi većih plata i većeg broja zaposlenosti povećani su prihodi i u PIO fondu. Iz mnogo detalja se moglo videti da je Srbija stala na noge, da je njena privreda stala na noge, da investicije koje dolaze sem novih prihoda donose i nove tehnologije i da će taj rast ubuduće biti sve veći i veći, da će kumulativno uskoro verovatno preći dvadesetak procenata, što su i neke druge prognoze. Ja ne branim opoziciji da kritikuje, ali u toj kritici treba biti umeren, posebno kad se priča o teoriji haosa, kad se priča o malim dotacijama penzionerima itd, posebno imajući u vidu da taj haos kod Dušana Petrovića je nekima doneo 62.000, 63.000 evra, a da su subvencije u poljoprivredi bile manje 130%, odnosno umesto današnjih 44 milijarde iznosile su svega 19 milijardi. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre, kolege poslanici, poštovani građani, poslanička grupa Stranke moderne Srbije ima dve principijelne zamerke na rebalans budžeta i one su na neki način slične i onim primedbama koje je imao Fiskalni savet. Pod jedan, primedba je što kvarimo ostvareni rezultat, iz suficita idemo u deficit, praktično ćemo sad višak para potrošiti. Umesto 48,5 milijardi dinara fiskalnog suficita s kraja jula ove godine, idemo u minu 23,6 milijardi. Znači, od plus 48 do minus 23, to je sunovrat od negde oko 72 milijarde, to je dva puta više od novca koji će se dodatno rebalansom uzeti od građana i privrede kroz povećane poreske prihode koji se rebalansom planiraju. Druga primedba je što se potrošnja uvećava. Ako se uzme i račun finansiranja, praktično za 135 milijardi dinara dodatnih izdataka i to na mere koje u većini neće podstaći privredni rast. Povećana potrošnja bila bi opravdana u meri u kojoj je finansirana povećanim prihodima, čije je povećanje trajnog karaktera i ukoliko je usmerena na mere koje podstiču inače nizak privredni rast. Znam da ćete reći da je 3,5% privrednog rasta puno, ali on je bio svega 2,8 u prvoj polovini godine. Fiskalni savet je na Kopaonik biznis forumu dao čak i svoju analizu gde je tačno rekao da jedan procentni poen privrednog rasta gubimo zbog korupcije i jedan procentni poen gubimo zbog lošeg obrazovanja. Bez stopa privrednog rasta koja prelazi četiri i po, pet procenata na duži rok nema izlaska iz siromaštva za građane Srbije. Mi, nažalost, nemamo ovde ni jednu ni drugu meru, dakle samo oko 60% povećanih prihoda imaju povećanje trajnog karaktera, ostali prihodi su jednokratni i neće se ponoviti, kao što je devet milijardi prihoda poreza na dobit zbog koncesije aerodroma „Nikola Tesla“ i mislimo da je fiskalno neodgovorno potrošiti i taj novac, da se trebalo razmišljati o razduživanju, o štednji za crne. Sami ste rekli, a i neke kolege poslanici, da ekonomija našeg najvećeg partnera EU, Italije i Nemačke su možda i na pragu recesije i ulaze u krizu. Ta kriza će zakačiti i nas. Mi smo imali 2008. godine Vladu koja je tvrdila da je svetska ekonomska kriza naša šansa. Možete iskoristiti njihovo iskustvo, bilo bi mudra da pretpostavite da eventualna recesija EU može zakačiti i našu privredu i zato je fiskalno neodgovorno sav ovaj višak koji je generisan slupati u povećanje rashoda. Tek oko jedne četvrtine povećanih rashoda ide u mere koje mogu podstaći nedovoljan privredni rast, pre svega recimo 13 milijardi dinara za Moravski koridor, ali pitanje je i koliko će to stvarno biti realizovano, jer od do sada budžetiranog novca za Moravski koridor potrošeno je samo 8%. Naivno je očekivati da će na kraju građevinske sezone ti radovi dobiti na intenzitetu, ulazimo u jeseni i zimu i očigledno je da će raskorak između povećanog budžeta i presporih radova, kako se godina bude primicala kraju, biti sve veći. Dodatno, ta kapitalna ulaganja za koja se tvrdi da podstiču privredni rast, zapravo najveći deo kapitalnih ulaganja ide u nabavku vojne i policijske opreme. Znam da ćete reći da prethodna vlast pretakala tenkove, ali iskreno da vam kažem, čak 2,7 puta je povećano kapitalno ulaganje u vojnu i policijsku opremu za samo godinu dana, 2,7 puta za godinu dana. Dakle, u vojnu i policijsku opremu mi praktično ulažemo kao država tri i po puta više nego zemlje u centralno istočnoj Evropi, 1,1% BDP nasuprot 0,3% BDP. Preko 56 milijardi su kapitalna ulaganja vojske i policije. Da stavimo tih 56 milijardi u odnos, 32 milijarde će dodatno biti uzeto od građana i privrede kroz rebalansom predviđene dodatne poreske prihode. Dakle, da su ova kapitalna ulaganja čak i prepolovljena, ona bi opet bila veća nego prethodne godine, ali biste time dobili prostor od oko 20 milijardi za neke socijalne politike, ekološke politike ulaganja u životnu sredinu obzirom na nekvalitetan vazduh koji udišemo, jedan od najgorih u Evropi. Ima tu još nekih dodatnih planiranih rashoda koji baš i nemaju mnogo veze sa podsticajem u privredi. Recimo, duplo veća mesečna potrošnja na robe i usluge koja je rebalansom predviđena, 16 milijardi mesečno, umesto dosadašnjih 7,3 recimo, jedna milijarda dodatna za materijale u MUP-u, pola milijarde dinara za neki projekat revitalizacije istraživanja u javnom sektoru. Povećanje plata u javnom sektoru je problem iz ugla nepostojanja platnih razreda, pa smo napravili neekonomične disproporcije u zaradama, kako po stručnoj spremi, tako po hijerarhiji i sektorski, dakle između obrazovanja bezbednosnog sektora, zdravstva i tako dalje. Sa osam milijardi dinara povećava se finansijska podrška porodicama sa decom. To su ove sramne naknade koje majke i porodilje dobijaju za trudnička odsustva i odsustva tokom nege deteta, ali nažalost tih osam milijardi nije namenjeno povećanju naknada, nego, koliko smo čuli od predstavnika resornog ministarstva, to su sredstva koja su propuštena da budu predviđena za ove male naknade. Dakle, to je propust u budžetskom procesu bio sa početka godine. Još jedan kuriozitet, MUP će biti jedan od najvećih dobitnika na povećanju zarada. Ministre, molim vas, ovo je vrlo interesantno, pa vas molim da obratite pažnju, vidim da ćaskate sa koleginicom, molim vas. Znači, MUP koji je jedan od najvećih dobitnika na povećanju zarada, što je okej, rebalansom za zarade budžetira jednu milijardu manje. Šta nam to govori? Da je budžetski proces neprecizan, da imamo tačne zbirove netačnih podataka. To nam govori i ovih osam milijardi koje smo promašili za finansijsku podršku porodicama sa decom. Sa druge strane, svega dve milijarde dodatnih subvencija u poljoprivredi, u ukupnim rashodima nam je poljoprivreda sa svega 2,71% i to je premalo. Dakle, to je čak skoro 3,5 puta manje nego Ministarstvo odbrane. Sa druge strane, budžet EU preko 30% alocira u poljoprivredu. To govori da fiskalni prioriteti Vlade nisu baš potpuno precizno definisani i pitanje je koliko su zaista usmereni u agrarne, socijalne i ekološke politike i podsticaj privredi, a koliko zapravo u bildovanje vojnog i policijskog hardvera. Podsticajne mere privredi, za koje je zaista sada postojala prilika, nažalost, izostaju. Dobro je što je potrošnja naftnih derivata veća i što je po tom osnovu naplata akcize na naftne derivate veća, ali zašto se nije razmislilo o smanjenju akcizne stope, pa da nekom malom korekcijom stope naniže opet naplatimo isto koliko je originalno planirano, ali da subvencionišemo privredu. Zašto se nije razmislilo o tome da se opterećenje na zarade oštrije smanji, jer Fiskalni savet je još u decembru prošle godine predlagao smanjenje od tri procentna poena. Smanjenja akcizne stope na naftne derivate, smanjenje opterećenja na rad dalo bi 40 milijardi rasterećenja privrede, smanjenja ulaznih troškova. To bi bila velika, sveobuhvatna i neselektivna subvencija celoj privredi koja bih podigla njihovu profitabilnost kroz smanjenje ulaznih troškova. Država bi deo tog novca vratila kroz porez na dobit, ali bi to poguralo privredni rast oštrije, jer uz svu bolju naplatu određenih kategorija fiskalnih prihoda i trajni karakter te poboljšane naplate, opet imamo problem nedovoljno velikog privrednog rasta. Zato mislimo da je greška bila potrošiti sav višak, umesto da ga prištedimo za eventualne crne dane. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Đuriću. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite, kolega Kovačeviću.
Dame i gospodo, poštovani ministre, budžet je najznačajniji pravni i ekonomski akt koji se donosi u jednom fiskalnom periodu. Taj fiskalni period može da bude godinu dana, tri godine, pet godina, ali budžet jeste istovremeno i najznačajniji ekonomski i politički akt koji se donosi za teritoriju jedne zemlje koja se nalazi u fiskalnom periodu. Budžet Republike Srbije, gospodine ministre, mnogo je više od najznačajnijeg pravnog i ekonomskog akta države Srbije. To je najznačajniji pravni i ekonomski akt celog prostora srpskog naroda. Srbija je država koja ima izuzetnu sposobnost i moć da bude lider u ekonomskom smislu na zapadnom Balkanu. Na zapadnom Balkanu Srbija ima tu sposobnost da je najznačajnija, najsposobnija, ekonomski ubedljivo sposobna da vodi taj region. Ali, ekonomsko nasleđe države Srbije je takvo da nažalost nismo imali sreću sa svojim prethodnicima, da ekonomska elita koja je vodila Srbiju u prethodnom vremenskom periodu, svojim neznanjem, neradom, sitnim ličnim interesima, dovela je Srbiju u situaciju da se nalazimo tu gde se nalazimo i da ispravljamo greške koje ispravljamo. I pre Drugog svetskog rata i 1946. godine i 2000. godine i 1999. godine je otprilike bilo tako. Ekonomske elite, njihovi programi koji nisu imali ekonomsko utemeljenje, ali još više primenjena praksa gurala je ove makroekonomske parametre Srbije dole. Aleksandar Vučić kaže da je Srbija doživela ekonomsku revoluciju i potpuno je u pravu. Mi danas govorimo o fiskalnoj reformi, govorimo o fiskalnim promenama, ali suštinski Srbija je promenila ekonomski sistem. Taj ekonomski sistem danas izgleda potpuno drugačije, pre svega na osnovu rezultata koji su jasni i vidljivi. Mere koje smo mi učinili nisu bile revolucionarne, već su bile pre svega evolutivne, a podrška za ovakav program je nesporan i građani Srbije ekonomske promene u Srbiji opšte prihvataju. Kada pogledate kako komentarišu naši politički protivnici, onda oni imaju zavist i ljubomoru, a kada slušate kako o ekonomskim promenama u Srbiji govore ekonomisti, onda možete da shvatite da, u stvari, imate političke stavove. Ti politički stavovi su potpuno opravdani, ali je ekonomski zilotizam svakako kada možete da čujete da ekonomski principi se ne poštuju, koji su izazvani čistim ekonomskih sopstvenim interesima i pre svega ekonomskom strukom. Kada bi danas polemisali sa nekoliko ključnih ekonomskih stvari, onda govorimo o ekonomskom rastu i razvoju i faktorima koji do toga dovode. Ne postoji u ekonomskoj teoriji takav predlog kakav oni iznose. Ekonomski rast zavisi od lične i javne potrošnje. Drugi faktor je rast izvoza, treći faktor visina kamatnih stopa. Kada pogledate, onda je nesporno, i dva dana već vodimo raspravu o tome, da javna potrošnja takođe ima multiplikator kao i lična potrošnja i onda dovodi do rasta. Ako pogledate kako nam raste izvoz od 6,9%, to je posledica budućeg ekonomskog rasta. Ako govorite o kamatnim stopama, onda bih citirao kreditni rejting od BB, a dobijemo BBB- kreditni investicioni rejting, to će za državu Srbiju značiti verovatno od 500 do milijardu evra čistog prihoda po osnovu smanjenja kamata i ubrzani ekonomski rast. U ekonomiji, ministre, rezultati su sve. Nama iz SNS, Vlade Republike Srbije, Aleksandru Vučiću u stvari ne mogu da oproste ekonomske rezultate i to je suština svih problema. Ne mogu da nam oproste zato što smo za vreme njihovog mandata, njihovog savetovanja, njihovog pisanja zakona imali inflaciju od 12,1%, negativan ekonomski rast, nezaposlenost od 25%. Mi ćemo iz SNS ovih dana, kada su ekonomski zakoni u pitanju, govoriti i ponavljati, jer imamo razloga da govorimo i da ponavljamo, da je ekonomski rast Srbije 3,7%, stopa inflacije 2%, nezaposlenost 10,3%, rezultat odricanja i napora svih građana Srbije. Promašaji su bili rezultat njihovog znanja i njihovog nerada. Srbija danas ekonomski bolje stoji. Ne možemo da polemišemo, nemamo razloga, zato što na osnovu iskustava prakse znamo da su ovo najbolji makroekonomski rezultati u istoriji Srbije i nema tu polemike. Možete da se politički ne slažete, možete da iznosite političke i ekonomske zilote koji nemaju nikakve veze sa ekonomijom, ali Srbija raste, to govori ovaj budžet. Ovaj budžet je različit i drugačiji od prethodnog budžeta za otprilike 800 miliona evra, koliko ćemo potrošiti za Moravski koridor, za 150 miliona evra, koliko ćemo potrošiti u ovom i sledećem budžetu za put između Kragujevca i Mrčajevaca, za nove škole, nove fiskulturne sale, za drugačiji život, ali ključno, ovaj budžet je različit i za kosovski dodatak, ovaj budžet je različit i za doprinose koje dajemo opštinama u Republici Srpskoj za ekonomski rast i razvoj. Ovo je budžet srpskog naroda, ma gde on bio. Naravno da su ekonomski izazovi u finansijama veliki, makroekonomski su svakodnevni. Globalna dešavanja utiču na sva druga dešavanja, utiču i na makroekonomske parametre u Srbiji. Naravno da, kada raspravljate o ekonomskom rastu, o budžetu, u stvari uvek imate skup na desetine stvari koje utiču na to, i kada je rast i kada je budžet i kada su fiskalni prihodi u pitanju. Da nemamo ovakvo ograničenje na prometu robu na Balkanu, rast bi nam bio veći. Da nisu poletela dva drona tamo negde, verovatno bi cena fosilnih goriva bila manja, pa bi nam rast bio veći. Da su nam neke investicije velike privatne bolje funkcionisale u ovoj godini, rast bi nam bio veći. Ali je to ekonomija, to je živi organizam koji se menja, koji raste, pomera se i to je tako, ali je suština u trendu. Trend srpske ekonomije raste, stabilan je, fiskalna politika nam je stabilna. Mislio sam 2015. godine kada nismo doneli rebalans budžeta da je to vrh koji Srbija može da dostigne. Imaš iskustva iz 1990-ih, 2000-ih, kada ti ekonomija ne funkcioniše, kada ti isti profesori pričaju kako to treba da izgleda. Godine 2015. ti u Skupštini kažeš – pa to je neverovatna stvar, nemamo rebalans prvi put u istoriji Srbije. Godine 2019. znam da nisam bio u pravu. Prvi put imamo rebalans budžeta koji je bolji i kvalitetniji, zato što smo u prethodnih osam meseci pogrešili, planirali smo budžet i uspeli smo da nam ekonomija raste bolje. Niste vi čarobnjak da napravite kod istih fiskalnih opterećenja veće fiskalne prihode. Prosto, Srbija, ekonomija Srbije raste bolje. Gospodine ministre, predlažete rebalans budžeta posle godinu i po dana. Kada su vas birali za ministra, rekao sam da vam neće biti lako. Vaše godinu i po dana stanu u dve stvari, stanu u kamatnoj stopi od 1,6% dva na Londonskoj berzi, što je podrška i poverenje hiljada investitora koji učestvuju na Londonskoj berzi, politici Aleksandra Vučića i njegovoj politici, kako ekonomskoj i tako politici stabilnosti, vašeg vođenja Ministarstva finansija i našeg najmanje u Skupštini donošenje i podržavanje zakona koji predlažete. Vaše je ministre i BB plus, ako bude BBB minus, ući ćemo u investicioni fond, onda je vaš lični doprinos za privredu, fizička lica, i državu Srbiju, verovatno od 500 do milijardu evra manjih kamatnih stopa, jedan od faktora, treći za ekonomski rast i razvoj. Ministre, rezultati ekonomije su sve, to važi i za vas, sklonite u stranu loše stvari, prosto to se nas ne tiče, naš interes, makroekonomski parametri, to je naš posao dok Srbija i rast i razvija se dok su nam makroekonomski parametri pošteni i onakvi kakvi trebaju, mislim da smo na pravom putu. I, da kažem nešto o budžetu. Pazite, imamo rast prihoda na svim ekonomskim klasifikacijama, da ne govorim, da prosto ne uzimam vreme. Srbija raste i svi ekonomski parametri, da prihod ima sedam rastu. Nismo podizali fiskalne parametre, nismo menjali opterećenja, znači to je posledica, prosto ekonomskog rasta i razvoja. Da li je to 50 milijardi, kako god da je, značajan je iznos. Kada govorimo o drugoj strani o rashodima, najveća polemika se podigla oko dve milijarde rashoda za plate koje su u odnosu na 50 milijardi 25%, znači, to je potpuno nevidljivo u ovom budžetu. Drugi problem jesu penzije. Zašto nas kritikuju? Zato što, prosto, to izaziva najveću političku netrpeljivost, to nisu populističke mere. To su mere koje utiču na ekonomski rast i razvoj. Tu nema nikakve veze sa bilo kakvom idejom da su izbori. Srbija jeste u situaciji da može da vraća taj novac i Srbija istovremeno ne izdvaja najveći iznose za ličnu potrošnju, ona izdvaja najveći iznose i u rebalansu budžeta za javnu potrošnju. Efekat je manje-više na rast društvenog bruto proizvoda isti, on dovodi do rast društvenog bruto proizvoda. Meni ključno, jedan od ključnih parametara, jeste smanjenje i izdvajanja za penzioni fond od 4,6%. Kada izdvajate manje za penzioni fond od 4,6%, a penzije vam rastu, to govori da ono što ste rekli da je nivo zaposlenosti u Srbiji veći, 4,6% manji iz budžeta, znači da smo stavili veće prihode po osnovu većeg broja zaposlenih, odnosno veći primanja. Da polemišem, i mi se slažemo, smanjili smo opterećenja realnog sektora za 1%, smanjićemo opterećenje i u 2020. godini budžeta za 1%, ali to ne doprinosi ekonomskom rastu i razvoju već donosi u suštini preraspodelu javne i lične potrošnje koja doprinosi rastu i razvoju. Kada tu meru učinimo, u stvari mi jedan deo lokacije sredstava koje bi potrošila država premestimo na ličnu potrošnju vlasnika preduzeća radne snage. Doprinosi rastu isto onoliko koliko i javna potrošnja. Teoretski samo da pojasnimo nekima koji kažu da se oslanjaju na makroekonomiju Kenza, pri čemu je Kenz kada se bavio problemom makroekonomije govorio o ulaganju koje podrazumeva povećanje nivoa zaposlenosti, a nikako ekonomski rast i razvoj. Kada poštujete ekonomska pravila, kada poštujete ekonomsku teoriju onda to svakako doprinosi ekonomskom rastu i razvoju. Taj ekonomski rast i razvoj dovodi do povećanja fiskalnih prihoda. Kako povećate fiskalne prihode u stvari činite dve stvari, povećate javnu potrošnju i ličnu potrošnju, u stvari pravite infrastrukturu i činite da život građana bude kvalitetniji zato što više troše. To je suština rebalansa budžeta za 2019. godinu. Rebalans budžeta je prvi u istoriji koji je omogućio i posledica ekonomskog rasta i razvoja Srbije, a omogućio da Srbija kako u investicijama iz javnog sektora, tako i ličnoj potrošnji izgleda mnogo bolje i mnogo kvalitetnije. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Milena Ćorilić.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, paket zakona iz oblasti javnih finansija o kome se danas raspravlja predstavlja istovremeno potvrdu uspešnog vođenja ekonomske politike u prethodnih nekoliko godina, ali to je svakako instrument za dalje uspešno poslovanje. Objektivni statistički pokazatelji od kvartalnog rasta BDP do stope mesečne inflacije daju nam sliku jedne relativno stabilne ekonomije koja beleži kontinuirani rast. Ostvareni rezultati pružaju osnovu za naplatu poreskih obaveza i samim tim povećanje budžetskih prihoda. S toga se stvorila mogućnost da se najvećem broju zaposlenih koji su direktno korisnici budžetskih sredstava, odnosno zaposleni u javnim službama izvrši povećanje zarada u rasponu od 8% do 15% počevši od zarada za novembar ove godine. Posebno značajno povećanje zarada planirano je u oblasti zdravstvene zaštite. Medicinske sestre i tehničari dobiće povećanje od 15%. Planirano povećanje koje se odnosi na medicinske sestre i tehničare je svakako opravdano imajući u vidu značaj ovog kadra u ostvarivanju zdravstvene zaštite. Pored značaja ovog kadra u sistemu zdravstva treba imati u vidu i traženost ovog zanimanja u državama zapadne Evrope ko je zainteresovanima mogu da ponude daleko primamljivije zarade, to svakako stvara problem našem zdravstvenom sistemu. U oblasti zdravstvene zaštite i zdravstvenog osiguranja osim poboljšanja standarda zaposlenih trebalo bi razmisliti i o drugim mogućnostima kako bi se ti radnici ovde zadržali. Svakako treba nastaviti sa tendencijom stvaranja što boljih uslova u pružanju zdravstvenih usluga u domovima zdravlja, ambulantama i kliničkim centrima. U vezi sa tim treba da se podsetimo da je država ulagala značajne napore kako u izgradnji zdravstvenih objekata, na primer kliničkih centara tako i u njihovom opremanju. Takođe, je bitno naglasiti to da se ovaj rebalans budžeta ne odnosi samo na povećanje iznosa zarada kod budžetskih korisnika. Vodilo se računa i nađena je mogućnost da se opredele i dodatna sredstva za unapređenje pojedinih socijalnih funkcija države. Može se primetiti da su nešto veća sredstva izdvojena na pojedinim pozicijama unutar Ministarstva zdravlja i Ministarstva rada koja se odnose na budžetske fondove za potrebe lečenja u inostranstvu i za ustanove socijalne zaštite. Očigledno stabilna ekonomija pružila je uslove za realizaciju socijalne politike. Što se tiče pitanja penzija, koje su u centru interesovanja partije kojoj pripadam mišljenja sam da je dobro što se vode široki diskusije u vezi budućeg modela usklađivanja rasta penzija. Trenutno se vodi javna rasprava na nivou udruženja penzionera i stručne javnosti o utvrđivanju modela usklađivanja penzija. Po završetku rasprave i utvrđivanja modela, odnosno usvajanja za usklađivanje penzija mora se nastojati da se u narednoj godini, 2020. dosledno primeni zakon. Ono što je svakako dobar signal je izvesno dalje smanjenje koje se uočava kod stavke namenjene transferu Ministarstva finansija prema fondu penzijskog i invalidskog osiguranja za isplatu nedostajućih sredstava za penzije. Svakako, na transfer sredstava iz budžeta u fond penzijskog invalidskog osiguranja uticalo je i pozitivno kretanje naplate doprinosa za penzije i penzijsko invalidsko osiguranje. Učešće budžeta u isplati penzija pre nekoliko godina iznosilo je 48,2%, a danas je do 27,9%. Takođe, učešće isplaćenih penzija u BDP je ispod 11%, odnosno 10,2% što je i bila strategija. Svakako su ovo pokazatelji jačanja stabilnosti Republičkog fonda PIO. Najavljena isplata jednokratne pomoći, od 5.000 dinara, za sve korisnike penzije, odnosno, za preko milion i 700 hiljada penzionera je dobra, a posebno za najugroženije, odnosno za penzionere sa najnižim penzijama. Očekujemo da će Predlogom budžeta i finansijskog plana Republičkog fonda PIO za narednu godinu biti obezbeđena sredstva za povećanje visine primanja korisnika penzija. Od ostalih rešenja, koja su ponuđena na usvajanje, smatram da je važno ono koje je sadržano u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na dodatu vrednost. Ovim Predlogom zakona povoljnije se uređuje plaćanje PDV na robu koja se za lične potrebe otprema u inostranstvo u ličnom prtljagu, odnosno omogućeno je da se za takvu robu traži povraćaj PDV sa šest na 12 meseci od momenta otpremanja. Ovo je logično rešenje, s obzirom da smo svi svedoci da u našu državu dolaze sve više stranih turista i da ih svakako treba još više motivisati da ovde kupuju robu. To je ekonomski višestruko korisnije, nego povraćaj dažbina na robu koja je povezana sa upravnim procedurama i formalnostima. S obzirom da poslanička grupa PUPS nema previše vremena za diskusiju, a kako bih omogućila da i poštovani poslanik, gospodin Momo Čolaković, diskutuje želim da kažem da će poslanička grupa PUPS u danu za glasanje dati svoju podršku za usvajanje svih predloženih zakona na današnjoj sednici. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicama, ulazimo u osmi sat naše rasprave o rebalansu budžeta. Mnogo štošta je ovde rečeno i bojim se da ću i ponoviti neke stvari. Ali, prva pomisao koja mi je došla u glavu jeste ako u Srbiji želite da vas svi napadaju, omalovažavaju, prikače etikete postignite rezultat. Ako imate rezultat tada budite sigurni da ćete biti napadani i da više ne važe nikakvi argumenti, nikakve cifre, jer jednostavno. kad sagledavamo stvari, tada budite uvereni racionalnosti nema. Često će vam reći da ste populista. Ja priznajem da sam populista. Veoma mi je drago što smo postigli 50 milijardi viška sredstava i to u prihodima, realno zarađenih sredstava o kojima danas raspravljamo kako ih podeliti. Kažu populistički je deliti penzionerima 5.000 dinara, da je to populizam. Pa, molim vas to kažu onih nekoliko desetina hiljada koji imaju velike penzije, a milion i 700 penzionera čeka tih 5.000 i očekuje ih kao nagradu za sve ono što su imali. Kažu to je populizam. Pa, neka je populizam. Gde imate dva penzionera to je 10.000, i te kako značajne pare za tih milion i 700 ljudi koji se nalaze u tim situacijama sa tako malim penzijama. Ministar je u svom izlaganju rekao – ja sam se uvek za to zalagao. Da, ovo je jednokratna mera, ali da bismo penzionere obezbedili insistiramo na švajcarskoj formuli. Ja očekujem da će ta švajcarska formula zaživeti od 1. januara i da će penzioneri jasno i predvidljivo znati šta ih čeka. Moram da kažem i jednu sledeću stvar. Znate, sećam se vremena, a dugo sam u ovom parlamentu, kada smo imali budžetski deficit preko 120 milijardi. Kada su bile u pitanju isplate i plata i penzija tada niko ništa nije rekao zašto je tako, a mi sada raspravljamo kako podeliti sredstva koja smo zaradili. To što mi sada imamo budžet stabilan, predvidljiv, održiv, to je veliki rezultat. To je rezultat kojim se moramo svi ponositi. Ova vladajuća koalicija, koja je za ovo kratko vreme, u jednom teškom periodu došla da možemo da raspravljamo o realnim sredstvima, da raspravljamo o ekonomiji koja se uzdiže i da raspravljamo kako poboljšati život u Srbiji. Da ne pomislite da ja hoću da kažem da se u Srbiji trenutno dobro živi u onom smislu da smo sad došli u neko srećno doba. Ne. U Srbiji se još teško živi, ali postoji nada da idemo dobrim koracima napred. Idemo dobrim koracima napred što znači imamo pozitivne stope rasta BDP, i to tako da možemo očekivati u svim sledećim godinama da će Srbija nedostatak i svoj zaostatak sa drugim zemljama nadoknaditi svojim ekonomskim razvojem, bržim razvojem. Zašto ovo govorim? Znate, devet milijardi koje delimo penzionerima po 5.000 neko će reći – to je velika suma. Ne, nije velika. To je zarađena suma, suma koju možemo jasno podeliti. Isto tako i podržavam tu činjenicu da jedan deo sredstava dajemo za kapitalne investicije. Trinaest milijardi koje se daju za autoput Pojate-Preljina su značajna sredstva. Ulaganje u infrastrukturu sigurno znači dalji porast BDP i zalagaću se za to. Isto tako, zalagaću se za ulaganja i u kanalizacije, prečistače otpadnih voda. Ministru sam u predlogu budžeta za 2019. godinu, naglasio da želim da u budžetu bude jasno naglašeno šta se daje za ciljeve održivog razvoja, šta je to što Srbija planirano usmerava ka ostvarivanju ciljeva održivog razvoja. Ono što je dobro u ovom budžetu, i to želim da naglasim, jeste činjenica da je rashodna strana veoma dobro planirana, znači, rashodi nisu probijeni. Rashodi su dobro procenjeni, što znači da mi imamo budžet koji je stabilan, nema više iznenađenja. Sećam se vremena kad vam odjednom iskoči neki dug, sećam se vremena kada su neke cifre bile sakrivane, mi to kažemo ispod crte, pa se odjednom pojave. Ovaj budžet je jasan, transparentan, predvidljiv. Ja ovu raspravu o rebalansu, i dobro je što je takva, vidim kao uvertiru za raspravu o budžetu. Moje pitanje ide direktno ministru finansija – da li se predviđa poštovanje budžetskog kalendara? Ja to od vas očekujem. To znači očekujem da budžet za 2020. godinu, bude u skupštini 01. novembra ove godine, da poslanici imaju dovoljno vremena da prouče budžet i da mi, u skladu sa budžetskim kalendarom taj budžet usvojimo do 15. decembra. Zašto to naglašavam? Ja očekujem da ćemo imati duplo vreme za raspravu, što znači da ćemo jasno, transparentno, pred građane Srbije izaći i da više ništa ne krijemo. To znači da vodimo odgovornu politiku, politiku koja je jasna, koja je transparentna i gde nema nikakvih skrivenih namera. To i jeste rezultat ove vladajuće koalicije. To i jeste ono što građani pokazuju, puno poverenje, jer ono što obećamo, to i ispunimo. Jednostavno, građani vide te rezultate, kao što vide i otvorene autoputeve, kao što će videti završen „Koridor 10“, „Koridor 11“ i otvaranje radova na drugim koridorima. Nešto što želim dalje da kažem, pitanje plata u javnom sektoru. Neko će reći – opet je to populizam. Ja vam moram reći da u potpunosti podržavam izdvajanje sredstava za povećanje plata u javnom sektoru. To je istina u ovoj godini dve milijarde, ali će u sledećoj godini biti 24 milijarde, ali očekujem dalji rast BDP, očekujem da će ta sredstva jednostavno sigurno biti ostvarena u budžetu, i samim tim, povećanje plata dajemo iz realnih sredstava. Znate, često se govori da su plate prerasle naš privredni rast. Ja vam moram reći da je učešće plata 2017. u BDP bilo 9,1%, da nakon ovih povećanja u 2020. biće 9,6%. Nama treba 9,4% BDP. Ovo malo odstupanje je zaista malo, ali ova Vlada je socijalno odgovorna vlada i SDP upravo to i podržava i zato smo deo ove naše koalicije koja ima rezultate. Vodimo računa da smo socijalno odgovorna država. Ako malo bolje vidite, probijanje rashoda je bilo upravo u socijalnim davanjima, za dečije dodatke, za sve ostalo, što znači da smo socijalno osetljivi i to je ono što SDP podržava i što će podržavati. Mi imamo 460.000 zaposlenih u javnom sektoru. Ja smatram da to nije velika cifra, obzirom za Srbiju u ovolikom stepenu razvoja, ali moram reći i dalje. Znate, vi ste rekli gospodine ministre da nema zabrane zapošljavanja, ima kontrole zapošljavanja. Zvali ovako ili onako, igrali se rečima, ja želim da imamo jasnu, efikasnu upravu, da se u njoj ceni rad i upravo plaća rad, stvaran kvalitetan rad. Zato podržavam ovo što ste predložili da imamo diferencirano povećavanje plata, da najviše ide medicinskim sestrama, lekarima i ostalima. Jedan sam od zagovornika, ma koliko to zvučalo, a potičem iz sindikata, za platne razrede. Ja znam da je to težak posao. To je izuzetno težak posao. Svaka grupa, a imamo uticajnih grupa, prosvetne radnike, zdravstvo itd. sebe vidi uvek u nekoj boljoj poziciji. Kad postignemo razgovorima, socijalnim dijalogom, onda ćemo sigurno moći kroz neke popravke da uvedemo platne razrede. Oni ne mogu odjednom u potpunosti zaživeti, ali korak po korak moramo uvesti upravo nekakvu ravnomernost u isplaćivanju plata gde i ide. Ja podržavam i uvek ću podržavati u ime SDP povećanje minimalne cene rada. To što je ona sa 27.020 povećana na 30.020 je veoma veliki rezultat. To povećava i dalje da u privatnom sektoru mora se povećavati najmanja zarada, a verujem, uvek sam pristalica korak po korak, da će se vrlo brzo doći da minimalna zarada pokriva minimalnu potrošačku korpu. U tom smislu u potpunosti podržavam sindikate što se za to bore. Još nešto, da ne pomislite da je Srbija neka bogata zemlja, mi u 2018. godini imali smo BDP 47 milijardi dolara. MMF je rekao da je naš BDP po glavi 7.207 dolara, a do 2023. mi ćemo doći na 10.394. To će biti 44% više. Da bismo do 2023. stigli do ovog rezultata treba puno rada, puno pametne politike i puno rasta BDP, a to ćemo moći ukoliko ravnomerno raspolažemo viškove koje stvaramo i onoga što smo stvorili. Zbog toga će poslanička grupa SDP u danu za glasanje podržati ovaj rebalans budžeta, a isto tako, gospodine ministre, željno očekujemo raspravu o budžetu 2020. godine i ponovo vas podsećam Agenda 2030 i ciljevi održivog razvoja. To ću vas pitati šta ste predvideli. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Mijatoviću. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, Jedinstvena Srbija podržava vaš rad. Na kraju krajeva, vi ste jedini ministar u ovoj Vladi za koga smo mi glasali. Iz opšte poznatih razloga mi nismo glasali za ovu Vladu. Podržavamo rad predsednika Aleksandra Vučića i podržavamo rad većine ministara u ovoj Vladi. Zašto podržavamo vaš rad i sve zakone koji su danas na dnevnom redu? Zato što je danas Dragan Marković Palma, predsednik PG Jedinstvene Srbije, kojoj ja pripadam, danas jasno rekao da mi podržavamo dela i da su dela za nas jedini rezultat nečijeg rada. Realno, kad sagledamo ono što ste vi uradili u relativno kratkom vremenskom periodu, činjenica je da su to dobra dela, dela zbog kojih i dajemo podršku danas. Opšte je poznato da da bi jedan budžet bio stabilan i da bi bio dobar da da ovakve rezultate kakve daje ovakav rebalans koji mi danas radimo, a za sve one građane koji prate ovo što danas radimo, ovo je rebalans gde postoje viškovi, znači, pojavio se neki suficit dobrim planiranjem i još boljim punjenjem budžeta i sad taj novac Vlada želi nekako da podeli. Vi ste to uradili kroz šest mera. Zašto kažem bitna je politika? Zato što svaka privreda da bi imala jedan ovako uspešan rast, kakav trenutno ima naša privreda, možda nije najidealniji, kako neke kolege kažu, ali činjenica je da je iz godine u godinu sve bolji, mora da ima jasnu politiku koja daje neku podršku toj privredi. Ta politika zajedno sa diplomatijom je upravo došla do takvog rezultata. Znači, ono što je Aleksandar Vučić uradio zajedno sa ministrom spoljnih poslova, gospodinom Ivicom Dačićem je rezultiralo da strani investitori imaju više hrabrosti da investiraju u Srbiju. Naravno, sve te investicije, više je nebitno da li sa subvencijama ili bez subvencija, dale su odlične rezultate. Znači, ovo je jedan ozbiljan, kvalitativan pomak u odnosu na sve ranije godine. Ja ću se potruditi da spomenem svih šest mera koje su danas ovde, koje dominiraju u ovom vašem rebalansu. Prva mera je devet milijardi za rešavanje problema kredita u švajcarskim francima i ja, kao i većina mojih kolega, pošto sam ovde tri mandata u Skupštini, imao sam priliku da više puta po različitim temama i kada je gospođa guverner Narodne banke bila ovde u Skupštini i kada ste vi bili u Skupštini i neke vaše kolege kada su ranije bile ovde pre vas, svaki put smo spomenuli nekako taj problem, ali se nikako nije dolazilo do tog rešenja. Siguran sam, kao i sada, možda ovo nije najidealnije rešenje, ali je rešenje koje je spasilo i uticalo na 16.000 porodica. Sad, neko kaže da li ste to trebali da radite, kome ste izašli u susret itd, izašli ste građanima Republike Srbije u susret, da li iz nekog neznanja, ne mogu da kažem naivnosti, možda nedovoljnog interesovanja države da u tom trenutku svim tim ljudima objasni da to nije pametan potez. Znači, neka vlast u nekom trenutku se nije bavila tim problemom koji se možda u startu nije ni predstavljao ovako velikim kakav je bio zadnjih godina, doveo je u problem 16.000 porodica. Sada kaže neko – zašto reagujete? Pa, ako imamo situaciju da imamo elementarne nepogode na jednom delu naše teritorije, sigurno je da će Vlada da se uključi i da će svim raspoloživim sredstvima određenom broju ljudi koje je zadesila ta neka elementarna nepogoda da izađe u susret. Ako uzmemo u obzir da je ovde bilo 16.000 porodica i da ništa veća sredstva nisu potrošena nego na, recimo, rešavanje problema pored jedne velike elementarne nepogode, to ste isto uradili i vi. Ja zato čestitam i vama, čestitam ministrima u Vladi, Aleksandru Vučiću pošto je, sećamo se tih dana, on uzeo i lično učešće upravo u rešavanju jednog ovog velikog problema za tih 16.000 ljudi. Znači, ono što je najpoštenije, a to se upravo desilo sada, je da su građani oni koji troše budžet. Dragan Marković Palma ima različite metode kako tamo gde ima svoju apsolutnu vlast upravo izlazi građanima u susret da mogu da troše budžet. To ste sada ovom prilikom uradili i vi. Druga mera je devet milijardi za isplatu jednokratne pomoći penzionerima. Kolege su već pričale o tome. Činjenica je da su penzioneri sigurno podneli najveći teret ovih reformi i ono što uspevate, a to nije prvi put, evo da kroz te jednokratne pomoći polako iznalazite način i rešenje da im se to što su uspeli da odvoje i da pomognu stabilizaciji našeg budžeta, vratite. Ono što je još bolje od toga što ste rekli, da prime ovu jednokratnu pomoć je to što ste danas izjavili da će ponovo usledi povećanje penzija. Jedinstvena Srbija svakako to podržava. To je treća mera, deset milijardi za nabavku dodatne opreme u sektoru bezbednosti. Specifična je situacija u kojoj se mi nalazimo, specifična je teritorija na kojoj se nalazimo, vreme i okruženje. Ja bih najsrećniji bio da ne moramo da trošimo deset milijardi na vojsku, na policiju, na sektor bezbednosti, da za taj novac možemo da kupimo traktore, kombajne i na kraju, krajeva da se bavimo poljoprivredom i privredom. Činjenica je upravo da zbog tog nekog našeg odnosa prema zemljama u okruženju, našeg odnosa prema velikim silama gde nismo hteli da se stavimo ni na jednu stranu, poštujemo sve, ali ne želimo da izgubimo prijatelje samo zato što bi se svrstali na jednu stranu. Mi moramo da ulažemo u sektor bezbednosti. To je ono što nam daje neku sigurnost. Kada pričam o sektoru bezbednosti ono što je najinteresantnija, možda danas nije tome dovoljno pažnje poklonjeno, da ste uspeli da napravite ovakve rezultate, da napravite ovakav suficit bez obzira na to što nam je Kosovo gorući problem. Zemlje u okruženju koje su bile slične našim ekonomijama i koje su bile bolje od nas, u jednom trenutku ostale iza naših leđa kada su u pitanju merljivi rezultati i fiskalne politike i uopšte rada Ministarstva finansija. Činjenica je da je jedan takav problem, kako ja verujem, a vidim da se danas i moje kolege slažu, postaje sve manji zato što je sve veći broj zemalja koje ne daju priznanje i povlače priznanje tzv. nezavisnom Kosovu. Uz sve te terete, znamo kakve su nam namete uveli, kakve su carine postavljali uspeli ste da napravite odlične rezultate. Četvrta mera je 13 milijardi dodatnih investicija za izgradnju puta Pojate-Preljina. To je opet činjenica. Nikada se više nije gradilo u Srbiji, nikada se više nije ulagalo u infrastrukturu nego što se to radi u ova zadnja dva mandata. Svakako sve ovo što se gradi to ostaje nekim generacijama koje dolaze iza nas. To Srbiju svrstava u jednu tranzicionu zemlju gde je svakako na svim tim putevima jeftinije i bezbednije prevoziti svoju robu. Zato se verovatno i budžetu već vidi veći priliv upravo po tom delu tranzita i investicija koje smo imali u isti. Sedam milijardi dodatnih sredstava su kamate usled prevremene otplate kredita. Ovo je logičan sled stvari. Svaki put kada se desi da imamo neki suficit u budžetu, logično je da će jedan domaćinskim poslovanjem upravo na ovakav način da se preraspodeli. Šesta mera su dve milijarde dinara za povećanje plata u državnom sektoru. Vrlo često svi pričamo i kritikujemo kako nam odlaze kvalitetni kadrovi. Činjenica je da u javnom sektoru plate nisu velike. Postoje neki izuzeci koje mi ovde kritikujemo. To su određene agencije, ali generalno javna preduzeća moraju da zadrže stručne ljude, ljude koji su školovani, koji znaju kako da se nose sa određenim problemima. Zato je ovo jedna od dobrih mera. Pošto mi kažu da se vreme bliži kraju, zamoliću samo još jednu stvar. Pošto je kolega Mijatović malopre rekao, zamolio da taj budžet dođe na vreme, a znajući kako vi radite, ne sumnjam, znam da će on da dođe na vreme, ali možda nije kasno da se samo jedna stvar popravi. To je da u novom budžetu pripremite, povećate sredstva koja se tiču demografije. Mislim da koliko god u to ulažemo nije dovoljno. Trebamo malo da kopiramo Mađarsku, trebamo malo da vidimo kako to rade neke zemlje u okruženju koji imaju isti problem kao i mi. Evo ja ću samo da vas zamolim da u ime poslaničke grupe JS, da ne bi to morali da radimo kroz amandmane, nađete način da se i taj deo poveća. Hvala.
Zahvaljujem kolega Vujiću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre evo već danima unazad imamo raznih komentara na Predlog izmena i dopuna Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu. Ima i onih pozitivnih, ali čini mi se da u najvećoj meri preovlađuju oni koji su negativni. Ono što je zajedničko za sve te koji imaju negativne komentare prema tome kako će novac da se potroši do kraja 2019. godine, a videćete imaće najnegativnije komentare kako će novac da se troši 2020. godine. Ja nikoga od njih ne mogu da pronađem da je dao jedan jedini savet, tada premijeru Republike Srbije, a sada predsedniku Aleksandru Vučiću kako da Srbija ima dovoljno novca da finansira svoje obaveze i uz to još da podiže životni standard kako zaposlenima u državnoj upravi, tako i penzionerima. Znači, niko od tih kritičara nije rekao kako da se novac zaradi. Ali su sada jako pametni kada treba novac da se troši. I daće vam na desetine predloga koje su suprotnosti sa onim što predlaže Vlada Republike Srbije, a čak kad biste bili u situaciju i u mogućnosti da prihvatimo njihove predloge i tada bi bili protiv i to protiv samih sebe, jer moraju nešto da kritikuju, moraju da kažu kako Aleksandar Vučić kao premijer nije bio uspešan, kao predsednik Republike Srbije da ne vodi dobro zemlju i da bi oni to radili mnogo bolje nego što to on radi. E sad, bilo je raznih komentara. Znate, najlepša priča je kada vi možete jedan deo ekonomije ili ekonomskih subjekata ili deo populacije, koji je inače nepopularan u Srbiji da optužite da su oni krivi za sve. Pa smo imali ovde kolege poslanike koji su banke optuživali za sve, evo sada imamo kolege poslanike koji optužuju i uvoznike za sve. Evo, uvoznici su najveći krivci što se u Srbiji živi ne onako kako bi smo mi to želeli i eto, mi radimo u interesu uvozničkog lobija na štetu građana Republike Srbije, pa se tu čak i uvoznički lobi upleo u monetarnu politiku ili politiku Centralne banke Republike Srbije. Evo, to je recimo jedna od kritika ovde koja je bila izrečena. Međutim, gospodine ministre, nije to jedini, da kažem, jedino takvo iskustvo. Ima tu, to je bio samo jedan od sledbenika onih čuvenih potpisa vezano za vašu doktorsku disertaciju. Evo šta kažu na sajtu „doktori.org“, inače profesori istraživači sa višegodišnjim iskustvom i rezultatima u naučnom i pedagoškom radu, osećamo profesionalnu i moralnu obavezu da iskažemo svoje mišljenje i utvrdimo eventualne plagijate u doktorskoj disertaciji itd. Nakon tri i po godine čekanja na odluku nadležnih, smatramo da je to naša dužnost, navodi se u zahtevu, objavljenom na tom sajtu, a jedan od potpisnika je i profesorka Ekonomskog fakulteta, Danica Popović. Eto. Ona je jedna od potpisnica. Gospodine ministre, da znam da nisu u pravu i možete biti mirni, da pogledamo jedan od naučnih radova spomenute profesorke, evo samo jedan i njenih sledbenika ovde među narodnim poslanicima. Evo ovako, kaže se predviđa se neka kriza u evro zoni, moguće-nemoguće, nećemo o tome da raspravljamo. Šta može da uradi Srbija? Kaže profesorka Danica ima jedan lek oproban i delotvoran, a zove se depresijacija ili da građani Srbije znaju, to se zove štampanje dinara, ništa drugo. Kaže, dve stvari bi smo postigli štampanjem dinara, tj. smanjenjem vrednosti dinara. Najpre, to bi bila jedinstvena prilika da svi izvoznici u Srbiji dobiju isti povlašćeni tretman. Onda u svojoj mržnji valjda prema politici Aleksandra Vučića i vas kao ministra, kaže – Kako? Evo ovako, dok je evro postajao sve jeftiniji, evo već prva neistina i prva laž, evro nije postajao jeftiniji. Evro ima isti onaj prosek koji je imao 2012. godine, ništa nije jeftiniji, nego 2012. godine kada je došlo do promene režima. Bilo je oscilacija, ali mogu da kažem da dok su bile te oscilacije dinara, nije bilo inflacije. Kako su to onda uvoznici trpali ekstra profit sebi u džep. Znate, oni su nepopularni. Najlakše je optužiti uvoznike - eto, oni otimaju građanima novac. I u toj svojoj jako stručnoj i jako naučnom radu, kažu da nisu pojeftinili proizvodi, doduše, došli smo do zaključka da nisu ni poskupeli, uvoznici su tu razliku uredno stavljali u džep - samo ne znam koju - a nama za uspomenu ostavili rastući spoljnotrgovinski deficit. Evo, danas je evro koliko jeste, negde oko 118 dinara. Sa jučerašnjim danom Narodna banka Srbije je uvećala svoje devizne rezerve za dve milijarde i 100 miliona evra. Ako postoji toliki spoljnotrgovinski deficit koji nije pokriven iz realnih izvora, kako to onda Narodna banka uvećava devizne rezerve? To neka mi objasni cenjena profesorka koja se usuđuje da piše ovakve gluposti kao naučni radnik. Ima još jedna stvar tu, a to je da sad postaje jasno kako je Vlada Mirka Cvetkovića slušala 2008. godine. Evo, 2008. godine bila je svetska ekonomska kriza. Republika Srbija od kraja 2008. godine počinje sa štampanjem novca i to traje sve do maja meseca 2012. godine. Kurs dinara prema evru sa 78 dinara skače na 119,80. Je li nam je to pomoglo da prevaziđemo krizu? Ja mislim da smo izgubili 400 hiljada radnih mesta zbog toga. Ja mislim da smo svoju privredu uveli u recesiju, to je onih 2,7% o kojima ste govorili, minus u BDP. To je gubitak životnog standarda za četiri godine od preko 50%. To je inflacija. I sada znamo bar koga je Mirko Cvetković slušao dok je vodio Republiku Srbiju kao predsednik Vlade, i kada je štampao novac, navodno da će da pomogne ekonomiju Srbije a doveo je do prosjačkog štapa i potpuno razorio. E, takvi su protiv vas, gospodine ministre. Dok su takvi, nemojte da se brinete, ne mogu vam ništa. Idemo dalje. Jedan od čuvenih kritičara i samoprozvanih ekonomskih stručnjaka, glavni i odgovorni urednik NIN-a, gospodin Milan Ćulibrk, kaže u poslednjem broju NIN-a da je grad Beograd na rekonstrukciju Trga republike koji, po njemu, iznosi jedan i po hektar, ne znam, nisam ga merio, pretpostavljam da je podatak tačan, potrošio 10 miliona evra ili 6.666 evra po kvadratnom metru. Tako kaže ekspert, koji ne zna da jedan hektar ima 100 ari, da jedan ar ima 100 kvadrata i da jedan hektar ima 10.000 kvadratnih metara. E, to gospodin Ćulibrk nije znao. I onda on sebe proglašava za ekonomskog stručnjaka. Ili možda, iznosim kao pretpostavku, da je on koristio digitron, ali iz vremena bivšeg režima, znači, Tadića, Đilasa, Pajtića i svih ostalih i taj digitron je uvek kao konačnu vrednost sve množio sa deset puta, jedanput za izvođače radova, a devet puta za njih, pa je zato napravio tu grešku. Trebalo je da počne da koristi prave i ispravne računske mašine. Ali, vidite li kolika je to mržnja koja izbija prema svemu što urade i Aleksandar Vučić i njegovi saradnici, tu i vas ubrajam, šta god da urade mora da bude neispravno. Kako god da urade, ne valja. Dakle, 666 evra je, zaista, ali on to množi, pa spominje Beograd na vodi i neću da mu reklamiram ja njegove gluposti. To su samozvani stručnjaci, profesori kojima je politika postala iznad nauke, koji predaju na beogradskom univerzitetu i to je žalosno, ali imamo i nosioce određenih javnih ovlašćenja koji isto sebi dozvoljavaju određene negativne komentare. Evo, i ovde u Skupštini je bilo polemike već jednom, vraćamo se na njihov izveštaj koji je dostavljen ovde Odboru za finansije a kasnije i svim narodnim poslanicima, pa moram da podsetim da je gospodin Pavle Petrović za Biznis forum na Kopaoniku 2018. godine, znači, pre nekih 18 meseci, objavio kao naučni rad - Snažan rast zaposlenosti uz spor rast proizvodnje nije se ni desio. Evo, to napiše predsednik Fiskalnog saveta, pre samo 18 meseci. Ja ću, gospodine ministre, da vam pročitam jedan deo njihovog mišljenja na Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona za 2019. godinu. Znači, tvrde da rast zaposlenosti u Republici Srbiji se nije ni desio. A sad kaže, u Glavi 2 - Izvršenje Zakona o budžetu za 2019. godinu, taj isti Pavle Pavlović, povoljnija makroekonomska kretanja na tržištu rada osnovni su razlog za bolju naplatu poreskih prihoda u 2019. godini. Znači, sam je sada napisao da je do rasta zaposlenosti došlo. E, sad, to je ono kad sam vam rekao, čak i da uradite kako oni traže, biće sami protiv sebe i tada nećete da valjate. Šta god da uradite, nećete da valjate. Dolazimo do tog čuvenog izveštaja i svih kritika koje su upućene na predlog Vlade o izmenama budžeta za 2019. godinu. Pa je bilo, recimo, priče oko toga kako više treba ulagati u infrastrukturu nego u povećanje plata i penzija u javnom sektoru. A kad smo postavili pitanje na Odboru za finansije - pa, dobro, evo, recimo da ste sve u pravu, samo odgovorite utiče li taj rast plata i zarada u javnom sektoru i rast penzija na povećanje domaće potrošnje, veće uposlenosti domaće privrede i samim tim većih budžetskih prihoda? Znate šta je bio odgovor? Pa, utiče, ali to nije dovoljno. Zaboravljaju jednu drugu stvar - država ne postoji zbog Fiskalnog saveta. Država ne postoji ni zbog Danice Popović, država ne postoji ni zbog Milana Ćulibrka, država postoji zbog njenih građana. I država je ta koja treba da brine o svojim građanima, a ne o naučnim radovima samoprozvanih ekonomskih stručnjaka koji su zaslepljeni politikom i mržnjom. Oni ne mogu biti od koristi. Republika Srbija u poslednjih pet godina, od te čuvene 2014. godine, od kad je predsednik Vlade bio Aleksandar Vučić do danas, napravila je više kilometara auto-puteva nego ikada što je u Srbiji bilo napravljeno. I sad će neko da kaže i da kritikuje kako smo više trebali da ulažemo u auto-puteve i da ne trebamo da povećavamo plate i u javnom sektoru, zato što, eto, javni sektor je štetočinski, po njima, to ne treba da postoji. Takva su njihova shvatanja. E, sad, možda bi ta njihova ekonomska logika imala smisla da naš narod nije bio pustošen od strane bivšeg režima, da je prosečna plata u Srbiji 700, 800 evra, prosečna penzija 400, 450 evra, pa bi to imalo nekog smisla, ali nije, nažalost, nije. Dok mi čekamo te prve rezultate njihovih stelt auto-puteva, šta će da radi taj narod? Šta će da rade ti građani? Na to nemaju odgovora. Nisu imali odgovora ni do 2012. godine, ali se vraćamo na priču, ali sad znaju kad ima zarađen novac kako da ga troše, a nisu znali kako da ga zarade dok su bili na vlasti. Mislim da jednom ovakvom politikom, koju sprovodi Vlada Republike Srbije i predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, tačno imamo balansiran stav između investicija i podizanje životnog standarda građana Republike Srbije iz javne potrošnje. Tačno se pronašla mera i to je jako važno. Da se vratim malo na ta makroekonomska kretanja na tržištu rada, kako kaže predsednik Fiskalnog saveta. Sadašnja stopa nezaposlenosti je negde oko 10%, i to je već jedna granica kada počinje toliko dugo čekana utakmica za radnu snagu. Ako ne bismo počeli i državu da posmatramo kao nekog kome treba određena radna snaga, pogotovo u Ministarstvu odbrane i Ministarstvu unutrašnjih poslova, nećemo do nje ni doći. Jedan od razloga jeste i uvećanje zarada. Još nešto, i realni sektor mora da prati taj trend. Kako se sa jedne strane otvaraju mogućnosti, tako i druga strana, a to je realni sektor, mora da otvara svoje mogućnosti i da kroz bolje uslove rada i bolju zaradu dolazi do radnika, a posao države jeste da stvori makroekonomsku situaciju kroz infrastrukturu, a vraćamo se sad na autoputeve, da ih nikad nije bilo napravljeno više nego sada, i pruge koje su rekonstruisane više nego ikada do sada. Znači, na taj način da stvori uslove da se ekonomija razvija. Sad bi oni hteli ili – ili, kako im kad odgovara, jer umesto naukom, bave se politikom. Kažem, to je najveći problem. Politiku nek ostave nama, političarima. Isto tako je bilo i priče oko toga da li treba ulagati u odbranu, da li treba toliko ulagati? To je novac koji se jednom da i od koga privreda nema koristi. Najveći deo opreme koju policija i vojska kupuje, ne možda najveći, ali jedan dobar deo jeste iz domaće, namenske industrije. Povećavamo konkurentnost svoje privrede, povećavamo konkurentnost svoje industrije, povećavamo njene izvozne kapacitete, ali to nekima smeta. Sve im smeta. Verujte, ministre, da ste ih 100% poslušali, oni bi opet našli zamerku, jer jedini cilj im je da ocrne rezultate koje ima Vlade, da ocrne rezultate koje ima Aleksandar Vučić, da to predstave kao negativno građanima Srbije, da pokušaju ponovo da ih prevare, kao što su ih prevarili 5. oktobra 2000. godine, ponovo dođu na vlast, ponovo štampaju novac i ponovo 400.000 ljudi ostane bez posla. Mislim da to više nije moguće.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite, kolega Radenkoviću.
Hvala, potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre sa saradnicima, nema ništa preko noći. To znaju ljudi u Srbiji i zato veruju današnjoj većini i njenom delu koji se ponosi što ima srce na levoj strani i najviše iskustva. Ovako sam komentarisao poslednji rebalans budžeta Republike Srbije, a prošlo je već dosta vode Dunavom i Savom, Ibrom i Drimom od tada. Još neke delove ću pročitati, šta sam tada rekao. Rebalans budžeta je neophodan, jer je naša stvarnost drugačija od projekcije sa početka godine, a mere koje predlaže Vlada su teške, gorke, ali u ovom trenutku potrebne i predstavljaju samo deo mozaika reformi koje će promeni našu zemlju na bolje. Ako se zaustavimo samo na fascinaciji brojevima u budžetu i isticanjem da prvo moramo da rešimo javne finansije, a da u međuvremenu ne možemo načeti ostale izvore problema, nećemo nikuda stići. Međutim, svima je jasno da znamo gde želimo stići i da se mora mnogo toga promeniti. Stigli smo gde smo naumili. Mere koje predlažemo više nisu gorke, a ostvareni rezultati odišu nadom. Više ne diskutujem o tome kako ugasiti požar, nego da li je budžet dovoljno razvojan, naklonjen rastu, socijalan ili konzervativan. Kako bilo, više ne diskutujemo da li će penzije biti redovne, država na ivici bankrota, diskutujemo o tome kako sa istim nivoom poreskih opterećenja podeliti ili investirati budžetski suficit. Gotovo kao da smo u zelji čuda. Znate, to je zemlja bez inflacije, sa stabilnim rastom BDP, sa stabilnim javnim finansijama. To je zemlja koja ide napred, a ide i zato što shvata većinu stvari o kojima socijalisti govore godinama. Bez neke posebne želje, da izbegnem da me neke od neprisutne političke opcije, koje nezadrživo idu na put da ih neće naći ni najveći statističari, optuže da sebe plagiram, ponoviću još neke stvari koje sam rekao kada smo poslednji put radili rebalans i rešavali probleme jedne velike fiskalne neodgovornosti koja je trajala godinama. Bitka se vodi na mnogo frontova, a zbog bolne vidljivosti deficita, čak i iskusni ekonomisti su skloni poverovati da je on samo nešto što se ispravlja tehničkim merama, bilo da su to smanjenje rashoda ili povećanje poreza, bilo boljom naplatom ili pažljivom emisijom prava, i to je tačno samo u roku od nekoliko meseci, ali se to mora uraditi i to ne može biti popularno. Dobro je što su svi svesni da je ovo što radimo prinudno i privremeno, iznad svega, da je ovo samo preduslov, a ne lek koji rešava sve. Mi se sada bavimo posledicama, jer od delovanja na uzorke do rezultata takvog delovanja mora da prođe vreme. Mi smo ušli u bitku sa uzrocima problema. Doneseni su reformski zakoni, a novi tek čekaju ovaj saziv. Čeka nas pretresanje javnih preduzeća, čeka nas regulatorna reforma, čekaju nas preduzeća u restrukturiranju, čeka nas poreska reforma koja će postepeno smanjivati opterećenja, a istovremeno i smanjivati toleranciju na beg u sivu ekonomiju. Čeka nas mnogo toga i ne bežimo od toga, ali nećemo reći da to daje rezultate odmah. Za sve treba vreme da bi dalo plodove, a nešto se mora uraditi odmah. Ne može prvo da nam bude dobro, a onda da menjamo. Moramo biti realni, situacija nije dobra na prvi pogled, a imamo razloga da verujemo da može biti bolje ako se bude hrabro i odlučno radilo na rešavanju uzroka problema. Na tom putu ćemo, naravno, sami sebi naći prepreke, jer ako mi podbacimo, posledice će biti jako loše. Došli smo naravno na kraj jednog puta i sad smo na početku novog. Put starim, makadamskim je bio težak, a sada smo stigli na jedan lep magistralni put i gradićemo autoputeve fiskalne ekonomije. Putevi koji donose više plate, veće stope BDP, nisku nezaposlenost i, naravno, lepši život. Da izbegnemo hvalisanje, jer je to toliko slatko, toplo, opijajuće, toliko neodgovorno, ali nema bez zrna opreza. Ušli smo u zonu malog deficita koji je bio predviđen projekcijom, a potom uveliko zamenjen suficitom deficit koji ne podiže učešće javnog duga u BDP već ga smanjuje. Koristimo staro pogonsko gorivo, dozvoljeni doping, i to je znak da smo stigli gde smo naumili i da nam je test za budućnost da li ćemo znati da koristimo ovog prijatelja rasta da nas greje, a ne da nas spali, kao pre jednu deceniju. Kreditni rejting je sve bolji i na nama je da nastavimo sa reformama. Povećavamo plate u javnom sektoru i time se konačno ljudi, koji su podneli teret reformi, sada kada ima uslova nagrađuju za sve što su dali našoj zemlji. Ne može se kukati da nam odlaze lekari, profesori, naučnici, a istovremeno ne ulagati u njih. Možda bi bilo bolje da se sredstva usmeravaju preciznije, ali to jeste izazov za naredne godine, ide na bolje, rasprava se usmerava na to da li će biti baš dobro ili samo dobro. Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od mnogih koji su i osrednje rezultate usmeravali u povećanje plata, a na infrastrukturu zaboravljali, mi nismo zaboravili javne investicije, Srbija je zemlja gde se ne mašta o infrastrukturi, već zemlja gde se gradi i za ovaj rebalans možemo da kažemo da je investicioni. Naša jedina briga je apsorpcija, a ne manjak sredstava. Znamo da je novost da rebalans nije kresanje troškova ili novo zaduženje, a valja se naviknuti na dobro. Dobro je dobro koje nije posledica vizionarske pljačkaške privatizacije ili trošenja prihoda koje svako zna jednokratno da namakne. Mislimo da nije potrebno reći da li ćemo podržati plodove našeg rada, niti da ćemo nastaviti još bolje da radimo. Zahvaljujem se na pažnji.
Hvala gospodine Radenkoviću. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite, gospodine Miletiću.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, drage kolege poslanici, građani Srbije, ja ću kao i do sada da se predstavim, to je nekom smešno ili nije, ali ja se ne krijem ja sam iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, to je najlepši grad u Srbiji. Inače, u Skupštini izabran sam na listi SNS Aleksandar Vučić, inače predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. U našem poslaničkom klubu gde je pola socijalista, Ujedinjena seljačka stranka i Narodna seljačka stranka, mi smo uvek govorili o svim ovim stvarima koje se tiču svih nas u Skupštini sa akcentom na poljoprivredu, privredu i na sve ono što je bitno za sve naše ljude u Srbiji. Inače, uvaženi ministre, mislim ja sam i kao poslanik u prethodnom periodu glasao i za našu Vladu i glasao za vas kao ministra zato što sam imao poverenje, baš zbog toga što je naš predsednik Aleksandar Vučić predložio i našu premijerku, a naravno i sve vas, tj. ona je to predložila, ali normalno, uz njegovu saglasnost. Mislim da je to ono pravo što smo trebali da uradimo, jer period od 2014. do 2016. godine bio je period kada se stvarno stiskao kajš i bilo je dosta teško i za poljoprivredu, privredu i za penzionere. Ali, to je sada dalo rezultata i ti rezultati sada su vidljivi. Ulaganjem sada u veće penzije, veće plate za sve one ljude koji rade za potrebe naših građana, sve je to oličenje onog što mi radimo, ono što radite vi. Inače, ministarstvo koje vi vodite zajedno sa vašim ljudima iz ministarstva, mogu da kažem da stvarno radite maksimalno onako kako treba, za potrebe svih onih, i onih malih opština iz koje ja dolazim, gde smo mi sa vama imali određene razgovore, gde ste vi sve odradili onako kako treba, i ja vam se zahvaljujem, zato što pratite svaki dinar gde se potroši. Tako i treba, to je domaćinsko poslovanje. Mislim da ću ja kao poslanik podržati i ovaj predlog ovog rebalansa i sve ovo što je govoreno i današnjeg dana i sutra, a i prekosutra, jer mislim da je to potrebno za naše ljude koji žive u Srbiji, sa posebnim akcentom na jugoistok Srbije. Neko kaže da 5000 dinara, ta jednokratna pomoć da to nije ništa, neka dođu kod nas u te naše male sredine, u naša sela, gde čovek ima poljoprivrednu penziju, onolika kolika je, veoma je mala, da veliki broj takvih, tih 5000 dinara, za njih će to značiti da mogu da plate porez, da mogu da plate struju, da mogu da obezbede sebi elementarno ono što je potrebno za zimski period. To je stvarno velika stvar za naše penzionere. Povećanje penzije od 2020. godine, povećana plata za naše medicinare, za naše ljude koji rade u policiji, bezbednosnim službama, za sve one koji rade za potrebe naših građana. To je velika stvar. Moglo je samo ovako da se radi, na realan način, kada ima realna sredstva, kada se u Srbiji upošljavaju ljudi, kada ima sve ono što je potrebno, a povrh toga jeste ulaganje u infrastrukturu. Siguran sam da ćemo vrlo brzo otvoriti i auto-put prema Dimitrovgradu, prema Bugarskoj, taj put je u završnoj fazi. Ovaj put prema Grčkoj je otvoren, urađen, auto-put „Miloš Veliki“, što znači, stvarno se mnogo radi što se tiče infrastrukture. Gde se radi infrastruktura, dovođenje investitora, novih privrednika i normalno, to je velika šansa, i to je jedina šansa razvoja Srbije. Inače, ne rade se samo ti državni putevi, rade se i pruge. Evo, svedok sam da se pruga, više puta sam ponavljao, od Niša do Knjaževca, Zaječaru, ta pruga se radi punom parom, i to će biti još jedna velika stvar za naš koji živimo na istoku Srbije. Uvaženi ministre, još jednom hvala vama što radite maksimalno korektno, dobro, za potrebe svih nas, sa posebnim akcentom kažem za male opštine, za male sredine i za jugoistok Srbije. Hvala još jednom.
Hvala, gospodine Miletiću. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković. Izvolite, gospodine Čolakoviću.
Gospodine potpredsedniče sa saradnikom, poštovani ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, potpredsednik, odnosno zamenik predsednika poslaničke grupe PUPS, gospodin Kovačević je vrlo precizno izneo stavove naše poslaničke grupe u vezi sa zakonima koji su na dnevnom redu Skupštine. Takođe, narodna poslanica Ćorović je vrlo stručno govorila o pitanjima koja su najbitnija u programu naše partije. Opredelio sam se da ukratko govorim o jednom pitanju koje je veoma značajno, a to je pitanje penzijsko-invalidskog sistema. Moram reći, ponoviti nešto što sam ranije rekao, da su reforme iz 2014. godine dale među najboljim rezultatima, kada je u pitanju penzijsko-invalidsko osiguranje. Samo ću podsetiti podacima na tu tvrdnju. Pre svega, saglasan sam sa ministrom Sinišom Malim u vezi sa merama koje su preduzete i rezultatima koje smo postigli, a koje je izneo u svom uvodnom izlaganju, kao sa većinom narodnih poslanika koji su do sada govorili i zbog toga nema posebne potrebe da ja ponavljam neke stvari. Deo reformi iz oblasti penzijsko-invalidskog osiguranja je sledeći. Učešće penzija u BDP sa blizu 14%, sada je 10,2%. Učešće budžeta u isplati, ne mogu da prihvatim izlaganje jednog poslanika koji je rekao da su to dotacije penzionerima. To se tako ne može govoriti, to je zarađeni novac i učešće iz budžeta sa 48% palo je danas na 27,9%. To je veliki i ogroman rezultat. Takođe treba reći da je rad PIO fonda mnogo drugačiji nego što je bio. Neću govoriti šire o tome, ali primera radi, rešenja koja se daju su skraćena sa nekada godinama čekanja, na nekoliko meseci. Uplata doprinosa takođe je veoma značajno porasla. U ovome je učestvovalo 1.707.592 korisnika penzija. Oni su podržali mere iz 2014. godine i danas daju doprinos tome i danas podržavaju predlagača tih mera, to je predsednik države Aleksandar Vučić. Na Vladi je i na vama ministre da im na određeni način i na pravi način uzvratite. Moram da kažem da je to i predloženo u rebalansu budžeta za 2019. godinu, ali isto tako mislim da to treba imati u vidu i u fiskalnoj politici za 2020. godinu i za naredne godine. od 1.707.592 korisnika penzija, 443.048 prima penziju od 11.272,77 dinara ili 14.383,72 dinara, što je otprilike oko 100 ili 120 evra. Takođe, 1.400.276 korisnika penzija prima do prosečne penzije od 26.352 dinara. Poštovani ministre, prema ovim korisnicima penzija moramo imati poseban odnos i brigu. Moram da pozdravim mere koje preduzimate u Ministarstvu finansija, i posebno Ministarstvu rada, zapošljavanja i socijalne politike i u vezi sa tim da u narednim godinama taj deo korisnika penzija ima veći i bolji standard. To moram, pre svega, da povežem sa mogućnostima države. Pošto se približava vreme isteka poslaničke grupe molim za još malo pažnje. Moram upozoriti na ovo što se desilo, gospodin Kovačević je to rekao, učešće prosečne penzije, odnosno prosečne plate je pala ispod 50%. To moramo imati u vidu, imajući sve vidu što ste vi danas ovde rekli. I poslednje, poštovani gospodine ministre, molim vas da ovo što sam izneo i što su izneli poslanici poslaničkih grupa, imate u vidu prilikom pripreme, to je gospodin Mijatović takođe zamolio, prilikom pripreme dokumenata za fiskalnu 2020. godinu i u narednim godinama. Verujem u to da ćemo uspeti da dostignemo ovo što ste vi govorili u narednim godinama. Jednu ličnu poruku, a govoriću kasnije i u vezi sa merama koje treba da preduzimaju lokalne samouprave, treba pažljivije da pratimo govor gospodina Aleksandra Vučića, predsednika države, kada govori o korisnicima penzija. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala vama, gospodine Čolakoviću. Sada reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije, odnosno rebalansom budžeta, predviđeno je da se do kraja godine potroši sav višak novčanih sredstava koji je ostvaren u državnoj kasi. Prethodne četiri godine smo takođe imali suficit u državnoj kasi, koji se koristio da bi se smanjio enormno visok javni dug. Vlada Republike Srbije sada je imala dva izbora, da 2019. godinu završimo sa suficitom od oko 0,5% BDP i da se javni dug smanji za oko dva procentna poena i drugu soluciju, odnosno drugi izbor da se višak u državnoj kasi potroši u celosti, odnosno da se rebalansom planira prihvatljiv nivo budžetskog deficita od 0,5% BDP, kao cilj kojem smo težili kada smo pravili budžet za 2019. godinu i to je cilj koji obezbeđuje da se javni dug Republike Srbije u odnosu na BDP smanjuje za dva procentna poena na godišnjem nivou. Vlada Republike Srbije se opredelila za pozitivan rebalans gde će se sav višak koji je ostvaren u državnoj kasi potrošiti obzirom na to da je javni dug smanjen sa od preko 78% BDP na oko 50% BDP i s obzirom na to da danas više ne postoji kriza javnih finansija. Kriza javnih finansija ne postoji, pre svega, zbog odgovorne politike koju vodi Vlada Republike Srbije, a pre svega zbog odgovorne politike koja je vođena u prethodnim godinama zahvaljujući teškim merama fiskalne konsolidacije i ekonomskim reformama koje je počela da sprovodi Vlada na čelu sa Aleksandrom Vučićem, još od 2014. godine, a sa tim trendom se nastavilo kasnije i u Vladi Ane Brnabić. Za građane Srbije je važno da oni znaju da javni dug opada dinamikom koju smo planirali u prethodnim godinama i da smo nekako dočekali taj trenutak da sada konačno možemo da malo popustimo kaiš što bi se reklo u narodu i da potrošimo višak koji imamo u državnoj kasi kako bismo, prosto, građanima Srbije mogli da omogućimo bolji životni standard i bolje uslove života. Dakle, ponoviću, ovo je prvi pozitivan rebalans u istoriji Srbije, a mi ćemo u državnoj kasi na kraju 2019. godine imati 50 milijardi više nego što je to bilo planirano Zakonom o budžetu za 2019. godinu. Vlada je ovim rebalansom predložila kako da taj novac utrošimo, odnosno predložila je povećanje sledećih rashoda. Devet milijardi za isplatu jednokratne pomoći u iznosu od 5.000 dinara kao jednokratnu pomoć, jednokratni ček za sve naše penzionere, dve milijarde dinara za povećanje plata u državnom sektoru, 13 milijardi dinara za ulaganje u infrastrukturu, devet milijardi dinara za rešavanje problema kredita u švajcarskim francima, deset milijardi dinara za ulaganje u sektor bezbednosti koji se odnosi, naravno, za opremanje Vojske i policije i sedam milijardi za prevremene otplate kredita. Svakako možemo reći mi iz SNS da je ovo jedan dobar plan. Ono što je nekako najviše bilo kritikovano danas kao neopravdano trošenje viška sredstava koje imamo u državnoj kasi jeste povećanje plata u javnom sektoru. Predlog Vlade je da najveće povećanje zarada u javnom sektoru imaju medicinske sestre 15%, lekari 10, 9% prosveta, sudije, tužioci, socijalna zaštita i sektor bezbednosti i 8% povećanja je predloženo za zaposlene u državnoj upravi. Vlada Republike Srbije ima jasno definisanu politiku što se tiče ulaganja u zdravstvo. Mi smo i prošle godine najveće povećanje plata u javnom sektoru imali upravo za zdravstvene radnike, tako se nastavlja i ove godine. Dakle, najveće povećanje plata u javnom sektoru je za medicinske sestre i lekare. Time je Vlada Republike Srbije jasno pokazala politiku koju ima prema zdravstvenom sistemu Republike Srbije, u smislu da motiviše zdravstvene radnike da ostanu u svojoj zemlji, jer im na ovaj način Vlada Republike Srbije pokazuje da misli na njih i da ih u Srbiji očekuju bolji dani. Kada govorimo o povećanju plata, a nekako su se danas provukli i ove jednokratne nadoknade koje planiramo da uplatimo našim penzionerima, danas su poslanici opozicije pokušali da predstave SNS i Vladu Republike Srbije da se u stvari ova povećanja plata i penzija planiraju kao jedna populistička mera Vlade Republike Srbije zbog toga što nas na proleće očekuju izbori. Da SNS vodi populističku politiku, bilo kakvu vrstu populističke politike, ona bi danas verovatno predložila da se penzionerima da ček u iznosu od, na primer, 20 hiljada dinara jednokratne pomoći ili da se plate u zdravstvu povećaju umesto za 15, za 30%. Međutim, SNS ne vodi populističku politiku, nego ona predlaže one mere koje su realne i predlaže ona povećanja plata i penzija koje neće ugroziti sve ono što smo godinama radili, odnosno koje neće ugroziti fiskalnu stabilnost. Na kraju krajeva, Aleksandar Vučić je taj koji je 2014. godine izašao pred građane i predložio smanjenje plata i penzija i opet dobio najveću podršku građana na prethodnim izborima. Tako da smatram da je u najmanju ruku nekorektno da oni koji su bili vinovnici donošenja svih zakona u ovoj Skupštini, danas optužuju SNS da sprovodi populističke mere, jer ona to nikako ne radi, to su 2008. godine radile neke druge vlade koje su povećale penzije u iznosu za 20% pred izbore, a onda su doveli državu na ivicu bankrotstva i dovele penzionere u tu situaciju da više država nije u mogućnosti ni da im isplaćuje redovne penzije. Dakle, rekla sam da Vlada Republike Srbije ima jasnu politiku koja se tiče povećanja penzija, tako da ovaj višak koji sada imamo u državnoj kasi smatramo da dozvoljava da se uruči ček od pet hiljada dinara kao jednokratna pomoć, jer su upravo penzioneri bili ti koji su podneli najteži teret teških mera fiskalne konsolidacije i hvala im na tome. Od 1. januara ih očekuje i povećanje penzija. Ovim rebalansom predloženo je deset milijardi dinara da se izdvoje za opremanje vojske i policije. Iako Fiskalni savet smatra da su ova ulaganja od deset milijardi previsoka i da su prevelika ulaganja u sektor bezbednosti uopšte za 2019. godinu, a imali smo priliku da takav komentar čujemo danas i od poslanika SMS Vladimira Đurića koji je rekao – smatram da su ulaganja visoka, ali sada ćete vi na to reći da je prethodna vlast pretakala tenkove. Srpska napredna stranka se ponosi izdvajanjem u sektor bezbednosti i naravno da ćemo reći da je prethodna vlast pretakala tenkove, a da mi sada radimo u sasvim nekom drugom pravcu. Da zaključim rebalans će pre svega omogućiti bolji životni standard svih građana Srbije i jasno je da se prilikom rebalansa Vlada Republike Srbije vodila time da obezbedi bolje uslove života za sve građane Srbije, ali pri tome i vodila računa da na bilo koji način ne ugrozi fiskalnu stabilnost koja je postignuta u prethodnim godinama. Dakle, ovi rashodi neće ugroziti stabilnost budžeta, javni dug će nastaviti da opada planiranom dinamikom. Imamo nisku i stabilnu inflaciju i imamo stabilan kurs dinara i ovo je zajednički rezultat rada predsednika Republike Srbije, Vlade Republike Srbije i Narodne banke Srbije, dakle timski rad. Iskoristiću samo još minut na kraju da kažem da će višak u državnoj kasi omogućiti i bolje uslove života za sve građane Srbije, ali i za građane Leskovca i Jablaničkog okruga odakle dolazim i čije građane predstavljam, jer upravo zahvaljujući višku koji se danas nalazi u državnoj kasi mi u Leskovcu danas imamo realizaciju tri ogromna infrastrukturna projekta. Država je u mogućnosti da danas finansira prilazni put, a od Vlasotinca ka Leskovcu koji 50 godina nije rekonstruisan. Radi se put Pečenjece – Brestovac i za koji dan očekujemo da se krene sa rekonstrukcijom kompletnog Bulevara Nikole Pašića. Uštedom u budžetu omogućeno je da se u Leskovcu izgradi 20 kilometara prilaznih puteva iz svih pravaca ka gradu. Završiću, zahvaljujem se u ime svih građana Vladi Republike Srbije na ravnomernom razvoju, na politici ravnomernog razvoja i posebno na brizi za jug Srbije. Hvala.
Hvala koleginice Pešić. Sada reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite, gospodine Petronijeviću.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poslanička grupa SPS će podržati i glasati za sva tri predložena zakona. O tome je naš stav, sud izneo ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, Dejan Radenković. Samo ću pokušati da podsetim na neke detalje iz rebalansa koji potvrđuju uspešnost vođenja ekonomske politike od strane ove Vlade i zbog čega treba glasati za ovakav rebalans. Jedna dobra vest pre neki dan, nekako pri kraju veoma uspešne posete predsednika Republike, ministra spoljnih poslova UN, susreta sa predstavnicima skoro 100 zemalja boreći se za Srbiju u Srbiju stiže još jedna dobra vest priznanje poboljšan je kreditni rejting Srbije na BB plus, a to govori o stanju javnih finansija a to potvrđuje da se u Srbiji javne finansije stabilne. Želim da napomenem da pored toga i rebalans za 2019. godinu je još jedna potvrda uspešnosti sprovođenja ekonomske politike od strane ove Vlade. Šta to znači? Znači kada se sve ovo ima u vidu da je Srbija ušla u red zemalja koje su uređene, u kojoj se odgovorno vodi ekonomska politika, u kojoj se drži do svoje stabilnosti, do stabilnosti javnih finansija. Reformski kurs i do sada sprovedene mere pokazuju da Vlada vodi uspešnu ekonomsku politiku, a potvrda tome dokaz je uspostavljena i očuvana fiskalna stabilnost, rapidno smanjenje javnog duga. Govori se o cifri od 52%. Ne znam da li ste me dobro čuli, nisam rekao 72%, rekao sam 52%. Permanentno visok priliv stranih direktnih investicija, negde preko sto, sa oko dve milijardi i trista evra. Stabilan i kontinuiran privredni rast, prepolovljena nezaposlenost do nivoa 10,3%, a ja bih još više istakao povećana zaposlenost. To još više potvrđuje, potkrepljuje značaj smanjenja ove nezaposlenosti. Niska stabilna i predvidiva inflacija. Dakle, sada imamo stabilnu i nisku inflaciju i stabilan kurs. Inflacija je negde na nivou donje granice 2,2% koliko sam ja čuo i razumeo. Želim uz podršku Vladi na vođenju ovakve ekonomske politike da dam podršku i NBS sa svojim delom aktivnosti u vezi sa tim. Šta rebalans kaže još? Da imamo makroekonomsku stabilnost koja podrazumeva da država ima i višak, fiskalni suficit ako sam dobro razumeo cifru od 46,4 milijarde do avgusta. Da li je tako nešto? Taj višak nije posledica povećanih poreza, ali jeste i treba istaći da je delom i zbog dobre naplate poreza. Šta još rebalans kaže? Da se domaćinski ulaže u jeftinije kredite da bi se zamenili stari i skupi. Da se ulaže u infrastrukturne objekte kao daljem nosiocu dizanja rasta i razvoja u Srbiji. Želim posebno da napomenem, s obzirom na to da se nalazimo u investicionom ciklusu koji treba da bude podstaknut investicijama ali i domaćom tražnjom, s toga rast plata i penzija koje su predviđeni, pored poboljšanja životnog standarda ne treba gledati kao trošak već kao investiranje u rast. Rebalans pokazuje i da privatna potrošnja investicija pored izvoza ostaju nosioci rasta u 2019. godini. Vlada ostaje opredeljena poboljšanju privrednog ambijenta i obezbeđivanju visokog stopa privrednog rasta sa krajnjim ciljem smanjenja nezaposlenosti i podizanja životnog standarda stanovništva. Uveren sam da će pri tome Vlada biti na stalnom dežurstvu, znajući da ekonomska kretanja izvode Srbiju u narednom periodu u velikoj meri zavise i od kretanja izgleda u međunarodnom ekonomskom okruženju. Za sve to o čemu sam govorio puna podrška Vladi Republike Srbije. Odgovorno vođenje ekonomske i fiskalne politike u prethodnom periodu, finansijske mere koje su vrlo često bile nepopularne, danas daju rezultate i danas glavna priča je o rebalansu kako te rezultate na najbolji način da iskoristimo. Ono što je karakteristično što treba podržati ovu Vladu ne samo što je stvorila ovakav rezultat već i što je odlučila da predloži da se te pare koje su višak, fiskalni suficit koje su pare građana vrate građanima i to vrate kroz povećanje kapitalnih investicija koje će opet dalje unapređivati rast privredni u Srbiji kroz ukidanje kriznih mera kod penzija i plata, povećanja plata u javnom sektoru, smanjenja poreskog opterećenja rada. Ali šta je karakteristično? Sve to omogućava realizaciju i razvojnih i socijalnih ciljeva budžeta. Treba napomenuti u prethodnom periodu je povećanje penzija i plata u javnom sektoru sprovođeno uz strog princip fiskalne održivosti, sada vođenjem ozbiljne i odgovorne politike ekonomske i fiskalne stvoren je prostor za povećanje plata u realnom sektoru posebno u onim kategorijama zaposlenih kojima je potreban dodatni stimulans. Vlada je prepoznala interes države da se zaustavi odliv mladih i stručnih kadrova, tu mislim na lekare i medicinske tehničare, ali i na ostale stručnjake koji su potrebni državi da bi mogli da napreduju. Naravno, veoma značajne oblasti socijalne, dečje zaštite kulture, obrazovanja, i naravno državne administracije koja mora biti stručna. Ali, šta tu treba napomenuti? Socijalna komponenta budžeta može da se realizuje zahvaljujući povećanom privrednom rastu, kako bi to rekli, na zdravim osnovama. Ono što želim da podržim Vladu, a to je da Vlada treba da nastavi sa aktivnostima, da se uredi sistem plata u javnom sektoru kroz sistem platnih razreda. Isto tako imam moju podršku i da to radi na ozbiljan, odgovoran način, precizno, detaljno, da dođe do pravog rešenja, koje će biti primenjivo. Kada je još jedna podrška, kada je u pitanju odustajanje od kliznih mera kada su u pitanju penzije, ono što je karakteristično, a to je da rebalans kaže da će se penzije povećavati u skladu sa Zakonom o penzijsko invalidsko osiguranju. Jedna podrška za to. Druga, još veća podrška je za najavu Vlade da će se i taj član Zakona o penzijskom invalidskom osiguranju menjati i uvesti sistem indeksiranja penzija, pola prosečne zarade, a pola po troškovima tzv. švajcarski sistem. Dakle, ovakva ekonomska politika i makroekonomska stabilnost, pored aktivne spoljne politike, osim ovoga o čemu sam pričao, doprinosi poboljšanje međunarodnog ugleda Srbije kao ozbiljne zemlje koja želi da uđe u svet razvijenih i pridruži se evropskoj porodici razvijenih država. Vratiću se na početak. Pokušao sam da podsetim samo šta rebalans kaže i šta potvrđuje i dokazuje jednu uspešnu ekonomsku politiku ove Vlade. Iz tih razloga mi ćemo dati podršku i glasati za predložene zakone. Hvala.
Hvala, gospodine Petronijeviću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici i gospodine Mali, evo, čitav dan praktično slušamo hvalospeve što od vas, što od predstavnika vladajuće koalicije u pokušajima da nam objasnite koliko dobro građani Srbije žive i da je zapravo, kako vi kažete, ovo zlatno doba u kome živimo. Možda ste ubedili jedne druge, mada ni u to nisam siguran, ali sam potpuno siguran da niste ubedili građane Srbije. Vi ste, gospodine Mali, govorili o tome kako planirate da date jednokratnu pomoć za penzionere i čak se njima zahvaljivali, iako je na tome što su oni snosili teret reformi, a mislim da je potpuno apsurdno zahvaljivati se penzionerima, jer penzionere niti je ko pitao, niti su oni pristali na bilo koji način da oni budu ti koji su snosili troškove reformi. Penzioneri su radili vredno čitavog svog života, odvajali sredstva da bi imali penzije i od njih pristojno živeli, a ne da bi čekali da im neko udeli jednokratnu pomoć od 5.000 dinara, za koju će, kako ste vi rekli, platiti ogrev, kupiti zimnicu i još je jedna treća stvar bila koju sam zaboravio. Ne znam kada ste vi zadnji put kupovali ogrev, kada ste zadnji put spremali ili kupovali zimnicu, očigledno ili to nikada niste radili, ili niste skori, jer sa tih 5.000 dinara teško da će penzioneri moći bilo šta. Pričate o tome kako gradite puteve, autoputeve i to je dobro, i mi pozdravljamo i treba u Srbiji da bude što više autoputeva, ali ne po ceni po kojoj vi to radite. Pitanje je da izgradnja ovog tzv. Šumadijskog koridora nije išla onako kako je išla, a mi smo godinu dana pre toga upozoravali da Zorana Mihajlović planira da za 800 miliona da taj posao jednoj američkoj firmi. Vi ste nas ubeđivali da to nije tačno. Na kraju, donesete zakon, izuzeste taj posao od javne nabavke i na tome je po našoj proceni ukradeno, barem, nekih 300 miliona evra. Za tih 300 miliona evra moglo se izgraditi još mnogo autoputa. Dakle, da nije krađe i korupcije, sve bi u Srbiji mnogo bolje izgledalo. Da pređemo malo na konkretne podatke. Predstavnici vaše koalicije danas su se hvalili kako je 2012. godine, na prihodnoj strani budžeta bilo 750 milijardi dinara, a da vi danas imate, ni manje, ni više, prihod od 1.290 milijardi. To kada pogleda čovek, za sedam godina zaista jeste impresivno povećanje, povećanje od 540 milijardi dinara ili 72% ukupnih prihoda iz 2012. godine, 72% je veći poreski zahvat, 72% više ubirate od građana i od privrede u Srbiji, kroz poreze, kroz akcize, kroz različite druge namete i od Osmanlija ste neuporedivo uspešniji u toj disciplini koja se zove prikupljanje novca od građana. Vi se hvalite sa viškom, suficitom od 46,6 milijardi, 46,6 milijardi dinara je svega nekih 8,6% u odnosu na to povećanje. Mi smo danas čuli od gospodina Marijana Rističevića koji je postavio pitanje gde je taj novac išao 2012. godine. Moje pitanje je - gde taj novac ide 2019. godine? Budžet prihoduje 540 milijardi dinara više ove godine, nego 2012. godine. Vi treba da objasnite gde ide taj novac. Nema toliko autoputeva. Pazite, to je 4,6 milijardi evra. Za 4,6 milijardi evra ste povećali prihod budžeta i naravno, povećali rashode. Gde ide taj novac? To je ogroman novac. Dakle, suficit koji imate je samo 8,6% tog novca koliko vi više prihodujete, i tu su mogle da se urade, ne desetine kilometara autoputa, nego hiljade. Ponavljam, radi se o 4,6 milijardi evra. U međuvremenu, penzije su zamrznute, smanjene za 10%, zabranjeno zapošljavanje u javnom sektoru i tu su plate ovih prethodnih pet godina, praktično ostale na istom nivou, što znači da su realno, u odnosu na rast cena i odnosu na cene na malo, neuporedivo manje nego što su bile i da je platežna moć građana Srbije neuporedivo manja. Sad ja vas pitam – gde ide novac? Rekli ste da će milijarda otići u zdravstvo, gradite nove zdravstvene centre. Ja sam nedavno bio sa svojim detetom, sa bebom osmomesečnom, na Institutu za majku i dete, to je pored Tiršove, praktično dve glavne dečije bolnice u Beogradu, u kojoj dolaze deca iz čitave Srbije. Oni nisu imali mogućnost da urade papilarni CRP, već deci koja dođu i bebama vade krv iz vene da bi izvršili analizu koja je veoma jednostavna, niti je skupa, niti je bilo šta. I, onda ja vas pitam, gospodine ministre kako je to moguće u zlatnom dobu? To je nešto što bi svaki dom zdravlja morao imati, da ne kažem svaka ozbiljnija zdravstvena ambulanta, svaka ozbiljnija privatna ambulanta to ima i kako je moguće da u zlatnom dobu nema novca za te osnovne stvari i to za jednu od dve najveće dečije klinike u Beogradu? Vi ste pričali o tome kako država izdvaja sredstva za ljude koji su imali kredite u švajcarskim francima. Tačno je da ima dosta tih ljudi u Srbiji, ali vi ne izdvajate za njih, nego vi izdvajate umesto banaka i to je ogromna razlika. Strane banke svake godine stotine miliona evra čistog profita izvlače iz Srbije i umesto da imate dovoljno hrabrosti i da im naplatite to što su odrali kožu sa leđa građana Srbije, da kaznite te banke, vi ste našli solomonsko rešenje u tome što se nećete zameriti stranim bankama, nego ćete od preostalog iznosa kredita, deo vi, praktično, subvencionisati građanima Srbije i time prenebregli pitanje zašto to nije urađeno i pre dve i pre tri i pre pet godina, zašto to nije urađeno odmah nakon tog velikog skoka u vrednosti švajcarskog franka, nego ste čekali dok najveći deo tih kredita nije isplaćen, da onda kao reagujete i to zakasnelo. Stopa nezaposlenosti, to je još jedan vaš veliki uspeh, je 10,2%, a istovremeno tvrdite da je broj poreskih obveznika u Srbiji manji. Ako je ekonomska klima toliko dobra i povoljna, ako vi subvencionišete ljude da pokreću nove biznise, subvencionišete žene, poljoprivrednike, nema koga ne subvencionišete, pa normalno bi bilo valjda da se povećava broj poreskih obveznika? Situacija je drugačija i pada ova stopa nezaposlenosti, pre svega što velik broj ljudi napušta Srbiju trbuhom za kruhom, a vi govorite o tome da ćemo morati da uvozimo radnu snagu iz drugih zemalja i samo bih voleo da čujem koje su to tačno zemlje, imajući u vidu da su prihodi i prosečne plate veće u svim zemljama u okruženju, nego što su u Srbiji.
Povreda Poslovnika, dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Član 107. gospodine predsedavajući – pitanje dostojanstva Narodne skupštine. Ne znam da li vam je promaklo, pošto je biloo maločas u ovom izlaganju od nekoliko minuta svega i svačega, ali pominjalo se, i to je prva sporna stvar, da se ovim rebalansom nešto krade. Pominje se da je po nečijoj računici ovde nešto ukradeno i postavlja se pitanja na šta to ide. Druga stvar na koju je svakako trebalo reagovati kad se objašnjava izgleda primenom onog istog Ćulibrkovog digitrona o kom je govorio gospodin Arsić. Ne znam da li ste vi to čuli, ali mi pričamo o 47 milijardi dinara. Uđe narodni poslanik, verovatno iz neke šetnje i kaže to je 4,6 milijardi evra. Dakle, 47 milijardi dinara nije 4,6 milijardi evra, jer kurs nije i ne sećam se da je skoro bio 1:10, i to ponovi nekoliko puta. (Nemanja Šarović: Hajde uzmi stenogram.) Meni to jasno govori da primenjuju isti digitron, kao i ovaj Ćulibrk, kod koga je ono deljenje umesto 600 evra bilo 6.600 evra. Kad kažu krade se i hoćemo da znamo na šta ide, mi kažemo da ovaj rebalans se odnosi na pomoć ljudima koji su bili zaduženi u švajcarskim francima, mi kažemo ovo ide na jednokratnu podršku penzionerima, mi kažemo ovo ide na investicije, mi kažemo ovo ide na povećanje plata. Pa da li je moguće onda da neko ne zna na šta to ide, da mu nešto nije jasno? Samo onima koji su bili u nekoj lepoj šetnji, došli ovde, poneli Ćulibrkov digitron i to je jedino što su uradili na temu pripreme sednica. Nisu pročitali ništa. Kad smo kod tih plata, taj Ćulibrk je pričao da nikad plate u Srbiji neće biti u proseku 500 evra. Koristili taj isti digitron ili ne, za jedno mesec i po dana mi očekujemo čestitke i izvinjenje kako Ćulibrka, tako i od ovih koji ne znaju koliki je kurs, verovatno ni koja je godina, a šta je na dnevnom redu i na šta ide to nećemo ni da pominjem koliko znaju.
Hvala, dr Orliću. Da i želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. (Vladimir Orlić:Ne.) Hvala. Gospodin Šarović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Ja moram gospodina Orlića da podučim da ako hoće nekome da replicira ili da se poziva na Poslovnik, onda treba prvo da shvati, to je prvi korak, a drugi, malo teži, je da razume ono što neko drugi u Narodnoj skupštini govori iz neke druge poslaničke grupe. Podaci koje sam izneo su veoma precizni i, ako želi, gospodin Orlić može da uzme i stenogram, pa da pogleda da je sve ovo što je govorio prethodno potpuno pogrešno interpretirao. Vaš poslanik, poslanik vladajuće koalicije je pročitao podatak da je 2012. godine prihodna strana budžeta, prihod budžeta bio 750 milijardi dinara. Ove godine je 1.290 milijardi. To je razlika od 540 milijardi, a 540 milijardi je 4,6 milijardi evra. Da li vam je sada jasno? Da li treba da ponovim još dva puta, tri puta, koliko treba? Dakle, toliko više Republika Srbija prihoduje danas od građana i od privrede Srbije nego što je to bio slučaj 2012. godine. Da li je tako, gospodine ministre? Jeste. Ja sam rekao da je to impresivan podatak. Gospodin Rističević je rekao 2012. godine je tih 540 milijardi neko ukrao, a sada se koristi. Ja pitam za šta se koristi? Pazite, 4,6 milijardi evra nije malo novca i ako već vi niste krali tih 4,6 milijardi evra prethodnih godina i ne kradete ove godine, zašto ste onda morali da uzimate od penzionera, zašto ste morali da zabranjujete zaposlenje u javnom sektoru, da zamrzavate plate i sve ostalo? Dakle, 4,6 milijardi evra je mnogo autoputa. Evo, uzmite, vi ste talentovani za matematiku i izračunajte koliko je to kilometara autoputa, koliko je to kliničkih centara, koliko je to vrtića, obdaništa, škola, novih radnih mesta, subvencija za poljoprivrednike. Izračunajte na bilo koji način. Moje pitanje je potpuno legitimno. Radi se o rebalansu budžeta. Vi se hvalite da imate neuporedivo više sredstava nego žuti lopovi 2012. godine i šta je legitimnije nego da pitamo gde ide tih 4,6 milijardi evra? Dakle, svaka vam čast koliko ste skupili od građana Srbije i od privrede, neuporedivo – 72% više nego žuti 2002. godine. (Predsedavajući: Hvala, isteklo vam je vreme.) Hvala, gospodine Marinkoviću.
Nema na čemu. Smatram da nisam povredio Poslovnik, a vi ste malo zloupotrebili povredu Poslovnika da replicirate, ali dobro, ja ću biti malo i liberalan. Važne su stvari oko kojih diskutujemo. Reč ima dr Vladimir Orlić, član 103. povreda Poslovnika. Izvolite.
Vezano za to kako se koristi Poslovnik, taj član 103. gospodine predsedavajući, govori na koji način treba vi da postupate i ja se potpuno slažem – potpuno jednako prema svima nama ovde. Da vam kažem, zaista mi je drago što je narodni poslanik koji je svratio ovamo iz šetnje shvatio neke greške u hodu, pa se korigovao. Dakle, nije 47 milijardi dinara 4,7 milijardi evra. To smo apsolvirali i drago mi je zbog toga. Koliko je moguće napraviti novog autoputa kada se radi domaćinski, kako mi radimo danas, a ne krade se, kao što je bilo u ta zlatna vremena Dragana Đilasa, za kojima neki izgleda i dalje čeznu, pa evo vam podataka. Više od 300 kilometara autoputeva izgrađeno, postojeće, danas se vidi, u poslednjih nekoliko godina samo, a od toga više od stotinu kilometara, o tome je i ministar govorio, u poslednjih godinu dana. To vam je jedan primer. (Vjerica Radeta: Kakve to ima veze sa povredom Poslovnika?) Pa, evo, objašnjavam gospodinu koji je došao iz šetnje kakve to veze ima. Kuda to ide i koje su razlike? Pogledajte kuda to ide i koje su razlike. Pogledajte kako se izdvaja za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu. Ovo malo žuto, to vam je u njihovo vreme, a ovo veliko plavo, to je u naše vreme, to je danas. To je razlika više nego duplo. To vam je to. Prosveta, nauka i tehnološki razvoj, opet je njihovo malo žuto, a naše veliko plave. Da li je opet duplo veće? Opet duplo veće. Šta vas zanima? Da li vas zanima zdravlje? Evo vam zdravlje. Ovo je jedno pet, šest puta više. Vidite ovo njihovo malo žuto. Dakle, u njihovo vreme sve je bilo malo, pored toga što je bilo žuto, ako se ticalo Srbije, ako se ticalo Beograda, ako se ticalo države i naroda u bilo kom smislu. Da li znate šta je uz sve njihove priče? Od 2008. do 2012. godine bila je recesija, bili su teški uslovi, sve je moralo da propada. A da li znate šta je ipak sve raslo uprkos toj recesiji? Njihove privatne firme. Koliko god teška kriza bila, koliko god planetarna bila, Đilasove firme su napredovale svake od tih godina. Iz godine u godinu sve više i više, pa na kraju saldo kaže – 619 miliona evra mu završilo na računima firmi, a propadalo je sve drugo zato što ga je ovo prvo zanimalo, a ovo drugo ga nije zanimalo. E oni koje je tada Dragan Đilas držao na svom budžetu verovatno čeznu za tim vremenom kada je njemu dobro išlo, njegovim firmama i njegovima, ali ovo su razlike koje Srbija vidi, pa zbog toga Srbija danas kaže – ovo je dobro, vidimo na šta ide i to podržavamo i baš to hoćemo. Ako neki drugi ne vide, ja neću nikome da zamerim, ipak ne može čovek da prati sednicu i da se šeta. Jel tako?
Hvala, dr Orliću. Smatram da nisam povredio član 103. Poslovnika. (Vladimir Orlić: Ne želim da se izjasnim.) Ne želite da se izjasnite, hvala. Nemanja Šarović, izvolite opet Poslovnik.
U skladu sa članom 27, gospodine predsedavajući, ja cenim to što ste vi, kako kažete, liberalni i ja ću baš zarad te vaše tolerantnosti da nastavim u ovom kulturnom i civilizovanom tonu i zaista niti mogu, niti želim da se spuštam na ovaj nivo prethodnog govornika. Dakle, neki ovde očigledno misle da snagu argumenata mogu nadoknaditi tako što će vikati, tako što će pokušavati nekoga da uvrede u sali. Mene zaista ovakve osobe kao što je prethodni govornik ne mogu da uvrede, dakle, znam i ko sam i šta sam i govorim isključivo jezikom brojki. Dakle, evo da ponovim što se tiče onoga što sam rekao. Godine 2012. je prihodna strana budžeta bila 750 milijardi dinara, danas je 1.290 milijardi. Da li je bilo koji od tih podataka netačan? Gospodine ministre da li je tačno to što kažem? Je li tačno? Jeste. Dakle, evo, potvrđuje gospodin Siniša Mali da je to tačno. Razlika, to znaju i deca u drugom razredu osnovne da naprave razliku, razlika je 540 milijardi dinara, to je 4,6 milijardi evra i toliko vi više godišnje zahvatate od građana i od privrede Srbije kroz poreze, kroz akcize i sve druge namete i 72% više uzmete nego što su to uzimali žuti lopovi. Sad je pitanje zašto ste izgradili 100km autoputa a niste izgradili 500km autoputa u prethodnoj godini, ili 800? E, to je suština. Zato što vi dogovarate poslove burazerski, zato što Zorana Mihajlović daje posao izgradnje Šumadijskog koridora za 800 miliona za, mislim, 117km i to ispade skuplje nego ona najskuplja deonica na planeti kroz Grdeličku klisuru. Izgleda teže izgraditi put kroz Šumadiju nego što je bilo kroz Grdeličku klisuru pa je zato skuplje. Ne, nije, nego je to lopovluk i ukradeno je barem 300 miliona na tom jednom poslu. Isključili ste taj posao iz javne nabavke da biste mogli da mešetarite, koji bi drugi bio razlog? E, ako nema kontrole javne nabavke na poslovima od 800 miliona evra, pa šta će vam onda za ove sitnije?
Hvala kolega Šaroviću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni o mojoj povredi člana 27? (Nemanja Šarović: Ne.) Ne. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite. (Vjerica Radeta: Ja sam se javila pre njega, garantovano.) Doći ćete na red. Polako, imamo vremena, ne žurimo nigde. Otvorili smo debatu nemojte da se ljutite, tu ste u sistemu. Dr Orlić, pa vi. Izvolite dr Orliću.
Član 112. gospodine predsedavajući, koji ujedno nudi moguću soluciju da se završi sa očiglednom željom da se malo bude u prvom planu, ali vidim da je ta želja u međuvremenu prestala, pošto je izašao iz sale poslanik koji je došao samo da se javi dok je bio u šetnji. Tragično je, znate, kada narodni poslanik neke jednostavne stvari ne želi da prihvati, samo zato što ne želi. Iz nekog dubljeg, obziljnijeg razloga ja bih mogao da razumem takvo ponašanje, ali prosto da hoće da se inati, da pokaže koliko je strašan, opasan i glasan, eto, to ne mogu da razumem nikada, pa se, kad se tako postupa i prave greške. Između ostalog, pomeša se Šumadijski i Moravski koridor, je li tako? Eto, igrom slučaja, mi baš kad pričamo o tom Moravskom, to se tiče i ovog rebalansa ovde. I kad god neko iznese zamerku a zašto ovaj koridor, a zašto ne onaj koridor, a zašto ovoliko para, zašto ne onoliko para, mora da se vrati na dve stvari. Prva je da ko god je mislio da to može nešto drugačije, bolje, efikasnije, jeftinije i brže, šta god da je mislio, trebalo je da ga uradi tako kako je mislio. Sad kad je dopalo nama da rešavamo a mi rešavamo, nema smisla da se ljuti oko toga što rešavamo. Nema smisla bilo ko da se ljuti na nas što ispunjavamo decenijske snove, što ono što se čekalo u ovoj zemlji 70 godina, sad pretvaramo u realnost. Druga stvar na koju obavezno mora da se vrati svako ko hoće da se tim stvarima bavi, dame i gospodo, danas Srbija ne samo da ne mora da bira da li hoće koridore ili kako je neko rekao penzije. Danas Srbija, evo ovim rebalansom kaže – da, imamo i za koridore i za penzije i za pomoć zaduženim u švajcarskim francima i za nova ulaganja i jedno i drugo i treće i četvrto, sve što vam padne na pamet i što vam do sada na pamet nije palo. Mi evo danas radimo zato što danas Srbija to može i ne uzima niko nikome ništa, nego danas ljudi imaju mnogo više poverenja u svoju državu, pa zbog toga hoće više porez da plaćaju. Danas ljudi mnogo više rade u ovoj državi jer imaju uslove za to, pa je taj porez veći. Pogledajte koliko je ljudi angažovano danas, koliko imamo prihoda samo po tom osnovu. To su stvari zbog kojih svaki čovek, pošten, pristojan građanin može samo zadovoljan da bude i da kaže – pa drago mi je. Drago mi je što sam u zemlji koja se uspravila na svoje noge, koja drži kičmu pravo. Drago mi je što sam u zemlji koja ima kvalitetan put da ne moram da kažem – vidi šta imaju Nemci, ja neću imati nikada. Drago mi je što sam u zemlji koja ima i za kliničke centre i za vrtiće i za škole i koja će, kada smo već kod onih čuvenih digitrona koje koriste Ćulibrci i kojekakvi, da ima prosečnu platu 500 evra za mesec i po od danas. Onda će taj čovek da kaže – zadovoljan sam što sam u ovakvoj državi iako sam nekada grešio što sam se pouzdao u neke čudne tuđe računice. Ipak neću da budem toliko nekorektan pa da kažem – nije dobro, nego ću da kažem – svaka čast, pa možda čak i da učestvujem u naporima da bude sutra još bolje. Ko to neće, može u šetnju kao onaj malo pre, sve je u redu.
Hvala, dr Orliću. Povreda Poslovnika, Vjerica Radeta. Izvolite.
Član 107. stav 2. Poslednja rečenica stava 2, ako se dvoumite šta hoću da kažem, pročitajte. Dakle, moguće je da je, odnosno jeste Nemanja Šarović napravio lapsus kada je rekao „Šumadijski“ umesto „Moravski koridor“. Evo sada ja samo da podsetim, Moravski koridor, to je onaj gde je Zorana Mihajlović ukrala preko „Behtela“ 300 miliona evra iz republičkog budžeta. Što se tiče toga da li je kolega Nemanja Šarović bio u šetnji pa je bio tamo ili ovamo nema pravo niko da pita. On je ovde došao i govorio onda kada je bio na redu, a šta je radio u međuvremenu to nije stvar nikoga u ovoj sali. Kada smo već kod tih pitanja, narode dragi, ako gledate i ko gleda ovo, danas se ovde raspravlja o rebalansu budžeta. Danas je ovde ceo dan ministar Siniša Mali. Od vladajućih poslanika u toku dana, od jutra do sada bilo je brojem između 20 i 48 narodnih poslanika, lično brojala, znala sam da će možda doći do ovoga, da ću biti u prilici da to kažem, a rekla bih u raspravi. Zaista, ovde sam razgovarala sa nekim poslanicima koji su stvarno tu sedeli ceo dan i sami se čude, a evo sada pitamo mi srpski radikali, zašto vladajuća većina bojkotuje Sinišu Malog? Zašto vladajuća većina ne želi da sluša? Gospodin Siniša Mali je danas zaista pokazao interesovanje za ovo zbog čega je ovde došao, ceo dan je razgovarao i odgovarao na pitanja narodnih poslanika, ali to nije interesovalo poslanike vlasti. Hvala.
Hvala, koleginice Radeta. Samo mi nije jasno, zašto niste tražili repliku, mogli ste da dobijete repliku. Dr Vladimir Orlić, izvolite.
Član 106. Dakle, najmanje je važno što je gospodin došao ovde kada je došao. Da je bar pratio o čemu se radi, ne bi takve greške pravio, ne bi pomislio ni na sekund da je odnos dinar-evro jedan prema deset, za početak. Na stranu to što nije bilo uopšte njegovo vreme, nego je zamolio predsedavajućeg da ga prozove kad mu odgovara zato što je tada prolazio u šetnji pored zgrade, to je najmanji problem. Mnogo je veći problem kada se saopštavaju neistine poput neistine da se u ovoj zemlji nešto krade. Mi vam lepo kažemo, tačno se zna, u broj se zna koliko ide na to da se pomogne penzionerima. Tačno se zna, u broj se zna koliko povećavamo plate od sektora do sektora. Tačno se zna, opet se u broj zna koliko ide za različite investicije i to su, još jednom da ponovim, koliko god to nekima bilo teško da čuju, za Srbiju dobre stvari. Ne treba niko da se ljuti i da smatra da je on dužan da bude nezadovoljan zato što pokazujemo da je naša politika uspešna. On treba da pronađe način da konkuriše dobrim stvarima, svakako ne iznošenjem neistine poput ovih – ne znamo šta je, ne znamo pošto je i to nama ne odgovara. Na kraju krajeva, ne tako providnim neistinama, poput ove poslednje, kako beše, danas je nas ovde bilo iz parlamentarne većine 20 do 40. Dame i gospodo, vi koji se ne sećate ni današnjeg prepodneva, danas je započela jedna sednica i za tu sednicu se prilikom glasanja za dnevni red izjasnilo 126 i više poslanika parlamentarne većine. To su neke stvari koje zna i običan gledalac koji s vremena na vreme okrene drugi kanal RTS, a da to ne zna narodni poslanik, pri tom, možda čak i potpredsednik Skupštine, pa to je baš sramota.
Hvala, doktore Orliću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Reklamiram član 108. Poslovnika. (Vjerica Radeta: Opet pre mene.)
Ne, naravno, nego po redu idemo. Arsić se prijavio pre 10 minuta, verujte mi, dok ste vi govorili. Izvolite, Arsiću.
Nemojte mi računati ovih 16 sekundi, molim vas. Član 108, zato što je kolega koji je govorio u raspravi u načelu, prvo, jako uvredljivo pričao i o Vladi Republike Srbije i postavljao pitanje kako to je budžet veći i kako mi to, odnosno Vlada Republike Srbije otima novac od građana Republike Srbije. Nisu građani Republike Srbije ti koji su pravili utaje poreza, nego tajkuni u Srbiji koji su vladali do 2012. godine. Prvi Aleksandar Vučić je rekao – ne, platiće svi porez, pa i oni kao svaki najobičniji građanin Republike Srbije. Sada da raspravimo o toj troškovnoj strani. Prvo, trebao bi kolega uvaženi da zna da plaćamo godišnje milijardu evra kamate na kredite koje je ta bagra podigla. Pa imamo dotacije Fondu za zdravstveno osiguranje, to je zdravstvena zaštita naših građana, 30 milijardi dinara, pa imamo 120 milijardi dinara socijalna zaštita iz budžeta Republike Srbije, to su oni najsiromašniji, najugroženiji naši građani, pa imamo 174 milijarde dinara za Fond penzijskog, invalidskog i socijalnog osiguranja, to su povećanja penzija, pa na sve to neka izračuna koliko koštaju auto-putevi, da kupim i njemu digitron, ali neću koji koristi Milan Ćulibrk.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 104. Ne vidim razloga, gospodine Marinkoviću zašto ne postupate po Poslovniku, vodeći ovu Skupštinu? Ova rasprava poprima potpuno druge dimenzije, odnosno u drugom pravcu odlazi. Ovde niko ne šeta, gospodo, niti je u prolazu, ovde smo svi poslanici. Da li je neko trenutno odsutan ili nije, različite su aktivnosti u okviru Skupštine i različite aktivnosti u okviru poslaničke grupe. To ne mora da znači da se uskrati odgovor poslaniku koji logično pita. Izvor njegove informacije je poslanik Marijan Rističević. Moramo izvore, jer ne navedeš izvore, ti si odmah falsifikator. Izvor je Marijan Rističević. On se i poziva na to. I umesto da se kaže napravio je grešku, napravio je previd i završena priča, mi idemo ovde u raspravu, još unosimo toliko žestine da to čovek ne može da veruje. Ako Vjerica Radeta kaže da vas je bilo 40, bilo vas je manje. Ona zbog nekih svojih bolećivih odnosa uvećava broj prisutnih poslanika iz vladajuće koalicije, koji treba svog ministra da slušaju na rebalansu budžeta. Sada to treba da se spočitava da ona, koja od jutros sedi ovde, dobro ne vidi. Nemojte kolege. Nemojte, ako ništa drugo, poštujte dame. Poštujte bar dame, koleginice poštujte u parlamentu. A, vama, gospodine Marinkoviću, savetujem da vodite Skupštinu u skladu sa Poslovnikom. Naravno, vi ste poznati kao tolerantan čovek.
Hvala, kolega Mirčiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Meni je žao, nije gospodin Rističević ovde, pa onda ne možemo ni da vodimo debatu na pravi način. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite. (Vjerica Radeta: Opet? A ja?) Poštujte Poslovnik i dajte prvo…
Neka koleginica Radeta, kolega Marinkoviću. Ustupiću koleginici Radeti, pa ću ja da se javim. Da li može tako? (Vjerica Radeta: Nemoj ti da mi ustupaš, ne, ne, ne.)
Ne, pa poštujem Poslovnik, samo završite. Izvolite.
Član 109. Poslovnika. Opet, da li je neko u prolazu ili nije, ja ne znam. Svi smo ovde ravnopravni, svi smo dobili Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, ali za razliku od onih koji su vladali ovde do 2012. godine, mi imamo i stručne službe koje pomažu narodnim poslanicima, pa i kolegi Nemanji Šaroviću. Inače, imamo slučajno parlamentarnu budžetsku kancelariju, takođe dostupna dokumentacija. Sve je lepo napisano i gde se novac troši i kako se troši i kolika su uvećanja i kolike su razlike, ali treba čitati. To je izgleda njegov najveći problem. Da li zna ili ne zna da čita, to već ne znam.
Hvala, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Ne.) Pozivam sve narodne poslanike da ne vređamo jedni druge. To je važilo i za Šarovića koji nije tu. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ako opoziciona politička stranka kaže da sumnja da Vlada otima pare, to je politički stav i to nije nikakva uvreda, ali ako narodni poslanik sumnja da njegov kolega zna da čita, to jeste uvreda. Ako kaže poslanicima, koji doduše ne sede ovde, da su bagra, to jeste uvreda. Slažem se ja da jesu, ali to jeste uvreda. Evo, i ja ih uvredih. Ali, kolega pre je rekao da ja nisam dobro izbrojala, jer ste vi jutros počeli sednicu itd. Jeste, gospodo, umesto u 9:45, u 10:05 časova ste počeli da glasate zato što ste vlast, a niste uspeli da obezbedite kvorum za glasanje. I ne prebrojavam vas ja, prebrojavate se sami. Sad vas ima, sve skupa, evo, izbrojte se, 35. I tragedija je da neko ko je vladajuća većina nije zainteresovan da sluša raspravu o rebalansu budžeta. Nije rasprava samo to da vi pohvalite, nego da čujete, možda neko da ponešto i nauči i od Siniše Malog i od nas koji smo se stvarno ozbiljno pripremali za ovu raspravu i od vas, od onih koji su se pripremali za raspravu. Ali, kako vi radite, drage moje kolege? Kad ste završili glasanje i usvojili dnevni red, ono što je bilo na vratima, bilo je strašno gledati. To je samo tašna u ruku i trk, ko stampedo na vratima. Sad u toku dana, evo, kako ko završi od vas, kako ko završi svoj govor, tašna u ruke, ode i ne vraća se. E, tako vi funkcionišete, ako već želite da predstavljamo narodu kako funkcionišu poslanici vlasti. Ne znam tačno šta je smešno, ali vi niti govorite, niti izlazite. Tako da, ako jednog dana budete govorili, možda ćete odmah posle toga i da izađete. Nije nikakvo čudo što vas već prebrojavaju za ovu novu poslaničku listu. Bogami, evo, ako vide koliko ste danas zainteresovani za Sinišu Malog i za budžet, onaj što vas broji imaće šta da vidi.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
I član 104. Dobro, pošto vidim da smo se vratili u normalne tokove, niko više ne pokušava da tvrdi da ne zna na šta se troši, niko više ne pokušava da tvrdi da nije bolje nego što je bilo u ono vreme kog se i dalje, koliko vidim, rado sećaju, nego je samo problem šta smo mi ovde jedni drugima rekli. Što se mene tiče, izvinjavam se svakome čija su nežna osećanja eventualno dodirnuta. Nema potrebe da na to dalje trošimo vreme. Ako je zaista iskren poziv da mi raspravljamo o tome šta je sve dobro u rebalansu i da učimo od prisutnog ministra, ja sam siguran da su mnogi od njega danas već mnogo naučili, ali da učimo i dalje, to je uvek korisno. Što se tiče onih poslaničkih lista, nešto mi govori da će naša lista, kako god izgledala, opet dati više od polovine poslanika da nakon narednih izbora sednu u ove klupe ovde. Da li će neki drugi uopšte trošiti na racionalan način vreme, pokušavajući da sastave listu ili ne, to je možda pitanje za njih.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Ne.) Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Stanislava Janošević. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege poslanici, obzirom da smo na početku redovnog jesenjeg zasedanja i otvaramo bitne teme, ja sam zaista očekivala i nadam se u nastavku da ćemo imati raspravu sa činjenicama i proverljivim podacima, obzirom da se radi o sektoru koji utiče na finansiranje, a samim tim na kvalitet života u našoj zajednici. Posmatrajući globalnu ekonomiju i geopolitičku sliku u svetu, smatram da privreda u Srbiji je u usponu i u rastu i da imamo stabilne makroekonomske indikatore. Kada kažem da su stabilni makroekonomski indikatori to onda podrazumeva da imamo stabilnu fiskalnu politiku, da imamo smanjenje javnog duga, kao i povećanje stranih direktnih investicija i privredni rast negde zajedno sa tim atraktivnim investicionim ambijentom naravno da utiče na tržište rada i samim tim da utiče na pad nezaposlenosti. U 2019. godini mi smo imali povećanje zarada, dakle povećana je cena rada po času, a samim tim je i smanjen doprinos na nezaposlenost na teret poslodavca. Samim tim su i smanjeni porezi na neto zaradu. Što se tiče inflacije koja je pominjana u 2019. godini, ona je zadržala nivo od 1,6% i to je svakako predviđeno koridorom NBS što definitivno govori da je stabilno devizno tržište i makroekonomske mere utiču na to da imamo stalne prilive investicija, ali i izvoza. Poseban napor se ulaže u reformu javnih preduzeća, prosto da bi bila negde efikasnija, ali samim tim se i podižu mere predostrožnosti, odnosno monitoringa kako bi se prepoznali određeni fiskalni rizici da bismo zadržali privredni rast. Stopa BDP pominjana nekoliko puta danas zadržala je nivo od 3,5% i analizirajući budžet Republike Srbije primećujemo da imamo povećane prihode za razliku od planiranih budžetom u 2019. godini. Pre svega se to odnosi na poreske prihode, dakle porez na dohodak, porez na dodatu vrednost, prihodi od akciza, ali i neporeski prihodi. Zašto ih imamo? Prosto zbog odgovornog vođenja fiskalne politike. Tim viškom prihoda mi ćemo omogućiti dodatna sredstva da bi se povećale zarade, da bismo imali ulaganja u infrastrukturu i uopšte u puteve u Srbiji, ali i pomoć, finansijsku pomoć porodicama sa decom. Ovaj rebalans ima prosto negde taj značaj. Međutim, kada mi sve ovo ovako fino analiziramo, možemo i dublje, oni koji su prisutni u ovom plenumu, a posebno oni koji nisu trebaju da kažu – svaka čast, skidam kapu na planu istrajnosti, ali pre svega realizaciji onog svega što ste učinili. Vi ste bili sputavani, vi i vaše kolege u Vladi Republike Srbije od naših političkih neistomišljenika koji danas nisu ovde u sali, prosto ne raspravljaju o ovim tačkama dnevnog reda, ali zato jesu na ulicama, zato jesu na putovanjima, zato jesu ispred zgrade predsedništva, kao i Skupštine grada Beograda, oni napadaju novinare, napadaju žene, međusobno se raspravljaju, ali ruku na srce imaju jedan plan. Nekoliko poslednjih meseci oni su analizirali šta bi to ponudili građanima, negde bi trebalo da je u njihovu korist, međutim oni su napravili plan u svoju korist, a to je bojkotovanje izbora. Molim vas, to je zaista jedan fin paravan kako bi oni opravdali postizborni rezultat koji je sigurno njihov krah. Sada molim vas, čak i da izađu svi njihovi simpatizeri, čak svi žuti ovog sveta da se ujedine i izađu na izbore da bi podržali taj neki Savez za Srbiju, to neće biti dovoljno da se pobedi politika koju vodi Aleksandar Vučić i koju vodi aktuelna Vlada Republike Srbije, zato što je to isključivo politika koja radi u interesu građana Republike Srbije. Kada to kažem, ja mislim na koridore, mislim autoput kroz Srbiju, mislim na aerodrom, mislim na bolnice, mislim na povećanje zarada, na sve kapitalne stvari koje utiču na kvalitet života u Republici Srbiji, ali takođe mislim i na one male, a to znači atarski put od Orlovata do Botoša, to znači atarski put od Taraša i Elemira do Kumana, to znači put od Zrenjanina, Melenaca do Kikinde, obilaznicu oko Zrenjanina o kojoj su mnogi samo pričali, ispirali usta, danas se ljudi moji ona gradi. I Zrenjanin će dobiti autoput do Beograda. To su stvari koje pokazuju da Vlada Republike Srbije i da politika Aleksandra Vučića ravnomerno razvija Srbiju, a posebno je pohvalno to što se vodi računa o običnom građaninu, o seljaninu u našoj državi. Iz tog razloga, na dan glasanja, ja ću podržati sve predloge zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, ja neću ponavljati ono što su moje kolege već istakle, osim stava, nedvosmisleno jasnog stava SPS, odnosno naše poslaničke grupe da ćemo podržati ovaj set zakona o kojem danas raspravljamo i skrenuti pažnju samo na neke od segmenata jednog od zakona, a to je prevashodno rebalans budžeta. Čini mi se da je dobar šlagvort u političkom smislu reči, a naročito i u onom klasičnom, ekonomskom smislu reči, za diskusiju dao moj kolega i drug Dejan Radenković kada je rekao kako je svojevremeno krenula priča oko bolnih rezova, oko svega onoga što je pratilo finansijsko stanje države i svega onoga kroz šta smo prošli, a to je nesumnjivo jedna vrsta katarze, da bi došli do stanja u kome se danas nalazimo. Zbog čega ovo govorim? Od 2014. godine, pa do danas, smo učinili mnogo, ali to mnogo sigurno ne bi bilo ništa da te 2014. godine nije krenula jedna rigidna, i to potpuno opravdano rigorozna, bolje je upotrebiti taj termin, politika koja se vezuje za početak finansijske konsolidacije, uvođenje poreske discipline, a nakon toga brojnih ušteda koje su dovele do epiloga koji danas imamo, a taj epilog jeste nesmetana mogućnost povećavanja zarada. Ja vas, uvaženi ministre, podržavam i lično kao, po mojoj profesiji, deo jedne grane vlasti, a to je pravosudna vlast, jer je konačno zbog vašeg razumevanja prema situaciji u kojoj se nalaze zaposleni u pravosuđu, ne govorim samo o sudijama i tužiocima, govorim i o onima koji obavljaju značajne poslove u stručnom smislu reči, a to su poslovi koji nisu ni sudijski, ni tužilački, već poslovi koji su operativne prirode, poslovi koji su administrativne prirode, to su nameštenici i državni službenici. Međutim, ono što mi se čini jako bitnim, bez obzira na to što ste omogućili povećavanje zarada u pravosuđu, ja vas, uvaženi ministre, stimulišem da se to i dalje čini, prevashodno iz razloga kako bi se sprečila bilo kakva koruptivna aktivnost u pravosuđu i da budemo potpuno iskreni i otvoreni, građani Srbije su opravdano nezadovoljni sa stanjem u pravosuđu i opravdano od nas očekuju da to stanje popravimo. Vlada Republike Srbije i politika Vlade Republike Srbije je usmerena u tom pravcu da se to stanje što pre popravi i kroz Poglavlje 23 i 24 i da ispunimo sve one zahteve koji su pred nas postavljeni. Međutim, da bi se sprečila korupcija, nesumnjivo je da i tužioci i sudije moraju imati veće plate nego što su sada, jer ako uzmete u obzir nespornu činjenicu, činjenicu koju niko ne može dovesti u sumnju, da je odnos prosečne plate u privredi Republike Srbije u odnosu na platu sudije osnovnog suda veoma mali, da to čak nije ni jedan prema dva, onda je logično da se u tom pravcu mora i dalje delovati tako što će se ove plate povećavati. Ono što je jako važno, jako je važno da se upravo u ovom sistemu spreče velike disproporcije u zaradama kada su u pitanju nosioci pravosudnih funkcija, jer zaista se radi o velikim razlikama između zarada, da ne govorim sudija Ustavnog suda u odnosu na sudije osnovnog suda, sudove republičkog ranga, apelacione sudove itd. U tom pravcu, bez namere da se diskriminišu ili obezvrede sudije Ustavnog suda, mislim da ostale sudije, u svakom slučaju, trebaju imati bolji položaj. Na samom kraju, moram da istaknem jednu činjenicu koja je veoma afirmativna, jer građani Zlatiborskog okruga podržavaju sve ono što je učinjeno za taj kraj. Traže i dalje da se sprovode investicione aktivnosti, da se učini jedna vrsta investicionog preporoda, naročito izgradnjom puta, a građani Užica vas lično mole, uvaženi ministre, da s obzirom da u ovom rebalansu budžeta to nije učinjeno, da grad Užice bude ispoštovan i u pogledu onoga što podrazumeva sprečavanje zagađenja, a to je da se 80 hiljada evra obezbedi za jednu od kotlarnica za grad Užice, za potrebe doma zdravlja, gde je koncentracija zagađenosti ubedljivo najveća. To je u programu uvaženog ministra Trivana, pa vas molim da se u tom pravcu taj investicioni deo ulaganja od strane države i ostvari. Hvala. Podrška SPS-a u svakom slučaju stoji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, koleginice i kolege, evo već je 20 sati i 30 minuta i čuli smo danas dosta toga dobrog. Pre svega, ministre, vaše izlaganje je bilo kvalitetno, obrazlaganje ovog predloga zakona. Većina kolega poslanika, da li je u pitanju opozicija ili pozicija, bili su korektni. Svi imamo suprotstavljena mišljenja, ali, bože moj, zato i jesmo tu. Posebno bih ovde istakao izlaganje predsednice Odbora za finansije i kolega koji su u Odboru za finansije, krajnje kvalitetno i krajnje korektno. Dobro, čuli smo izlaganje malog Perice i kako on razmišlja o rebalansu budžeta, ali, bože moj. Gospodine ministre, ja mislim da ovaj rebalans budžeta, prvi posle 2014. godine je kruna nečega šta se radilo u prethodnom periodu, u pravo u periodu od 2014. do sada. Kruna jednog teškog perioda koji stoji iza nas, perioda štednje, perioda odricanja. Mislim da je došao trenutak da svi oni koji su se odricali, a upravo ovim rebalansom budžeta o tome i govorimo, budu nagrađeni za to, i naši penzioneri i svi oni koji su zaposleni u javnom sektoru. Čućete mnogo primedbi, čućete mnogo zamerki, ali nemojte ništa da vas čudi. Uspešne ljude uvek kritikuju i uspešnim ljudima zavide. I zato me ne čudi sve ono prozivanje našeg predsednika Aleksandra Vučića, jer svi oni, koliko ih ima tamo, pet, šest, 10, u onom SZS ili već u čemu, ni jedan delić onoga što je on uradio od 2012. godine do sada nisu ni pomislili da urade. Tako i vi, vi kao ministar za ovo kratko vreme dajete odlične rezultate. I onda sam se iznenadio zašto vas onaj poznati kuvar Stevo Karapandža napada, dok nisam ukapirao da se ne radi o njemu, nego se radi o nekom čoveku koji je predavač i koji je samo sujetan, a koji iza sebe nema nikakve rezultate. Sada bih se vratio na ono što je bitno i neću biti dug u svom izlaganju. Budžetska kancelarija je sve ono što ste vi u Predlogu zakona dali sažmela i svako ko je hteo da to u skraćenoj verziji pročita, mogao je da sazna da su prihodi planirani od 1.292 milijarde, da je to uvećanje za 3,7%, da je to 46,4 milijarde, da su rashodi planirani za 1.316 milijardi, da je to isto 3,7%, da to iznosi 47 milijardi dinara, kao i da je deficit 23,6 milijardi dinara, odnosno 0,4% BDP, i da iznosi 3,7%, znači, kao i ona dva prethodna podatka. Ovaj rebalans je rezultat dobrog rada, rezultat uspešnog rada, rezultat koji je dala i ova Vlada, predsednik Republike, pa, na kraju krajeva, i ova skupštinska većina. Kratko bih prošao kroz nešto, jedan izveštaj koji nam zamera, koji nas u principu kritikuje a u stvari nam daje do znanja da se dobro radilo i da se kvalitetno radilo. Kada govorimo o budžetskim prihodima za 2019. godinu, kaže se - povoljna makroekonomska kretanja na tržištu rada osnovni su razlog za bolju naplatu poreskih prihoda u 2019. godini, što iznosi preko 10%, a budžetski plan za gotovo 20 milijardi dinara, odnosno porez na dohodak će biti za oko 15 milijardi dinara veći od planiranog. Šta to govori? Govori da smo mnogo više ljudi zaposlili u ovom periodu, da mnogo više građana Republike Srbije radi, da stvara i da ti prihodi ulaze u budžet Republike Srbije. Takođe, prihodi od akciza su premašili budžetski plan pretežno zahvaljujući intenzivnoj potrošnji iz naftinih derivata. I opet se radi o 15 milijardi dinara i opet se radi o znatnom povećanju u odnosu na neki prethodni period i u odnosu na ono što je planirano Predlogom budžeta za 2019. godinu. Opet kaže - prihodi od poreza na dobit pravnih lica realizovani su u većem iznosu i opet je to nekih 8,8 milijardi dinara. Ovde bih pomenuo ono što niko nije pomenuo, da prvi put od kad je osnovano akcionarsko društvo Telekom Srbija a.d. ove godine je Vlada, koja je većinski akcionar, donela odluku da dividenda se ne isplati i da ne bude prihod u budžetu Republike Srbije, kako dividenda Vlade kao najvećeg akcionara tako i svih nas, malih akcionara, koji smo bili nekadašnji radnici PTT sistema ili Telekoma Srbije ili sadašnji radnici i da se ta dividenda, to ostvarenje investira i da Telekom Srbija poboljša svoju bazu i da uloži sve u investiranje. Takođe, neporeski prihodi biće veći od inicijalnih za oko 10 milijardi dinara. Stoga ne stoji ono zapažanje da, znači, to su ona sredstva koja smo stvarno svojim radom i svojim uštedama ostvarili. Onda prelazimo na budžetske rashode. Kaže - budžetski rashodi predviđeni su, i to su većina od naših kolega danas i istakli, za dečiju zaštitu preko pet milijarde dinara, za Moravski koridor, koji je meni posebno drag, predviđeno je sredstava koliko je predviđeno i još je povećano ovim rebalansom budžeta. Ali, kad govorimo o izgradnji auto-puteva, moramo da primetimo da svaki novi auto-put donosi novo zapošljavanje, da i on sam ubira neke nove prihode i da ostvaruje ostatak dohotka. Obzirom da znam da iza mene ima dosta mojih kolega koji bi rekli neku pozitivnu reč, a ovaj rebalans budžeta zaslužuje pozitivnu reč, nažalost, malo smo govorili o ona dva predloga zakona koji su takođe na dnevnom redu, ovde bih završio. U svakom slučaju, u danu za glasanje ću glasati za Predlog rebalansa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima koleginica Mirjana Dragaš. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Poštovani gospodine ministre i gospodo poslanici, Vlada ove vladajuće koalicije od svog početka neprestano se nalazi na ispitu uspešnosti i istrajnosti u borbi da Srbiju kao ekonomiju i kao državu oporavi i postavi na put razvoja i uspeha. Posebno od 2015. godine su pojačani napori i primenjene mere koje u ovom pravcu daju svake godine sve više i bolje rezultate. Neprekidno Srbija je na uzlaznoj ekonomskoj putanji i zato je podignuto poverenje i ugled kod stranih investitora, povećava se zaposlenost i ostvaruje rast zarada. On još nije na onom nivou kako bi mi želeli i kako ovaj narod to zaslužuje, jer je on radan i stručan, ali od čega smo pošli važno je do čega smo došli. Dva strateška cilja važna za državu u ovom vremenu od najmanje rečeno pet godina, su ostvarena. Prvi, ostvarena je ekonomska stabilnost i ekonomsko jačanje. Vratila se stabilnost zemlje i svih njenih ekonomskih tokova, vraćen je ugled i poverenje kod stranih investitora i međunarodni diplomatski ugled suštinski je izmenjen. Od tzv. reći ću pod znacima navoda poražene i ponižene zemlje, koja je samo trebala da sluša strane zahteve i ostvaruje tuđu političku volju i interese, vratili smo se na tron svetske diplomatije. Ojačali smo, vratili samopouzdanje i sada se već otvoreno borimo za svoje interese. Naša diplomatija osnažuje i vraćamo stare prijateljske odnose, uspostavljaju se nova prijateljstva i širi istina o istorijskim događanjima na ovom prostoru i u srpskom narodu. Svojim dometima Srbija je na najboljem putu da se razvije i ostvari kao zemlja koja ima najznačajniji pozitivni uticaj na Balkanu. Ovi dugoročni strateški ciljevi ostvaruju se nizom konkretnih unutrašnjih mera i ciljeva, kao što su: poboljšanje privrednog ambijenta, obezbeđenje visokih stopa privrednog rasta, smanjenje nezaposlenosti, podizanje životnog standarda. Uspešnim vođenjem ekonomske politike i dobrim merama fiskalne konsolidacije koje sprovodi ova Vlada u kontinuitetu, a naročito u prošloj i ovoj godini, stvorili su prostor za ovakav pozitivan rebalans budžeta. Ne događa se baš često da se rebalans budžeta radi pre kraja godine i to u cilju povećanja investicija i socijalnih uslova života i to na osnovu konkretnog i realnog uspeha u radu. Važno je, veoma važno je i povećanje zarada koje se ovim ostvaruje. Šta ovo može da znači? Ove mere podižu životni standard, stimulišu privatnu potrošnju, a sve to, opet, utiče na bolji privredni razvoj, što je i cilj ove Vlade. U ovom periodu data je najveća podrška privrednom rastu. U ovom vremenu Srbija je privukla više stranih investicija nego ceo region Balkana. Njen kreditni rejting je povećan, što je veoma važno. Ovaj trend mora biti nastavljen i to je krucijalni zadatak Vlade u ovom i narednom periodu, jer samo to obezbeđuje veću zaposlenost i veću socijalnu sigurnost. Šta ovde ne sme da ostane? Ne sme da ostane privlačenje novih stranih investitora samo kad su u visini donacija po radnom mestu, ne smeju da ostanu zarade na niskom nivou, jer rad mora da ima svoju cenu, a ne svoju potcenjenost, ne sme da se lako ostane bez posla, ne sme da postoji ekonomska i socijalna nesigurnost, ne sme da se teško živi u siromaštvu, da se produžava radni vek. Kad sve ovo postoji, ljudi, a posebno mladi, se sve više odlučuju da odu iz zemlje tražeći bolji život. Na primer, pomenuću samo nešto što svi znamo. Godine 2020. plan Nemačke je da jako liberalizuje uslove za zapošljavanje stranih radnika. To nas upozorava na poboljšano tržište koje će privući sve one koji su stručni, obrazovani i u mogućnosti da stvore visoke kapitalne vrednosti. To će se više još otvoriti ulaskom našim u EU, kao što se stvorilo i dogodilo u drugim državama koje su ušle u EU pre nas. I više od toga, ovih dana smo, na primer, pak, svedoci otvorenosti tržišta rada, na primer Slovenije, koja je u saradnji sa tržištem rada Srbije na ovom prostoru otvorilo Sajam zapošljavanja koji direktno nudi 4.500, na primer, slobodnih radnih mesta u Sloveniji, i to za: vozače, varioce, električare, radnike u ugostiteljstvu, turizmu, zdravstvu, građevinarstvu, itd. Lako će medicinska sestra sa zarade u Srbiji od 500 evra otići na zaradu od 1.000 evra u neto iznosu. Zato, naš napor ovim rebalansom budžeta jeste značajan korak, ali upravo ono što smatram da je važno, to je nastavak ovakve borbe da se u Srbiji upravo ta mera dobre zarade koja obezbeđuje zadovoljan život u Srbiji mora ostvariti. Svi koji odlaze kažu, inače, da odlaze za boljim životom, boljim uslovima rada i većom zaradom. Takav ekonomski razvoj nam je potreban da ljudi ne žele da odlaze iz Srbije ili ako odu da se opet vrate. Pored značajnog smanjenja stope nezaposlenosti i rasta ukupnog broja zaposlenih važno je da je poboljšana zaposlenost na tržištu rada.
Samo privodite kraju, koleginice.
Sekundu samo. Poboljšan je položaj osetljivih kategorija, posebno mladih i žena i to je, takođe, veliki uspeh. Želim ovom prilikom da kažem da je podrška penzionerima značajna. Još značajnije od ove jednokratne mere je uvođenje u njen sistem, a najviše, između ostalog, u ovom rebalansu budžeta jeste značajne investicije, jer sa otvorenim auto-putevima i koridorima u Srbiji, Srbija je otvorena zemlja. Ona nije više Srbija iz prošlog veka, a to je, otvaranje takvih investicionih radova, najbolji putokaz razvoja stabilnosti i ispravnog rada.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, danas raspravljamo o rebalansu budžeta za ovu godinu. Pomalo neuobičajeno, s obzirom da kažete da je budžet u suficitu, da imate viška novca, da se radi rebalans mesec i po dana pre usvajanja budžeta za narednu godinu. Ali, nama je jasno šta je motiv i zbog čega je, šta je suština, zapravo, ovog rebalansa koja se ogleda, pre svega, kroz Zakon o budžetskom sistemu. Radi se o tome da vi zapravo ovaj budžet donosite u predizborne svrhe. Ovo jeste predizborni budžet, zato što su posledice onoga što je predviđeno ovim budžetom, odnosno, pre svega, Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu je upravo to. Mi smo, gospodine Mali, kada je donošen Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju vama tvrdili da je nedopustivo da vi kao Vlada Republike Srbije preuzimate tu odgovornost i obavezu da određujete povećanje penzija i da to mora da bude, da način povećanja, odnosno usklađivanja penzija mora biti regulisan zakonom. Vi niste hteli ni da čujete za te naše primedbe i posledica toga je da u ovoj godini nema povećanja penzija. To što ćete vi da date po 5.000 dinara penzionerima, još, prosto neverovatno, kako vređate te ljude, pogotovo te stotine hiljada sa malim penzijama kad pričate o tome šta će da uradi, ne znam, ogrev, ne znam slavu, ne znam šta će sve da uradi da za 5.000 dinara. Boga mi, kao da je 5.000 evra. Dakle, stav SRS, i mi ćemo vam ga ponoviti i sada… Da, napomenuli ste, prvo samo ovo da vam kažem, vi ste danas pominjali da će se penzije usklađivati po švajcarskom modelu. Ne znam da li sam ja nešto propustila, ne znam kada su bile izmene zakona i kad je to usvojeno. Vi ceo dan, ministre Mali, govorite da će se od 1. januara primenjivati švajcarski model. Otkud znate, jel vidite da vas ovi vaši bojkotuju, nema ih u sali? Možda neće hteti da glasaju za izmene zakona koje planirate. Onda gledam već, neke novine napisale, kaže – u Skupštini presečeno, švajcarski način, švajcarski model obračuna penzija. Prosto neverovatno. Dakle, narod treba da zna, ne postoji u ovom momentu, danas, ne postoji model kako se penzije usklađuju. Taj model u državi Srbiji ne postoji, da li će postojati videćemo. Kao što prosečna plata u Srbiji nije 500 evra, da li će biti, videćemo. Govorimo o stanju koje je danas. Stanje danas nije ni blizu onoga što vi govorite. Sve je to lepo što vi pokušavate da predstavite od onoga što je dobro, pomaka nekog ima, nije da nema. Gradnja puteva dobra stvar, naravno da jeste. Ali, ja sam kada ste govorili gospodine Mali, u jednom momentu kada ste završili neku od rasprava sa nekim od poslanika, ja sam vas odavde pitala – hajte sad, kada ćete malo o stanju u Srbiji. Znate, možete vi da pričate šta god hoćete i poslanici većine, ali ne možete vi ubediti 105 hiljada penzionera čija je penzija oko deset hiljada dinara da ste vi njima nešto dobro uradili. Niste. Ni tih pet hiljada dinara ih neće spasiti. Čak ako ste se odlučili za tih pet hiljada dinara, zamislite vi koji je to apsurd, najniža penzija u Srbiji je ova koja nije poljoprivredna, 14 hiljada dinara, najviša 132 hiljade dinara. Vi dajete pet hiljada dinara pomoći onom sa 132 i ovom sa 14 hiljada dinara. To je zaista ruganje. Kaže jedna koleginica da je populistička priča i da je potpuno nerealno i da ne bi bilo dobro da su se procentualno povećale penzije, jer bi onda ovaj sa najmanjom penzijom dobio 1.500 dinara povećanje, a ovaj sa najvećom 10.000, 12.000 dinara. To govori danas neko ko će kada budemo usvajali budžet za narednu godinu govoriti suprotno od toga, jer vi kažete, ako je verovati, da ćete za narednu godinu predvideti upravo takav način povećanja penzija. Ako iskreno hoćete da pomognete ovom narodu i da pokažete da Srbija ima tih nekih zarađenih para, onda napravite potpunu rekonstrukciju penzionog sistema. Gospodine ministre, najniža penzija i najniža plata ne može biti manja od 37.000 dinara. Vaša statistika je rekla da je to minimalna cena potrošačke korpe. Kako može živeti neko, neka porodica ako nema novca za tu minimalnu cenu potrošačke korpe. Vi ste prošle godine pričali kako ste dostigli magičnu cifru od 27.000 hiljada, jer je za prošlu, odnosno za ovu godinu minimalna zarada bila 27.022 dinara, a ove godine ste, opet kažete, preskočili magičnu cifru od 30.000 jer će sada minimalac biti 30.022 dinara. Ne znam kakvo je to preskakanje prepona, kakve su to magične cifre. Dakle, postoji ta magična cifra koja mora biti u vrednosti od 37.000 dinara koliko je minimalna potrošačka korpa. Nijedna penzija u Srbiji ne sme biti manja od 37.000 dinara, jer svako ko ima manju penziju ne može da preživi. Penzioneri su na prosjačkom štapu. Gospodine Siniša Mali, najniža penzija je sedam i po puta manja od najviše. To je strašno. To je strašno, povećavajte najniže penzije. Uradite da najniža penzija bude 37.000 dinara. Sve ostale penzije treba da dobijaju manji procenat da bi na kraju najveća penzija u odnosu na najnižu bila možda tri puta, ne više od toga. A ne ovo što danas imam, što je zaista strašno. Prosečna penzija je 23.335 dinara. Prosečna penzija se izračunava i na osnovu ove od 132.000 dinara, gospodine ministre. Dakle, te priče o tim prosecima kao što pričate da će prosečna plata biti 500 evra, ali kažem, kada bude, najpre skočite pa recite hop. Ali, kad bude i ako bude tih 500 evra, ko ima tu zaradu. Pola miliona ljudi u Srbiji radi za minimalac. Prosečna plata se izračunava na osnovu raznih parametara, pa i na osnovu, recimo, zarada javnih izvršitelja, koji mesečno zarade više od 100.000 evra. I njihova plata ide u ovaj prosek. Razgovarala sam ovih dana sa zaista odličnim ekonomistima, i priznatim, ali ne želim da im ovde zloupotrebljavam ime, ovako su mi rekli gospodine ministre – kažite ministru Siniši Malom, neka nam omogući sve podatke koje mi tražimo, a ne da nam se daje na kašičicu i ono što hoće država da da, neka nam daju sve podatke pa ćemo mi pravom naučnom metodologijom izračunati prosečnu platu i prosečnu penziju, i procenat nezaposlenosti. Kažu, verujte iznenađenje bi bilo neverovatno, zato što pravi podaci, kada bi se na osnovu pravih podataka ovo izračunalo ne bi bilo ni blizu onoga što država pokušava da nam predstavi. Kad je u pitanju povećanje plata u javnom sektoru, već dva puta su te plate povećavane, vi nama nijednom niste objasnili koji su kriterijumi vas opredelili da se nekom plata poveća pet, nekom sedam, nekom devet, nekom 15%. To ste radili već dva puta, krajnje je vreme, ili da izađete sa konkretnim pokazateljima, jer, evo, mi smo u amandmanu predložili da svima bude 10% povećana plata. Onda smo posle razmišljali kud ne napisa smo 12% koliko ste povećali putarinu. Iste kriterijum koje ste imali da utvrdite da povećate putarinu za 12% isto to uradite i za povećanje plate. I, zašto smo rekli da je ovo predizborni rebalans? Vi opet u Zakonu o budžetskom sistemu, u izmenama i dopunama, gospodine ministre, niste predvideli da se skida zabrana zapošljavanja u javnom sektoru. Šta to znači u realnom životu? Znači, nastavlja da funkcioniše Srbija na određeno vreme. Znači, u izbornoj kampanje će se angažovati svi koji rade na određeno vreme uz obećanje da će čim prođu izbori biti zaposleni na neodređeno vreme i svi će kao i na prošlim izborima morati da donesu slikan glasački listić i još određen broj glasačkih listića i koliko im bude naloženo da moraju da donesu. Dakle, verujte nemate sa čim da se hvalite, ni kroz ovaj rebalans, ni ne generalno kroz sve to. Kad ovo kažem, mislim pre svega na svakodnevni život naroda, ljudi u Srbiji. Nećemo da kažemo da ne gradite puteve. Gradite, pozdravljamo, ali da narod živi bolje, ministre, ne živi, poskupeo je hleb, poskupelo je svinjsko meso, poskupelo je juneće meso, malo je već poskupela struja, gorivo, poskupele su cigarete, poskupela su alkoholna pića. Svašta je poskupelo, verujte i ovo koliko ste vi predvideli povećanje, teško da će moći nešto promeniti u strukturi potrošnje, jer otprilike sve ono što se do sada kupovalo za ove pare bez ovog povećanja, to isto, a možda i malo više će se kupovati kada to povećanje dođe na red zato što zaista nije stanje ni sjajno ni bajno. U Srbiji se u materijalnom smislu jako loše živi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tanja Tomašević Damjanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije predviđeno je da se do kraja godine potroši sav višak sredstava koji je tokom 2019. godine ostvaren u budžetu. U državnoj kasi i na kraju avgusta imali smo suficit od 46,4 milijardi dinara više nego što je planirano. Treći godinu za redom imamo suficit u budžetu i nijedne godine do sada nismo imali rebalans. Ovo je sada tzv. pozitivni rebalans budžeta kako bi građanima mogle da se isplate uvećane plate. Najveće povećanje zarada očekuje zaposlene u zdravstvu, medicinskim sestrama plate će biti veće 15%, lekarima 10%, 10% povećanje osetiće zaposleni u sektorima nauke i kulture, 9% povećanje će imati zaposleni u prosveti, sudije i tužioci, kao i zaposleni u sudovima i tužilaštvima, ustanovama socijalne zaštite i pripadnici službi bezbednosti, bezbednosnih snaga. Osam posto povećanje dobiće zaposleni u državnoj upravi. Ovim rebalansom budžeta ova Vlada i ova vlast žele da nešto vrate građanima Republike Srbije. U ovom se izgleda koliko je ova vlast i ova Vlada drugačija i koliko se odgovorno ponaša prema budžetu. Naravno sve ovo ne bi bilo moguće bez discipline koju je Vlada zadržala i bez svakako boljih rezultata privrede, samim tim i prihoda za budžet Republike Srbije, a što je rezultat teških mera fiskalne konsolidacije koje su pokrenute 2014. godine kada je predsednik Vlade bio Aleksandar Vučić. Rebalansom budžeta obezbediće se dodatnih 16,8 milijardi za infrastrukturne projekte, a ulaganja države u infrastrukturu dovode sve veći broj investitora u našu zemlju, što za naše građane znači više radnih mesta. Privredni rast udružen sa povoljnim investicionim ambijentom, novootvoreni i prošireni proizvodni kapaciteti i mere aktivne politike zapošljavanja i samozapošljavanja uticali su pozitivno na tržište radne snage koja od 2014. godine beleži smanjivanje stope nezaposlenosti. Ovim rebalansom su takođe obezbeđena sredstva za rešavanje problema građana koji su zaduženi u švajcarskim francima, kao i dodatna sredstva za naplatu štete elementarnih nepogoda za obnovu objekata javne namene. Ovaj rebalans pokazuje da se prilikom njegove izrade Vlada rukovodila interesima građana, javnim interesom vodeći računa da na ni na koji način ne bude ugrožena fiskalna stabilnost. Danas se plate i penzije razlikuju od nekog prethodnog perioda, perioda vladavine DS, povećavaju na zdravim osnovama i javni dug se ne povećava. U tome se vidi uspeh jedne vlasti, ali predstavnicima bivšeg režima i to smeta. Smeta im sve što je dobro za Srbiju. Srpskoj naprednoj strancu, predsedniku Republike Srbije Aleksandru Vučiću i ovoj Vladi građani su uvek na prvom mestu i u fokusu svih aktivnosti koje se sprovode. Ove zakone donosimo radi dobrobiti građana Republike Srbije i poslanička grupa SNS će ih u danu za glasanje sa zadovoljstvom podržati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine ministre, kada je usvajan budžet za ovu tekuću 2019. godinu, mi smo vam rekli da ste taj budžet usvojili sa kompromitujućim pojedinim ministrima u Vladi koji su trebali kao kofer da lete, a evo dočekasmo i rebalans budžeta sa tim istim ministrima koji bahato troše novac građana Republike Srbije. Srpska radikalna stranka je nizom konferencija za novinare našim javnim istupanjima, naročito sa Skupštinske govornice isticala da novac za projekte koje zagovaraju, pre svega Zorana Mihajlović i drugi ministri u Vladi su pare građana Srbije koji oni teškom mukom, mnogi od njih izdvajaju kroz plaćanje poreza i svega onoga što ide u državnu kasu. I, sad ste vi danas ovde došli sa ovim rebalansom budžeta da pokušate da kod građana Srbije, naročito kod penzionera sa ovom jednokratnom pomoći od 5.000 dinara i rastom plata zaposlenih u pojedinim sektorima širite optimizam. Da bi neko bio optimista u Srbiji mora da bude svestan toga kolika su njegova primanja, a kolike su cene i šta on može da uradi sa svojom platom. Malopre je rekla koleginica da je potrošačka korpa 37.000 dinara, i u skladu sa tim minimalac koji planirate da povećate treba da bude toliki, ali ne zaboravite to je prosečna potrošačka korpa. U Novom Sadu je, recimo, jel tako gospodine Mirčiću, skoro 40.000 dinara, i u Beogradu je preko 40.000 hiljada i u mnogim drugim gradovima. Onda, vi hoćete da zamažete oči građanima Srbije fantastičnim rezultatima koje ste postigli praveći paralelu šta su radili ovi žuti lopovi pre vas. Gospodine Mali, kada ste vi pred onima koji vas prate, a to su MMF pre svega, i druge finansijske institucije rekli da će u narednih pet godina BDP u Srbiji da ima rast u periodu od 2019. do 2023. godine, i kontinuirano da beleži visoke stope rasta pa da će čak ukupno kumulativno da se poveća za 21,7%. To stvarno zvuči neverovatno u situaciji u kojoj imate tako jak uvoznički lobi, ogromne investicije, preko tri milijarde evra do sada za strane kompanije koje su profitabilne u smislu da oni proizvode proizvode koji ne zahtevaju visoku tehnologiju, a Srbija, zamislite taj paradoks usvaja pre mesec dana Zakon o naučnim istraživanjima o patentima o visokom tehnološkom razvoju, a vi u Srbiju dovodite kompanije koje isto tako mogu da se pokupe brzo i da odu, koje traže nisko kvalifikovanu radnu snagu koju minimalno i bedno plaćaju za isti posao koji se u tim kompanijama višestruko plaća u inostranstvu gde je njihovo sedište. To je jedan aspekt. Drugi aspekt je taj, kako se niste gospodine Mali, vi i Aleksandar Vučić i drugi ministri iz Vlade i premijer zapitali zašto domaći investitori ne žele toliko, odnosno preduzetnici i vlasnici kompanija da ulažu u Srbiju? Njihova ulaganja su u BDP ukupno 7 do 8%, a u Srbiji sa takvom strukturom kapitala preduzetnici i oni koji imaju kapital treba da ulažu 18% u ovom trenutku. Oni imaju strah. Lako je vama. Vi ovim strancima obećate, evo vam subvencije. Prosek je šest hiljada evra za svako radno mesto pa do deset hiljada. Raznim drugim dajete olakšice, kao što ste „Fijatu“ dali u nedogled, preko milijardu i 500 miliona evra, a domaći preduzetnici i privrednici moraju da razmisle dobro. Oni imaju veliki teret na svojim plećima jer oni znaju da nezaposlenost nije takva kakve je vi prikazujete. Rekao je kolega Mirčić, prijave se na jedan dan kao zaposleni, a posle toga šta je sa tim ljudima, ali još je drugo empirijsko istraživanje. Preko 300.000 najmanje građana Srbije nije na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje. Ti ljudi za vas ne postoje. Oni nemaju posao. Što nisu? Dolazim iz grada gde ima na hiljade takvih ljudi, koji su ostali bez posla u pljačkaškoj Dinkićevoj, Vlahovićevoj, mafijaša Đinđića i ostalih u privatizaciji. Oni više nemaju volje da se prijavljuju na biro rada, kako se to kolokvijalno kaže. Kaže – šta ću ja tamo? Ko će mene u tim godinama da pozove za bilo koji posao? Moja fabrika je propala. Oni koji su došli biraju mlađe da rade i to na određeno vreme i to u tri smene, a za veoma male plate. Nemojte onda, molim vas, da na takav način nešto što je pokazatelj da je drugačije, i napravile ste pomake u odnosu na ove prethodnike da prikazujete kao fatamorganu i da teče med i mleko i da je to nešto idealno. Pošto je ograničeno vreme za ovu raspravu, a imaćemo i amandmane, pored ovoga zašto je bojazan kod naših domaćih, eto tako da ih nazovem, industrijalaca, je i drugi aspekt. Oni Srbiju vide kao zemlju gde je temeljna socijalna nesigurnost, i to je tačno. Ne možete da kažete za ove ljude koji rade u ovim kompanijama stranim, koji su dobili ovde izuzetne subvencije da su sigurni i da su stabilni. Evo ja, u zgradi u kojoj stanujem imam bračne parove, oni imaju i po dvoje i troje dece. Jedna porodica je takva da dvoje njih radi u Milanovićevom, sada „Simensu“, njegovoj. Ne smeju ljudi da uzimaju kredite, ne smeju da se zadužuju. Oni koji rade u „Fijatu“, ne pada im napamet, jer oni ne mogu ni da kupe stan, ni auto, ni nešto da pruže sigurnije svojoj deci. Oni ne znaju kada će da dobiju otkaz, jer već imaju iskustvo onih koji su pre dve godine otpušteni, jer su oni rekli da je to višak radne snage. Strukturne promene budžeta su bile potrebne, gospodine Mali, da sve ono na šta vam ukazujemo i ne samo vama, nego od 2016. godine, ovde u parlamentu da je nepotrebno da se finansira, preusmerite tamo gde su najpotrebnija davanja. Normalno je da ćete da dođete sada ovde kad je stvoren ovaj ovakav višak. Vi ste danas rekli kolegi Mirčiću – da, to je sve od poreza, povećan je PDV. Nemojte da pričate jer tu ima i poreza za koncesije, za aerodrom „Nikola Tesla“ i drugih jednokratnih naknada koje ste ubrali u budžet, a koje sada na ovakav način… (Predsedavajući: Privodite kraju.) Evo, završavam, kolega Arsiću. Na kraju, imaćemo amandmane, a i ove druge finansijske zakone gde ćemo moći da svemu o tome govorimo argumentovano. Dakle, narod u Srbiji ne živi dobro. Mnogo, mnogo godina treba da prođe, a pre svega da se podigne naš domaći industrijski sektor, poljoprivreda, mnogo veća ulaganja u turizam, u sve ono što može da vrati na uloženi jedan dinar tri puta da bi narod imao bolje plate i bolji život.
Reč ima narodni poslanik Studenka Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani građani Srbije, današnji rebalans budžeta je jasan i nedvosmislen dokaz rasta i razvoja naše zemlje. Ovo je prvi rebalans koji radimo zbog suficita, odnosno viška para u budžetu. Viška para ima 46,6 milijardi dinara. Ova fiskalna relaksacija je upravo ono za šta smo radili unazad nekoliko godina. Da se razumemo, mi trošenjem ovog viška novca ne remetimo, niti dovodimo u pitanje finansijsku stabilnost. Finansije ostaju stabilne, a višak novca ulažemo u javnu i investicionu potrošnju, što praktično znači povećavamo zarade u javnom sektoru od 8% do 15%, isplatićemo penzionerima po 5.000 pomoći, pomoći ćemo zaduženim građanima u švajcarskim francima, gradićemo put Pojate – Preljina i ono što je vrlo važno za Srbiju koja je, moram da napomenem, vojno neutralna, zato i ulažemo u našu vojsku i našu policiju. Znate, za neke generacije među kojima je i moja generacija, ovo jeste istorijski uspeh. Ova zemlja je u krizi najmanje 40 godina unazad i skoro ceo svoj život smo proveli u ekonomski urušenoj Srbiji i imamo pravo da kao građani ove zemlje saznamo šta znači ekonomska stabilnost države u kojoj živimo. Evo, došao je i taj dan. Iako je po mišljenju Fiskalnog saveta ovaj višak novca mogao biti produktivniji utrošen, oni pod tim smatraju da bude uložen u nešto što bi se državi kasnije vratilo, umesto povećanje zarada, ja smatram da je upravo na najbolji mogući način raspodeljen, jer se mora napraviti mali predah, da tako kažem, u ovoj borbi u kojoj učestvuju svi građani Srbije. Potrebno je da oporavak Srbije kao građani osetimo kroz povećanje sopstvenih budžeta. Država Srbija beleži povećanje javnih prihoda, a da pri tom nije povećavala poreske obaveze, beleži rapidno smanjenje javnog duga, privredni rast, prepolovljenu nezaposlenost koja nikada nije bila niža i iznosi 10% i beleži stabilnu inflaciju. Da ne zaboravimo permanentan priliv stranih, direktnih investicija, po čemu je Srbija na prvom mestu u Evropi. Ova zemlja se otvara. Stvorila je uslove i mogućnosti za kvalitetno poslovanje, za zapošljavanje. Najviše je poboljšan položaj kod populacije mladih i žena koji su najosetljivija kategorija pri zapošljavanju. Najveći izvoz je u IT sektoru. Beleži porast od čak 30%, a to su mladi ljudi koji su zadržani u Srbiji i žive i rade od svog znanja u sopstvenoj zemlji. Takođe, raste i obim spoljnotrgovinske razmene. Neko će reći povećan je uvoz, ali neće reći da se uvoze mašine i oprema, koja su direktna posledica novih investicija i da će te iste firme povećati izvoz u narednom periodu. Takođe vam neće reći da se uvoze automobili i energenti, što je ništa drugo do povećanje životnog standarda naših građana. Još jedna negativan doprinos kretanju ukupne industrije dala je prehrambena industrija usled prohibicionih mera Prištine, ali se zato oporavlja prerađivačka delatnost, a izvesno je i da će poljoprivredna proizvodnja dostići izrazito visok nivo generisane bruto dodate vrednosti, iako je zbog vremenskih nepogoda bio očekivan blago negativan uticaj. Niz ekonomskih mera koje je preduzela ova Vlada će tek dati rezultate. Ja zbog vremena neću stići da ih sve pomenem, ali po meni najbolja stvar koju je Aleksandar Vučić svojom politikom uspeo da reši vezana je za kredite iz prošlosti. Skupe kredite koje su neodgovorne vlasti podizali zamenio je pet puta jeftinijim kreditima, što znači kamatu od 7,25%, zamenio je kamatom od 1,61% i to je istorijski minimum po kome se Srbija zadužuje. Zatim, poresko rasterećenje rada stvara povoljni privredni ambijent određenim promenama kod poreza na dobit i kroz jedinstveno zakonsko uređenje ovih prihoda. Takođe, ukidanjem doprinosa za nezaposlenost na teret poslodavca, smanjuje se poresko opterećenje neto plate na 63% na 62%, što je ukupna ušteda za privredu za oko 11,9 milijardi dinara. Zatim, smanjenje parafiskalnih nameta ukidanjem pojedinih naknada, promenjen metod obračuna amortizacije, a tu su i stimulativne mere za inovativne delatnosti koje su vrlo poželjne kao novi izvor rasta. Sve to će pojačati privredni rast, uticaće jednim delom i na smanjenje sive ekonomije, a posebno će doprineti jačanju privatnog sektora. Kao krajnji korisnici svih ovih benefita su građani Srbije čiji će životni standard rasti iz godine u godinu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre, kolege i koleginice, danas diskutujemo o rebalansu budžeta. Znamo da su najteže mere iza nas. Odgovornom ekonomskom politikom i merama fiskalne konsolidacije došli smo do toga da povećavamo penzije i plate, smanjen je javni dug. O inflaciji više ne govorimo, nije tema zato što je ona sada 1,5%. Dinar jača i umesto deficita i dugova, razmišljamo o unapređenju života naših građana. Nećemo zaboraviti kako je bilo. Težak je bio put od 2013. godine. Moramo da znamo gde smo sada i gde ćemo biti. Danas raspravljamo o prihodima, o suficitu, kako da potrošimo. Isplanirali smo i potrošićemo novac sa građanima Srbije. Rebalansom budžeta predviđeno je da do kraja godine potrošimo sav višak sredstava koji je tokom 2019. godine ostvaren u budžetu. Rebalansom planiramo da najviši deo novca uložimo, naravno, u kapitalne investicije. Daćemo i penzionerima tu jednokratnu pomoć od 5.000 dinara, vratićemo kredite, pomoći ćemo našim građanima, kojih ima oko 18.000, koji su podigli kredite u švajcarskim francima. Uložićemo u vojsku i policiju i, kao što sam i rekla, za investiranje u putnu infrastrukturu. Najbitnije je navesti Pojate-Preljina autoput, izgradnja tog autoputa. Naravno da ćemo povećati i plate u proseku od 8% do 15%. Danas kada povećavamo standard, kao što sam rekla, želimo da građani bolje i kvalitetnije žive. Danas dok pričamo i diskutujemo ponosna sam što sam poslanica SNS. Uvaženi ministre, vas, Vladu Republike Srbije, a i samog našeg predsednika Aleksandra Vučića su kritikovali. Prosto, ovih dana smo čuli diskusije o samom rebalansu budžeta, o tome, o kritikama, ali ste im odgovarali i uvek ćete odgovarati uspehom i rezultatima. Postoji jedna narodna poslovica – sve će vam se oprostiti, samo uspeh neće. U danu za glasanje naravno da ću glasati za sve predloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, rebalansom budžeta je predviđeno da se do kraja godine potroši višak sredstava koji je tokom 2019. godine ostvaren u budžetu od 46,6 milijardi dinara. Da, sada imamo suficit u budžetu treću godinu za redom, dok smo pre svega nekoliko godina bili na ivici propasti, zbog čega smo bili prinuđeni da sprovodimo teške mere štednje. Ipak, odgovorno vođenje fiskalne politike u prethodnom periodu rezultiralo je stvaranjem fiskalnog prostora koji je upotrebljen za povećanje plata, finansiranje infrastrukturnih i kapitalnih projekata. Kao obezbeđenje nedostajućih sredstava po određenim kategorijama rashoda predviđeno je obezbeđenje dodatnih sredstava za rashode za zaposlene zbog uvećanja osnovice, počevši od plate za novembar, isplata naknada u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodicama sa decom, kao i smanjenje rashoda i izdataka za koje je ocenjeno da se do kraja godine neće izvršiti u planiranom iznosu. Povećan je i deo sredstava za konverziju dela duga građana za stambene kredite uzete u švajcarskim francima. Takođe, povećan je iznos sredstava za rashode po osnovu otplata kamata na domaće kredite i po aktivnim garancijama. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture - povećana su sredstva za izgradnju punktne infrastrukture i to za realizaciju projekta izgradnje autoputa deonice Obrenovac-Ljig. Za izgradnju autoputa deonice Pojate-Preljina i autoputa Beograd-Sarajevo intenzivno se ulaže u putnu i železničku infrastrukturu, kako bi se privukli novi investitori, a i da bi se postojećim investitorima obezbedili bolji uslovi za rad. Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja - povećan iznos novca za naučno-istraživačke delatnosti, dok su u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja obezbeđena dodatna sredstva za isplatu naknada u skladu sa Zakonom o finansijskog podršci porodicama sa decom. Srbija danas ima finansijsku i fiskalnu stabilnost jer se vodi računa o svakom dinaru. Povećavaju se investicije i unapređuje poslovno okruženje. Promena ekonomske politike rezultirala je smanjenjem javnog duga na šta smo veoma ponosni. Godine 2014. imali smo javni dug veći od 70% BDP, dok je na kraju jula ove godine iznosio 51,9% i to je veliki uspeh. Mi naše obaveze ispunjavamo na vreme i ne želimo da budućim generacijama ostavimo skupe kredite i ogromnu zaduženost. Zato sada možemo da znatno uvećavamo plate i penzije i da planiramo javna ulaganja. Zahvaljujući reformama javnih finansija promenjeno je lice Srbije, promenjen je njen ugled u svetu, kreditni rejting, mesto na Duing biznis listi Svetske banke. Nezaposlenost u Srbiji sada iznosi 10,3%, dok je 2013. godine bila veća od 25%. Otvoreno je preko 150 novih fabrika i ide se ka tome da se stvori što bolje poslovno okruženje kako bi se privukle nove strane investicije i obezbedilo još novih radnih mesta. Predložene su i mere koje se odnose na zapošljavanje nezaposlenih lica uz oslobađanje plaćanja 70% poreza na zarade za PIO u 2020. godini za ove firme. Predsednik Vučić je predstavio investicioni plan gde će biti izdvojeno preko 12 milijardi evra u komunalnu, saobraćajnu, energetsku, digitalnu infrastrukturu, u podsticanje nataliteta, u izgradnju stanova za mlade, u turizam. Podizanje ekonomske snage zemlje, stabilnost i jačanje domaće valute su rezultat izrazito hrabrih poteza predsednika Vučića i Vlade sa ciljem spašavanja Srbije i stanja u kome je bila, a bila je pred bankrotstvom. Danonoćno zalaganje, predani rad, disciplina i štednja doveli su do okreta i ozdravljenja srpske ekonomije, a postavljanjem stabilne monetarne osnove omogućen je rast i razvoj. Dokazali smo da možemo spasiti državu od propasti. Na nama je da održimo teško stečenu finansijsku stabilnost i pronađemo nove izvore rasta celokupne privrede. Verujem u viziju koju ima predsednik Vučić jer je do sada dala izvanredne rezultate i vidim da je to jedini put da na zdrav način obezbedimo bolji životni standard naših građana. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vera Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući Arsiću, koleginice ministra Malog, moje kolege poslanici, građani Srbije, privredna aktivnost u 2019. godini ostaje na putanji rasta koja je započeta početkom 2015. godine. Time je drugi kvartal tekuće godine bio osamnaesti uzastopni kvartal u kome privredna aktivnost beleži realni među godišnji rast. Kumulativno povećanje BDP u ovom periodu iznosilo je preko 13%. Odgovorno vođenje fiskalne politike u prethodnom periodu rezultiralo je stvaranjem fiskalnog prostora koji je upotrebljen za povećanje plata, finansiranje infrastrukturnih kapitalnih projekata, kao i obezbeđenje nedostajućih sredstava po određenim kategorijama rashoda. Ovim rebalansom predviđeno je smanjenje rashoda i izdataka za koje je ocenjeno da se do kraja godine neće izvršiti u planiranom iznosu, kao i obezbeđenje dodatnih sredstava za rashode za zaposlene zbog uvećanja osnovice, počev od plate za novembar, izdatke za gradnju putne infrastrukture, isplatu naknade u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodici sa decom i druge rashode. Najznačajnije promene sprovedene su kada je reč o sudovima i tužilaštvu jer je za njih opredeljeno više novca za redovan rad. Povećan je i deo sredstava za konverziju dela duga građana za stambene kredite uzete u švajcarskim francima na osnovu Zakona o konverziji stambenih kredita indeksiranih u švajcarskim francima. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture - povećana su sredstva za izgradnju putne infrastrukture i to za realizaciju projekta izgradnje puta E763, deonica Obrenovac-Ljig, za izgradnju autoputa E761, deonica Pojate-Preljina. Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja povećan je iznos para koje će moći da daje za naučno-istraživačke delatnosti, dok su Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja obezbeđena dodatna sredstva za isplatu naknada u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodici sa decom. Pozitivan rebalans budžeta uticao je na to da povećanje plata u javnom sektoru bude već u novembru, a ne početkom 2020. godine. To se uklapa u sve zacrtane kriterijume MMF. Kada kažete „rebalans“, kod nas to ima negativnu konotaciju zato što je rebalans u prošlosti uvek bio način da država deficit budžeta koji je napravila za potrošnju preko mere i plana, ovo je prvi pozitivni rebalans u Srbiji zato što smo povećali prihode koji su veći od očekivanih. Rebalansom budžeta Vlada želi da te uvećane prihode raspodelimo i da na neki način vratimo građanima kroz povećanje plata podršku penzionerima u skladu sa prioritetima, za bolji životni standard i kroz dodatno ulaganje u infrastrukturu. Na kraju avgusta smo imali suficit od 46,4 milijarde dinara, što je za 60 milijardi bolje od očekivanog. U julu mesecu ove godine stopa privrednog rasta je iznosila 4,4, stopa nezaposlenosti na kraju drugog kvartala ove godine bila je 10,3 i više je nego prepolovljena u odnosu na 2013. godinu kada je iznosila 25,9%. Takođe, kao rezultat niskih inflatornih pritisaka, inflacija se od početka godine nalazi na niskom nivou i to za period januar-jul, iznosi samo 2,2%. Podsetiću vas da je inflacija u 2011. godini, dakle ne pre 15 i 20 godina, nego pre samo sedam godina iznosila čak 11%. Takođe, u toku prošle godine privukli smo 3,5 milijardi evra stranih direktnih investicija, što je više nego sve zemlje u regionu zajedno. Kada je reč o javnom dugu, on se kontinuirano smanjuje i na kraju avgusta meseca iznosio je 51,9 BDP. Podsetiću vas i u ovom slučaju da je pre samo par godina javni dug iznosio preko 70% BDP, a da je sada zahvaljujući dobrim fiskalnim rezultatima na nivou oko 50%. Takođe, troškovi zaduživanja, troškovi našeg javnog duga su niži. Prosečna ponderisana kamatna stopa na ukupan portfil od duga je danas 3,4%. Godine 2016. je bilo 4,5. To dovoljno govori o tome da smo vratili poverenje u našu zemlju i to samo za par godina koliko je trajao proces fiskalne konsolidacije. Strane direktne investicije su u prvih sedam meseci ove godine dostigle 2,3 milijarde evra, što je čak za 43% više nego u istom periodu prošle godine. Direktno iz budžeta će biti dodatno izdvojeno 120 miliona evra za Moravski koridor zahvaljujući povećanim budžetskim prihodima koji su nadmašili plan za 60 milijardi dinara. Premijerka Ana Brnabić je na konferenciji za novinare, koja je održana 16. septembra 2019. godine, posvećenoj prvom pozitivnom rebalansu budžeta Srbije precizirala da će deo većih budžetskih prihoda u iznosu od 16,8 milijardi dinara biti usmeren na infrastrukturne objekte Moravski koridor. Pitanje plata i penzija, mislim da je u ovom trenutku od velikog značaja za sve nas da upravo ovaj suficit koji imamo već četvrtu godinu uzastopce podelimo sa građanima Srbije, odnosno te rezultate koje Ministarstvo finansija i koje Vlada Republike Srbije u saradnji sa predsednikom države posle teških ekonomskim reformi sprovela, te rezultate koje sada imamo smatramo samo za potrebno i podržavamo da zaista treba podeliti sa građanima. Takođe koristim ovu priliku da pohvalim vaš rad gospodine Mali posebno, kao i rad Vlade Republike Srbije čiji je proizvod sve što sam malopre navela. Sve to što se danas radi to moram da naglasim ne bi bilo moguće bez teških mera fiskalne konsolidacije koje su 2014. godine pokrenute kada je premijer bio Aleksandar Vučić. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicom, koleginice i kolege narodni poslanici, danas govorimo o rebalansu budžeta za 2019. godinu zato što je situacija u državnoj kasi takva da ima para tj. da postoji suficit u budžetu. Dakle, rebalans se vrši zbog viška prihoda. U prvih osam meseci 2019. godine suficit iznosi 46,6 milijardi dinara tako da ovaj pozitivni rebalans budžeta omogućiće kako povećanje plata i penzija, jel želimo podići kvalitet života i standard života naših građana, želimo i da ulažemo u infrastrukturu naše zemlje, u kapitalne investicije, u puteve, železnice itd. Sve ovo danas svi to dobro znamo ne bi bilo moguće da predsednik države gospodin Aleksandar Vučić nije započeo teške i nepopularne mere fiskalne konsolidacije. Započeo je veoma ozbiljan i hrabar proces oporavka države Srbije koji pre njega niko nije učinio, jer su prethodnici iz žutog preduzeća bili zaokupljeni samo sobom i svojim sopstvenim interesima i ostvarivanju ličnog profita na grbači naroda. Pozitivan rebalans budžeta je rezultat tih teških mera koje sam rekla započeo i sproveo predsednik države Aleksandar Vučić i Vlada kako bi zemlju izvukli iz ponora i bankrota. Naravno, nastavićemo tako i nadalje još jačim tempom. Naše javne finansije danas su stabilne i ovaj rebalans budžeta je upravo rezultat svega toga. Reći ću samo par informacija o rebalansu budžeta za 2019. godinu za razdeo Ministarstva zdravlja. Budžet Ministarstva zdravlja za 2019. godinu iznosio je 19.682.176.000 dinara, a nakon rebalansa iznosi 18.842.036.000 dinara i smanjen je za 840.140.000 dinara što znači da je u pitanju ušteda u ovom iznosu. Prilikom rebalansa budžeta izvršena je preraspodela sredstava imajući u vidu raspoložive aproprijacije. Izvršena su povećanja u okviru Programa 1801 što podrazumeva uređenje i nadzor u oblasti zdravstva, zatim u okviru Programa 1803 razvoj kvaliteta i dostupnosti zdravstvene zaštite za sledeće programske aktivnosti. Zdravstvena zaštita lica na izdržavanju kazne zatvora i pružanje hitne medicinske pomoći osobama nepoznatog prebivališta i drugim licima koja ovo pravo ne ostvaruju na drugi način u iznosu od 50 miliona dinara, tako da sada iznosi 230 miliona dinara, pre rebalansa iznosila je 180 miliona dinara. Zatim izvršavanje mera bezbednosti obaveznog psihijatrijskog lečenja i čuvanja u zdravstvenoj ustanovi, obaveznog lečenja alkoholičara i zavisnika od droga u iznosu od 80 miliona dinara, tako da sada iznose 280 miliona dinara, pre rebalansa iznosila je 200 miliona dinara. U okviru Programa 1808 podrška ostvarivanju prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja povećana je programska aktivnost, zdravstvena zaštita osiguranih lica obolelih od retkih bolesti u iznosu od 150 miliona dinara, tako da sada iznose 2.150.000.000, pre rebalansa iznosila je dve milijarde dinara. Navedene pozicije su povećane radi obezbeđenja veće dostupnosti zdravstvene zaštite kategorijama lica za čije se lečenje u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti sredstva obezbeđuju u budžetu Republike Srbije. Takođe u cilju postizanja ušteda i racionalnog trošenja budžetskih sredstava izvršena su i određena smanjivanja na pojedinim pozicijama, ja ću pomenuti samo jednu od njih npr. IPA 2013 Progres koji je pre rebalansa iznosio 162.452.428 dinara, smanjen je za 48.381.000 dinara tako da iznosi sada 114.071.428 dinara, a u pitanju je izgradnja bolnice u Vranju, koja je završena, pri čemu su sve obaveze izvršene. Na kraju, takođe, predloženim zakonom su od 1. januara 2019. godine predviđene veće plate u zdravstvu, i to 15% za srednji medicinski kadar, za medicinske sestre i medicinske tehničare, 10% za lekare i saradnike i 8% za nemedicinski kadar u zdravstvu. Na taj način mi želimo i naše zdravstvene radnike da materijalno ojačamo, naravno, sve u skladu sa realnim mogućnostima države, odnosno bez dodatog zaduživanja i dovođenja u opasnost fiskalnog sistema naše zemlje. U danu za glasanje SNS će podržati ove predloge zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Tijana Davidovac.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre sa saradnicom, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, rebalansom budžeta predviđeno je da se do kraja godine potroši višak sredstava koji je tokom 2019. godine ostvaren u budžetu u iznosu od 46,6 milijardi dinara. Zahvaljujući odgovornom radu Vlade Republike Srbije ovaj rebalans omogućiće povećanje plata u javnom sektoru od 1. novembra u proseku od 9,6%. Zatim, imamo isplatu jednokratne pomoći penzionerima, koja je planirana oko 1. decembra u iznosu od 5.000 dinara, a od 1. januara 2020. godine planira se i povećanje penzija od oko 5%. Predviđena su sredstva i za konverziju dela duga građana za stambene kredite uzete u švajcarskim francima. Takođe, deo sredstava je planiran za izgradnju putne infrastrukture i to konkretno za realizaciju projekta izgradnje auto-puta E-763 deonica Obrenovac-Ljig, auto-puta E-761 deonica Pojate-Preljina i auto-puta Beograd-Sarajevo. Deo sredstava opredeljen je i Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, konkretno za naučno-istraživačke delatnosti, kao i Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja za isplatu naknade u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodici sa decom. Kao što možemo videti, ovim rebalansom Vlada želi da ostvarene prihode raspodeli tako što će deo sredstava vratiti građanima kroz povećanje plata i podršku penzionerima, ali i kroz dodatna ulaganja u infrastrukturu, kako bi se doprinelo poboljšanju životnog standarda naših građana. U danu za glasanje poslanička grupa SNS će podržati predložene zakone. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, na kraju smo današnje rasprave u načelu o rebalansu budžeta za 2019. godinu. Gospodine ministre, poslanici koji su sada imali svoja izlaganja zaista su se potrudili da decidno u brojkama izraze sve ono što su rezultati rada Vlade Republike Srbije, Ministarstva finansija, predsednika države. Ono što je važno jeste da građani Srbije mora da znaju da sada imamo novac koji do sada nismo bili u mogućnosti da preraspodelimo na ovaj način. Ono što sada preraspodeljujemo, to je da te dobre rezultate koji su na kraju krajeva pokazali da nije bilo uzaludno sve one ekonomske reforme koje smo imali kroz zakonska rešenja i podzakonske akte i sve ono što je fiskalna konsolidacija donela i sva ona trpljenja koja su građani Srbije imali kroz ceo taj postupak i tranzicije prelaska iz jednog minusa ekonomskog rasta u plus ekonomski rast, dolazimo do toga da danas imamo razloga da kažemo da poverenje građana zaista imamo od strane svih relevantnih subjekata u društvu, koji su dali svoje mišljenje o tome kako treba da izgleda taj rebalans, odnosno kada imate suficit, kada imate višak u budžetu, kako ga treba raspodeliti, da ga treba zaista raspodeliti na što pravičniji način - i dati građanima određena povećanja, i državnim službenicima koji do danas nisu imali povećanje plata, ali najveći deo, naravno, u investicije. Treba rešavati probleme iz prošlosti za koje mi ne snosimo nekakvu odgovornost, ali smatramo da treba politički da snosimo odgovornost u tome da pomognemo građanima da sve ono što su bile njihove loše odluke i loše političke odluke nekih koji su vladali do 2012. godine, mi moramo da pomognemo i zajednički to rešimo. To su krediti u švajcarcima, to su sudske presude i naknade koje u obimu, kad pogledate, sredstava, predstavljaju velike cifre. Znači, ako pričamo o devet milijardi dinara skoro kada su u pitanju švajcarski franci, kada pričamo o sedam i po milijardi dinara kada su u pitanju sudske presude, onda su to ogromna sredstva koja su mogla biti zaista usmerena u neke druge potrebe, kad su u pitanju socijalne kategorije, ne samo da povećamo tipa, plate 9%, mogle su da budu i veće, ali, kako da vam kažem, mislim da će SNS ostati u istoriji zabeležena da se suočavala sa problemima i nije to krila od svojih građana. Možda nekima to smeta što mi stalno govorimo o tome ovde, ali mi smo preuzeli tu odgovornost i veliku hrabrost onda kada oni nisu ni postojali u ovom parlamentu i nisu imali svoje poslanike. Možda da su tada bili ovde i da su dobili poverenje građana, možda bi nam i pomogli da to brže, jače i bolje uradimo, ali to nije slučaj. Mi to radimo jednostavno iz prevelike odgovornosti prema građanima i zbog toga se trudimo da to poverenje koje imamo ne želimo ni u jednom trenutku da prokockamo. Zato ćemo u svakom trenutku ih pitati - šta treba raditi sa sredstvima iz budžeta Srbije i kako treba da izgleda nov investicioni plan i šta treba uraditi konkretno da bi zaista imali bolju Srbiju i gde bi to bila jedna zemlja u kojoj zaista mladi će želeti da ostanu i neće hteti da odlaze. Odlazak mladih i medicinskih sestara i lekara i naučnika isključivo je vođen ekonomskim parametrima zemlje članice EU sa svojim standardom i platama, jer jednostavno privlače, ne samo iz Srbije, nego iz svih zemalja regiona, ali postoji velika fluktuacija kadrova i unutar zemalja samih članica EU. Prema tome, taj slučaj nije samo u Srbiji i za to nije samo odgovorna SNS, ali smo mi, mislim, jedina država koja je u regionu napravila jedan Savet pri Vladi Srbije koji se odnosi na rešavanje problema tzv. socijalnih migranata, a to je upravo ovo. Svesni smo problema koji postoje u našoj državi, i ne samo u našoj, nego i u regionu, i sarađujemo sa EU po ovom pitanju, jer i oni rade na tim problemima rešavanja mladih, odnosno koji su u problemu kada dolazi do toga da pametan svet želi neko bolje sutra, želi svoje iskustvo da podeli sa razvijenim državama u svetu, znači, ne samo u EU, nego i na istoku i na zapadu, i jednostavno odlaze zbog toga što imaju veće plate, dotacije i mogućnosti da se nose sa visokim tehnologijama, jer mi se sada nalazimo u četvrtoj industrijskoj revoluciji. Prema tome, ono što Vlada sigurno radi, a to je prati jednostavno i ekonomske i industrijske trendove i pokušava sa svim izazovima da se nosi na onaj način da sačuva interese svih građana Srbije. Zbog toga danas treba podržati ovakav predlog rebalansa, jer on pokazuje da sve segmente u društvu podjednako tretiramo. Mislim da u Danu za glasanje SNS i njeni poslanici će zaista sa velikim opravdanjem podržati ovaj predlog rebalansa. Hvala.
Zahvaljujem se. Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1. i 2. dnevnog reda. Sa ovim bismo završili sa današnjim radom. Nastavljamo sutra u 10.00 časova.