ŠESTA SEDNICA PRVOG REDOVNOG ZASEDANjA 13. maj 2009. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 16.10 časova. Predsedava Slavica Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 200 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od 126 i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u skladu sa članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da sednici, pored nadležnih članova Vlade, prisustvuju i Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova, general Stojan Jovanović, načelnik Uprave saobraćajne policije u Ministarstvu unutrašnjih poslova, te Dragan Jovanović i Damir Hadžić, pomoćnici ministra za infrastrukturu. Dostavljeni su vam zapisnici o radu Narodne skupštine u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi s aktuelnom temom, od 27. marta i 23. aprila 2009. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica, shodno članu 86. stav 5. Poslovnika. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio, u pisanom obliku, primedbe na zapisnike sa navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Stavljam na glasanje Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi s aktuelnom temom, od 27. marta 2009. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 125, nije glasalo osam, od 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi s aktuelnom temom, od 27. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi s aktuelnom temom, od 23. aprila 2009. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 127, nisu glasala četiri, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi s aktuelnom temom, od 23. aprila 2009. godine. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 90. stav 5. i članu 92. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlozima za spajanje rasprave. Grupa od 30 narodnih poslanika poslaničkih grupa DSS - Vojislav Koštunica i Nova Srbija predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine, koji su podneli Narodnoj skupštini 23. aprila 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 36, protiv dva, uzdržan jedan, nije glasalo 113, od 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Programski zajam za razvoj privatnog i finansijskog sektora) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: Za 126, nije glasalo 28, od 154 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Čedomir Jovanović predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o ministarstvima, koji je podneo Narodnoj skupštini 24. aprila 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 12, uzdržan jedan, nije glasalo 136, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti – kao nova, 18. tačka dnevnog reda ove sednice, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 126, nije glasalo 13, od 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju krivičnih sankcija, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 23, protiv jedan, nije glasalo 130, od 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe DSS - Vojislav Koštunica predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o platama narodnih poslanika i svih lica koje na funkcije bira Narodna skupština Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za dva, nije glasalo 148, od 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 121 narodnog poslanika predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radiodifuziji, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 126, protiv dva, nije glasalo 19, od 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za kulturu i informisanje predložio je 12. maja 2009. godine da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog kandidata za izbor člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije koji živi i radi na teritoriji AP Kosovo i Metohija. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 127, nije glasalo 17, od 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Na osnovu člana 165. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe i upravu predložio je 13. maja 2009. godine da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog kandidata za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije koga je predložio predsednik Republike. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 126, nije glasalo 20, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 165. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 13. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 125, nije glasao 21, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 165. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku dužnosti zamenika javnog tužioca, koji je podneo Narodnoj skupštini 13. maja 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 126, nije glasalo 20, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vlatko Ratković, na osnovu člana 90. stav 3, člana 142. stav 2. i člana 152. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: 1. zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, - Predlogu zakona o elektronskoj trgovini (tačke 2. i 3. predloženog dnevnog reda); 2. zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o poljoprivredi i ruralnom razvoju, - Predlogu zakona o bezbednosti hrane, - Predlogu zakona o zdravlju bilja, - Predlogu zakona o sredstvima za ishranu bilja i oplemenjivačima zemljišta, - Predlogu zakona o sredstvima za zaštitu bilja, - Predlogu zakona o vinu, - Predlogu zakona o rakiji i drugim alkoholnim pićima, - Predlogu zakona o etanolu, - Predlogu zakona o javnim skladištima za poljoprivredne proizvode, - Predlogu zakona o genetički modifikovanim organizmima, - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o reproduktivnom materijalu šumskog drveća, - Predlogu zakona o stočarstvu, - Predlogu zakona o dobrobiti životinja, - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, - Predlogu zakona o zaštiti prava oplemenjivanja biljnih sorti (ukoliko Narodna skupština prihvati predlog Vlade da se ovaj predlog zakona uvrsti u dnevni red sednice po hitnom postupku, kao 18. tačka dnevnog reda) (tačke 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16. i 17. predloženog dnevnog reda i nova tačka po predlogu Vlade za hitni postupak); 3. zajednički načelni i jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o potvrđivanju Revidirane evropske socijalne povelje, - Predlogu zakona o potvrđivanju Strazburškog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji patenata, od 24. marta 1971. godine, sa izmenama od 28. septembra 1979. godine, - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 167 o bezbednosti i zdravlju u građevinarstvu, - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 187 o promotivnom okviru bezbednosti i zdravlja na radu, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Organizacije za zabranu hemijskog oružja (OPCW) o privilegijama i imunitetima OPCW-a, - Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o prekograničnoj televiziji, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o ustanovljenju međunarodne klasifikacije figurativnih elemenata žigova, sačinjenog u Beču 12. juna 1973. godine, sa izmenama od 1. oktobra 1985. godine, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o vojnoj saradnji između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Austrije, koju predstavlja savezni ministar odbrane, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Srbije i Crne Gore i Vlade Sjedinjenih Američkih Država o saradnji u oblasti sprečavanja širenja oružja za masovno uništenje i unapređivanju odbrambenih i vojnih odnosa, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država o zaštiti statusa i pristupu i korišćenju vojne infrastrukture u Republici Srbiji, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske, - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti i unapređenju raznolikosti kulturnih izraza, - Predlogu zakona o potvrđivanju Ženevskog akta Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, usvojenog na Diplomatskoj konferenciji od 2. jula 1999. godine, - Predlogu zakona o potvrđivanju Dokumenta izmena Statuta Međunarodne organizacije rada iz 1997. godine, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti kulture između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore, - Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti arheološkog nasleđa (revidirana), - Predlogu zakona o potvrđivanju Protokola između Republike Srbije i Republičke Grčke o izmeni Ugovora između Savezne Republike Jugoslavije i Republike Grčke o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Litvanije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike o zaštiti ratnih grobova, - Predlogu zakona o potvrđivanju Trgovinskog sporazuma između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Kraljevine Maroko, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o snabdevanju i uzajamnim uslugama (USA-SRB-01) između Ministarstva odbrane Republike Srbije u ime Vlade Republike Srbije i Ministarstva odbrane Sjedinjenih Američkih Država, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Države Izrael o trgovini i ekonomskoj saradnji, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o regulisanju obaveza bivšeg SSSR po obračunima vezanim za robni promet između bivšeg SSSR i bivše SFRJ, - Predlogu zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke „Zajam za opštinsku i regionalnu infrastrukturu“, - Predlogu zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke za Projekat Klinički centri/B, - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom, - Predlogu zakona o potvrđivanju Opcionog protokola uz Konvenciju o pravima osoba sa invaliditetom, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Narodne Republike Kine o sukcesiji bilateralnih sporazuma između Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije i Narodne Republike Kine zaključenih u periodu od 1955. godine do 27. aprila 1992. godine, - Predlogu zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Republike Srbije i Evropske zajednice o pridruživanju Republike Srbije Sedmom okvirnom programu Evropske zajednice za istraživanje, tehnološki razvoj i ogledne aktivnosti (2007-2013), - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o prekograničnim efektima industrijskih udesa, - Predlogu zakona o potvrđivanju Stokholmske konvencije o dugotrajnim organskim zagađujućim supstancama, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske o otvaranju graničnog prelaza Petačinci (Republika Srbija) - Bankja (Republika Bugarska), - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske o otvaranju graničnog prelaza Novo Korito (Republika Srbija) - Salaš (Republika Bugarska), - Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije između Vlade Republike Srbije i Vlade Rumunije o obnavljanju, obeležavanju i održavanju granične linije i graničnih oznaka na zajedničkoj državnoj granici, - Predlogu zakona o povlačenju rezerve date na Protokol o zabrani upotrebe u ratu zagušljivih, otrovnih i sličnih gasova i bakterioloških sredstava, - Predlogu zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, - Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Programski zajam za razvoj privatnog i finansijskog sektora) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (tačke 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55. i 56. predloženog dnevnog reda); 4. zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o zvaničnoj statistici, - Predlogu zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine (tačke 57. i 58. predloženog dnevnog reda). Da li narodni poslanik Vlatko Ratković želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 127, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Šami, na osnovu člana 90. stav 3. i člana 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o vinu, - Predlogu zakona o rakiji i drugim alkoholnim pićima, - Predlogu zakona o etanolu (tačke 9, 10. i 11. predloženog dnevnog reda). Da li narodni poslanik Zoran Šami želi reč? (Da.)
Gospođo predsednice, dame i gospodo poslanici, DSS razume potrebu da se u okviru jedne sednice neke tačke koje su srodne spajaju u raspravi i predložili smo da se tri srodne tačke spoje - Predlog zakona o vinu, Predlog zakona o rakiji i Predlog zakona o etanolu. Međutim, vi ste predložili da se uz ove tri tačke doda još 11 zakona. Podsećam vas da u ovoj skupštini jedna rasprava traje pet sati, što iznosi minut i 12 sekundi po poslaniku, a to će reći, kada spojite 14 tačaka, po poslaniku po svakoj tački ispada pet sekundi. Samo naslove tih tačaka ste čitali preko pet minuta. Razumem potrebu da se spaja rasprava o raznim ratifikacijama, ali spojiti 38 tačaka, gde se ratifikuju potpuno različite stvari, mislim da je neprimereno i da ne vodi ničemu dobrom u ovoj skupštini i DSS najoštrije protestuje protiv takvog načina vođenja Skupštine. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 26, nije glasao 132, od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i predlozima za spajanje rasprave, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 127, nije glasalo 11, od ukupno prisutnih 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Šeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, u celini. Molim službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda i da ga uruči narodnim poslanicima. Dnevni red: 1. Predlog zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, koji je podnela Vlada (broj 2-1431/09, od 13. aprila 2009. godine); 2. Predlog zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, koji je podnela Vlada (broj 330-1843/08, od 25. avgusta 2008. godine); 3. Predlog zakona o elektronskoj trgovini, koji je podnela Vlada (broj 330-2131/08, od 19. septembra 2008. godine); 4. Predlog zakona o poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podnela Vlada (broj 320-3633/08, od 24. decembra 2008. godine); 5. Predlog zakona o bezbednosti hrane, koji je podnela Vlada (broj 320-2597/08, od 22. oktobra 2008. godine); 6. Predlog zakona o zdravlju bilja, koji je podnela Vlada (broj 321-1899/08, od 1. septembra 2008. godine); 7. Predlog zakona o sredstvima za ishranu bilja i oplemenjivačima zemljišta, koji je podnela Vlada (broj 321-2516/08, od 15. oktobra 2008. godine); 8. Predlog zakona o sredstvima za zaštitu bilja, koji je podnela Vlada (broj 321-3195/08, od 27. novembra 2008. godine); 9. Predlog zakona o vinu, koji je podnela Vlada (broj 320-1013/09, od 23. marta 2009. godine); 10. Predlog zakona o rakiji i drugim alkoholnim pićima, koji je podnela Vlada (broj 320-2579/08, od 21. oktobra 2008. godine); 11. Predlog zakona o etanolu, koji je podnela Vlada (broj 3-2580/08, od 21. oktobra 2008. godine); 12. Predlog zakona o javnim skladištima za poljoprivredne proizvode, koji je podnela Vlada (broj 320-2059/08, od 12. septembra 2008. godine); 13. Predlog zakona o genetički modifikovanim organizmima, koji je podnela Vlada (broj 011-3463/08, od 12. decembra 2008. godine); 14. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o reproduktivnom materijalu šumskog drveća, koji je podnela Vlada (broj 322-3654/08, od 25. decembra 2008. godine); 15. Predlog zakona o stočarstvu, koji je podnela Vlada (broj 320-2990/08, od 19. novembra 2008. godine); 16. Predlog zakona o dobrobiti životinja, koji je podnela Vlada (broj 323-112/09, od 19. januara 2009. godine); 17. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, koji je podnela Vlada (broj 320-1158/09, od 30. marta 2009. godine); 18. Predlog zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, koji je podnela Vlada (broj 321-1689/09, od 5. maja 2009. godine); 19. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o spoljnim poslovima, koji je podnela Vlada (broj 011-758/09, od 6. marta 2009. godine); 20. Predlog zakona o potvrđivanju Revidirane evropske socijalne povelje, koji je podnela Vlada (broj 19-3661/08, od 26. decembra 2008. godine); 21. Predlog zakona o potvrđivanju Strazburškog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji patenata, od 24. marta 1971. godine, sa izmenama od 28. septembra 1979. godine, koji je podnela Vlada (broj 011-2033/08, od 10. septembra 2008. godine); 22. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 167 o bezbednosti i zdravlju u građevinarstvu, koji je podnela Vlada (broj 011-2056/08, od 12. septembra 2008. godine); 23. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 187 o promotivnom okviru bezbednosti i zdravlja na radu, koji je podnela Vlada (broj 011-2122/08, od 19. septembra 2008. godine); 24. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Organizacije za zabranu hemijskog oružja (OPCW) o privilegijama i imunitetima OPCW-a, koji je podnela Vlada (broj 22-2235/08, od 26. septembra 2008. godine); 25. Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o prekograničnoj televiziji, koji je podnela Vlada (broj 435-2368/08, od 6. oktobra 2008. godine); 26. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ustanovljenju međunarodne klasifikacije figurativnih elemenata žigova, sačinjenog u Beču 12. juna 1973. godine, sa izmenama od 1. oktobra 1985. godine, koji je podnela Vlada (broj 031-2369/08, od 6. oktobra 2008. godine); 27. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o vojnoj saradnji između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Austrije, koju predstavlja savezni ministar odbrane, koji je podnela Vlada (broj 8-2472/08, od 10. oktobra 2008. godine); 28. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Srbije i Crne Gore i Vlade Sjedinjenih Američkih Država o saradnji u oblasti sprečavanja širenja oružja za masovno uništenje i unapređivanju odbrambenih i vojnih odnosa, koji je podnela Vlada (broj 8-2745/08 od 31. oktobra 2008. godine); 29. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država o zaštiti statusa i pristupu i korišćenju vojne infrastrukture u Republici Srbiji, koji je podnela Vlada (broj 8-2746/08, od 31. oktobra 2008. godine); 30. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske, koji je podnela Vlada (broj 8-2747/08, od 31. oktobra 2008. godine); 31. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti i unapređenju raznolikosti kulturnih izraza, koji je podnela Vlada (broj 65-2743/08, od 31. oktobra 2008. godine); 32. Predlog zakona o potvrđivanju Ženevskog akta Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, usvojenog na Diplomatskoj konferenciji od 2. jula 1999. godine, koji je podnela Vlada (broj 011-2787/08, od 4. novembra 2008. godine); 33. Predlog zakona o potvrđivanju Dokumenta izmene Statuta Međunarodne organizacije rada iz 1997. godine, koji je podnela Vlada (broj 022-2811/08, od 5. novembra 2008. godine); 34. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti kulture između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore, koji je podnela Vlada (broj 6-2915/08, od 14. novembra 2008. godine); 35. Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti arheološkog nasleđa (revidirana), koji je podnela Vlada (broj 63-3450/08, od 12. decembra 2008. godine); 36. Predlog zakona o potvrđivanju Protokola između Republike Srbije i Republike Grčke o izmeni Ugovora između Savezne Republike Jugoslavije i Republike Grčke o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, koji je podnela Vlada (broj 43-3634/08, od 24. decembra 2008. godine); 37. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Litvanije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, koji je podnela Vlada (broj 43-3635/08, od 24. decembra 2008. godine); 38. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike o zaštiti ratnih grobova, koji je podnela Vlada (broj 352-170/09, od 23. januara 2009. godine); 39. Predlog zakona o potvrđivanju Trgovinskog sporazuma između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Kraljevine Maroko, koji je podnela Vlada (broj 335-759/09, od 6. marta 2009. godine); 40. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o snabdevanju i uzajamnim uslugama (USA-SRB-01) između Ministarstva odbrane Republike Srbije u ime Vlade Republike Srbije i Ministarstva odbrane Sjedinjenih Američkih Država, koji je podnela Vlada (broj 8-760/09, od 6. marta 2009. godine); 41. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske, koji je podnela Vlada (broj 011-765/09, od 6. marta 2009. godine); 42. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Države Izrael o trgovini i ekonomskoj saradnji, koji je podnela Vlada (broj 011-770/09, od 6. marta 2009. godine); 43. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o regulisanju obaveza bivšeg SSSR po obračunima vezanim za robni promet između bivšeg SSSR i bivše SFRJ, koji je podnela Vlada (broj 011-771/09, od 6. marta 2009. godine); 44. Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke „Zajam za opštinsku i regionalnu infrastrukturu“, koji je podnela Vlada (broj 400-893/09, od 16. marta 2009. godine); 45. Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke za Projekat Klinički centri/B, koji je podnela Vlada (broj 400-894/09, od 16. marta 2009. godine); 46. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom, koji je podnela Vlada (broj 011-980/09, od 20. marta 2009. godine); 47. Predlog zakona o potvrđivanju Opcionog protokola uz Konvenciju o pravima osoba sa invaliditetom, koji je podnela Vlada (broj 011-978/09, od 20. marta 2009. godine); 48. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Narodne Republike Kine o sukcesiji bilateralnih sporazuma između Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije i Narodne Republike Kine zaključenih u periodu od 1955. godine do 27. aprila 1992. godine, koji je podnela Vlada (broj 011-977/09, od 20. marta 2009. godine); 49. Predlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Republike Srbije i Evropske zajednice o pridruživanju Republike Srbije Sedmom okvirnom programu Evropske zajednice za istraživanje, tehnološki razvoj i ogledne aktivnosti (2007-2013), koji je podnela Vlada (broj 011-1086/09, od 27. marta 2009. godine); 50. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o prekograničnim efektima industrijskih udesa, koji je podnela Vlada (broj 311-1201/09, od 1. aprila 2009. godine); 51. Predlog zakona o potvrđivanju Stokholmske konvencije o dugotrajnim organskim zagađujućim supstancama, koji je podnela Vlada (broj 501-1202/09, od 1. aprila 2009. godine); 52. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske o otvaranju graničnog prelaza Petačinci (Republika Srbija) - Bankja (Republika Bugarska), koji je podnela Vlada (broj 011-1411/09, od 10. aprila 2009. godine); 53. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Bugarske o otvaranju graničnog prelaza Novo Korito (Republika Srbija) - Salaš (Republika Bugarska), koji je podnela Vlada (broj 011-1413/09, od 10. aprila 2009. godine); 54. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije između Vlade Republike Srbije i Vlade Rumunije o obnavljanju, obeležavanju i održavanju granične linije i graničnih oznaka na zajedničkoj državnoj granici, koji je podnela Vlada (broj 011-1414/09, od 10. aprila 2009. godine); 55. Predlog zakona o povlačenju rezerve date na Protokol o zabrani upotrebe u ratu zagušljivih, otrovnih i sličnih gasova i bakterioloških sredstava, koji je podnela Vlada (broj 011-1412/09, od 10. aprila 2009. godine); 56. Predlog zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, koji je podnela Vlada (broj 345-1516/09, od 16. aprila 2009. godine); 57. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Programski zajam za razvoj privatnog i finansijskog sektora) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada (broj 011-1585/09, od 24. aprila 2009. godine); 58. Predlog zakona o zvaničnoj statistici, koji je podnela Vlada (broj 02-2916/08, od 14. novembra 2008. godine); 59. Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine, koji je podnela Vlada (broj 052-532/09, od 20. februara 2009. godine); 60. Predlog zakona o zabrani manifestacija neonacističkih ili fašističkih organizacija i udruženja i zabrane upotrebe neonacističkih ili fašističkih simbola i obeležja, koji su podneli narodni poslanici: Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Radovan Radovanović, Aleksandra Jerkov i Olena Papuga (broj 011-2470/08, od 10. oktobra 2008. godine); 61. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radiodifuziji, koji je podnela grupa od 121 narodnog poslanika (broj 345-1777/09, od 12. maja 2009. godine); 62. Predlog kandidata za izbor člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije koji živi i radi na teritoriji Autonomne Pokrajine Kosovo i Metohija, koji je podneo Savet Republičke radiodifuzne agencije (broj 345-1772/09, od 12. maja 2009. godine); 63. Predlog kandidata za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, koji je podneo predsednik Republike (broj 119-1660/09, od 30. aprila 2009. godine); 64. Predlog o prestanku sudijske dužnosti, koji je podneo Odbor za pravosuđe (broj 118-1788/09, od 13. maja 2009. godine); 65. Predlog odluke o prestanku dužnosti zamenika javnog tužioca, koji je podneo Odbor za pravosuđe (broj 118-1789/09, od 13. maja 2009. godine). Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O BEZBEDNOSTI SAOBRAĆAJA NA PUTEVIMA (načela) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za saobraćaj i veze i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; Poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS - šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po ovoj tački dnevnog reda poslaničke grupe predstavljati narodni poslanici: narodni poslanik Zoran Šami poslaničku grupu DSS – Vojislav Koštunica, narodni poslanik Jasmina Milošević poslaničku grupu SPS – JS, narodni poslanik Zoran Ostojić poslaničku grupu LDP, Dragan Stevanović poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 142. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnici predlagača, gospodin Ivica Dačić, prvi potpredsednik Vlade, zamenik predsednika Vlade i ministar unutrašnjih poslova, i gospodin Milutin Mrkonjić, ministar za infrastrukturu, žele reč? (Da.) Izvolite, imate reč.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, važeći zakoni koji regulišu oblast bezbednosti saobraćaja su, kao što znate, zastareli i prevaziđeni. Doneti su 1982. i 1988. godine i, kao takvi, sigurno ne odražavaju duh vremena u kome živimo. Razvoj putne infrastrukture i automobilske industrije, pre svega, ali i ljudske svesti o stepenu opasnosti prisutne u odvijanju saobraćaja i broju stradalih na putevima, prouzrokuje neminovnost menjanja pravila ponašanja u ovoj oblasti, a samim tim i zakonskih akata. Mnogobrojnenorme u postojećim zakonima o bezbednosti saobraćaja su tehnološki neprimenljive. Pored toga, ubrzan razvoj tehnike iziskuje potrebu novih načina kontrole i primene novih metoda, što dovodi do situacije da na našim putevima u saobraćaju učestvuju vozači i vozila koji značajno ugrožavaju bezbednost saobraćaja. Takođe, neophodna je jasnija diferencijacija odgovornosti pojedinih subjekata bezbednosti. Predlog zakona o bezbednosti saobraćaja pripremao se šest godina. Ideje na kojima počivaju osnovi sistema bezbednosti saobraćaja su proizvod rada interresorne radne grupe, koju su činili predstavnici nadležnih ministarstava, univerzitetski profesori, kao i stručnjaci iz ove oblasti. Zajedničkim radom Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo infrastrukture, uz uvažavanje mišljenja svih drugih ministarstava i stručne javnosti, sačinili su tekst zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima koji se danas nalaze pred vama. Predlog zakona o bezbednosti saobraćaja će na moderniji način, usaglašen sa evropskim standardima, regulisati materiju koja se odnosi na bezbednost saobraćaja na putevima. Intencija je da se odgovornim za stanje bezbednosti saobraćaja na putevima učine najviši državni organi. U tom smislu se predviđa formiranje tela za koordinaciju koje bi usklađivalo rad ministarstava za poslove saobraćaja, unutrašnje poslove, pravde, prosvete, zdravlja, rada i trgovine i usluga. Osim ovoga, od strane Vlade formira se i Agencija za bezbednost saobraćaja, koja preuzima niz značajnih ovlašćenja, koja će se finansirati iz cene usluga koju plaćaju korisnici usluga i posebnihnaknada za obavljanje poslova koje će Agencija vršiti. Poslovi povereni Agenciji su u skladu sa savremenim tendencijama u ovoj oblasti i obavezama prema međunarodnim konvencijama i evropskim propisima, a to su poslovi koji će tek usvajanjem ovog zakona početi da se obavljaju ili su ih do sada obavljala pojedina ministarstva u okviru svojih ovlašćenja. Takođe, Vlada donosi i petogodišnju Nacionalnu strategiju bezbednosti saobraćaja, na osnovu koje se sačinjavaju godišnji nacionalni planovi za bezbednost saobraćaja. Odredbama novog zakona se potencira odgovornost porodice, kao i odgovornost organa i organizacija koje se staraju o deci ili su nadležna za obrazovanje i zdravlje u pogledu sprovođenja mera saobraćajnog obrazovanja i vaspitanja, a sve u cilju sticanja znanja, veština i pozitivnih navika kod građana Srbije za bezbedno učešće u saobraćaju. U cilju zaštite pešaka predviđena je obaveza upravljača puta da obezbedi postojanje trotoara na delu državnog puta koji prolazi kroz naseljeno mesto. Takođe se uvode i posebne zone, kao što su pešačka zona usporenog saobraćaja, zona 30, zona škole i zona zaštite životne sredine. Kao jedna od najznačajnijih novina je uvođenje kaznenih poena, koje će vozačima koji u značajnijoj meri ne poštuju pravila saobraćaja izricati postupajuće sudije za prekršaje. Vozač koji sakupi 18 kaznenih poena, kao i vozač koji prouzrokuje saobraćajnu nezgodu sa smrtnom posledicom ili dve saobraćajne nezgode sa telesnim povredama drugih lica, smatraće se nesavesnim, na osnovu čega će mu od strane policije biti oduzeta vozačka dozvola. Vozačku dozvolu vozač može ponovo dobiti tek nakon što u odgovarajućim institucijama dokaže da je sposoban da upravlja vozilom. Međutim, treba imati u vidu da se institut kaznenih poena ne može primeniti sve dok se novi zakon o prekršajima, čija primena je odložena na neodređeno vreme, ne počne primenjivati. U tom smislu je neophodno hitno uspostavljanje uslova za primenu ovog zakona. Značajna novina se ogleda u činjenici da vozači mogu da očekuju da prekršajno odgovaraju i kada nisu neposredno zaustavljeni od strane policije. Naime, predviđeno je da se na osnovu trajnog video zapisa može dokazivati učinjeni prekršaj, tako da vozači koji krše pravila saobraćaja moraju o toj činjenici razmišljati, odnosno biti svesni da mogu odgovarati iako ih tog dana nije zaustavio policijski službenik. Novina se ogleda i u činjenici da zakon uvodi u pravni sistem svojevrstan vid objektivne odgovornosti vlasnika vozila. Naime, u slučaju da se prevashodno ostvarenim video nadzorom evidentira određeni prekršaj, prekoračenje dozvoljene brzine, prolazak vozila na crveno svetlo semafora, nepropisno parkiranje i slično, a nije moguće utvrđivanje identiteta vozača, uvedena je odgovornost vlasnika vozila, što će u značajnoj meri uticati na promenu svesti i ustaljenih načina ponašanja velikog dela vozačke populacije. Prvi put se u našem zakonodavstvu uvodi institut probne vozačke dozvole, koja vozačima početnicima stavlja određena ograničenja u upravljanju vozilom: zabrana vožnje u periodu od 23.00 do 05.00 časova, dozvoljenost upravljanja brzinom koja iznosi najviše 90% od propisane brzine, apsolutna zabrana konzumiranja alkoholnih pića, zabrana korišćenja telefona čak i kada vozač poseduje opremu koja omogućava telefoniranje bez ruku, obaveznost adekvatnog označavanja vozila kojim upravlja ovakav vozač, a ukoliko se radi o maloletnom vozaču u vozilu se mora nalaziti i vršiti nadzor tokom vožnje vozač koji poseduje vozačku dozvolu te kategorije najmanje pet godina. Probna vozačka dozvola se može koristiti samo u Republici Srbiji. Odredbama ovog zakona predviđena je zabrana svim vozačima da koriste telefon i druge uređaje za komunikaciju ukoliko nemaju ili ne koriste opremu koja omogućava telefoniranje bez angažovanja ruku za vreme vožnje. Slična zabrana postoji i za pešaka, kome je prilikom prelaska preko kolovoza zabranjeno da upotrebljava mobilni telefon i da koristi slušalice na ušima. Kroz ceo zakonski tekst provejavaju odredbe kojima se utvrđuju obaveze periodične edukacije pojedinih kategorija vozača.Tako se raznovrsnim oblicima edukacije itestiranja poznavanja pravila saobraćaja i posedovanja veštine upravljanja vozilom podvrgavaju nesavesni vozači, vozači instruktori, kontrolori tehničkog pregleda, profesionalni vozači. Istovremeno su stvoreni uslovi da se obuka kandidata obavlja na profesionalniji način, u ravnopravnoj konkurenciji pravnih lica koja obavljaju ovu vrlo značajnu delatnost. Takođe će biti usklađene novčane kazne, koje će se kretati od 3.000, odnosno 5.000, do 50.000 dinara, a predviđen je jedan broj prekršaja za koje se predviđa isključivo kazna zatvora. Radi se o određenim protivpravnim ponašanjima, kod kojih je od strane izvršilaca pokazana bezobzirnost ili očigledna namera da se u značajnijoj meri ugrozi bezbednost saobraćaja. Novina se ogleda i u činjenici da se izricanje novčane kazne na licu mesta, prekršaji od 3.000 do 5.000, sprovodi tako što policijski službenik učiniocu prekršaja daje nalog za uplatu, popunjen obrazac uplatnice koja se može izvršiti u bilo kojoj poslovnoj banci ili pošti. Smatramo da će činjenica da policijski službenici ne smeju uzimati od građana novac za učinjene prekršaje uticati na smanjenje stepena korupcije u policiji i doprineti profesionalnom radu policijskih službenika. Donošenjem ovog zakona očekuje se značajnije povećanje nivoa bezbednosti saobraćaja. Međutim, osim činjenice da isti bude donesen, neophodno je da svi subjekti zaduženi za funkcionisanje bezbednosti saobraćaja dosledno i profesionalno ispunjavaju obaveze određene ovim zakonom. Izmena jednog propisa, makar se ogledala samo u povećanju novčanih kazni, kao što je slučaj sa izmenama postojećeg Zakona o osnovama bezbednosti saobraćaja na putevima, kada su početkom 2002. godine značajno povećane novčane kazne, svakako utiče na promenu svesti građana koji po istom postupaju. Primera radi, u toku 2001. godine značajno je pogoršano stanje bezbednosti saobraćaja. Reagujući na ovako nepovoljno stanje bezbednosti izmenama Zakona o osnovama bezbednosti saobraćaja na putevima početkom 2002. godine povećane su zaprećene novčane kazne, kao što je u sadejstvu sa preventivnim kampanjama i pojačanom aktivnošću saobraćajne policije na otkrivanju i sankcionisanju saobraćajnih prekršaja dovelo do značajnog smanjenja, kako broja saobraćajnih nezgoda, tako i nastalih posledica. U saobraćajnim nezgodama koje su se dogodile u 2001. godini poginulo je 1.275 lica, dok je u 2002. godini broj poginulih u saobraćajnim nezgodama, znači posle promene Zakona, smanjen za 421 lice, tj. poginulo je 854 lica. Donošenjem ovog zakona i njegovom doslednom primenom očekuje se kontinuirano unapređenje nivoa bezbednosti saobraćaja, sa ciljem da se do 2012. godine broj poginulih lica u saobraćajnim nezgodama smanji za 50% u odnosu na broj poginulih iz 2001. godine. Želim da kažem da je 17.000 lica izgubilo život od početka devedesetih godina u saobraćajnim nezgodama. Ovakva očekivanja se mogu ostvariti značajnim permanentnim i aktivnim angažovanjem svih subjekata koji utiču na stanje bezbednosti saobraćaja, s obzirom da pozitivni trendovi počinju da opadaju, što jasno ukazuje da zaprećene kazne deluju samo privremeno. Drugim rečima, po usvajanju novog zakona možemo očekivati povećanje nivoa disciplinovanosti svih učesnika u saobraćaju, te samim tim i poboljšanje bezbednosti saobraćaja na putevima Srbije u dužem vremenskom periodu. Međutim, takvo stanje se narednih godina mora održavati i poboljšavati samo doslednom primenom svih instituta koje zakon predviđa i aktivnim učešćem svih subjekata kojima zakon daje određene obaveze i dužnosti. Dame i gospodo narodni poslanici, nije cilj donošenja ovog zakona uvođenje drakonskih kazni protiv vozača, odnosno učesnika u saobraćaju. Cilj ovog zakona jeste da se smanji broj poginulih i povređenih u saobraćajnim nezgodama, jer u Srbiji godišnje između 800 i 900 lica izgubi život u saobraćajnim nezgodama. Takođe smo svesni da je neophodno, u tom smislu, učiniti odgovornim sve državne i društvene subjekte koji učestvuju u procesu saobraćaja na putevima. Znači, od sistema edukacije, do kvaliteta samih puteva i signalizacije na putevima, pa i do same kontrole saobraćaja od strane saobraćajne policije. Mi ovim predlozima želimo i da iskorenimo korupciju koja se povremeno javlja od strane onih organa koji treba da se bave kažnjavanjem onih koji su odgovorni za saobraćajne nezgode. Cilj ovog zakona jeste da svi moraju da shvate da se mora prestati sa praksom da, kada se pređe granica i uđe u druge države, koje imaju mnogo oštrije kazne od nas, tamo svi poštuju saobraćajne propise, a da ovde, u našoj zemlji, svi smatraju da mogu izbeći kazne zbog saobraćajnih prekršaja. Zato smo se trudili da u pripremi ovog zakona, koji je, inače, dugo godina donošen i usaglašavan, poštujemo mišljenje svih državnih organa koji učestvuju u procesu saobraćaja na putevima, ali i stručne javnosti, profesora univerziteta, shvatajući istovremeno da se ipak ne može prihvatiti sto različitih rešenja kada se mora odabrati samo jedno. Zato i vas poslanike pozivam na jedan veoma odgovoran odnos prema ovom zakonu, u smislu da će naša dva ministarstva, koja su ovlašćeni predlagači, Ministarstvo za infrastrukturu i MUP, veoma profesionalno i konstruktivno razgovarati sa svim poslaničkim grupama vezano za sve amandmane koji su podneti i da smo spremni da prihvatimo sve ono što mislimo da će doprineti poboljšanju teksta ovog zakona. Neke od tih amandmana smo već u pripremi ove sednice prihvatili. Ono što je veoma bitno jeste da rezultat ovog zakona zaista bude ono što sam i rekao na kraju, a to je da se veoma smanji broj poginulih u saobraćajnim nesrećama. Svi moramo da shvatimo da je jedan sekund ponekad bitan i da se zbog jedne sekunde nepažljive vožnje mogu uništiti i sopstveni život i život svoje porodice i život drugih ljudi i drugih porodica. Zato vas, s jedne strane molim, a s druge strane i pozivam da, učestvujući u raspravi o ovom predlogu zakona, svi pokušamo da dođemo do najboljeg teksta zakonskog predloga, da ga usvojimo i da, naravno, u primeni ovog zakona nema nikakvih izuzetaka. Jednostavno, da shvatimo da je bezbednost saobraćaja na putevima od životnog interesa za svakog građanina ove države. I Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo za infrastrukturu su spremna da u ovim danima, kada se raspravlja o ovom zakonu, prihvate sve predloge koji bi se možda učinili boljim od onih koji su predloženi u ovom tekstu zakona. Zahvaljujem, gospođo predsednice.
Zahvaljujem zameniku predsednika Vlade i ministru unutrašnjih poslova gospodinu Dačiću. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč, Odbora za saobraćaj i veze, gospodin Velimir Ilić ili Zakonodavnog odbora, gospodin Vlatko Ratković? (Ne.) Da li narodni poslanici Milan Veselinović i Srboljub Živanović, koji su na sednici Odbora za saobraćaj i veze izdvojili mišljenje o Predlogu zakona, žele da obrazlože izdvojeno mišljenje? Gospodin Velimir Ilić želi reč. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, imali smo Odbor za saobraćaj i veze. Jako mi je žao što je mali broj poslanika prisustvovao (jedva smo, maltene, imali kvorum) i što nijedan od ministara nije došao na taj odbor. Jako nam je žao što se to tako završilo, da je za vreme Đurđevdana dat termin da se dostave amandmani, da se to na brzinu uradi. Mnoge poslaničke grupe su zbog toga protestovale. Veliki broj amandmana uopšte nije došao i oni su tražili mogućnost da li može preko Odbora da se popravi nešto na zakonu, jer nisu imali vremena da, jednostavno, za taj kratak period i za vreme slave, praznika, pripreme svoje amandmane i da to odrade onako kako je to trebalo da se odradi. Meni jako puno smeta što smo jedan ovako ozbiljan zakon radili nekako na brzinu, za vreme praznika, pa nije bilo mogućnosti da se o tome razgovara. To je primedba mnogih poslaničkih grupa, posebno SRS-a, koji je dostavio izuzetno dobre amandmane Odboru, ali je vreme bilo isteklo i mi nismo mogli da reagujemo dalje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao narodni poslanik Srpske radikalne stranke i član Odbora za saobraćaj i veze, smatram, pošto smo moje kolege i ja dosta napora uložili u analizu ovog zakona, da ne treba isticati kako je on proevropski, ni stranački, nego treba da bude zakon svih građana Srbije. Kao dugogodišnji prosvetni radnik, savestan čovek, dosta sam razmišljao o ovom zakonu. Ne bi trebalo da bilo ko bude protiv toga da se ovaj zakon donese, s obzirom na broj žrtava koje država Srbija ima svakodnevno. Prema nekim statističkim podacima, imamo više žrtava u saobraćaju nego što smo imali u najtežim ratnim sukobima 1990-1995. godine, pa još i 1998. godine. Ti podaci govore da se radi o ozbiljnoj materiji i da svi mi treba ovo da shvatimo krajnje ozbiljno i da ovaj zakon poboljšavamo amandmanima koliko je moguće poboljšati ga. Ali, pesimista sam u smislu primene ovog zakona. Pre svega gledano na infrastrukturu kojom raspolaže država Srbija, putnu mrežu, zatim na obrazovanje, u stvari, edukaciju mladih, pa sve do saobraćajne policije koja treba da primenjuje ovaj zakon. Mislim da će se on u stvarnosti teško primeniti. Zato sam i izdvojio mišljenje. Verujem da je ovaj zakon trebalo prilagoditi vremenu i standardu građana. Ove rigorozne mere koje su predviđene, neprimerene su standardu građana Srbije, koji danas žive na rubu siromaštva, a i strah me je da neće biti mesta u zatvorima da smestite sve one koji počine ovakve saobraćajne prekršaje. Za to sam da se smanji svaki prekršaj, posebno saobraćajni. Ovo treba da bude veliko upozorenje svim građanima Srbije, ali ako je najmanja predviđena kazna 3.000-5.000, pa onda 5.000-50.000, a vidimo standard građana Srbije, da vidim ko je taj koji će moći da plati tu kaznu, posebno u roku kada mu policajac da onu potvrdu sa kojom to treba da izvrši i uradi. Ovo je jedan vid mog pesimizma u vezi s primenom zakona, a drugi je to što je data velika autonomnost policiji. Naime, saobraćajni policajac može da zaustavi građanina i oduzme mu dozvolu, ali se isti taj saobraćajni policajac može naći u komisiji za ponovno polaganje i tamo ima pravo da stavi veto, u smislu odlučivanja za ponovno polaganje za vozačku dozvolu. Po meni je to sukob interesa i nešto neprimereno. Na kraju, da budem otvoren, zašto mora da bude obaveza da član komisije mora da bude iz saobraćajne policije? Mi imamo veoma stručne ljude na Saobraćajnom fakultetu, ljude od struke, koji mogu da budu članovi komisije za polaganje za vozačku dozvolu. Time bi se rasteretio taj vid korupcije, mita i povezanosti između komisije za polaganje vozačkog ispita i primene ovog zakona. Ono što je najvažnije i što želim na kraju da pomenem, jeste edukacija mladih. Mislim da MUP i Ministarstvo infrastrukture treba da budu u vezi sa Ministarstvom prosvete, da se u predmetu opštetehničko obrazovanje da veći prostor za izučavanje saobraćaja i saobraćajnih propisa. Zna se da je kod generacija koje su pre 15 ili 20 godina učile taj predmet ova materija bila zastupljena više od 40%. Time bismo dobijali mlade generacije koje posle osnovnog obrazovanja mogu da izađu slobodno da polažu vozački ispit. To je bitan faktor koji želim da napomenem. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Ostojić, po Poslovniku. Izvolite.
Reklamiram povredu čl. 27 - dostojanstvo Skupštine. Prvo ste povredili dostojanstvo spajanjem ponovo toliko tačaka dnevnog reda. Ono što se dešavalo juče u Skupštini, ponavljaće se. Odgovornost za ovo je, gospodo iz vladajuće većine, na vama. Molim vas, urazumite se i prestanite da radite ovo što radite sa 60 tačaka dnevnog reda, koje nemaju nikakve veze jedna s drugom, pa sve đuture. Na kraju ćete opet imati ono u Skupštini. Drugo kršenje člana 27. Gospodine Dačiću, uz svo uvažavanje, mi smo poslanici, vi ste član Vlade, ministar, potpredsednik, zamenik itd. Mi smo vas izabrali. Sada se uvela neka praksa da svi sedimo. Lično mislim da poslanici možda mogu da sede i da stoje, ali kad dođu ministri, oni da treba da stoje, da li na tom mestu, da li za govornicom. To što vi stojite samo pred predsednikom Tadićem, to je vaša stvar, ali zaista mislim da pred poslanicima u Skupštini, zbog dostojanstva Skupštine, ministri apsolutno moraju da stoje. A da li će poslanici stajati ili sedeti, to od njih zavisi. Ja ću, na primer, poštovati upravo to - ko poštuje mene, stajaću mu, a ko ne, sedeću mu.
Nema povrede Poslovnika, jer je procedura apsolutno ispoštovana i u skladu je sa Poslovnikom. Gospodin Srboljub Živanović ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, izdvojio sam svoje mišljenje na Odboru za saobraćaj zato što sam hteo da prikažem spoj između ta tri vrlo važna faktora, a to su ljudski faktor, vozila i putevi. Kada sam mislio na ljudski faktor, mislio sam na edukaciju i pripremu samih vozača u saobraćaju, odnosno da je prilikom registracije vozila potrebno svakom učesniku u saobraćaju dostaviti određene brošure i dokumentaciju o nesrećama koje se dešavaju na putevima, a gde je glavni krivac ljudski faktor. Što se tiče vozila, tu sam isto govorio o problemu koji je vrlo bitan i vrlo prisutan što se tiče tehničke ispravnosti vozila. Nad institucijama koje vrše tehničku ispravnost vozila, odnosno daju određene sertifikate, mora se sprovesti takva kontrola da se ne desi, kao što se to do sada dešavalo, da vozila izlaze sa tehničkog pregleda, a u stvari su neispravna, jer u dogovoru sa vlasnikom ili onim koji to vrši, može da se izda određeni sertifikat o ispravnosti, a vozilo je neispravno. To je jedan od glavnih uzročnika nesreća na putevima. Što se tiče puteva, svakodnevno smo svedoci velikih udarnih rupa, a i učinka pokušavanja da se saniraju te udarne rupe. U većini slučajeva dolazi samo do konstatacije da su tu te udarne rupe, ili se stavi nekakav znak, pa duži vremenski period morate da čekate da bi došlo do sanacije, a u stvari, takve udarne rupe su veliki uzročnici velikih saobraćajnih nesreća. Ono što sam ovim hteo reći jeste da ove udarne rupe i ovi koji su odgovorni za njihovu popravku nikada nisu snosili nikakvu odgovornost za saobraćajne nesreće. Ono što je vrlo bitno, što takođe moramo istaći, jeste da kada saobraćajna policija vrši kontrolu, odnosno kada kontroliše ove zakone, određene propise, mnogo puta ima kod njih propusta. To sam i izneo na Odboru za saobraćaj. Možete mnogo puta videti da tajkun svojim džipom proleti tamo gde je ograničenje i niko ne sme da ga zaustavi, a kada seljak prođe svojim kolima, koja su stara po 20 i 25 godina, i kada verovatno nosi svoje poljoprivredne proizvode na pijac, saobraćajna policija ga zaustavlja kada se vrati sa pijace i mora da da novac saobraćajnoj policiji. Za ovaj zakon mislite da će dati određene rezultate, ali smatram da je prethodnim zakonom to bilo mnogo bolje predviđeno, samo što implementacija i primena tog zakona nije bila adekvatna. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Todorović, povreda Poslovnika. Pre nego što vam dam reč, samo da podsetim da su poslanici u obavezi, u skladu sa Poslovnikom, da kad napuste salu, ponesu sa sobom i kartice, kao i da pozovem službe da dođu da pokupe kartice ako eventualno takvih ima a da poslanici nisu u sali. Takođe bih htela da podsetim sve poslanike na član 231: "Narodni poslanik koji se nalazi na stalnom radu u Narodnoj skupštini Republike Srbije dužan je da prilikom utvrđivanja kvoruma, kao u toku rada sednice, bude prisutan na sednici Narodne skupštine. Narodnom poslaniku iz stava 1. ovog člana, koji neopravdano odsustvuje prilikom utvrđivanja kvoruma ili u toku rada na sednici Narodne skupštine, oduzeće se status poslanika na stalnom radu u Narodnoj skupštini Republike Srbije". Molim da nam ova dva podsećanja budu svima u svesti. Molim službu da dođe da uzme kartice onih poslanika koji nisu ovde. GospodinTodorović ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija i građani Srbije imaju prilike da vide kako se ponašaju Demokratska stranka i njeni koalicioni partneri. Imali su prilike to da vide od 2001. godine, i to se nastavlja i dan-danas. Glasali ste iz Soluna, glasali ste iz Bodruma i, ono što je posebno važno, kad god dođete u problem, vi taj problem rešavate tako što kršite zakon. Posebno je interesantno da vi ne prezate ni da pred očima celokupne srpske javnosti brutalno kršite Poslovnik. To se pokazalona sednici kada ste bez kvoruma, zahvaljujući tome što poslanici ostavljaju svoje poslaničke legitimacije u ovim poslaničkim jedinicama, omogućili da prođe glasanje i time prekršili Poslovnik. Šta tek radite kad vas Srbija ne gleda? To se najbolje pokazalo u procesu privatizacije, kada ste kompletno opljačkali Srbiju. Malo je bilo što su juče, za vreme glasanja, poslanici vladajuće većine kršili Poslovnik, nego to radite i danas. Iskoristio sam mogućnost i slikao poslaničku jedinicu gde je bila kartica, a nije bilo poslanika. To pokazuje pravo lice Demokratske stranke i njenih koalicionih partnera. To je problem sa kojim se Srbija suočila i taj problem može da se reši jedino na novim izborima, da građani shvate da imaju problem sa ljudima koji ne prezaju da učine sve ono što je njima korisno u datom momentu. Da li se krši Poslovnik, da li se krši Ustav, zakon (Predsednik: Prošlo je dva minuta, gospodine Todoroviću.), to vas uopšte ne interesuje. Siguran sam da će adekvatna odluka biti doneta na izborima…
Zahvaljujem. Nema, naravno, povrede Poslovnika. Niste reklamirali nijedan član. ''Narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, ukoliko smatra da ono nije u skladu sa odredbama ovog poslovnika, a učinjeno je na sednici Narodne skupštine koja je u toku, i to neposredno po učinjenoj povredi''. Dakle, niste se pridržavali stava 1. člana 100. Uočila sam primedbu koju ste izneli i pozvala službe da urade svoj posao. Da li predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa žele reč? Molim vas, prijavite se. Gospodin Slobodan Maraš ima reč. Gospodine Maraš, da li ste se javili po Poslovniku? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, ukazujem na povredu Poslovnika, član 104 - dostojanstvo Skupštine. Gospođo predsednice, apsolutno je neodgovorno i neozbiljno da nam pretite članom 231, odnosno da tražite od nas, kao opozicije, da vam obezbeđujemo kvorum. To je krajnje neozbiljno i neodgovorno. Juče i prekjuče je cela Srbija mogla da vidi kako to izgleda. Bez obzira na ozbiljnost i kvalitet predsednika Administrativnog odbora i gospodina Ristića, koji su pokušali svojim izjavama da opravdaju ono što ne može da se opravda, da prebace odgovornost na poslanika koji je pokušao, iz svoje nemoći, da ukaže na povrede Poslovnika, koji je snimio šta se dešava u ovoj skupštinskoj sali, a i građani su mogli u TV prenosu da vide da poslanici ustaju, šetaju, a da se glasanje odvija stalno sa istim brojem, odnosno 127 kada je poslanica SRS ubacivala kartice. Krajnje je neozbiljno da od nas očekujete da mi vama obezbeđujemo kvorum. Vi ste jutros dali pauzu pod izgovorom da je jedan odbor u toku, pa ne mogu da dođu poslanici. Ne možete da se skupite, a i bolje je da se ne skupite, jer način na koji radimo zaista vređa dostojanstvo ove skupštine. Moram da vas podsetim, samo još jedan sekund, gospodo iz DS, dve godine ste bojkotovali parlament u onoj zgradi, a primali ste platu. Poslednji ste u ovoj sali koji možete nekome da držite predavanje.
Gospođa Jasmina Milošević ima reč. Molim vas, molim za red. Gospodine Todoroviću, molim vas, budite tiši, nemojte ometati. Reč ima najpre gospođa Jasmina Milošević, a zatim gospodin Zoran Ostojić.
Poštovana predsednice, predsedništvo, poštovani ministri, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku želim da istaknem da se neophodnost donošenja novog zakona o bezbednosti u saobraćaju ne ogleda samo u tome što nam je prethodni zakon iz prethodnog veka. Taj stari zakon nije bio loš, ali je u tih 20 i kusur godina došlo do velikih promena u tehničkom i tehnološkom smislu, uopšte što se tiče samog saobraćaja. Najpre, vozila su se promenila, kao i njihove performanse. To je, opet, prouzrokovalo i promenu ponašanja vozača i uopšte ponašanja svih učesnika u saobraćaju. Zatim, imamo pojavu mobilnih telefona, imamo rolere koje nismo imali, skejtove, dži-pi-es, da ne spominjem ostale muzičke uređaje koji su se u međuvremenu pojavili. Sve ovo je uputilo na to da je vreme da se uradi i da dođe na red jedan nov zakon za bezbednost u saobraćaju, kome je, svakako, prevashodno, osnovni cilj smanjenje broja saobraćajnih nezgoda koje imamo. Smisao odgovornosti učesnika u saobraćaju nekada i danas nije promenjen, suštinski gledano. Međutim, danas imamo momenat kada se vozači često lako oslone na dobro i kvalitetno vozilo ili na svoje iskustvo. Želim na još jednu stvar da skrenem pažnju kolegama koji trenutno pričaju, možda im nije interesantno što se tiče bezbednosti. U ovom domu smo donelizaista puno zakona. Nije svaki građanin obavezan da zna sve te zakone, ali ovde imamo zakon koji se tiče svakog od nas. Svi smo učesnici u saobraćaju, da li kao vozači, ili kao pešaci, ili suvozači. Zato smatram da je ovo jedan od zakona koji u velikom delu treba da bude poznat najvećem delu našeg stanovništva. Želim još da naglasim da znam da su na ovom zakonu radili ljudi koji su eksponenti struke, predstavnici svih nadležnih ministarstava koja su bitna, i prosvete i zdravlja i infrastrukture i trgovine i unutrašnjih poslova, tako da sam sigurana da je pred nama dobar predlog zakona. Šta suštinski znači bezbednost u saobraćaju i šta predstavlja? Inženjerski gledano, sistem bezbednosti u saobraćaju ima svoje podsisteme, koje čine čovek, vozilo i put. Sam čovek, kao učesnik u saobraćaju, prisiljen je da tokom svoje vožnje stalno donosi odluke od manjeg ili većeg značaja po samo odvijanje saobraćaja. Vozila, kao sredstvo prevoza sa različitim vozno-dinamičkim karakteristikama, predstavljaju drugu komponentu bezbednosti i čovek direktno upravlja ovim sredstvom. I naravno, put i okolina, kao prostor na kome se saobraćaj odvija i koji diktira stanja i uslove pod kojima čovek mora da postupa. Uspešan je i dobar onaj sistem saobraćajne bezbednosti u kome su u potpunoj harmoniji ova tri podsistema, a u situaciji disharmoničnosti nastaju posledice koje su vrlo pogubne po ljudske živote. Saobraćajne nezgode predstavljaju ogroman i teško merljiv gubitak za društvo. Da ne bih sad čitala statistiku, ona kaže da je uzrok za najveći broj nezgoda, gotovo 80% stradalih, ljudski faktor. Onih 20% se tiče vozila ili trenutne promene stanja na putevima. Neka materijalna šteta godišnje je preko 900 miliona evra, a ona nemerljiva šteta se ogleda u ljudskim životima. Pošto znam da je bilo zamerki vezano za ovaj zakon da nisu dovoljno definisane odgovornosti, zapravo već članom 1. imamo tačno izdefinisano koja je čija odgovornost, gde se vidi odgovornost i putara, na koje je skretana pažnja, po pitanju same bezbednosti saobraćaja. Osnovni cilj ovog zakona svakako je smanjenje broja nezgoda na putevima. Da bi se ovo postiglo, jasno smo članovima 8. i 9, delom i 11, izdefinisali Telo za koordinaciju i Agenciju za bezbednost saobraćaja i to da ćemo najzad imati jednu konstantnu strategiju, koja će se, bez obzira na to ko je ministar i ko je u ministarstvu, nadograđivati godinama. Ovom strategijom, kao krajnji cilj, želi se postići svest odgovornosti u saobraćaju, bez obzira da li smo pešaci, vozači ili suvozači. Ono što je novo, što dovodimo u red ovim novim zakonom, jeste definisano i članom 28, koji jasno upućuje na zabranu korišćenja mobilnih telefona, koji su takođe veliki uzročnici nezgoda i dekoncentracije samih vozača. Ovo je jedan od poteza koji će odstraniti sve loše navike koje imamo u saobraćaju. Želim da pohvalim, jer prvi put ovim zakonom definišemo inteligentne transportne sisteme, što gospoda ne znaju, a možda bi saznali nešto kada bi me malo bolje poslušali. Naime, inteligentni transportni sistemi predstavljaju tzv. pametne saobraćajne znake, znake sa poverljivim sadržajem, kojima se upravlja iz odgovarajućeg centra i satelitski se navodi, odnosno menjaju se… [[Žagor u sali.]] Zamolila bih predsednicu, zaista sam dekoncentrisana… (Predsednik: Gospodo poslanici, zamolila bih vas da budete tiši. Ometate gospođu Milošević, ne može da govori.) Dakle, inteligentni transportni sistemi, kao nešto čega već uveliko ima u razvijenim državama, nadam se da će ih biti i kod nas, ovim zakonom su spomenuti. Jedino, mogu da kažem, možda smo mogli da uvedemo kao obavezu u većim gradovima, možda kao što je kod nas u Beogradu u Ulici kneza Miloša i Bulevaru, ipak su to frekventne saobraćajnice, da bi ipak možda bilo obavezno da imaju neki vid, shodno mogućnostima u tom trenutku. Što se tiče ovog zakona, još da pohvalim da su jasno definisane kategorije vozača, što se najzad moralo, jer ne postoji zapravo univerzalna saobraćajna dozvola koja dozvoljava da vozite sve od kamiona do aviona. To je zaista dobro. Epohalna novina se odnosi na kaznene poene i kažnjavanje, naročito tzv. nasilničke vožnje. Što se tiče tih kaznenih poena, o tome bi građani trebalo malo podrobnije da se raspitaju,da ne bi paušalno ocenjivali da će moći biti kažnjavan svako za svašta, što, naravno, nije tačno. Dobro je što se ovom kaznenom politikom udvostručuju kazne ljudima koji u prisustvu maloletnog deteta čine prekršaje. Više puta smo bili očevici da ljudi, držeći malo dete za ruku, pretrčavaju ulicu ili voze dete u krilu na prednjem sedištu ili zajedno za volanom na Brankovom mostu i drugim saobraćajnicama. Moramo da budemo svesni da je naša nesavesnost u saobraćaju pogubna ne samo po nas, već i po ostale učesnike u saobraćaju. Želim da dotaknem i rešenja koja ste dali, naročito kaznena, a tiču se stacionarnog saobraćaja, jer je naša mentalitetska navika da parkiramo vozilo upravo tamo gde smo krenuli, bez obzira na to da li je tu dozvoljeno ili nije dozvoljeno parkiranje. Stacionarni saobraćaj je poznat po tome da ukoliko čovek ne parkira vozilo gde je namenjeno, bude izuzetno traumatičan i agresivan, ne samo po sam saobraćaj i njegovu frekventnost, po njegovu protočnost, brzinu i bezbednost, već je izuzetno traumatičan po pešake. Decu učimo da prelaze ulicu gde je pešački prelaz, a često se ne može ni videti od parkiranih vozila. Stoga je jako dobro što je ovim zakonom pooštrena ta kaznena politika, kojom će se i nesavesnost u saobraćaju koja se ogleda u tom pogledu na adekvatan način kazniti. Za kraj, želim samo još da ponovim – svi smo učesnici u saobraćaju. Naša savest i savesno ophođenje čuva ne samo nas, već i druge ljude i druge živote. Još jednom želim da pohvalim predlog ovog zakona u ime SPS-JS. Želim da kažem da će naša poslanička grupa, iz razloga što nam je ovaj zakon neophodan, što je dobar, što čuva i nas i kompletno sve naše građane, u Danu za glasanje glasati za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Milošević. Gospodin Nebojša Ranđelović, po Poslovniku, zatim gospodin Maraš, po Poslovniku. Izvolite najpre vi, gospodine Ranđeloviću.
Prvo bih postavio pitanje – kako da se poslanik javi po Poslovniku? Koristio sam ono uputstvo koje smo dobili, javio sam se po Poslovniku pre nego što je gospođa Milošević dobila reč, a nisam dobio reč. Izgleda da u ovom parlamentu i dalje mora da se nastavi taktika mahanja Poslovnikom i dizanja graje da bi se dobila reč po Poslovniku. Očigledno ovo uputstvo ne funkcioniše. Ukazao bih na povredu čl. 27. i 101. stav 3, a osvrnuo bih se na zlonamerno i paušalno tumačenje člana 231. Naime, prisustvo u Skupštini i davanje kvoruma nisu iste i podudarne kategorije. Svako ko se susretao sa teorijom političkog sistema, ko je imao iole dodira sa pravnom naukom, zna da u ustavnom pravu stoji nekakvo drugačije objašnjenje. Meni je jako žao što ste javnom krađom doneli takav Ustav koji je u suprotnosti sam sa sobom, a ondaniste imali sluha za ono što zamera opozicija, pa ste doneli Poslovnik koji je u suprotnosti sa takvim nakaradnim Ustavom. Žao mi je što su i Ustav i Poslovnik sredstvo da se ovaj parlament svede na najniži mogući nivo i da služi kao izgovor za loše stanje u državi. Jako mi je žao što su poslanici vladajuće koalicije svoje mandate stavili u službu nečega što ne služi na čast nijednom parlamentu na svetu. Nekada sam svoje javljanje završavao sa "hvala na pažnji", sada ću završiti sa "sram vas bilo".
Nema povrede procedure. GospodinSlobodan Maraš.
Član 103. stav 3. i član 27. Gospođo predsednice, za vreme mog govora je iz redova poslaničke grupe DS stiglo uvredljivih reči, galame itd. Podsetiću vas da za vreme govora narodnih poslanika i drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način itd. dok ugrožava slobodu govora. Mogu da prihvatim da to niste čuli, pošto sam video da pažljivo slušate, ali imate svoje saradnike koji su mogli da čuju tako nešto. Gospođo predsednice, ukoliko sam rekao nešto što nije tačno, molim one koji su mi dobacivali da kažu šta je to što nije tačno – da li je u pitanju vremenski period od dve godine, godinu i po dana, okej. Gospodin Marko Đurišić klima glavom. Nadam se da će mi odgovoriti sa istim dostojanstvom kao i ja njemu. Još samo jednu stvar sam hteo da kažem. Stvar je u tome što nismo mi protiv vas, nego protiv ovih glupih zakona, koje besomučno donosite i onda tražite od nas da vam dajemo kvorum. Izvinite molim vas, vi ste preuzeli odgovornost u ovoj državi, vi vodite Vladu, vi obezbedite kvorum, nemojte od nas to da tražite. Gospodin Ranđelović, profesor i doktor pravnih nauka, vam je malopre objasnio razliku. Gospodo iz DSS-a, nije potrebno da aplaudirate kad ja govorim, jer vi ste se služili istim stvarima kao i DS, organizovali ste glasanje, odnosno referendum za Ustav dva dana i besomučno pokrali, zajedno. Tako da nema potrebe da aplaudirate, iste stvari ste radili kao i oni.
Molim sve poslanike da vode računa o dostojanstvu Skupštine i da uvažavaju sve poslanike, a posebno govornike i da ih ne ometaju. (Vjerica Radeta, s mesta: I predsednik bi trebalo malo da vodi računa o dostojanstvu Skupštine.) Nemojte dobacivati, gospođo Radeta. Izreći ću vam opomenu ako se to ponovi. Gospodin Đurišić Marko, replika.
Reagovao sam na izlaganje kolege Maraša zato što je izneo neistinu. U skladu sa Poslovnikom, poslanici treba da govore istinu ovde. Govorili ste o vremenu kada poslanici DS-a nisu učestvovali u radu parlamenta, o periodu 2006. do polovine 2007. godine. Pitajte vašu koleginicu koja sedi ispred vas šta su tada poslanici DS-a radili sa svojim primanjima u Skupštini. Potpuna je istina da smo mi tada ta svoja primanja davali u dobrotvorne svrhe. Ima dokumentacija za to, pitajte vašu koleginicu. Što se tiče kvoruma, ne traži se od poslanika opozicije da ga obezbeđuju. Prethodna tri dana stranke većine obezbeđivale su ovde dovoljan broj poslanika da izglasaju 49 tačaka dnevnog reda, sa preko 3.000 amandmana. Koliko je to koštalo građane Srbije, mogli smo da čujemo prethodnih dana. Sada imamo na dnevnom redu 69 tačaka, slažem se da je to mnogo, ali ćete se sami složiti da je vaša poslanička grupa na početku mandata, saziva ove skupštine reagovala i tražila da se uvede efikasniji rad Skupštine. Mi smo pronašli način koji nam omogućava da usvojimo veliki broj zakona i da izađemo iz blokade u kojoj smo se nalazili krajem 2008. godine. Na kraju, predsednica Skupštine od vas nije tražila da date kvorum, nego da poštujete isti taj poslovnik po kome ste se javili za reč, koji ne govori o tome kako poslanici većine ili manjine treba da se ponašaju u ovoj sali, nego kako treba da se ponašaju poslanici, svih 250 poslanika. Molim vas da o tome vodite računa. Hvala.
Gospodin Slobodan Maraš. Po Poslovniku?
Ovo je replika. Pogrešno sam protumačen, gospodine Đurišiću. Vi, očito, mene niste najbolje razumeli. Nisam rekao kako ste vi trošili novac. Potpuno imam razumevanja i poštovanja za to što ste vi, ako ste bili u stalnom radnom odnosu u Skupštini Srbije, kad niste dolazili na zasedanja uzimali platu i davali u humanitarne svrhe. To poštujem, ali nisam to izneo kao konstataciju na koji način ste trošili sredstva, nego sam izneo kao konstataciju da ste, iako ste bili u radnom odnosu, primali uredno platu, znači, prijavljeni u Skupštini. A gde ste vi te pare slali, to je vaša dobra volja. Poštujem ako ste davali u humanitarne svrhe, ali suština je u tome da ste isto to radili godinu i po dana. Znači, niste dolazili u Skupštinu iako ste bili u stalnom radnom odnosu, a primali ste platu. O tome govorim, gospodine Đurišiću. Mislim da tu postoji razlika i nadam se da ste sad razumeli šta sam hteo da kažem. Znači, ne interesuje me način na koji stepare trošili, već da ste primali platu za to što niste dolazili u Skupštinu. Znam da znate veoma dobro, i vi i vaše kolege, parlamentarni život, kako u Srbiji, tako i u svim drugim zemljama. Opstrukcija je legitimni način delovanja, pogotovo u Skupštini. Mnogo je bolje da se političko delovanje odvija u Skupštini, nego na ulicama. Način na koji vodite ovu skupštinu i način na koji vodite zemlju, polako hoće da prebaci politički život, odnosno sva dešavanja, na ulicu. Mislim da je to ono poslednje što nam treba. Način kako vodite, gospođo predsednice, ne samo vi, mislim i na vladajuću većinu, ovu skupštinu, državu, veliki je problem i moguće je da će prebaciti probleme na ulicu, što je poslednje što svi želimo. Ne želimo, kao opozicija, da učestvujemo u odgovornosti, jer s nama ne želite da je podelite. Sami obezbeđujte većinu, sami donosite te zakone za koje mislite da će doneti dobrobit građanima, ali sam siguran, a i vi to znate, da građani znaju kuda ovi zakoni i ovakva politika vodi. Hvala vam.
Nema više osnova za replike. Gospodin Velimir Ilić se javio, po Poslovniku, pre svih. Izvolite.
Mislim da je Poslovnik povređen, jer od nas traži nešto, što se ovih dana provlači kroz medije, gospodin predsednik Administrativnog odbora, da pravimo kvorum, što nikada nije bilo. Naše prisustvo da, ali ne kvorum, da ubacimo karticu itd. To ne možete tražiti od opozicije. Zamolio bih vas, kada vodite sednice koje su veoma važne, veoma značajne, da omogućite red u sali. Ovde pozadi je opšti haos. Niko nikoga ne čuje. Ovde se galami. Ova gospoda, tačno je Maraš rekao, galame, psuju sve redom. Mi ne čujemo ministra šta govori. Uopšte nismo čuli nijednu reč gospodina Dačića, a želeli smo da ga čujemo. Prema tome, u ovom haosu, u ovom ambijentu koji se ovde odigrava, gde ulazi ko kad hoće, glasa, radi se što se radi, stvarno nisu stvoreni uslovi za normalan rad srpskog parlamenta. Ovo je bruka za sve nas. Molim vas da se ovde omogući solidan uslov za rad. Ako ne može s mesta da se govori, neka se ponovo pronađe mogućnost javljanja sa govornice, da bismo mogli da pratimo. Gospođa je govorila, a mi je ništa nismo čuli. Štaviše, nismo je ni videli. Jednostavno, nije bila ni na ekranu, da možemo da je pratimo. Na televiziji se može pratiti, ali mi u sali uopšte nemamo pregled diskusija koje se ovde održavaju, a donose se veoma važne odluke. Još jednom vas molim da omogućite uslove za rad. Ovi uređaji ne rade. Ja ubacujem karticu u ovaj i ništa, moram da pređem na sledeći da bih se javio za reč. Prema tome, pogledajte šta ovde sve ne valja, dovedite ovo u red i da budemo jedan ozbiljan parlament. Jer, ponavljam, donosimo veoma važne zakone. Druga stvar, sramota je objediniti ove tačke dnevnog reda, koje nemaju nikakve veze jedna sa drugom. Ako treba to da se skrati, hajde da se dogovorimo. Evo, predlagali ste da poslanička grupa glasa o svim amandmanima jednom, samo jednom da se glasa… (Predsednik: Prošlo je dva minuta, gospodine Iliću, privedite kraju.) Ako vam to znači, dajte jedan dan da vam donesemo sve te zakone i da budemo slobodni.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Nataša Mićić, po Poslovniku.
Gospođo predsedavajuća, zapravo koristim pravo na repliku, pošto mislim da je gospodin Marko Đurišić mislio na mene kada je rekao - koleginica koja sedi ispred Maraša. Valjda mu je bilo teško da izgovori moje ime, pretpostavljam. U svakom slučaju, gospodin Đurišić je započeo svoju raspravu rečima da je dužnost narodnog poslanika da govori istinu i u prvoj sledećoj rečenici izgovorio neistinu, a to je da ja znam kako je poslanički klub DS raspolagao novcem, platama i dnevnicama koje je dobijao u vreme dok je bojkotovao parlament i nije učestvovao u radu. Kao dokaz da o tome ne mogu znati (niti sam znala, niti sam mogla znati) podsetila bih samo na činjenicu da sam napustila poslanički klub DS kao poslanica Građanskog saveza Srbije. Prema tome, apsolutno ne znam (na kraju krajeva, to je bila vaša slobodna volja) da li ste zaista davali novac u dobrotvorne svrhe. Druga stvar koju želim da istaknem jeste da LDP svaki put učestvuje u kvorumu i na taj način pomažemo ne vladajuću većinu, nego javni, društveni interes ove zemlje. Svaki put smo glasali za one zakone koji na bilo koji način doprinose napretku i razvoju zemlje. Bez LDP ne biste usvojili ni zakon o pasošima, ni antidiskriminacioni zakon, ni mnoge druge zakone koje, zbog nesposobne vladajuće većine, zapravo ne biste ni uspeli da usvojite. Na kraju, pošto se ovde danas često spominjao Bodrum i Solun, dakle i te afere, koje jesu bile zloupotrebe i našle su svoj epilog na sudu, zapravo su bile posledica toga što opozicija takođe tada nije učestvovala. Ali, to je danas tako bezazleno u odnosu (Predsednik: Vreme.) na ono što vi radite.Recimo,jučerašnji dan. (Predsednik: Zahvaljujem.) Nije važno da li je poslanik ili poslanica u Bodrumu ili u toaletu, činjenica je da poslanici nisu učestvovali u jučerašnjem radu i kvorumu.
Molim vas da se vratimo dnevnom redu, da prekinemo i sa replikama i sa svim komentarima koji se ne tiču vrlo značajne tačke dnevnog reda, u koju smo upravo ušli. Gospođica Nataša Jovanović, reklamira Poslovnik.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se, gospođo predsedniče, po članu 31. Poslovnika, koji reguliše obaveze potpredsednika Narodne skupštine, a vezano za ovo o čemu je govorio gospodin Ilić. Da objasnimo, u skladu sa procedurom i sa ovakvim nakaradnim Poslovnikom, narodnim poslanicima koja su njihova prava u Domu Narodne skupštine. Poslanička grupa SRS je na najbezočniji način udaljena sa sednice Narodne skupštine, voljom režima Borisa Tadića. Mi smo se sada vratili. Vi ste videli, gospođo predsedniče, da pojedini poslanici SRS ne mogu da sede na svojim mestima, kao gospodin Sulejman Spaho, koji je prestajao dva sata od početka sednice. Sada je potrebno da damo gospodinu Iliću i ostalim poslanicima objašnjenje. Ovaj Poslovnik, koji promoviše na sva zvona, pre svega, predsednik Administrativnog odbora Nenad Konstantinović, koji je od jutros počeo da preti narodnim poslanicima, iz Jutarnjeg programa RTS, svuda i na svakom mestu, ne reguliše da se poslanik isključivo javlja i da govori sa mesta. Ova ovde pozornica ili govornica je u funkciji i, gospodine Iliću, vi možete, pošto ste izrazili malopre smetnju, kao i svaki poslanik bilo koje stranke, da koristite i da govorite sa govornice Narodne skupštine. Nigde u Poslovniku ne piše, jer se Konstantinović, pametni, Boško Ristić i slični, ovi koje instruiše Boris Tadić, nisu dosetili da napišu – morate da govorite u Domu Narodne skupštine sa tog mesta. Oni su se dosetili da prave neku šemu pa da srpske radikale izbacuju sa mesta na kojima sede od 1992. godine. Jer, vi niste ni znali gde je Dom Narodne skupštine, neki od vas nisu znali ni gde je Beograd, uopšte, kada je ovde sedeo Vojislav Šešelj sa srpskim radikalima. Prema tome, gospođo predsedniče, (Predsednik: Vreme) ja vam sugerišem, a takođe i koleginica Popović kao potpredsednica, da lepo objasnimo kolegama da mogu da govore sa govornice, jer očigledno je da (Predsednik: Zahvaljujem.) imaju smetnje. Tako, da to raščistimo. Hvala.
Reč ima gospodin Ostojić.
Gospođo predsednice, gospodo ministri, koleginice i kolege, ovaj zakon je još od letos čekao LDP. Predložili smo jednu verziju negde u septembru. Nažalost, ovo što smo dobili nije ni blizu te verzije, koju su radili stručnjaci. Sama činjenica da je ovaj zakon o bezbednosti saobraćaja ukraden iz tadašnjeg ministarstva za infrastrukturu ili za kapitalne investicije od strane tadašnjeg ministra unutrašnjih poslova (ne vas, gospodine Dačiću, nego vašeg prethodnika), govori o namerama da se zadrže neki monopoli i da se ne učini ono što je potrebno učiniti sada kada donosimo novi zakon. Svakako da se menjaju i vozila i okolnosti i materijali itd., i to mnogo brže nego što se donosi ovaj zakon, podsećam da je ovaj zakon star 21 godinu, ali upravo činjenica da se menja posle 21 godine morala je dovesti do toga da mu se pristupi ozbiljnije, a ne da se iza ovog zakona krije očuvanje tih interesa. Svi ćemo se složiti da bezbednost u saobraćaju i opšte stanje u saobraćaju nije dobro. Prošlog leta imali smo pošast na našim putevima, a ona se i nastavila. Ali je činjenica, takođe, da je sve ovo vreme, još iz komunizma, policija imala monopol u ovoj oblasti, i pisala je zakon i predlagala je zakon i sprovodila je zakon i osnivala i nadzirala rad škola, davala vozačke dozvole itd., i imamo loše stanje bezbednosti. To znači da je način na koji se to radilo pogrešan. Upravo je ovo bila prilika da Srbija iskorači ka nečem što je moderno, ka nečem što je svetska i evropska praksa, da policija bude zadužena samo za sprovođenje zakona, a nikako za čitav set oblasti koje regulišu saobraćaj, od toga da otvara, kontroliše rad, propisuje uslove i zatvara auto-škole, preko toga da ima monopol i da daje saglasnost za tehničke preglede, preko toga da policajci odlučuju o tome ko zna da vozi a ko ne zna, do kažnjavanja. Nažalost, ovaj zakon neće dovesti do bolje situacije u bezbednosti saobraćaja i vrlo brzo će, ako se usvoji u ovom obliku, morati da se menja. On je, iznad svega, čak i nejasan. Evo jedan primer. Ovim zakonom se prvi put definiše saobraćaj. Saobraćaj je, zamislite, kretanje vozila i lica na putevima čije je ponašanje uređeno u cilju njegovog bezbednog i nesmetanog odvijanja. Ajd' na stranu što se ne zna na šta se misli i kakva je ovo rečenica, ali u svakom slučaju, po ovom zakonu, vozilo koje se ne kreće nije u saobraćaju, vozač koji sedi u vozilu nije u saobraćaju. Besmislica je, ali je dokaz da su ga radili ljudi koji su imali ne zle namere, nego interes, i ovde se radi, naprosto, o interesima. Represivan je zakon. Sa naše tačke gledišta, ovaj zakon zaista ugrožava nekakva osnovna građanska prava. Mi ćemo reći čak i da je policijski, ali ne u onom pejorativnom smislu ili zato što ga predlaže ministar policije, iako bi trebalo da ga predlaže gospodin Mrkonjić, ali je to oduzeto, rekoh, još pod onom vladom, a vama Kolegijum MUP-a verovatno nikada ne bi dozvolio da vratite zakon van MUP-a. Jer, na kraju krajeva, u tom biznisu se okreću desetine miliona evra godišnje i policija, koja je u tome, kao i u svim komunističkim zemljama, decenijama u igri, verovatno ne želi da se toga tako lako odrekne. Inače, verujte mi, u većini zemalja policajac nema šta da radi na vozačkom ispitu. Nije posao policajca, službenog lica ovlašćenog da upotrebi silu, da određuje ko zna da vozi ili ne zna, zbog toga što policajac vozi obavljajući neki drugi posao, kao što i dostavljač pice vozi dostavljajući picu, pa niko pametan ne predlaže da dostavljač pice sedi u komisiji i ocenjuje ko zna da vozi. Svakako, onaj kome je posao vožnja, kao na primer taksista, mnogo bolje može da kaže ko zna da vozi, a ko ne zna da vozi. Ali, nije suština ovog zakona, i to je osnovna, generalna zamerka, da se ljudi nauče da voze, da se nauče šta je bezbedna vožnja. Ovaj zakon nastavlja praksu koja postoji decenijama u ovoj zemlji - ljudi će ovde učiti da polože vozački ispit, ali neće znati da voze. I to je ono što je ovaj zakon imao priliku da razbije formiranjem agencije koja neće biti pod uticajem policije, koja će davati licence onima koji odlučuju i određuju ko zna da vozi. Jednom deregulacijom, koja bi iz policije otišla u agenciju, mi bismo mogli da kažemo da smo ovu oblast reformisali. Ovim zakonom, nažalost, na najbolji način se vidi da vi koji ste na rečima za modernu Srbiju, za evropsku Srbiju, govorim o vama u većini, niste u stanju da nešto tako primenite konkretno u praksi. Ovaj zakon svu krivicu, za bilo kakvu nesreću, svaljuje na vozača, a potpuno amnestira i policiju i putare i sve one koji su takođe odgovorni. Za sve će uvek biti kriv vozač. Čak i ako, recimo, vozi u skladu sa propisima, u skladu sa dozvoljenom brzinom, i naiđe na rupu na putu za koju je kriv putar, biće, po ovom zakonu, opet kriv vozač. Zašto? Zato što, eto, nije prilagodio vožnju uslovima puta. To bi se izbeglo da je prihvaćeno nešto što u svim evropskim zemljama postoji, a to je načelo uzajamnog poverenja. Ne može vozač koji poštuje propise da pretpostavlja da neko drugi neće da radi svoj posao, policajac ili putar, da će biti rupa na putu. Vi ste ovde sve natovarili na vozača. Mene ni ne čudi da načelo uzajamnog poverenja nije ušlo, zato što vam je pravni savetnik neki Škulić, koji će očigledno da zaseni slavu onog privatnog predsednika Ustavnog suda Vojislava Koštunice Slobodana Vučetića ili tako nekih državnih pravnika. Ali, načelo uzajamnog poverenja je normalno da postoji. Ne može uvek biti kriv vozač. Ovaj zakon to, nažalost, zakucava. Policija ima prevelika ovlašćenja i zato kažem da je ovo, u suštini, policijski zakon. Mnogo je diskrecionih ovlašćenja, koja niko ne može da kontroliše, a pisci zakona, očigledno iz policije, potrudili su se da se ne kontrolišu. Na primer, zabranjena je upotreba antiradar uređaja. Zašto je zabranjena? Antiradar uređaj daje vozaču mogućnost kontrole da li ga je policajac zaista snimio radarom, ništa više. Znate koliko puta policija pokušava da naplati kaznu, a da nije ''pucala'' radarom. Ovako će vozač imati dokaz da je on, u stvari, bezrazložno zaustavljen i da nije pokušano merenje brzine. Ima suštinskog nerazumevanja kod onih koji su pisali zakon ili pokušaja da se zadrži taj monopol. I dalje je vožnja svedena na obuku, kao da je to nekakva veština menjati brzine i raditi nožnim komandama. Nigde se u zakonu ne govori o obrazovanju, a obrazovanje znači prenošenje znanja, a najmanje o vaspitanju. Stiče se čak utisak da su pisci zakona hteli ili da imaju nameru ili da bi im želja bila da ljudi ne znaju da voze, da ljudi ne nauče da voze, da bi bili u prilici da im naplaćuju kazne. Tu dolazimo do novca. Oko milijardu evra je ukupna šteta koju prouzrokuju saobraćajne nesreće u državi Srbiji godišnje. Svaki treći bolnički dan ima veze sa saobraćajem, 25 do 40 miliona evra se godišnje naplati od kazni u Srbiji. Sav taj novac je do sada išao policiji. Sada će verovatno 25% ići na finansiranje agencije koja će se osnovati, a nadam se da će se osnovati, a 75% novca, koji će verovatno sada biti i preko 50 miliona evra godišnje, ići će policiji. Tu dolazimo do još jednog apsurda koji ovaj zakon ustanovljuje, a to je da se saobraćajni znaci mogu postavljati i bez saobraćajne studije i da i dalje policija ima to ovlašćenje da naredi putarima da postavljaju saobraćajne znake. Predviđam, a voleo bih da me život demantuje, da će se šikaniranja vozača besmislenim signalizacijama, kada to kažem mislim na predugačke pune linije tamo gde im nije mesto, mislim na niska ograničenja brzine od 30, 40 km tamo gde im nije mesto, umnožiti posle donošenja ovog zakona, upravo zbog toga što policija zadržava monopol u određivanju gde se postavlja znak, i da će to biti, uslovno rečeno, načini punjenja tog nekakvog fonda koji najviše koristi policiji. Mislim čak i da neke stvari koje ste rekli ne stoje, iskreno. Obaveze nadzora nad vozilom se izbegavaju. Samim tim se faktički minimizira i obara sistem automatskog nadzora. Šta će vama kamera koja će snimiti nekakvo vozilo u prekršaju kada će vlasnik vozila izjaviti kako on nije vozio to vozilo, da se ne seća kome ga je dao i samim tim će biti oslobođen odgovornosti? Mislim da čak policiji, koja stoji iza ovog zakona, ni ne odgovara da profunkcioniše, kao u svim evropskim zemljama, sistem automatskog nadzora. Jer, naprosto, sistem automatskog nadzora je objektivan - postoji vozilo, postoji tablica, postoji prekršaj - i nema više mogućnosti nagodbe, dogovora itd. Za kraj (ostaviću nešto vremena, kada budem video kako će druge poslaničke grupe govoriti), sistem kaznenih poena, ovakav kakav ste predložili, ne postoji apsolutno nigde. Uopšte niste predvideli da ljudi, dok dobijaju kaznene poene, nešto rade, nešto uče, idu na nekakva predavanja. Niste, zatim, predvideli da se ljudima, tj. vozačima, kada se ponašaju u skladu sa propisima a imaju neke kaznene poene, oduzmu kazneni poeni, da im se smanje. Ne, vi ste ''zakucali'' - do 18 i uzimamo dozvolu, pa onda ćemo da idemo na nekakva predavanja ili ponovnu obuku, kao da vam je cilj da im je što pre uzmete. Ali, nije to suština, ne postoji sistem koji samo represijom i kaznama može ljude da natera na promene, nego je to paralelan proces. Kazne postoje za one koji neće, ne umeju ili ne mogu da nauče. U svim zemljama 3% građana ne može da vozi, i ne treba da ima dozvolu jer ništa ne vredi, ali je ovde, nažalost, samo represija. S druge strane, zašto evidencija kaznenih poena ne bi bila javni dokument? Znate li koliko mogućih zloupotreba potencijalno postoji kad to nije javni dokument? Kada ja ne mogu da kontrolišem kolegu Šormaza i on mene. Onda će zavisiti od toga ko ima bolje veze sa onim ko unosi poene. Sve u svemu, mnogo je novca ovde u igri. I dalje se pokušava zadržati monopol nad tim novcem. On neće dovesti do popravljanja situacije u saobraćaju. Znate da policija već dve godine ne kažnjava za pojaseve. Predviđam, gospodine ministre, da će po usvajanju ovog zakona policija početi da kažnjava za pojaseve, šest meseci ćemo svi nositi pojaseve, pokazaćete da je 30% manje poginulih u toku tih šest meseci i to ćete pripisati ovom zakonu. A, u suštini, zakon je loš, a posledica toga koliko je ljudi poginulo u protekle dve godine zato što policija ne kažnjava ide na dušu onih koji su takvu odluku doneli. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin ministar je želeo da se obrati, međutim 18.00 časova je, nismo produžili rad za danas. Ali, jedan minut možemo. Imamo još minut i po, do dva. Izvolite, gospodine ministre.
Uvažio sam predlog gospodina Ostojića. Samo sam gledao kako ste se vi ponašali, pa sam mislio da tako treba. U svakom slučaju, mislim da je zaista dobro da se govori stojeći. Nastaviće se rasprava. Ministar Mrkonjić i ja smo ovlašćeni u ime Vlade, pa ćemo biti ovde za vreme rasprave i u načelu i u pojedinostima, ili on ili ja, ali samo želim da kažem jednu rečenicu, da znate. Do sada od novca za saobraćajne prekršaje ni jedan jedini dinar nije išao policiji, išao je u budžet Republike Srbije. Sada je predviđeno da 30% ide lokalnim samoupravama, a 70% da ide u budžet Srbije, odnosno da radno telo raspoređuje tri četvrtine od tih 70%, da ide policiji, a ostatak Agenciji za bezbednost saobraćaja itd. Izneli ste neke primedbe, koje su se mogle čuti od jednog dela stručne javnosti u vreme ove rasprave. Samo želim da vam kažem da je od tog momenta, kada ste i vi to usvojili i predložili, došlo do izmene ovog zakonskog teksta, tako se da neke od ovih stvari o kojima govorite već nalaze u zakonskom predlogu, kao što je predlog za formiranje Agencije za bezbednost saobraćaja. Želim samo još ovo da dodam. O ovome se dugo raspravlja, već šest godina, ovo je zajednički predlog Ministarstva za infrastrukturu, Ministarstva unutrašnjih poslova, profesora univerziteta itd., ali je nemoguće da baš svaki profesor ili svako udruženje koje se bavi ovim bude zadovoljno samim tekstom zakona. Ali, nezavisno od ove procedure, predložiću da se iskoristi poslovnička mogućnost da između načelne rasprave i glasanja eventualno nadležni odbori predlože ako imate neko rešenje za koje mislite da je pravo. Ovo nije političko pitanje, zato mi je žao, ne želim da komentarišem sve ovo. I inače je smanjen broj poginulih na putevima u odnosu na 2001. godinu, ali nama je cilj da učinimo sve što možemo da se smanji broj žrtava, da se smanji broj saobraćajnih nezgoda, da se društveni i državni subjekti učine odgovornim i da se iskoreni korupcija. A uloga policije u svemu ovome sigurno nije i neće biti da ona bude i predavač i sudija, jer policija ne izriče ove kaznene poene, policija ne oduzima dozvole, to radi sudija za prekršaje, a policija u ovom slučaju ima samo tu ulogu kontrole u saobraćaju. Izvinjavam se što sam možda produžio neki minut, ali to je samo zbog toga da ne bismo ostali bez odgovora. Znači, apsolutno smo otvoreni. I inače smo nekoliko meseci odlagali da ovo pošaljemo u parlament, želeći da čujemo sve primedbe koje se mogu čuti u javnosti. Ali, ako imate mnogo različitih predloga, morate se opredeliti za jedan, ne mogu svi da budu zadovoljni. Mislim da je suština zakona dobra, da je zakon neophodan i zato bih vas sve pozvao da iznesemo sve predloge i da, na kraju, u interesu običnih građana, glasamo za ovaj predlog zakona. Zahvaljujem i izvinjavam se još jednom.
Zahvaljujem. Nastavljamo rad, gospodo poslanici, sutra u 10.00 časova.