REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Prva sednica Prvog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 01 Broj 06-2/21-14 24. april 2014. godine Beograd (Sednica je počela u 15,05 časova. Sednicom predsedava Maja Gojković, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. (Intoniranje himne.) Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 135 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 176 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre usvoji akte iz dnevnog reda sednice. Primili ste ostavke narodnih poslanika Bojana Pajtića, Aleksandra Vučića, prof. dr Miodraga Stojkovića i Jane Ljubičić na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaje Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavki nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje su izabrani narodnim poslanicima: Bojanu Pajtiću, Aleksandru Vučiću, prof. dr Miodragu Stojkoviću i Jani Ljubičić danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine, kojim je predviđeno traženje obaveštenja i objašnjenja, pitam da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa navedenim članom Poslovnika? (Ne) Što se tiče odsutnosti narodnih poslanika, nemamo službenu evidenciju o tome. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge zakona iz predloženog dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanici Gordana Čomić i Borislav Stefanović predložili su da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru, koji su podneli Narodnoj skupštini 23. aprila 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – tri, uzdržanih – jedan, nije glasalo 170 od ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodniposlanik Veroljub Arsić predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o ministarstvima, koji je podneo Narodnoj skupštini 23. aprila 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 166 poslanika, protiv nijedan, uzdržan nijedan, nije glasalo 40 od ukupno prisutnih 206 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodniposlanik Veroljub Arsić predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi, koji je podneo Narodnoj skupštini 23. aprila 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 177 poslanika, protiv nijedan, uzdržan nijedan, nije glasalo 30 od ukupno prisutnih 207 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodniposlanik Katarina Rakić, na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o ministarstvima i Predlogu zakona o izmeni Zakona o Vladi, (tačke 1. i 2. utvrđenog dnevnog reda). Da li narodni poslanik Katarina Rakić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 175 poslanika, protiv nijedan, uzdržan nijedan, nisu glasala 33 od ukupno prisutnih 208 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 179 poslanika, protiv nijedan, uzdržan jedan, nije glasalo 29 od ukupno 209 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, u celini. D n e v n i r e d: 1.Predlog zakona o ministarstvima 2.Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički i načelni pretres sa predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 1. i 2, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Srpska napredna stranka – dva sata, 43 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta; Poslanička grupa Demokratska stranka – 20 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 12 minuta; Poslanička grupa Jedinstvena Srbija – 8 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Nova Srbija – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Srpski pokret obnove, Demohrišćanska stranka Srbije – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SDA SANDžAKA – PDD – 6 minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa, međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi, koji imaju pravo da govore svako po jednom, do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. S obzirom da su spojene dve tačke današnjeg dnevnog reda u jednu jedinstvenu raspravu, a s obzirom i na malo vreme koje malobrojna opozicija danas u parlamentu ima na raspolaganju, ja bih vas zamolio da se izjasnimo o produženju vremena rasprave u skladu sa Poslovnikom može da se duplira vreme rasprave i predlažem da se poslanici izjasne o tome. Pozivam da podrže ovaj predlog. Hvala vam.
Stavljam na glasanje predlog poslanika. Molim da se izjasnite o njegovom predlogu o produženju vremena rasprave na ukupno 10 sati. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice i da pristupe glasanju. Proglašavam glasanje završenim: za - 23 poslanika, protiv nijedan, uzdržan nijedan, nije glasalo 186 od ukupno prisutnih 209 narodnih poslanika. Konstatujem da predlog nije usvojen. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o ministarstvima i Predlogu zakona o izmeni Zakona o Vladi. Da li predlagač, narodni poslanik Veroljub Arsić želi reč? (Da) Izvolite. Poslanik Veroljub Arsić, predlagač.
Dame i gospodo narodni poslanici, cilj podnošenja ovog zakona jeste, Zakona o ministarstvima, odnosno izmena Zakona o Vladi, jeste da Republika Srbija u narednom periodu dobije Vladu koja će biti efikasna, što je god moguće više racionalna. Mogu da kažem da u proteklom periodu do 2012. godine imali smo raznih zakona o vladi, zakona o ministarstvima i ono što je najčudnije u celoj toj priči, kao da to nisu bile vlade koje treba da rade u interesu građana Republike Srbije već su ti zakoni pisani i donošeni u Narodnoj skupštini zbog toga da bi se nečija politička ambicija ili želja ostvarila tako što će da bude ministar u nekoj vladi, u nekom određenom ministarstvu. Mi smo imali situacije prilikom raznih rekonstrukcija vlada Republike Srbije, da imamo ministarstva koja se međusobno prepliću u njihove nadležnosti, gde se često prebacuje odgovornost sa jednog na drugo ministarstvo, zato što Zakon o ministarstvima jednostavno nije mogao da bude apsolutno funkcionalan i da ta vlada može da funkcioniše u onom punom kapacitetu isključivo u interesu građana Republike Srbije. Poslednje izmene i dopune Zakona o Vladi, Zakona o ministarstvima, jesu popravile stanje donekle ali imajući u vidu složenu ekonomsku i privrednu situaciju u Republici Srbiji, jedan složen sistem državne uprave, čak i pored dobre volje članova Vlade, nailazilo se na određene probleme i problemi su svakako uticali i na rezultate koje je ta vlada imala. Mislim da zbog ekonomske situacije u kojoj se Srbija nalazi treba da prestanu oni koji se bave politikom, da se bave isključivo svojim ambicijama i da oni koji žele da uđu u Vladu Republike Srbije, da uđu samo sa jednim ciljem, da izvuku Srbiju iz ekonomske krize u kojoj se nalazi. Zato i jesu potrebne ozbiljne strukturne reforme i jedan od ciljeva ovog zakona jeste da stvori preduslove da Vlada Republike Srbije i njena ministarstva te ozbiljne, što je moguće brže, te strukturne reforme sprovedu. U Predlogu zakona o ministarstvima, predviđeno je samo 16 ministarstava i to su Ministarstvo finansija, Ministarstvo privrede, Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine, Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Ministarstvo rudarstva i energetike, Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, Ministarstvo pravde, Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo odbrane, Ministarstvo spoljnih poslova, Ministarstvo prosvete i nauke, Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Ministarstvo omladine i sporta i Ministarstvo kulture i informisanja. Mislim da će ova naredna Vlada, ukoliko ovaj zakon bude usvojen biti najmanja u novijoj srpskoj parlamentarnoj istoriji. Sada bih hteo malo da se pozabavim zadacima i očekivanjima nas koji predstavljamo građane šta očekujemo od tih ministarstava i od te vlade. Kada je u pitanju prvo ministarstvo, u ovom slučaju Ministarstvo finansija, mislim da je dosadašnja poreska politika koja je sprovedena, dovoljno opteretila i privredu i građane sa poreskom politikom i da jednostavno, uvođenjem novih poreza, pritom ne mislim na javni sektor koji se finansira iz budžeta ili javni sektor koji se finansira iz sopstvenih prihoda, zahvaljujući svom monopolskom položaju na tržištu koji im je dala Vlada Republike Srbije i Narodna skupština Republike Srbije, ne mogu više da budu oporezovani, odnosno da obična privreda koja stvara dohodak, jednostavno i pod ovim poreskim pritiskom, jedva sastavlja kraj sa krajem. Ministarstvo finansija će morati da izradi jednu ozbiljnu strategiju u narednom periodu i da u tom narednom periodu vodi računa da one mere koje namerava da preduzme, stvaraju uštede u budžetu Republike Srbije, rasterećuju koliko je god to moguće realan sektor, da štede u javnom sektoru koliko je to moguće i da u tim merama vode računa o tome da Republiku Srbiju ne oteraju u recesiju. Kada se krene sa rezovima kakve nam predlažu razne međunarodne organizacije, tada rizikujete da umesto da napravite uštede, ugušite i onaj deo realnog sektora i na taj način povećate probleme u kojima se nalazite. To će svakako biti jedan od najvažnijih poslova Ministarstva finansija. Međutim, u nadležnosti Ministarstva finansija jeste devizno poslovanje, odnosno devizni inspektorat i tu će isto tako morati da se urade ozbiljne reforme, pa čak i da se predlože novi zakoni da bi se sprečilo neopravdano iznošenje deviznih sredstava iz Republike Srbije i da bi se stvarali razni finansijski momenti koji će jednom špekulativnom sektoru da omoguće ekstra prihode, a na štetu i države i svih njenih građana. Naravno da je u nadležnosti Ministarstva finansija i kreditno-monetarni sistem i bankarski sistem koji moraju da budu u saradnji sa Narodnom bankom Republike Srbije, pod kontrolom, a u smislu njihovog zakonitog poslovanja i usklađenosti njihovog poslovanja sa međunarodnim propisima. Bilo je više špekulacija po sredstvima javnog informisanja koliko je deviznih sredstava izneto sa teritorije Republike Srbije. Mogu samo da vas podsetim da je novac, pogotovo devizni, roba kao i svaka druga, da smo imali situaciju da je jedan dobar deo finansijskog sektora zarađivao na ekstra kamatama koje su postojale, da je imao ekstra profit i na deviznim razlikama za kredite koji su davani sa deviznom klauzulom i da se u jednom trenutku pojavio višak novca na tržištu koji više nije mogao da bude plasiran, pod onim uslovima kakvim je bio plasiran u ranijim periodima. Umesto da se čisto ekonomskom logikom, oni koji posluju na finansijskom tržištu bave i da sada zbog povećane količine novca smanje kamate i omoguće i brži razvoj privrede i veći životni standard građana, bavili su se time da siromaše devizne rezerve Republike Srbije, da iznose devize sa teritorije Republike Srbije i na taj način održe nisku ponudu novca na kreditnom i finansijskom tržištu. Prethodna Vlada je imala uspeha u toj borbi, očuvala je stabilan kurs dinara, došlo je do smanjenja referentne kamatne stope i do povećanja mogućnosti za razvoj Republike Srbije, ali to nije dovoljno. Moraće svakako nadležno Ministarstvo finansija u saradnji sa Narodnom bankom taj problem još efikasnije da rešava. Takođe, Ministarstvo finansija nadležno je za sistem kontrole carinjena i tu smo nažalost imali situaciju da su pojedini monopolisti koji su bili na tržištu imali privilegiju da carine prolaze neverovatno brzo, a da se često dešavalo da, ako neko želi da uveze repromaterijal za svoju sopstvene proizvodnju i da taj proizvod koji se napravi na teritoriji Republike Srbije sa našim radnicima, sa našim mašinama, sa našom pameću i bude izvezen van teritorije Republike Srbije, da mu se bezrazložno zadržava i roba i potrebna dokumenta od tog njegovog repromaterijala i stvaraju se nepotrebni troškovi da bi neko ko nema te nepotrebne troškove bio konkurentniji na tržištu od njega, tako da će morati jedna ozbiljna reforma, kada je u pitanju sistem kontrole carinjenja, da se uspostavi. O tome da li je sve što je uvezeno na teritoriju Republike Srbije stvarno i ocarinjeno u skladu sa zakonskim propisima takođe će morati Ministarstvo finansija više da povede računa, jer sistem carine koja ima zaštitnu ulogu ne samo od nelojalne konkurencije, već i zaštitnu ulogu od sive zone i sivog tržišta, mora u potpunosti da bude ostvarena baš i preko ovog organa, koliko je to u onim mogućnostima i u onim nadležnostima koje ima. Kada je u pitanju Ministarstvo privrede, Ministarstvo privrede će konačno kao organ Vlade morati da utvrdi strategiju razvoja privrede. Imamo osećaj da u proteklih desetak možda i više godina naša privreda nije radila po principu šta su to prioriteti privrede, već u jednom haotičnom stanju koje je dalo kao rezultat i smanjenje broja zaposlenih, odnosno povećanje nezaposlenosti do 2012. godine, kada smo imali 27% nezaposlenih, što je dovelo takođe do pada bruto proizvoda na teritoriji Republike Srbije i smanjivanja privrednih aktivnosti. Svakako da su razlozi bili jedna haotična privatizacija, ali svakako da i one mere koje su vlade tada imale i koje su bile podsticajne za privredu nisu bile usmeravane ili nisu bile dovoljne za razvoj privrede i vidimo kakav danas imamo rezultat. Znači, potrebna je jedna ozbiljna strategija i da se odrede koja su to podsticajna sredstva za razvoj i koje je to strukturno prilagođavanje privrede na teritoriji Republike Srbije. Možda jedno od najinteresantnijih ministarstava jeste i Ministarstvo poljoprivrede. Mogu da kažem da naše stanje u poljoprivredi nije baš najsjajnije i to iz više razloga. Jedan od razloga je da je sama poljoprivredna proizvodnja za individualnog poljoprivrednog proizvođača neverovatno skupa, da je prepolovljena naša industrija koja prati poljoprivredu. Pre svega, tu mislim na industriju koja se bavila i obezbeđivala sredstva za zaštitu bilja, sredstva za prehranjivanje bilja i da je svakako došlo do toga da repromaterijal koji se ulaže u poljoprivredu sada jeste značajno skuplji nego što je to bilo ranije. Da stvar bude još gora, imali smo raznih situacija, da smo bez ikakvih uslovljavanja, bez ikakvih potreba ukidali carinske zaštite na uvoz poljoprivrednih proizvoda, što je takođe dovelo do toga da naša domaća poljoprivreda bude skoro prepolovljena u odnosu na neke periode od pre 20, 30 i više godina. Naravno da je tu problem i Republička uprava za veterinu, koja će takođe morati da bude reformisana, da bude takva da onemogući sivo špekulisanje kada su u pitanju proizvodi životinjskog porekla, već da kompletan naš farmerski sektor ne bude zloupotrebljavan i ne bude pod pritiskom raznih špekulanata, na kome gube i oni koji se bave farmerstvom, a gubi i država, a jedan mali broj ljudi i te kako profitira. Smatram da jedan dobar deo odgovornosti za to snosi i sadašnja Republička uprava za veterinu i taj organ takođe mora da bude ozbiljno reformisan. Naravno da su pod nadležnošću i Ministarstva trgovine i Ministarstva poljoprivrede jedan jako zanimljiv organ, a to je Republička direkcija za robne rezerve. Treba li da spominjem zloupotrebe koje su bile u robnim rezervama, one koje su kažnjive zakonom, a to je da neko ko robu koja mu je poverena na čuvanje proda i ne vrati taj novac državi ili ne nabavi nove rezerve? To je ono za šta se odgovara pred zakonom. Međutim, špekulacije sa robnim rezervama su imale i onaj deo koji nije kažnjiv, ali koji će morati da se u narednom periodu reši, a to je da robne rezerve imaju osnovnu namenu, a ta namena je da zaštiti proizvođače određenih dobara i da zaštiti korisnike određenih dobara, da ne bude poremećaja na tržištu. Ti poremećaji su bili do te mere veliki da su robne rezerve retko, skoro nikad intervenisale, iako je poremećaja na tržištu bilo u razlikama u ceni i po 40%-50% kada je u pitanju sezonska razmena poljoprivrednih proizvoda. Tih 40 ili 50 posto nisu pripali ni proizvođačima poljoprivrednih proizvoda, ni potrošačima nego špekulantima koji su imali pristup robnim rezervama i u određenom trenutku ih ili povlačili ili vraćali na tržište. Tu je neophodna saradnja i koordinacija sa Ministarstvom trgovine i sa Ministarstvom poljoprivrede. Republička direkcija za vode. I sami smo svesni sad ove pošasti koja je snašla građane Srbije u proteklom periodu kada su poplave u pitanju. Jeste nešto u nadležnosti lokalnih samouprava. Jeste da je jedan deo sredstava obezbedila i Republička direkcija za vode i nadležna ministarstva, ali problem očigledno nije otklonjen na nekim određenim teritorijama, tako da je tu potrebno da se napravi jedna ozbiljna strategija, obezbede sredstva za zaštitu plavnih područja. Naravno, kada se obezbede sredstva da se izvrši i kontrola utroška tih sredstava i efekti utroška tih sredstava. Pojavljuje se još jedan problem koji je nadležan u Ministarstvu poljoprivrede, a to je eksploatacija mogu da kažem i rudnog bogatstva. Često je to pesak, šljunak, šoder i to često tako što se poništava poljoprivredno zemljište i ne vrši se rekultivacija tog poljoprivrednog zemljišta, iako je onaj koji to eksploatiše u obavezi da to uradi. Takođe tu nije bilo nikakve kontrole i nisu pokrenuti nikakvi postupci za naknadu štete i za uništavanje poljoprivrednog zemljišta. Imamo situaciju kada su vode u pitanju da zbog eksploatacije šljunka čitavi gradovi budu ugroženi, da je ugrožena kompletna putna infrastruktura, da je ugroženo vodosnabdevanje zato što se eksploatacijom šljunka smanjuje nivo pojedinih reka i ugrožavaju vodoizvorišta i temelji mostova koji prelaze preko tih reka. Treba li da spomenem da Požarevac ima takav problem, da su vodoizvorišta u Požarevcu ugrožena, a da dosadašnja Direkcije za vode i Ministarstvo poljoprivrede nisu reagovali o oduzeli pravo eksploatacije šljunka sa te teritorije? Mislim da će i tim problemom morati nova Vlada Republike Srbije da se pozabavi i novi ministri u Vladi. Uprava za šume. Jesu tu „Srbijašume“. Tu su često i nacionalni parkovi. Godine 2012. u zimu, neposredno pred izbore, imao sam priliku da obiđem deo Nacionalnog parka Đerdap. Video sam na hiljade tona ili metara, kako god hoćete, posečene najkvalitetnije građe u oblovini, koja je ostavljena da trune u šumi, a šume su naše prirodno bogatstvo, pa se to što je isečeno i što je istrunulo prodavalo budzašto da ne bi neko odgovarao za ono što je učinjeno. Mislim da će morati i sa ovim da se pozabavi nova Vlada Republike Srbije. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, mogu da kažem da je ovim predlogom zakona konačno to objedinjeno. Nećemo više imati situaciju da jedan ministar vodi jedan koridor, da drugi ministar vodi drugi koridor, da se ne zna ko je u kojoj oblasti kriv i ko za šta treba da odgovara i Vladi i Narodnoj skupštini Republike Srbije. Naravno da je ovo u nadležnosti ovog ministarstva. Uskoro očekujemo jedan zakon, predlog zakona ovde u Narodnoj skupštini, a to je predlog zakona koji treba konačno da reguliše dobijanje građevinskih dozvola, znači, novi Zakon o planiranju i izgradnji, zato što sadašnja zakonska regulativa koja je pravljena dugi niz godina umesto da pojednostavi dobijanje građevinskih dozvola, brži razvoj Republike Srbije, veću uposlenost građana Republike Srbije, samo su stvorili šumu propisa, po onom principu – mora da ti fali bar jedan papir i možemo da zaboravimo taj papir ako donesete plavu kovertu. To će takođe biti jedna od obaveza tog ministarstva. Ministarstvo rudarstva i energetike, koje je razdvojeno rekonstrukcijom Vlade 2011. godine, pa sam postavio tada pitanje – kako je to moglo da funkcioniše u određenim strateški jako važnim javnim preduzećima, koja se istovremeno bave i rudarstvom i proizvodnjom električne energije? Po predlogu tog zakona javna preduzeća koja se bave eksploatacijom rudnih bogatstava direktora predlaže ministar nadležan za poslove rudarstva. Kada je u pitanju energetika, direktora javnog preduzeća predlaže nadležni ministar za poslove energetike, a kada je i jedno i drugo, ko predlaže? Pa smo onda imali probleme i oko raznih renti i oko zaštite životne sredine zato što je očigledan cilj tog zakona iz 2011. godine bio ne da se napravi efikasno ministarstvo, nego da se zadovolje pojedine političke ambicije nekih članova Vlade. Ministarstvo pravde takođe će morati da nastavi reformu pravosuđa koju je započelo 2012. godine, da nastavi reformu Republičkog javnog tužilaštva i svih nižih tužilaštava, ali bih voleo da u jednom delu, bar kada je u pitanju naše krivično zakonodavstvo, reguliše neke oblasti koje su klasična prevara u privrednom kriminalu. Imamo sada situaciju, mislim da to izmenama i dopunama Krivičnog zakonika može da se reguliše, da neko otvori određeno privredno društvo, da podigne kredit ili nabavi robu, prodaje za gotov novac, izda blanko menicu i da onda to bude nenaplativo. Dosadašnja politika sudova je bila da je teško dokazati krivicu da je u trenutnu nastanka dužničko-poverilačkog odnosa lice htelo da se to desi. Nego šta nego da je htelo. Znači, mora da se promeni krivično zakonodavstvo da bismo napravili zakonodavstvo koje će sprečavati jedan vid ovakvih prevara i koje će omogućiti da privreda posluje bez straha da će neko biti prevaren, da će neko biti oštećen, da će zbog toga morati da zatvori preduzeće. Na taj način smo pravili štete i državi, jer je zatvarao preduzeće i onaj koji je utajio porez, ali zatvarao je preduzeće i onaj ko je bio redovan platiša, ali zbog ovakvih nije mogao da posluje na tržištu. Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave naravno da ima obavezu da javni sektor, pogotovo kada je u pitanju državna uprava, izvrši reorganizaciju državne uprave i poveća njenu efikasnost u narednom periodu, naravno, u skladu sa donošenjem novih zakona koje treba ova Vlada da predloži Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ministarstvo unutrašnjih poslova koje je zaduženo za bezbednost svih nas takođe mora da se poveća efikasnost, da se izvrši reforma policije, da se utvrdi strategija u razvoju naše policije i naravno, pošto smo imali situacije da su ponovo policajci ti koji su ugroženi na svom radnom mestu, da se u saradnji sa Ministarstvom pravde konačno poštre sankcije za napad na ovlašćeno službeno lice. Takođe, to je nešto što očekuje ovu novu Vladu. Ministarstvo prosvete i nauke, nažalost, u prethodnom periodu imali smo potpuno devastiranje visokoškolskih ustanova, tako da je izgleda potrebno da ministarstvo donese novu Strategiju o razvoju visokoškolskih ustanova, da odredi nove standarde kada je u pitanju akreditacija visokoškolskih ustanova, da bismo konačno imali prave stručnjake da znaju ono što im piše u njihovoj diplomi, a ne nazovi stručnjake koji su nabavili diplomu da bi obavljali neku državnu funkciju. Ministarstvo za rad, naravno, jeste jako važno, ali evo kako je tako tadašnje ministarstvo iz 2011. godine brinulo o zaposlenima, o razvoju privrede, o razvoju privatnog sektora. Imali smo Zakon o radu koji je, čini mi, se donet 2003. ili 2004. godine. Zamislite da je naše Ministarstvo za rad donelo Pravilnik o primeni Zakona o radu koji je u suprotnosti sa Zakonom o radu. Recimo, ako je neko vlasnik određenog preduzeća i to preduzeće reši da proda, jedan od uslova jeste da sa novim poslodavcem u tom istom preduzeću zasnuje radni odnos, nema pravo na uvećanje zarade po osnovu minulog rada dok je bio vlasnik preduzeća, iako je uredno uplaćivao sve doprinose. Baš bih voleo da vidim tog državnog sekretara koji je dao jedno takvo tumačenje i podvalio ministru da ga potpiše. Tako da, očekujemo i novi Zakon o radu koji će ovo nedvosmisleno da otkloni. Ministarstvo kulture i informisanja takođe ima jedan ozbiljan zadatak, a to je da u narednom periodu konačno usaglasi naš Zakon o informisanju sa najvišim standardima, sa standardima koji važe u zemljama u okruženju, pa čak da budu po mnogo čemu i kvalitetniji nego što to imaju zemlje u okruženju i zemlje u EU. Nismo mi ti koji to ne bismo znali i mogli da uradimo, nego je pitanje da li se to htelo u ovom periodu ili nije. Nama iz SNS kontrola medijskog prostora nije potrebna. Mi se ne bojimo da građanima kaže i u kakvoj zemlji žive i sa kakvim se problemima mi srećemo i kakve će oni probleme imati. Očigledno je da je bio cilj donošenjem ranijih zakona o informisanju da se građani zabavljaju nekim stvarima i da ne shvate da žive sve teže i teže. Mislim da to ovaj novi zakon o informisanju mora da reši, pogotovo kada je u pitanju i finansiranje medija i vlasnička struktura medija i sve što je vezano za informisanje. To su predlozi i mislim da je ovo najvažnije što se tiče ovog Predloga zakona o ministarstvima. Predlog zakona je sačinjen u skladu ekonomskom situacijom na teritoriji Republike Srbije i jedini njegov cilj jeste da dobijemo što je god moguće efikasniju i racionalniju Vladu koja će morati puno da radi na tome da državu uredi i da zemlju ekonomski oporavi. Pozivam kolege narodne poslanike da u danu za glasanje glasaju za ove predložene zakone.
Zahvaljujem se predlagaču. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da). Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, svoje izlaganje o Predlogu zakona o ministarstvima i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vladi, a kao ovlašćena predstavnica DS, podeliću u dva dela. Prvi deo posvećen opaskama, kao što je i red i skupštinski običaj, svega onoga što je istakao predlagač, narodni poslanik Veroljub Arsić, a drugi naši komentari i predlozi, koji su kroz amandmane podneti u proceduru Narodne skupštine, sa željom da ovaj Predlog zakona o ministarstvima popravimo, a Predlog izmena i dopuna Zakona o Vladi učinimo modernijim i na korist svima. Dakle, predlagač je, citiraću, rekao da problem prethodnih Zakona o ministarstvima bio preplitanje nadležnosti. Nema većeg zadovoljstva za opoziciju, nego sadržaj ovakvog izlaganja kakvo je imao predlagač. Pošto se u ovom sastavu, u jednom slučaju zagovornikom prethodnih predloga izmena i dopuna Zakona o ministarstvima, nalazio i današnji predlagač, o preplitanju nadležnosti smo u dva maha upozoravali mi iz opozicije. Na Ministarstvo rudarstva i energetike, na ministarstvo zaštite životne sredine i energetike i Ministarstvo poljoprivrede, gde su se preplitale nadležnosti tokom dve godine važenja dva zakona o ministarstvima. To je dobro i veliko je zadovoljstvo da se prihvata da se u ovom Predlogu zakona briše, ukida, odustaje od preplitanja nadležnosti. Još kada bi bilo tačno, svi bi bili mnogo srećni, ali u drugom delu ću pokazati da je daleko od toga da je ovaj zakon izuzet od preplitanja nadležnosti. Predlagač je takođe rekao da se ovim zakonom podrazumevaju ozbiljne strukturne reforme. Ne sumnjam ni u dobre namere predlagača, ni u budući, za sada, ne u svim detaljima poznat, program rada Vlade, koji ćemo čuti za nekoliko dana, ali u ovom Predlogu zakona koji je pred nama o ministarstvima i o Vladi nema nikakvih strukturnih reformi. Nije lepo govoriti o zakonu i o strukturnim reformama koje ne postoje. Da ilustrujem da sam u pravu da se zaista u ovom predlogu zakona ne nalaze strukturne reforme, onda bi bilo jasno definisano ko će se u Vladu, odnosno na koji način će se u ministarstvima i ko baviti restrukturiranjem i reformama javnih preduzeća, jer su javna preduzeća u nadležnosti Vlade Republike Srbije, a ne pojedinačnih ministarstava. Najava ozbiljnih strukturnih reformi bili bi ili u jednom ili u drugom predlogu zakona, a nema ih. Pošto svi ovde dovoljno dugo znamo kako funkcionišu ministarstva i nadležnosti nad javnim preduzećima, onda znamo da ministarstvo daje saglasnost za „svoje javno preduzeće“, sistematizacije, plan itd, ali da Vlada donosi odluku.Nema naznaka ni u jednom ni u drugom zakonu da će se tu išta promeniti. Dalje,predlagač kaže, a govoreći o Predlogu zakona o ministarstvima i izmenama i dopunama o Vladi, da je poreska politika opteretila realni sektor. Ovaj zakon se ne bavi poreskom politikom, već se bavi nadležnostima Ministarstva finansija. Nemam nikakvih zamerki da predlagač kroz predstavljanje Predloga zakona govori o onome što on zna da je program Vlade, ali onda on ne može da ima zamerki da mu neko iz opozicije kaže da ćemo o tome da razgovaramo onda kada Vlada bude podnosila svoj program, a sada govorimo o nadležnostima Ministarstva finansija. Kod nadležnosti Ministarstva finansija predlagač je govorio o poboljšanju rada Deviznog inspektorata, što se ne vidi u Zakonu o ministarstvima. Tu nema izmena u odnosu na prethodni zakon, već se govori o neopravdanom iznošenju deviznih sredstava špekulativnog sektora koji time ostvaruje ekstra prihod i o tome da Ministarstvo finansija gradi kreditno-monetarni sistem, citiram. To možete uporediti posle sa stenogramom, em što o tome nema reči u ovom zakonu, em što to nije tačno da Ministarstvo finansija vodi monetarnu politiku, jer je za to nadležna Narodna banka Srbije. Ministarstvo finansija vodi fiskalnu politiku i dobra ekonomija jedne zemlje, dobra atmosfera jedne zemlje ogleda se u saglasju fiskalne i monetarne politike. To što sam u opoziciji apsolutno ne znači da od sveg srca ne želim dobru, stabilnu, pametnu monetarnu politiku i dobro odmerenu fiskalnu politiku. U opoziciji sam zato da odreknem pravo da mi se pod sadržajem Zakona o ministarstvima podmeću obrazloženja koja ni sa jednim delom sadržaja Zakona o ministarstvima nemaju nikakve veze. Na kraju, predlagač je govorio o najmanjem broju ministarstava, što je tačno, za jedno je manje od nekih prethodnih Vlada, i to jedno je bilo Ministarstvo za Kosovo i Metohiju. Kada se govori o tome da nema preplitanja nadležnosti, govorilo se o tome da je Ministarstvo poljoprivrede sada nadležno da spreči eksploataciju rudnog bogatstva, kao što su: pesak, šljunak i šoder i da zaštiti vodoizvorišta. Osim što verujem da je u pitanju lapsus, jer postoje vodozahvati, a ne vodoizvorišta, ali može i tako, nije problem, to je u direktnoj suprotnosti sa onim što je predlagač zakona rekao na početku, a to je da nema preplitanja nadležnosti. Sve u svemu, Zakon o ministarstvima nikada nije posebno interesantan narodnim poslanicima, pošto se manje-više rutinski prenose nadležnosti iz jednog u drugo ministarstvo, osim kada neko od nas poslanika, bez obzira da li smo pripadnici vladajuće koalicije ili opozicije, ima konkretan predlog koji se tiče organizacije rada ministarstava, kao što mi, kao poslanička grupa, imamo za ovaj predlog zakona o ministarstvima i Zakona o Vladi. To je ovaj drugi deo mog obraćanja, kojim ću, nadam se, zaslužiti vašu pažnju. Naime, predložili smo amandmane da se ustanovi ministarstvo zaštite životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja. Osim što ću veći deo obrazlaganja ovog amandmana i posledičnih amandmana iz njega iskoristiti u raspravi u pojedinostima, osnovni razlog da ovo predložimo je što postojeći Zakon o ministarstvima daje Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine. To je oko 75% ukupnih pregovora koje imamo sa EU. To je delimično iskustvo Hrvatske, i to loše iskustvo. Šta znači 75% pregovora koje treba da vode pregovarački timovi jednog ministarstva? Znači da se poglavlje 27, koje se tiče zaštite životne sredine, već po zakazanom roku održava u junu ove godine, otvaranje, odnosno skrining poglavlja 27. Iza toga sledi skrining za poljoprivredu. Kada vodite pregovore u kojima se Srbija nalazi skriningom, otvaranjem i sa dve međuvladine konferencije, onda razgovarate o tome šta će se u poljoprivredi i u zaštiti životne sredine u Srbiji događati za sledećih 10, 20, 30 godina. Razgovarate o tome kako će to da izgleda, koliko će to da košta, ko će to da plati i na koji način ćete dogovorite rokove za svoju sopstvenu zemlju da bi svima bilo lakše, da ispratimo ono što je zadatak pri pregovoru svih, a posebno onih koji su već članovi Evropske unije. To je proces koji nigde do kraja građanima nije bio jasan i slabo je ko mario da ga objasni. Ja ga smatram ključnim, jer se u pregovorima kada je u pitanju poljoprivreda i zaštita životne sredine radi o najvećem delu pregovora, radi se o najvećoj količini novca i radi se o najvećoj odgovornosti svih nas koji hoćemo da Srbija dobije najpovoljnije rokove iz tranzicije, jer o tome se u stvari radi. Ako hoćete da govorite o poljoprivredi i ako hoćete da vaša poljoprivreda bude ista kao poljoprivreda razvijenih ili srednje razvijenih zemalja Evropske unije, morate da znate s čime ulazite u pregovore. Kako ćete obezbediti što duži tranzicioni rok za uslov koji stoji u pregovorima nakon skrininga? Staviti sve to u jedno ministarstvo na, u suštini jednog pregovarača iz tog ministarstva i na grupu koja unutar ministarstva treba da mu da podršku je neracionalno, loše po ukupan rad Vlade i ne daje dovoljno garancija da će se proces pregovora odvijati dovoljno kvalitetno i dovoljno transparentno. To je jedini razlog zašto predlažemo posebno ministarstvo zaštite životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja. Kada govorimo o drugim aspektima ovog zakona po sadržaju, još jedan amandman koji sam podnela i neke moje koleginice i kolege iz poslaničke grupe se tiče odluke da se ukine Uprava za rodnu ravnopravnost. To je jako zanimljivo. Žao mi je što zbog mojih organizacionih previda i kratkoće vremena nisam uspela zajedno sa koleginicama sa kojima sam razgovarala, koleginicom Nadom Lazić, Biljanom Hasanović Korać, Brankom Karavidić, Stefanom Miladinović i drugim koleginicama i kolegama sa kojima sam pričala da potpisom pokažemo da zahtevamo da se u ministarstvo vrati Uprava za rodnu ravnopravnost. Ne zato što bi potpis na taj amandman njih obavezivao za glasanje, nego zbog poruke da je potrebno da ako govorite o tome da razumete šta su ljudska prava, šta su ženska ljudska prava i šta su poslovi koji se obavljaju u sektoru unapređenja rodne ravnopravnosti, pri čemu je rod dvostruka reč. Ona sadrži i reč žena i reč muškaraca. Potrebno je o tome govoriti da bi se suprotstavili toj lakoći sa kojom ćemo ukinuti Upravu za rodnu ravnopravnost, koja je osnovana na osnovu propisa i za svo vreme postojanja ima rezultate koji su pozitivni i koji su dali unapređenje u ovoj oblasti. To je samo jedna od malih stvari na prvi pogled koja je očita iz ovog predloga zakona. Ono što je naša nada jeste da ćemo se razumeti u najmanje dve stvari kada je u pitanju donošenje zakona i kada je u pitanju kritika opozicije. Prva stvar je da ko god predlaže i ko god smatra pri predlaganju da može sakriti manjkavosti predloga time što će oduzimati pravo opoziciji uopšte da izlaže zato što je jednom bila vlast, o sebi govorim sve. Da sam na mestu bilo koga iz vladajuće koalicije nikada ne bih tako nastupila, što ne znači da neće tako biti, tu nema pomoći. Naš zajednički posao je da bilo ko iz vladajuće koalicije bolje nego što jeste predstavi svoje predloge, a posao opozicije je da bar malo gore nego što jeste kritikuje manjkavosti predloga, sa sve zajedničkim ciljem da napravimo najbolji mogući predlog kroz dijalog oko toga što su nadležnosti svakog od ministarstva koji je dat u Predlogu zakona o ministarstvima. Što se tiče zakona o Vladi, on ima samo jedan član kojim se ustanovljava mogućnosti, volja Vlade da osniva. U ovom slučaju savet i naš amandman kaže da Vlada posebnom odlukom po sadržaju koju donosi je da članstvo u tom savetu bude 30% manje zastupljenog pola. Sa mnogo dobrim razlozima smo podneli taj amandman i nadamo se podršci svih. Za taj amandman nismo tražili podršku kao što sam tražila od koleginica iz svih poslaničkih grupa za ideju da ne ukidamo Upravu za rodnu ravnopravnost, jer to sem da istražujemo koliko je ličnog tona, uopšte je detinjasto i nedostojno jednog sadržaja zakona. Nema nikakvog efekta, a može da bude mnogo velike štete. U slučaju Zakona o Vladi naš predlog je strateški. Ako se radi o savetu kojim hoćete da premijer ima savetodavno telo za ekonomski razvoj i ako se radi o tome da bez tog stava, da bude 30% manje zastupljenog pola, nećemo videti sjajne, vredne žene sa sjajnim znanjem, obrazovanjem, iskustvom, veštinama i voljom da svoje žensko znanje ulože u taj savet. Onda najmanje što bi bilo dobro po sve je da se taj amandman na izmene i dopuna Zakona o Vladi prihvati. Kako god bilo da bilo, zahvalna sam predlagaču što je smatrao da ga opozicija neće pažljivo slušati. Vrlo pažljivo smo slušali i ako postoji sadržaj kojim bi neko u ime predlagača branio predlog zakona, a da opozicija kaže – joj, super je što je ovako, onda je to bio sadržaj koji smo slušali, ko je išao od toga da se ukidaju preplitanja nadležnosti do toga da je dokaz tome da je eksploatacija drugog bogatstva u Ministarstvu poljoprivrede o pesku, šljunku i šoderu predstavlja deo Zakona o ministarstvima. Ne predstavlja, ali to što međusobno razmenjujemo opaske po sadržajima svojih izlaganja, ni nas iz opozicije, ni vas iz vladajuće većine ne treba da spreči da budemo fokusirani na ono što je sadržaj i Zakona o ministarstvima i Zakona o Vladi, a što će biti bolje rešenje nego što je trenutno u predlogu. Da završim sa jednom anegdotom. Kako to izgleda kada nećemo dijalog u Skupštini. U prethodnom sazivu sam bila članica Odbora za zaštitu životne sredine koji je za ministre koji su mu podnosili izveštaje imao i ministarku energetike i zaštite životne sredine i ministra rudarstva. Postoje stenogrami sa sednica tih odbora. Anegdota je sledeća. Pitala sam ministra o fazi u kojoj se nalazi studija izvodljivosti o kanalu koji je najavljen 2012. godine kao kanal od Beograda do Soluna. Ministar mi je rekao da je to završeno. Pošto sam neko ko insistira na detalju, pitala sam – koja faza studije izvodljivosti je završena, na šta je ministar odgovorio da je to sve završeno. Niti zameram ministru što je to rekao na odboru, razumem, ponelo je čoveka, niti mislim da je to išta sem anegdote, ali sjajna anegdota koja sve nas treba da podseti da pazimo težinu javno izgovorene reči. Ona ponekad izleti i onda te reči vladaju nama a ne mi rečima. Zato je ova anegdota u prilog tome da svi pažljivo razmislimo pre nego što zaboravimo koliku težinu javne reči ima svako od nas, bez obzira da li brani predlog nekog zakona, da li brani sadržaj nadležnosti nekog ministarstva ili ga komentarima, opaskama i predlozima osporava. Hvala vam za pažnju kojom ste me saslušali i nadam se da će naš doprinos biti da se neke od stvari u oba zakona promene na bolje.
Zahvaljujem. Da bi pospešila dijalog koji je tražen od poslanice opozicije, gospođe Gordane Čomić, dajem reč Veroljubu Arsiću kao predstavniku predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko puta sam bio ovlašćeni predlagač nekog zakona i kao narodni poslanik sam predložio neki zakon. Niko ne može da mi ospori da nisam pažljivo slušao svoje kolege iz opozicije i da nisam cenio njihov rad i želju da se neki predlog zakona reguliše, poboljša. Cenio sam i to što svaki poslanik hoće da u predlog zakona stavi i svoju političku ideologiju, program svoje političke stranke, ako to nije bilo u suprotnosti sa strategijom za šta je zakon donet i to je bilo usvojeno. Ono što je bilo u suprotnosti sa strategijom, nije bilo usvojeno. Ne možete da kažete da smo loši narodni poslanici koji podržavaju Vladu Republike zato što nećemo za svaki predlog da vam izađemo u susret. To ne možete da kažete. Isto tako sam pažljivo slušao vas. U Zakonu o ministarstvima se ne nalaze javna preduzeća. Objedinjavanje rada javnih preduzeća treba da bude regulisano Zakonom o javnim preduzećima. On tu materiju reguliše, i ko je osnivač i kako se imenuje direktor i kako se imenuje rukovodstvo tog javnog preduzeća itd. Tako da to ne može da bude predmet ovog zakona. Kada ste rekli – kreditno-monetarni sistem, pročitaću zakon - da ministarstvo, između ostalog, vrši nadzor nad primenom propisa koji se odnose na promet roba i usluga sa inostranstvom i obavlja delatnosti u inostranstvu sa stanovišta deviznog poslovanja i kreditnih odnosa sa inostranstvom i druge poslove devizne inspekcije, u skladu sa zakonom, sistem finansijskih odnosa sa inostranstvom itd, pa, između ostalog kaže i – međunarodnih ugovora o izbegavanju dvostrukog oporezivanja, carinski sistem, carinsku tarifu, mere vancarinske zaštite iz slobodne zone, kreditno-monetarni sistem. Narodna banka kontroliše kreditno-monetarni sistem u zemlji. Kreditno-monetarni sistem koji je sa inostranstvom, za koji je vezan Devizni inspektorat kontroliše Ministarstvo finansija. Ranije je to bila Narodna banka. Ne znam zašto je to promenjeno. Promenjeno je. Stavljeno je u nadležnost Ministarstva finansija. Da li ima svojih prednosti? Ima. Da li ima svojih mana? Ima i toga. Nisam bio u stanju kada sam ovaj zakon predlagao da procenim šta je bolje ili gore. Hajde da vidimo da nastavimo ovako kakve će rezultate da da. Znači, to se odnosi na spekulativni karakter kreditno-monetarnih sa inostranstvom, sa iznošenjem novca za razne avanse, za uvoz roba i usluga koji se nikad ne desi, za izvoz robe pa se nikada ne donesu devizna sredstva od izvoza te robe, niti se uveze neka druga roba. To su sve oblici kreditiranja, kreditno-monetarne politike, ne samo preko finansijskih institucija, ali ima i međunarodnih finansijskih institucija. Ministarstvo finansija u saradnji sa Narodnom bankom, baš tako sam rekao, treba da ostvari kontrolu. Znači, Narodna banka je ta koja daje servis Deviznom inspektoratu. To tako funkcioniše. Kada je u pitanju poljoprivreda, dinamika je već predviđena SSP-om. Nemamo mi tu nešto mnogo da taktiziramo. Kada su u pitanju rudna bogatstva, ako Vlada Republike Srbije nešto ne proglasi da je strateško važno, nego neki pojedinac reši da se bavi eksploatacijom nečega, pa mora da uništi poljoprivredno zemljište, mora da uradi projekat rekultivacije poljoprivrednog zemljišta i po završetku eksploatacije da vrati u prvobitno stanje, da li je to radilo do sad? Da li je to funkcionisalo? Nije. Da li je zato nadležna inspekcija u poljoprivredi? Jeste. Kada je u pitanju vađenje šljunka iz vodotokova, ko je nadležan za to? Ko to reguliše? Pa, nadležno Ministarstvo poljoprivrede. Imamo upravu. Šta se dešava? Da bi jedna mala grupica ogroman novac trpala sebi u džepove. Upropašćuje se jedan grad. Jedan od gradova koji se upropašćuje je i Požarevac. Samo za zaštitu vodoizvorišta grad je potrošio 300 miliona dinara da bi neko mogao da eksploatiše šljunak, a nadležno ministarstvo ne štiti svoj vodotok. O tome pričamo. Kada je u pitanju razvoj demokratije u ovoj Narodnoj skupštini, tu mogu samo u jednom delu da zamolim kolege narodne poslanike koji su i stari i novi potpredsednici, a to je kada je koleginica Gordana Čomić bila potpredsednik Narodne skupštine, kako su njeni predsednici vodili sednice. Ako tako vodi sadašnji predsednik, Maja Gojković, podneću ostavku i vratiću se na to da budem običan narodni poslanik, što ste vi trebali da uradite kada je u Skupštini bio ukidan prenos, kada su poslanici bili isterivani iz sale, kada su poslanici isključivani sa sednice, koji nisu ni bili u zgradi Narodne skupštine. Nemojte nama o tome da pričate. Što se tiče manje zastupljenog pola u Savetu, nemam ništa protiv. Ali, šta ako predsednik Vlade reši da u tom Savetu budu samo dame, a mi smo ga zakonom to sprečili? Nemamo nameru da polemišemo kada je u pitanju rodna ravnopravnost. Mi iz SNS-a želimo da naše dame imaju mesto u društvu koje im pripada i da ostvaruju svoja prava, naravno, onoliko koliko one to žele i onoliko koliko to misle da mogu, a ne da ih naterujemo u nešto što možda i same ne žele. Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Replika.
Zahvaljujem. O tome vam pričam. To što vi imate potpuno pravo da sudite o mojim postupcima bez obzira da li obavljam posao potpredsednice Skupštine, članice Saveta, članice međunarodne delegacije ili bilo koji od poslova koji mi poveri predsednica Skupštine ili predsednik poslaničke grupe – imate potpuno pravo da smatrate da je to bez veze. Ali, to nema nikakve veze ni sa čim. To je malo problem sadržaja ovog dijaloga. Pogotovo nema nikakve veze sa opaskama koje sam rekla o sadržaju vašeg izlaganja. Osim što nema veze, nije ni tačno, pošto i vašim glasom, na čemu vam se iskreno zahvaljujem, sam i sada potpredsednica Skupštine. Nadam se da će predsednica Skupštine u mandatu koji je pred nama umeti da proveri da ja znam član zakona koji obavezuje sadržaj rada potpredsednika Skupštine i koji glasi – potpredsednik Skupštine pomaže u radu predsednika Skupštine. Tako glasi i tako sam se ponašala i u prethodnom sazivu i u ovom ću. Da li ću ili ne biti vama po volji tako da zaboravite da nije kvalitetan dijalog ni pokušaj omalovažavanja i lične diskvalifikacije, tu nemam nikakve nade. Ali, monetarnu politiku vodi Narodna banka Srbije. Fiskalnu politiku vodi Ministarstvo finansija, odnosno Vlada Republike Srbije. Sadržaj koji ste sa nama podelili o tome da to za šta je bio nadležan ministar Lazar Krstić, pa pre njega ministar Mlađan Dinkić, da to ne radi. Sadržaj vašeg izlaganja je da ono za šta je nadležan ministar Glamočić bio i ministar Goran Knežević, da to ne radi. Sadržaj vašeg izlaganja je da direktor Carine ne radi. Ja sam najlepše što sam umela pokušala… (Predsednik: Vreme.) … u mom izlaganju da vam kažem…
Molim vas. Isteklo vam je vreme, a pozvali ste se na dobro znanje Poslovnika. Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ispred nas je Zakon o ministarstvima. Pre svega bih da govorim o temi. Nova Vlada, 16 ministarstava, i to pre svega shvatam, i ja i moje kolege iz Nove Srbije, kao prvi korak u ostvarenju onoga što smo govorili i obećavali građanima Srbije u predizbornoj kampanji, a to je da ćemo imati malu i efikasnu vladu i to je pre svega jedna stvar koju će Vlada pokazati, krenuti primerom od sebe, da je potrebno značajno smanjenje državne uprave. Zbog toga moramo pre svega pohvaliti određene korekcije i spajanja ministarstava koja su učinjena radi efikasnijeg rada Vlade. Naravno, ono što mene posebno raduje, to je objedinjavanje ministarstava građevine, urbanizma, saobraćaja i sada, kako će se to nazivati, infrastrukture u jedno ministarstvo, jer začetnik toga je 2004. godine bio naš predsednik, Velimir Ilić, kada je to bilo Ministarstvo za kapitalne investicije,koje je pokazalo značajne rezultate u svom radu sve do 2008. godine, kada je rasformirano. Ono što bih takođe želeo da podvučem, to je da se spajaju ministarstva rudarstva i energetike. Ja sam na čelu opštine već devet godina, imam različita iskustva u radu sa ministarstvima, ali nekako svi nismo bili najsrećniji radom ovog ministarstva za rudarstvo i prostorno planiranje i nadam se da će ovo spajanje sada dovesti do jednog efikasnijeg rada i do značajno bolje koordinacije, pre svega sa lokalnim samoupravama, tamo gde će se potencijalno istraživati ili ne istraživati bilo kakve rude, odnosno plemeniti metali. Takođe bih pohvalio izdvajanje životne sredine iz ministarstva za energetiku, jer smo svi svesni činjenice da je prosto paradoksalna stvar da energetika, kao sektor, koja značajno utiče na zagađenje životne sredine, bude u jednom ministarstvu sa nekim ko treba da štiti tu životnu sredinu. Ono što bih ja posebno podvukao jeste da bismobili još srećniji da se eventualno razmišljalo, ali biće vremena, da jednoga danazaštita životne sredine bude u sektoru Ministarstva zdravlja. Za početak i poljoprivreda je možda u redu, jer Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede je toliko širok spektar. Svi smo svedoci, sada kada su se desile ove elementarne nepogode, poplave i sve ove nesreće koje su nas zadesile, da je bilo potrebno značajno angažovanje i ovog ministarstva. Ono što bismo svi trebali posebno da naglasimo jeste efikasniji rad Sektora za vanredne situacije. Svedoci smo, kada pominjemo Ministarstvo poljoprivrede, da posle ove nesreće sa poplavama i bujicama, koja nam se desila ovih dana u Srbiji, ne smemo gledati u nebo i čekati šta će se dešavati sa npr. protivgradnom zaštitom, koja je od izuzetnog značaja za prinose naših poljoprivrednika i pre svega voćara u Srbiji, a svedoci smo da danas prosto na protivgradnim stanicama nemamo raketa. Takođe, ono što bih želeo da pohvalim jeste da 16 ministarstava i efikasnija Vlada trebaju biti jedan recept kako bi se trebalo odnositi i kada dođu neki sledeći sazivi Parlamenta, da se već jednom u Srbiji ustali broj ministarstava i da se ne dešava da mi svakog novog saziva imamo različiti broj ministarstava i stalno prenošenje iz jednog ministarstva u drugo ministarstvo i arhive i svega ostalog što čini prateću dokumentaciju i onda je uvek potrebno vreme da se ta nova ministarstva ustale. Ono što bih zamolio sve narodne poslanike jeste da prosto razumeju i shvate da je potrebno uvek brže i efikasnije raditi i zbog toga bih pozdravio, i u ime svojih kolega, formiranje jasnog i čistog Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Imali smo ranije ministre, pre svega, on nije sad ovde ali treba ga pomenuti, ministra Dinkića, koji je vrlo svesrdno izumeo jedno ministarstvo koje se zvalo – za ravnomerni regionalni razvoj, pa su u okviru tog ministarstva uvek mogle da se rade različite stvari, kao što je izgradnja puteva, da bi se pomogla pre svega mesta gde su bili njegovi ljudi na vlasti na lokalu. Zbog toga je dobro da Ministarstvo privrede i Ministarstvo infrastrukture preuzmu ingerencije ravnomernog regionalnog razvoja, a da državna uprava bude ministarstvo koje će na efikasan način rešavati pitanje pre svega viška preglomazne administracije, počevši od Vlade Srbije, pa sve do poslednje lokalne samouprave u Srbiji, gde se jasno mora rešiti šta je sa ovim ogromnim državnim aparatom koji je nagomilan svih ovih prethodnih godina, bogami od 2000. godine pa do dana današnjeg. Naravno, mi ćemo podržati ovaj predlog zakona. Predlagaču i budućoj Vladi, u svoje i u ime svojih kolega, želim svaku sreću,jer ovo je samo jedan početak. Nas očekuje ovde veliki rad i nadam se da je ovo samo jedan početak izgradnje bolje i lepše Srbije. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih samo par reči da kažem i neću vam oduzeti mnogo vremena. Prvo na šta bih želeo da vas podsetim, to je koliko ova sednica košta i koliko košta zasedanje Narodne skupštine novca poreskih obveznika, koliko košta sve ovo što mi ovde radimo i koliko će da košta ukoliko ne budemo radili dobro. Govoriti o ovom zakonu o kome smo imali objašnjenje našeg kolege, gospodina Arsića, mislim da je traćenje vremena iz jednostavnog razloga što iz njega se ne vidi dovoljno da bi se moglo govoriti više, nego promovisati svoje političke stavove, omalovažavati političke stavove drugih ili šta tako. Mislim da je veoma važno da primetimo svi zajedno jednu stvar. Dobro deluje da će biti manje ministarstava, izgleda revolucionarno kao i svaki zahvat toga tipa. Naravno, tek se posle pokažu mane ili promašaji, ako ih bude, a mi na mane i na promašaje mislim da više svi zajedno nemamo vremena. Nemamo za to ni vremena, niti su nam mandate za to dali građani Srbije. Sve u svemu, moram da primetim da mi ne vidimo iz broja smanjenih ministarstava koliko će u tim ministarstvima biti zaposlenih, koliki će biti troškovi tih ministarstava, koliko će ljudi u njima raditi ili ne raditi, kao što je bilo slučajeva do sada. Ne vidimo kako će se formalno smanjenje administracije smanjenjem broja ministarstava odraziti na opšte uštede u društvu. Ne vidimo sve to, a to je ono što je najvažnije. Uzgred, stara dobra izreka i kaže – najskuplje je ono što ne radi. Dakle, ako se ne bude radilo, sve će biti preskupo, pa ma koliko malo bilo ministarstava. Ako se dobro radi, neka ih bude i 50, ako budu omogućila da ljudi u ovoj zemlji budu živeli bolje. Upravo zbog toga apelujem na sve vas da razmislite u kakvom je stanju ova zemlja, da razmislite šta svi zajedno možemo da uradimo da se u ovoj zemlji živi bolje. Šta možemo svi zajedno da uradimo da ova skupština, najviši predstavnički dom svih građana ove zemlje, bez obzira na nacionalnu, versku i političku pripadnost, bude mesto odgovornih reči, bude mesto gde ćemo razgovarati o tome kako da rešavamo životne probleme, a ne da se bavimo time kako ćemo nastavljati predizbornu kampanju posle završetka izbora? Upravo zbog toga vas molim, i kolege iz vladajuće većine i kolege iz opozicije, da govorimo o temi, a tema je ovde Zakon o Vladi, da to uradimo kratko i efikasno i da počnemo da se bavimo rešenjem nagomilanih problema. Najlepše vam zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Čanku. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem prethodnom govorniku. On je upravo rekao neke stvari na koje je SNS spremna. Mi smo još pre nego što je predsednik SNS postao mandatar za sastavljanje Vlade hteli o ovoj Vladi da razgovaramo sa svima, sa svima onima koji su prešli cenzus i koji se nalaze u Skupštini. Nismo mi ti koji su postavljali uslove. Mi kao poslanički klub imamo 136 poslanika, a 158 poslanika je osvojila lista koju je predvodila SNS. Nama za formiranje Vlade bukvalno ne treba nijedan koalicioni partner, ali smo bili spremni da razgovaramo sa svima i nismo postavljali uslove – hoćemo sa ovim ili hoćemo sa onim. To su neki drugi radili. To nije naš problem. Mi smo sve one koji žele da budu dobronamerni pozvali u Vladu Republike Srbije i niko ne može da nam prigovori da nije tako. E sad, ako neko želi da da svoj doprinos kao stranka koja ne želi da učestvuje u izvršnoj vlasti, već da ceni isključivo kvalitet zakona koje budemo donosili, ili želi da ceni isključivo kvalitet rada Vlade, a da ne podržava tu Vladu, ali želi da da svoj doprinos, mi ni tome nećemo da se protivimo i da se ljutimo. Ne možemo nikoga da nateramo ni u Vladu, niti da mu zabranimo da podržava Vladu. Uvek smo se ponašali na taj način da smo sve dobronamerne predloge, sugestije, šta god je dolazilo iz redova narodnih poslanika koji ne podržavaju Vladu Republike Srbije, a poboljšavalo je i tekst predloga zakona, prihvatali kao nešto što je dobro i što treba da se nađe u nekom predlogu zakona ili, u krajnjem slučaju, u nekom zakonu. Tako da, nama te stvari ne možete da prigovarate.
Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak, replika. Izvolite.
Nisam ja nikome želeo bilo šta da prigovaram. Ja samo govorim ono najdublje uverenje. Nemojte me terati da sada krećemo u nekakve razgovore tipa - zašto ste sada menjali Zakon o Vladi, kada ste imali to prilike i prošli put da uradite, tj. u prošlom mandatu gde ste takođe bili deo većine? Ne bih uopšte o tome da razgovaram. Veoma sam ponosan na to što u ovoj Vladi ne vidim ministarstva za krupne provizije i ministarstvo za nedostatak dokaza, što je već odlično i mislim da ta ministarstva nisu trebala ni ranije, mada ih je bilo. U tom smislu, ja vam se zahvaljujem i mislim da ovu diskusiju treba završiti na ovom mestu i prionuti na posao. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvažene dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, trudiću se, naravno, samo da se držim onoga što je na dnevnom redu, a to je ova objedinjena tačka i Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi, kao i novopredloženi Zakon o ministarstvima. Što se tiče Predloga zakona o izmeni Zakona o Vladi, mislim da nema potrebe da ulazimo u neku podrobniju debatu, budući da se radi o izmeni samo jednog člana, i to člana 28. i njegovog stava 1, kojim se kaže da predsednik Vlade može da osnuje savet za ekonomski razvoj, savet za državne organe i javne službe i druge savete i sastav saveta određuje se aktom o njegovom osnivanju. Ispred Demohrišćanske stranke Srbije ne vidim apsolutno ništa sporno kada se radi o izmeni ovakvog jednog člana, osim toga, koliko znam, i Zakonom o Vladi. Ali, ono što je još bitnije jeste da su Poslovnikom o radu Vlade Republike Srbije jasno definisana i stalna radna tela i povremena radna tela, a kao povremena radna tela upravo se navode saveti, upravo se navode ekspertske grupe, upravo se navode radne grupe itd. Tako da, u potpunosti nalazim za shodno zašto se išlo izmenom upravo ovakvog jednog člana navedenog Predloga zakona. Naravno, na ovom mestu, kada već pominjemo i danas raspravljamo u načelu o ovim zakonima, imam jedan dobronameran predlog za Vladu, kada ona bude konstituisana, a to je da odmah po konstituisanju pristupi na izradi, ne izmena i dopuna Poslovnika o radu Vlade Republike Srbije, već na donošenju potpuno novog Poslovnika o radu Vlade Republike Srbije, a upravo kojim bi se precizirala kako stalna radna tela, mislim na komisije i na odbore, tako i povremena radna tela. Naravno, ima tu još mnoštvo drugih pitanja. Nadam se da će takav moj predlog, budući da je dobronamerno predložen, biti dobronamerno prihvaćen i da će Vlada zaista tako nešto učiniti. Što se tiče Predloga zakona o ministarstvima, takođe mogu da kažem da će Demohrišćanska stranka Srbije ovakav predlog zakona o ministarstvima podržati. Na ovom mestu ne mogu da se ne osvrnem i da se ne vratim na 2000 godinu, da kažem da je Vlada dr Zorana Đinđića imala 17 ministarstava, da je Vlada gospodina Živkovića imala 24 ministarstava, da je Koštuničina Vlada imala 17 ministarstava, da je Cvetkovićeva Vlada imala 24 ministarstva, ne govorim o onom bez portfelja, to ni ne računam uopšte u ministarstva, da je Dačićeva Vlada imala 18 ministarstava, gde takođe ne govorim o ministarstvima bez portfelja. Nadam se da ova Vlada neće nastaviti sa tom praksom davanja ministarstava nekome bez portfelja, ne bi li se zadovoljile nečije političke ambicije. Što se tiče samog ovog predloga zakona, pohvalno je što se prvi put predlaže najmanji broj ministarstava do sada, koje bi brojala Vlada Republike Srbije. Na prvom mestu navedeno je, naravno, Ministarstvo finansija, a na drugom mestu Ministarstvo privrede. Konačno, eto, desilo se i u zemlji Srbiji, da se posle višedecenijskog rukovođenja jednim resorom, od kojih je par godina palo na jedno spektakularno ministarstvo, zvano Ministarstvo finansija i privrede, koje je vodio isto tako jedan savršeni ekonomski ekspert, ovim zakonom takve stvari razdvajaju, kao i u svakoj normalnoj i civilizovanoj zemlji, budući da finansije i privreda moraju da budu posebni resori. Naravno, svi smo mi svedoci kako se u praksi dolazilo do toga da se spaja nespojivo. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, neću se upuštati u sama objašnjenja, što se tiče nadležnosti koje ulaze u krug ovih ministarstava, a posebno kada govorim o Zakonu o Ministarstvu poljoprivrede, čije su nadležnosti dosta široke. Recimo, osvrnuću se na nešto što je predlagač, gospodin Veroljub Arsić, spomenuo. Prilično je kritički stav izneo prema dosadašnjem radu Republičke uprave za veterinu. Na ovom mestu se, naravno, moram složiti sa njim, a moram se složiti iz sledećih razloga, jer pored kritika koje je izneo, nadovezaću se i izneću još neke kritike upravo na rad Republičke uprave za veterinu. Ako je neko govorio o veterini u prošlom sazivu, onda je to bila Demohrišćanska stranka i onda sam to bila ja ispred Demohrišćanske stranke. Ako je neko govorio o tome da se veterina kao stub jednog društva u krajnjoj instanci mora podržavati, to sam upravo bila ja i to je upravo bila Demohrišćanska stranka Srbije. Uprava za veterinu, ista ta republička koju je gospodin Arsić pomenuo mora se rekonstruisati, a prvo se mora promeniti, ili ukoliko hoćete mora se popuniti broj inspektora koji nedostaje, ali pre nego što se popuni broj inspektora koji nedostaje mora da se izvrši kontrola rada onih inspektora koji se sada nalaze u takvoj Republičkoj upravi, a za veterinu mora da se omogući njihova dalja edukacija, jer to je nešto što je neophodno. Mora da se više obrati pažnja na ono što sam ukazivala i u prethodnom sazivu, a to je pažnja upravo na terensku veterinu. Plaćanje posebno terenskim veterinarima mora da bude redovno, ne sme da se kasni tri meseca, kao što je to bila praksa, mora naravno da se referentna laboratorijajednom konačno završi i da ta ista referentna laboratorija konačno počne sa radom. Naravno, bez jake uprave za veterinu nema ni kvalitetnih pregovora sa Evropskom unijom, a bez pregovora sa EU i to bez upravo bilo kakvih koraka u cilju napredovanja, kada govorimo o Republičkoj upravi za veterinu, bojim se da će poglavlje 12. postati mrtvo slovo na papiru. Dobra su takođe rešenja, bar po meni, to je stav Demohrišćanske stranke Srbije, što se Ministarstvo pravde, državne uprave razdvaja, pa sada imamo dva ministarstva, imamo Ministarstvo pravde i imamo Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave. Nekada je ovo bilo spojeno ministarstvo, pa smo imali i pravdu i državnu upravu i lokalnu samoupravu po onoj staroj dobroj poznatoj tri u jedan. Ali, to su bile neke druge prilike i neka druga politička vremena. Ono što mislim da je cilj Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, bez obzira ko je to ministarstvo personifikovao, dakle, bez obzira ko je bio na čelu tog ministarstva jeste da mora da pristupi jednoj ozbiljnoj reformi državne uprave, budući da smatram da je to nešto što je trenutno najneophodnije. U pogledu ostalih ministarstava da se ne bi posebno ulazilo u analizu njihove nadležnosti ovim predlogom zakona predviđena su samo nadležnosti ministarstava i ne delim mišljenje da se nadležnosti ministarstava prepliću, čini mi se da se poprilično dobro i ozbiljno sistematišu, bar kada se radi o 16 ministarstava, što ću opet ispred Demohrišćanske stranke Srbije pohvaliti, jer to je novina, ide se u cilju smanjenja. U jednoj državi koja teži da bude ozbiljna, koja teži da bude odgovorna, koja teži da uspešno nastavi pregovore sa EU, ne treba joj vlada od 24, 25 ministarstava, ne treba joj vlada ni od 18 ministarstava, dovoljna je vlada od 16 ministarstava, ali vlada koju će personifikovati, koju će predstavljati odgovorni pojedinci i naravno znalci svog posla. Naravno, na ovom mestu napomenuću da ovu vladu bez obzira na Predlog zakona o izmenama Zakona o Vladi, kao i predloženog zakona o ministarstvima čeka ozbiljan posao koji će se nalaziti u delokrugu nekih od predloženih ministarstava. Tu pre svega mislim na Zakon o radu, tu pre svega mislim na Zakon o stečaju i privatizaciji, na Zakon o državnim službenicima. Na ovom mestu takođe želim da uputim jedan konstruktivan predlog i volela bih da me predlagač sasluša, ako je ikako moguće. Budući da se sada predlaže Zakon o ministarstvima i budući da članom 2. je predviđeno 16 ministarstava, pohvaliću to, to je nešto epohalno, prvi put se dešava da jedna vlada broji 16 ministarstava, mislim da treba da se pristupi izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj skupštini, mislim da treba da se pristupi izmenama i dopunama Poslovnika o radu Narodne skupštine. Tačnije rečeno ne izmenama i dopunama nego donošenjem potpuno novih zakona, jer ovako dolazimo u jednu situaciju, da recimo, imate posebno Ministarstvo pravde, imate posebno Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, a juče smo konstituisali Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Mislim da to predstavlja jedan dobar predlog, ali ne smemo prenebregnuti takve jedne činjenice kako bi svaki zakon bio u skladu sa drugim i kako jedan ne bi derogirao drugi. Na kraju krajeva, u danu za glasanje, a amandmane nisam podnosila, u danu za glasanje ispred Demohrišćanske stranke Srbije ću podržati ovakve predloge i glasaću za oba predloga zakona.
Zahvaljujem koleginici Batić. Za reč se javio narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Javljam se na osnovu replike. Pomenut sam, ne sumnjam u dobronamernost prethodnice, ali samo da ispravim i to zbog javnosti. Vlada Zorana Đinđića imala je 19 ministara i mislim 24, 25 članova ukupno pošto je bilo četiri ili pet, šest potpredsednika Vlade. Vladu koju sam ja nasledio je zadržao isti broj ministara 19, a mislim da je jedan potpredsednik bio manje. Znači, treba praviti razliku između broja ministara i broja članova Vlade. Imate predsednika koji nije ministar. Imate ministre bez portfelja. Imate potpredsednike koji nisu ministri. Prema tome, tačno je da je ovo najmanja Vlada u modernoj istoriji Srbije sa 16 članova, ali nije tačno da je Vlada Zorana Đinđića imala 17, a ona Vlada koju sam ja vodio 24, imali su isti broj 19, a Nova stranka će vam kasnije dati svoj predlog Vlade koji se sastoji od samo devet ministarstava, odnosno deset članova. Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite. Molim vas recite po kom osnovu se javljate i navedite član.
Na osnovu člana 107.
Šta je član 107? Replika je član 104.
Replika je 104, ali vi ste dali repliku, ja nisam pomenula Zorana Živkovića kao Zorana Živkovića već Vladu kao kolegijalno telo. Mislim da je ovde besmisleno da se ovde daju replike tek tako jer kolegu Zorana Živkovića nisam pomenula u svojstvu ni narodnog poslanika niti sam se na bilo koji način njemu obratila, osvrnula sam se u prošlost i samo decidno govorila o tome koja vlada je imala koliko članova, a Zoran Živković je naravno u jednom trenutku bio predsednik te vlade. Niti sam navela njegovo svojstvo kao predsednika Vlade, ni sam spomenula Zorana Živkovića.
Uvažena koleginice Batić, u skladu sa članom 104. jasno piše da ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe ili navede ime narodnog poslanika, što ste vi decidno i uradili, pomenuli ste ime gospodina Zorana Živkovića, na osnovu toga sam narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću dao repliku. Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da u ime poslaničkog kluba SVM iznesem naše mišljenje o predloženim zakonima, tačnije, u svom izlaganju baziraću se na Predlog zakona o ministarstvima. Naravno, da se slažemo sa tim da Vlada treba da bude što efikasnija, da sama organizacije ministarstava treba da bude racionalna, smislena, ekonomična, a sve u cilju smanjenja javnih rashoda. Stoga, podržavamo da se broj ministarstava smanji sa trenutnih 18 na16, kao što je to ovde predloženo. Sa druge strane moram reći da je dobro što u ovom smanjenju nije preteralo i što u tom smanjenju nije došlo do onog o čemu se spekulisalo da možda buduća Vlada treba da ima samo deset ili 12 ministarstava, jer u tom slučaju jednostavno bi bilo nemoguće adekvatno grupisanje poslova upravo iz pojedinih srodnih oblasti, kao što je to u ovom predlogu dobro urađeno. Ako mogu da se našalim, čak i u ovom uvaženom domu Narodne skupštine kao što vidite za predstavnike Vlade Republike Srbije planirano je 20 stolica. Cilj Predloga zakona o ministarstvima, kao što to možemo da vidimo i u obrazloženju uvaženog predlagača zakona je, što optimalnije korišćenje resursa, znači, racionalnost da se zadaci Vlade izvršavaju što efikasnije, što uspešnije i naravno, da se štedi. Kada pričamo o konkretnim rešenjima, čuli smo, decidno navedeno 16 ministarstava, mi poslanici SVM smatramo da je ova predložena struktura vrlo realna i ona je logična. Mnogi su prethodnici već ovde pričali o tome i videli smo znači mediji koja su to ministarstva povezana, a dozvolite da ja ponovim i da obrazložim zašto je to dobro. Izuzetno je značajno da je povezano ministarstvo, da je sada u jednom ministarstvu građevinarstvo, saobraćaj i urbanizam i to je bila jedna od naših zamerki, kada smo pre skoro dve godine razgovarali o ovom istom predlogu, kao i što je povezana energetika sa rudarstvom. Ono što predstavlja novinu je i što je Ministarstvo poljoprivrede, sada povezano sa zaštitom životne sredine. Ministarstvo poljoprivrede je od izuzetne važnosti za sve nas. Kada kažem za sve nas, želela bih da naglasim koliko je to od važnosti ikonkretno za vojvođanske Mađare, jer većina vojvođanskih Mađara živi od ove grane privrede. Zbog toga bih želela još da naglasim zašto je značajan opis poslova ovog ministarstva i koje su te stvari koje smatramo pozitivnim. Pozitivno je što zemljoradničko zadrugarstvo nalazi u opisu poslova Ministarstva poljoprivrede ili ti poljoprivrede i zaštite životne sredine, već kako će se to zvati u budućnosti. Moram sa druge strane da spomenem da nadzor nad radom Republičke direkcije za robne rezerve, prema ovom predlogu će vršiti Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, a možda je trebalo razmišljati i kada se tiče robnih rezervi, možda i Ministarstva poljoprivrede, ali svesni smo toga da je ovakva bila situacija i prethodnih nekoliko godina. Zašto je značajno i zašto je dobro što je poljoprivreda u istom ministarstvu sa zaštitom životne sredine? Upravo zbog toga što se na ovom polju očekuje najviše posla, što se tiče harmonizacije naših propisa sa evropskim propisima, propisima EU i nažalost, upravo je zaštita životne sredine, upravo su to pitanja na kojima je najmanje učinjeno u prošlosti. Na dalje, zbog izuzetno velikog obima posla, jako je dobro što je razdvojeno Ministarstvo pravde i sa druge strane Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, a za nas poslanike SVM je izuzetno dobro što je, ako mogu tako da se izrazim, rasterećeno ovo ministarstvo, ovaj drugi deo, sada posebno Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, u njegove nadležnosti, odnosno u opisu poslova ovog ministarstva je vođenje registra nacionalnih saveta nacionalnih manjina, odnosno izbor ovih saveta, kao i vođenje posebnog biračkog spiska ovih saveta, ali i priprema propisa o ljudskim i manjinskim pravima i o ostalim poslovima, dok je zanimljivo sa druge strane vođenje registra, crkava i verskih organizacija, ostalo u Ministarstvu pravde. Znači, značajno je što su podeljena ova ministarstva i što se rasterećuje ovo drugo spomenuto ministarstvo. Kada pričamo o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, podsetila bih vas da je od izuzetne važnosti da se što pre od strane ovog visokog doma Narodne skupštine Republike Srbije usvoje već predložene izmene i dopune Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, a koje se već nalaze u skupštinskoj proceduri, kako bi se što pre izvršio izbor ovih nacionalnih saveta. Naime, većini nacionalnih saveta ističe mandat već u junu ove godine. Kao drugi korak, moram da spomenem da je značajno i da se donesu i druge izmene i dopune Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, baš zbog usklađivanja ovog zakona sa odlukom Ustavnog suda. Koje su to novine koje SVM pozdravlja? To je Uprava za brzi odgovor u okviru Ministarstva privrede, a ova uprava preuzima delom nadležnosti Kancelarije, a to je nešto novo i u svom delokrugu ima unapređivanje uslova za privlačenje stranih investicija, što je izuzetno značajno i podizanje efikasnosti u realizaciji projekata koji su značajni za Republiku Srbiju. Zanimljivo je, i to pozdravljamo sa jedne strane u nazivu Ministarstva obrazovanja, gde se spominje i nauka, ali ono što je još značajnije, da ovaj predlog zakona stavi naglasak na nauku na taj način, što se u delu gde se spominju opšti poslovi, odnosno zajednički poslovi za sva Ministarstva, naglašava značaj nauke. Jedna od predloženih novina je da sva predložena ministarstva u okviru svog delokruga imaju veći uticaj na osnivanje i rad naučno-istraživačkih organizacija, kao i na odabir naučno-istraživačkih projekata od važnosti za njihov delokrug. Sledeća novina o kojoj ovde nismo mnogo čuli danas jeste uvođenje Republičkog sekretarijata za javne politike, na strani, model – nadležnosti, odnosno u opisu poslova ovog Republičkog sekretarijata za javne politike je i izrada strateških dokumenata kojima se utvrđuju javne politike, kao i usklađivanje ovih predloga strateških dokumenata za nacrtima zakona, kao i sa već usvojenim strateškim dokumentima. Nadalje, što se tiče nas i pitanja manjinskih, želela bih da naglasim da je dobro, što je u okviru Ministarstva kulture i informisanja, naglašeno informisanje nacionalnih manjina. Zanimljivo da je u Ministarstvu za rad, u okviru opisa poslova, Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja i obrazovanje odraslih, ovo je takođe promena, odnosno novina, jer je obrazovanje odraslih ranije bilo u delokrugu Ministarstva obrazovanja. Sećamo se, ne tako davno pre nepunih godinu dana smo ovde konačno doneli Zakon o obrazovanju odraslih, a sada je to u delokrugu drugih ministarstava, što je dobro, zato što je cilj obrazovanja odraslih upravo kvalifikacija i prekvalifikacija potrebama tržišta rada.Zato je značajno da rad i zapošljavanje bude povezano sa pitanjem obrazovanja odraslih. Značajno je da ukidanje pet kancelarija nije ukinuta Kancelarija za ljudska i manjinska prava, a verovatno će neki pričati o tome da je neophodno posebno Ministarstvo za ljudska i manjinska prava, a mi smo realni i svesni toga da sa ovako malim brojem ministarstava, je bilo nemoguće imati još i posebno ministarstvo za ljudska i manjinska prava, a mi smo na tome insistirali 2008. godine i bilo je izuzetno značajno da tada postoji posebno ministarstvo za ljudska i manjinska prava i da to ministarstvo predloži i da se kasnije od strane Narodne skupštine, da bude i donet Zakon o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, avgusta 2009. godine i da se prvi put organizuju direktni izbori za ove savete 2010. godine. Kao što sam spomenula ove nadležnosti sada prelaze, nalaze se u malo rasterećenijem Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Da zaključim, ova predložena struktura daje mogućnost da ova Vlada bude ekonomičnija, racionalnija, ali i efikasnija u svom poslu i stoga će SVM u Danu za glasanje, podržati i ovaj, ali i predložene izmene i dopune Zakona o Vladi.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospodine podpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku da kažem da će poslanički klub Jedinstvene Srbije podržati u danu za glasanje kako u načelu, tako i kompletan zakon o izmenama i dopunama Zakona o Vladi i zakon o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Zašto? Zato što smo sigurni kao poslanički klub Jedinstvene Srbije da su ova dva predloga zakona ušla u Narodnu skupštinu Republike Srbije posle konsultacija između stranaka koje čine određenu većinu, skupštinsku većinu u ovom parlamentu i između onih ljudi koji će sutra i činiti kabinet, odnosno Vladu Republike Srbije. Kada govorimo o zakonu o Vladi, mislim da tu ne treba mnogo ni da se priča, jer se tu radi o jednoj tehničkoj promeni jednog člana zakona gde se briše odredba da saveti broje pet članova, već se ostavlja mogućnost predsedniku Vlade da ti saveti broje onoliko članova koliko on bude ocenio svojom odlukom da će najbolje uraditi posao za šta budu formirani, kao i da može da formira i druge savete, a ne kao što je bilo dosadašnjem Zakonu o Vladi - samo striktno određene oblasti mogu da budu pokrivene formiranjem saveta. Kada se govori o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, pozdravljamo napore i predlog da se broj ministarstava smanji na jedan određeni broj, ovoga puta 16. Smatramo da je novi mandatar za sastav Vlade Republike Srbije u konsultacijama došao do zaključka da će ovaj broj ministarstava najbolje odgovoriti potrebama za rešavanje određenih nagomilanih problema u državi Srbiji, a problema ima i u privredi, i u finansijama, i u obrazovanju, i u sportu, i u poljoprivredi i u svim drugim segmentima. Ovakvim opisom poslova koji su dati za svako ministarstvo, takođe i za republičke zavode koji su takođe određeni ovim zakonom, da ima u vidu da će ovakav raspored snaga, da tako kažem, najbolje rešiti sve ove probleme i najbolje dati mogućnost da se u Srbiji bolje živi posle određenog vremenskog perioda. Ja ne bih sada ovde govorio o svakom ministarstvu ponaosob. Svi mi možemo da imamo određene primedbe, da je neka oblast mogla da bude u nekom drugom ministarstvu, ali sam siguran da se imalo u vidu i koji će to ljudi sutra biti na čelu određenih ministarstava i da će oni na najbolji mogući način moći da vode ta ministarstva i da oblasti koje budu obuhvaćene i koje su obuhvaćene ovim predlogom zakona mogu da probleme u njima rešavaju na najbolji mogući način. Da ne bih dužio, jer je vreme već odmaklo, dozvolite mi da još jednom napomenem da će poslanički klub Jedinstvene Srbije dati podršku za oba ova zakona i glasati u danu za glasanje i za zakon o Vladi i za zakon o ministarstvima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, ja bih se pridružio pozivu gospodina Čanka, da se držimo teme u okviru ove rasprave, jer trenutak je ozbiljan. Veliki su problemi i velika su očekivanja, pre svega, od nove Vlade. Biće vremena za političke rasprave, za možda neka demagoška izlaganja, ali danas da probamo da se držimo teme. Poslanička grupa BORIS TADIĆ – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije neće podržati predložene zakone zato što smatramo da ne nude optimalna rešenja, pre svega zakon o ministarstvima, koji je obiman i složen, govoriću o tome, ali i ovaj Predlog izmena Zakona o Vladi, tog jednog člana koji na prvi pogled deluje prilično jednostavno. Čuli smo i obrazloženje od kolega iz vladajućih stranaka da tu nema ništa sporno. Mi vidimo problem što se umesto dva predviđena dosadašnjim zakonom saveta, koje je predsednik Vlade mogao da formira, ovim izmenama praktično otvara se mogućnost formiranja neograničenog broja saveta. Naše pitanje je da li to znači da će se formirati 16 saveta, po jedan savet koji će biti zadužen da prati svako ministarstvo, da li ćemo imati neku paralelnu Vladu koja će direktno biti pod kontrolom premijera? Tih članova saveta biće u neodređenom broju. Dosadašnjim predlogom zakona broj članova saveta mogao je da bude maksimalno pet. Sada samo stoji da će se uredbom o osnivanju odrediti sastav i broj članova saveta. Takođe, u obrazloženju zakona stoji da nisu predviđena materijalna sredstva. Postavljamo pitanje na koji način će biti finansiran rad članova saveta? Ostala je odredba u zakonu da oni nisu u stalnom radu, ali ne verujem da za mali novac ili za nikakav novac možemo da dobijemo kvalitetne ljude, koji će raditi u tom savetu i pomagati premijeru u velikom poslu koji ga očekuje. Postoji strah da se time otvara prostor za korupciju, da ćemo mi ovde čuti da će neki ljudi raditi u savetima besplatno, da neće biti plaćeni od strane Vlade, ali onda ćemo možda nekoliko meseci kasnije čitati u nekim novinama ili slušati u medijima kako su određeni članovi saveta dobili uhlebljenje u nekim firmama, koji su dobili posao na osnovu onih saveta koje su ti ljudi davali premijeru dok su obavljali funkcije članova saveta. Podneli smo amandman kojim tražimo da se o formiranju saveta obavesti Narodna skupština u roku od 30 dana, kao i o potrebnim sredstvima koja će biti izdvojena iz budžeta za finansiranje rada tih saveta. Mislimo da je bolje da ovo malo para koje država Srbija ima na raspolaganju potrošimo plaćajući kvalitetne ljude koji će obavljati taj posao, a ne da demagoški kažemo – oni će raditi besplatno, pro bono, a onda kasnije da saznamo da su oni zastupali interese Republike Srbije ili te neke firme koja je učestvovala u nekom poslu. To je razlog zašto je po nama ovaj predlog izmena zakona neprihvatljiv. Što se tiče zakona o ministarstvima, kao najveća odlika tog zakona spominje se najmanji broj ministarstava koji će postojati u novoj Vladi Srbije. Moram da se složim da to zvuči kao dobar argument u situaciji kada država treba da štedi, kada morao da pokažemo građanima da i mi političari moramo da se naviknemo da postoji manje para i da moramo da se odreknemo nekih stvari. Ali ako se vratimo u prošlost, pitanje je koja je onda mera tog smanjivanja? Čuli smo ovde neke ideje da će se predložiti zakon o Vladi, odnosno o ministarstvima, koja bi imala samo devet članova i onda možemo da se setimo tih nekih megalomanskih ministarstava, koja su zahvatala iz potpuno različitih oblasti nadležnosti, koje je vodio jedan čovek i danas možemo da analiziramo kakva je bila uspeštnost rada tih ministarstava i tih ministara i da li je to uvek najbolje rešenje, da jedan čovek, jedna osoba, ministar ili ministarka preuzme na sebe ogroman posao koji onda ne može da obavi, pa se onda na konto toga postavi deset ili više državnih sekretara i praktično se ne dođe do onog efekta smanjenja državne uprave i troškova u budžetu. Naprotiv, taj broj se poveća. Mi smo kao poslanička grupa takođe podneli amandman da se Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine, kako je predloženo ovim zakonom kao jedno ministarstvo, razdvoji. Čuli smo neke od razloga od koleginice Gordane Čomić koja je govorila da su upravo oblasti poljoprivrede i zaštite životne sredine dve najobimnije i najzahtevnije oblasti u pregovorima sa EU i da nas otvaranje tih pregovora očekuje već početkom ove godine, odnosno skrining, a kada se završe ova poglavlja koja su otvorena, počeće i pravi pregovori. Poučeni iskustvom nekih drugih zemalja, smatramo da je loše rešenje da jedna osoba bude pregovarač za ove dve vrlo važne oblasti. Pozivamo vas da razmotrite do dana za glasanje da li možete da prihvatite ovaj naš amandman. Pozivamo vas da ne gledate ovaj trenutak, da se ne plašite tog broja, da li je on 16 ili 17, nego da gledate budućnost i šta to ministarstvo treba da odradi. Samo ako pogledate Predlog zakona o ministarstvima i opis posla tog ministarstva, on je napisan na preko dve strane. Neka ministarstva stanu jedva na pola strane. Ovo ministarstvo ima toliko nadležnosti da ne može da stane na dve strane ovog našeg materijala. Mislim da možemo da dođemo u opasnost da se ove dve vrlo važne oblasti, vrlo važne iz perspektive razvoja Republike Srbije, ne uradimo posao u pregovorima na najbolji mogući način i imamo štetu za razvoj Republike Srbije. Takođe, želim da se osvrnem na još jednu stvar koju nisam čuo da je predlagač ovde objasnio, pa bih zamolio jedno razjašnjenje. Članom 39. predviđeno je da se izmene određeni članovi jednog drugog zakona, Zakona o javnim preduzećima, koji danas uopšte nije na dnevnom redu. Moram da priznam, nisam pravnik i imam dilemu da li izmenama jednog zakona možemo da menjamo jedan drugi zakon. Mislim da te izmene koje su predviđene zajedno sa jednom rečenicom koja je dodata kao nadležnost Ministarstva privrede, gde je sada dodato da će Ministarstvo privrede određivati strateške ciljeve i unapređivanje rada i poslovanja, nadzor i primenu predloga akta o imenovanju i razrešenju organa upravljanja u javnim preduzećima. Kroz izmene Zakona o javnim preduzećima, onako kako je ovde predloženo, ovaj stav ovde, ovu rečenicu, razumem da će Ministarstvo privrede biti to koje će kontrolisati rad svih javnih preduzeća sada, bez obzira kojem resornom ministarstvu ili resoru su do sada ta javna preduzeća pripadala. Sigurno je da ima potrebe da se na bolji i kvalitetniji način kontroliše rad javnih preduzeća, ali opet se bojim, iz prethodnog iskustva, da ako jedna osoba, jedno ministarstvo preuzme ovako veliki obim posla samo na sebe, doći će do zastoja i do propusta u radu i restrukturiranju javnih preduzeća. Ono što takođe želim da ukažem kao loše u okviru ovog Predloga zakona o ministarstvima je ukidanje uprave za rodnu ravnopravnost. Mi smo podneli amandman da se to obriše iz predloga ovog zakona, pre svega zato što mislimo da je ova uprava postigla dobre rezultate u radu, da ima razrađene planove, da je dobila pohvale za svoj rad, a da je, nažalost, ovim predlogom zakona predviđeno samo ukidanje, nije čak ni navedeno šta će se desiti sa ljudima koji danas rade, ko će preuzeti realizaciju tih programa i obaveza, od kojih su neke međunarodne i postaviće se pitanje ozbiljnosti države Srbije ukoliko se neke vrlo važne stvari vezane za ostvarivanje veće rodne ravnopravnosti u Republici Srbiji i realizuju. Predviđeno je ukidanje pet kancelarija. To je dobra stvar. Neke od tih kancelarija će biti pridružene kao delovi uprave raznih ministarstava. Ono što mene zanima i očekujem da ću to čuti u izlaganju mandatara, to je šta će novonastala, kako je ovim zakonom predviđeno, Uprava za brze odgovore, umesto dosadašnje kancelarije raditi u budućnosti? Kakav je konkretan plan? Koliko ti odgovori treba da budu brzi? Koliko će oni doprineti novim stranim investicijama koje su u ovom trenutku neophodne kako bi država Srbija mogla da ubrza svoj ekonomski razvoj i poboljša standard građana. Pozivam kolege iz vladajuće većine da razmotre ove primedbe koje sam izneo ja, koje će izneti moje kolege kroz dalju raspravu, kao i amandmane koje smo predali na ovaj zakon. U danu za glasanje podržite ideje i predloge koje smo predložili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u vezi člana 39. Predloga zakona, da li možete jednim zakonom da ukinete odredbe drugog zakona, samo mogu da kažem da smo mi recimo u ranijem zakonodavstvu imali situaciju da se donosi neki zakon, recimo, Zakon o budžetskom sistemu ili Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, pa se u taj zakon ubace krivične odredbe. To je bila jedna praksa Narodne skupštine sve negde do 2008. godine, da smo imali dva krivična zakona, jedan Krivični zakon koji je baš regulisao vrstu i kvalifikaciju krivičnog dela i drugi Krivični zakonik koji je bio rasut u razne zakone, pa kada se donosio novi Krivični zakonik, sve odredbe koje su bile krivične po drugim zakonima, bile su ukinute novim Krivičnim zakonikom. To je nešto sa čim smo se već sretali u praksi. Niko nije imao primedbe na to. Čak mislim da ste vi podržali jedan takav zakon. Ne znam zašto ste tu u nedoumici. Što se tiče javnih preduzeća, nažalost, čini mi se da su mnoge političke stranke vlast doživljavale kao plen, izborni plen i da gde bude postavljen ministar iz jedne političke stranke, po dubini tog ministarstva idu samo kadrovi iz te stranke, počev od kabineta, pa do javnih preduzeća, čak i šefova i portira. To nas je dovelo do toga da sada imamo probleme u funkcionisanju javnihpreduzeća, u načinu rukovođenja. Jako je teško bilo po sadašnjoj regulativi izvršiti profesionalizaciju vođenja tih javnih preduzeća. Nije bitno da li će to biti u nadležnosti jednog ministarstva ili posebnog organa koji će time da se bavi. Bitno je da se izvrši kompletna profesionalizacija javnih preduzeća i da rukovodstvo u tim javnim preduzećima raspolaže tim javnim preduzećem na najbolji mogući način i da ono nije gubitaš ili generator koji će da isisava novac iz budžeta Republike Srbije, već javno preduzeće koje će budžetu da donosi sredstva. Nažalost, zbog raznog izgubljenog vremena, zbog loših navika, zbog loših pravila koja su ranije uspostavljena, to će biti teško, ne i nemoguće i to je svakako jedan od najvažnijih zadataka nove Vlade, da se sa monopolima u javnom sektoru i lošim kadrovima u javnim preduzećima konačno raščisti. To je moguće u ovom trenutku, za sada, samo na ovaj način. Kada se prevaziđe sva ova problematika koja nas muči već decenijama, mislim da onda možemo da raspravljamo o nekom drugom zakonskom rešenju. Za sada, morao ovako.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica dr Dijana Vukomanović.
Poštovani potpredsedniče, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, pošto učestvujemo aktivno, SPS, u pregovorima o formiranju nove Vlade Srbije, odmah ću reći da je onako kako mi čitamo cilj ove Vlade Srbije i onako kako jeste predočeno u ovim predlozima Zakonima o ministarstvima i Zakona o Vladi, mi vidimo da je cilj nove Vlade Srbije savremena, racionalna, ekonomski efikasna i pravna država Srbija. Stavljam naglasak na reč država. Ako se ne varam, do sada smo imali oko 13 različitih Vlada od uvođenja višestranačja od 1990. godine i ovo će biti trinaesta po redu. Već u izlaganjima, diskusijama i replici pojedinih narodnih poslanika videla sam taj politički refleks da se u Srbiji još uvek na prvo mesto stavlja reč partija, stavlja reč nacija, možda kada se kaže Srbija, možda se mislim na naciju, ali krajnje je vreme da se stavi naglasak na reč građani i na reč država. Zato u ovim predlozima o ministarstvima i o Vladi Republike Srbije mislimo da je krajnje vreme da nova Vlada stavi naglasak i u fokus buduće politike interese države, interese građana Srbije. Takođe, novija politička istorija nam govori da su bili različiti brojevi različitih ministarstava, različitih potpredsednika, sa ili bez resornih zaduženja, bez portfelja, ali nije važan broj, zaista nije važan broj, mada je i predlagač zakona i mandatar vlade, koji ima inicijativu, gospodin Vučić, uspeo da pokaže da je moguće da se skrati broj ministarstava, ali mi mislimo da, naravno da je to moguće i da je racionalno, nije važan toliko broj koliko je važna struktura tih ministarstava. Od kada aktivno učestvujemo u Vladi, a to je od 2008. godine, kada samo zahvaljujući legitimitetu koji su socijalisti zajedno sa našim partnerima iz JS i PUPS- a dobili na izborima, mi vrlo pažljivo pratimo strukturu, raspodelu tih ministarstava. Ona se naravno dele, i u ovom trenutku u ovom predlogu zakona, na četiri osnovne podele. Na tradicionalna ili državotvorna ministarstva, na privredna ministarstva, jer je zadatak svake Vlade da pokrene privredu, uspavanu privrednu mašineriju Srbije, socijalno-kulturna ministarstva koja se bave kulturom, koja se bave kvalitetom života građana i razvojna ili infrastrukturna ministarstva. Dakle, ovih 16 ministarstava koja su sadržana u predlogu pokrivaju ova četiri strateška polja, četiri strateške oblasti razvoja Srbije. Rekla sam da nije važan broj. Mi u SPS gledali smo uzorna, komparativna iskustva bivših komunističkih zemalja, koje su uspele da uđu u EU, onih bivših jugoslovenskih republika, dve od njih su takođe uspele da uđu u EU, i naravno najrazvijenijih evropskih zemalja. Iz nekog razloga mi Srbi ili mi građani Srbije volimo uvek da se upoređujemo sa najrazvijenijim, bilo da je to Nemačka, bilo da je to Engleska, bilo da je to Francuska, bilo to da je Amerika. Iz naše analize proizilazi, nadam se da je ona tačna i precizna, da susedna Mađarska ima najmanji broj ministarstava. Dozvolite mi da vam samo ukratko pročitam dokle ide to redukovanje ministarstava. Dakle, to su ta tradicionalna ili državna ministarstva: odbrana, unutrašnji i spoljni poslovi, administracija i pravda. U oblasti privrednih ministarstava to su nacionalni i ekonomski poslovi i ruralni razvoj, dok je u oblasti socijalno kulturnih ministarstava ono što se zove ljudski resursi. To je ta moderna reč. Dakle, kvalitet života – ljudski resursi, jer ljudi, građani su upravo najznačajniji resursi sa kojima raspolaže svaka država, svaki narod. Poslednje je razvojno ministarstvo koje se zove nacionalni razvoj. Znači, volja političara, odlučnost političara i legitimitet, koji dobijaju na izborima, zaista uvek može da redukuje broj ministarstava. Kao što sam rekla, nisu važna toliko imena i brojke, da sada ne pominjem imena, neki ovde prisutni su rukovodili Vladom Srbije. To je ono što narod zaboravlja, ali ono što veoma pamti, na šta mi u novom mandatu vlasti moramo dati odgovor, to je, ne protiv koga smo ili za šta smo, nego da li umemo, da li smemo i da li ćemo moći u narednom mandatu od četiri godine zaista da pokrenemo Srbiju i da obezbedimo građanima ono za šta su oni i najviše zainteresovani, a to je bolji život i ekonomski standard. U ovom tekstu, koji je pred nama, zaista možemo da dobijemo jedan širok manevarski prostor, jedan širok spisak različitih nadležnosti, ingerencija tih ljudi koji rade u državnoj upravi i ljudi koji treba da rukovode administracijom. Znači, naglasak je na menadžmentu. Iz mog skromnog političkog iskustva, to su bile primedbe analitičara u prethodnim vladama, a u ovoj poslednjoj, kojom je rukovodio predsednik naše partije Dačić, zaista se pokazalo da državu Srbiju i Vladu Srbije nije moguće voditi preko telefonskih sednica, ljudi moraju da se dogovaraju nebitno od onog kakve su ingerencije zapisane na papiru, oni moraju da povedu ozbiljnu raspravu i ozbiljan razgovor o izuzetno teškim problemima. Dakle, ključni problem u državi Srbiji nije raspodela nadležnosti. Pohvaljujemo intenciju da više u fokusu raspodele nadležnosti na prvo mesto se ne stavljaju interesi partije ili pojedinaca, nego interesi države i građana. Ključna je ta komunikacija i koordinacija. Vi ste, narodni poslanici, iz mog skromnog parlamentarnog iskustva, jedini međuresorski sastanak, u stvari bila su dva u nizu, između parlamenta i pojedinih nadležnih ministarstava, bio je održan u Ministarstvu spoljnih poslova, a ticao se, uskoro će biti 2015. godine, predsedavanja Srbije Organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju. To je intencija ove Vlade i mandatara koji to najavljuje u medijima, da uključi što veći broj, ne samo partijskih, političkih ljudi, nego isto tako i nepartijske, nestranačke ličnosti, ali eksperte. Zato sam pomenula u raspodeli nadležnosti ministarstava u Mađarskoj da se jedno ministarstvo naziva ljudskim resursima. Nije reč samo o dogovoru, samo o onome što su raspodele pojedinih ministarstava i raspodele nadležnosti, reč je o tome da li ćemo postići jedan politički i ekspertski konsenzus, kako bi se ta ministarstva oživotvorila. Reč je o kapacitetu ljudi i o njihovom nivou znanja. Moje su uvažene kolege iz drugih poslaničkih grupa već pomenule pregovaračka poglavlja, insistirali su možda na toj rodnoj ravnopravnosti ili na značaju resora životne sredine, ali u naš rečnik treba da uđu i ona pitanja koja su već apostrofirana ovim poglavljima, kao što je slobodno kretanje robe, kapitala, pravo na osnivanje preduzeća, sloboda pružanja usluga, trans-evropske mreže, ili ono što, recimo, Hrvati imaju, kao svoje posebno ministarstvo, Ministarstvo preduzetništva i zanatstva. Možda ćemo mi u budućnosti imati takvo neko tradicionalno ministarstvo. Ono što ja hoću reći u ime naše poslaničke grupe SPS,je način na koji mi razgovaramo, razmišljamo sa ovim 24 godine dugim političkim iskustvom i odgovornosti za državu jeste da je bitno da u fokus naše politike i fokus državotvorne politike stavimo interes građana. Ovo jeste najava jedne nove politike. Danas raspravljamo o Zakonu o ministarstvima i Zakonu o Vladi, ali tek kroz dva tri dana, sada mandatar, a budući premijer, gospodin Vučić, bude ovde prezentirao svoj ekspoze, koncept Vlade, politike Vlade, imaćemo jednu zaokruženu celinu i to će zaista biti ono što analitičari zovu jedan ugovor sa narodom. Uvek je moguća evaluacija, uvek je moguće to vrednovanje da li smo dobro odmerili, da li smo dobro premerili, ali ova lista od 16 ministarstava, kao što sam već rekla, ostavlja jedan veliki manevarski prostor da svako od čelnih ljudi, a nije samo reč o ministrima, tu je čitava struktura ljudi koja učestvuje u javnoj upravi i administraciji, koji dugi niz godina, ceo svoj životni vek se trude da pokrenu reforme, da odmeravaju šta je dobro, a šta je loše, da se ti timovi ljudi pokrenu i da daju jedan novi zamajac i jedan novi entuzijazam, da država Srbija nije samo jedna troma birokratska struktura, birokratski aparat, nego da se pokrenu ti mnogobrojni ljudski resursi, koji su uspavani, a koji Srbija sigurno ima. Zato pohvaljujemo te sitnice ili te možda manje važne stvari, kao što je Republički sekretarijat javne politike koji će se baviti procenom kvaliteta i vrednovanjem tih javnih politika. Bitno je da u našem političkom rečniku zaživi jedan tehnokratski rečnik koji neće biti obojen sitnosopstvenoškim, partijskim ili ličnim interesima. Tu smo da razgovaramo, ali naša je odgovornost da pokrenemo Srbiju sa uspavane tačke. U ime Socijalističke partije Srbije naše poslaničke grupe, mogu odmah da kažem da ćemo u danu za glasanje da podržimo oba predloga, Predlog o ministarstvima i Predlog o Vladi. Nadam se da će ova ministarstva i ova buduća Vlada zaista napraviti još jedan istorijski iskorak napred.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi potpredsedniče, moje čestitke vašem prvom predsedavanju, vrlo uspešno i želim vam dalje uspeha u radu u ime naše partije. Ono što želim da govorim dalje biće o zakonima i to Zakon o ministarstvima i Zakon o Vladi. Neću ništa novo reći od onoga što je ovde rečeno osim dve, tri stvari. Prva stvar, SDPS će podržati i Zakon o ministarstvima i Zakon o Vladi u danu za glasanje. Drugo, mi u ovom zakonu prepoznajemo ono što smo govorili u predizbornoj kampanji i ostajemo dosledni tome, a to je da Srbija ide u reforme i da podržavamo reformski kurs. Prema tome, predlog ovih zakona upravo ide u tom smeru. Srbija se ipak menja. Istina polako, ali se menja. To je ono što želim da naglasim i sama činjenica da sada imamo zakon o 16 ministarstva, znači da ćemo ići ka nekom cilju koji se zove 15 stalnih ministarstava i da ubuduće, kada se menja vladajuća većina ostaju ista ministarstva uhodana koja znaju svoj posao sa državnim službenicima koji znaju svoj posao, koji neće strahovati da u nekom novom prepakivanju budu u drugom ministarstvu, da ne naglašavam šta znači preplitanje nadležnosti. Često smo u ranijem periodu delili ministarstva po feudalnom principu ili po ličnosti. Izaberemo ličnost za ministra pa mu tražimo ministarstvo. Želimo da Srbija u svom daljem razvoju ima jedan put koji će značiti da se tačno zna koliko ima ministarstava, koje su nadležnosti ministarstava i da je to ono s čim treba da idemo dalje. U tome vidim taj naš reformski kurs. Očekujem da će ovaj saziv Skupštine doneti i novi izborni zakon i novi Ustav gde će ovaj dom imati 150 poslanika. To će i dalje značiti racionalizaciju, neki novi put koji očekujemo u narednom periodu. Ovde je mnogo toga rečeno. Lično smatram da na ovom putu treba nešto drugo da menjamo. Moramo menjati način našeg rada, način našeg odnosa prema obavezama. Možete imati koliko god želite ministarstava, ministara, zamenika, pomoćnika, državnih sekretara, ali ukoliko nisu stručni, ne rade svoj posao i u koliko su samo ljudi koje partije delegiraju. Smatram da moramo da stvaramo odgovornu državnu administraciju, administraciju koja će biti takva da će tačno znati šta mora raditi u narednom periodu. Ovde je bilo govora o reformskom kursu, bilo je govora o evropskim integracijama. Mnogo toga u evropskim integracijama nećemo moći da radimo onako kako mislimo. Dobićemo domaće zadatke koje ćemo morati da ispunimo. Upravo u tom pogledu vidim u ovakvoj podeli ministarstava način kako će biti bolje i kvalitetnije. Za mene je ovo jedan prevremen pristup, pristup kojim ćemo ići u narednom periodu dok ne uredimo Srbiju gde politika, političke partije neće dominirati, gde će dominirati građani, država, državni poslovi, a partije će biti samo odgovorne za određene poslove i biće taj zadatak da nadležni ministar da državnom sekretaru, odnosnopomoćnicima šta treba da rade, jer će to biti partijske politike. Sve ostalo će biti državna. Kada govorimo o Vladi, imamo velika očekivanja. Jedna Vlada u jednom mandatu ne može puno da uradi, ali mora da ima preokret. Očekujem to od ove Vlade. Građani Srbije zasićeni promenama, zasićenim razno raznim ministarstvima, ministrima itd. očekuju promene. Oni su dali jednu punu podršku ovoj vladajućoj većini, dali su im četiri godine. To znači da od ove Vlade očekujemo potpune promene i način da ova Srbija izgleda 2018. godine drugačije nego sada 2014. godine. Na kraju da kažem da ćemo zaista dati podršku i stajaćemo iza ove Vlade punim kapacitetom. Hvala.
Zahvaljujem. Završili smo sa obraćanjem ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa. Prelazimo na narodne poslanike prema redosledu prijavljenih za reč. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani građani Srbije, Nova Srbija je saglasna sa predlogom Zakona o ministarstvima i Zakonom o Vladi koji se danas nalaze na plenarnoj raspravi. Ono što sam želela da kažem javnosti Srbije i na šta sam posebno obratila pažnju jeste član 14. u Predlogu Zakona o ministarstvima koji govori o Ministarstvu prosvete i nauke. Očekujemo od nove Vlade da napravi novi profil, državni profil Srbije. Svakako da nova ministarstva imaju veliku obavezu i veliku odgovornost da odgovore svojim zadacima pred građanima Srbije koji su dali bez rezervnu podršku i poverenje. Zašto govorim o Ministarstvu prosvete i nauke? Pre svega zato što profesionalno dolazim iz tog resora i zato što sam dugo vremena provela za katedrom, ispred table sa kredom, sa učenicima u nastavi i znam da se do sada mnogo koketiralo sa reformom u prosveti i obrazovanju, a da se istinski malo uradilo. Možda zbog toga što u tom resoru vrlo retko budu prepoznati, poznati i angažovani ljudi koji dolaze iz onog zanatskog dela posla i uvek se mnogo govori o naukama koje suštinski ne utiču na izmenu i reformu obrazovanja i zanemaruju se dve osnovne zanatske struke, metodika i didaktika. Zanemarujući ovo do ovog trenutka kada zaista pred ovu Vladu stavljamo ozbiljne zadatke, došli smo do toga da se suočimo sa resorom koji treba da donese suštinske promene u svim ostalim resorima. Ozbiljne i bogate države kao što su Finska i Japan su prepoznale ovaj resor kao garant sigurne i bogate budućnosti. Reforme u tom resoru su spore, ali greške su dalekosežne ako se naprave. Ono o čemu se malo govori i što je suština u promeni, odnosno što bi trebalo da bude suština promene i reforme obrazovanja jeste promena paradigme znanja. Već dugo srpska prosveta upravo iz razloga koje sam navela ima nedostatak funkcionalnog znanja koji je doveo do pada BDP. To je nešto o čemu se namerno ili nenamerno malo govori. Reforma obrazovanja mora da promeni paradigmu znanja. Ta reforma počinje od predškolskih ustanova, od reformisanja kadrova koji treba da prenesu funkcionalno znanje, ali nemamo ih dovoljno jer nisu na taj način obrazovani. Osnovno obrazovanje nije osnovno zato što je značajno, nego upravo zato što ono jeste osnovno za sve ostalo u ovom društvu i ono je osnovni temelj celog društva. Kako kažu Kinezi – možda vas vojska nauči kako da upotrebite oružje, ali prosveta sigurno protiv koga. Podsetila bih vas i na ono što je svojevremeno rekao Čerčil kada je počeo Drugi svetski rat i kada je svojoj Vladi najavio ulazak u rat i rekao – trebaće nam mnogo veća finansijska sredstva, gde da ih nađemo? Neki mudrac mu je predložio da se uzme od obrazovanja, a on je rekao – a šta ćemo onda da branimo? To je suština odgovornog odnosa prema ovom sektoru. Dakle, od toga mora da krene novo ministarstvo i novi ministar. Očekujem da ovaj problem bude prepoznat, da bude tretiran, da bude odgovarajućim zakonskim rešenjima predviđen. Imam skromnu mogućnost i šansu da kažem da smo u prethodnom sazivu Predlog zakona o učiteljskim vežbaonicama predala gospodinu ministru Žarku Obradoviću, sa kojim sam imala solidnu saradnju, ali to nikada niko nije uzeo u obzir i to je jedna od osnovnih korenskih promena u reformi obrazovanja. Dakle, oni koji obrazuju buduće učitelje moraju biti dobro obrazovani. To je najznačajniji sektor društva. Obrazovanje je spor proces, ali jedini proces koji daje sigurne dalekosežne odgovore na sve i sigurno društvo se gradi tu i sigurna ekonomija se gradi tu. To treba da bude sektor kojim ćemo se posebno obratiti, kojim ćemo se posebno baviti i koji ćemo posebno i sigurno reformisati. Bilo je do sada u ovih, koliko sam ja u politici, 20-ak godina, a u prosveti sam skoro 30, raznih odgovora na ovaj izazov, ali pravog iskoraka nije bilo. Odgovornog pristupa ovome, odgovorno kažem, nije bilo. Ovo je momenat kada više ne možemo da čekamo. Moramo da vratimo dostojanstvo srpskoj prosveti i srpskom obrazovanju. Moramo da mu vratimo značaj. Moramo da ga reformišemo tako da ono bude zaista koren sigurnog, stabilnog, budućeg društva. Moramo u škole i u naciju da vratimo funkcionalno znanje, znanje sa kojim će buduće generacije moći da budu operativne i da budu konkurentne na svim tržištima znanja, jer znanje je najveći resurs jednog naroda, siguran resurs koji nikada nikom niko ne može ni da vam opljačka ni da vam oduzme i sa kojim ćete uvek moći da obnovite društvo bez obzira kakva posrnuća i kakve izazove budemo imali. Iz te reforme bi moralo da se reformiše i sve ono što je sada u obrazovanju i prosveti korumpirano, od tržišta udžbenika sa onim groznim materijalnim greškama koje svakodnevno gledamo u svojim učionicama, a koje plaća ministarstvo. Takođe, da se reformiše i problematično visoko školstvo u kom imamo ono što imamo i čega smo svi svesni, more problematičnih diploma iza kojih ne stoji znanje. Sve to treba da se sagleda u ovom novom ministarstvu i da se počne vaspitavati kod budućih generacija ono što smo izgubili u poslednjim decenijama, pozitivan i odgovoran odnos prema javnom dobru, a najviše javno dobro kod svih nas je država. Hvala lepo.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Gospodine predsedavajući, mogu se pridružiti oceni vašeg stranačkog kolege da vaše predsedavanje, način, obećava. Pozdravljam i druge narodne poslanike. Poslanička lista Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije neće podržati predloge ova dva zakona. Ključna stvar i ključni razlog zbog koje te zakone ne možemo podržati jeste što u njima nema ništa novo i što oni liče na prethodna dva zakona koje je ova skupštinska većina donela u prethodne dve godine. Ovo je treći zakon o ministarstvima i izmene Zakona o Vladi koje većina donosi u nepune dve godine. Na prvi pogled, kada se uzmu ovi zakoni, recimo Zakon o ministarstvima, upada u oči činjenica da ministarstva nisu data po istom redosledu kako su ona bila u prethodnom zakonu. Recimo, MUP bilo je na prvom mestu, a sada na odličnom devetom mestu. Ministarstvo spoljnih poslova je bilo na trećem, a sada je na 11. mestu. Nema objašnjenja zbog čega je došlo do promene u ovom redosledu. Ovo se obično zove kozmetika. Kozmetikom bi se mogla nazvati činjenica da sada imamo 16 ministarstava, a u prethodnom zakonu smo imali 18 ministarstava. Došlo je do logičnog spajanja nekih ministarstava i tu nemam problem da kažem da je to dobro. Imali smo dva personalizovana ministarstva, Ministarstvo za infrastrukturu i Ministarstvo za saobraćaj. Bila su vezana za ličnosti. Verovatno će ovim spajanjem doći do depersonalizacije, odnosno verovatno jedan od ta dva ministra više neće biti ministar, pa je bilo logično da imamo samo jedno ministarstvo od ova dva. Slično je i sa drugim ministarstvima. Međutim, bilo je ovde ocena ključne poruke od strane predlagača, jesu, imamo manje ministarstava u odnosu na prethodnu Vladu. Imamo 16 ministarstava umesto 18 ministarstava. Imali smo posle toga nastavak, i verovatno do kraja rasprave će biti kraj takmičenja u tome ko može da ponudi manje ministarstava. Čuli smo 10. Malo pre je kolega rekao – idemo ka cilju. Pretpostavljam da je taj cilj jedno ministarstvo, jer verovatno ako idemo ka smanjenju, ključni cilj bi trebalo biti manji broj ministarstava, a to bi bilo jedno ministarstvo. Nije ključ uspeha jedne vlade to. Neko je malo pre rekao – biće važno ko i na koji način vodi ta ministarstva. Da li imamo 16, 17 ili 18 ministarstava je manje bitno. Bitno je da li će građani Srbije živeti bolje, da li će mandatar za sastav nove Vlade, budući predsednik Vlade i ministri predložiti mere koje će dovesti do boljeg stanja u zdravstvu koje je loše, u prosveti koje je loše, u kulturi i informisanju koje je katastrofalno, u ekonomiji koje je slično itd. Mislim da je to cilj i pozicije i opozicije i da je cilj opozicije da na taj put usmeri Vladu. Bićemo zadovoljni ukoliko predlozi personalnih rešenja ministara, posla koje budu obavljali, bude u tom cilju. Nije cilj da imamo 16 ministarstava umesto 18 i to se mora nazvati demagogija i ništa drugo i takmičenje u tome ko bi mogao da napravi Vladu sa manjim brojem ministara. Sa druge strane, ima nekih stvari koje jesu sporne. Moj kolega Marko Đurišić je govorio o izmeni Zakona o Vladi i činjenici da postoji opasnost da kroz neobičnu, čudnu i moguće netransparentnu formu formiranja saveta se prenesu neka ovlašćenja sa ministarstava na te savete kojima ne znamo broj, kojima nećemo znati sastav i u tom smislu postoji jedna bojazan i ne možemo da ne ukažemo na tu činjenicu. Nisam mogao da ne primeti, bavim se tom oblašću kao i mnoge moje kolege koje sede u ovim poslaničkim klupama, da je izbrisana Kancelarija za dijasporu i Srbe u regionu. Imali smo Ministarstvo, pa Kancelariju, a sada nemamo ništa. Imamo četiri miliona Srba koji žive van granica Srbije. Među njima je dva miliona Srba koji žive na prostorima bivše Jugoslavije. Nestala je i Uprava za ravnopravnost polova. Ne znamo na koji način će biti rešeno to pitanje i koje ministarstvo će preuzeti tu ulogu. Kancelarija za brze odgovore je brzo promenila formu u Upravu za brze odgovore. Nadamo se da će ta pravna forma dati bolju i veću efikasnost. Žao mi je što će Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja iz svog naziva izgubiti ovaj deo koji se tiče tehnološkog razvoja, jer smatram da nauka i obrazovanje jesu u cilju, odnosno služe tehnološkom razvoju, naročito ako govorimo o tome da nam je ubrzani razvoj zapošljavanja, kako se kaže –agresivno zapošljavanje bitno. Bez tehnološkog razvoja toga nema. Na kraju, da ponovim, ne možemo podržati ovakve zakone, ali videćemo kada budemo dobili predlog sastava Vlade i ministarstava, da li ćemo u personalnim rešenjima biti demantovani i da li će ta Vlada ispuniti svoju ulogu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica prof. dr Vesna Mesarović. Izvolite.
Zahvaljujem. Želim da počnem sa opštom ocenom koja mislim da je preovlađujuća, da je normativni okvir koji nam je ponuđen, odnosno Predlog zakona o ministarstvima u potpunosti zadovoljavajući i da sadrži jedan novi koncept, koncept racionalizacije, efikasnosti, smanjenja troškova i budžetske racionalizacije, smanjenje javnih prihoda, umanjenje sredstava u budžetu za finansiranje organa državne uprave. Prema tome, on u svom konceptu, kao takav, predstavlja jedan korak napred ka obavljanju poslova državne uprave, na način bolje organizovan, sa manjim brojem ministarstava. Međutim, da bi ovaj normativni okvir, koji smatram da je zadovoljavajući, koji nam je ponuđen, zaista imao efekat reforme i da bi zaista uživao našu podršku, treba da proces sprovođenja tih dobrih normativnih rešenja počne odmah, što znači da treba učiniti sve što je moguće da se kadrovski ojačaju pojedina ministarstva, da se moraju sprovesti i neke nepopularne mere, kao što je smanjenje broja zaposlenih, i da se one primedbe koje smo danas čuli, a koje, po mom mišljenju, donekle stoje, kao što je ukidanje Uprave za rodnu ravnopravnost, koja mi se čini veoma značajna, ona neće izgubiti na svom značaju ako ona bude kadrovski dobro potkrepljena i ako se pitanjima vezanim za rodnu ravnopravnost, u okviru Ministarstva rada, zapošljavanja i socijalne politike, bude posvetila dužna pažnja. Takođe, pitanje životne sredine, koje predstavlja jedno od poglavlja za pridruživanje EU i koje je sada u resoru Ministarstva poljoprivrede, treba takođe da uživa punu pažnju, kadrovsku, sistemsku i finansijsku, kako bi taj deo, gde mislim da naša zemlja ima koraka koje mora ubrzo da pređe, bio u što kraćem vremenu postignut. Sve u svemu, smatram da pred sobom imamo jedan predlog zakona koji odgovara onome što je sadašnji trenutak, što je deo predizborne kampanje, što je deo dobre, normativne, moderne prakse, ali da sada postupak sprovođenja ovih normativnih rešenja je isto toliko važan i da treba da zasluži svu našu pažnju. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Borko Stefanović. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Pre svega moram da kažem da smo mi u DS dobili, kao i ostale kolege poslanici, Predlog zakona o ministarstvima u kojem zaista nema previše elemenata da se kaže bilo šta što je kritički. Međutim, pošto smo i mi dosta vredni, kao jedini opozicioni poslanici, pronašli smo neke stvari za koje smatramo da nije dobro da budu u ovom predlogu zakona. Naime, moram prvo da se osvrnem na učestale izjave predstavnika većine, u medijima naročito, da je ovo najmanja vlada u istoriji koja se najbrže formira. Ni jedno ni drugo nije tačno, a moram da kažem, istine radi, da predlog ove Vlade da ima toliko ministarstava je za jedno ministarstvo manje nego Vlada Mirka Cvetkovića, ozloglašenog Mirka Cvetkovića, kako vi kažete, i to gle čuda, Ministarstvo za Kosovo i Metohiju. Prema tome, niste se baš tu nešto pokazali u nekoj štedljivosti. Moram isto tako da kažem da će ova vlada biti, u kojoj neće biti, poštovani građani, smanjen broj agencija, već će se uvesti novi saveti koji će novom premijeru i svemoćnom čoveku u Srbiji pomoći da i de fakto, a ne samo de jure, svoje inače nepotrebne resore i ministre spakuju u džep i da kroz sistem saveta i kancelarija za najbrže odgovore i pisanje saopštenja vlada ovom državom. Ovo je prvi put da se u bilo kom zakonu o ministarstvima u ovoj zemlji, ili o vladi, navodi da Ministarstvo finansija pomaže naučno-istraživačke organizacije i da ih po tom osnovu kontroliše. To nikada nije bilo i nije nam jasno uopšte kakve to veze ima sa ovom materijom i voleli bi da dobijemo neki odgovor, da čujemo zašto ste to uopšte predvideli. Kakve veze naučno-istraživačke organizacije imaju sa Zakonom o ministarstvima, osim ako ne planirate da osnujete nove naučno-istraživačke organizacije, sa ciljem da se pišu tomovi knjiga o vođi i njegovim dostignućima, pa onda da razumemo. Kakve veze to ima sa tim? Zašto bi Ministarstvo finansija Republike Srbije radilo reviziju, kada već postoji budžetska inspekcija i DRI? Osnivati nešto što se zove Republički sekretarijat za javne politike sa dve nadležnosti, poštovani građani, drage kolege – usklađivanje strategije iz zakona i davanje mišljenja na analizu uticaja zakona. Ovo naše novo ustanovljeno, legitimno i legalno naprednjačko more je odlučilo da osnuje, ponavljam, sekretarijat za javne politike. Prateći reči mandatara, ulazimo u period teških, bolnih rezova i velike štednje, ali ste uspeli da napravite sekretarijat za javne politike, istraživanje rude i gubljenje vremena. Inače, osim ovih prerogativa, ovaj sekretarijat će moći da umesto predlagača zakona vrši procenu koliko će primena zakona da košta građane Srbije, koji inače, kao što znate, svaki predlagač inače radi. Nije nam jasno odakle motiv zašto ste ovako nešto uopšte uradili. Pravite novo administrativno telo u godini velikih rezova i štednji. Nije nam jasno zaštoi zaista pitamo, moguće je da postoji neko racionalno objašnjenje. Inače, ja sam pogledao u Evropi, ne postoji takva praksa nigde. Poznati ste i po tome da uvodite stvari koje ne postoje nigde u Evropi, pa što ne biste i ovo uradili. Te stvari koje se tiču procene i analize i efekta zakona, u Evropi radi ili predlagač ili ministarstvo finansija ili sekretarijat za zakonodavstvo, manje-više ono što se radilo i kod nas. Nije mi jasno zašto pravite novo telo. Ne znam kome je to palo na pamet, ali sam siguran da, kada ste pravili dilove oko budućih rasporeda ničega u Vladi, onda ste odlučili da tu nekog lepo uhlebite, sto posto sam siguran, a vreme će pokazati da smo bili u pravu, ali to ionako nije važno. Stvarate veću administraciju, pravite kroz ovo konkretno rešenje nejasan organ vrlo čudnog imena i čudnih nadležnosti i mislim da u tom smislu ovaj predlog zakona ne može doneti ništa značajno, ništa novo, osim da se samo formalizuje ko će gde da sedne. Odvojili ste neka ministarstva koja su ranije bila spojena, što smo mi tražili i u prethodnom sazivu. Tada ste nam svašta govorili, najgore moguće stvari, a sada i sami to radite. Nije to prvi put i nije jedina stvar kojom se vi okitite u svojoj praksi, pa neće biti ni ovo. Inače, zamolio bih predlagača, ako može, nama iz opozicije, iz Demokratske stranke, da objasni odgovore na sledeća pitanja. Zašto nema ministarstva za Kosovo i Metohiju? Zašto formirate novo administrativno telo? Šta će konkretno to telo da radi i zašto? Takođe, da nam kažete kakve veze imaju ovi saveti sa funkcionisanjem Vlade i kakve veze imaju naučnoistraživačke organizacije sa Ministarstvom finansija? Prosto, da imamo neki uvid šta se htelo postići sa ovim predlogom. Pored svega toga, naravno da će Demokratska stranka glasati protiv ovog predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite. (Borislav Stefanović, s mesta: Po kom osnovu?)
U ime poslaničke grupe i pominjanja i gospodina Aleksandra Vučića i Srpske napredne stranke.
Izvinjavam se. Molim vas da ne dobacujemo. Izvolite, gospodine Babiću.
Zahvaljujem se. Apelovao bih na sve, a naročito na prethodnog govornika da čita zakon, da ne stavlja tačku tamo gde joj nije mesto, da ne stavlja zarez tamo gde njemu odgovara ili gde bi voleo da bude. Zbog čega? Jasno definiše član 28. Zakona o Vladi, koji definiše postavljanje saveta za koje ima pravo predsednik Vlade, u kojem se kaže – članove saveta postavlja i razrešava predsednik Vlade i oni nisu u radnom odnosu u Vladi. To nije opterećenje državne uprave i to nije opterećenje budžeta i to nije opterećenje građana Srbije, iako ste tako predstavili. Mi ćemo vam reći da je SNS ponosna zato što smo u Srbiju doveli, angažovali, da svojim znanjem, svojim iskustvom, svim onim što umeju da rade, i u Srbiji su sada i gospodin Štros Kan i gospodin Guzenbauer i svi ljudi koji imaju iskustva, imaju znanja i voljni su da pomognu našoj državi. Problem je vaš što vam takvi ljudi od znanja, od integriteta i od ugleda smetaju. Ne mogu da prihvatim izrečenu neistinu da ovo nije najmanja i najekonomičnija i, na kraju krajeva, najbrže formirana Vlada. Recite mi primer. Recite mi kada. Podsetiću vas, 1991. godine bilo je 35 ministarstava, a 2000. godine 19 ministarstava sa sedam potpredsednika. Nemojte da mešate ministarstva i članove Vlade, članove kabineta. Ovo će biti Vlada sa najmanje ministarstava, ali i najmanje članova kabineta i prva Vlada koja je napravljena na programu, koja je napravljena na ciljevima, koja je napravljena na rokovima, a nije napravljena na kadrovima, a posle pisanim rešenjima i programu.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite [[Poslanici SNS dobacuju – Nema pravo na repliku.]]
Kako nema replike? Ima, ima. Dakle, gledali ste u mom pravcu značajno podižući glas, pokušavajući da kroz buku progurate istinu, a istine nema. Pažljivo sam vas slušao. Niko nije tvrdio, gospodine Babiću, da ovo nije najmanja Vlada. Znate, gledao sam neku utakmicu sinoć i tamo je igrao jedan tim na koji se pozvao vaš predsednik. Taj tim je imao loptu 70% vremena, a izgubio je 1:0. Vidite, to će se desiti i sa najmanjom Vladom u istoriji, koja je manja za jedno ministarstvo, i to za Kosovo i Metohiju. Nisam čuo odgovor ni na jedno pitanje, sem što ste uveli Guzenbauera u priču, ne znam zašto. Ko vas pita za strane stručnjake? Ko je šta rekao o stranim stručnjacima? Zašto uvek morate da vičete kad pričate sa opozicijom? Lepo vas pitam. Lepo vas pitam šta će vam toliki saveti? Zašto? Nebitno što nisu plaćeni. Mi znamo da svi vaši stručnjaci rade za džabe. Ja znam, gospodine Babiću, da niko od vas ne živi od plate. Ja znam da vaši funkcioneri pričaju o besplatnom radu u zemlji gde je 5.000 dinara ogroman novac. Hoćete da kažete da će vam novi ministar privrede iz Vašingtona, koji će u nedelju biti ovde verovatno izabran, doći sa plate od desetak hiljada dolara na platu od 800 evra, a da Guzenbauer i ostali rade za džabe? Moraćete da otkrijete te ugovore i koliko su ti ljudi stvarno plaćeni. Druga stvar, još jednu grešku ste napravili, i time završavam. Nije ovo jedina Vlada u istoriji, kako ste rekli, koja ima program i plan pre nego što je napravljena. Svaka je imala program i plan, ali ovo jeste jedina Vlada u istoriji gde budući predsednik Vlade, nakon završenih izbora, u tami svoje sobe i miru i tišini piše program te vlade. E, to je sramota.
Reč ima narodni poslanik Babić. Izvolite.
Biću jako kratak i neću gledati značajno. Ima mnogo lepših ljudi ovde da bih u njih gledao značajnije. Ono što prethodni govornik opet stavlja tačku tamo gde joj nije mesto, da svaka utakmica Lige šampiona ima i revanš. Ima i drugih 90 minuta. Ova Vlada Republike Srbije, ovako koncipirana, ovako sastavljena na programu, na cilju, na ekonomičnosti, na štedljivosti, na reformama, spremna je da trči svih 180 minuta, da dobije i da pobedi i da uđe u finale i da u tom finalu pobedi i zbog vas i zbog građana Srbije i zbog ljudi koji su glasali i za SNS i za vas. Zbog budućnosti, gospodine. Zbog budućnosti Srbije, ova Vlada i premijer gospodin Aleksandar Vučić su spremni na 180 minuta odricanja, na 180 minuta hrabrih reformi, na 180 minuta politike koja je jedina životna u Srbiji.
Zatvaramo krug replika. Reč ima predlagač, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Da neke nedoumice rešimo, jer očigledno da se ovde ne zna zašto postoji DRI i zašto Vlada ima pravo da ima svog revizora. Državna revizorska institucija je osmišljena da radi za Narodnu skupštinu Republike Srbije, ne za Vladu Republike Srbije. Narodna skupština Republike Srbije ima zakonodavnu i kontrolnu ulogu i nema kapacitet da sama sprovede kontrolnu ulogu. Zato postoji državni revizor. On kontroliše opravdanost i zakonitost trošenja javnih sredstava u ime Narodne skupštine Republike Srbije i zbog toga joj podnosi izveštaj. Da li neko ko raspolaže javnim sredstvima hoće da proverava kako organi kojima on poverava sredstva mogu da imaju svog revizora koji će da radi internu reviziju? Mislim da to ni zakonom nije sporno. Telo koje će da se bavi analizom efekata propisa. Kamo sreće da smo imali normalno telo u Vladi Republike Srbije koje je donelo Zakon o privatizaciji, odnosno predložilo Narodnoj skupštini, da je izračunalo koliko će ljudi da ostane bez posla, koliki će da nam bude pad bruto proizvoda, koliki će da nam bude pad standarda. Nije, nego se doneo zakon, izvršila privatizacija i izađe stranka i kaže – mi smo živeli bez kredita. Pa jeste, prodavali ste sve živo. Onda dođoše ovi i kažu – zašto toliki porezi? Zato što mora neko da vraća kredite koje ste podizali. Kako reče jedan kolega – živelo se od kredita, a sada mora da se živi od rada i od zarađenog da se krediti vraćaju. Što se čudite za savete? Srbija kakva je zatečena 2012. godine, zar neko stvarno misli da nam ti ljudi koji imaju ugleda ne trebaju? Ne rade oni to džabe, samo ih mi ne plaćamo. U tome je razlika. Mi smo u tako lošoj ekonomskoj situaciji, da svako ko nam pomogne da se izvučemo iz ekonomske situacije u koju ste nas vi dok ste bili na vlasti ugurali. Njegove reference rastu u međunarodnim institucijama, zato to radimo. A ako ne uspeju, rizik je bio njihov, naš malo veći, to je to. Mi nismo u obavezi njih da poslušamo. Odluke će biti naše. Još nešto, ako neko od tih priznatih stručnjaka pomaže Vladi Republike Srbije i u svom profesionalnom okruženju kaže da Republika Srbija je danas sigurna država za vaše investicije, ima uređen pravni i ekonomski sistem, možete tamo nešto da napravite, možete tamo nekog da zaposlite, imate odličnu radnu snagu. Zašto ih ne primiti? Što ih izbegavati? Ili ćemo da se bavimo političkom demagogijom u smislu koji tim je koliko utakmica igrao i šta je uradio. Srbija zbog katastrofalne vlasti vodi danas utakmicu koja je u produženom trajanju i ovde nema revanša. Ovo mora da dobijemo. Nema više isprobavanja raznih politika. Sada mora da se vodi država na sigurno, ili želite da pričam o 2016. godini kada dolazi najveći deo kredita na naplatu, sa kojima ste nas zaduživali. Spreman sam i o tome da pričamo. Da izvadim stenograme i da postavim pitanje koje sam postavljao vama, te kredite koje je podizala Vlada Mirka Cvetkovića, dvadeset puta sam iz ove sale pitao – ko će da vrati? Pa izgleda mi da će morati da vrate na prvom mestu građani Srbije, na drugom mestu u njihovo ime Aleksandar Vučić koji treba domaćinski da raspolaže tim sredstvima. Zato smo vas toliko pobedili na izborima. Budite sigurni, ponovo ćemo za četiri godine.
Zahvaljujem. Po Poslovniku prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajući, može se lako desiti do kraja sednice da promenim mišljenje o vašem vođenju sednice. Verovatno znate zbog čega. Zbog člana 105, 106, a to je činjenica da bi poslanici trebali da se pridržavaju teme koja je na dnevnom redu. To večeras nije slučaj. Molim vas da vratite na dnevni red, odnosno da vratite raspravu na dnevni red, pre svega zbog građana Srbije na koje se poziva i pozicija i opozicija.Mi nećemo da kažemo da smo jedina opoziciona stranka. Nova demokratska stranka sa svojom koalicijom ne kaže to za sebe nikada, međutim, hoćemo da tražimo da se drže date reči oni koji proklamuju efikasnost, štedljivost, ugled parlamenta, itd. Tako da bi bilo dobro da ovaj parlament ne služi kako često postoji percepcija naroda za uveseljavanje naroda, već da govorimo o temi koja je na dnevnom redu. Kakva će to interpretacija biti pojedinih poslanika možda to nije do kraja važno, međutim kada se rasprava pretvori u ono što nije cilj, a to je da ne znam uopšte o čemu pričamo i razgovaramo, mislim da je onda dužnost predsedavajućeg da tu raspravu vrati na dnevni red. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Veselinoviću, smatram da nisam prekršio član 103, dakle da nisam prekršio Poslovnik, samo sam pustio otvoreno, dakle argumentovan dijalog između narodnih poslanika opozicije i pozicije i kada je došlo vreme za to zatvorio sam krug replika, tako da možete da zahtevate da se o povredi Poslovnika izjasnimo u danu za glasanje. Ne. Zahvaljujem u svakom slučaju na sugestijama. Zatvaram krug replika i dajem reč narodnoj poslanici Aleksandri Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovane kolege poslanici, Zakon o ministarstvima je tema dnevnog reda današnje sednice koja u stvari ima uzrok pobedu 16. marta 2014. godine, Izborne liste Aleksandar Vučić – Budućnost u koju verujemo i u stvari tom pobedom su se stvorili svi uslovi da mandatar sledeće Vlade bude gospodin Vučić. Na osnovu koncepta koji imamo predstavljen kroz Zakon o ministarstvima vidimo da više ništa u Srbiji neće biti isto. Da će se mnoge stvari promeniti, a pogotovo po pitanju rada ministarstava i rada javnog sektora. Do 2012. godine vi ste imali koncept funkcionisanja ministarstava i javnih preduzeća nadležnih u okviru rada ministarstava i praktično kao jednu trku za političkim plenom za svaku oblast posebnom, a pogotovo mesta direktorajavnih preduzeća su predstavljala odraz političke moći pojedinih stranaka unutar Vlade. Taj koncept više od 16. marta ne postoji. Praktično ovim zakonom vidimo da na današnjem dnevnom redu imamo zakon koji pokazuje kako će Vlada izgledati. Da je to jedna nova, moderna, efikasna i mala Vlada baš zbog broja ministarstava. Ono što su neki poslanici stavili kao jednu veliku primedbu, a to je pitanje koncepcije Ministarstva poljoprivrede i životne sredine, koncepcija Ministarstva energetike i rudarstva, i koncepcija Ministarstva saobraćaja-infrastrukture i građevinarstva, u suštini pokazuje jednu ne informisanost o tome šta su evropske direktive, šta je evropski put i kako izgledaju moderne države, kako izgledaju njihova ministarstva. Tako na primer ministarstvo Mađarske ima Ministarstvo poljoprivrede, životne sredine i kontrolu kvaliteta hrane. Ministarstvo Austrije ima Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva, životne sredine i vodoprivrede, a Velika Britanija ima Ministarstvo životne sredine, ruralnog razvoja i hrane. Prema tome, kao što vidite tako moderna vlada je praktično koncipirala ovaj put na osnovu jednog Ministarstva poljoprivrede i životne sredine, na jednoj strani, a na drugoj strani probleme energetike i rudarstva, spojila zašta otprilike sve političke stranke podržavaju ovakav koncept. Ono što je važno reći, a to je da evropske direktive koje su praktično vezane za poglavlja 10, 11 i 12, vezano za poljoprivredu, Vlada u sadašnjem i tehničkom mandatu je započela taj implicitni skrining i već postoje sastanci u okviru pregovora sa EU. Tako da jednostavno uključivanje zaštite životne sredine u poljoprivredu je imperativ i preporuka Evropske komisije kako da suštinski lakše prevazićemo i usvojimo sve direktive i uspostavimo održivost poljoprivrede. Znači, to su njihove preporuke koje je verovatno neko morao da pročita. Ono što je važno još reći, a to je da sinergijom ova dva sektora mi možemo postići mnogo više. Ono što je još bitno, a što verovatno građani Srbije ne znaju, a to je da mi kao država moramo da se pripremimo za različite vrste programa u pregovorima sa EU po pitanju poljoprivrede tzv. ipard program po kome će jednostavno tražiti od nas EU da poštovanjem evropskih direktiva i otvaranjem i finansijskih komponenti, odnosno finansijskom pomoću da primenimo nove direktive EU u oblasti životne sredine u poljoprivredi možemo da uzimamo subvencije iz fondova EU, odnosno od građana EU. To je suština tih pregovora u kojima dobijamo pruženu ruku EU od strane njihovih predpristupnihfondova. Na kraju ono što je vrlo važno i zbog čega životna sredina mora da bude sa poljoprivredom je pitanje klimatskih promena. Klimatske promene osećamo, ali onaj ko najviše oseća je poljoprivreda i poljoprivrednici. Oni se najviše ogledaju kada je u pitanju suša, kada su u pitanju poplave, kada imamo zagađenje određenim vrstama koje uništavaju poljoprivredne useve, tako da jednom sinergijom ova dva sektora mi suštinski možemo da otvorimo veliku vrstu investicionih projekata u oblasti poljoprivrede, a i zaštite životne sredine. Onaj deo koji se odnosi na energetiku i rudarstvo pokazuje da ova dva sektora jedan bez drugog ne mogu da funkcionišu, a u nekim prošlim vladama koji sada zameraju ovakav koncept mi smo imali i zaštitu životne sredine i prostorno planiranje i urbanizam pa u jednom trenutku i rudarstvo. Znači, energetiku smo imali potpuno zapostavljenu u vidu jednog savetnika premijera. Prema tome ovaj koncept Vlade pokazuje da je to jedna moderna efikasna Vlada da ona treba da liči na vlade koje su članice zemalja EU čime mi dajemo jednu snažnu poruku EU i da smo zaista na tom putu. Osim toga mi možemo određena naša predizborna obećanja da na neki način uklopimo u sav taj evropski put. Onaj deo koji se odnosi na smanjivanje administracije po pitanju određenih dobijanja građevinskih dozvola, po pitanju stvaranja uslova za otvaranje investicionog ambijenta negde smo uključili kroz tzv. Upravu za brzi odgovor koja se nalazi u samom Ministarstvu privrede. Time se u stvari pokazuje jedna velika volja i želja da se investitorima zaista otvore sva vrata i da na najbolji i najefikasniji mogući način mogu da svoje mogućnosti u saradnji sa Republikom Srbijom zaista implementiraju na najkraći i najefikasniji mogući način. Ono što treba takođe pohvaliti to je da sa ovakvim konceptom izdvajanja javnih preduzeća, uopšte i sektora rada ministarstava na neki način treba uspostaviti racionalizaciju i korporizaciju javnih preduzeća da treba smanjiti na taj način gubitke i pustiti ministarstvima da se bave finansijama i javnim preduzećima, nego zaista kreiranjem novog privrednog, organizacionog ambijenta u kome će kreirati nove zakone sa kojima će doći ovde u parlament, gde će parlament zaista te zakone usvojiti i vratiti ponovo na sprovođenje samo zarad uštede, u stvari javnog sektora, zarad otvaranja malih i srednjih preduzeća, zarad otvaranja novih radnih mesta koja se odnose na to prelivanje iz javnog sektora u privatni i na kraju krajeva zarad ušteda svih mogućih koji se odnose na javni sektor da bi danas, sutra bili u mogućnosti i da vratimo one kredite koji su neki drugi nas zadužili, ne samo nas nego i našu budućnost. Kroz sav ovaj koncept ovakvog zakona mi vidimo da oni stubovi politike koji se baziraju na borbi protiv korupcije neće se zaustaviti, naprotiv oni će samo jačati iz prostog razloga što ćete imati jasniju sliku koliko zaista para u javni sektor ulazi, a koliko odlazi. To nekada nije bio slučaj i mi nismo imali uopšte pojma kao država, ni kao parlament, ni kao ministarstva, gde se sve troše državne pare, imaćete veću kontrolu i samim tim ćete postići određenu racionalnost. Mi nismo znali ni koliki su krediti, ni kolika je zaduženost stvarna kada govorimo o budžetu Republike Srbije, nismo ni znali do 2012, 2013. godine ni koliki je broj zaposlenih u javnom sektoru. Kada smo shvatili da je to 780.000 ljudi onda smo se svi uhvatili za glavu i rekli – pa, da li je moguće da ova Srbija zaista izdržava ovoliki javni sektor? Prema tome, ovaj Zakon o ministarstvima treba podržati i svi oni koji se nalaze i u sastavu opozicionih poslaničkih klubova treba dobro da razmisle o tome da podršku za ovakav koncept nove Vlade i nove politike zaista treba dati, jer to je budućnost u koju ne samo mi verujemo, nego ćete verovati i vi, jer ćete ubrzo videti rezultate ovakve politike. Zahvaljujem vam se.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo, pred nama je Predlog zakona koji kada se zaista uđe u suštinu jasno se vidi da mnogo toga čak pomalo i revolucionarnog nam donosi. Recimo, vraća se Ministarstvo državne i lokalne samouprave sa jasno naznačenim nadležnostima. Meni je to jako važno, pre svega zato što postoji jedna stavka veoma važna gde Ministarstvo za državnu i lokalnu samoupravu definiše radne odnose, odnosno ne definiše nego kontroliše radne odnose u jedinicama lokalne samouprave i autonomnim pokrajinama. Veoma važna stavka zato što smo do sada zaista imali posebno po lokalnim samoupravama pravi pravcati cirkus od zapošljavanja smo imali čisto partijsko zapošljavanje. Verujem da u ovom segmentu će se i te kako što šta popraviti i verujem da će same lokalne samouprave i te kako unaprediti s obzirom da sada imaju svoje sopstveno ministarstvo. Mi smo ovde čuli neverovatne primedbe, recimo, po pitanju zaštite životne sredine. Zašto to sad nije posebno ministarstvo donekle možda mogu i da se složim, ali oni koji prigovaraju, pa nisu ga ni oni imali kao posebno ministarstvo, posebno u Vladi gospodina Cvetkovića, za koju inače da kažemo imala je 27 članova, odnosno 24 resora. Ova Vlada će imati 16 resora i čini mi se 17, ili 18 članova što je značajno manje, naravno. U Vladi gospodina Cvetkovića, Ministarstvo za životnu sredinu je bilo ujedno zajedno sa prostornim planiranjem. Složićete se sigurno ima daleko manje veze u odnosu na Ministarstvo poljoprivrede gde će se sigurno daleko više raditi na zaštiti životne sredine, jer imate pojedine organe uprave unutar samog ministarstva koja se recimo već bave time. To ministarstvo inače koje je predvodio dotični ministar koji se i pred sudom nalazi zbog svog delovanja, više se bavilo tim prostornim planiranjem, a životnom sredinom su se bavili isključivo na način kako da kroz razna ta sredstva za kampanje navodno ekološki finansiraju određene dnevne listove kako bi u predizbornim kampanjama, jer tako ti dnevni listovi njima najviše poklanjaju pažnju, i to je bila čitava zaštita životne sredine koju je tada sprovodila ta Vlada Mirka Cvetkovića. Naravno, ovde imam sijaset još nekih veoma, veoma pozitivnih rešenja. Recimo, veoma je važno što se objedinjuje Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture, mislim da će se sada daleko više raditi na tome da naša putna infrastruktura se koliko toliko revitalizuje. Zaista je strašno proći pojedinim delovima Srbije. Mi smo tolika sredstva dobijali za našu putni infrastrukturu nažalost ništa značajno nije napravljeno. Recimo, u toku ove kampanje sam često obilazio istočnu Srbiju posebno Negotin, gde imamo strahovit turistički potencijal, a vi nemate puteve da dođete do te opštine i apelovao bih na ministarstvo koje se bude formiralo i na resornog ministra koji to bude bio da obrati pažnju posebno na ta neka područja, jer znate ako smo imali do sada i nekakva ministarstva za regionalni razvoj suštinski ništa regionalno nismo razvijali, drago mi je što se tako čak i ukida i što se to racionalizuje i što će pojedina ministarstva između i ovako Ministarstvo saobraćaja dobiti određene ingerencije. Takođe, izdvojio bih ovo što Ministarstvo finansija, što je naravno njegova nadležnost bila i ranije. Tiče se rada Poreske uprave i voleo bih da Ministarstvo finansija sprovede jednu zaista sveobuhvatnu reformu Poreske uprave zato što zaista smatram da je do sada veoma, veoma loše radila, jer mi smo živeli u jednom naopakom sistemu po kome su pojedini poreski obveznici mogli po 20 godina da ne plaćaju porez i da im niko naravno ništa ne prigovori i da naravno nikada ne budu kažnjeni, dok recimo nekom privredniku, ako naravno nije bio politički podoban čak za mesec dana ne plaćanja poreza su znali da zatvore ili radnju ili prodavnicu i na taj način možda da je uguše. Naravno da svako mora da plaća porez, ali smo ovde imali … povlašćenu kastu koja nije morala ni u jednoj varijanti da plaća porez, jer je bila prosto politički podobna i možda nekom plaćala. Zato apelujem na tu reformu Poreske uprave, to bi bilo jako važno. Dobro je što će u Ministarstvu privrede biti uprava za brzi odgovor. Kome ćete se sada obraćati? Upravi za brzi odgovor unutar Ministarstva privrede. Verujem da će samo Ministarstvo kroz svoju sistematizaciju utvrditi na jedan veoma dobar i kvalitetan način tu upravu i verujem da će ljudi dobijati dozvole, odnosno dobijati odgovore na koji način mogu da reše neki svoj problem, posebno, recimo, kod dobijanja dozvola u izgradnji, na jedan zaista daleko efikasniji način. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, ovde postoji jedna nadležnost vezano za upravljanje poljoprivrednim zemljištem u državnoj svojini. Tu bih zaista zamolio budućeg resornog ministra da i te kako obrati pažnju na ovu oblast, zato što smo do sada imali jednu neverovatnu praksu. Radi se o tome da to državno zemljište, neretko su do njega dolazili tajkuni na razne načine. Zato što se to ostavljalo ili lokalnim samoupravama da raspodele kroz razne licitacije. Tu bi morao zakon da se, jednostavno, promeni zato što do sada su razni tzv. konzorcijumi ili posebno neki tajkunski poljoprivrednici dolazili do krupnog zemljišta na zaista prevaren način, a da recimo mali poljoprivrednik nije mogao nikako da dođe do nekog zemljišta. Verujem da bi se tu moglo dosta toga uraditi. Ima ovde, naravno, još mnogo toga što bi moglo da se pohvali, ali ono na šta bi posebno akcenat stavio to je, recimo, Ministarstvo spoljnih poslova i Ministarstvo prosvete i nauke. O ovom drugom mi moramo da mnogo toga uradimo i zato ovde govorim šta bi možda trebalo da se uradi šta se nadam da će se uraditi, s obzirom da neko prigovara ovom zakonu da je ovo spisak lepih želja. Izvinjavam se, ali ovo je spisak koji definiše nadležnosti tih ministarstava. Nadam se da će oni u praksi to i te kako manifestovati. Ako nam već ovde neko prigovara kako oni znaju kako su ministarstva funkcionisala, da će sada tu neko staviti svoje partijske kadrove, pa autoprojekcija je čudo. Možda je to neko od njih nekada radio, ali nama ne pada na pamet da tako nešto radimo, jer želimo da ova država konačno krene napred. Apelujem na budućeg ministra prosvete da učini sve, čuli smo od gospođe Đerić, posebno vezano za fakultete. Imamo jednu degradaciju diploma. Voleo bih da se u tom segmentu i te kako uloži zato što je obrazovanje nešto što ovu državu može jedino da pokrene napred. Što se tiče Ministarstva spoljnih poslova, složene su situacije u svetu. Moramo tu da imamo potpuno profesionalizovanu diplomatsku službu. Verujem da će novi ministar ili ko već bude bio zaista na tome i te kako raditi. Na kraju, Ministarstvo kulture i informisanja. Ova država je dužna da donese set zakona vezanih za informisanje. Konačno da se zna ko su ovde vlasnici medija, a ne da imamo medije, pa posle nekoliko godina saznajemo da jedan tajkun i jedan predsednik partije, odnosno takođe možda možemo reći tajkun, imaju vlasništvo nad jednim medijem, a navodno se vodi neki drugi vlasnik. Verujem da će se tu uvesti red. Što se tiče kulture, zaista bih voleo da mogu da se ulože neka veća sredstva. Na žalost, neko je u ovoj državi potpuno potrošio sredstva koja je ova država imala. Mi smo danas pred praznom kasom. Valjalo bi je napuniti. Pravo da vam kažem, ove godine se obeležava sto godina od velikog rata. Možda bi sve trebalo da nas bude stid što nemamo dovoljno sredstava da obeležimo to na dostojanstven način. Čitam, ne znam koliko je to istina, ali me recimo to kao pripadnika naroda koji je doživeo tada zaista veliku tragediju, bez trećine stanovništva smo ostali, da nemamo sredstva da završimo film o Gavrilu Principu, na primer. Voleo bih da kultura dobije veća sredstva. Ovo što smo imali do sada, ovakvu degradaciju našeg budžeta, ovakvo devastiranje naše privrede sigurno je dovelo do toga da sredstva za kulturu su ovakva kakva jesu i plašim se da će u nekom narednom periodu verovatno ostati tako, ali nadamo se nekom daleko boljem budžetu za samu kulturu. Završio bih sa izmenama Zakona o Vladi. Neko se ovde buni zašto neko traži savetnike. Znate, u životu je dobro pitati struku. Pametan pita, a takođe i piše, a onaj drugi neki pokušava da pamti. Zaista se izvinjavam, ali velika je stvar imati za savetnika gospodina Guzenbauera, zato što ga je ministar spoljnih poslova Austrije takođe uzeo za svog savetnika. Izvinite, nama su potrebni dobri odnosi svuda. Nama su potrebni stručni ljudi. Nama je potreban takav jedan profesionalni sistem. Mnoge druge države koje su danas razvijenije nisu se stidele da uzmu takve savetnike. Naravno da ovo valja podržati, da predsednik Vlade, pre svega, ima tu mogućnost da angažuje dobre savetnike u mnogim poljima kako bi ova država mogla zaista da krene napred. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, Zajedno za Srbiju zajedno sa svojim koalicionim partnerima neće glasati za ovaj zakon. Gospodine Arsiću, vi ste se jako potrudili ovde da obrazložite zbog čega bi trebalo zakon donesete, ali zakon o Vladi i zakon o ministarstvima uvek ima jednu nevolju, zato što dođe pre nego što onaj ko je dobio mandat da sastavi Vladu, dođe u parlament pa izloži šta je plan Vlade, kako je to jedna celina. Dok ne čujemo ovo drugo, ne znamo ni da li valja ovo prvo o čemu danas razgovaramo. Na blanko naravno da ne možemo ovo sve podržimo. Ono što je očigledno, dosta je vešto to napisano, jeste da Srbija se pomera prema kancelarskom sistemu kroz ovaj zakon o Vladi i zakon o ministarstvima. Ne mislim da tomora da bude loše, kao što ne mora da bude ni dobro i o tome želim da govorim ovde. Verujem da ćemo imati priliku u nedelju ovde da čujemo mandatara, šta u stvari ima nameru sa Vladom Srbije da uradi, gde bi trebalo da Srbija bude i naša privreda i država u njenom tehničkom smislu, gde za šest meseci, gde za godinu dana, gde na kraju mandata koji će, kako slede stvari, Skupština ovde dati sadašnjem mandataru i Vladi koju on bude predložio. Danas od vas, gospodine Arsiću, nismo mogli ni da naslutimo šta će to sve da bude, pa ćemo zbog toga i glasati protiv. Iako ste dosta interesantnih ovde detalja naveli, nismo mogli da vidimo celu sliku. Ne mislim da je drama u Srbiji da li će savetnici predsednika Vlade biti plaćeni ili neće. Iskreno govoreći, ima trenutaka kada su ljudi spremni da rade za čast, ima trenutaka kada morate da ih platite. Ne mislim da oko toga mi treba da vodimo neku veliku polemiku, važno je šta će da bude rezultat. Ako predsednik Vlade ima nameru da napravi veliki broj saveta, onda znači da nema poverenje u veliki broj ministara. S druge strane, najveća stranka u ovom parlamentu je dobila sasvim dovoljnu podršku građana i ne mora da pravi kompromise sa bilo kime. Nema danas u Srbiji potrebe da se prave koalicioni dogovori oko javnih preduzeća. Tu, gospodine Arsiću, niste u pravu. Nisu ministri postavljali direktore javnih preduzeća, nego je to bio predmet političkog dogovora, jer je to bila politička nužnost, kao što ste vi imali političku nužnost pre godinu i po ili dve, kada ste sa svojim koalicionim partnerima pravili Vladu. Dve godine doskorašnja ministarka energetike je ratovala sa direktorom jednog od velikih javnih preduzeća. To je bila realnost politička. To građani, takođe, treba da znaju. Nekakav sistem mora da se napravi. Vi nemate potrebu to da radite. Meni nije jasno zašto će ministar privrede dobiti sva ovlašćenja nad javnim preduzećem? Ja to ne razumem. Ministar privrede će da utvrđuje strateške ciljeve javnih preduzeća. Da ministar privrede bolje zna šta su strateški ciljevi „Srbijašuma“ i „Srbijavoda“ nego ministar poljoprivrede, to nije blizu realnosti. EPS, „Srbijagas“? Mislim da ministar energetike koji vodi politiku mora da ima instrumente da vodi tu politiku, inače ne može da bude odgovoran. Koncentrisanje i ovlašćenja ministra privrede, otvaranje prostora predsedniku Vlade da pravi savete jeste, naravno ne formalno, suštinski premeštanje parlamentarnog sistema ka nečemu što Nemci imaju utvrđeno Ustavom, ali ne mislim da je to bilo šta što je loše. Na kraju, predsednik SNS je dobio glasove, pa je dobio i mandat da uradi ono što misli da je dobro. Ono što očekujem da se ovde desi u nedelju, mislim da to očekuju i građani Srbije, da mi vidimo šta će biti jasno postavljeni ciljevi. Dve godine pitamo ovde zašto se ne vodi projekat navodnjavanja. Još nisam dobio ni jedan odgovor. Energetska efikasnost, 2,5 milijarde evra da se izoluje 1,5 miliona stanova u Srbiji, ogromna prilika za građevinarstvo Srbije. Navodnjavanje 3,5 milijardi evra, za vodoprivredna preduzeća, građevinska preduzeća i ne može da se omaši. Evo, ovde ima mnogo poslanika, sve ih znam lično, iz ovog seljačkog dela Srbije. U mom Šapcu se 55% stanovništva bavi poljoprivredom. Kada uložite pare u navodnjavanje, ne možete da ne pogodite. To mora da bude dobra ekonomska politika. Kada sam imao priliku, ja sam se za to borio. Ono što jeste važno, bitno i mnogo važnije od ovog Zakona o ministarstvima i Zakona o Vladi jeste kako će ovaj instrument koji danas budete izglasali biti upotrebljen za razvoj i za reforme. To su dve ključne reči. Gospodine Arsiću, nisam razumeo iz onoga što ste rekli, kako će da budu sprovedene reforme i kako ćemo da krenemo u razvoj. Zato ćemo glasati protiv ovoga. Očekujemo ovde gospodina Vučića u nedelju, pa da čujemo od njega odgovore na sva ova pitanja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ono što reče gospodine Petrović, iz ovog seljačkog dela Srbije, sa zadovoljstvom sam ja iz tog seljačkog dela Srbije i dobro se razumemo. Tu se ne treba stideti. Naravno, siguran sam da i gospodin Petrović to u afirmativnom smislu govori. Takođe, u tom seljačkom delu Srbije postoje dve izreke: u dobru se ne ponesi, u zlu se ne ponizi. Vođeni tom logikom, vođeni onom narodnom da je jedan štap, jedan prut, ma koliko bio snažan i jak, slabiji od snopa pruteva. U svemu onome što se nagomilalo, nataložilo u našem društvu, zbog onog manjka hrabrosti da se uđe u reforme ranije, zbog neodgovorne politike da je svetska ekonomska kriza šansa za Srbiju i poruka koje smo čuli od Vlade 2008. godine, da nas svetska ekonomska kriza neće ni dotaći, došli smo do te situacije da nam je potreban najširi mogući konsenzus, najširi mogući front ljudi, da bi iz ovog stanja u kojem se nalazi naše društvo izašli što brže i što kvalitetnije. Kao privrednik vam mogu reći jednu stvar i tu se ne slažem sa vama da javna preduzeća, zbog svoje specifičnosti i delatnosti kojom se bave, ne mogu da budu Ministarstvo privrede, već po ministarstvima, zato što bi onda po toj logici morali da pravimo i ministarstvo za usluge, pa ministarstvo za proizvodni deo privrede, pa ministarstvo za ne znam šta. Sama privreda je raznorodna, različita. Vi to jako dobro znate. Normalno je da se Ministarstvo privrede bavi privredom, da li su to javna preduzeća, da li je to privatan sektor, a da se ministarstva bave svojim resorima, praveći atmosferu u kojoj će funkcionisati i javna preduzeća, ali i privatan, realan sektor … (Predsedavajući: Vreme.) … i praviti iste uslove za sve i trošiti vreme za takve stvari, a ne da vode računa o subvencijama i problemima javnih preduzeća koja se, nažalost, ne ponašaju i ne posluju u sistemu spojenih sudova, već totalno individualno, pa čak i taj prihod koji bi morali da vrate u budžet koriste za neke trinaeste plate ili za ne znam kakve bahanalije. Na takav princip, na takvu politiku se ovim Zakonom o ministarstvima stavlja tačka.
Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, replika.
Još jednom da kažem, ne mislim ja da je ovo po definiciji loše. Samo mislim da ako ministri ne budu dobili priliku da imaju instrumente u svojim rukama, teško ćete od njih moći da tražite odgovornost. Upravljanje javnim preduzećima je instrumentarij za vođenje politike. Ne znam da li će to biti dobro ili neće biti dobro. Čekamo ovde u nedelju gospodina Vučića da nam kaže šta će biti sa energetikom i šta će biti sa poljoprivredom, kakve su projekcije BDP, kako će biti sprovedena reforma javne uprave, da o tome debatujemo ovde. Iskazujem svoju veliku rezervu prema tome da ukoliko smanjujete mogućnosti ministrima da vode politiku, možete da očekujete dobar rezultat. To ne govorim na pamet, već sam se sa mnogo teških prilika i neprilika suočavao u životu baveći se javnim poslom. Važno je, baš zbog ovoga o čemu ste i vi, gospodine Babiću, govorili, da Srbija počne da pobeđuje. Najsrećniji bih bio, iako sam u opoziciji u ovom parlamentu, da to počne da se dešava. Ja živim ovde, moje dete živi ovde, moja porodica živi ovde. Želim da se to desi. Zbog toga u svemu ovome učestvujem. Sumnjam da se nedavanjem punog kapaciteta svima koji budu sedeli u Vladi može povećati verovatnoća za bolji rezultat, ali videćemo i onda u nedelju ovde da vidimo kakvu to sliku treba da vidimo u narednim mesecima i u narednim godinama i da počnemo da dobijamo odgovore na pitanja – šta je sa navodnjavanjem, šta je sa obnovljivim izvorima energije, šta je sa svim drugim resursima koje Srbija ima, šta je sa prilikom da u rudarstvu Srbije uđe 4,5 milijardi evra u naredne četiri godine? Pitam to dve godine. Tu ste, gospodine Babiću, svaki put ste bili prisutni kada sam o tome govorio. Očekujem da svi zajedno počnemo da dobijamo odgovore. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Slažem se da su javna preduzeća bila instrument, nažalost, koji je korišćen u pogrešne svrhe, instrumente za zapošljavanje, bez standarda, bez kriterijuma, rođački, kumovski, deljen ortački i baš na ovaj način želimo da izbegnemo i da se taj instrument nikada na tu strani ne koristi, ne u svrhu politike, nego u svrhu održivosti. Zbog toga želimo punu kontrolu Vlade nad javnim preduzećima. Na ovaj način pokazujemo i da ministar i ministarstvo nisu feud, vlasništvo, nisu prostor u kome je gospodar. Gospodar je Vlada Republike Srbije sa najvećom odgovornošću za funkcionisanje svih segmenata u toj istoj Vladi Srbije. Svi ostali ministri nemaju samo instrumente kroz javna preduzeća koja su do sada bila u njihovom resoru i u njihovom sektoru. Njihov instrument su i druga privredna društva, jer u energetici, slažem se, EPS, „Kolubara“, „Srbijagas“ jesu najveći, jesu najmoćniji, ali nisu jedini. Želimo da razvijamo i privatan sektor u svemu tome, želimo privatnu inicijativu, želimo mini hidroelektrane, želimo da ljudi ulažu tu, a ne da kažu – ne smemo da ulažemo zato što oni razvijaju samo javna preduzeća i to na način što će takav – kakav prihod, ako ostvare prihod, podeliti trinaestoj plati. Ako ne ostvari prihod, vraćaju u budžet, a da ne služi za privatizaciju. Javna preduzeća su vlasništvo svih građana Republike Srbije i na taj način moraju da funkcionišu, ali ne samo zaposlenih, baš na taj način i korišćenje instrumenata o kojima ste malo pre govorili.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je reč o Predlogu zakona o ministarstvima, bilo je mnogo reči o broju ministarstava. Premijer, odnosno mandatar za sastav nove Vlade, gospodin Aleksandar Vučić i manje-više svi mi iz SNS isticali smo da je jedan od kvaliteta ovog zakona i da će jedan od kvaliteta nove Vlade biti i to što će ona biti relativno mala. Prema ovom Predlogu zakona o ministarstvima, Republika Srbija imaće ukupno 16 ministarstava i sigurno je da u novijoj političkoj istoriji Republike Srbije to jeste najmanji broj ministarstava. Inače, Srbija u 19. i početkom 20. veka bila jedna od zemalja koja je u tadašnjoj Evropi imala najmanji broj ministarstava. U periodu od 1862. godine, pa sve do 1918. godine Kneževina, odnosno Kraljevina Srbija imala je ukupno osam ministarstava. Naravno, vremena se menjaju. Država je počela da se bavi određenim oblastima društvenog života kojima se tada nije bavila i moralo je da dođe do povećanja broja ministarstava. Nema nikakve sumnje da ovo jeste jedan krupan korak ka racionalizaciji državne uprave, da je došlo do značajnog smanjivanja broja ministarstava. Ono što je posebno važno da se kaže, u nomotehničkom smislu, posmatrano čisto pravnički, ovo je jedan od najbolje pisanih predloga zakona o ministarstvima u poslednjih nekoliko godina. Dakle, evidentno je da je primenjen takozvani resorni princip u formiranju ministarstava, u kombinaciji sa personalnim principom, zato što se posebno u predlogu zakona apostrofiraju dve kategorije građana Republike Srbije, a to su borci u okviru Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja i u okviru Ministarstva omladine i sporta to je omladina. Ono što je takođe važno da se kaže jeste da je predlog zakona potpuno koherentan sa Ustavom Republike Srbije. Kada uporedite Predlog zakona o ministarstvima sa članom 97. Ustava Republike Srbije u kome se nabrajaju nadležnosti Republike Srbije u ukupno 17 tačaka i kada uporedite broj ministarstava od njih 16 vidite da je ovaj predlog zakona o ministarstvima apsolutno sledio logiku Ustava, što do sada uglavnom nije bio slučaj. Iskoristio bih ovo javljanje za reč da bih skrenuo pažnju na neke netačne informacije koje su izneli poslanici iz opozicije. Što se tiče diskusije gospodina Čanka, koji nas je pitao koliki broj zaposlenih u ministarstvima će biti, želim da mu kažem da prosto to nije materija Zakona o ministarstvima. Ni ovog niti bilo kog drugog. Koliko je zaposlenih u ministarstvima reguliše se pravilnikom o sistematizaciji radnih mesta, koji donosi svaki ministar ponaosob. Ubeđeni smo da će u svakom ministarstvu, koje je predviđeno ovim predlogom zakona, biti manje zaposlenih nego što ih je sada, ne zato što bilo ko u Srbiji voli da otpušta ljude, nego zato što srpska privreda ne može više da finansira onaj broj zaposlenih u javnom sektoru, pa i u ministarstvima, kao što je do sada bio slučaj. Što se tiče diskusije gospođe Čomić, koja kaže da se nigde ne pominju javna preduzeća u Predlogu zakona, a i ovima drugima koji kažu da se pominju, ali im nije jasno zašto su sva javna preduzeća, odnosno predlozi akata o imenovanju organa upravljanja u javnim preduzećima i u privrednim društvima koja posluju sa državnim kapitalom u okviru Ministarstva privrede, odgovor je vrlo jednostavan. Gospodin Aleksandar Vučić i SNS na ovaj način vrlo jasno pokazuju na delu kako se vrši defeudalizacija javnih preduzeća. Sada će svi akti o imenovanju organa upravljanja u svim javnim preduzećima u nadležnosti jednog ministrstva – Ministarstva privrede, što do sada nije bio slučaj i ni jedna Vlada Republike Srbije nije na taj način radila. Ovo je prvi put da u okviru jednog ministarstva imate politiku vođenje svih javnih preduzeća. Više neće svako ministarstvo da vodi, uslovno rečeno, svoje javno preduzeće ili svoje privredno društvo koje posluje sa državnim kapitalom, nego će to da radi jedno ministarstvo, čime će se postići mnogo veća objektivnost u radu i mnogo veća efikasnost u radu tih javnih preduzeća. Notorna je činjenica, i to svi znamo, na to je, na kraju krajeva, ukazao više puta mandatar za sastav nove Vlade, Aleksandar Vučić, da javna preduzeća u Srbiji, kao i privredna društva koja posluju sa većinskim državnim kapitalom, više ne smeju da budu gubitaši. To moraju da budu institucije koje će donositi prihod, ne samo sebi, nego svom osnivaču, Republici Srbiji. Da bi tako nešto bilo moguće, ovo je bilo jedino rešenje da se svi predlozi akata o imenovanju organa upravljanja u svim javnim preduzećima, a ima ih u Srbiji mnogo, i u svim privrednim društvima koja posluju sa državnim kapitalom, a ima ih mnogo, da budu u okviru jednog ministarstva, odnosno Ministarstva privrede. Što se tiče diskusije gospodina Veselinovića, sada možemo da budemo zajedljivi, pa da kažemo – ova Vlada će imati 16 ministarstava, a što ih nema 15 ili što ih nema 14. Lako je biti zajedljiv, ali mislim da to nije pošteno prema građanima Republike Srbije. Kao što mislim da nije poštena, u političkom smislu, diskusija gospodina Dušana Petrovića. Ono što je gospodin Dušan Petrović rekao u prevodu na jezik koji narod razume znači sledeće – mi smo 12 godina vladali Srbijom, radili smo šta smo hteli, a radili smo mnogo toga lošeg, upropastili smo gotovo sve čega smo se dotakli i sada mi, koji smo vladali 12 godina, kako kaže gospodin Petrović, čekamo u nedelju Aleksandra Vučića da nam kaže šta je to što će on da uradi i da popravi sve ono što smo mi 12 godina u Srbiji uništavali. Ono što se postavlja kao suštinsko pitanje – ko je vas iz DS, iz NDS, iz ZZS, kako se već zovete, sprečavao da 12 godina sprovedete sve te genijalne ideje o kojima ste maločas govorili? Ideju o energetskoj efikasnosti nije izmislila Zorana Mihajlović. Ideju o navodnjavanju nije izmislio aktuelni ministar poljoprivrede. To su stvari koje su se u svetu i Evropi sprovodile decenijama unazad. Pitam vas - od petog oktobra 2000. godine ko je vas sprečavao da sve to uradite? Nije vas sprečavao niko i sada ste dovoljno licemerni da kažete – mi koji nismo uradili ništa, sada smo mi ti koji ćemo da se isprsimo i jedva čekamo nedelju da dođe Aleksandar Vučić da nas ubedi da je u stanju da za šest meseci popravi ono što smo mi uništavali 12 godina. Gospodine Petroviću, pred vama će se u nedelju pojaviti čovek od krvi i mesa, čovek sa ogromnom energijom, čovek koji ima gvozdenu volju da popravi stanje u Srbiji, ali se pred vama neće pojaviti čarobnjak koji će vam odati alhemijski recept kako da se digne na noge država koja je od 2000. godine sistematski uništavana u svim oblastima društvenog života. Nema oblasti društvenog života koje su pokrivene delokrugom rada ovih ministarstava, a da ih razne vlade od 2000. godine nisu u većoj ili manjoj meri devastirale. Hoćete li da vam nabrojim: finansije, privreda, poljoprivreda, građevinarstvo, trgovina, pravda, državna uprava, unutrašnji poslovi, odbrana, spoljni poslovi, prosveta, nauka, zdravlje i td. Sve je uništeno i sada vi kažete – čekamo nedelju da dođe Vučić da nas on, kao navodno, pogleda u oči, nas koji smo super radili, nas koji smo doneli mnogo toga dobro građanima Srbije i da nam on kaže šta je to što će on da uradi. Uradiće sve što je do njega, ali bi mu posao bio mnogo lakši da vi prethodnih 12 godina niste radili to što ste radili, da se vi niste bavili, ne mislim vi lično, ali oni koji su vodili Srbiju 12 godina, da vi niste prouzrokovali nezapamćenu stopu kriminala i korupcije, da vi niste upropastili lošim privatizacijama privredu u Srbiji, da vi niste izvršili lošu reformu pravosuđa i td. Dakle, posao bi mu bio mnogo lakši. Nema čoveka u Srbiji kome je teže danas, nego što je Aleksandru Vučiću. Sada je lako biti u opoziciji, sedeti skrštenih ruku, filozofirati o tome šta treba da se uradi i cepati dlaku na četiri dela i tražiti u svakoj rečenici koju izgovori Aleksandar Vučić, ili bilo ko iz SNS, nešto što možda nije tačno ili nešto što može da se protumači ovako ili onako, a to rade isti oni ljudi koji su od 2000. godine, doveli Srbiju u stanje u kojem se ona sada nalazi. Gospodin Stefanović koji se takođe pomalo podsmešljivo izražavao o tome da je ovo najbrže formirana Vlada, jeste, ovo je potpuno tačno. Izbori su bili 16. marta. Konačni rezultati izbora su objavljeni 24. marta. Vlada će biti formirana 27. aprila. Kako su nekada bile formirane vlade u Srbiji? Evo jednog malog podsetnika. Znaju to mnoge kolege narodni poslanici, 21. januara 2007. godine održani su parlamentarni izbori. Ako se ne varam, 15. februara, ili 14. februara 2007. godine potvrđeni su mandati narodnih poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije. I kada je formirana Vlada? Formirana je 20 minuta pre ponoći, 14. maja 2007. godine, ako se ne varam. Kako je ta Vlada formirana? Tako što je Srbija pretvorena u buvlju pijacu, oko toga koja partija će dobiti koje ministarstvo. I to je bio jedini razlog zašto smo čekali skoro puna tri meseca da se formira Vlada Republike Srbije. To je ta famozna druga Vlada Vojislava Koštunice u kojoj su većinu ministara činili predstavnici, da vas podsetim, DS. A kako je formirana ta Vlada? Formirana je tako što je gospodin Tomislav Nikolić imao dovoljno političke hrabrosti i što je ispao politički džentlmeni rekao – Gospodo, vi koji ste tri meseca trgovali sa ministarstvima, vi koji ste piljarili u Srbiji, pa kad ste se već konačno dogovorili ko će koje ministarstvo da preuzme po feudalnom principu, evo, mi nećemo biti smetnja da se formira Vlada Republike Srbije. I da on to tada nije učinio, isteklo bi 90 dana za formiranje Vlade i išlo bi se na ponovljene parlamentarne izbore. Sad nam ljudi koji su učestvovali u toj buvljoj pijaci kažu – ovo nije baš najbrže formirana Vlada. A kad smo trebali da je formiramo? Pre nego što je Republička izborna komisija saopštila zvanične rezultate izbora? Zašto je vi niste formirali tako brzo? U svemu ovome što govori DS, odnosno poslanici koji izgleda ne mogu da se dogovore koja je prava i autentična opozicija, ima mnogo licemerja, ima mnogo nepoštenja i ima mnogo toga što podseća na onu biblijsku priču o grešniku koji se na drugoga baca kamenom, o onome ko u tuđem oku vidi trun, a u svom oku ne vidi ni balvan. Ima mnogo toga što je ružno i što ne priliči da govore ljudi koji su imali svu vlast u ovoj državi od 2000. do 2012. godine. Što se tiče Predloga zakona o izmeni Zakona o Vladi, ovde je bilo mnogo reči o tome i na tome je naročito insistirala DS, a to je neki vid spinovanja javnosti, oni su sada prestali da plaše narod time da Aleksandar Vučić navodno hoće da izazove rat, da zarati sa celim svetom, da nije za EU itd, itd, pa pošto više ne mogu da plaše narod time, sada su se dosetili nečeg drugog – hajde da plašimo narod time da Aleksandar Vučić hoće da postane diktator. Kako to dokazujemo? Dokazujemo tako što na svakoj mogućoj televiziji u Srbiji slobodno možemo da kažemo da je Aleksandar Vučić diktator. Kažite mi koja je to država na svetu koja je diktatorska a da svako kome padne na pamet kaže za budućeg predsednika Vlade da je diktator? Ja za takvu diktatorsku državu i za takav diktatorski režim nisam čuo. Šta hoće SNS? Srpska napredna stranka hoće ono što je rekao narod na izborima 16. marta – hoćemo jakog predsednika Vlade, hoćemo čoveka koji može da rešava probleme u Srbiji. Zato smo pristupili izmenama Zakona o Vladi. Zato omogućavamo budućem predsedniku Vlade da formira savete, i to ne u obliku agencija, kao što je rekao gospodin Stefanović, nego u obliku odnosno u formi kvalitetnih i stručnih ljudi koji će zahvaljujući svom bogatom znanju, iskustvu koje je stečeno godinama, da pomognu predsedniku Vlade, da pomognu Vladi da reši nagomilane probleme sa kojima se Srbija suočava. Mi smo imali veliki problem u proteklih nekoliko godina što smo imali, nemojte mi uzeti za zlo ako upotrebim jednu tešku reč, ali pomalo fiktivne predsednike Vlade. Nemojte mi reći da je Mirko Cvetković bio pravi i autentični predsednik Vlade. Na papiru da, ali, on tu Vladu nije vodio kako je on hteo. Sadašnja Vlada – pomalo neuobičajena situacija. Predsednik Vlade je predsednik stranke koja nije najjača stranka u parlamentu, a potpredsednik mu je čovek koji vodi najjaču partiju u državi. To takođe nije baš uobičajena parlamentarna praksa. Posle izbora 16. marta, Srbija će konačno da se vrati dobro oprobanim receptima iz dobro uređenih parlamentarnih država. Onaj ko ima najjaču partiju, treba da vodi Vladu i nama je potreban snažan i jak predsednik Vlade, ne da bi bio diktator, ne da bi bio tiranin, nego da bi slušajući savete onih koji o nekim stvarima znaju i više od njega, mogao da rešava probleme sa kojima se Srbija suočava. I zbog toga će SNS da podrži i Predlog zakona o ministarstvima i Predlog zakona o izmenama Zakona o Vladi. I mi čekamo nedelju i Aleksandra Vučića, ali ne da bismo ga pitali zašto nije rešio probleme koje smo mi napravili, nego da bismo mu pružili podršku u onome što radi, da bi i naša deca i naše porodice, kao što je rekao gospodin Dušan Petrović, koji je takođe živeo u Srbiji, živeli u narednom periodu mnogo bolje i mnogo srećnije nego što žive danas.
Narodni poslanik Dušan Petrović, replika.
Gospodine Petrović, gde vi nalazite motiv za ovakav govor? Vi pričate o političkom poštenju? Otišli ste kod Vučića i Tomislava Nikolića 4. jula 2012. godine. Do tada ste bili kod Šešelja. Oni su bili opozicija Vladi u kojoj sam ja bio ministar poljoprivrede i pobedili su na tim izborima, i predsedničkim i parlamentarnim, pa je napravljena Vlada, pa sam ja onda otišao u opoziciju. Šta tu ima politički nepošteno? Pitate me šta sam radio? Radio sam ovo što pitam sad Vladu – zašto ne radi dalje? Navodnjavanjem u ovoj zemlji se niko nije bavio od kada je napravljen Kanal Dunav-Tisa-Dunav. Ima ovde ljudi koji se bave poljoprivredom i znaju to, gospodine Martinoviću. Vi ste iz jednog velikog poljoprivrednog kraja i veliki broj ljudi koji u Rumi žive se bave poljoprivredom. Niko nije pipnuo kanale po Vojvodini dok ja nisam postao ministar poljoprivrede, pa sam pitao – zašto se, ljudi, ne bavite navodnjavanjem? Rekli su mi – niko nije rekao. To je bio odgovor. Dakle, ja ne pitam stvari koje nisam radio, nego koje sam radio. Ostavio sam i programe. Dve godine najuljudnije pitam ministre i Vladu zašto se to ne nastavlja? Pitaću to i gospodina Vučića kad bude bio ovde u nedelju. Gospodine Martinoviću, kada kao pripadnik i član velike parlamentarne većine ovde mene prekorevate što se ja usuđujem da pitam nešto čoveka koji će da ovde dobije najveću vlast u zemlji i formalno u nedelju, vi ste inače obrazovani pravnik i čovek koji se bavi edukacijom mladih ljudi, pa kako vi to ovde propagirate parlamentarizam? Ne sme niko ništa da pita? Čemu mi onda služimo ovde? Zlatko Dragosavljević je bio državni sekretar u ministarstvu koje je bilo nadležno za rudarstvo, ne znam kako se tačno zvalo, i on je predložio Vladi koja je usvojila strategiju rudarstva da do 2020. godine ovde može da bude uloženo u Srbiju, gde vaša i moja deca žive, četiri i po milijarde evra. Pitam dve godine šta je s tim i ne dobijam odgovor? Zbog toga sam politički nepošten a vi ste politički pošteni. To nije dobar manir. (Predsedavajući: Vreme.) Završavam. Imate veliku većinu i nemate razloga da budete arogantni, ni jedan jedini razlog. Valjda ćemo svi zajedno ovde pitati mandatara u nedelju – kud je krenuo ovaj brod? Ja mislim da je to prirodno i normalno i očekujem da dobijem odgovore. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodin Borislav Stefanović, pravo na repliku.
Gospodina Martinovića cenim kao vrsnog pravnika, studirali smo zajedno. Vi ste dobili ogromnu većinu, preuzeli ste svu odgovornost i više nema ni popravnog, niti sakrivanja iza bilo koga. Mislim da je krajnje vreme, iako vi nećete poslušati savet, da napustite tu besmislenu politiku pričama o tome - šta ste vi radili i šta ste vi za 12 godina. Koliko smo mi 12 godina na vlasti, toliko ste vi, gospodine Martinoviću, već sedam godina na vlasti. Takva je vaša računica. Ako smo mi 12, vi ste sedam. Potpuna besmislica. Moram da vam kažem jednu stvar. Da mi nismo radili sve to što smo radili, mnogo toga i lošeg, ali mnogo toga i dobrog od 2000. godine, vi ne biste dalje od Minska mrdnuli i vaš predsednik danas ne bi čitao Vebera i ne bi pričao o Nemačkoj i Bar-Minhenu. Nemojte vi da pričate – ništa nije urađeno. Ja znam šta ste vi uradili. Vi ste 4. jula, na Dan nezavisnosti SAD, otišli u SNS. To nije slučajno, kako bi rekle vaše bivše kolege. Tada ste rekli – između Borisa Tadića i Tome nikakve suštinske razlike nema, to je lice i naličje iste prozapadne, izdajničke i antisrpske politike. To ste rekli o Tomislavu Nikoliću, koga sada citirate. Nemojte da uzimate taj mač, da nam pričate o predsedniku Nikoliću kao džentlamenu, kada kažete da je on čovek izdajnik, a vi ste lično reli, gospodine Martinoviću, da je bolje biti prostitutka nego izdajnik. Da li ste svesni šta ste rekli? (Predsedavajući: Gospodine Stefanoviću, molim vas.) To nije nepristojno. Izvinite. Ja citiram. Dakle, to nije korektno. Možete da kažete da nismo dobro radili. Ponavljam, puno toga nismo dobro, zato smo izgubili izbore, dva puta. Dve godine ste na vlasti. Dokle mislite da zamajavate ovaj narod upirući prstom u opoziciju, umesto da nešto najzad radite. Zasučite više te rukave… (Predsedavajući: Vreme.) … o kojima pričate, a ne ovde da nam drže predavanje o parlamentarizmu ljudi iz kladionica i ostali, da vi nama objašnjavate nešto. Nemojte pritiskati osim ako se niste prepoznali.
Dr Aleksandar Martinović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da priznam da nisam najbolje razumeo izlaganje gospodina Petrovića i gospodina Stefanovića oko 4. jula. Dakle, ako spojimo njihove diskusije, ispada da sam ja 4. jula otišao u SNS i rekao Tomislavu Nikoliću da između njega i Borisa Tadića nema nikakve razlike. Nisam to učinio, ne znam koji je datum bio. Ono što znam pouzdano, gospodine Petroviću, kad već spominjete te seljačke krajeve i kada spominjete Vojvodinu, od 2000. godine, stranka kojoj ste do juče pripadali i koja i dan danas vlada Vojvodinom, sistematski je upropastila Vojvodinu u svim oblastima, uključujući i poljoprivredu, preko Razvojne banke Vojvodine, preko Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine.Ako me ubedite da vi i Bojan Pajtić niste bili u istoj političkoj partiji od 2000. godine pa do prošle godine, onda ću vam se ja izviniti i reći da nisam bio u pravu, ali mislim da jesam. Dakle, ako pričate o toj politici navodnjavanja u Vojvodini, čišćenja kanala, što to pitate mene, što to pitate bilo koga iz SNS? Ko ima vlast u Vojvodini i ko je grčevito drži i dan danas, aiko je očigledno da ne uživa podršku 95% građana koji žive na teritoriji AP Vojvodine? Ona ista stranka koja je od 2000. godine pa do danas na vlasti u Vojvodini. Kako sam ja i kako je bilo ko iz SNS mogao da čisti kanale u Vojvodini od vas koji ste vladali Vojvodinom i koji i dan danas vladate Vojvodinom? Što se tiče manira, što se tiče Šešelja, SRS itd… (Predsedavajući: Vreme.) … ja samo želim da vam kažem jednu stvar. Priznajem, učestvovao sam u nekoj vrsti tuđeg političkog rata između Tomislava Nikolića i Vojislava Šešelja i koristio sam reči koje vrlo često nisu bile primerene. Žao mi je zbog toga i ja verovatno i dan danas plaćam neku političku cenu zbog tih i tako izgovorenih reči, ali ne plašim se da kažem da sam pogrešio. (Predsedavajući: Vreme.) Završavam, samo dve stvari. Ono što je činjenica, dve činjenice su u pitanju. Jedna činjenica je, kada je Vojislav Šešelj odlazio u Hag, šta je rekao? „Idem tamo da pobedim Haški tribunal, a vama ostavljam da pobedite dosmanlijski režim.“ Kome je to pošlo za rukom? Pošlo je za rukom Tomislavu Nikoliću i Aleksandru Vučiću, nije pošlo za rukom SRS. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Martinoviću.) Još jedna stvar. (Predsedavajući: Tri minuta je prošlo.) Završavam, neću se više javljati za reč. Vi koji nekome spočitavate političku prošlost, koji spočitavate što je neko nekada pripadao SRS, vi veliki evropejci i demokrate, kako vam to ne smeta, SRS u gotovo svim opštinama u Vojvodini gde je prešla cenzus, da vam omogući da sačuvate vlast? (Predsedavajući: Gospodine Martinoviću, moram vas prekinuti.) Kako vam ne smeta SRS u Somboru… [[isključen mikrofon]]
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po Poslovniku.
U pitanju je replika, ako može, ako ne, povreda Poslovnika [[Predsedavajući: Ne možete dobiti repliku, možete samo povredu Poslovnika.]] Povreda Poslovnika, član 104, zato što se gospodin Stefanović na neki način uvredljivo izrazio o ljudima iz kladionice, aludirajući naravno na mene. Moram da mu kažem, za razliku od njega, u životu sam vredno učio, završio Pravni fakultet, doktorsku disertaciju koju radim odnosi se na igre na sreću i to je jedna oblast koju on ne poznaje, zato što je njegova vlast, koju je predstavljao, uneredila je. Zato imamo danas neverovatno crno tržište, a možda on želi da to tako ostane. Ljudi, inače, koje su oni postavljali u preduzeću koje se zove Državna lutrija Srbije, doveli su to preduzeće do minusa, odnosno do 150 miliona dinara da budu u minusu. Upravo zbog toga sam želeo da reagujem, da mu se izrekne opomena, jer nema pravo da vređa ničiju profesiju, niti ima pravo da vređa tako narodne poslanike. Hvala.
Replika, gospodin Zoran Babić, izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, velika je razlika između fisije i fuzije, velika je razlika između razgrađivanja i stvaranja. Srpska napredna stranka stvara. Stvara pristojnu, normalnu Srbiju u kojoj je normalno prihvatiti nečije slabosti, u kojoj je normalno ceniti hrabrost i priznanje, u kojoj je normalno praviti prijateljstva, a ne neprijateljstva. Ali, ako ćemo se hvatati stenograma i hvatati se onoga izrečenog, hajdete da pogledamo malo sve ono izrečeno, recimo, o Vuku Jeremiću, koji je jednog čoveka u ovoj sali iz političke anonimnosti stvorio. Šta je posle toga rekao o Vuku Jeremiću? Hajde da vidimo šta je rekao i o Borisu Tadiću, koji ga je još podigao na pijedastal, politički pijedastal. Hajdete da vadimo te stenograme. Hajdete da pogledamo šta se govorilo prilikom razgrađivanja nekih političkih opcija i nekih ljudi. Ja lično i SNS smo spremni i otvoreni za sve ljude u Srbiji, i za one koji su bili članovi nekih stranaka i za one koji nisu, otvoreni za ljude koji se nisu ogrešili o zakon, ceneći ljudske slabosti brzopleto izrečenih reči ili bačenog kamena, verbalnog kamena, ali je ljudski, pristojno, normalno pružiti ruku, oprostiti i u istom frontu, sa istom idejom, sa istim programom krenuti napred. Zbog toga apelujem – vodite više računa o vašim strankama, vodite više računa o tome šta vi radite. Pustite SNS da je vodi Aleksandar Vučić, pustite SNS da sprovodi politiku koju želimo da sprovodimo, pustite SNS da formira prijatelje i prijateljstva sa kojima želimo da stvorimo prijatelje i prijateljstva. Vodite računa o vašoj kući i o tome šta vi radite i šta izričete jedni o drugima.
Hvala gospodine Babiću. Narodni poslanik Dušan Petrović, replika.
Gospodine Martinoviću, ne znam opet u čemu je problem. Niti smo mi ovde pričali, odnosno ja nisam pričao ni o SRS ni o SNS, već govorim o vašem iskazu o tome da sam ja politički nepošten i da to kažete vi. Sve drugo su činjenice. Opet se vraćate na stvari koje prosto ne odgovaraju istini. Ne pitam ja vas o navodnjavanju. Pitao sam ministra poljoprivrede jednog i ministra poljoprivrede drugog i predsednika Vlade, zbog toga što imam pravo kao poslanik da to činim, a vi meni prebacujete što to radim, a inače predajete na Pravnom fakultetu deci, mladim ljudima, kako treba da izgleda život u Skupštini. Pitam stvari koje sam radio. Pitam o projektima koji su početi, zbog toga što mislim da je to dobro za 2.400.000 ljudi koji se bave poljoprivredom u Srbiji i zato što je to dobro za 7.500.000 koji žive u Srbiji. To su legitimne stvari. I tako, sada da se ne ponavljam, oko rudarstva i oko svega drugog. Oko političkog poštenja, dokle god hoćete, gospodine Martinoviću, vi i ja možemo da razgovaramo. Mislim da ste ušli u zonu iz koje ne možete da se izvadite. Nije majka sina grdila što je na kocki izgubio, već kad je krenuo da se vadi. Hvala vam najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, pravo na repliku. Izvolite.
Samo istine radi i preciznosti, nisam zaista želeo nikog da uvredim i zaista mi je žao što se neko prepoznao. Ni jedno ime nije spomenuto. Ima novih kolega, neka prouče Poslovnik. Drugog maja ste rekli to za Tomislava Nikolića, a 4. jula ste izašli na Dan nezavisnosti SAD i otišli u SNS, istine radi. To sam samo morao da pojasnim pošto sam video da je to bilo u pitanju. Ne treba se stideti promena u životu. Niko vas ovde neće da stigmatizuje zbog toga. Ali, onda isto tako nije korektno da kažete – znate šta, vi ste upropastili sve, a vi što ste nosili pidžame, majice i bedževe, vi niste upropastili ništa. To je nezgodno. Evo, tu sedi gospodin Radomir Nikolić, pa mu objasnite kako ste mogli za njegovog oca to da kažete u tom momentu. Zašto mi uopšte pričamo o ovome? Zato što vi ne možete da pričate o temi i ne možete da pričate šta ćete da radite, jer je predsednik vaše stranke u miru i tišini svoje radne sobe, nakon 20 sati rada, napravio plan rada Vlade. Opet slušamo maratonske metafore. Opet slušamo nov naprednjački rečnik o nečemu što se kaže - „pijadastal“ i „hajdete“. Na to sam već navikao ovde, ali ovde ima novih kolega. Drage kolege, to je nov vokabular, shvatite. Ne samo što morate da slušate o tome da neko trči dva kilometra, a nema vazduha ili ima, nego morate da slušate i o tome – šta, „hajdete“, na „pijadastal“ da stavimo. Znači, ljudi, uozbiljite se. Veliki posao je pred vama, ogromnu odgovornost imate. Naš zadatak nije da vas kritikujemo. Mi ćemo vam reći šta bismo mi uradili u toj situaciji. Vi to nećete prihvatiti, ali nema potrebe da govorite takve stvari za nas, jer mi smo mali, mi smo nebitni. Za nas je glasalo mnogo malo građana u odnosu na vas… (Predsedavajući: Vreme.) … zato ustanite i recite šta ćete da radite. Pustite ove priče. Dvanaest godina vlasti mi smo kao bili, a nismo. Onda mi pričamo o vašoj vlasti, šta ste vi uradili sa javnim preduzećima, sa poljoprivredom, sa pravosuđem. Za vreme tog pravosuđa… (Predsedavajući: Vreme, molim vas.) … gospodine Martinoviću, setite se kako su se sudije postavljale. Setite se Zakona o informisanju… [[Isključen mikrofon.]]
Reč ima gospođica Olgica Batić, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Reklamiram povredu Poslovnika, član 106. stav 1. koji kaže da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Vi uporno dozvoljavate da se o svemu vodi pretres, samo ne o tački dnevnog reda. Kada na dnevnom redu bude tačka razno, onda može da se priča o ovome o čemu se sada polemiše. Ali, koliko ja znam, na dnevnom redu su dva zakona i to jako ozbiljna zakona. Koliko znam, imamo redosled narodnih poslanika koji su se prijavili za reč i koji verovatno ne mogu stići na red, ako se ovako nastavi, ni do nedelje, niti ćemo izabrati Vladu u nedelju. Naravno, reklamirala sam samo povredu ovog člana, iako ima osnova za reklamiranje povreda više članova. Nadam se da ćete ubuduće samo voditi računa o vremenu koje narodnim poslanicima pripada po replikama, a ne da neko dobije tri minuta, neko dva minuta, a neko četiri minuta, kako se vama hoće. Hvala.
Hvala, gospođice Batić. Reč ima gospodin Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, bojim se da vi imate jedan Poslovnik za mene, a drugi za druge poslanike. Reklamiram član 107. stav 2. i član 103. stav 3. Član 103. stav 3. kaže da predsednik, odnosno predsedavajući Narodne skupštine, kada neko zatraži povredu Poslovnika, daje reč preko reda. Ja sam to zatražio pre dva govornika, ali nema veze, konačno sam dobio reč. Hteo sam da reklamiram član 107. – na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnih poslanika drugom narodnom poslaniku. Vi to dobro znate, kao i ja. Pustili ste živahno da ova Skupština teče tim tokom, da se neposredno obraćaju jedni drugima. To se može podnositi do određene mere. Međutim, mislim da ste ovog puta prekršili Poslovnik i da ste dozvolili da se u tom neposrednom obraćanju malo i pretera. Dakle, sledeće posle toga može da bude nešto više od neposrednog obraćanja, pa bih molio da se to otprilike vrati, dok još ima nekih regularnih tokova, da se to vrati u regularne tokove. Što se tiče Poslovnika, narušeno je malo i dostojanstvo Skupštine. Ovde se 4. juli spominje isključivo kao praznik nekog američkog naroda. Ovo je srpska Skupština. Ovde je nekad bila jugoslovenska Skupština. Tamo je bio Ivo Andrić, koliko se sećam, poslanik. Mislim da se on sada prevrće u grobu kada se o 4. julu govori samo kao o prazniku SAD. Mislim da je američki mozak dospeo u srpske klupe. Nemam ništa protiv, ali 4. juli je bio i dan nekog borca. Ja sam bio tipični antikomunista, ali se treba prisetiti da je to bio praznik jedne velike države koje interesima stranih država više nema, ta država je uništena. Nema ni tog praznika, ali zašto bi morali toliko da pominjemo taj američki praznik? Hvala.
Reč ima gospođica Olgica Batić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika iz razloga što, kada neko reklamira, predsedavajući, povredu Poslovnika, vi morate da se izjasnite da li smatrate da je Poslovnik povređen ili da li nije povređen, pa da me onda pitate da li tražim da se u danu za glasanje o tome izjasnimo. Danas se permanentno krši Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Samo hoću objašnjenje - smatrate li da ste povredili ili niste povredili, da li ja smatram da treba da se izjasnimo ili ne? Završite do kraja, ako nešto već reklamiram. Hvala.
Hvala, gospođice Batić. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se u danu za glasanje poslanici izjasne o povredi Poslovnika? (Ne) Hvala. Povredu Poslovnika reklamira narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 107, jer mislim da je dostojanstvo Narodne skupštine poprilično dovedeno u pitanje, kada neko posle tako blistave diplomatske karijere pokušava da bude i profesor srpskog jezika i književnosti. Voleo bih da izmerimo konačno šta je više unizilo Skupštinu, dolazak u ovu salu u majicama koje zovete pidžame ili glasanje o zakonima u ovoj Skupštini iz Bodruma ili iz Atine? Da vidimo šta je više unizilo ovu Skupštinu. Građani Srbije su svoje mišljenje o tim politikama dali na glasanju 16. marta, između politike reformi, politike normalnog, pristojnog, kulturnog, civilizovanog, evropskog društva, teških mera ili politike ukrajinskog scenarija u Srbiji, rušenja, paljenja, razbijenih glava, samo da bi se neko vratio na vlast. Evo, dali su građani Srbije svoje mišljenje i svoj sud o tome, ali nije bilo dovoljno, sada se meri dlaka u jajetu. Sada se očekuje od nekoga sve i odmah. Slažem se sa gospodinom Martinovićem u potpunosti, taložilo se u našem društvu mnogo toga ružnog, mnogo toga zlog, mnogo toga nesrećnog se taložilo u našem društvu decenijama unazad. Ne može preko noći. Nismo obećali čarobni štap, ali smo obećali rad, ali smo obećali reforme, ali smo obećali sve ono što upristojiti i dati perspektivu našem društvu ma koliko nas to politički koštalo. Srbija, naši građani iznad svega.
Hvala gospodine Babiću. Smatram da bi trebali u ovom trenutku da zatvorimo krug replika i da se vratimo na listu, tako da bi reč dao narodnom poslaniku Draganu Nikoliću. Povreda Poslovnika, gospodin Stefanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, povreda član 103. i član 106. Znači vi ste sada prekršili Poslovnik zato što ste dozvolili prethodnom govorniku da ima repliku u situaciji, kada kao što znate treba da reklamira Poslovnik. Time ste doveli u nepovoljan položaj dve strane u parlamentu. Nije korektno. Hteo sam da čujem kako se to meri „dlaka u jajetu“. To mi nije jasno. Verujte ne razumem. Znači, ne razumem koji se to fakultet završava i ne razumem, to mi nije jasno, ali mi takođe nije jasno zašto se koristi uporno reklamiranje Poslovnika, da se replicira. Sada bih to mogao isto da uradim. To nije korektno. Onda se poslanici s pravom bune. Ali, ako primetite takav trend, treba da prekinete i poslanike vlasti i opozicije, kako je predsednica gospođa Gojković to rekla da će svi biti jednaki, svi će biti strogo kažnjavani. To je prva njena poruka. Kaznite prvo gospodina Babića, koji tu viče na nas i drži nam predavanja o merenju dlake u jajetu, a ne kaže pomoću koje sprave se to radi.
Hvala. Iz tog razloga neću dati reč dr Martinoviću, nego prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslani Dragan Nikolić. Povreda Poslovnika. Izvolite dr Martinović.
Ukazujem na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Kada sam rekao da je gospodin Dušan Petrović politički nekorektan, ne znam zašto mašete rukama gospodine Petroviću, nema muva ovde, nisam ih video.
Molim vas nemojte da se obraćate direktno poslaniku. Izvolite.
Dakle, kada sam rekao da je gospodin Dušan Petrović politički nekorektan, nisam to rekao zato što mislim da nema pravo da pita gospodina Vučića, sve ono što misli da ga pita, nego zato što nam nije prethodno dao odgovor na ono što je on radio dok je bio ministar poljoprivrede. Evo, mene na primer živo zanima, gospodine Petroviću, dok ste bili ministar poljoprivrede, zašto ste nekoliko meseci, pre izbora 2012. godine u Ministarstvu poljoprivrede zaposlili slovom i brojem 1.600 takozvanih asistenata-savetodavaca, koji su imali veće plate od ljudi koji su imali 20 i više godina radnog staža? Da li je to bilo u interesu navodnjavanja srpskih njiva, ili zato da bi Demokratska stranka na silu Boga pobedila izbore, ali evo istorija je pokazala da vam ni tih 1.600 savetodavaca-poljoprivrednika nije pomoglo.
Molim vas gospodine Martinoviću završite. Izvolite. Dragan Nikolić, ima reč.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, želim prvo da čestitam svim poslanicima koji su izabrani sa različitih lista i kojima su građani Srbije izrekli presudu 16. marta ove godine za sve ono što su uradili, ali i za ono što nisu uradili, a mogli su. Kampanja koju smo vodili bila je najkraća od svih, trajala je 45 dana, bila je veoma tolerantna sa strane Srpske napredne stranke veoma uljudna. Nismo odgovarali ni na kakve uvrede, nismo uzvraćali teškim rečima, nismo se vraćali u prošlost. Nismo hteli da ostanemo u rovovima u kojima smo bili, da budemo jedni protiv drugih, nego smo hteli da budemo tolerantni, da gledamo ka budućnosti i da u budućnosti tražimo nešto što se zove zajednički interes svih nas, da su naša deca i naša pokoljenja ti zbog kojih smo svi ovde, da se svi, verujem, bavimo politikom da bismo ne mi lično živeli bolje nego živeli bolje građani Srbije. Budućnost Srbije je na svima nama. Čitavu kampanju smo proveli, a da se ni sa kim nismo posvađali. Nikome ništa nismo rekli, nikome ništa nažao nismo učinili. Mislim da je to ono što su građani Srbije veoma prepoznali i dali su ogromnu podršku listi koju je predvodio predsednik stranke gospodin Aleksandar Vučić, uz svo poštovanje naših koalicionih partnera koji su bili na toj listi. Dakle, 16. marta narod je doneo i objavio presudu svima nama i ostaje da sada radeći u ovom parlamentu radimo opet izbornu kampanju za izbore koji će se održati 2018. godine. Dakle, sve ovo građani Srbije gledaju, svima je dosta rasprave, svima je dosta svađe i rasprave i zbog toga smo veoma brzo, najkraće moguće konstituisali ovaj parlament u roku od 48 sati izabrali i predsednika, zapravo predsednicu Skupštine i sve organe, odnosno sve odbore. Pošto je na dnevnom redu ono što je potrebno da bismo mogli da izaberemo Vladu, a to je Zakon o Vladi i Zakon o ministarstvima, vrlo je bitno i ono što je meni markantno, uzeo sam Zakon o Vladi koji smo donosili 2012. godine u kome ima naravno 17 ministarstava po predlogu koji ćemo nadam se u nedelju u velikom broju glasova, a siguran sam da će SNS kao i ostali koalicioni partneri koji će činiti tu Vladu, a uveren sam da će biti najmanje 205 poslanika koji će glasati za ovaj zakon, usvojiti Zakon o ministarstvima koji će brojati 16 ministarstava. Ono što je veoma bitno i ono što je za građane Srbije najvažnije, a na mene je ostavilo poseban utisak jeste da je razdvojeno Ministarstvo finansija i privrede na dva ministarstva. Nemoguće da jedan čovek, nemoguće da jedan tim ljudi u jednom ministarstvu radi ovako dva obimna posla. Finansije u Srbiji su katastrofalne, to smo u kampanji govorili. Ništa nismo krili i rekli smo da postoji budžetski deficit od milijardu i 400 miliona eura, da je rupa u budžetu, da ćemo morati da stežemo kaiš, da će biti teško, da ćemo morati da preduzimamo rigorozne mere koje će mnoge da zabole. Zaboleće na prvom mestu nas političare, jer predsednik stranke i budući premijer Aleksandar Vučić je to obznanio tokom kampanje. Ništa nismo slagali i zbog toga što smo govorili istinu zato smo i dobili poverenje građana Srbije. Ministarstvo privrede je veoma značajno zbog toga što privredni problemi u Srbiji su dobili enormne mere. Otišli su predaleko, nema nikakve kontrole. Sada bih podsetio samo na „Jumko“ iz Vranja gde tinjaju problemi, gde postoji jedna latentna socijalna bomba koja može da eksplodira svakog trenutka. Da postoji „Simpo“ koji je u velikim finansijskim problemima i dubiozama. Ubeđen sam da osim Vranja „Simpo“ i „Jumko“ postoje u svim drugim gradovima. Novi ministar privrede koji će se samo tome posvetiti, samo tom problemu restrukturiranja preduzeća, eventualnoj likvidaciji, eventualnom nalaženju strateških partnera, a podsećam 153 preduzeća postoje koja su u nekom lebdećem stanju gde ne znate u kom pravcu će to da ode. Možda se nešto može za dvadesetak preduzeća naći neki strateški partner, neko ko hoće to da kupi, ko hoće da privatizuje, ali pitanje je da li ćemo sve to uspeti u jednoj atmosferi svađe, rasprave, vraćanja u prošlost. Neko se seća onoga što je bilo pre 20 godina, neko se seti šta je bilo pre sedam godina, ali od toga nema nikakve koristi, to je sve daleko iza nas. Mislim da treba da se okrenemo budućnosti, očekujem da u nedelju izaberemo Vladu, očekujem da naravno za to, mnogo poslanika u ovom parlamentu glasa. Takođe veoma bitno i sa tim ću da završim, je ono što je ranije bilo Ministarstvo pravde i državne uprave, ogromna je materija za te dve oblasti. Ogromna je materija bez obzira na svu energiju koju je gospodin ministar Nikola Selaković imao da pokrije sve te segmente svoga ministarstva i mislim da je ovo idealno rešenje razdvojiti Ministarstvo pravde i pripojiti Ministarstvu za lokalnu samoupravu i državnu upravu i napraviti jedno ministarstvo. Čekaju nas teške i bolne reforme u pravosuđu, čeka nas 13 zakona iz oblasti pravosuđa, čeka nas teška i ozbiljna borba protiv korupcije i kriminala, sve stepenike moramo preći da bi smo 2018. godine ispunili uslove i stekli mogućnost da parlamenti država članica EU donesu odluku o prihvatanju Srbije kao člana EU. Za taj trenutak ja živim. Mislim da i mnoge generacije ljudi koji su ostali u Srbiji i mnoge generacije ljudi koji će se vratiti u Srbiju veruju u budućnost Srbije. Veruju u budućnost kakvu smo mi propagirali i zbog toga u danu za glasanje poslanička grupa SNS će glasati za ova dva zakona usvojićemo da bi stvorili uslove da u nedelju 27. aprila 2014. godine izaberemo Vladu koja će biti najmanja, Vlada koja će biti najefikasnija i na čijem čelu će biti kormilar ili dirigent gospodin Aleksandar Vučić, koji ima svu energiju, a tu energiju je dobio od nas, mi ga podržavamo i podržavaćemo ga sve do onog momenta dok bude radio onako kako žele građani Srbije. Za njega je Vrhovni sud mišljenje građana Srbije i u tom smislu će dobiti glas od svih poslanika SNS. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite, Dušan Petrović po Poslovniku.
Član 107. Poštovani gospodine predsedavajući, gospodin Martinovićme je pomenuo lično, to je povreda Poslovnika i prozvao pa me i pitao. Sada ću da iskoristim da samo kažem da budžet Ministarstva poljoprivrede za tih godinu i po dana sa 200 povećan na 300 miliona evra, evo ništa drugo da nije biloi ništa drugo da ne pričam dovoljno je. Nisu ti ljudi ušli u sistem u 2012, nego u 2011. godini i broj gazdinstava koja su dobili subvencije sa 85.000 povećan na skoro 250.000 hiljada i gorivo je bilo 65 dinara. Pošto je to mene pitao gospodin Martinović ja sad vama da kažem odgovor na to pitanje. Hvala vam najlepše.
Hvala na statistici gospodine Petroviću. Izvolite, narodni poslanik Dragan Šormaz, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Bojanić.
Dame i gospodo narodni poslanici, dva veoma važna zakona su danas ispred nas kada ih usvojimo i kada završimo raspravu u subotu naravno da će u nedelju uslediti ono što svi građani Srbije očekuju, a to je izbor nove Vlade Republike Srbije. Najviše ću govoriti o Zakonu o ministarstvima i o nečemu što smo možda čuli kao neki šumovi primedbe. Jedni su se bazirali na životnoj sredini da li treba da postoji posebno ministarstvo ili ne? Da li je dobro što je zajedno sa Ministarstvo za poljoprivredu ili ne, naravno tome i služi parlament da o tome polemišemo. Mislim da je mnogo važnije to šta mi radimo nego da li imamo posebno Ministarstvo životne sredine ili ne. Imali smo različite situacije, različitih ima primera u svetu, u državama EU gde mi stremimo. Recimo, ovakvo rešenje se nalazi u nekoliko država članica EU: Austriji, Mađarskoj, Velikoj Britaniji itd, tako da ovo nije neko rešenje koje je novina. Ali, opet kažem, mnogo je važnije da vodimo računa o tome šta radimo i kako se odnosimo prema svemu. Imali smo zimus velike mećave, nanose u Vojvodini nisam primetio u javnosti, pa ni u parlamentu da smo čuli šta je uzrok tome. Ne samo to što duva vetar i pada sneg, to se i nekada ranije dešavalo pa nismo imali takve situacije. Ali, niko nije rekao da je uzrok tome što je teritorija Vojvodine pokrivena sada sa samo 7% šuma, 7% teritorije pokrivaju šume u Vojvodini, a potrebno je verovatno i tri puta više da ne bismo imali takve situacije. Neplansko krčenje šuma ranijih godina, ranijih decenija i svi smo kao društvo za to odgovorni nas je dovelo u takvu situaciju. Moram reći bez obzira na sve kako god to kome zvučalo da sam danas čak izuzetno tužan ceo dan, da gospodine Šutanovac, sada ćete čuti i zašto. Zbog ono dvoje dece u Aleksincu. Prosto ne mogu da verujem da se tako nešto dogodi i opet smo svi mi kao društvo, svi koji se bavimo politikom, evo ja sam juče rekao da sam 15 godina poslanik i svi koji radimo u ovom društvu, ali i građani ja mislim odgovorni zbog toga što nam se dešava. Imamo nabujale reke, evo upravo je sada vest da je centar Vrnjačke banje pod vodom, da je poplavljen potpuno, imamo nabujale reke. Svi smo u nekim lokalnim samoupravama bili godinama, svi smo bili u nekim vladama u prethodnim periodima, a imali smo i neke ranije situacije. Šta je sa tim rečnim koritima? Zašto nam se to dešava? Zašto jedna Turija, koja je praktično potok, odnese dva dečija života? Zašto sve to nismo uradili, a stalno govorimo o standardima i o svemu ostalom što je potrebno da ispunimo da bismo bili deo EU? Neko je juče sa podsmehom saslušao, neko čak i prečuo, šta sam rekao kada sam govorio o tome da mi izgrađujemo auto-put, Koridor 10 kao Skadar na Bojani, nikako da ga završimo. U Titovo vreme je počet da se gradi. Mnogi ministri se hvale kako su ne znam šta uradili. Nismo ništa uradili. A ja sam rekao samo jedan primer – u toj istoj Evropskoj uniji, a to je isto životna sredina, a to je isto nacionalno bogatstvo i to je nešto što predstavlja naše, državno bogatstvo, ista ta divljač, znači, imaju podvožnjake za sitnu divljač i nadvožnjake preko auto-puta za prelazak krupne divljači. Niko o tome kod nas ovde nije ništa rekao. Mi se raspravljamo da li treba da bude 15, 16, 17 ministarstava. Ne. Mora da bude efikasna Vlada. Moramo da radimo, i u Vladi i u parlamentu i moramo da imamo rezultat, zbog naših građana. Nije dovoljno da izgledamo lepo, da pričamo, da govorimo. SNS i naši koalicioni partneri je ubedljivo pobedila na ovim izborima. Imamo dvotrećinsku većinu u parlamentu. Ja se ne sećam ni kad je tako bilo. Mi smo pobedili na ovim izborima. Ja bih ovo pre svega poručio mojim kolegama, a i onima koji budu seli u Vladu i budu imali dovoljno hrabrosti, posle svega što se desilo u Srbiji poslednjih godina, posle svega što smo doživeli i posle svega što i dan danas doživljavamo, da smo sad mi ti koji odlučujemo. Mi ćemo biti zaslužni i odgovorni za sve činjenje i nečinjenje ili loše činjenje u narednom periodu. To je narodna volja. Ići ćemo na sud narodne volje jednog dana, kada se završi ovaj mandat. Taj isti narod će nama, mislim na nas koji ćemo sada formirati i izabrati Vladu, reći šta misli za četiri godine i zbog toga mislim da su sada manje nego ikada potrebni kompromisi, da je Srbija u takvoj situaciji i da je potrebno da izaberemo na osnovu ovih zakona jaku Vladu sa jakim energičnim, odlučnim i hrabrim premijerom, kakav će sigurno biti Aleksandar Vučić. Zbog toga ove zakone donosimo, da bismo sve to pripremili, jer je narodna volja da to uradimo. Narodna volja je da to uradimo. Kada to završimo u nedelju, onda sve ostalo moramo da popravimo i da promenimo situaciju u kojoj se sada Srbija nalazi i da ono što se dogodilo u Aleksincu juče se više nikada ne dogodi, da uredimo celu Srbiju na taj način da naši građani mogu da žive sigurno, bezbedno, da imaju posla, da zarade za svoje porodice i, naravno, da se ponose zato što žive u Srbiji. Hvala.
Hvala, gospodine Šormas. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, koleginice i kolege, da su dva zakonska predloga koja su pred nama dobro i osmišljeni i urađeni upravo govori današnja rasprava i današnje diskusije. Kada govorimo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vladi, znamo si vrlo dobro da se ovde menja samo jedan član i zato i ne vidim čemu sve one primedbe koje govore o broju saveta. U prethodnom predlogu i prethodnom Zakonu o Vladi govorilo se o savetu za ekonomska pitanja i o javnim službama. Ovde smo samo proširili i definisali da to bude neograničen broj saveta i neograničen broj članova saveta. Kada govorimo o drugom predlogu, a to je Predlog zakona o ministarstvima, pomenuću i ja brojeve. Vidim da smo danas govorili svi o brojevima, da li je to bilo 29, 18, 16. Tačno, istina je da dva resora manje ima u odnosu na prethodnu Vladu i to je sada predlog sa 16 ministarstava. Ono što govori da je to dobar predlog i da ide u pravom smeru, da će upravo uraditi ono što smo i obećavali u predizbornoj kampanji, to je prirodna pripadnost svih onih resora koji su bili u prethodnom sazivu u nekim drugim ministarstvima. Tako, na primer, saobraćaj i infrastruktura su zajedno sa građevinarstvom, rudarstvo i energetika su zajedno, poljoprivreda i zaštita životne sredine, državna uprava i lokalna samouprava, rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, trgovina i turizam sa telekomunikacijama. Trebamo reći nešto šta treba da radi buduća Vlada i sva ova ministarstva – da nastave upravo ono što je bilo dobro u prethodnom radu i u prethodnoj Vladi, a to je da završe postupak evrointegracija, da nastave započete pregovore i rešavanje briselskih pregovora, da nastave borbu protiv korupcije i kriminala koja je dala zavidne rezultate i da ovako definisana ministarstva rade pre svega na uređenju i reformi javnih finansija, rade na uređenju javnih preduzeća, reindustrijalizaciji, da rade na stvaranju pozitivne atmosfere i poslovnog ambijenta u našoj zemlji, da kreću i kreiraju nove zakone i nove predloge zakona u cilju zapošljavanja i da promene mnogo čega u radnom zakonodavstvu. Pre svega, sva ministarstva moraju da rade na donošenju konkretnih mera i pre svega oročenih konkretnih mera i na praćenju i na realizaciji istih. Javni sektor treba učiniti konkurentnim i profitabilnim, a treba uvesti društvenu odgovornost svih naših privrednih subjekata, koliko javnih preduzeća, tako i privrednika, pre svega prema lokalnoj zajednici. Smatram da sem profita treba voditi računa da svi oni jedan deo svog profita vrate društveno odgovornoj lokalnoj zajednici u kojoj rade i stvaraju. Ne bih da dužim, jer smo dosta toga danas čuli. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević.
Čuli smo puno interesantnih priča danas. Malo koja ili skoro nijedna nije imala nikakve veze sa tačkom dnevnom reda ili sa raspravom, tako da se na žalost nastavlja loš početak rada ovog parlamenta. Završeni su izbori i za vlast i za opoziciju i svako treba da radi svoj posao. Mislim da kampanja posle kampanje neće biti od koristi nikome, ni prisutnim poslanicima, ni građanima Srbije, niti budućoj Vladi koja treba da bude formirana što pre. Oko toga se slažem. Što se tiče zakona o Vladi i zakona o ministarstvima, nužne su temeljite ustavne promene, između ostalog i u ovoj oblasti. Ova stranka je odavno utemeljila svoj predlog reformi političkog sistema, koji podrazumeva promene i u ovoj oblasti. Jedan od naših predloga je i kancelarska Vlada, a to znači Vlada koja će biti birana u parlamentu, ali čiji će stalni šef biti predsednik te Vlade, koji će biti u budućnosti da sam između ostalog menja ministre koji su u sastavu njegovog kabineta. Pre toga su promene vezane za izbor narodnih poslanika, koji bi bio drugačiji, izbor predsednika itd. ali imaćemo vremena da o tome pričamo. Deo tih reformi je i to da parlament ne donosi zakon o ministarstvima, nego da to Vlada sama reguliše svojom uredbom i to je praksa u mnogim uspešnim demokratijama na našem kontinentu i mislim da je pravo vreme da kad neko ima tako veliku većinu koja je protiv moje volje, ali ipak osvoji u ovom parlamentu, da pokuša da to iskoristi i za nešto korisno. Uredba o Vladi je inače običaj kako je organizovan rad ministarstava, odnosno uredba o formiranju ministarstava i u Saveznoj Vladi bivše Jugoslavije, tako da to postoji i kao praksa na našim prostorima. Mi predlažemo i to ćete videti kroz naše amandmane da nova Vlada Srbije ima deset članova, da ima premijera i devet ministara, devet ministarstava koja ćete videti u amandmanima koji će uslediti kasnije, ali da vam pročitam koja su to ministarstva. To su: ministarstvo finansija i ekonomije, spoljnih poslova i evropskih integracija, ministarstvo pravde, ljudskih prava, državne uprave i lokalne samouprave, ministarstvo unutrašnjih poslova, ministarstvo odbrane, ministarstvo poljoprivrede, životne sredine i prostornog planiranja, ministarstvo infrastrukture i prirodnih resursa, ministarstvo zdravlja, rada i socijalne politike i alternativno ministarstvo ljudskih resursa i ministarstvo prosvete, nauke i kulture. Ovo nije utrkivanje sa tim čija vlada će biti manja, čiji predlog će biti manji, nego je ovo jedan ozbiljan predlog koji inače postoji u našem okruženju. Recimo, Vlada Mađarske ima samo osam ministarstava. Neki su se pozivali na te primere, tako da bi to bila značajna reforma ili iskorak ka efikasnijem radu Vlade ako bi se to ponudilo u ovom slučaju. Ovakav predlog zakona, odnosno ova dva zakona ne menja ništa. Jedno ministarstvo više, manje stvarno ne može da se meri ni sa kakvim istorijskim napretkom ili civilizacijskim ili ne znam kakvim drugim. Mislim da smo puno vremena potrošili danas u raspravi o nečemu što nije tako posebno važno. Nova Vlada mora da bude efikasnija, bolja i brža. Bez obzira ko je formira, SNS ima taj mandat potpuno prirodno posle ovakvih izbora. Diskusije koje sam čuo danas imaju za cilj čini mi se da već stvore opravdanje za neuspeh te Vlade - te nemojte da pitate Vučića u nedelju šta će on da uradi, te nemojte sada od njega da tražite za šest meseci ono što vi niste uradili. Mislim da je to spremanje terena za jedan poraz. Ne bih voleo da se poraz desi ne zbog SNS nego zbog građana Srbije koji će biti prave žrtve vašeg budućeg poraza. Saveti premijera su potpuno besmislena stvar. Kancelarija za brze odgovore je inače, to vidim da ne zanate, osnovana pre godinu dana uredbom Vlade Srbije maja prošle godine, samo što nije počela da radi i to je nešto što govori o tome šta on radi. Drugo, vidim da su u Zakonu o Vladi ponovo ministri bez portfelja. To je potpuna besmislica. To narod zove „ministri nizašta“ i to i jeste to. To je samo mesto za potkusurivanje međukoalicionih dogovora. (Predsedavajući: Vreme.) Konačno, veliko učešće mnogih ljudi iz SNS u današnjoj raspravi, posebno ljudi koji sede u prvom redu preko puta mene, su dokaz, naslućujem to, ne mogu da tvrdim, ali čini mi se, pa imam pravo da to kažem, da je to u stvari nastavak izbora, da se vidi ko će biti šef poslanika SNS u ovom parlamentu. Meni je to interesantno kao nekome ko je jako dugo u parlamentu, ali mislim da to ne doprinosi diskusiji i ne doprinosi donošenju ozbiljnih odluka. Hvala.
Hvala. Ako niste obavešteni, SNS ima predsednika poslaničke grupe. To je gospodin Zoran Babić.
Po Poslovniku, član 103, ako mi date reč. S kojim pravom vi možete da komentarišete moj govor? Možete da se javite za repliku, da sednete tamo u klupu i da onda govorite sa mnom. Niste vi nikome tu postavljeni da docirate i da uterujete pamet, nego da poštujete Poslovnik.
Vi ste izneli neistinu. Dao sam vam samo potrebno obaveštenje. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, moram na početku da kažem da, gospodine predsedavajući, vi niste u pravu. Nema ova poslanička grupa jednog šefa. Ona ima 135 ili 158 šefova. Toliko je na izborima narod izabrao. Neko ko ima dva člana, njemu je lako da ustanovi šefa, ako se ne posvađaju. Kada nam predlože Vladu od deset članova, slažem se sa tim, to će biti Vlada od dva političara i osam eksperata ili Vlada od premijera političara, njegovog potpredsednika analitičara i osam eksperata. Da se vratimo na temu koja je veoma ozbiljna. Voleo bih da tih ministarstava bude manje, ali mi smo juče birali predsednika Skupštine, prekjuče, poslaničke grupe su predložile odbore itd, konstituisali smo Skupštinu. Ova država nije tuđa. Ovde se neki ponašaju kao da država ne pripada nama. Ova država je zajednica ljudi. To je sedam miliona akcionara koji su birali na izborima one koje su želeli, birali su ko će da ih predstavlja i tako građani treba da dožive, da je država zajednica ljudi i njihovo vlasništvo. Svaki od njih je vlasnik sedam milionitog dela. Oni su svoj suverenitet na izborima preneli na svoje predstavnike, kao u akcionarskom društvu. Tako je formirana Skupština. Mi u njihovo ime moramo da izaberemo Vladu ili se negde bira upravni odbor. Ovog puta se bira Vlada, na koju ćemo preneti taj suverenitet, da bi ta Vlada bila suverena, jer je narod izvor svakog suvereniteta. Međukorak da bi Vlada vladala po pravilima je da donesemo Zakon o ministarstvima. Zato ga predlažu oni koji su izabrani, da bi utvrdili pravila onima koje će oni izabrati da budu suvereni u ime naroda koji je sve nas birao. U njihovo ime mi ćemo izabrati tu Vladu, a da bi je izabrali moraju da budu definisana pravila po kojima će ta Vlada raditi. Stoga sam ja ovaj zakon razumeo kao taj međukorak. Ova Vlada ima jedan problem. Ova Vlada, koja bude trebala da vlada po ovim zakonima, po Zakonu o Vladi i Zakonu o ministarstvima, neće da vlada. Ova Vlada gotovo nema s čim da vlada. Ovoj Vladi je pripala istorijska uloga da počne da gradi državu. Države gotovo da nema, država je nestala. Ona je istrgnuta iz ruku građana, otišla u neke druge centre moći. Došlo je do preraspodele društvenog bogatstva. Oni koji su uzeli bogatstvo, uzeli su političku moć, kontrolisali su svoje poslanike, svoje miljenike, svoje političare itd. Time su oduzeli narodu suverenitet, uzeli izbornu volju. Sve je bilo oduzeto od građana, na kraju oduzeta i država. Zakonom o ovim ministarstvima mi ovoj Vladi ne propisujemo kako će da vlada. Ovo je prva Vlada kojoj je propisano da počne da gradi državu, da utemelji jednu državu, pa da na temelju te države sve sledeće vlade nastave da grade tu državu na nekim normalnim temeljima. Sve do sada je renovirano od odžaka prema dole. Zato sad svi zajedno živimo u nekoj trošnoj kolibi koju neko zove država. Koliko će imati ministarstava, citiraću, mislim da to nije rekao on, ali je on to u političku praksu Srbije uveo, rekao je – nije bitno kakva je mačka, da li je šarena ili crna, već da li lovi miševe. Tako da, po meni nije bitno ministarstvo šta je s čim spojeno, da li je Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine, da li su zajedno, da li to treba da bude posebno, da li to treba da bude u energetici. Najbitnije je u svemu da li mi imamo nameru da se staramo o zaštiti životne sredine. Ukoliko je ona pripala poljoprivredi, ja i tu vidim neki rezon. To je sada u Evropi moderno. Treba se boriti za bezbednost hrane. Da bi hrana bila bezbedna, moramo da imamo čist vazduh, zemlju, vodu. Da bi se to desilo, normalno je da ministarstvo, ako nije posebno, za zaštitu životne sredine mora da pripadne nekom, po meni je najnormalnije da bude spojeno sa poljoprivredom. Dakle, ukoliko neko treba da kontroliše ispravnost zemljišta, vazduha, vode, pošto se tamo već kontroliše poljoprivredno zemljište, pošto je tamo vodoprivreda, sasvim je normalno da to bude zaštita životne sredine. Voleo bih, takođe, da Ministarstvo finansija, pravde, državne uprave i lokalne samouprave, jednom za svagda svim činovnicima za isti posao odredi istu platu i da po ovom zakonu Vlada upravo to učini, da svi oni koji rade, da nam se ne desi da 3.000 činovnika u agencijama ima veću platu od predsednika države, da oni koji rade isti posao imaju istu platu, bez obzira na kom nivou su državni službenici. Voleo bih da oni suzbiju mito i korupciju, jer nam se državni službenici, a to je zatečeno stanje, možda su ga zatekli oni iz 2000. godine do 2012. godine, da nam se državni službenici ponašaju kao mali bogovi, da čovek nigde nije manji nego ispred šaltera, a nigde nije veći nego iza šaltera, da su se javna ovlašćenja i javne funkcije koristile za privatne biznise, kao polazna tačka da se osili što više novca i što više koverata. Voleo bih da Ministarstvo privrede napravi temelje privrede koje će praviti novac, koje će praviti višak, a ne manjak. Sve vlade od 2000. godine su se bavile preraspodelom društvenog bogatstva, preraspodelom manjka. Voleo bih da se jednom napravi višak, da ova Vlada po ovim ministarstvima, i zato smo trebali da raspravljamo o tome, Ministarstvo privrede, napravi takvu atmosferu, takav ambijet da privreda konačno počne da isporučuje novac i da imamo šta da delimo. Ovde se jedino živelo od manjka, zaduživanja, sve deficite smo nadoknadili tako što smo se zadužili u inostranstvu 17 do 20 milijardi. Jedni su dužni 17, mi smo morali da se zadužimo da bi razdužili deo koji je dospeo za naplatu. Samo u poslednje dve godine je dospelo devet milijardi evra kamate i glavnice. Gospodine Arsiću, ispravite me ako grešim. Ta se rupa krpila drugom rupom. Ne slažem se sa tim. Voleo bih da ova Vlada novac kad se zaduži prvo uloži u privredu, poljoprivredu, prehrambenu industriju, pa da neki novac proizvedemo, deo duga vratimo, a da narodu obezbedimo egzistenciju, da svako ima pravo na pošten posao, čestit dom, pristojnu platu itd, dostupno školstvo i zdravstvo, ali pre svega moramo da vodimo računa da se razdužimo, jer ovako zaduženi nećemo daleko doći. Voleo bih da Ministarstvo privrede u budućoj Vladi omogući da se taj višak napravi, da možemo stvarno da podelimo više, a i da imamo neka sredstva... Dug je loš drug. Ukoliko se podhitno ne razdužimo, ukoliko novac ne uložimo jer nemamo izvor za vraćanje duga, ne možemo otići daleko. Za 20 milijardi je javni dug uvećan, 22 milijarde je zadužena privreda, to svi zaboravljaju, i stanovništvo šest, mi smo dužni gotovo 50 milijardi. Naš unutrašnji dug je kao i strani, zbog stranih banaka. Naša struktura duga je loša, kratkoročna. Da smo taj novac samo od javnog duga uložili prvo kroz poljoprivredu i prehrambenu industriju, tih 20 milijardi, da smo pola pukli, da smo izgubili 10 milijardi sada bi dugovali manje od 10 milijardi. Ali se novac trošio tako što je direktno iz zaduženja išao u javnu potrošnju, išao za nabavku strane robe i to je uništilo domaću proizvodnju. Sada smo tu gde jesmo. Najglasniji su oni koji su po meni najzaslužniji za sadašnje stanje. Što se tiče ministarstva poljoprivrede i zalivnih sistema, ja bih tu podržao kolegu iz opozicije, podržao bi ga još više da je u vreme njegove vladavine nešto urađeno po pitanju tih zalivnih sistema. Kada bih o tome pričao voleo bih da koristim one zalivne sisteme koji su izgrađeni dok je javni dug ove države rastao, rastao, rastao, uprkos činjenici da nam je oprošteno od Pariskog, Londonsko kluba pet, šest milijardi, da smo se zadužili 17. Ipak nismo napravili takve zalivne sisteme i Bog nas kažnjava. Sada nam je poplava postala sistem za zalivanje. Nismo uredili vodotokove. Ništa nismo uradili. Jedino smo se zadužili. Gledali po principu kako da budem Bog kako da pomognem sebi i bližnjega svoga. To ponašanje nas je dovelo dovde. Verujem da će Ministarstvo poljoprivrede ovog puta posvetiti pažnju zajedničkoj evropskoj poljoprivrednoj politici koja je doživela zaokret, da ćemo ovog puta podržati male poljoprivrednike, mala poljoprivredna gazdinstva, da ćemo time omogućiti i ruralni razvoj, da ćemo poboljšati demografsku strukturu. Da ono što seljaci proizvedu što bliže mestu proizvodnje se preradi. Da u toj preradi nađemo šansu i za seljaka na njivi i za radnika u fabrici. Da ruku pod ruku žive što bliže selu, što bliže mestu proizvodnje. Sada je prosečna starost u selu 59 godina. Ako ovako nastavimo za 10 godina ćemo u potpunosti isprazniti teritoriju u ruralnim delovima Srbije. Možete da pogledate koji narodi imaju priraštaj u okolini i onda ćete znati čije će biti stado i livada u budućnosti, ukoliko se poljoprivredna politika ne promeni i ne okrene malom poljoprivrednom gazdinstvu i ne poboljša prerađivačka industrija, koja treba da bude takođe njihova. Vlada treba da podrži njihove zadruge, njihova udruženja, da sve što proizvedu mogu da prerade. Od 650 hiljada gazdinstava nestalo nam je 150 hiljada od 2000. godine. Verujem da možemo sa 500 hiljada gazdinstava da obnovimo Srbiju, da svako gazdinstvo može da proizvede u primarnoj proizvodnji i preradi 30 hiljada evra, a za to je dovoljno da svako prosečno imanje ima samo dva ara plastenika i da podigne pola hektara voćnjaka i da to sve preradimo. To je dovoljno da napravimo 15 milijardi društvenog proizvoda, da ofanzivno izvozimo, da se razdužimo i da nama više ostane. Ovde je Sretenjski ustav, ovde vam je primer kako se pravi država i nova vlada, kada dođe takođe ću da je podsetim. Ovu državu su počeli da prave seljaci, oni su je napravili. Napravili su državu, napravili su najmoderniji Ustav i verujem da je Srbija u velikim teškoćama i iz teškoća se izlazi teško, da je u velikim nevoljama, ali ova vlada ima jednu priliku,jedinstvenu priliku, to je prilika za hrabrost, da se predstavi u najboljem svetlu, da krene i da izgradi temelje te države u ime predaka, da pokaže da smo dostojni svojih predaka i svojih potomaka. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, moje je mišljenje da Predlog zakona o ministarstvima koji je podneo gospodin Arsić nije nepopravljiv. Budući da postoji šansa da se popravi taj predlog zakona, nas dvojica iz Nove stranke smo podneli 38 amandmana na ovaj predlog zakona i mi smo spremni da na kraju i glasamo za ovaj predlog zakona ukoliko skupštinska većina prihvati svih 38 amandmana. Da biste bili načisto sa time da li treba da prihvatite amandmane ili ne, red bi bio da saslušate naš sud ili ocenu ovoga predloga zakona. Tri su merila na osnovu kojih mi sudimo ovom predlogu zakona. Jedno merilo se tiče stalnosti strukture Vlade. Od uvođenja višestranačkog sistema, pred svako konstituisanje Vlade uvek je usvajan novi zakon o ministarstvima, tako da smo imali različite vlade koje su brojale različiti broj ministarstava, od 17 do 24, na primer. Verujem da svi ovde znamo da u savremenim pravnim državama ministarstva jesu osnovni organi državne uprave. Mislim da je ovde bila šansa za ovu skupštinsku većinu da pokaže jedan ozbiljniji pristup, da nam obezbedi malo više vremena, da predloži drugačiju strukturu vlade za koju bismo možda mogli da obezbedimo konsenzus, pa da onda dogovorimo da to bude neka struktura Vlade koja će da važi nakon narednih izbora. Nova stranka je predložila takvu strukturu. Zoran Živković je to ovde pomenuo. Mi nudimo jednu Vladu od devet ministarstava i predsednika Vlade. Dakle, Vladu sa 10 članova. Ovde je pomenuto, mislim da je gospodin Babić to uradio, da ovaj predlog zakona počiva na efikasnosti i na štedljivosti. Tačno je da Vlada, koja bi bila sastavljena od 16 ministarstava, da ta Vlada bi bila ona Vlada koja bi bila najmanja u ovom periodu od 24 godine, od 1990. godine. Gospodin Arsić je rekao da bi ta Vlada brojala samo 16 ministarstava. Budući da ima među poslanicima i poslanicama SNS, vidim da je gospodin Rističević najzainteresovaniji za ovaj naš predlog, oni koji budno prate, možda ih interesuje jedno mesto u našoj budućoj Vladi, verovatno ekspertsko, samo bih hteo da vas podsetim koja su to ministarstva kojim bi trebalo da zamenimo ovaj predlog ministarstava, koji je došao od skupštinske većine. To su sledeća ministarstva: 1) finansije i ekonomija, 2) spoljni poslovi i evropske integracije, 3) pravda, ljudska prava, državna uprava i lokalna samouprava, 4) unutrašnji poslovi, 5) odbrana, 6) poljoprivreda, životna sredina, prostorno planiranje, 7) infrastruktura i prirodni resursi, 8) zdravlje, rad i socijalna politika i 9) prosveta, nauka i kultura. Smatramo da bismo u predlogu zakona, koji bi počivao na ovoj strukturi vlade, mogli da kažemo da hoćemo da unesemo princip efikasnosti i štedljivosti, tako bismo mogli da tvrdimo da je to Vlada sa samo devet ministarstava. Za Vladu sa 16 ministarstava to ne možemo da tvrdimo. Treće merilo na osnovu kojeg cenim, ja lično, ovaj predlog, tiče se nekih kriterijuma koji se moraju uvažavati kada se formira neka vlada ili pravi struktura vlade. Četiri su uobičajena kriterijuma. Jedan je istorijski, drugi je teorijski, treći je životni, četvrti je projektni. Sada sam spreman da ovde svaki od tih kriterijuma razradim do u detalj, a od skupštinske većine ovde, ni od gospodina Babića, ni od gospodina Arsića, ni od bilo koga iz SNS, nisam čuo ni nagoveštaj o kriterijumima na osnovu kojih je formiran predlog ovakve strukture Vlade. Budući da smatramo da su ova tri merila veoma važna ukoliko hoćemo srpsku državu da učinimo savremenom u pogledu formiranja Vlade, ukoliko ne pokažete spremnost da korigujete u ogromnoj meri ovaj predlog, mi nećemo glasati za ovaj predlog zakona o ministarstvima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao ovlašćeni predlagač.
Dame i gospodo narodni poslanici, saslušao sam pažljivo prethodnog kolegu. Mogu da kažem da je sigurno uloženo puno truda da se napravi jedan novi koncept Zakona o ministarstvima. Ako ste podneli 38 amandmana, vaš predlog bi verovatno bio ostvarljiv i prihvatljiv da Srbija, prilikom reforme državne uprave, nije izgubila 12 godina. Prva intencija je bila da se određene nadležnosti koje su imala ministarstva ili razni organi državne uprave prebace na državne agencije. Da li je to bilo primereno našem ekonomskom trenutku? Mi smatramo da nije. Ali, da zlo bude još veće, osnivane su državne agencije, prenošene su im razne nadležnosti i da stvar bude još gora, u tim agencijama nisu postavljani za rukovodioce stručnjaci, bez obzira na političku pripadnost, nego isključivo i u najvećem broju slučajeva samo politički podobni rukovodioci. Ne sposobni, nego politički podobni. Onda smo došli do toga da su te državne agencije jednostavno služile same sebi i ničemu više. U jednom trenutku smo čak imali državnu agenciju koja se bavila osnivanjem državnih agencija, da to više ne bude osnivano zakonom. Dotle smo došli. Potrošili smo 12 godina. Potrošili smo puno para na te agencije, a rezultata nije bilo. U razvijenim pravnim sistemima to bi bilo moguće. Imate državnu agenciju u kojoj rade isključivo profesionalci, ministarstvo i ministar je taj koji određuje strategiju, spušta ka državnoj agenciji a državna agencija je sprovodi. Ili, ako je dugoročna strategija, ministarstvo se bavi isključivo načinom sprovođenja te strategije i davanjem uputstava državnim agencijama. Ovako, izgubljeno je puno vremena za nove eksperimente. Srbija nema vremena. Po meni, ako ćemo da dovedemo stanje i stvari na svoje mesto, pošto je ministar taj koji pred građanima odgovara za rad svog ministarstva, pred Narodnom skupštinom takođe, kao i pred narodnim poslanicima koji su nosioci suvereniteta građana, onda mu treba dati i određena ovlašćenja da one programske ciljeve koje je zacrtalo njegovo ministarstvo ili predsednik Vlade svoje ciljeve preneo na određeno ministarstvo, i stvarno ostvari. Oslanjanje više na državne agencije koje su kod nas pokazane kao jedan jako skup i jako neuspešan projekat, možemo da ostavimo za neka druga vremena. Tada bi vaš predlog zakona i vaši amandmani za nas bili prihvatljivi.
Hvala. Narodni poslanik Saša Mirković, po Poslovniku. Izvolite.
Član 108: „O redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine“. U ovom trenutku ste to vi, a vi dozvoljavate poslanicima kao što je gospodin Stefanović, da dobacuje s mesta. Da li je poslednji ili zadnji, to je nebitno. Treba da znaju šta su radili u prethodnom vremenskom periodu. Nemojte da se iščuđavate. Imali su premijera u prethodnih četiri godine, 108, gospodin Cvetković, koji o poplavama i o odbranama građana od poplava je najmanje brinuo. To je ono što su ostavili da se mi brinemo o tome i mi sad treba da gledamo kako da rešavamo sve te stvari koje su zamutili u prethodnom vremenskom periodu. Znači, niko nema prava, a ponajmanje gospodin Stefanović, da vam dobacuje s mesta, jer time krši Poslovnik, a i vi, koji ga niste na to upozorili.
Gospodin Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite, gospodin Šutanovac, po Poslovniku.
Član 107. Mislim da je krajnje neumesno, ako se već javite po povredi Poslovnika, da pričate o Mirku Cvetkoviću ili o Borku Stefanoviću. Mirko Cvetković nije premijer Vlade već dve godine. Imali ste najgoru Vladu u 21. veku već dve godine. Nemate nijedan rezultat. Ubeđujete nas sad da pravite fantastičnu Vladu, a u ove dve godine nemate nijedan rezultat. Nasledili ste od nas 11 milijardi evra deviznih rezervi, a te 2000. godine je bilo pola milijarde. Svake godine po milijardu evra je bilo više u budžetu, odnosno u deviznim rezervama. Danas, kada se to smanjuje, vi pričate o Mirku Cvetkoviću. Molim vas, dovedite ovu sednicu kraju kako treba, jer ovo zaista nema smisla. Većina teroriše manjinu.
Izvolite, Borislav Stefanović. Imamo samo gospodina Zorana Babića. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Gospodin Zoran Babić, narodni poslanik. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, u duhu parlamentarne prakse bio sam spreman da ustupim ovo vreme. Ako se gospodin Stefanović javio po Poslovniku ili nekom drugom osnovu, mislim da ste trebali da mu date reč. Pažljivo sam danas slušao diskusiju i argumentaciju svih narodnih poslanika. Zahvalan sam kolegama iz poslaničke grupe SNS na dobrim, valjanim, utemeljenim argumentima zbog čega treba podržati ovakav Zakon o Vladi, ovakav Zakon o ministarstvima. Zahvalan sam i drugim narodnim poslanicima, pa i na kritikama, jer te kritike su me ubedile da zaista smatram da u subotu, kada će pretpostavljam biti Dan za glasanje i kada ćemo iscrpeti diskusiju u pojedinostima, da će glasati 250 narodnih poslanika. Cenim mišljenje i stav gospodina Pavićevića i mislim da je to parlamentarna praksa, da o svim amandmanima treba razgovarati, da ih ne treba po difoltu odbijati samo zato što dolaze s neke druge strane. Ali, nekako između tih 38 amandmana i tih devet ministarstava, pretpostavljam da će bar osam amandmana biti za brisanje nekih ministarstava, tako da u svemu tome, mislim da nemamo nekog velikog prostora za razgovor. Niko nije opovrgao činjenicu da je ovo Zakon o Vladi i Zakon o ministarstvima i da u novijoj parlamentarnoj istoriji Srbije nijedna vlada nije brže formirana, iako će neko reći – dobro, imali ste većinu, mogli ste i brže. Da, ali je odgovornost naći optimum, odgovornost je reći pošteno, odgovorno u kakvom stanju se nalazi naše društvo, u kakvom stanju se nalaze naše javne finansije. Neodgovorno je i politički zaslepljeno reći - najgora Vlada, bez rezultata, zato što je ova Vlada, odlazeća, napravila hrabre političke odluke, i Briselski sporazum za koji je trabalo hrabrosti, volje, mudrosti. Trebalo je odgovornosti onih koji suu toj Vladi, ali i u našoj državi najodgovorniji i nisu se plašili da stave svoj integritet i svoj ugled na kocku praveći taj Briselski sporazum, jer nisu želeli da šalju referenta, kao što je slala Vlada Mirka Cvetkovića. Išli su najodgovorniji. Neodgovorno je reći da ta Vlada nije imala rezultata, ako smo dobili, ne želim da kažem dobili, zaslužili datum za otpočinjanje pregovora. Ne želimi mogao bih da provedem još mnogo vremena da nabrajam o vrednostima novim, dobrim, stvorenim u prethodne dve godine. Međutim, SNS nije želela da zatvara oči pred činjenicom da se u Srbiji teško živi, da je nezaposlenost na izuzetno visokom nivou, da nam se javne finansije nalaze u takvom stanju u kakvom se nalaze i da je potreban snažan front ljudi koji će prihvatiti odgovornost i ući u reforme ne brinući za političke posledice tih reformi, jer su građani Srbije, isti oni koji su nas poslali ovde, isti oni koji možda 16. marta nisu ni izašli na izbore ili su glasali za neke druge opcije. Za SNS građani Srbije su građani Srbije, nema prvog, drugog reda. Gledamo na Srbiju kao na jedinu državu jer drugu nemamo, gledamo na javnu upravu, na Vladu kao na mesto gde ćemo zasukati rukave, gde ćemo započeti i raditi punom snagom. Nisam čuo argumentaciju i da ovo nije najmanja vlada u istoriji Srbije. Nisam čuo da je neko, i kada je vodio neke vlade ili bio u prilici da formira vladu od devet, deset ministarstava, da je tako nešto uradio. Više bih voleo da govorim o toj argumentaciji a ne o željama zlatne ribice ili Deda mraza. Što se tiče zakona o izmenama Zakona o Vladi, ponoviću ono što sam i rekao pre nekoliko sati. Čitajte član po član, stav po stav, vrlo strpljivo. Formiranje saveta, koje ima pravo predsednik Vlade Republike Srbije, ne znači povećavanje administracije, ne znači trošak, ne znači nove plate, ne znači političko-kumovsko-prijateljsko udomljavanje koje se tako dobro uvrežilo u našem društvu. Znači da hoćemo još stručnjaka i SNS je otvorena za ljude od znanja, od ugleda, od integriteta. Sećam se polemike u ovoj sali, kada smo najavili da želimo da angažujemo strance u Vladi RS. I tada se podigla prašina, i tada su neki ljudi iz ove sale rekli – ne trebaju nam, trebaju nam mladi ljudi, ljudi koji su u nekom periodu otišli, školovali se, stekli znanje u inostranstvu. I tada smo ih poslušali, pa je i tadau Vladu RS ušao mladi Lazar Krstić, pa ni to ni je bilo dovoljno, pa ni to nije bilo dobro, jer nije odgovarala verovatno debljina brade Lazara Krstića ili zašto je toliko mlad. Znate, kada neko kao u „Mapet Šou“ sedi na onom balkonu i stalno mu je neko kriv i stalno mu nešto ne valja, a ideje niotkuda. A realizacija koja je bila kada su bili u prilici da budu na toj pozornici je nikakva. (Dragan Šutanovac: A ko je „Mapet Šou“?) Ja se neću žaliti, gospodine predsedavajući, ali mislim da je dovoljno da nismo na ulici, ne prizivamo ukrajinski scenario. (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Šutanovac, nemojte dobacivati sa mesta.) (Dragan Šutanovac: Kakav „Mapet Šou“?) Ne prizivamo bacanje cipela, mada ja rizikujem da neko na mene može da baci cipelu. Ali, kao što sam strpljivo slušao sve govornike danas, tako očekujem, shodno parlamentarnoj praksi, shodno lepom, domaćem, kućnom vaspitanju, da se ne dobacuje. Mislim da je to jedan minimum koji možemo da ostvarimo u ovoj sali. Ukoliko je, a čuo sam jedan argument za mešanje nadležnosti, vezan za eksploataciju peska, šljunka i šodera, pa ako smo propustili samo pesak, šljunak i šoder ovim zakonom o ministarstvima, eto ga još jedan razlog da se glasa, i to u punom kapacitetu, sa svih 250 narodnih poslanika za ovakav zakon o ministarstvima, zato što je samo šoder, šljunak i pesak nešto gde se mešaju nadležnosti. Ja ne želim da se vraćam u prošlost i ne želim, jer se u prošlosti ne živi. Jer, kada hodate ulicom sa okrenutom glavom unazad, samo možete da rizikujete da vas pregazi auto. Srpska napredna stranka se i zove Srpska napredna stranka za to što gledamo napred, zato što kreiramo budućnost, ali izvlačimo pouke iz prošlosti. Izvlačimo pouke kada je svaki ministar imao svoje ministarstvo, svoj feud. Izvlačimo pouke iz vlada gde niko nikome nije smeo da se meša u rad. Izvlačimo pouke iz vlada gde su javna preduzeća bila partijska, za zapošljavanje, za udomljavanje. Sve to ne želimo. Sve to menjamo ovakvim zakonom. Zbog toga je,kao što je lepo rekao gospodin Martinović - sva javna preduzeća pod jedno ministarstvo, pod Ministarstvo privrede. Privreda je javni sektor, privredaje i realan sektor. Stvoriti uslove podjednake za funkcionisanje, zato što država ne može i ne sme više da bude najveći i jedini poslodavac. Mladi ljudi ne smeju da gledaju ka opštini, ka ministarstvu ili ka nekom javnom preduzeću, kao jedino mesto za zapošljavanje. Da, ali ne na osnovu partijske knjižice, ne na osnovu kumstva, ne na osnovu poznanstva, već na osnovu stručnosti i potreba. Svi ostali u realan sektor, ali tom realnom sektoru, toj privredi treba stvoriti uslove. Ma koliko neko hteo da obesmisli i da ismeje kancelariju za brze odgovore, pa donećemo i zakon o kancelariji za brze odgovore. Da li će se tako zvati ili nekako drugačije? Zvaće se, imaće funkciju kancelarije za brze odgovore. Nijedan investitor, nijedan građanin, nijedan privrednik ne sme više nikada da obija pragove, nikada od šaltera do šaltera, nikada da bude u situaciji da mu neko traži ili očekuje korupciju, mito ili bilo šta. Svako mora i očekuje se da radi svoj posao. Ministri, naravno, ne smeju i ovim zakonom o ministarstvima je to jasno definisano, ne trebaju i ne smeju da vode računa samo o svojim ili o javnim preduzećima iz svog sektora. Ministri formiraju atmosferu koja je jednaka za poslovanje i javnih preduzeća i realnog sektora. Vode računa o tome, a ne kako će napuniti javna preduzeća. Bilo je ovde nekih ružnih reči, nerazumevanja. Mogu da kažem da kao inženjer možda ne razumem sve pravne termine i nije me stid ni da pitam, nije me stid ni da kažem – ne znam, ali sam spreman da učim. Ali je loše kada pravnik koji to mora da zna ne razume šta znači sekretarijat za javne politike, ne razume šta znači kontrolisati sve akte Vlade i njihovu usaglašenost, ne razume da Vlada mora da radi kao jedan tim, jednom dušom, usaglašeno, jednako. To je tim koji osvaja ligu šampiona. To je Vlada koju ćemo dobiti u nedelju. To su ministarstva koja su definisana ovakvim zakonom o ministarstvima. Zbog toga će SNS, kao što je maksimalno brzo donela ovakav jedan zakon, odnosno uputila ga u skupštinsku proceduru, probiti i dobiti i podići još jednu lestvicu i siguran sam da će ta Vlada u nedelju doživeti najveću moguću podršku i u Parlamentu, ali ono što je još važnije, i među građanima Srbije. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala gospodine Babiću. Narodni poslanik Saša Mirković, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, ponovo ste prekršili Poslovnik. Opomena se izriče narodnom poslaniku koji se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku. U ovom trenutku je to gospodin Šutanovac uradio, vi ga niste opomenuli i time ste prekršili Poslovnik. Molim vas, ne znam dokle da slušamo pridike, mi ćemo raditi za dobrobit građana Srbije, ali isto tako nećemo trpeti da nas manjina, u ovom slučaju pojedinci iz DS ili NDS, ne znam ni kojoj stranci trenutno gospodin Šutanovac pripada, i molim vas da se starate o redu na sednici.
Hvala. Narodni poslanik, gospodin Šutanovac, po Poslovniku. Izvolite.
Mislim da niste danas dobro vodili sednicu, nažalost. Zaista mi je žao što ste tako započeli kao potpredsednik Skupštine Srbije, ali morali ste da reagujete. Član 107. - svi poslanici su dužni da se obraćaju jedni drugima sa uvažavanjem… (Predsedavajući: Gospodine Šutanovac, morate citirati član na koji se pozivate. Izvolite.) Znači, svi članovi parlamenta su dužni … Sada ste dužni da opomenete ljude koji prave buku. Znači, kada poslanik Babić u ovom parlamentu prepozna nekoga iz „Mapet šoua“, to može da bude samo u slučaju kada pogleda sebe u lice, kao što ste govorili juče. Kada vi ne odreagujete na to, a to ne smeta ni gospodinu Markoviću, Mirkoviću, izvinjavam se, novi je poslanik, kako mislite onda ovde da radimo mi kao manjina sa vama koji ste većina i koji imate razumevanja za takve besmislice koje se govore ovde? Ceo dan slušamo o periodu do 2012. godine, sa ograničenjem od 2000. godine. Ljudi, pa vi ste bili na vlasti i pre 2000. godine, pa ste to zaboravili. Ostavili ste pola milijardi u NBS deviznih rezervi, a mi vama ostavili 11 milijardi. Uvažavamo se ovde u potpunosti i onda sad neki „Mapet šou“ i neke uvrede. Zbog čega je to tako, gospodine Babiću? Zbog čega? Da li vas je neko uvredio? Nekorektno potpuno. Nas ima desetak ovde, a vas ima 200, pa uvažite to. Ja sam vam to rekao i pre neki dan, želimo da budemo konstruktivna opozicija i danas pričamo o stvarima, ne o šoderu, pesku i tim oblicama i ne znam šta je vama bilo još interesantno, pričamo o budućnosti Srbije, pre svega. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Babić, replika. Izvolite.
Žao mi je, gospodine Šutanovac, što niste dovoljno pažljivo slušali [[Borislav Stefanović, s mesta: Ne može replika na Poslovnik.]] (Dragan Šutanovac, s mesta: Zloupotrebljava Poslovnik.)
Gospodine Šutanovac, takođe vi zloupotrebljavate Poslovnik. Gospodine Babiću, izvolite.
Reklamiram član 107. Dostojanstvo Narodne skupštine je povređeno ako se dovoljno dobro ne slušamo međusobno. Možda je to dostojanstvo još gore prekršeno ako ne slušamo čak ni svoje partijske kolege. Šoder, šljunak, pesak je upotrebila koleginica Gordana Čomić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nije tačno.) Jeste, uzmite stenogram, nekoliko puta. Ne vidim nikakvu vezu sa oblicama i šljunkom. Mislim da bi neko ko je mašinski inženjer trebalo da pravi te neke veze i razlike. Ali, ne slušati dovoljno dobro kolege je uniženo dostojanstvo Narodne skupštine. Nije mi jasna samo jedna stvar, stilska figura „Mapet šoa“ i pojedinih likova. Zašto se niko nije našao uvređen? Zašto se niko nije pronašao kroz takvog nekog lika? Zašto su svi shvatili kao stilsku figuru, osim nekoga ko se u svemu tome pronašao, prepoznao? Ne znam, nikome nisam direktno uputio tako nešto i ne vidim šta tu može biti vulgarno i loše. Ali, čak i da je tako, zašto se neko prepoznaje u svemu tome?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po Poslovniku. Izvolite.
Izvinjavam se, uvaženi predsedavajući, morali ste da reagujete, grubo je povređen član 106. Poslovnika o radu Narodne skupštine, gde se kaže da za vreme govora narodnog poslanika ili drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način, kao i svaki drugi postupak koji ugrožava slobodu govora. Gospodin Šutanovac se krajnje neprimereno gospodinu Babiću obraćao, u stilu Bate Trlaje. To je zaista tako delovalo. Ja bih ga zaista zamolio, pre svega vas da ga opomenete, a sa druge strane da shvati da je ovo ipak Narodna skupština, a ne zvezdarska kaldrma gde je odrastao. Hvala vam.
Reč ima gospodin Saša Mirković, po Poslovniku. Izvolite.
Predsedavajući, reklamiram član 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Gospodin Šutanovac ovde nama priča bajke koje je nekad sanjao ili čitao „Braća Grim“, a ne zna da rezimira sve ono što je rađeno u prethodnoj Vladi u kojoj je učestvovao. Ne zna da pogleda iza sebe, da vidi kako izgleda Srbija posle njihove vlade. Na kraju krajeva, to je odraz i njihove trenutne situacije u njihovim strankama. Hvala vam.
Reč ima gospodin Šutanovac. Izvolite.
Ako neko ima pravo da malo skrene sa Poslovnika, pre će to biti nas desetak nego vas 200. Ako bih ja sada rekao da ima stilska figura u crtanom filmu kako nilski konji igraju balet, neko bi možda prepoznao nekog drugog poslanika, ali ja to nikad neću da kažem. Razumete? Znači, to se ne radi. Nema stilskih figura koje mogu da uvrede bilo koga u ovom parlamentu. S druge strane, kada se govori neistina, opet morate da reagujete. Gospodin Arsić u svom životnom izlaganju, obrazlažući ovaj zakon, napomenuo je i šoder, i pesak, i oblice koje trule pored puta na kiši, i Požarevac i izvorišta. Sve sam pažljivo slušao. Gospodine Babiću, bili ste na ručku tada.
Gospodine Šutanovac, nemojte da se obraćate drugom poslaniku. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, imam pravo na repliku, budući da me je gospodin Babić direktno pomenuo u svom govoru. Pokušao sam da saopštim jednu ozbiljnu kritiku u odnosu na Predlog zakona o ministarstvima i ovde bih u ovoj replici hteo da saopštim još tri stvari. Jedno je: veoma mi je žao kada od šefa najveće poslaničke grupe u ovoj skupštini čujem da neće biti prostora za razgovor o našim amandmanima na ovaj predlog zakona. Ja sam zabeležio, možemo to da proverimo, ako neko tvrdi da to nije rečeno. Žao mi je ako je to tako rečeno, a ja sam tako zapisao, uprkos tome što smo mi ozbiljno radeći na ovome pripremili 38 amandmana kako bi ovaj predlog zakona bio, po našem shvatanju, poboljšan. Žao mi je što sada čujem negodovanje od skupštinske većine, trudim se da govorim ono što je tačno i istina. Drugo stvar koja je ovde pomenuta jeste da, to je rekao gospodin Arsić, gospodin Babić, takođe, da je Srbija propustila mnogo šansi i da zbog toga što je Srbija propustila mnogo šansi u prethodnih 12 godina, sada ne možemo da usvojimo ovaj predlog od devet ministarstava i 10 članova, nego moramo da sačekamoneko drugo vreme. Pitam se kao razuman čovek zašto ste odlučili i vi da gubite jednu šansu? Ovo je bila šansa za to. Treća stvar, čisto radi preciznosti, kada govorimo o prethodnih 12 godina, 13 godina, 14 godina, po mom sudu, postojao je jedan period uovoj državi koji je nagoveštavao snažni reformski kurs i to je period od 2000. do 2004. godine. Sa uvažavanjem prema tom periodu mislim da treba svi da se odnosimo i u ovoj Narodnoj skupštini. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Zoran Babić, pravo na repliku. Izvolite.
Biću jako kratak. Mnogo bi mi draže bilo da razgovaramo na način - evo, kada smo mi bili u prilici, mi smo formirali Vladu od deset ministarstava,pa i vama predlažemo tako nešto, ali to niste. I onda kada ste vodili, i onda kada ste imali priliku, i onda kada ste mogli takvu politiku i takvu ideju da primenjujete, niste je primenjivali. Mahali ste i rekli ste – da, predložili smo da se sa 16, broj ministarstava smanjina devet. Srpska napredna stranka ne odustaje od koncepta najmanje Vlade, koju ste imali i vi priliku i mnogi posle vas priliku da formiraju, ali niste je formirali. Zbog toga Srpska napredna stranka ne odustaje od koncepta najmanje, najekonomičnije Vlade, Vlade koju je napravio život, Vladu koju su napravile potrebe, Vladu koja želi snažnu i što pre da se uhvati u koštac sa svim izazovima budućnosti, sa svim reformama, i to je ono što Srpska napredna stranka želi. Želimo da nastavimo sa daljom borbom protiv korupcije i kriminala, i tu nam niste verovali. I tu ste i tada, kada smo rekli – uhvatićemo se u koštac sa kriminalom i korupcijom, rekli ste da, ali nećete smeti na najjače. Pa ste zaćutali kada su ti najjači procesuirani. Tada ste zaćutali. Tada ste rekli – ne, ali vi nećete na koalicione partnere, pa su onda i neki ljudi koji su odgovorni u „Galenici“ završili tamo gde su završili. I tada nam niste verovali, rekli ste – vi nećete protiv svojih, pa je ova Narodna skupština pre nekoliko meseci u jednom teškom danu za Srpsku naprednu stranku ukinula imunitet Draganu Tomiću, poslaniku Srpske napredne stranke zbog „Univerzal banke“. Sve nedoumice koje su nam bacane u lice u protekle dve godine, rekli ste – nećete Šarića privesti pravdi, pa evo ga, priveden je pravdi. Sve što ste nam bacili u lice prethodne dve godine, smo vas opovrgli. Zbog toga vas pozivam da nam prvi put u životu verujete, zato što nam veruje Srbija. Ovo je najmanja Vlada, ovo je reformska Vlada, ovo je Vlada koja će obezbediti normalan i pristojan život u Srbiji.
Narodni poslanik Borislav Stefanović, kao ovlašćeni predstavnik.
Evo za ovih minut i po, posle svega što smo čuli, posle ponovo dignutog tona i gromoglasnih aplauza, a stara izreka kaže – kad su najjači aplauzi umire sloboda. Moram da vam kažem gospodo da danas dolazimo do kraja rasprave o dva zakona kojima se ništa suštinski ne menja, sem što se uvodi sistem u kojem će budući premijer Vučić imati savete da stavi buduće ministre u džep koji neće značiti ništa, sem što stvarate novu administraciju u kojoj ćete zaposliti partijske kadrove i sem toga što niste odgovorili na jedno pitanje, uključujući i ono – zašto imate samo jedno ministarstvo manje i to je Ministarstvo za Kosovo i Metohiju? To što imate manju Vladu, to je svakako pohvalno, jer je to nešto što može da se pokaže kao štednja, ali to apsolutno ne garantuje vašu efikasnost. Ako je vaša efikasnost to što izbegavate nekako čudno u vašim raspravama da ste dve godine na vlasti. Imate vremensku rupu izgleda u glavama i onda kada pričate nekako stanete na 2013. i 2014. godinu, a onda čujemo neke urlike iz Timoka, tamo sa leve strane čoveka koji je u gradskoj vlasti u Zaječaru dao, zamislite, privatnoj televiziji pare, svojoj televiziji. I onda sada on nama drži predavanje.
Gospodine Stefanoviću, vodite računa o dostojanstvu Skupštine, jer ću vam oduzeti reč.
Zašto? Koga sam uvredio?
Isteklo vam je vreme. (Borislav Stefanović, s mesta: Još malo i završavam. Molim vas, koga sam uvredio. Nisam još završio izlaganje.) Gospodin Veroljub Arsić ima reč kao predstavnik predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem se svim kolegama narodnim poslanicima koji su na kvalitetan način hteli da raspravljaju o predlozima zakona koji su danas na dnevnom redu. Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima koji su podneli amandmane koje ćemo da pregledamo jako pažljivo. Zahvaljujem se i onim narodnim poslanicima koji su se podsmevali zato što se arče, rasipaju i upropašćuju prirodna bogatstva Republike Srbije. To dokazuje kakav su odnos imali prema imovini i prema građanima Republike Srbije dok su bili na vlasti i ništa više. To verovatno po onom principu – sit gladnom ne veruje, zato što neko da bi zaradio mnogo novca mora neke građane da ostavi bez vode za piće.Zato je jako lepo živeti na Vračaru gde ima vode za piće u izobilju, a u unutrašnjosti nema veze. Što se tiče 2012, 2013, 2014. godine, samo da podsetim, kurs dinara je danas za četiri dinara manji nego 2012. godine, a nije potrošeno 4,5 milijarde evra deviznih rezervi na odbranu kursa dinara koji je za četiri godine od 2008. do 2012. godine skočio za 50%. Koji su još rezultati ove vlade? Inflacija u 2012. godini je bila 2,2%. Ne mogu da kažem da je to neuspeh i pozivam one koji misle da bi bolje neka pokažu svoje rezultate pošto smo se svi ovde u ovoj sali manje ili više izmenjali na vlasti. Rast BDP u 2013. godini je 3,5%. Zaustavljeno je povećanje nezaposlenosti sa 27% i smanjenje na 22%, 23%. Povećanje ugleda zemlje u inostranstvu. Dobijanje datuma početka pregovora o pristupanju EU. Borba protiv organizovanog kriminala i korupcije. Priznata reforma pravosuđa od međunarodnih institucija koji se bave reformama pravosuđa. Za razliku od reforme pravosuđa koja nije uspela, pa od reforme, reforme koja takođe nije uspela. To su rezultati Vlade koja je bila do ovih izbora na vlasti. Da li je to dovoljno? Nije. Da li može bolje? Uvek. Da li može više? Mora. Zato smo izašli na izbore. Srbiji su potrebne mnogo brže reforme. Srbiji je potrebna izgradnja državnih institucija. Srbiji je potrebna ekonomska stabilnost, razvoj, povećanje zaposlenosti, povećanje životnog standarda građana. Smatramo da su ovi rezultati prethodne Vlade jedna dobra osnova za rad buduće Vlade, a da će novi zakon o Vladi, odnosno o ministarstvima da bude jedan dobar temelj za novu Vladu Republike Srbije da svoje programske ciljeve ostvari. Hvala vam lepo.
Hvala gospodine Arsiću. Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o ministarstvima i o Predlogu zakona o izmeni Zakona o Vladi. Nastavak sednice je u subotu u 10.00 časova.