Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 175 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali 126 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Siniša Stamenković i Momčilo Spasić. Takođe vas obaveštavam da sam, shodno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju Slobodan Ilić, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Vesna Hreljac-Ivanović, pomoćnik ministra finansija, Nataša Kovačević, pomoćnik ministra finansija. Ministarku i njih pozdravljam. Saglasno članu 85. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam da sam ovu sednicu sazvala za ponedeljak, 12. januar 2009. godine, dakle za dan koji, prema članu 85. stav 1. Poslovnika, nije utvrđen kao dan u kome se održavaju sednice, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda koji je u svom zahtevu za održavanje vanrednog zasedanja odredila Vlada. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Prvog vanrednog zaseda Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, koje je sazvano na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 166. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Prvo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama; 5. Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda; 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje; 7. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju; Dobili ste i predlog za spajanje rasprave. Naime, narodni poslanik Suzana Grubješić, na osnovu člana 90. stav 3. i člana 140. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se u zajedničkom načelnom pretresu razmotrePredlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi; Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu; Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama;Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda;Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje; Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Da li narodni poslanik Suzana Grubješić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 124, nisu glasala dva, od 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Rad prema dnevnom redu. Prelazimo na zajednički načelni pretres 1-7. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O CARINSKOJ TARIFI, POREZIMA NA IMOVINU, AKCIZAMA, REPUBLIČKIM ADMINISTRATIVNIM TAKSAMA, IZUZIMANjU OD POREZA NA DOHODAK GRAĐANA, SOCIJALNOM I PENZIJSKO-INVALIDSKOM OSIGURANjU Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama od 1. do 7, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa,podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekundi; poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta 12 sekundi; poslanička grupa "Napred Srbijo" - 25 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekundi; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Molim poslaničke grupe da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, ako to već nisu učinile. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih predstavljaju: narodni poslanik Zoran Nikolić, poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica; narodni poslanik Zoran Kasalović, poslanička grupa SPS-JS; Lidija Dimitrijević, poslanička grupa SRS i narodna poslanica Elvira Kovač, Poslanička grupa manjina. Saglasno članu 140. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda (tačke 1-7). Po Poslovniku se najpre javio gospodin Miloš Aligrudić, zatim gospođica Nataša Jovanović, pa Elena Božić. Gospodine Aligrudiću, izvolite.
Po članu 225. stav 1. i 226. Poštovane kolege, dragi sugrađani, prvo bih želeo da vam čestitam Novu godinu i božićne praznike, iako sam to učinio unapred, pred kraj prošle godine. Nažalost, već toliko dugo se nismo videli, a da je sreće, ova skupština bi trebalo da zaseda i češće, a pogotovo pod pritiskom koji trpi vladajuća koalicija kada je reč o neusvojenim predlozima zakona, a mi smo dočekali 12. januar. To nije ono zbog čega sam se javio. Javio sam se iz drugih razloga. Pred samu Novu godinu odštampan je i deljen javno jedan kalendar koji ima u sebi mapu koja izgleda ovako (pokazuje). To je mapa – Vojvodina republika, koja zahvata u sebi i nešto što ne pripada sadašnjim administrativnim granicama AP Vojvodina. Oni koji su štampali ovu mapu predstavili su je kao ideju Vojvodine republike. Dakle radi se o protivustavnom aktu, za koji pretpostavljam da treba da nadležni državni organi reaguju, da otkriju počinioca, iako se ovde počinilac legitimisao kao Liga socijaldemokrata Vojvodine, ali valjda bi trebalo policija i tužilaštvo u ovoj državi nešto da rade s tim u vezi, i da javno pozivanje na rušenje ustavnog poretka bude sankcionisano. To je zapravo ono što je moje pitanje i hoću da znam, vrlo brzo želim odgovor na to pitanje, ako može u toku dana, šta su državni organi ovim povodom uradili? Međutim, politička pozadina ovoga je, po meni, veoma jasna. Dakle, u praskozorje posla usvajanja novog statuta, protivustavnog statuta AP Vojvodina, glavni nosioci tog posla, a to je pre svega DS, morali su da pripreme javnost na neki način, pa je u tu svrhu ovo štampano, to je moje tumačenje, pošto je DS naručilac ovog posla, ona očigledno je tražila izvršioca i lako ga je naša u Ligi socijaldemokrata Vojvodine, da bi stvorila efekat kod građana. Građani bi rekli sledeće: pa, dobro, ako se neka mala stranka koja je slučajno sastavni deo vladajuće koalicije, ne bi cenzus prešla da je nisu uzeli pod svoje, napravila kalendar Vojvodine ili sliku Vojvodina republika, onda dragi građani i sugrađani treba da budete srećni sa protivustavnim statutom Vojvodine, jer eto vidite, mi smo neko srednje rešenje koje će jednostavno zaštititi građane Srbije od ideje Vojvodina republika. To je prava politička pozadina ove mape koju su građani Srbije imali nažalost prilike da vide. Želim odgovor na moje pitanje koje sam postavio: šta su državni organi Srbije uradili da otkriju počinioce ovog dela i kakve su mere preduzeli? Želim odgovor na to pitanje danas.
Gospođica Nataša Jovanović, izvolite.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nažalost, posle završenog rada 30. decembra, gospođo Đukić-Dejanović, nastavljeno je van ove institucije da se narušava ugled Narodne skupštine. Javljam po čl. 104, 225. i 226, zbog činjenice da je u vreme i u očekivanju najradosnijeg pravoslavnog praznika, rođenja Gospoda Isusa Hrista, nastavljena orkestrirana, najgnusnija i najgora moguća kampanja protiv SRS i našeg u Hagu šest godina zatočenog predsednika prof. dr Vojislava Šešelja. Gospođo Đukić-Dejanović, mi srpski radikalismo izabrani na listi SRS-dr Vojislav Šešelj. Dr Vojislav Šešelj je bio prvi kandidat i nosilac naše liste i molim vas, zbog njegovog ugleda, zbog dostojanstva svih građana Srbije koji podržavaju njegovu patriotsku i herojsku borbu i zbog poslanika srpskih radikala, zbog ugleda ove institucije najviše zakonodavne vlasti, da vam pročitam šta je predsednik naše stranke morao i o čemu je morao da govori 8. januara, drugog dana Božića, kada je nastavljen njegov proces koji ulazi u završnicu pred sudijama Haškog tribunala. Dr Vojislav Šešelj, predsednik naše stranke, rekao je: "Protiv mene se u srpskim medijima već duže vreme vodi orkestrirana kampanja sa veoma ozbiljnim optužbama, sa optužbama koje neprekidno ponavljaju, ne samo Tomislava Nikolića i Aleksandra Vučića, nego još od nekih ljudi da sam odavde iz Haga naručio ubistvo Tomislava Nikolića i da je on to ubistvo već dva puta izbegao. Zahtevam da vi naložite Sekretarijatu Tribunala da pregleda sve moje telefonske razgovore, tragove da sam bilo kakvo aluzijom nekome nalagao da nešto slično učini. U ta četiri meseca mene je posećivala ovde u Hagu samo moja supruga. Vi dobro znate da je Sekretarijat po pitanju mojih poseta najrigoroznije. Mene može da poseti moja supruga, sestra, moji sinovi, snaja, unuci i mogli su nekada pravni savetnici, a sada je i to dovedeno u pitanje. Nijedan bliži i dalji rođak, nijedan prijatelj i poznanik mene ne može da poseti. Smatram ", kaže dr Šešelj, "da ovo nije slučajno plasirano da naručujem nečije ubistvo, jer stvarase slika o čoveku koji je na tako nešto spreman... Podsećam vas da se paralelno s tim ovde sprema proces zbog nepoštovanja suda, zbog navodnog pritiska na svedoke optužbe, ucenjivanja itd. Drugo, najnovija, jedna teška kleveta, ovde nemam mogućnosti da istupam u javnosti, nemam mogućnosti da dam izjave novinarima, a tvrdi se u srpskim medijima, i to potiče iz istog kruga lica, dakle Nikolića i Vučića, da je SRS u nagodbi sa režimom da bi se omogućilo izglasavanje budžeta dobila dva milionaevra, da sam ja u tome učestvovao, dakle dr Šešelj iz Haške tamnice, da sam odobrio da se taj novac primi. Molim vas, u vreme kada se vodila rasprava o budžetu... (Predsednik: Vreme.) nisam više imao nikakve posete, ni supruge, ni dece, nikoga. Svi moji kontakti mogli su biti samo putem telefona prisluškivani. Aktivno sam učestvovao u pregovorima oko usvajanja budžeta (dozvolićete mi samo kratko, jer se ovo tiče svih nas), ali je reč o uslovima koje je ispostavila moja stranka na moju inicijativu, isključivo političke prirode, a ne novčane ili korupcionaške.'' (Predsednik: Molim vas privedite kraju.) Gospođo Đukić - Dejanović, završavam. "Pošto je kasnije gospodin Antoneti, kao predsednik Veća, rekao da i on, kao i svi članovi Veća, nemaju nikakva saznanja i da je očigledno u pitanju velika kleveta." Da kucanje na vrata uskoro, ove godine, dr Vojislava Šešelja, mnogima uteruje strah u kosti u političkom smislu, pa izmišljaju nekakve atake, a naravno sve iz Tadićeve kuhinje oko korupcionaštva. Oni koji su navikli, dok su bili u SRS, da primaju novac od Borisa Tadića i od tajkuna, sada izmišljaju ovakve stvari protiv čoveka, za koga je lepo gospodin Batić rekao... (Predsednik: Vreme. Molim vas, gospođice Jovanović, privedite kraju.) ...i za to vam se zahvaljujem, da će svojim povratkom u Srbiju, daće bog uskoro, biti moralni pobednik, što ste lepo zaključili gospodine Batiću. Hvala.
Dame i gospodo, malopre kada sam vas obaveštavala o tome koliko je za pojedine poslaničke grupe vremena na raspolaganju za raspravu, napravila sam jedan previd. Naime, nisam vas obavestila da gospodin dr Vladan Batić, narodni poslanik Demohrišćanske stranke, ima na raspolaganju pet minuta i ja vam se izvinjavam. Gospođa Elena Božić-Talijan ima reč, po Poslovniku, takođe, izvolite, a zatim gospodin Nenad Čanak.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi 225. i 226. SRS neće preći preko bestidnih laži i izmišljotina koje svakodnevno protiv SRS i prof. dr Vojislava Šešelja plasiraju Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić. Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić, kao saučesnici Haškog tužilaštva, vode kampanju koja je direktno usmerena pre svega protiv Vojislava Šešelja. Čitava kampanja, sa morbidnim izmišljotinama, čiji je kreator Aleksandar Vučić, započela je još krajem oktobra. Plasirane su laži da je Vojislav Šešelj navodno naložio likvidaciju Nikolića i Vučića. Tada je Vučić spektakularno objavio da ubistvom Nikoliću preti izvesni Niko Gajić iz Hrtkovaca i to navodno po nalogu Vojislava Šešelja. Ispostavilo se da čovek pod tim imenom u Hrtkovcima uopšte i ne postoji. Zatim je Vučić izašao sa suludim optužbama da je on meta atentatora po direktivi Vojislava Šešelja, a za tog navodnog potencijalnog atentatora proglasio našeg vojvodu Vasilija Vidovića, koji je invalid, koji hoda pomoću štapa i koji je težak srčani bolesnik. Na osnovu tadašnjih Nikolićevih tvrdnji da je Šešelj nalogodavac atentata, novine su bile pune naslova poput ovih: Šešelj traži krv, Šešelj me osudio na smrt i sličnih. Vođena je nemilosrdna kampanja protiv čoveka koji nije u mogućnosti da demantuje ove skandalozne optužbe. Sada, dva i po meseca kasnije, Tomislav Nikolić iznosi potpuno suprotne tvrdnje, da Šešelj sa tim navodnim atentatom nije imao nikakve veze i objašnjava da je taj, po svemu sudeći, izmišljeni atentat, bio plod razgovora nekoliko ljudi i da to nije bila ničija direktiva. Nikolić je praktično priznao da je tada oklevetao Vojislava Šešelja i da je vodio hajku protiv nevinog čoveka nazivajući ga ubicom. Međutim,Vučić ponovo forsira Nikolića da na svaki mogući način oteža položaj Vojislava Šešelja u Tribunalu i kreće novi krug kampanje sa istovetnim izmišljotinama. Nikolić opet optužuje Vojislava Šešelja da je navodno nalogodavac, ali sada, kako kaže, drugog pokušaja atentata na Nikolića. Usledila je ista hajka na Vojislava Šešelja i na SRS, i ponovo isti naslovi u novinama kao i pre dva i po meseca. Čitava ova priča liči na lakrdiju, posebno kada Nikolić za jednu od ključnih figura u pripremi navodnog atentata na njega proglasi Dragana Todorovića, potpredsednika stranke i šefa poslaničke grupe. Pretpostavljam da je svakom normalnom teško da isprati fabulu ove neverovatne priče, ali ni tu nije kraj, jer Nikolić i Vučić sada plasiraju nove informacije, prema kojima ''svi žele da se reše Tomislava Nikolića, i tajkuni, i radikali, i male stranke koje su sada na vlasti.'' Sada vidite koliko je Tomislav Nikolić važna i značajna figura na političkoj sceni. Pošto Tomislav Nikolić izjavljuje da podatke koji su u vezi sa tim navodnim atentatima na njega, kao i da je policija krajem septembra sprečila taj navodni atentat, SRS zahteva da MUP i BIA hitno dostave informacije da li imaju bilo kakvih saznanja o navodnom atentatu na Tomislava Nikolića, kao i da li su SRS i Vojislav Šešelj na bilo koji način umešani u planiranje ovog navodnog atentata?
Gospodin Nenad Čanak, a zatim gospodin Tomislav Nikolić, kao šef poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Aligrudić je pokazao kalendar LSV za ovu godinu. Zaista sam zahvalan gospodinu Aligrudiću što nam je pomogao da do šire javnosti dopre prava istina o ovom kalendaru i o jednoj zaista impresivnoj količini neznanja koju je demonstrirao gospodin Aligrudić. Prostori o kojima on govori, koji zahtevaju okolinu Vojvodine su prostori Vojvodstva Srpskog i timočkog Banata iz 1848. godine. Gospodine Aligrudiću, bilo bi dobro da se upoznate bolje sa srpskom istorijom, pa biste onda znali šta to zaista predstavlja. Što se tiče Šapca, kojeg ste spomenuli, ovo je mapa... niste spomenuli Šabac? (Ne.) Izvinjavam se, ali spominjanje Šapca u vezi sa ovom mapom je potpuno zlonamerno iz jednostavnog razloga, što se on samo nalazi zapisanna ovoj teritoriji, dok je sam grad obeležen izvan teritorije Vojvodine, gde mu je i mesto. Dakle, kada pogledamo pažljivije vidimo šta se dogodilo. Dogodilo se to da je ovaj kalendar, koji je prvi put štampan pre tačno 10 godina, 1999. godine, u istom ovakvom obliku, sada počeo da izaziva interesovanje. Koji je razlog za to? Razlog je vrlo jednostavan - nema gasa, pojavila se kriza za koju je sada potrebno pronaći nove neprijatelje. Podsetiću vas, gospodine Aligrudiću, da pogledate ovo mesto ovde, to mesto se zove Banatski Dvor. To je mesto gde se nalazi podzemno skladište gasa koje je prazno, zahvaljujući dr Vojislavu Koštunici i njegovoj zločinačkoj vladi koju ste podržavali. To je mesto zbog koga građani ove zemlje se smrzavaju sada već danima, to je mesto koje zahvaljujući vašem delovanju, ne čini ono što bi moralo, a to je da obezbeđuje energetsku nezavisnost Srbije. Upravo zbog toga, gospodine Aligrudiću, upozoravam vas da se ipak malo bolje upoznate sa srpskom istorijom i da obratite pažnju recimo na zidove grada Beograda koji su sada oblepljeni plakatima na kojima se nalaze, jedan pored drugoga, Obilić, Karađorđe i Ratko Mladić. To vam ne smeta. Ne smeta vam zbog toga što je za vas sasvim svejedno šta će biti sa ovom zemljom, vama je važno da jurite veštice. Vama na lomaču ne dolazim.
Gospodin Tomislav Nikolić. Da vas obavestim da je sednica Odbora za ustavna pitanja u 14.00 časova u Plavom salonu i da će za poslaničku grupu Napred Srbijo ovlašćeni predstavnik biti gospođa Jorgovanka Tabaković.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahtevam odgovor od Vlade Republike Srbije zašto je Srbija upala u ovakvu energetsku krizu, zašto su strahovali svi, od deteta do penzionera, hoće li se ogrejati u vreme najvećih mrazeva, zašto jedini na Balkanu, možda i u Evropi, nismo imali ni za pola sata energetskih rezervi? Zašto Vlada ništa nije preduzela povodom toga, ko je ovlastio predsednika Srbije da pregovara o nekakvim pomoćnim količinama gasa iz Mađarske, Austrije, Nemačke, da li možda imamo Vladu ili nemamo, da li je Vlada zadužila Borisa Tadića da pregovara o gasu koji je trebalo da dobijemo i da li to znači da nemamo ministra za energetiku i nemamo predsednika Vlade? Tražim odgovor na pitanje koliko sada košta taj gas, koliki su gubici svakodnevni zbog toga što smo morali interventno da se snabdevamo kad mu vreme nije? Podnećemo danas predlog za razrešenje ministra energetike. Naravno, svako ima obrazloženje šta se dešavalo u prošlosti. Voleli bismo i to da znamo šta se u prošlosti dešavalo, ko je koliko učinio da imamo energetsku sigurnost, stabilnost, da možemo da premostimo sukobe između Ruske federacije i Ukrajine. Mislim da je to najvažnije pitanje koje danas opseda Srbiju. Mislim da je to pitanje za sednicu Narodne skupštine Republike Srbije. Postavlja se pitanje koliko dana će trajati spor, a koliko dana će da traje snabdevanje dodatnim rezervnim gasom, posebno iz Mađarske, za koju mi je čudno da je ministru energetike rekla da ni sama nema rezervi za sebe, a da je dan posle toga slavodobitno predsednik Srbije Boris Tadić obezbedio gas Srbiji, obezbedio da deca mogu da se greju, obezbedio da starački domovi mogu da se greju, krenuo u nekakvu kampanju koju možemo da prepoznamo jedino kao kampanju za predstojeće vanredne parlamentarne izbore. Mene to zaista ovih dana previše zaokuplja i previše brine. Ne zaboravite, postoji Ustav Srbije, postoje ustavne nadležnosti. Ako sve može da radi Boris Tadić, hajde da uštedimo novac, da raspustimo Vladu Republike Srbije, uvedite diktaturu, uvedite vlast jednog čoveka, ali da se zna da je onda i odgovoran kad se nešto desi, a ne da je samo zaslužan kad se nešto u Srbiji, makar na pet dana, povoljno desi. Zahtevam odgovor od Vlade Republike Srbije, a mislim da bi to trebalo i predsednika Narodne skupštine da interesuje, pa da interveniše da taj odgovor stigne što pre. (Tokom ovog govora poslanici SRS lupaju o klupe.)
Iako nije sednica posvećena poslaničkim pitanjima, ovo praktično pitanje će biti prosleđeno Vladi. Izvolite, gospodine Aligrudiću, ima reč.
Gospodine Čanak, kada apostrofirate nečije navodno neznanje, valjalo bi da se prvo vi malo znanjem naoružate. Kada je reč o ovoj mapi na kalendaru, da ne pokazujem ponovo i ne pravim bespotrebnu reklamu, pošto vidim da vas to pali, onda od toga moram da odustanem, morate znati prvo da nikakva Vojvodina republika nije bila nikada nikakva istorijska kategorija. Nađite mi gde je to ikada bilo zabeleženo, pa da vidimo. Možete doći kod nas na kafu ako hoćete, u poslanički klub DSS-a, i videćete na zidu okačenu mapu Kneževine Srbije iz 19. veka. Tamo je sve lepo legitimisano, da je to Kneževina Srbija u granicama koje je imala određene godine u 19. veku i piše šta i šta predstavlja. Ovo što ste vi nama pokazali kao istorijska kategorija ne postoji. Drugo, kao istorijska kategorija u vreme komunizma nije postojao ni grad Zrenjanin. Treće, niko nije pominjao nikakve oblasti, niti Šabac, u mom izlaganju, nego ste se vi to nabiflali unapred, pretpostavljajući šta ću da kažem. Drugim rečima, vi niste ni slušali šta sam govorio. Vi meni uopšte niste ni bili interesantni kada sam se obratio u svom izlaganju. Meni je bila interesantna DS, zato što je kod ovakvih stvari ona naručilac posla, da stvori jedan drugi utisak u javnosti, da postoje oni, kao što bez svake sumnje i postoje, koji bi želeli rušenje ustavnog poretka, a da onda oni kažu - vidite, mi smo za nešto malo manje rušenje ustavnog poretka. To je bila ideja i o tome sam govorio. Inače, vi kao veštica mi uopšte niste mnogo zanimljivi za lov, tako da zaboravite to uopšte, to me ne zanima. Što se tiče druge stvari koju ste pomenuli, u stvari, najviše sam zbog toga izašao, a ne zbog ove mape i ovoga što ste vi rekli, to sve nema veze što ste izgovorili, to je ovo pitanje jednog mesta koje ste pomenuli na toj mapi, a to je Banatski Dvor. Vi ste tu izgovorili gomilu svačega što nema veze sa realnošću, jer ako već govorimo o Banatskom Dvoru i tom skladištu koje je nekada bilo izvorište gasa, a sada je skladište i to bi moglo da bude jedno dobro skladište, kao što i jeste, aktiviranje tog skladišta i projekat aktiviranja tog skladišta započeto je za vreme prve vlade Vojislava Koštunice i pre nas to niko nije uradio. Za vreme Vlade SPS-a 90-ih godina se iz tog skladišta crplo gasa više nego što je moglo, jer ako znate nešto o tome, nešto sam saznao, u tim skladištima mora da postoji tzv. jastučni gas, to je minimum gasa koji stoji ispod. Ako se pođe ispod tog minimuma, ne može se više crpeti. Nekadašnji socijalisti, to valjda nisu ovi s kojima ste vi sad u Vladi, nemam pojma, oni su iscrpli to ispod minimuma i upropastili su skladište. Od gospodina Naumova je krenula ideja reaktiviranja tog skladišta. To je ono što se od tada radi do danas i radi se s novcem i tehničkim mogućnostima koje ova država može da izdrži, tempom koji je moguć. Za vreme Aleksandra Popovića je krenulo punjenje tog skladišta prvi put u novijoj istoriji. Tako da vi optužujete Vladu i ljude kojima je zapravo prvima palo na pamet da to aktiviraju i da počnu nešto na tome da rade. Toliko o tome.
Reč ima gospodin Slobodan Maraš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, ovde je otvoreno jedno pitanje onih za koje sam smatrao da najmanje imaju prava da otvore takvo jedno pitanje, a to je pitanje - ko je kriv zašto nije bilo gasa? Dolazim iz Novog Sada, iz Vojvodine, ovde ima još poslanika koji su iz Novog Sada i Vojvodine i moram da vam kažem da smo božićno veče i naredne dane dočekali u hladnim i ledenim stanovima i kućama. Neko je za to kriv, a ja ću da vam kažem, gospodine Nikoliću, ko je za to kriv. Krivi su oni kojima ste vi poklonili NIS, kojima ste poklonili Banatski Dvor. Iako je ova država od 1996. godine, tu su ljudi iz G 17 čiji je ministar to isto spominjao i tu je ministarka Kalanović, iako je Srbija 1996. godine potpisala sa tom istom Rusijom sporazum energetski, dinar nisu uložili od 1996. godine i neće nikad uložiti u ovu državu. Kako su mogli Hrvatima da daju 20% gasa, a Srbiji, svojoj braći, nisu dali ništa, iako ste im poklonili 51%? Moram da vam kažem da je u Novom Sadu od 1. januara 30% skuplje grejanje. To je izjavio gradonačelnik Novog Sada, gospodin Pavličić. Samo me interesuje da li će u februaru stići računi uvećani za 30% građanima Novog Sada i građanima Vojvodine koji plaćaju taj gas na takav način? Grejanje je smanjeno, cena je podignuta. Verujte, neće građani plaćati taj gas iz prostog razloga što ste ih naterali da se smrzavaju, što ste izazvali veliku štetu. Moram ovde i zbog gospodina Aligrudića samo jednu stvar da pročitam. To je izjava Saše Ilića, direktora "Srbijagasa", 25. maja 2008. godine, intervju koji je dao "Politici", u kome kaže da punjenje našeg podzemnog skladišta gasa započeto je upravo ovih dana. Dnevno se utiskuje 750 hiljada kubika. Očekuje se da od narednog meseca te količine budu još veće, oko milion kubika dnevno. Imaćemo oko skoro 30 miliona kubika gasa u Banatskom Dvoru. Dalje, kaže da je tačno da treba još para uložiti u Banatski Dvor. Treba 25 miliona dolara za neke kompresore, a da je Vlada, pazite, 25. maj, obećala pomoć, da će pomoći da se postavi taj jastučni gas. Svi se sećaju da je ministar Aleksandar Popović nudio ostavku ukoliko se ne završi Banatski Dvor. Onda dolazimo do jedne paradoksalne situacije. Predsednik Srbije, Boris Tadić, kaže i optužuje Vladu Vojislava Koštunice da je proćerdala novac od privatizacije "Telekoma" i nije tada uložila pare u Banatski Dvor. Moram da podsetim i predsednika Tadića da je on bio u toj vladi Vojislava Koštunice, da je imao većinu ministara. Do 2008. godine je gospodin Tadić bio sa Koštunicom u Vladi. Gospodin Tadić je kohabitirao sa Koštunicom od 2004/2005. godine, ista Vlada, iste partije su bile u Vladi, i G 17 i SPO. Mislim da postoji jedan veliki problem, ovde niko ne postavlja pitanje odgovornosti. Odgovorni su oni koji poklanjaju državnu imovinu, a ne dobijaju ništa za to, oni koji su pokazali da je Srbija Rusiji deveta rupa na svirali, kako je to voleo da govori predsednik jedne vlade. Nažalost, mislim da će se ovakve situacije ponavljati, a ova priča oko gasa naravno da se neće završiti na ovome. Još jednom kažem, budu li stigli građanima za 30% uvećani računi za gas, za grejanje, budite ubeđeni da ih građani neće plaćati.
Reč ima narodni poslanik Željko Tomić, a zatim Dušan Bajatović.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, poštovane kolege, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 104. našeg poslovnika koji priča o dostojanstvu Skupštine, koje je po meni gospodin Nenad Čanak prekršio. Prekršio je samim tim što je rekao da je gospodin Aligrudić nešto rekao što nije, tako da stavljanje Šapca u kontekst vaše priče, a izmišljena priča, svi smo bili svedoci toga, jeste jedno bacanje magle, odnosno prašine u oči. Nije tu bitno pitanje ni Šapca, da se sada vratim na neku Dunavsku banovinu, pa na Baranju, šta su bili delovi Vojvodine, šta nisu. Ne radi se o tome. Radi se o tome da je krajem 70-ih i početkom 80-ih godina prošlog veka na parolu - Kosovo republika uzdrhtalo 22 miliona tadašnjih Jugoslovena, a na ovu parolu na vašem kalendaru - Vojvodina republika, oko sedam miliona građana ove države se grohotom smeje. O tome se radi. Vaša parola "Vojvodina republika" je bitna, a ne nekakav Šabac i ne znam šta. Šta ste time hteli da kažete, to je ono što mi vas pitamo - šta je to "Vojvodina republika"? Možda ste vi i davali odgovore u poslednjih par godina i u poslednjih par nedelja, kada ste rekli da vam ne treba statut, nego vam treba ustav. Kada ste rekli da nakon raspada Jugoslavije, samo je pitanje Vojvodine ostalo nerešeno. To znači da je pitanje Kosova rešeno, znači da je po vama Jugoslavija imala osam konstitutivnih jedinica, sa pravom na samoopredeljenje? Da li to znači? Kada ste govorili da Vojvodina ima pet komšija, suseda, da li su to Mađarska, Rumunija, Hrvatska, Bosna i ko još? Koga stavljate još u isti koš - Srbiju? Znači za Vojvodinu je isto i Srbija i Hrvatska i Rumunija i Bosna i Mađarska - to je za vas. To su te vaše intencije i tendencije, pa ste jednom rekli da Vojvodina treba da sarađuje sa Hrvatskom u okviru međuregionalne saradnje, ne sa određenom Slavonskom županijom, nego sa državom Hrvatskom - a govorite o međuregionalnoj saradnji. Vi niste problem, već ste vi običan probni balon DS, glavne stranke u vladajućoj koaliciji i to je problem. To je problem DS, kada svoju stranku pravi kao preduzeće, pa da li je to AD, pa DOO, a Pajtić će sada da napravi OUR i, služeći se vama kao probnim balonom da vidi dokle daleko može da ode, napraviće nekakav statut koji ćete ovde da izglasate, bez da je i jedan jedin član DS van Vojvodine ikada reč rekao o statutu Vojvodine. (Predsednik: Vreme.) O tome se radi. Samo ne znam dokle mislite da će to tako da traje i da li ovo građani ne prepoznaju, ovu igrariju? Ono što najoštrije treba osuditi nije toliko Nenad Čanak, nego ponašanje DS koja je podeljena u dva tabora - Vojvođanska demokratska stranka i Demokratska stranka ovde u Beogradu. Hvala.
Gospodin Dušan Bajatović, narodni poslanik.
Poštovane kolege poslanici, želim da vas informišem o nekim stvarima. Mislim da je dobro da to ide sa ove govornice i vama kao poslanicima. Potpuno razumem potrebu da se malo i profitira i u političkom smislu u ovoj areni, ali od toga neće biti građanima pomoći u snabdevanju oko gasa. Kako sada stoje stvari? Mi smo jutros između tri i devet imali ponovo potpuni prekid isporuka gasa, što znači da mi celu ovu stvar vozimo na žiletu. Nije Tadić slagao, nego je pomogao. Isporuke se nastavljene posle devet sati i mi trenutno dobijemo svega 4,7 miliona kubnih metara gasa. Radimo na tome da dobijamo više i u ovom momentu to zadovoljava potrebe potrošača individualnih i daljinskih sistema grejanja koji ne mogu da pređu na mazut. Molio bih da poslanici ozbiljno shvate to. Mi možemo da imamo ozbiljan problem sa održavanjem i elektroenergetskog sistema i sa nekim drugim stvarima. Ono što hoću da vam kažem, kada već raspravljate o Banatskom Dvoru i o odgovornosti jeste - da li treba utvrditi odgovornost - da? Projekat Banatski Dvor postoji od 1976. godine. Dakle, možemo da optužimo i pokojnog Tita, ali nam to neće previše pomoći. Jeste istina da u ovom momentu postoji 130 miliona kubnih metara gasa. Tačno je gospodo da su ministri iz DSS pokušali da u saradnji, preko Srbijagasa, utisnu neke količine, ali šta nam to vredi. To vam je kao rezervoar bez pumpe. Nema adekvatnog tehničkog postrojenja. Znači, kompletno tehničko postrojenje koje omogućuje utiskivanje tri miliona kubnihmetara dole i vađenje pet miliona, sa cevovodom, čija izrada je u toku, dakle gasovodom, košta 20 miliona evra, odnosno 21.800.000 evra - tu treba tražiti odgovornost. Da li je istina da Srbija sve ovo vreme nije imala 21.800.000 evra? Tvrdim da je imala. Sve ostalo može biti naše nadgornjavanje - da li smo mogli, kad smo mogli. Znači, prva opomena su bile sankcije koje su predugo trajale za jedno skladište. Slažem se da je to tada iscrpljeno mimo pravila vađenja gasa. Drugi žuti karton je bio kriza 2006. godine nakon koje nisu povučeni adekvatni potezi. Sve ostalo bi bila naša rasprava pred građanima, gde bismo mi hteli da opravdamo postupke svoje, svojih političkih stranaka ili svojih direktora koji su u tom momentu obavljali određene dužnosti u javnim preduzećima. Apelujem na vas da ne pričamo građanima neistine u smislu da gas, bez obzira što će dolarski pojeftiniti zbog kursnih razlika i dalje će Srbija raditi sa gubitkom i dalje će potrošnja u Srbiji biti subvencionisana sa 1,5 do 2 miliona dolara dnevno. Prema tome, u ovom momentu neka vrsta socijalne odgovornosti prema građanima postoji. Ono što stvarno može da ugrozi, potrošiću još samo dve rečenice, ponovo snabdevanje gasom, kada se ova situacija završi - to će biti tekuća nelikvidnost Srbijagasa. U ovom momentu lokalne samouprave nemaju para za subvenciju u grejanju. (Predsednik: Vreme.) Izvinjavam se još samo dve rečenice. Naplata je pala ispod 50% i nama za januar mesec fali 6 miliona dinara. Toliko će faliti, a nije sve gubitak, da se plati gas. Nemojte da nam se desi, kada se ruski posmatrači rasporede, a neće biti isporuka gasa pre nego što se ruski posmatrači rasporede, kako su nam saopštili iz Gasproma - da mi obezbedimo dotok ruskog gasa i da on bude isključen zato što ga nismo platili. Mislim da u tom smislu treba podići odgovornost svih nas - privrednih subjekata i građana, i daljinskih sistema grejanja, i lokalnih samouprava, a pre svega Vlade Republike Srbije, jer mi moramo da nađemo mogućnost da te količine gasa koje imamo zaista, ljudi, i plaćamo. Nemojte da pričamo ljudima bajke da će gas biti besplatan - neće. Što se tiče diversifikacije izvora i napajanja, mi u ovom momentu imamo samo jednu cev, a to je iz Mađarske. Hoću da kažem istine radi da je 2 miliona kubnih metara zaista iz Mađarske, a 2,7 miliona zaista iz Nemačke, zato što postoje neki ljudi koji ne veruju ni u tu situaciju. (Predsednik: Vreme.) Bolje bi nam bilo da napravimo neke vanredne okolnosti i da što pre, recimo u narednih 90 dana, završimo skladište u Banatskom Dvoru, a odgovornost da izvedemo na osnovu činjenica. Izvinjavam se gospođo predsedavajući što sam prekršio vreme. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč gospodin Velimir Ilić, a zatim gospodin Zoran Nikolić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, Srbija se suočava sa velikim problemima. Videli smo da se i u novoj godini ti problemi sve više pojavljuju, umesto da se neki reše - mi ih sve više imamo iz dana u dan. Mi, naprotiv, imamo jednu neodgovornu ekipu u vladajućoj koaliciji. Evo, čulo se ovde kako je čovek diskutovao o nečemu za šta nema komentara - da neko u jednoj državi objavljuje kartu, da deli državu, da je cepa, da to uporno radi. Naravno, on je deo vladajuće koalicije i o ovom pitanju treba da pitate, da ga postavite Borisu Tadiću. To je njegova perjanica, to je njegov kadar. Nenad Čanak, šta traži ovde ne znam? Ali, tata ga je poslao ovde da bude, njemu to odgovara. Znači, ovo je pitanje za gospodu iz vladajuće koalicije - da li oni to podržavaju ili se ograđuju. Nisu se izjasnili ni posle one diskusije kada je rekao - da će praviti ustav, a ni sada se ne oglašavaju, a ni kada je objavio pasoš, i to sve sa nekom šegom. Ovu državu želimo da napravimo da bude neka cirkuzantska, ali mi to nećemo dozvoliti. Srbija ima snage da napravi jednu ozbiljnu državu, ali naravno mnogi moraju otići iz vlasti, mnoge političke partije moraju nestati, a neke se bogami moraju i zabraniti. Drugo pitanje što se gasa tiče, tačno je da je malo sredstava falilo da se završi Banatski Dvor. Tačno je da nijedna ozbiljna država ne može da koristi gas u zimskom periodu bez rezervi gasa, bez skladišta. Tačno je da je Vlada Vojislava Koštunice to uvidela, izdvojila svoja sredstva i počela da radi na projektu. Tačno je da bi projekat bio završen da 2007. godine, u drugoj polovini, predstavnici DS u Vladi Republike Srbije su tada zahtevali da se ispoštuje Ustav i da se sredstva prebace kapitalnom fondu Vojvodine, kojim je rukovodio gospodin Pajtić i njegova ekipa. Tačno je da su sve pare za odbrambene nasipe, za vodosnabdevanje, za čišćenje kanala, za putnu infrastrukturu, za završetak skladišta Banatski Dvor, prebačene gospodinu Pajtiću i kapitalnom fondu Vojvodine. I tačno je da su oni sve pare potrošili za izbornu kampanju i da ništa nisu uradili. To je istina i zato želim da ponovim ovde - samo vi dajte Pajtiću i njegovoj ekipi novac... (Predsednik: Vreme.) ... i videćete šta će vas snaći. Uzeli su sad 90% od prodaje NIS i to će završiti ko zna gde. Nijedan ozbiljan projekat nisu uradili i rešili, a silna su sredstva potrošili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Nikolić, zatim gospođa Vjerica Radeta.
Poštovani narodni poslanici, poštovano predsedništvo, dva su povoda zbog kojih se javljam. Prvi je otvorio naš šef poslaničke grupe, gospodin Miloš Aligrudić, i odgovor gospodina Čanka na ono što je šef naše poslaničke grupe izrekao. Nije lepo izaći za ovu govornicu, gospodine Čanak, nekoga optužiti da neke stvari ne poznaje, a pri tom pričati gnusne laži. Ovde ste izrekli gnusne laži. Zapitajte se zbog čega to činite. Verovatno zašto što vam savest nije čista, a objasniću vam i zašto vam savest nije čista. Naime, rekli ste da je ovo mapa srpskog vojvodstva iz 19. veka. Vi ste komunističko dete. Ovo je mapa koja je definisana Ustavom iz 1974. godine, jer Zrenjanin nije postojao u Srpskom vojvodstvu sa takvim imenom, a grubo ste obmanuli javnost kada ste rekli da je Šabac upisan, a da nije ucrtan. Pogledajte malo bolje, dozvoljavam da možda ne vidite najbolje, ali se zagledajte u tačku, videćete da je Šabac upisan u Vojvodinu. Pogledajte znak. Niste dobro pogledali. Niti ste vi veštica, niti veštac, niti bilo ko planira vas da zapali ili da vas stavi na lomaču, kako ste to rekli, mada su evropski standardi sve do 18. veka bili da se pale veštice i vešci i da ste živeli u tom vremenu, verujem da biste dosledno sprovodili te evropske standarde,a i često vam sada to pada na pamet. Drugo, niste vi ovde napisali da je ovo karta iz ne znam kojeg doba i da se ovde radi o Srpskom vojvodstvu, već ste napisali Vojvodina Republika. Vi ste u ovoj priči apsolutno nebitni. To je povezano sa brojem poslanika i brojem glasova koje vi dobijate u ovoj državi od građana Republike Srbije. Ovde je bitna pozicija DS. Vi ne želite da budete veštac i naravno da ne želite da gorite na lomači, to je sasvim razumljivo i tu vas podržavam, ali ste pristali da izigravate dvorsku ludu i dvorskog pajaca u ime DS, da plašite narod ovakvim kalendarima, da bi DS, odnosno vojvođansko krilo DS, moglo da provuče statut Vojvodine i u tome je cela igra. Ono što potvrđuje tu moju tezu jeste činjenica da DS o ovome ćuti. Nije dovoljno da predsednik kaže da je ovo glupost, ovo vama nije prvi put. Nedavno ste ovde rekli - da se vi pitate, Vojvodina ne bi imala statut, već bi imala ustav. Vi ste štampali i pasoše republike Vojvodine. Svašta ste vi uradili, uradili ste i ovo. Vreme je da se nadležni državni organi ovom stvari pozabave. Nemojte spinovati ovu temu i nemojte to prebacivati na gas, jer ta tema nema veze sa ovom, a što se tiče gasa, tu tek vi ne smete da kažete ni jednu jedinu reč, jer ste... (Predsednik: Vreme.) Vladi poručili da, ukoliko poveća cenu gasa za 60%, vi je nećete podržavati. I te kako tu Vladu podržavate, i te kako je Vlada povećala cenu gasa za 60% i vi ste u istoj situaciji kao što su i penzioneri bili kada su tvrdili da će usaglasiti penzije, a posle toga to nisu učinili. Samo još jedno pitanje, traje 15 sekundi, kada govorimo o opstrukciji parlamenta, vladajuća većina je u obavezi da stvori uslove za normalan rad u skladu sa Poslovnikom. Danas smo objedinili sedam tačaka o kojima ćemo imati zajedničku raspravu, ali ovlašćeni predstavnik, odnosno Vlada je dostavila Narodnoj skupštini da su za šest tačaka ovlašćeni predstavnici gospođa Verica Kalanović, ministar za NIP, i gospodin Oliver Dulić. Međutim, nedostaje 7. tačka, to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO, ne znamo ko je ovlašćeni predstavnik. Ako je spojena rasprava, moramo imati ovakav papir, odnosno moramo imati vaš dopis, da znamo ko je ovlašćeni predstavnik za tu tačku. Bez toga ne možemo da počnemo raspravu. Odložili ste raspravu dva sata, posle dva sata ne znate da nam saopštite ko je ovlašćeni predstavnik, ja ga ovde ne vidim. Hajde da postavimo realno i objektivno pitanje - ko vrši opstrukciju u ovom parlamentu? Očigledno ne znate da organizujete normalno zasedanje i tok sednice Narodne skupštine.
Gospodine Nikoliću, govorili ste skoro pet minuta, sa pežorativnim prizvukom u odnosu na narodnog poslanika gospodina Čanka. Što se tiče vašeg pitanja, htela bih samo da vam kažem da smo objedinili raspravu pre nepunih pola sata. Tehnički ćete dobiti papir ubrzo, u skladu sa zahtevom koji ste izneli. Dobićete i u pismenoj formi, a onda ću to i pročitati. Reč ima gospođa Vjerica Radeta. Izvolite.
Član 104. Poslovnika Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SRS su 30. decembra, poslednjeg radnog dana u prošloj godini, nakon izjave Tomislava Nikolića da su radikali uzeli dva miliona evra za izglasavanje budžeta, tražili da se o tome izjasne predsednik Republike, predsednik Vlade, potpredsednik Vlade, odnosno ministar unutrašnjih poslova i ministar finansija. Insistiramo i dalje da se svi oni izjasne o tome. Prvo i osnovno pitanje koje se ovde postavlja - da li to postoje neki fondovi u okviru državnih organa kojima se vrši korumpiranje političara, a u prilog tome je izjava koja je preneta u "Politici" posle Nove godine. Kaže - Nikolić je rekao da su socijalisti obećali, po Šešeljevom zahtevu, i dva miliona evra, a taj novac će možda biti obezbeđen iz budžeta ili će ga dati strani i domaći tajkuni, i ta koalicija Šešelj-Dačić-Tadić konačno će biti na delu. Dodao je da je Dačić bio kurir, a novac je Tadićev, odnosno državni, o kome neko mora da odluči. Krajnje je vreme da se izjasni predsednik države, Boris Tadić, koji je direktno prozvan da deli pare iz državnog budžeta za neke korupcionaške afere. Mi, srpski radikali, nismo nikada učestvovali u tome, ali predsednik države mora o tome da se izjasni. Namere Tomislava Nikolića su bile mnogo dublje od onoga što se vidi na površini, jer on od 9. septembra intenzivno radi na tome da što je moguće više pogorša položaj Vojislava Šešelja u Haškom tribunalu, pa je možda Tribunal trebalo da zaključi - sad radikali imaju dva miliona evra, što bismo plaćali odbranu Vojislava Šešelja, pošto već ne žele da mu plate odbranu, i zbog toga Vojislav Šešelj nije u mogućnosti da iznese svoju odbranu. Žan Klod Antoneti u odgovoru na pitanja koja je Nataša Jovanović pročitala, koja je Vojislav Šešelj postavio 8. januara, između ostalog je rekao - jedino što vam mogu reći je da, ako je sekretar putem nadzora telefonske linije došao do takvih informacija, on bi o tome svakako obavestio pretresno veće. Nas troje ovde koji smo prisutni, članovi Pretresnog veća, nismo ni u kojem času imali bilo kakve informacije o vašoj, eventualnoj, umešanosti u nekakav plan za ubistvo gospodina Nikolića i ostalim informacijama, odnosno o uzimanju, učestvovanju, dogovaranju vezano za izglasavanje budžeta, za neka, između ostalog, dva miliona evra. Očigledno je gospodin Antoneti... (Predsednik: Vreme.) završavam, rekao ono što mi tvrdimo od samog početka, svaki razgovor Vojislava Šešelja se sluša i sve ono što on kaže, i to je insistirao pred Pretresnim većem, u razgovoru sa bilo kim iz stranke je na uvidu sekretarijata Haškog tribunala i naravno da bi sekretarijat intervenisao. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Elena Božić-Talijan, zatim gospodin Čanak.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi 225. i 226. Nikolić i Vučić, na mizeran i sraman način, pokušavaju da pomognu Tužilaštvu u Haškom Tribunalu i da na svaki mogući način otežaju odbranu Vojislava Šešelja. Kao vrhunac hajke protiv Vojislava Šešelja i SRS, Nikolić i Vučić plasiraju nove izmišljotine. Jedna od takvih je i laž da je zahtev Vojislava Šešelja, da SRS odustane od rasprave o amandmanima, bio da stranka dobije dva miliona evra. Ovo što rade Nikolić i Vučić u psihologiji se definiše kao projekcija unutrašnjeg problema i neće njima mnogo pomoći što svoju savest pokušavaju da rasterete tako što SRS pripisuju ono što oni rade. Nikolić i Vučić su ti koji su dobili ogromne količine novca od svojih prijatelja tajkuna da bi izvršili udar na SRS i da bi formirali novu stranku. Jedna u nizu novčanih nagrada koju su dobili bila je u sledećem iznosu: Tomislav Nikolić je od Miškovića dobio tri miliona evra, Aleksandar Vučić je od Miškovića dobio milion i po evra. Poznajući Vučića znam da ga je to veoma pogodilo, što je dobio duplo manje novca od Nikolića, posebno zato što se Vučić hvalio da bez njega ne mogu da naprave novu stranku, jer kako je govorio, sam Nikolić bez Vučića ništa ne znači. Zaista je Mišković insistirao da "mali", u prevodu Vučić, mora da uđe u ovaj dogovor. Kada su dobili novac, Nikolić i Vučić su pitali da li je to za stranku, Mišković je rekao - ne, za stranku ćete posebno dobiti, ovo je za vas. Inače, sve je organizovao naš državljanin, koji radi za Ciju, Zoran Korać, koji je zadužen za koordinaciju na relaciji američki ambasador, tajkuni, Tadić, Dodik. Poznat je i po tome što je učestvovao u nabavci oružja i organizovanju 5. oktobra, kao i u brojnim mutnim privatizacijama. Kada Nikolić i Vučić kažu da je Nikolić na meti tajkuna, onda je to razumljivo. Sasvim je moguće da je Nikoliću život u opasnosti zbog njegovih bliskih kontakata sa tajkunima, jer su oni dobili ogroman novac za formiranje nove stranke i dobili su zadatak koji moraju da obave. Taj zadatak je Nikolić i obelodanio za govornicom, kada je rekao da je njegov cilj da uništi SRS i Vojislava Šešelja. Njihov problem je što taj zadatak nisu obavili, niti će ikada uspeti da ga obave. Nikoliću i Vučiću čak smeta kada Vojislav Šešelj odgovori na njihove teške klevete o dva miliona evra i o navodnim atentatima i zato je Nikolić nedavno, u restoranu "Kesten" na Bežaniji, pravio dogovor kako da se prenos suđenja pomeri na što kasniji termin, bar onda kada Šešelj pominje Nikolića i Vučića, a sve kako bi građani bili onemogućeni da prate izjave Vojislava Šešelja. (Predsednik: Vreme.) Zahtevamo da se o skandaloznim izjavama, koje su u vezi sa dva miliona evra, hitno izjasne Boris Tadić, ministar Ivica Dačić i premijer Cvetković. Hvala.
Gospodin Nenad Čanak.
Dame i gospodo narodni poslanici, da bih skratio ovu diskusiju oko ovog kalendara i svega toga, i naročito da bih odgovorio na zahteve onih koji traže da se nekako istraži moje delovanje i delovanje Lige socijaldemokrata Vojvodine i da se da odgovor na to šta nadležni organi nameravaju da preduzmu, podsetiću ovde prisutne, od kojih su mnogi bili u ovim klupama i u prošlom mandatu, da je pre godinu dana isti takav zahtev bio podnet, i to u formi poslaničkog pitanja, da je Vlada tada, čiji je predsednik bio Koštunica dr Vojislav, odgovorila na to poslaničko pitanje. Dakle, MUP je dao jasan odgovor da ne postoje elementi za bilo kakvu aktivnost toga tipa, obzirom da Liga socijaldemokrata Vojvodine nema, niti sprovodi bilo kakve separatističke aktivnosti. Drugim rečima, MUP je to službeno saopštio ovom domu pre samo godinu dana, a potpisao je odgovor na poslaničko pitanje Koštunica dr Vojislav kao predsednik Vlade u to vreme. Mislim da je MUP već dao odgovor na ove, ne bih kategorisao kakve, upite i da smo time tu tačku završili, ukoliko ne namerava neko još da magli oči građanima ove zemlje i da skreće pažnju od pravih i objektivnih problema. Problemi su ekonomske prirode, problemi su međunarodne ekonomske krize, ali su problemi i to što se niko od velikih ljudi zabrinutih za sudbinu ove države, koji sede u ovom visokom domu, nije setio da primeti izlepljene plakate po ulicama Beograda, sa Obilićem, Karađorđem i Ratkom Mladićem, gde se oni stavljaju u jedan red, koji je potpisan od strane nečega što se šifrovano zove 1389, ne znam šta bi to bilo. Sve u svemu, mislim da je to pravi problem, jer ako se stavljaju uz velikane srpske istorije, Obilića i Karađorđa, ljudi koji su optuženi za najmonstruoznije zločine, kao što je to Ratko Mladić, time se sramoti Srbija, srpski narod i ugled Srbije, koji se jedva malo vratio na noge u proteklih par godina, ponovo gura u sunovrat. Hvala lepo.
Gospodin Aleksandar Martinović, zatim gospodin Slobodan Maraš.
Dame i gospodo narodni poslanici, mene pre svega čudite vi, gospođo Đukić-Dejanović. Ovde je jedan narodni poslanik javno priznao da se zalaže za to da Vojvodina bude republika, što je direktno suprotno Ustavu Republike Srbije, prema kome je Srbija jedinstvena država, koja u svom sastavu ima dve autonomne pokrajine, Vojvodinu i Kosovo i Metohiju. Mene zaista živo zanima šta bi se desilo sa, recimo, nekim zastupnikom u Hrvatskom saboru koji bi javno rekao da se zalaže, recimo, za to da Slavonija ili Dalmaciju budu republike, ili šta bi se desilo u britanskom parlamentu da neki poslanik kaže da Severna Irska treba da bude potpuno nezavisna država. Pored vas, gospođo Đukić-Dejanović, izgleda može da prođe svaka izjava koja vređa i Ustav Srbije, ali i nacionalno dostojanstvo svakog Srbina. Više puta sam govorio da ono za šta se zalaže Nenad Čanak danas nema blage veze sa onim autonomašima koji su se u 19. veku borili za autonomiju Vojvodine. Pre svega, u 19. veku stvoreno je Srpsko vojvodstvo. Nije postojala nikakva republika Vojvodina. Oni koji se danas zalažu za Republiku Vojvodinu nikakve veze nemaju sa patrijarhom Rajačićem, sa Stevanom Šupljikcem, sa Svetozarom Miletićem, sa Jašom Tomićem. Ovi koji se danas zalažu za Republiku Vojvodinu su deca komunizma. To su potomci Boška Krunića, Živana Berisavljevića, to su potomci onih koji su pisali Ustav iz 74. godine. Nikakve veze oni nemaju sa autentičnim srpskim nacionalistima iz južne Ugarske koji su, u želji da zaštite Srbe od pokatoličavanja u okvirima jedne tuđe Habzburške monarhije, obrazovali 1848. godine Srpsko vojvodstvo, u čijem su se sastavu, gospođo Đukić-Dejanović, između ostalog nalazila i Baranja, koja je, nažalost, danas u sastavu jedne druge države. Dakle, gospođo Đukić-Dejanović, ovde se radi o tome da jedan poslanik vladajuće koalicije, koji podržava Vladu Srbije, otvoreno, jasno i glasno kaže da se zalaže za federalizaciju Srbije. Naravno, vama iz vladajuće koalicije ovo se sve možda čini smešnim. Mogli smo ovih dana da čitamo po novinama kako je gospodin Nenad Čanak, čovek koji voli da uveseljava građane, da je cirkusant itd. Samo da vas podsetim, gospođo Đukić-Dejanović, tako je sve počelo i sa raspadom bivše Jugoslavije. Sećate li se napisa ljubljanske ''Mladine", sećate li se da su oni još osamdesetih godina isparcelisali Jugoslaviju na nekoliko nezavisnih država? Svi su se smejali. Pojedini slovenački političari su govorili - to su naši mangupi, to su deca koja se šale. Znate li kako se sve završilo? Ratom, izbeglicama, plavim šlemovima, vrećama sa peskom itd. Zar treba posle svih negativnih iskustava koje je doživeo srpski narod da nam se ponovo – izvinjavam se, završavam – na početku 21. veka ponavlja scenario Slovenije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine, Kosova i Metohije, samo ovoga puta na teritoriji Vojvodine? Vi iz vladajuće koalicije ste dužni da se izjasnite o ovome što priča Nenad Čanak. Nije bitan Nenad Čanak, svima je jasno da on sa svojom partijom samostalno da izađe na izbore ne bi prešao cenzus. Ali, ovde se postavlja jedno fundamentalno pitanje - da li ovo što javno govori Nenad Čanak, da li zaista tako misli Demokratska stranka, o tome se radi.
Gospodin Slobodan Maraš ima reč.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, mi smo ovde pričali o odgovornosti državnih organa zbog toga što su se i građani Srbije, a najviše građani Vojvodine i Novog Sada smrzavali za Božić i za naredne dane. Malopre ovde je direktor "Srbijagasa", gospodin Bajatović, rekao da se to radi zarad političkih poena. Moram da kažem da ovo nije utakmica, ali da je utakmica sigurno bi Vlada Srbije izgubila od građana sa nekih 10:0, pošto je pokazala da je nesposobna i pokazala da je neodgovorna. Prvo i osnovno ključno pitanje je gde su zalihe gasa koje smo imali svake godine. Gospodin Bajatović, kao direktor "Srbijagasa" bi sigurno trebalo da zna da smo prethodnih godina imali zalihe. Ne kažem da je to njegova odgovornost, jer on je došao tek krajem godine na mesto direktora "Srbijagasa". Ali, letos kada svaka normalna država sklapa ugovore sa "Gaspromom" i sa drugim zemljama, a mi smo konkretno to radili sa Mađarskom, da se obezbede zalihe gasa i da se skladište u Mađarskoj, kao što je to rađeno prethodnih godina, vi iz Vlade ste delili upravne odbore, delili ste javna preduzeća i tada niste mislili da može da se ponovi kriza iz 2006. godine. Kada sam spominjao gospodina Sašu Ilića, koji je najavio da se Banatski dvor puni, samo sam citirao čoveka. Taj gospodin Saša Ilić, koji je bio direktor "Srbijagasa" do pre Bajatovića, sada je specijalni savetnik direktora "Srbijagasa". Toliko o njegovoj stručnosti, toliko o njegovoj odgovornosti i toliko o istini koju on govori. Još sam samo nešto hteo da kažem kada je u pitanju priča ova oko gasa, kako je gospodin Bajatović napomenuo. Najviše o tome kakav ste sporazum sklopili sa ruskom federacijom je rekao prvi potpredsednik, zamenik, ministar unutrašnjih poslova i predsednik SPS Ivica Dačić, da se SPS pitao, da je SPS dogovarao, nikada ovakav sporazum ne bi bio napravljen, nikada ne bi dali 51%. Toliko o tome. Naravno, rekao je da je najveća odgovornost i da je ceo projekat bio predsednika Tadića, što smo i mi spominjali često. Na kraju, meni je žao što sve ono što smo mi govorili proteklih meseci svega dvadesetak dana nakon čuvenog potpisivanja u Moskvi, tri sporazuma, pokazuje se da je tačno. Nema reči o energetskoj stabilnosti, ovde je samo reč o energetskoj zavisnosti, građani Srbije su to sada platili, plaćaće u budućnosti. Mi samo jednu stvar tražimo, tražimo odgovornost onih koji su doveli građane u ovakvu situaciju, da se smrzavaju, da ne znaju kako će za deset dana biti u Srbiji. I sve te priče da zavisimo od toga što je neki sukob između Rusije i Ukrajine, mi pre svega zavisimo od toga, odnosno nemamo odgovornu i nemamo sposobnu Vladu i zbog toga smo u ovakvoj situaciji.
Gospodin Ivan Andrić ima reč.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, direktno smo isprovocirani javljanjem ili obraćanjem gospodina Bajatovića, koji sada opet, kao kada smo ukazivali na svetsku ekonomsku krizu, pa su dolazili razni ministri ovde da nam prete da ništa ne govorimo zato što plašimo građane Srbije, a kriza nam je dobrodošla u stvari, tako i sada skreće temu sa onog konkretnog pitanja koje mi postavljamo. Dakle, bez obzira na njegove i na izjave svih koji su umešani u pitanje gasa, koji su zamagljeni tim milionima kubika, dužinom cevovoda, gustinom u tim cevima, situacija je krajnje jednostavna. Godine 1996. potpisan je ugovor sa ruskom federacijom o gasnom sporazumu, prvi takozvani, po kome je Rusija bila obavezna da obnovi Banatski Dvor i da izgradi južni krak gasovoda negde oko Niša. Nijedna od te dve investicije nije urađena do danas. Godine 2008. opet vladajuća većina potpisuje isti sporazum sa Rusijom, ovaj put poklanjamo NIS, sa istom obavezom Rusije da izgradi taj Banatski Dvor. Dakle, neće se to desiti. Srbija će opet biti u istoj situaciji za godinu, dve ili tri. Zavisiće od toga kakvi su odnosi Rusije sa nekom trećom zemljom i onda ćemo se svi baviti time i gledati kako teku njihovi pregovori. Moje pitanje je: ko snosi iz Srbije odgovornost za to? Ko je kriv za to što građani Srbije jedini u Evropi nisu imali gas tri, četiri ili pet dana? Ko snosi odavde odgovornost za to? Je l' nije Bajatović, koji je postao direktor pre samo dve nedelje? Pa, ako nije on, ko je onda? Je l' nije ministar energetike? Ko je onda? Javio sam se pre svega želeći da postavim jedno konkretno pitanje i po čl. 225. i 226, molim vas, predsednice, da to pitanje prosledite, a to je - pod kojim uslovima je nabavljen gas iz Mađarske i Nemačke? Pod kojim uslovima? Kako će Srbija: dati novac za taj gas ili vratiti taj gas? To je prvo pitanje. Drugo pitanje - kako će Vlada nadoknaditi štetu privredi, štetu koja je nastala na osnovu toga što privreda nije mogla da radi, onaj deo privrede koji koristi gas? Da li će Vlada vratiti tu štetu i da li će građani morati da plate račune, i oni koji su individualni potrošači, ali takođe i oni koji imaju takozvano daljinsko grejanje centralno, koje nisu imali pet ili šest dana u mesecu? Da li će ti računi biti umanjeni za 10%? To su dva konkretna pitanja i takođe vas molim, gospodin Buha je uvek izlazio u susret, molim vas, predsednice, da omogućite još jednu sednicu Odbora za industriju, kako ova tema ne bi bila tema plenarne sednice nego Odbora za industriju gde joj i mesto. Hvala.
Zahvaljujem. Molim da gospodin Buha zakaže ovu sednicu. Gospođa Gordana Pop-Lazić ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, svi smo svedoci da Srbiju potresaju, pre svega, politička kriza izazvana brojnim događajima. Evo, već na početku nove godine, pre svega zbog narušavanja ustavnog poretka zemlje, pa se pitamo šta državni tužilac po tom pitanju radi i zašto ta institucija nije na visini zadatka, zašto se prelazi preko toga. Naravno, tu je ekonomska kriza i nestašica gasa. Ne slučajno, sve to odjednom, da bi jedna kriza zamaglila značaj one druge, čini mi se. Jasno je što se tiče mape koju je neko iz DSS ovde doneo, da može čitava javnost da vidi kako to Nenad Čanak vidi deo Vojvodine i kako pokušava da prekroji srpsku istoriju, jasno je da Vojvodina-republika jeste kreacija, pre svega, Zapada i jeste, ako hoćete da budete svi iskreni, uslov nad svim uslovima koje vam Zapad postavlja i kod evropskih integracija. Dakle, Kosovo je za njih već rešeno pitanje, za nas, naravno, nije, ali oni smatraju da su to pitanje završili. Aktuelizuje se Vojvodina, ali se već godinama to priprema i od 2000. godine vi znate da vam je to uslov i zato žmurite nad ovom činjenicom i ne preduzimate apsolutno ništa po pitanju deljenja ove mape građanima Srbije i stavljanja jasno do znanja i stvaranje klime da Vojvodina jednog dana ne treba da bude u sastavu Srbije. To je ono što moramo da spočitavamo svima onimakoji su od 2000. godine naovamo bili na vlasti i omogućavali Nenadu Čanku, koji je samo njihov eksponent, da se bavi ovim pitanjem i da ovo radi. Krajnje je vreme da se otvore oči i da se reaguje po tom pitanju. Drugo, jasno je da i zbog ovoga, a i zbog političke krize u zemlji, da je Srbiji potreban lider, i to kakav lider - onaj koji je moralno, pre svega, potpuno čist. A ko je to? To je onaj koga Srbija željno iščekuje, to je Vojislav Šešelj. Zbog toga takvi udari na njega, u trenutku kada se nalazi u Hagu i nema mogućnosti baš da na adekvatan način odgovori. Evo poruka i malom Vučiću, i Tomislavu Nikoliću i poruka Dačiću - molim vas, dajte sve od sebe, sačuvajte živote Vučića i Nikolića. Ne znam ko im preti, oni verovatno znaju, ali javnost Srbije mora da sazna, to sigurno nije Vojislav Šešelj.
Gospođa Elena Božić-Talijan, zatim gospođa Aleksandra Janković.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi 225. i 226. Saučesnici haškog tužilaštva Vučić i Nikolić plasiraju laž o dva miliona evra baš u trenutku kad Vojislav Šešelj sve intenzivnije zahteva od Tribunala da se pitanje finansiranja njegove odbrane reši. Ukoliko Tribunal ne omogući finansiranje njegove odbrane, Vojislav Šešelj neće biti u mogućnosti da sprovede dokazni postupak odbrane. On će moći jedino da da završnu reč. Nikolić i Vučić tendenciozno iznose laž o dva miliona evra, kako bi dali dovoljno osnova Tribunalu da odbije finansiranje odbrane Vojislava Šešelja i da se pozove na ove njihove tvrdnje da indicije da SRS sada možda ipak poseduje pare. Novac od tajkuna su uzimali i uzimaju Vučić i Nikolić. Podsetiću vas da je Nikolić obelodanio da je izvesnu sumu novca dobio od Miškovića i Beka u vreme predizborne kampanje. SRS nikada nikakav novac nije dobila od tajkuna. To su bili njihovi lični dogovori. Nikolić i Vučić ne kriju da uzimaju novac od tajkuna, oni samo ne žele da se sazna koliko uzimaju. Vučić, u intervjuuza praznični broj jednog nedeljnika, čak je iskritikovao Miškovića, jer je Nikoliću i Vučiću dao manje para nego drugima. Citiram: "Ispostavilo se da je i u onoj kampanji Mišković nama ubedljivo najmanje dao", požalio se Vučić.Vučić bi trebalo da zna da SRS nije, kako on kaže "trgovala Tominim mestom", jer se Tomislav Nikolić nije rodio u fotelji predsednika Administrativnog odbora, već to mesto pripada najvećoj opozicionoj stranci. Teško da će Nikolić i Vučić uspeti sada da odbrane tezu da su oni ozbiljan protivnik režimu, posebno sada kada su dobili toliko pohvala od predstavnika Vlade. Dakle, da citiram tu pohvalu: "da se stranka Tomislava Nikolića približila u svojim stavovima Borisu Tadiću". Dakle, predstavnici Vlade su očigledno zadovoljni podrškom koju dobijaju od Nikolića, Vučića i tzv. Napredne stranke. Poznato je da SRS uvek ima pouzdane informacije. Evo jedne informacije za Tomislava Nikolića, a i za javnost. Aleksandar Vučić planira da skloni svog političkog oca Tomislava Nikolića, koji mu od početka predstavlja pretnju, i da preuzme stranku. Vučić planira to da uradi do kraja godine. Dakle, Toma će uspeti da ostane na mestu predsednika stranke samo do kraja godine. Izmišljotine Nikolića i Vučića o navodnim atentatima i o dva miliona evra jasno ilustruju da ova dvojica postaju sve nervozniji, jer je njihov politički pad nezaustavljiv. To je razlog što se oni ponašaju potpuno dezorijentisano i histerično. SRS zahteva da se o teškoj optužbi u vezi sa dva milina evra hitno izjasne Boris Tadić, ministar Dačić, premijer Cvetković. (Predsednik: Vreme.) Kada su u pitanju sulude tvrdnje o navodnim atentatima, SRS zahteva da se MUP i BIA izjasne da li su SRS i Vojislav Šešelj na bilo koji način umešani u planiranje navodnog atentata na Tomislava Nikolića.
Gospođa Janković ima reč. Izvolite.
Prosto sam zbunjena ovakvim tokom ovakve sednice. Predsednice, vi ste počeli u odličnom tonu. Naravno, posle dugog vremena, narod je sa zebnjom u srcu, i ne samo u srcu i oko sebe, iščekivao ovu sednicu, iščekivao od nas da mu objasnimo šta se to događa. Ako ste primetili, ljudi jesu ozbiljno deprimirani, na ivici teške depresije i sa konstatacijom da nekakva nadolazeća katastrofa jeste nešto što je u pripremi. Ono što me je posebno zbunilo, kako je moguće da se neka neadekvatna ponašanja konstantno ponavljaju u ovom najvišem zakonodavnom telu. Pre svega, pozivam se na član 104. Poslovnika ove skupštine, koji podrazumeva poštovanje dostojanstva Skupštine. Znači, gospodin Čanak, žao mi je, on nikada nije u sali kada dođem na red, moraćemo nekako to da uskladimo, ali mislim da su građani Srbije imali prilike da vide kako je čovek obučen. Već nekoliko puta demonstrira da ovu skupštinu, kao nekakav najviši dom, ne poštuje, oblači se kao da je Demis Rusos, bože me oprosti, priča o nekim lomačama, vatri, kao da je čovek upravo ustao sa krkanja čvaraka, a i, naravno, sa ove govornice već treći put nekažnjeno krši Ustav. Ako je čovek imun na higijenu, s posebnim osvrtom na to da je posebno imun i na mentalnu higijenu, pošto je potpuno opsednut likom i delom dr Vojislava Koštunice, mene samo interesuje da li je njegov poslanički imunitet ekskluzivan, te dozvoljava protivustavno ponašanje. Prošlog puta je u Skupštini Srbije govorio o ustavu Vojvodine. Koliko znam, mi se nalazimo u telu i prosto smo predstavnici naroda ko je izglasao jedinstven Ustav Srbije,koji se odnosi i na severnu pokrajinu. Sada se tu naslađivao nekakvom mapom republike Vojvodine, što mu nije prvi put. Da li zaista on treba da se skine go, što bi samo po sebi bilo dovoljan kognitivni šok, pa da na grudima, recimo, prikaže istetoviranu mapu Vojvodine, pa da neko od nas ustanovi da njegovo ponašanje nije sasvim normalno, i da čovek za to snosi zakonske konsekvence ili dobije adekvatnu zdravstvenu pomoć. Tačno je ono što je rekao kolega iz DSS-a Željko Tomić, da ipak najveću odgovornost za ovakvo Čankovo ponašanje snosiDS, koja je podeljena na ovaj vojvođanski DS i beogradski DS, koji se neprekidno međusobno namiruju. Još pre Hrista, tačnije pre ovog Božića, govorila sam o smenama na RTS Vojvodina i nisam dobila odgovor. Novinari srpske nacionalnosti nisu podobni, dobijali su otkaze, navodno ne govore vojvođanskim akcentom, prigovaralo im se da govore suviše hercegovački. Sada je usledila i smena generalnog menadžera Dine Vranešević, koja je podobna zato što je to mešovito bračna, ali očigledno nije po volji gospodina Pajtića iz njoj nepoznatih razloga, ali iz razloga... (Predsednik: Vreme.) poznatog vrhu vojvođanskog DS. Ono što mene sada zanima, da li to znači da gospodin Pajtić praktično pravi promociju za predsednika republike Vojvodine, da li će ta Vojvodina imati svoj stav kao što nam Denis Čanak reče i da li to podrazumeva da će uskoro imati i svoju vojsku i policiju.
Gospođa Elena Božić-Talijan, četvrti put. Izvolite.
Čl. 225. i 226. Dame i gospodo narodni poslanici, Srbi na severu Kosova su početkom januara bili izloženi stravičnom nasilju. Jednog Srbina, Batu Đorđevića, Albanci su pretukli palicama, a vojnici Kfora su to mirno posmatrali i nisu reagovali. Na kraju je samo jedan vojnik Kfora prišao da bi konstatovao da je živ, a onda ga je patrola Kosovske policije odvezla u bolnicu. Boris Tadić i ministar za Kosovo i Metohiju su ocenili da Euleks ne štiti Srbe. Boris Tadić je članicama Saveta bezbednosti UN i generalnom sekretaru UN uputio oštar protest, u kome ih obaveštava da Euleks, Kfor i Unmik, koji inače više i ne postoji, nisu pravovremeno reagovali i sprečili napade na Srbe. Ministar Bogdanović je pozvao Euleks, Kfor i KPS da zaustave nasilje i izrazio strah da će se nasilje nad Srbima proširiti. SRS je upozoravala da priznanje Euleksa mora da odbaci svako kome je u interesu zaštita teritorijalnog integriteta. Sada vidimo da Euleks ne samo da nema nameru da zaštiti Srbe, već je njihov cilj da nasiljima i incidentima nateraju Srbe da napuste Kosovo i Metohiju. Pitanje za nadležne organe glasi: kakve mere Vlada Srbije planira da preduzme, osim ovog verbalnog protesta i oštrih izjava, da bi sprečila nasilje nad Srbima i osigurala im mir i bezbednost? Drugo, Privredna komora Albanije je najavila da će da pomogne Kosovu u blokadi uvoza robe iz Srbije na taj način što će da obezbedi dovoljno prehrambenih proizvoda za potrebe Kosova. U pitanju je očigledno mešanje u unutrašnje stvari i narušavanje ekonomskog suvereniteta Republike Srbije. Pitanje za nadležne organe glasi: zašto je izostala reakcija naše Privredne komore, Ministarstva inostranih poslova, predsednika Vlade i predsednika Republike? Treće, šta će nadležni organi da urade kada je u pitanju privatizacija društvenih preduzeća na Kosovu i Metohiji? Ovo pitanje se odnosi i na nelegalno sprovedenu privatizaciju srpskih preduzeća u prethodnom periodu i na najavljenu privatizaciju u toku ove godine. U prištinskom listu "Zeri" objavljena je izjava Dina Hasanaja, koji je predstavljen kao čelnik borda Kosovske agencije za privatizaciju. On je naglasio da je mandat Kosovske agencije za privatizaciju da privatizuje društvena preduzeća na celoj teritoriji Kosova. Hasanaj je obećao da će u toku ove godine početi sa privatizacijom društvenih preduzeća koja se nalaze u mestima naseljenim Srbima na Kosovu, a koja su do sada izbegla ovaj proces. Hasanaj je takođe najavio da će privatizacija zimskog centra Brezovica početi u ovoj godini. Poslanička grupa SRS zahteva informacije o merama koje će Vlada Srbije primeniti kada je u pitanju privatizacija srpskih društvenih preduzeća na Kosovu i Metohiji. Hvala.
Gospodin Nenad Čanak ima reč, a zatim Judita Popović, potpredsednik.
Dame i gospodo, ne bih više zaista hteo da se javljam zbog toga što se stalno suočavam sa ogromnom količinom nerazumevanja i nepoznavanja osnovnih društvenih normi, jer sada smo došli u poziciju čak da se dovodi u pitanje pravo na drugačije mišljenje. To da li mislim ili ne mislim da Vojvodina treba da ima ovakav ili onakav položaj, to je moje lično pravo i Ustavom zagarantovana sloboda. Ono što je zabranjeno, to je nasilno obaranje ustavnog poretka, a ne njegova promena demokratskim putem. Dakle, samim tim pravo na drugačije mišljenje je ono što se mora braniti, naročito kada se sa njim ne slažete i to upravo oni koji se sada pozivaju na to da je tako počelo i u Sloveniji, mogli bi da se zamisle nad svojim rečima i da se zamisle koliko štete to može da donese. Ne bih dalje da se nastavljam na ovu temu, jer je očigledno da sve moje dobronamerne sugestije se odbijaju o zid nerazumevanja i neznanja. Što se tiče gospođe poslanika koja me već drugi put za ovom govornicom apostrofira kao nekoga ko se neadekvatno oblači, to je još jedna od stvari o kojima zaista mislim da nema mesta voluntarističkim procenama da li je neko dobro obučen ili nije. Ako postoji propisani kod, onda on mora biti definisan kao uniforma, pa bi onda poslanici trebalo da se oblače u uniforme, otprilike kao školska dece. Nemam ništa protiv toga. Dok se to ne uvede, braniću svoje pravo da se oblačim kako hoću, a i gospođa ima pravo da ako hoće, a ona to dosledno radi, da se oblači kao žensko. Hvala lepo.
Reč ima gospođa Judita Popović, izvolite, a zatim gospodin Avramović, pa gospođa Janković.
Poštovana gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dosadašnja sesija u današnjem danu može da se svede na tri tačke. Jedna tačka je Vojvodina, dakle, Vojvodina je postala veoma aktuelna, pitanje Vojvodine. Druga tačka je famozni naftno-gasni aranžman, a treća tačka je sloboda mišljenja. Ukoliko krenemo od ove prve tačke, od Vojvodine, očigledno je da se približava momenat kada ćemo mi u ovoj skupštini da raspravljamo o statutu Vojvodine. Kada govorimo o naftno-gasnom sporazumu, onda možemo samo da konstatujem da je u periodu od Badnjeg dana po Gregorijanskom kalendaru, kada je taj sporazum potpisan, pa do Božića po Julijanskom kalendaru prošlo tek nekoliko dana i za tih nekoliko dana ta famozna energetska sigurnost je pala u vodu. Ta energetska sigurnost je, pre svega, pala u vodu zato što Ministarstvo za energetiku nije radilo svoj posao. Mi smo upozoravali da je 96. godine potpisan određeni energetski sporazum sa ruskom državom koji nije realizovan ni posle više od deset godina. Insistiralo se na tome da mora da se potpiše novi sporazum, insistiralo se na tome da se potpiše samo prodaja NIS-a, a da se za druga dva dela tog famoznog krovnog sporazuma jednostavno potpisuju neka druga akta koja nemaju nikakvu pravnu snagu. Upozoravali smo i na to da je za Banatski Dvor potrebna investicija od najmanje 200 miliona evra. Postavila bih pitanje Vladi, u smislu člana 225. ovog poslovnika, da odgovori šta je to Vlada mislila kada je za taj Banatski Dvor potpisala samo memorandum? Da li je Vlada mislila da će, uprkos tome što nema čvrstog ugovora, jedna strana država da se pridržava nekih obaveza u vezi tog Banatskog Dvora i uloži 200 miliona evra? Ili je Vlada eventualno mislila da će sama da uloži taj novac, a ako je mislila da će sama da uloži taj novac, gde je taj novac planiran u budžetu? To nisam primetila. Prema tome, da li je Vlada znala šta radi. Ukoliko Vlada nije znala, a to je veliki problem, ukoliko Ministarstvo za energetiku to nije znalo, ukoliko lice koje je ugovor potpisalo nije to znalo, to je jako veliki problem i to je sramota. Ukoliko su znali za sve to, a ipak su potpisali prodaju NIS-a za tu sramnu cenu, onda je to još veći problem. Prema tome, postavljam ta pitanja... (Predsednik: Vreme.) da li su znali da je potrebno da se uloži 200 miliona evra u taj Banatski Dvor, bez koga definitivno nema energetske stabilnosti i definitivno imamo veliki problem za budućnost što se gasa tiče.
Reč ima gospodin Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa članovima 225. i 226. Pre nego što bih postavio pitanje želim da pročitam jedno saopštenje za javnost koje je pustio Tanjug. Radi se o humanitarnoj organizaciji "Srbi van Srbije", radi se o donaciji Srba iz Rumunije Srbima iz opštine Štrpce. Obaveštenje Tanjuga glasi ovako: Humanitarna pomoć za decu u Štrpcu na KiM, koju je obezbedio Savez Srba u Rumuniji, biće uručena predstavnicima te opštine u ponedeljak, 12. januara, u Ministarstvu za dijasporu, najavljeno je iz tog Ministarstva. Predstavnicima opštine Štrpce, jedne od najmnogobrojnijih srpskih sredina na KiM, biće uručeno 1.500 evra, 56 novogodišnjih paketića, rečeno je Tanjugu u Ministarstvu za dijasporu. U Ministarstvu će tim povodom biti održana konferencija za novinare, na kojoj će biti predsednik Saveza Srba u Rumuniji Slavomir Gvozdenović i predstavnici opštine Štrpci, kao i državni sekretar Ministarstva za dijasporu i KiM Miodrag Jakšić i Oliver Ivanović. Moje pitanje glasi - ko je kao predstavnik ispred opštine Štrpce bio danas na toj konferenciji za štampu. Kada smo mi pozvali Ministarstvo za dijasporu, dobili smo informaciju da se radi o Predragu Grbiću. Kada smo proverili ko je Predrag Grbić, ispostavilo se da je to bivši direktor nekog obdaništa u opštini Štrpce i da se radi o kadru SPO, koji je preko odborničke liste DS danas u toj opštini opozicioni odbornik. Dakle, postavljam pitanje ministru Srđanu Srećkoviću, po kom osnovu je pozvao opozicionog odbornika, svog partijskog kolegu, da predstavlja opštinu Štrpce, koji je bio i direktor u šiptarskoj vladi, to jest u prošlom mandatu kada je Stanko Jakovljević, član DS, vodio tu opštinu i dan-danas se vodi kao predstavnik Unmikov u toj opštini. Po kom osnovu se stiču besplatni i jeftini politički poeni na muci građana Kosova i Metohije kada su barem u pitanju podele i donacije ove male vrednosti Srba van Srbije? Zbog čega se zloupotrebljava ministrov položaj, zbog čega ministar zloupotrebljava svoje ministarstvo i poziva ljude koji nisu legitimni predstavnici te opštine da se tako nazivaju ili da se tako predstavljaju u glavnom gradu, što direktno znači da glavni grad ne daje podršku Srbima opštine Štrpci, koji su nazvani kao paralelne strukture. Zato tražim odgovor od ministra: koje su kriterijume primenjivali, zbog čega su pozvali nekoga ko nije predstavnik jedne opštine da to bude i koji su razlozi za to?
Reč ima gospođa Janković. Izvolite.
Izlaganje gospodina Čanka me je definitivno još više zabrinulo, jer je vrlo ozbiljna situacija u kojoj jedan čovek ima doživljaj da govori bisere, a da ga niko drugi ne razume. Ako on govori bisere i u pravu je, a sedam miliona Srba misli nešto drukčije, onda je stvarno pitanje statističke verovatnoće o čemu se tu radi. Moguće je da je sve što govori fantastična i napredna ideja, ali obično u praksi se to doživljava kao predrasuda, kao precenjena ideja, kao iluzija ili neka vrsta poremećenog testiranja realnosti. Naravno, zalažem se za slobodu izražavanja, oblačenja i ne smeta mi da neko nosi čirokanu na glavi ili havajku, potpuno je svejedno, gospodin čak izgleda simpatično u ovoj košuljici, kao da se greje na Severini i na ono njeno "gas, gas", ali u Skupštini definitivno postoji protokol o oblačenju. Nijedan građanin ne može u Skupštinu da uđe obučen kao što je obučen gospodin Čanak. Prema tome, ako jesmo nekakvi narodni predstavnici, onda se od nas zahteva da prednjačimo i da budemo model kako se ponaša, za one građane koje negde predstavljamo i da ih time ispoštujemo. Takođe, svako ima pravo na iznošenje javnog mišljenja, ali javno mišljenje jednog poslanika ipak nema težinu slobodnog sastava nekog srednjoškolca. Gospodin Čanak je davno osudio i Radovana Karadžića, i Ratka Mladića na osnovu, po njemu, utvrđene komandne odgovornosti za nekakve zločine. Da ne spominjemo to da je Miloševića hteo da spaljuje, on ima te fiksacije sa spaljivanjem i vešanjem. Kako god bilo, ono što on tvrdi jeste da je tu postojala komandna odgovornost, a ono što mene interesuje je da li se radi o mehanizmu projekcije, da li bi gospodin Čanak malo razmislio o tome kakvu odgovornost ima njegova javno izgovorena reč.
Da li predstavnik predlagača, magistar Verica Kalanović, gospođa ministar za NIP želi reč? (Da.)
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set zakona čija će primena uticati na sprovođenje Zakona o budžetu za 2009. godinu. Zbog toga je ovaj set zakona, zajedno sa Zakonom o budžetu, podnet u decembru 2008. godine. Ministar finansija, gospođa Diana Dragutinović je, obrazlažući budžet, obrazložila i suštinu svake od izmene i dopuna ovih zakona. Zbog toga u uvodnom izlaganju neću govoriti o tome šta su osnovni ciljevi izmene i dopuna ovih zakona, ali smatram da je neophodno da ukažem na to šta je novo u predlogu ovih zakona. Najpre, u Predlogu zakona o dopunama zakona o carinskoj tarifi menja se vreme stupanja na snagu. U članu 6. Predloga zakona definiše se da zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku, umesto prethodnog 1. januara 2009. godine. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama zakona o porezu na imovinu dato je detaljno obrazloženje za retroaktivnost u primeni zakona od 01.01.2009. godine na nepokretnosti. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama zakona o akcizama predložene su tri izmene. Najpre na promenu visine akcize na motorni benzin sa 40,5 na 42 dinara po litru, zatim na visinu akcize za cigare i cigarilose sa prethodnih 10% od maloprodajne cene na 14,5 dinara po komadu i vraćena je akciza na kafu iz prethodnog perioda. Znači, predlog da se poveća akciza na kafu je stavljen van snage. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama predviđa ukidanje takse na izdavanje pasoša sa predloženih 1.000 dinara. Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja od poreza na dohodak građana određenih vrsta prihoda takođe da je obrazloženje na retroaktivnost u primeni za 2008. i 2009. godinu. Predlog zakona o izmeni i dopuni zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju utvrđuje osnov za isplatu penzija za 2008. i 2009. godinu kako je bilo u prethodnom periodu, uzimajući prosek primanja u godini u kojoj osiguranik je stekao pravo za penziju za radnike u MUP. Želim da napomenem da ovaj zakon, ove izmene i dopune Zakona važe za period od 1. 1. 2008. do 31. 12. 2009. godine, a da će u 2009. godini ovoj skupštini biti podnet zakon na usvajanje koji će detaljnije da uredi ovu materiju. Hvala vam.
Narodna poslanica Nataša Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, javljam se po Poslovniku, članovi 225. i 226. Zaista sam impresionirana ovako iscrpnim izlaganjem gospođe ministra. Kad ste već tako raspoloženi, gospođo ministar, sa svim tim informacijama, od vas tražim informaciju, ako niste sada u prilici, daćete mi je u pisanoj formi, od premijera Cvetkovića, vezano za današnje dešavanje u fabrici automobila u Kragujevcu, odnosno novoformiranoj fabrici "Fijat automobili" i početku testiranja kragujevačkih radnika, dakle, onih podobnih i nepodobnih, koji će naći uhlebljenje u novoformiranoj fabrici, za koju još ne znamo, s obzirom da nam nisu kao narodnim poslanicima i čitavoj javnosti poznati svi detalji ugovora, kako će ona da funkcioniše i da li će država, to je moje konkretno pitanje, da se nađe u ulozi poslodavca ili strateškog partnera. Nama je uoči kampanje, nama Kragujevčanima i građanima Srbije, to predstavljeno kao projekat strateškog partnerstva sa italijanskim "Fijatom", koji se sada povodom svetske ekonomske krize i recesije u oblasti automobilske industrije našao u izuzetno teškoj situaciji. Kao što ste mogli da vidite, poštovane kolege narodni poslanici, mnogo veće kompanije koje imaju rašireno tržište, obezbeđeno i sve pogone širom planete, poput japanske "Tojote", kao i oni iz grupe "Dženeralmotors", a da ne govorimo o "Folskvagenu", i te kako su zabrinuti za svoju proizvodnju. I dalje je u toku, mislim još nekoliko dana, prinudni odmor italijanskih 48 hiljada zaposlenih u kompaniji "Fijat". Znate za izjavu Markionea, direktora kompanije, odnosno predsednika grupe "Fijat", da sam "Fijat" mora da traži svog strateškog partnera. Sada me zanima, gospođo Kalanović, na osnovu čega je izvršena podela podobnih i nepodobnih na tzv. plave i bele kragne? Možete li vi da zamislite tu ironiju? Em su ljudi isterani s posla, a sada treba da prođu neki rigorozni test, za koji se ne zna da li će i ko će ga proći, i ko će da pravi tu listu podobnih, i koji su to kriterijumi, da bar znaju i radnici, i građani Kragujevca, i članovi njihovih porodica. To - plave i bele kragne, dame i gospodo narodni poslanici, odnosi se na one koji će da rade u administraciji i na one koji će da rade u proizvodnji. Kažite, gospodine Jovanoviću. Mislila sam da nešto reagujete, verujem da vi podržavate ovo moje nastojanje da se ova još jedna od predizbornih prevara, u pravom smislu reči, raskrinka do kraja i da mi vidimo šta je pozadina tog ugovora i ko će moći da se nada boljem životu u Kragujevcu. Mislim, kako stvari stoje, da to neće moći da očekuje onih više od 10 hiljada ljudi koji su ostali bez posla. Očigledno je da će država, što je više puta ovde pominjano, a pominjao je to i gospodin Ilić i neke druge kolege iz drugih poslaničkih grupa, ne samo mi iz srpski radikali, morati da investira za svakog radnika najmanje 100 hiljada evra. Koliko smo mi to spremni da uradimo i da li je to ona mera koju će država morati u tom famoznom ugovoru, za koji ne znamo kakav je, da poštuje do kraja, kako bi se za svakog radnika obezbedilo mesto? Toliko nam je dužna Vlada Srbije da da odgovor. Očekujem i bolje bi bilo da, u skladu sa onim što stoji u ugovoru, za koji ne znamo kakvi su njegovi detalji, a naročito radnog odnosa svih tih budućih zaposlenih, da mi dostavite što je moguće pre u pisanoj formi. Hvala. Izvinite što sam prekoračila vreme.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Reč želi ministarka.
Kao predstavniku Vlade prosto mora da mi bude potpuno jasno pitanje koje postavlja gospođica Jovanović: šta je to što Vlada treba da da kao odgovor Narodnoj skupštini i narodnim poslanicima. Ako je u pitanju ugovor, molim narodne poslanike da ga pročitaju sa sajta Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj. Ako je u pitanju realizacija ugovora, videćemo da na svaka dva dinara koja bude uložio "Fijat", jedan dinar će da uloži Vlada Republike Srbije. Ako je u pitanju struktura ulaganja, ugovor takođe definiše da u strukturi ulaganja Republika Srbija ulaže u infrastrukturu, koja istovremeno podrazumeva i infrastrukturu za podizanje standarda građana, kako građana Kragujevca, tako i zaposlenih u "Zastavi", koja podrazumeva podizanje infrastrukture u oblasti saobraćajne, u oblasti energetske, telekomunikacione, komunalne infrastrukture. Ako je u pitanju testiranje radnika, kriterijumi koji su predviđeni, predviđeni su od strane agencije koju je angažovala grupa "Fijat" i koji su rađeni u skladu sa testiranjem radnika koji su inače zaposleni u "Fijatu". Molila bih da pitanje bude potpuno precizno, jer ono što je izrečeno u prethodnom obraćanju je salata koja podrazumeva strateške partnere, počev od "Fijata" do belih i plavih kragni. Ne znam šta Vlada na osnovu toga može da da kao svoj odgovor, ali sam sigurna da je ugovor o "Fijatu" potpuno definisao odgovore na moguća pitanja poslanika ove skupštine.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospođo Čomić, moram da dopunim pitanje. Dakle, sada ću ipak da se obratim premijeru Mirku Cvetkoviću, jer očigledno je da je gospođa ministar neozbiljna. Kad smo već prešli na taj uniženi nivo razgovora i pomenuli ste salatu kao dobra domaćica, onda je trebalo, a očigledno to niste, da razlučite šta je vezano za status radnika, a šta za ugovor, jer da ste me pažljivo slušali, vi biste videli da otvorenu bojazan izražavam kada je u pitanju investiranje i realizacija ugovora. Pitala sam da li se ugovorna strana država Srbija u strateškom partnerstvu dogovorila sa "Fijatom" koliki je to broj radnika, pod kojim uslovima? Sada ću, pošto smo to ostavili malopre po strani, da postavim direktno pitanje - da li i dalje Vlada Republike Srbije tvrdi da će strateško partnerstvo, odnosno ulaganje "Fijata" u "Zastavu" biti od 700 do 900 miliona evra, s obzirom na to da je kragujevačka javnost uznemirena, kao i zaposleni i predstavnici Samostalnog sindikata zbog činjenice da se sada govori i spekuliše o cifri od svega, i to jedva, 200 miliona evra, koje će "Fijat" da uloži? S tim što imamo izjavu predsednika grupe "Fijat", malopre pomenutog gospodina Markionea od pre nekoliko dana, koji je rekao da novog modela automobila u kragujevačkoj fabrici "Zastava-Fijat" neće biti i da oni čekaju i čuvaju opremu za neko bolje vreme, to je direktna izjava čelnika kompanije "Fijat", i bolju privatizaciju.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Ako ne, za reč se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Kalanović, mislim da ste nam bili dužni malo više obrazloženja. Ovako dva minuta poklonjena parlamentu, koji treba da raspravlja o sedam zakona, govore ili o nezainteresovanosti Vlade za ozbiljnu raspravu o predložnim zakonima, ili o činjenici da vi zapravo ne znate šta biste nam rekli. U svakom slučaju, i to je ono što je loše, parlament se informiše ne na osnovu dijaloga, rasprave i diskusije koju vodi sa predstavnicima Vlade, nego čitajući intervjue Vladinih ministara po dnevnoj štampi. Tako smo danas saznali ono što nismo imali prilike da čujemo u dvonedeljnoj raspravi kojoj je prisustvovala ministarka finansija. Saznali smo praktično da se razmišlja o povećanju poreza na dodatu vrednost, što nas neizostavno uvodi u raspravu o rebalansu budžeta, baca potpuno drugačije svetlo na situaciju u kojoj smo se nalazili pre svega dve nedelje i od Vlade, koja stalno apeluje na ozbiljnost i traži efikasnost ovde u parlamentu, definitivno imperativno zahteva potpuno drugačiji odnos. Mi vodimo raspravu o sedam zakona i svaki od tih sedam zakona je apsolutno u funkciji realizacije budžeta ,koji je krajem godine bio pitanje svih pitanja i problem ispred svakog problema, što mislim da je i sam parlament svojim odnosom prema raspravi, u kojoj je, na kraju, izglasan taj budžet, pokazao. Za nas iz LDP je nemoguće da prema ovim zakonima imamo drugačiji odnos nego što je to slučaj sa samim budžetom. Mali je problem u nekim od zakona, mislim da državni sekretar Ilić zna o kojim se zakonima radi, koji su davno morali stupiti na snagu, kao deo onog zakasnelog paketa Vladinih mera kojima se reaguje na svetsku finansijsku krizu, koja se provlači kao obrazloženje svakog zakona o kojem mi raspravljamo, a koja, pre dva ili tri meseca kada smo mi želeli ozbiljnu raspravu, ne sa ciljem da nekome držimo lekciju ili nekoga saplićemo, nego svesni neophodnosti dogovora - ta kriza je bila tumačena kao velika šansa za nas. Moram da kažem da za LDP nije problem i da ćemo mi podržati zakon koji je deo tog paketa o kojem se ovde glasa i kojim se praktično ukida porez na prenos apsolutnih prava na hartije od vrednosti. To ćemo uraditi, ali šta ćemo da radimo sa svim drugim kontradiktornostima? Doveli ste nas u poziciju da glasajući za zakon, o kome niste rekli nijednu reč, mi omogućimo i afirmišemo proces evropskih integracija u ovoj zemlji. Tu mislim na zakone kojima će se izmeniti carinska politika ove zemlje i koji će omogućiti privremenu primenu Prelaznog sporazuma i na takav način, makar sa naše strane, jednostrano deblokirati proces stabilizacije i pridruživanja. Zašto vi kao ministar baš nijednu reč nemate da nam kažete o jednom takvom gestu? Prvo, pre Srbije proces evropskih integracija, u ovakvoj formi u kojoj mi to radimo, prošle su mnoge druge istočnoevropske zemlje. Taj kriterijum koji mi ne uspevamo da preskočimo je kriterijum koji su preskočili svi naši susedi. Ako nam juče ministar inostranih poslova saopštava da je kandidatura za članstvo u EU prioritet ove zemlje, onda mislim da Vlada mora obezbediti kompetentnu raspravu, u trenutku u kojem mi jako puno ulažemo u svoju evropsku budućnost, jer taj prelazni sporazum ima svoju cenu. Je l' tako ,gospodine Iliću? Od 30 milijardi dinara, plus ili minus, sada zavisi u kojoj meri, ali pretpostavlja se da je 30 milijardi dinara, za koliko će biti siromašniji naš budžet, koji se inače popunjava tako što se između ostalog naplaćuju carine na robu koja će sada biti oslobođena carine? Pretpostavlja se da će to uticati na liberalizaciju našeg tržišta, da će konkurencija uticati na smanjenje cena itd, ali mislim da je jasno da je prvi efekat te odluke budžetski rashod veći za 30 milijardi. Ako mi sada nemamo snagu da objasnimo ljudima ... Dobro, da li je to smešno? Dobro, mogli smo da kažemo budžetska rupa, budžetski minus, ali na onoj strani na kojoj imate rashode, je l' tako, imate sada nedostatak od 30 milijardi? (Obraća se ministru.) Mislim da smo o tome, gospođo ministarko, morali da razgovaramo tako što biste vi počeli tu raspravu, onda vam mi pružili priliku i rekli zašto je to ipak korisno za naše društvo. Ovako kada sama Vlada ćuti, odlukama koje donosi, onda ona veću štetu nanosi evropskoj budućnosti ove zemlje od onih koji su se suprotstavljali evropskim integracijama, jer se kompromituje evropska ideja. To je naš zajednički problem. Dakle, podržaćemo jedan zakon koji je odocnio, o kome se govorilo u oktobru i novembru, a evo nas sada u polovini januara. S druge strane, podržaćemo zakon koji omogućava jednostranu primenu trgovinskog sporazuma, odnosno nastavak evropskih integracija, makar sa naše strane. Ali, kako se Vlada pripremila? Koje su to dodatne mere koje će omogućiti ovoj zemlji da ima neki benefit i neku korist od jedne takve odluke? Juče smo videli ministra, resornog ministra trgovine, koji je dao intervju prošle godine. Emitovan je sa dve nedelje zakašnjenja, što je očigledno pravilo rada same Vlade, koji nam najavljuje za kraj meseca raspravu na samoj Vladi o Zakonu o zaštiti konkurencije, a tek potom naravno, apostrofirajući neefikasnost Skupštine, dovodi zemlju do konstatacije - da će koristi od tog novog zakona biti tek kada se parlament udostoji i pokrene raspravu o nečemu takvom. Neizostavno je morao na ovoj sednici da bude taj zakon. Neizostavno, jer bez tog zakona ova mera nema nikakvog smisla. Nema ništa od slobodnog tržišta bez zakona koji tako nešto regulišu i omogućavaju. Ovako mi ćemo imati sa jedne strane minus, rupu, deficit veći za 30 milijardi, a sa druge strane niko neće moći da uđe u ovu zemlju i ako odluči da u nju uđe, makar i da zaluta, jer ne postoji efikasno zakonodavstvo koje tako nešto omogućava. Mi o tome sada treba da razgovaramo. O tome sada treba da razgovaramo, a ne 30. januara, kada se vidi da nam je ostvarenje planiranih prihoda 15, 25 ili 30%, mogućnost zaduženja na nekoj drugoj strani više nego sporna, kada počnu da kasne plate onima kojima su obećane. Mi danas nemamo problem sa zaposlenima u ovoj zemlji zbog toga što oni nemaju razumevanja za tešku finansijsku situaciju, nego zbog toga što im je vaša vlada nešto obećala pre mesec dana, kada smo mi rekli - ne radite to. Mesec dana posle toga ona je rekla - baš nas briga, jer se i tada kada se potpisivalo znalo da nema novca za realizaciju kolektivnog ugovora. A taj kolektivni ugovor je posledica izmenjenog Zakona o radu, koji je opet rezultat politikantske igre tadašnje parlamentarne većine, koja je plaćala cenu opstanka na vlasti od mesec ili dva, ne razmišljajući o posledicama svojih odluka koje mi sada ispaštamo. Ništa niste rekli o penzijama. Ključno pitanje, ništa nije rečeno o penzijama. Vladina uredba je sada pretočena u zakon. Da li sam u pravu? U jednom članu, ali je taj član u zakonu. Tih 10% povišice, u situaciji kada je evro 95 dinara, sada ima potpuno drugačiju težinu. Sada treba da razmislimo o ceni koju plaćamo za tako nešto. Dokle će ova država tolerisati greške iz prošlosti zbog toga što je to cena opstanka na vlasti? Što ne tražite drugu većinu za jednu razumnu politiku? Koja od zemalja u našem okruženju ima uspostavljene odnose plata i penzija koje uspostavlja ova vlada, uništavajući pri tom budućnost i penzionera i zaposlenih? Gde je to odnos plate - penzije na takvom nivou na kom je utvrđeno ovim zakonom, 70% prosečne plate penzija? Pošto je ovde kolektivna opsednutost Rusijom - u Rusiji je 30%. Kako ćemo onda mi da budemo konkurentni, u situaciji u kojoj su tako velika opterećenja, na tako uskom prostoru koji danas zauzima naša efikasna privreda? Dokle ćemo prelaziti preko činjenice da oni koji su ispuni puni radni staž imaju penzije koje su iznad kriterijuma koji se ovde pominju, da mi zapravo imamo problem sa činjenicom da je penzija ovde postala socijalna kategorija, pa da su ljudi koji su ostali bez posla tako što su godine provodili na privremenim odmorima, u naponu radne snage, recimo ovi o kojima je govorila potpredsednica Skupštine iz Kragujevca, u naponu radne snage su penzionisani? Sada traže da im se omogući život od te penzije, iako taj penzioni fond ima svoj maksimum. Mi smo bili za potpuno drugačiju politiku. Zbog toga ne možemo da podržimo ovaj vaš zahtev, ne zato što mislimo da penzioneri ne treba da dobiju svoje penzije, nego što mislimo da tu mora biti mnogo više reda. To praktično znači da se ne može povećavati penzija svakome, nego onima koji su najugroženiji, pošto je odavno to prestala da bude politika koja proizilazi iz činjenice da postoji spremnost čoveka da investira u svoju budućnost. To je slučaj sa penzijama, to je slučaj sa zdravstvenim osiguranjem, jer i o tom zakonu treba da raspravljamo, ali vi nijednu reč o tome, ali nam zato ovde objašnjavate kako je uobičajeno da se radnici u Kragujevcu testiraju, jer je to standard "Fijata". Šta mislite kako bi prošla vaša Vlada da se sprovede test po standardima Evropske komisije? Kako bi prošli direktori javnih preduzeća koje ste imenovali, koji nam ovde drže lekcije, da su prošli testiranja koja moraju da prođu direktori državnih kompanija EU ili "Gasproma"? Mislim da nam ta osionost neće ništa dobro doneti, a kada se suočimo sa krizom, onda više neće biti važno ko je tu iz LDP-a, ko je iz G17, a ko je nestranačka ličnost u Vladi. Pre nekoliko dana Vlada je organizovala susret i razgovor sa predstavnicima sindikata, sa predstavnicima krupnog kapitala, sa preduzetnicima, svi su se na jednom mestu našli, razgovarali dva sata i otišli. Složili su se da je kriza teška, svako je imao neki zahtev i evo nas tri ili četiri dana posle tog susreta bez ikakvih vidnih rezultata. Ako razgovaramo sada o zakonima koji treba da omoguće realizaciju budžetu kojim smo otvorili vrata krajem godine, onda prvo treba da nam odgovorite - da li je Vlada pravila rebalans budžeta ili ne? Treba da nam odgovorite - da li se u Vladi razmišlja o povećanju PDV ili ne? Ne zbog toga što mi te odgovore ne znamo kao poslanici, nego zbog toga što je ovo jedini način komunikacije sa društvom. Jer ako se sada kalkuliše sa tim da će biti eventualno povećana stopa poreza, onda se sada otvaraju vrata za kalkulacije kojima su skloni svi, i oni koji trguju, i oni koji proizvode, i oni koji rade, pa ćete već sada u glavi svakog čoveka imati tih 20%, iako možda o tome ne razmišljate. A čak i ako razmišljate, onda recite - u kom trenutku će to stupiti na snagu i pod kojim uslovima - da ljudi mogu unapred tako nešto da prihvate. Najveći problem Srbije nije u činjenici da moramo da stegnemo kaiš, nego u činjenici da je kaiš na pogrešnom mestu. Kaiš se ovim ljudima stavlja oko vrata, a ne oko pasa, i to je problem i to previše dugo traje. Nikada nije u parlamentu Srbije, u kome sam osam godina, bila kooperativnija opozicija po pitanju krupnih političkih tema. To nije zbog toga što je opozicija opčinjena kvalitetom Vlade, nego što je opozicija svesna okolnosti u kojima se zemlja nalazi. Iskoristite tu činjenicu. Kada objedinite raspravu o sedam zakona u pet sati i kada o tih sedam zakona govorite dva minuta, šta mislite kakvi će efekti biti u našem društvu koje treba da razume ono o čemu mi sada raspravljamo? Ko će da plati te penzije? Pa ljudi koji rade u ovoj zemlji. Ko će da plati te poreze i akcize koje povećavate? Ljudi koji rade u ovoj zemlji. Ne možemo da podržimo promenu taksi i akciza, zato što je ona direktno suprotna zakonu o kojem takođe raspravljamo. S jedne strane ukidamo poreze, a sa druge strane poreze povećavamo zajedno sa taksama i akcizama. Kako se zove ta politika? Mi ovde imamo dvoja vrata. Jedan porez niži, drugi porez veći. Jednu taksu ukidamo, pomenuli ste koju, za pasoše, ali zato uvodimo akcize. Koji su interesi naveli Vladu, to ste morali da nam objasnite, da odustanete od akciza na kafu? Koji su to interesi? Potrebno je da nam se nešto objasni, zbog toga što će sutra oni kojima su povećane akcize reći da su žrtve lobija koji je imao snage da zaštiti svoj interes i da sada oni plaćaju akcize i za sebe i za njih. Imaće puno pravo tako nešto da kažu, jer nam vi nikakvo obrazloženje niste dali. Kakva je razlika u vašoj politici? Šta je ono što je opravdanje, obrazloženje jednog takvog stava? Možda bi ga mi podržali, ali ako na jednoj strani ukidate porez, onda morate biti konzistentni. Nema poreza za prenos apsolutnih prava, ali zato su ovde veće akcize. Opterećenje po osnovu penzija, opterećenje od 30 milijardi zbog realizacije privremenog trgovinskog sporazuma, ali nema novog zakona o zaštiti konkurencije, koji bi omogućio stranom kapitalu da uđe ovde i reši problem monopola koji imamo i čijim bi rešenjem praktično bio relativizovan pritisak kom smo izloženi zbog jednostrano primenjenog sporazuma. To se zove odsustvo politike, a cenu za odsustvo takve politike uvek plaćaju građani. Pošto mi vodimo računa o građanima i ne pravimo razliku između građana koji su glasali za nas i građana koji su glasali za neke druge stranke, u ovom trenutku vam kažemo da nam niste ostavili prostor da vam mi pružimo podršku. Ne znam da li je to vama važno ili ne, bilo vam je važno pre dve nedelje i razmislite o tome za sedam dana, za dve nedelje ili za mesec dana. To o čemu mi sada razgovaramo, na ovakav način na koji razgovaramo, ne uverava nas, i to je manji problem sa nama, ali ne uverava ni građane, da vaša Vlada uopšte zna šta hoće i u kom pravcu želi da vodi ovu zemlju. O tome moramo zajedno da razgovaramo. Zakon koji je sveden na politikantstvo i zakon kojim vladajuća koalicija plaća cenu svog opstanka nije zakon za koji LDP može da glasa i to nema nikakve veze sa našim odnosom prema penzionerima, jer ako nema novca, nema ga, oni mogu računati na naše poštovanje i uvažavanje. Konačno, ne znamo ni za jednog penzionera koji svojoj ličnoj sreći ne pretpostavlja sreću svoje dece ili svojih unuka. Ovo što sada radi Vlada je uništavanje budućnosti ove zemlje zbog načina na koji to radi. Mi smo za potpuno drugačiju meru koja bi omogućila povećanje penzija onim penzionerima koji su najviše ugroženi, a onim penzionerima koji to nisu pruža satisfakciju kroz činjenicu da se oni, na način na koji to čini svako od nas u ovoj zemlji, žrtvuju investirajući u njenu budućnost. To su već jednom uradili, onda kada su bili radno najsposobniji, i naša je nesreća zbog činjenice da to moramo ponovo od njih da zatražimo, ali bolje tako nešto, nego da svi živimo na ruševinama sveta koji su oni stvarali, da bi ga ostavili nama u boljem stanju. Velika zamerka Vladi je zbog odsustva ministarke finansija. Ovo su par ekselans zakoni za koje je ona zadužena. Ako je lično sprečena, imamo za tako nešto razumevanja, ali onda mora za tako nešto razumevanje pokazati i sama Vlada kroz prisustvo potpredsednika zaduženog za tu oblast ili kroz prisustvo samog predsednika Vlade, jer je ovo nastavak rasprave o paketu zakona koji će omogućiti realizaciju budžeta. Odsustvo spremnosti Vlade na tako odgovoran odnos banalizuje samu temu i nas čini vrlo nezadovoljnim, i o tome treba da razmišljate sada, jer će pre ili kasnije cena koju će ispostaviti ne LDP, nego vaša neefikasnost, biti tako velika da čak ni mi nećemo moći da je platimo, u ime građana koji ne smeju da budu žrtve takve politike. Dakle, ni reči o primeni privremenog trgovinskog sporazuma koji predstavlja nastavak evropske integracije, što je veoma loše, taj zakon podržavamo, ali vas podsećamo da niste obezbedili sve one prateće zakone koji bi taj korak učinili logičnim i racionalnim. Ovako će sve to biti više nego neizvesno, a puno pravo će imati mnogi da vas kritikuju zbog činjenice da se odričete 30 milijardi, a da ništa zauzvrat ne dobijate, imajući u vidu, pre svega, istinu da smo mi zemlja koja prvi put tako nešto radi, s obzirom da je proces evropskih integracija proces u kome postoji, s jedne strane spremnost na transformaciju zajednice, a sa druge strane spremnost EU da takvu transformaciju finansira, jer je besmisleno započeti proces promena da bi se u njima nestalo. Zato smo zabrinuti za efekte ovog zakona. Ne glasamo za zakon kojim se, praktično, penzionerima daje ono što već ne postoji, a čitavo društvo zbog toga dodatno ugrožava, i nemamo razumevanja za povećanje akciza, s obzirom da je jasno, s jedne strane, Vlada skida poreze, a sa druge povećava akcize i na takav način zadržava isti odnos koji je za nas neprihvatljiv, odnos države koja je jako skupa, a pri tom ništa efikasno ne nudi. Hvala vam.
Određujem pauzu do 15.35 časova i obaveštavam Narodnu skupštinu... Ministarka želi da da odgovor. Povlačim početak rečenice "određujem pauzu" da bismo omogućili ministarki da da odgovor. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, samo da ne bismo otišli na pauzu sa nečim što nije dorečeno po pitanju predloga zakona. Nedelju dana se u Narodnoj skupštini diskutovalo o čitavom paketu, o Zakonu o budžetu za 2009. godinu i zakonima o fiskalnoj politici. Takođe se diskutovalo i o Zakonu o carinskoj tarifi, sa detaljnim obrazloženjem efekata koje će ovaj zakon imati i u pozitivnom i u negativnom smislu; u pozitivnom u pravcu evropskih integracija, u negativnom u smanjenom prihodu, u smanjenoj prihodovnoj strani budžeta. Sa današnjim danom ništa se nije promenilo u odnosu na uvodni ekspoze gospodina Cvetkovića i objašnjenje ministarke finansija, Diane Dragutinović, i kada je Zakon o budžetu u pitanju i kada je o zakonima o kojima danas diskutujemo reč. Želela sam na početku da kažem šta je to što je u prethodnih desetak dana promenjeno ovim zakonima, nešto potpuno opravdano, obzirom da se vreme stupanja zakona promenilo, obzirom da se narodni poslanici o ovim zakonima nisu izjašnjavali u 2008. godini. Neki zakoni imaju čisto tehničke promene, zbog toga što ne važe od 1. januara, kako je bilo predviđeno, nego osam dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". Što se tiče promene akciza, želim da kažem da je došlo do povećanja akcize na gorivo, a do smanjenja akcize na kafu zbog toga što su uštede koje bi se ostvarile zbog povećanja akcize sa 30 na 40%, kada se radi o akcizama na kafu, manje nego efekti koji će se ostvariti u korišćenju tog proizvoda najširih narodnih masa. Uzimajući u obzir da se radi o uvoznom proizvodu i da zbog povećanja cene kursa se može očekivati povećanje cene kafe, da bi se zaštitio, koliko-toliko, standard i užitak najvećeg broja građana u Srbiji, Vlada je odustala od prihoda koji bi se ostvarili na račun povećanja akciza. To je jedini razlog i nikakve druge ne mogu da prihvatim kao neke moguće, a koji su implicirani sa ove govornice. Kada je u pitanju zakon o penzijama, zakon o penzijama će doći na razmatranje u 2009. godini i najtoplije se zahvaljujem gospodinu Jovanoviću na svim mogućim komentarima i predlozima koji su iz ove diskusije proistekli. Hvala.
Određujem pauzu i rad popodne počinjemo u 15.40 minuta. Ujedno obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas, na osnovu člana 85. stav 5, raditi i posle 18.00 časova, a popodnevni deo sednice počinje raspravom predstavnika poslaničkih grupa prijavama narodnog poslanika Zorana Kasalovića, narodne poslanice Lidije Dimitrijević, pa narodne poslanice Jorgovanke Tabaković, narodne poslanice Elvire Kovač. Hvala vam.
Poštovane dame i gospodo, nastavljamo rad. Reč ima Zoran Šami.
Gospođo predsednice Skupštine, dame i gospodo poslanici, javljam se po Poslovniku jer sam duboko uveren da je povređen član 104. Povređeno je dostojanstvo Skupštine, bar se lično tako osećam. Naime, bojim se da je ova skupština u svojoj praksi počela da totalno zloupotrebljava član 85. Poslovnika, u kome decidirano stoji da Skupština radi od utorka do četvrtka i da je radno vreme Skupštine od 10.00 do 18.00 časova. Mogu da razumem, i ovde su svi poslanici razumeli, danas je ponedeljak, ajde da radimo i ponedeljkom, ajde da radimo i petkom. Mogu da razumem i da se radi posle 18.00 časova, uostalom, svi smo to razumeli jer smo 10 dana pred Novu godinu, kada je bilo stani-pani vezano za rokove za budžet, radili smo 10 dana do 22.00-23.00 časa, sve je to u redu i razumljivo. Ali, nije razumljivo, barem meni nije razumljivo da danas, prvog dana vanredne sednice moramo da radimo posle 18.00 časova, ovo tim pre što smo danas, izvinite, dva sata nepotrebno je ovde 200 poslanika izgubilo od 10.00 do 12.00 časova, jer vladajuća većina nije imala 126 ljudi u sali, što je pravi razlog odlaganja početka sednice. Zato vas molim da mi verovatno danas ne možemo završiti raspravu u načelu, dokle god radili, zato vas molim da radimo normalno, u neko normalno radno vreme i da onda raspravu u načelu završimo sutra, a onda prekosutra da idemo na amandmane, posle pauze koja je predviđena Poslovnikom. Hvala.
Gospođa Čomić, potpredsednica Skupštine, pre vaše sugestije već je produžila rad. U pristojno vreme ćemo prekinuti. Vi znate da kada završimo raspravu u načelu, da je potrebno 24 časa zbog amandmana do početka sednice, tako da mislim da se iz nekih tradicionalnih razloga to uklapa u sve naše planove da danas radimo malo duže, a sutra da pravimo pauzu, i 14. januara da počnemo u 12.00 časova. Moramo raditi, zaista moramo raditi. Oprostite, samo trenutak, razlog za hitno zasedanje je iz činjenice da su ovo finansijski zakoni potpuno komplementarni sa Zakonom o budžetu i mi smo se svi složili, pre svega članovi vaše poslaničke grupe, gospodine Šami, dosta su i u javnosti govorili, sa velikim razlogom, da samo donošenje budžeta, bez ovih zakona, u stvari i nije završen posao. S vama se potpuno slažem. Izvolite, gospodine Markićeviću, imate reč.
Poštovana predsednice, kolege poslanici, poštovani građani Srbije, gospodine ministre, koji ste pravoslavne vere, to mi je posebno drago što mogu da kažem, a vas, predsednice, po članu 225. i 226, hoću da pitam, da li smo dobro čuli, mi svi Srbi pravoslavne vere, da vi imate nameru da zakažete rad Skupštine na 14. januar, na Srpsku Novu godinu, na Svetog Vasilija? Da li tom odlukom vređate sve građane koji žele taj dan da proslave, kao što slavimo skoro vek jedan i nikad se tog datuma nećemo odreći? Da li je to uvreda što ste rekli za sve Srbe pravoslavne vere? Molim vas da o tome dobro razmislite. Radićemo, što se tiče Nove Srbije i subotu celu noć, i nedelju, kao što smo i radili, ali molim vas da 14. januara ovaj sveti dom ne radi i da ispoštujemo sve Srbe pravoslavne vere.
Reč ima gospodin Zoran Kasalović, predstavnik poslaničke grupe SPS-JS.
Poštovana predsednice, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, budžet Republike Srbije za 2009. godinu predstavlja izraz politike koju Vlada Republike Srbije namerava da sprovede u toku 2009. godine, a u ovom trenutku i pokušaj iznalaženja najboljeg mogućeg odgovora naše države na negativne posledice aktuelne svetske finansijske krize, a čije za sada još potpuno nejasne i nepredvidive posledice za našu privredu i ekonomiju, prema procenama, tek treba očekivati u prvom tromesečju ove godine. Poslanici SPS-JS podržali su Vladin predlog budžeta za 2009. godinu, jer smatramo da je Vlada Republike Srbije pre svega učinila maksimalan napor da učini uštede na svim aproprijacijama i nivoima gde je to bilo moguće, kao i da plate zaposlenih koje se finansiraju iz budžeta i javnu potrošnju svede na racionalnu meru, da je u datim uslovima dovoljno socijalno i pravedno izbalansiran budžet, da kroz potenciranje velikih kapitalnih projekata, poput koridora 10, želi da pomogne razvoju privrede i otvaranju nekoliko hiljada novih radnih mesta, ostavlja na snazi Vladinu uredbu o jednokratnom povećanju penzija od 10% i obezbeđuje početak jednokatne primene Prelaznog trgovinskog sporazuma sa EU i na taj način potpuno i jasno izražava opredeljenost za što brži napredak ka konačnom cilju - punopravnom članstvu Republike Srbije u EU. Naravno, u toku načelne rasprave o budžetu za 2009. godinu većina poslanika u svojim diskusijama ostvarivost ciljeva budžeta i njegovo izvršenje u toku 2009. godine posmatrali su i kroz neophodnost usvajanja seta zakona koji su u načelnoj raspravi danas pred nama, i to: Predlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja poreza na dohodak građana od određenih vrsta prihoda i predlozi zakona o izmenama i dopunama zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i penzijsko-invalidsko osiguranje. Potpuno je jasno da se usvajanjem ovog seta zakona obezbeđuje odgovarajuće punjenje, odnosno prihodovanje budžeta i stvaraju pretpostavke da se sprovedu u delo prethodno navedeni ciljevi politike Vlade Republike Srbije kroz budžet za 2009. godinu. Zbog toga će poslanički klub SPS-JS u načelu podržati predloženi set zakona. Šta oni, najkraće, predviđaju i svojim rešenjima omogućavaju? Predlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi usko je povezan sa početkom jednostrane primene Prelaznog trgovinskog sporazuma i predlaže rešenja koja se odnose na početak primene stopa carine, u skladu sa prelaznim trgovinskim sporazumom o trgovini i trgovinskim pitanjima između evropske zajednice i Republike Srbije i precizira u članu 1. da se na uvoz robe, poreklom iz zemalja sa kojima Republika Srbija ima zaključene sporazume o slobodnoj trgovini, primenjuju stope carine predviđene tim sporazumom. Uz sve to, sasvim realno, na primer, predlaže se smanjenje stope carine sa dosadašnjih 15% na 5% za mobilne i fiksne telefone, čija proizvodnja, praktično, i ne postoji kod nas, te za putničke automobile sa 20% na 12,5%, sa ciljem da u 2009. godini carinska stopa na uvoz automobila iz EU dostigne nivo od 10%, u skladu sa dinamikom sniženja, predviđenom Prelaznim sporazumom o trgovini i trgovinskim pitanjima između Evropske zajednice i Republike Srbije. Usled toga je i budžetom planiran smanjeni prihod negde oko 27% u 2009. godini u odnosu na 2008. godinu. Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, ima za cilj stvaranje uslova za ublažavanje efekata svetske finansijske krize na Republiku Srbiju, pre svega kroz rešenja koja su članom 1. predviđena i gde se predlaže privremeno izuzimanje od oporezivanja poreza na dohodak građana prihoda po osnovu kamate na devizne, štedne i druge uloge građana, prihod od kapitalnog dobitka po osnovu prometa, uz naknadu hartija od vrednosti i udela u imovini pravnih lica, i to za period od dana stupanja na snagu ovog zakona do 31. decembra 2009. godine. Smatram da je ovo dobar predlog rešenja, da ga treba podržati i da on čini samo jedan od segmenata celovitog odgovora Vlade Republike Srbije na negativne efekte predstojeće krize u domenu funkcionisanja bankarskog sektora, deviznog tržišta i tržišta kapitala. Takođe, Predlogom ovog zakona predlaže se očuvanje jednog kontinuiteta poreske politike od 2004. godine, izuzimanje od oporezivanja prihoda od poljoprivrede i šumarstva na katastarski prihod za 2008. i 2009. godinu, što je svakako dobro i biće sigurno, u uslovima predstojeće krize, određeno rasterećenje poljoprivrednih proizvođača i mogućnost za možda nova ulaganja u proizvodnju. U istom kontekstu je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, čiji predlozi rešenja idu u pravcu podsticanja razvoja tržišta kapitala, zbog čega se predlaže izuzimanje prenosa, uz naknadu hartija od vrednosti i udela u pravnom licu, iz predmeta oporezivanja poreza na prenos apsolutnih prava, a takođe predlaže isti tretman za prenos bez naknade, dakle nasleđe i poklon, izuzimanje od oporezivanja poreza na nasleđe i poklon. Uz ovaj osnovni cilj, rekao bih poentu ovog zakona, predloženo je i niz vrlo dobrih odredbi kojima se preciziraju određeni pojmovi i rešenja u ovom zakonu, a izdvojio bih preciziranje izvorne nadležnosti lokalnih samouprava za utvrđivanje poreza na imovinu, ukidanje poreskog kredita za stan u kojem obveznik ne stanuje, što treba da poveća prihod opštinskim budžetima, te poresko oslobođenje na prava na nepokretnostima, koja su u poslovnim knjigama obveznika isključivo evidentirani za dalju prodaju i druge odredbe. Predlozi zakona o izmenama i dopunama zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i penzijsko-invalidsko osiguranje jesu, pre svega, zakoni kojima se omogućuje sprovođenje Vladine Uredbe o vanrednom povećanju penzija. Smatram da je ta uredba dosta doprinela da se, koliko-toliko, ublaže efekti ove krize na primanja penzionera. Na kraju, ali i ne po svom značaju u ovom setu zakona, jesu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, čiji predlozi određenih rešenja treba, pre svega, da doprinesu boljem prihodovanju budžeta Republike Srbije za 2009. godinu i na neki način nadomeste određeni gubitak prihoda za 2009. godinu, usled početka jednostrane primene Prelaznog trgovinskog sporazuma i, kao što sam rekao, pre svega pada prihoda, recimo, po osnovu carina od 27,7%. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, odnosno predložena rešenja idu u pravcu propisivanja republičkih administrativnih taksa za spise i radnje republičkih organa koji su bili u nadležnosti državne zajednice SCG, kao što su, npr. konzularne takse i druge, i izmena visine taksene obaveze za pojedine spise i radnje u cilju usaglašavanja, jer se radi prevashodno o spisima i radnjama koje su bile u nadležnosti SCG, a za koje taksa nije usklađivana od 2001. godine. Svakako da je to neophodno i potrebno učiniti, i na taj način obezbediti određeni dodatni prihod po tom osnovu u budžet Republike Srbije za 2009. godinu. Takođe, ovim zakonom, mislim da je to dobro rešenje, pokušava se izvršiti jedno usavršavanje plaćanja obaveza, npr. elektronskim putem, i ujedno se brišu odredbe o mogućnosti plaćanja administrativne takse taksenim markama. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, pre svega, treba reći da je budžetom za 2009. godinu predviđeno povećanje prihoda po osnovu akciza od 14,2% u odnosu na očekivani prihod u 2008. godini. U tom smislu i uvažavajući predlog promena akcizne politike, u smislu povećanja akciza, pre svega na derivate nafte, tako je članom 3. predviđeno za sve vrste motornog benzina sa 27,5 dinara na 42,5 dinara, za dizel gorivo sa 16,66 na 26, tečni naftni gas, za pivo sa devet dinara po litri na 15 dinara po litri, takođe i na cigarete iz uvoza i na cigarete proizvedene u zemlji, povećanje specifične stope akcize. Akcize ili trošarine jesu popularni specifični porezi kod poreske uprave na potrošnju tačno određenih proizvoda, jer su one jednostavne i obezbeđuju državi sigurne i stabilne prihode. Ciljevi po osnovu akciza mogu da budu destimulisanje određene potrošnje, npr. na alkohol i duvan, i moguće je da se jedan od ovih ciljeva i želi postići, preraspodela dohotka oporezivanjem luksuznih proizvoda ili pokrivanje javnih troškova, npr. zdravstvenih troškova. Nesporno je obrazloženje da se utvrđivanjem akcizne strukture na cigarete do 2012. godine svim učesnicima na tržištu garantuje stabilnost, ali izmena postojećeg sistema oporezivanja cigareta akcizom, u smislu povećanja specifične akcize i smanjenja proporcionalne stope akcize, aktivira u punom smislu tzv. regresivni efekat akcize, zbog čega one i nisu omiljene kod obveznika, uostalom kao i svi drugi porezi, jer su zbog akciza jeftiniji proizvodi srazmerno više poreski opterećeni od proizvoda iste vrste sa višim cenama. Naravno, kako jeftinije proizvode, u ovom slučaju cigarete, logično koriste šire kategorije potrošača, odnosno stanovnika, sa slabijom poreskom i ekonomskom snagom, to u ovom slučaju nose srazmerno veći teret oporezivanja. Želim da kažem ovom prilikom da je SPS-JS podnela određene amandmane, pre svega u smislu da bi se taj efekat ublažio, kako bi se taj teret uvećanja srazmerno prevalio na ekonomski jaču populaciju potrošača koji konzumiraju skuplje cigarete, što je sasvim realno, a takođe smatramo da je ovim zakonom neophodno, mi smo ove izmene predložili u čl. 18. i19, znatno većim iznosima, a vodeći računa o prethodno navedenim efektima, urediti obračunavanje i plaćanje posebne naknade za budžetski fond radi realizacije preventivnih programa za sprečavanje bolesti koje su povezane sa konzumiranjem duvanskih proizvoda, a inače utvrđenih Zakonom o duvanu. Iako trenutno destiniran prihod, ova posebna naknada, može se reći, po svojoj prirodi predstavlja akcizu po svim parametrima i stoga mislim da je sasvim pragmatično da svoje mesto nađe u Zakonu o akcizama i tu smo predložili novo poglavlje i novičlan 24a. No o svemu ovome detaljnije ćemo govoriti u raspravi u pojedinostima i poslanički klub SPS-JS, nakon podrške ovom setu zakona u načelu, pokušaće da u toj raspravi da svoj doprinos kako bi usvojili najbolja rešenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Kasaloviću. Reč ima gospodin Radojko Obradović, po Poslovniku.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Vlada nas je obavestila da ima nekoliko ovlašćenih predstavnika Vlade za ovu tačku i molim da nam daju važne informacije koje su nam bitne da bismo mogli da analiziramo ove zakone u načelu. Zakonom o akcizama, Zakonom o administrativnim taksama se značajno povećavaju i akcize i razni oblici administrativnih taksi iz svih oblasti života, i iz poljoprivrede, i iz ekonomije i regionalnog razvoja, tu je gospodin Dulić, razne takse vezano i za građevinsku dozvolu, i za upotrebnu dozvolu i za sve te elemente. Ni u jednom od ovih zakona ne postoji nikakva analiza finansijskih efekata ovih zakona. Koliko će to uticati kao prihod budžeta, a koliko će to imati neke druge efekte po građane Srbije i koliko će to uticati i na, ako hoćete, otvaranje novih radnih mesta. Jer ako značajno opteretite raznim taksama i opterećenjima svaku proceduru, onda će to sigurno uticati i na to da broj novootvorenih radnih mesta bude malo manji ili značajno manji nego što je predviđeno. Molim predstavnika Vlade da nam dostavi tačnu informaciju koliko se očekuje da će biti porast prihoda u budžetu i analiza primene ovih zakona, pošto to ni u jednom od ovih zakona nije dostavljeno.
Reč ima gospođa Lidija Dimitrijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se danas nalaze predlozi zakona koji su neophodni za primenu budžeta za ovu godinu i trebalo je da budu usvojeni istovremeno sa budžetom. Na poslednjoj sednici u decembru bili su na dnevnom redu. Rasprava o njima bila je objedinjena sa raspravom o budžetu, i zbog važnosti budžeta o ovim predlozima zakona vrlo se malo govorilo. Zbog nedostatka vremena o podnetim amandmanima na ove zakone nije bilo rasprave, takođe nije bilo moguće ni o njima glasati. Sada se o svim ovim zakonima, njih je sedam, vodi zajednički načelni pretres. Neki od ovih predloga zakona treba da omoguće punjenje budžeta, i to su: Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, dok su drugi pak uzrok smanjenja prihoda budžeta, a to je Predlog zakona o dopuni Zakona o carinskoj tarifi, koji omogućuje jednostranu primenu Prelaznog trgovinskog sporazuma. Što se tiče Predloga zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, za njega Vlada kaže da ga je na svojoj sednici 27. novembra 2008. godine usvojila u okviru paketa mera za ublažavanje efekata svetske ekonomske krize. Takođe, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu predloženo je izuzimanje hartija od vrednosti i udela u pravnom licu od oporezivanja porezom na nasleđe i poklon i porezom na prenos apsolutnih prava. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje predviđeno je stvaranje uslova za regulisanje obaveza od plaćanja doprinosa za zdravstveno osiguranje za osiguranike za koje se sredstva obezbeđuju u budžetu Republike Srbije. Predlogom zakona o dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju predloženo je da se iznos penzije ne menja u 2009. godini. Kada smo govorili o Predlogu zakona o budžetu za 2009. godinu, srpski radikali su više puta ukazivali na šetu koju će sa sobom doneti jednostrana primena Prelaznog trgovinskog sporazuma sa EU, jer se na taj način Republika Srbija odriče značajnih prihoda od carina na uvoz robe iz zemalja EU. Zato što se Vlada Srbije dobrovoljno odrekla ovih svojih prihoda u korist proizvođača iz EU, morala je da ih nadomesti na drugi način i jedini način koji preostaje jeste povećanje akciza i taksi. Time su u vrlo nepovoljan položaj dovedeni privrednici Srbije, ali i svi ostali građani Srbije. Prvi od predloga zakona, o kojima se danas vodi zajednički načelni pretres, jeste o dopunama Zakona o carinskoj tarifi. Predlagač kao razlog za donošenje ovog zakona navodi kako bi se ubrzali procesi evropskih integracija i omogućila primena Prelaznog sporazuma o trgovini i trgovinskim pitanjima između Evropske zajednice, sa jedne strane, i Republike Srbije, sa druge strane. Tako se ovim predlogom zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi predlaže da se na uvoz robe, poreklom iz zemalja sa kojima Republika Srbija ima zaključene sporazume o slobodnoj trgovini, primenjuju stope carina predviđene tim sporazumima. Dalje se predlaže da ako Prelazni sporazum o trgovini i trgovinskim pitanjima između Evropske zajednice, sa jedne strane, i Republike Srbije, sa druge strane, ne stupi na snagu do dana stupanja na snagu ovog zakona na uvoz robe poreklom iz Evropske zajednice, stope carina utvrđuju se u skladu sa dinamikom smanjenja stopa carina predviđenih Zakonom o potvrđivanju Prelaznog sporazuma o trgovini i trgovinskim pitanjima između Evropske zajednice, sa jedne strane, i Republike Srbije, sa druge strane. Svima je jasno da do dana stupanja na snagu ovog zakona neće stupiti na snagu Prelazni sporazum. U vreme kada je u Skupštini potvrđivan Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i Prelazni trgovinski sporazum, SRS je ukazivala na neravnopravnost strana potpisnica, tj. da je srpska strana u podređenom položaju u odnosu na drugu stranu, države potpisnice koje su članice EU, a vrhunac poniženja je odbijanje primene sporazuma od strane država članica EU, jer Holandija nije prihvatila ovaj sporazum, a za njegovu primenu je potreban konsenzus. Time je samo dokazan ucenjivački stav EU prema Srbiji i jasno pokazivanje da ne postoji namera da nas tretiraju kao ravnopravne partnere, već da žele da od nas izvuku ekonomsku korist. Sve to upakovano je kroz priču o sticanju statusa kandidata kroz članstvo u EU. Ne možemo za sve da krivimo njih, jer je krivica na našoj Vladi, koja je i pored svega odlučila da jednostrano primenjuje sporazum i da nanosi štetu građanima svoje države. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu predlagač kao razlog za donošenje zakona navodi nameru da hartije od vrednosti i udeli pravnom licu budu izuzeti iz predmeta oporezivanja porezom na nasleđe i poklon i porezom na prenos apsolutnih prava. Međutim, ono što je nepovoljno jeste to da se ovim predlogom zakona predviđa i ukidanje poreskog kredita za stan u kojem obveznik ne stanuje, koji je bio propisan u visini od po 10% za člana porodice obveznika i svakog člana njegovog porodičnog domaćinstva koji u obveznikovom stanu stanuje, a najviše do 30% utvrđenog poreza. Na ovaj način zadržaće se pravo na poreski kredit samo u slučaju stana u kome obveznik stanuje, a za ostale će se porez plaćati bez umanjenja za poreski kredit. Želim da napomenem i to da je SRS predložila svojim amandmanima da stopa poreza na prenos ostalih apsolutnih prava bude 1,5%. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama vrši se usaglašavanje predmeta taksene obaveze sa spisima i radnjama koji su u nadležnosti organa, za čiji se rad plaća republička administrativna taksa. Ovde se radi o spisima i radnjama koji su bili u nadležnosti organa državne zajednice SCG, za koje se plaćala taksa u skladu sa Zakonom o saveznim administrativnim taksama. Visina ovih taksi nije menjana od 2001. godine, a inače je trebalo usklađivati ih godišnje. Sada će se izmeniti visina taksene obaveze, pa će povećanje pojedinih taksi u uslovima ekonomske krize predstavljati izdatak koji će opterećivati i privrednike i sve ostale građane. Tako će na primer taksa za zahtev za davanje tumačenja, objašnjenja, odnosno mišljenja o primeni republičkih propisa sada biti 1.000 dinara, dok je ranije bila 870 dinara. Još samo jedan primer. Za žalbu organu taksa će biti 300 dinara, a ranije je iznosila 170 dinara. Što se tiče Predloga zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, njime se predlaže privremeno izuzimanje od oporezivanja porezom na dohodak građana, prihoda od kapitala po osnovu kamate na devizne štednje i druge depozite građana, kapitalnih dobitaka po osnovu prihoda od prenosa uz naknadu hartije od vrednosti i udela u imovini pravnih lica i prihoda od poljoprivrede i šumarstva na katastarski prihod. Predviđeno je da se ova mera, koja se preduzima radi ublažavanja efekata svetske ekonomske krize, primenjuje od dana stupanja na snagu ovog zakona do 31. decembra 2009. godine. Narodni poslanici SRS smatraju da ovu meru treba primenjivati do kraja 2010. godine, jer će se negativni efekti krize manifestovati kako u ovoj, tako i u narednoj godini. U skladu s tim smo i podneli amandmane kojima smo ovo rešenje predložili, jer smatramo da je to u interesu građana Srbije. Kod Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje treba istaći da je on predložen kako bi bili stvoreni uslovi za primenu odredaba Zakona o zdravstvenom osiguranju i regulisanja obaveze plaćanja doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje za 2009. godinu za fizička lica, osiguranike za koje se sredstva obezbeđuju u budžetu Republike Srbije. Za ove korisnike sredstva su obezbeđena u budžetu za 2009. godinu i valja istaći da se radi o fizičkim licima, koja su u kategoriji socijalno ugroženog stanovništva, koja ne ispunjavaju uslove za sticanje svojstva osiguranika po drugom osnovu. Kada vladajuća većina usvoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, a usvojiće ga jer ima 126 poslanika koji će za njega glasati, većina korisnika prava po Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju naći će se u velikim neprilikama. Naime, njime je predloženo da se iznos penzije, najniži iznos penzije, iznos novčane naknade i iznos opšteg boda zadrži na dostignutom nivou, odnosno da se ne menja u 2009. godini. U 2008. godini ovi iznosi su povećani za 10% Uredbom o vanrednom povećanju penzija, a pored toga i redovno su usklađeni. To je sve na šta su penzioneri mogli da računaju, jer u 2009. godini neće biti ni redovnih usklađivanja, već će čitave godine primati isti iznos penzije koju primaju sada. Tako će mnogi penzioneri uveliko osetiti posledice ekonomsko finansijske krize. Predizborna obećanja koja su dobili da će penzije biti visoke, da će iznositi 70% od prosečne zarade, bila su samo način da se od onih koji su u teškom položaju dobiju glasovi i uđe u Vladu. I tada se znalo da je to ne moguće i nerealno ostvariti. Onda su obećanja, naravno, zaboravljena. Vanredno povećanje od 10% ne znači mnogo onima čija je penzija 8.000 ili 9.000 dinara. Oni su dobili povećanje za 800 do 900 dinara mesečno, ali ovo povećanje značilo je jednom broju penzionera čije su penzije preko 54.000 dinara. Onda su penzioneri koji mesečno žive sa 8.000, 9.000 ili 10.000 dinara shvatili da su njihovi glasovi i te kako zloupotrebljeni, a tek sada kada se iznosi penzija zamrzavaju za čitavu 2009. godinu, penzioneri shvataju koliko su poniženi od strane vlasti i da ova vlada, predvođena premijerom Mirkom Cvetkovićem, nije nimalo socijalno odgovorna. Ekonomska kriza je uveliko počela u Srbiji da ubira danak. Svakodnevni pad vrednosti dinara, otpuštanja radnika, poskupljenje cena namirnica, lekova. Nedavno poskupljenje lekova će umnogome pogoditi penzionere, jer je to populacija kojoj su lekovi uglavnom svakodnevno potrebni. Uglavnom su to ljudi koji su se u toku svog radnog veka istrošili, ostareli, razboleli se i žive od tog skromnog iznosa penzije. Nisu retki penzioneri u Srbiji koji svojim penzijama izdržavaju čitave porodice, kojima je ta penzija jedini izvor prihoda, jer deca ne mogu da im se zaposle, pa neretko bake i deke penzioneri školuju unuke. SRS smatra da će ovakav Predlog zakona doneti mnogo štete penzionerima, koji već godinama žive preteško. Jedna socijalno odgovorna Vlada ovakav predlog zakona ni u kom slučaju ne bi usvojila i poslala Skupštini na usvajanje, naročito ne ako su mnogi njeni predstavnici pre samo sedam-osam meseci u predizbornoj kampanji tako puno govorili o boljem životu penzionera i mnogo većim penzijama. Glasovi penzionera pripali su njima jer su im penzioneri poverovali, jer su se nadali da će to biti ostvareno. Ovakav predlog zakona samo potvrđuje da su penzioneri koji su dali svoje glasove onima sa lažnim obećanjima najgrublje obmanuti i dovedeni u situaciju da strahuju za svoju egzistenciju. Moram samo javnost da podsetim na neke izjave iz oktobra prošle godine. Naime, 17. oktobra potpredsednik Vlade Srbije zadužen za socijalnu politiku najavio je povećanje penzija na 65% sredinom 2009. godine, a krajem godine iznos penzija će biti 70% prosečnog primanja u Srbiji. Izgleda da je potpredsednik vrlo brzo zaboravio šta je obećao penzionerima, oni koji žive sa 150 do 300 dinara na dan, i da je zaboravio obećanja da će rešavati pitanja invalidskih penzionera, posebno onih koji su u penziju otišli zbog povreda na radu. Ne samo da penzije neće dostići nivo koji je obećan, jer trenutno to nije moguće, već će sada biti zamrznute i neće biti ni redovnog usklađivanja, tako da će penzioneri na svojoj koži baš osetiti posledice ekonomske krize. Pored Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, još jedan nepopularan i za građane Srbije nepovoljan predlog zakona u ovom setu jeste Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Njime se predlaže povećanje akciza na derivate nafte, duvanske prerađevine i pivo. Zbog odluke da Srbija jednostrano primenjuje Prelazni trgovinski sporazum i na taj način ostaje bez značajnih prihoda, morao se pronaći način da se ti prihodi nadomeste. Odluka je doneta da se to učini tako što će se povećati iznosi akciza, a u trenutnim uslovima ekonomske krize to predstavlja i za privrednike i za građane Srbije veliki udarac. Predlogom zakona predviđeno je povećanje iznosa akcize na derivate nafte, i to na motorni benzin sa sadašnjih 35,91 dinar po litru na 42 dinara po litru. Moram da napomenem da je prvobitnim predlogom bilo predloženo da taj iznos bude 40,50 dinara. Međutim, u međuvremenu desilo se to, kada danas govorimo o ovom zakonu, da taj iznos bude 42 dinara po litru. Na dizel gorivo sa 19,10 dinara po litru na 26 dinara po litru i tečni naftni gas sa 11,01 dinar po kilogramu na 13 dinara po kilogramu. Povećanje akcize utiče na povećanje maloprodajne cene. U poređenju sa zemljama u okruženju kod nas su zahvatanja bez PDV-a mnogo viša nego kod njih. Kada pogledamo strukturu cene benzina u decembru u Srbiji videćemo da akciza čini 44% maloprodajne cene. Napominjem da nas, pored ovog povećanja akciza, već se u februaru može očekivati još jedno povećanje redovno akcize u skladu sa rastom inflacije. Povećanje akcize na cigarete predviđeno je na 11 dinara po pakovanju u 2009. godini, 16 dinara u 2010. godini, 20 dinara u 2011. godini, a 24 dinara od 1. januara 2012. godine po pakovanju. Pored ovoga, platiće se i još jedna akciza po stopi od 35% umesto dosadašnjih 33%. Akcize na pivo će umesto dosadašnjih 9 dinara po litru iznositi 15 dinara po litru. Prvobitno je Predlogom zakona bilo predloženo povećanje akcize na kafu. Onda su se oglasili ministar trgovine i usluga i proizvođači kafe. Rekli su da bi povećanje akciza uslovilo povećanje maloprodajne cene kafe, što bi predstavljalo osnov za šverc kafe iz okolnih zemalja u kojima je kafa jeftinija. Predlog da akcize budu povećane je povučen. Da li ovo povlačenje možda ima veze sa ovim reakcijama? Da zaključim, povećanje akciza usloviće nova poskupljenja naftnih derivata, duvanskih prerađevina i piva u Srbiji. Građani Srbije za to mogu zahvaliti svojoj Vladi, koja se odlučila na ovo jer mora da nadomesti smanjenje prihoda od carina koje gubi jednostranom primenom štetnog Prelaznog trgovinskog sporazuma sa EU. Poskupljenja u trenutnim uslovima ekonomske krize uopšte nisu potrebna građanima Srbije. Međutim, sudeći po najavama ministra finansija, gospođe Dragutinović, da ne isključuje mogućnost povećanja poreza na dodatu vrednost u toku ove godine, i to sa 18% na 20,5% - poskupljenja će i te kako biti. Na kraju bih samo postavila pitanje Vladi, a ono se samo odnosi na član 24. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Član 24. kaže: "Posle člana 40đ. dodaju se... (Predsednik: Vreme.) izvinite, završiću odmah ...dodaju se poglavlje 12b. i član 40e. koji glase. Poglavlje 12b: "Promet akciznih proizvoda sa Autonomnom Pokrajinom KiM", a član 40e: "Vlada će urediti izvršenje ovog zakona na teritoriji AP KiM za vreme važenja Rezolucije Saveta bezbednosti OUN br. 1244". Moje pitanje je - kako? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković, predstavnik Napredne stranke.
U ime poslaničkog kluba "Napred Srbijo", Srpske napredne stranke, mogu da vam kažem da set od sedam zakona koji su bili prateći uz budžet, usvajan krajem prošle godine, mogu da se sažmu jednom karakteristikom, u jednoj rečenici - da država ipak više voli bogataše. Jer ono što je set ovih sedam zakona karakterisalo u smislu promene predloga od 8. decembra, kada nam je stigao prvi predlog zakona do 31. decembra, kada je Vlada u iznudici povukla set zakona i vratila ih Skupštini na odlučivanje, desila se jedna promena koja vrlo bitno govori o odnosu Vlade prema budžetu, prema građanima kao potrošačima, kao poreskim obveznicima i mnogo govori o sebi kao Vladi koja najviše brine upravo o bogatašima. Kako se desilo, pitam Vladu i odsutnog ministra finansija, koja ne može povodom ovih zakona da dobije pohvale, da predlog da se akcize na kafu sa 30% povećaju na 40% u međuvremenu izbriše? Moram da obavestim građane da sam prosto imala nevericu kada sam u štampi 5. januara pročitala da Vlada odustaje od tog predloga, i to, nije nebitno, na predlog gospodina Dinkića, objavio je "Pres" 5. januara, i to je prihvaćeno od strane ministra finansija, predsednika Vlade i predsednika države, sa obrazloženjem da će to povećanje akciza bitno uticati na kućni budžet. Poštovani građani Srbije i kolege poslanici, po izjavi proizvođača kafe, predsednika Upravnog odbora "Droga" Kolinska, u čijem sastavu je "Grand kafa", gospodina Slobodana Vučićevića, iznet je podatak da bi promena akcize sa 30 na 40% dovela do poskupljenja kafe po kilogramu od 12 do 14 dinara. U Srbiji se potroši godišnje 34 hiljada tona kafe. Prosečna potrošnja po glavi stanovnika se kreće od 4,2 do 4,5 kilograma kafe. Prosečna srpska porodica troši kilogram kafe mesečno, a tih porodica ima 2.700.000. Govorim o verodostojnim podacima koji su potpuno zvanični. To znači da se pod udarom na kućni budžet podrazumeva 12 do 14 dinara većeg troška na kilogram kafe mesečno. Šta govori o sebi Vlada koja ovako obrazlaže gubitak od 5,5 miliona evra u budžetu, a pri vrednosti kursa 85 dinara za evro, koliko je ukalkulisala prilikom vraćanja svojih kredita koji stoje u budžetu? Ima li Vlada Republike Srbije pravo, njen ministar finansija, vi koji ovo danas branite, zastupate, da u budžetu umanji prihod od 5,5 miliona evra, sa obrazloženjem da će građanima biti udar na kućni budžet 12 do 14 dinara mesečno? Nije sad tako strašna drskost kojom obmanjujete javnost i ono što ste poslanicima uradili od 8. do 31, menjajući Predlog zakona. Pitanje je - ko je izašao sa predlogom da se akciza poveća? Ko to preti proizvođačima kafe da će imati problema? Ko ih je držao u uverenju da će njihov proizvod da poskupi? Ko je i na čiji nagovor odustao od takvog predloga i ko će se kome zahvaliti za ono što znači da u budžetu neće biti 5,5 miliona evra? To je osnovno pitanje koje želim da građani čuju, a postavljam Vladi - čijim se interesima rukovodite? Da li su važni poreski obveznici, potrošači koji uredno pune budžet, ili su važni proizvođači kafe, kojih ima dva, najveći su u zemlji, Grand kafa i Donkafa, od kojih je jedna izraelsko-švajcarska kompanija. Njen generalni direktor vrlo iskreno 2007. godine, kada smo im smanjili akcizu na kafu ovde jula, gospodin Arik Gilboa kaže da veliki politički i ekonomski rizici posla kojim se on bavi, kao menadžer Donkafe, kao i nagle promene cene sirove kafe na berzi, promene kursa i ekonomski neopravdane takse, jesu rizici s kojima oni računaju. Ali, kaže on, ako firma uspe da izgradi brend i poverenje partnera i potrošača, onda ćete sa njima deliti rizik i neće vas napustiti u kritičnim situacijama. Ako jedan veliki proizvođač kafe računa na taj rizik i ne brine što će ta cena da učini da njegov proizvod bude skuplji, koji je, uzgred budi rečeno, za tri godine poskupeo 200%, pri inflaciji od svega 45%, zašto vi brinete toliko za njih? Da li se u tom postupku sažima sva priča o Vladi koja postoji na pohlepi, proviziji i sukobu interesa? Nije ovo jedna epizoda, ovo je princip poslovanja koji treba da nas zabrine sve ozbiljno. Jer, ako gospodin Vučićević 2007. godine, kada smo smanjili za tih istih 10% akcize opterećenje na kafu, kaže da niko ne treba da očekuje pojeftinjenje kafe, zato što to iznosi svega 2% u ceni kafe koja će se naći na polici, zašto je kada to treba da se vrati, sada tih 2% veliko, da se brinemo za proizvođače kafe, i to "Drogu Kolinska" i "Donkafe"? Koliki je broj ljudi zaposlen u proizvodnji kafe? Kakva je to strateška proizvodnja da dobija takav značaj, da ovu vladu nije sramota da promeni Predlog zakona o akcizama i izađe sa ovakvom neprimerenom zaštitom jedne proizvodnje? Zašto uopšte država mora da ide sa povećanjem akciza? Zato što nam šalju još jednu neprimerenu i nedopustivu poruku u trenutku u kojem se nalazimo. Želimo u EU da uđemo na način kako nijedna zemlja nije ušla. Tu autentičnost i jedinstvenost dokazujemo jednostranom, prevremenom primenom Prelaznog sporazuma. Šta u nekom sledećem dogovoru, aranžmanu bilo koje vrste, političkom, trgovinskom, ova zemlja može da ima kao odstupnicu u pregovaračkoj poziciji, ako nudite ono što niko od nas ne traži? Da li vredi poruka - želimo u Evropu toliko da ovaj budžet treba da bude uskraćen za 24 milijarde dinara, po vašim izjavama, odnosno 250 miliona evra, zbog čega ulazite u nove troškove poreskog postupka, promenu poreskog sistema, što ovo jeste, ulazite u nove troškove prikupljanja i obračunavanja poreza. Još jedna poruka, da mi nemamo minimum ekonomskog, političkog i nacionalnog dostojanstva, želeći da uđemo u integrativne procese kakva je i EU. To nas je dovelo do toga da idete sa povećanjem akciza ne na alkohol, zašto niste išli na alkohol, i on kao kafa ima tretman luksuza, idete samo na povećanje akcize za pivo i na povećanje akciza za cigarete, što jeste dopustivo iz zdravstvenih razloga i tretmana te robe kao luksuza. Da li ste razmišljali koliki je udar na kućni budžet kad je za 10 dinara po paklici cigareta poskupeo svaki proizvod duvanske industrije, kad jedan pušač koji puši samo paklu cigareta dnevno za 30 dana ima trošak od 300 dinara. Šta je to 12 dinara za kafu prema 300 dinara u jednoj kući pušača, gde puši npr. samo jedan član familije? Priča o tome da razmišljate o potrošaču je potpuno neprihvatljiva. Odmeravanje ove akcize znači da se oni koji puše, oni koji piju alkohol, ne mogu lako lišiti tih svojih navika i neće od njih odustati bez obzira na povećanje cena. Zato i idete na ovaj izdašan porez. Ali, odlično znate, i proizvođači kafe kojima idete na ruku, i proizvođači duvana koji se navodno bune, da iskustvo iz BiH govori da ipak pada potrošnja ovih proizvoda kojima rastu cene zbog povećanja akciza. Ta želja da zaštitite proizvođače nije istovremeno i želja da zaštitimo privredu Srbije, kada idemo na jednostranu primenu. Jer kad kažemo - štitimo privredu - štitimo sasvim konkretne ljude koji rade u nekim fabrikama, njihove porodice, njihove plate, njihovu kupovnu moć. Vi u ovim predlozima zakona nemate nijedan podatak kvantifikovano, koliko to za budžet znači novih prihoda, koliko to znači novog opterećenja. Čak ima, izvinite na izrazu, suludo obrazloženje, gde se izvinjavate poslanicima što ove izmene u Skupštini činite zakonom. Kao, pokušali ste na neki drugi način to da promenite, pa ne može, nego eto zakonom moraju da se promene ove odredbe. Neverovatno je da ta ekipa, koja verovatno u Vladi radi ove poreske zakone, nema mnogo sličnosti sa onima koji su radili budžet. Uradili su ga do te mere drsko, ne obrazlažući nijednom cifrom šta to znači za budžet, za potrošače i za konkretne industrije, da jedini mogući odgovor na ove vaše zakone znači da se protiv njih obavezno mora glasati. Šta znače ostali predlozi? Idete sa Predlogom zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, pa će u 2009. godini od oporezivanja biti izuzeta štednja, što se mora pozdraviti, jer ova država mora da se razvija na štednji, a ne na kreditima i ne na emisiji novca. Međutim, od koga očekujete ozbiljnost i analitičnost, od nas, od poslanika, ako nijednom brojkom niste rekli koliko će budžet biti umanjen za taj iznos poreza, ili te podatke čuvate za vaše okrugle stolove, za sastanke sa nekim stranim investitorima? Ovaj dom i ovi ljudi ovde ne zaslužuju, ne da nas ubedite, da nam obrazložite jednom brojkom koliko to iznosi. Nešto što moram da primetim i nije sitničavost, kad kažete - oslobodićete poreza štednju, vi nijednog trenutka ne govorite o tome da treba posvetiti pažnju visini kamata koje se nude na štedne uloge. Ovo je trenutak, dok u borbi za štednju neki nude izuzetno visoke kamate na štednju, koje će ovoj i ovakvoj privredi izuzetno poskupeti kredite. I kada se budemo pitali - zašto neko ugrađuje tako skup kredit u proizvod koji nudi na ovom tržištu, koji nije konkurentan onima koji dolaze iz Evrope, setićete se da sam vas upozoravala da i ovo oslobađanje mora biti selektivno. Moramo krenuti sa stimulisanjem realnih kamata i oslobađati od poreza: da, štednju, da, katastarski prihod iz 2008. i 2009. godine, ali razmislite da li treba stimulisati trgovinu hartijama od vrednosti u trenutku kada ceo svet shvata da trgovina papirima ne znači da se iz ničega može stvoriti nešto. Mi kao država moramo vrlo ozbiljno da se odnosimo prema onome što se zove proizvodnja, a ne da nam danas kada nudite carinsku tarifu kažete - snižavamo kamate za one proizvode koji se i inače ne proizvode kod nas. Da, mnogo toga se više ne proizvodi kod nas, jer je liberalizacijom, nedostatkom kreditne podrške veliki deo domaće proizvodnje uništen i sada se hvalite da omogućujete uvoz kombajna i traktora u sklopovima, pa se ovde tako montirani mogu, kao, lakše prodavati. Izlazite sa carinskom tarifom gde se smanjuje porez na automobile iz uvoza, nove i stare, sa 20%, ne na onih obećanih deset kako je Dinkić govorio, nego na 12,5%. Da li vi stvarno verujete da postoji veliki broj onih koji će potrčati da kupuju automobile ili onih koji treba da za egzistencijalne potrebe, a to su hrana, lekovi, gorivo, grejanje i prevoz, obezbede sebi platu? Koliko su poskupeli ti proizvodi i koliko oni učestvuju u troškovima svake porodice pojedinačno? To je posao države. To je briga Vlade, a ne izaći sa carinskom tarifom, gde zaista po onoj priči Marije Antoanete kažete - narod nema hleba, a ona kaže - dajte mu kolača. Mislim da ovo u velikoj meri govori o neodgovornosti vas koji izlazite sa ovim rešenjima i da set od sedam zakona koji prate budžet govori o tome da je Vlada zaista u zadnji čas, u unutrašnjem koalicionom neslaganju, izašla ponovo sa jednom Dinkićevom genijalnom idejom, o kojoj najbolje govori Luis Heren, direktor BAT-a...
Molim vas, više zaista nisam u stanju da pratim šta govori narodni poslanik.
... koji je u obrazloženju kaže da akcize koje će se povećavati na cigarete za njih mogu da znače veliki problem, jer iako u jednom delu znače predvidivost poslovanja, sa druge strane ipak nose određene probleme. Jer, tvrdi gospodin Heren, nije moja izjava - "ima indicija da će posle usvajanja zakona o besplatnoj podeli akcija država prisiliti da kupimo akcije, te akcije, po cenama koje su znatno iznad tržišnih. Tako nešto imalo bi ozbiljne posledice na strane investicije u Srbiji. Mi jesmo spremni da platimo tržišnu cenu, a ne cenu koju definiše država.'' Trgovina u kojoj država sebi uzima akcize i prisiljava vlasnike duvanske industrije da kupuju akcije onih preduzeća, da priča o besplatnim akcijama ne bi bila tek priča, kao i mnogi genijalni potezi dosad svaliće se na teret građana samo kao potrošnja u kojoj država, koja ne ume da odmeri snagu poreskih obveznika troši mnogo više, idući na uništavanje supstanci proizvodnje i samih poreskih obveznika. Da zaključim, ova država voli bogataše više nego građane, nego svoje poreske obveznike i više joj je stalo da od njih dobije zahvalnost nego da puni svoju poresku kasu. Zato mi za ove zakone nećemo glasati. (Tokom ovog izlaganja poslanici SRS lupali u klupe.)
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Elvira Kovač.
Poštovani gospodine ministre, gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SVM i poslaničkog kluba manjina će, naravno, glasati u danu za glasanje za ove predložene zakone. Oni ih u potpunosti podržavaju. Naravno, pre obrazlaganja moram da izrazim svoje lično veliko žaljenje što jednostavno Narodna skupština nije uspela da do završetka redovnog jesenjeg zasedanja usvoji ove tzv. prateće finansijske zakone uz budžet, ali zato apelujem na sve vas da sada, kada se nalazimo u vanrednom zasedanju, što pre usvojimo ove zakone na dnevnom redu. Radi javnosti bih želela da u nekoliko rečenica sumiram koji se to zapravo predlozi zakona nalaze pred nama, odnosno koje su to izmene i dopune određenih zakona i zašto je toliko bitno i hitno njihovo usvajanje. Čuli smo ovde danas da se radi o sedam predloga zakona. Radi se tačno o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, izmeni i dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, o porezima na imovinu, o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, o akcizama i republičkim administrativnim taksama. Najpre bih želela da pričam o dopunama Zakona o carinskoj tarifi. Bitno je bilo precizirati da se na uvoz robe, poreklom iz zemalja s kojima naša zemlja ima zaključene sporazume o slobodnoj trgovini, primenjuju stope carine predviđene upravo tim sporazumima. Dopunama ovog spomenutog Zakona o carinskoj tarifi biće omogućeno stvaranje integrisane tarife kojom će biti obuhvaćene stope carine propisane već postojećim Zakonom o carinskoj tarifi, kao i nove stope koje se primenjuju po osnovu sporazuma o slobodnoj trgovini. Kako bi se ubrzali procesi evropskih integracija za koje se SVM zalaže i omogućila jednostavna primena od strane naše zemlje spomenutog Prelaznog sporazuma o trgovini između Evropske zajednice i Republike Srbije bila je neophodna dopuna Zakona o carinskoj tarifi. Ovim zakonom, kao što smo čuli, predviđeno je smanjenje carinskih stopa za otprilike oko 95% robe koja dolazi iz Evropske unije, za deo proizvoda koji se u našoj zemlji uopšte ne proizvodi carine će biti ovim zakonom potpuno ukinute. Primena Prelaznog trgovinskog sporazuma znači da će prihodi od carine za našu zemlju biti umanjeni, čuli smo ovde koliko će to rupu predstavljati u samom budžetu, ali moram da naglasim zašto ćemo mi ipak glasati za ovaj zakon, pošto je sama primena ovog sporazuma od veoma velike koristi za građane i privredu Srbije. Upravo zbog ovih smanjenja carina biće jeftiniji mnogi proizvodi i repromaterijali, sirovine i spisak uvoznih proizvoda sa nižom carinom će, naravno, automatski, zahvaljujući ovome, imati nižu cenu. Sledeći zakon je zakon o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta proizvoda. On je potreban zbog stvaranja uslova za ublažavanje udara toliko korišćene i spominjane svetske finansijske i ekonomske krize na naše ekonomsko i finansijsko tržište. Osnovna sadržina ovog zakona i cilj koji se želi njime postići je stimulisanje devizne štednje, doprinos poboljšanju funkcionisanja samog deviznog tržišta i tržišta kapitala. Njime se predlaže izuzimanje od oporezivanja poreza na dohodak građana prihoda koje ostvaruju na osnovu kamate na devizne, štedne i druge depozite, kao i prihode od kapitalnog dobitka po osnovu prometa, uz naknadu od hartija od vrednosti i udela u imovini pravnih lica i prihoda od poljoprivrede i šumarstva na katastarski prihod. Stranka kojoj pripadam, Savez vojvođanskih Mađara, pozdravlja, što bi sa ovim predloženim izuzimanjem od oporezivanja prihoda od poljoprivrede i šumarstva na katastarski prihod za 2008. i 2009. godinu zapravo produžio period izuzimanja od oporezivanja ove vrste prihoda, koji inače traje od 2004. do 2007. godine i na taj način bi se zapravo obezbedio kontinuitet, odnosno nastavak dosadašnjih zakonskih rešenja koja su išla na poboljšanje položaja poljoprivrednika, odnosno na poreski podsticaj za razvoj veoma značajne delatnosti u Vojvodini, poljoprivrede. Potrebno je da se, uzimajući u obzir okolnosti pomenute svetske finansijske i ekonomske krize, i uticaj svega ovoga na sistem javnih finansija u našoj zemlji, izvrše neophodne izmene i u spomenutom Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju. Potrebno je zapravo otkloniti neravnopravan položaj, odnosno dovesti u istu situaciju one osiguranike koji su prava na penziju stekli pre 1. januara 2008. godine, odnosno pre 31. decembra 2007. godine i onih koji su prava na penziju stekli tek istekom tog roka. Svi znamo da su penzije prošle godine uvećane za 10%, međutim, imajući u vidu da se obezbeđivanje ostvarivanja navedenih prava, ukoliko bi se usklađivanje ovih penzija vršilo po još uvek trenutno važećim odredbama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, jednostavno, prema budžetu koji smo usvojili krajem prošle godine, ne bi se moglo realno finansirati redovno usklađivanje penzija ove godine. Zbog toga je jednostavno bilo neophodno, odnosno potrebno naći adekvatno rešenje kako da se reši taj nedostatak sredstava. Znači, po ovom predlogu se penzije, na veliku žalost naših penzionera, jednostavno neće usklađivati u ovoj 2009. godini, i one za sada moraju da budu zamrznute, odnosno da ostanu na tom nivou na kome se nalaze. Sledeći predloženi zakon je Predlog zakona o izmenama i dopunama o porezu na imovinu i on mora da se donese radi podsticanja razvoja tržišta kapitala. U ovom predlogu zakona se predlaže izuzimanje hartija od vrednosti i udela u pravnom licu iz predmeta oporezivanja porezom na prenos apsolutnih prava. Ovim fiskalnim rasterećenjem bi se naravno doprinelo smanjivanju troškova. Jedan od najvećih razloga za donošenje sledećeg zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje je zapravo stvaranje uslova za primenu odredaba Zakona o zdravstvenom osiguranju i regulisanje obaveza plaćanja doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje, za određene kategorije lica, naravno, ovo se uglavnom odnosi na osiguranike za koje se sredstva na osnovu tog doprinosa obezbeđuju u spomenutom budžetu Republike Srbije koji smo doneli krajem prošle godine. U ovom zakonu o budžetu za ovu 2009. godinu je opredeljeno izdvajanje sredstava za ove namene preko aproprijacije resornog ministarstva, te je donošenje ovog zakona neophodno radi primene upravo tog budžeta. Sledeći, ovde više puta spomenuti Zakon o akcizama se takođe mora izmeniti i dopuniti zbog dalje postepene harmonizacije akcizne politike naše zemlje sa propisima i standardima Evropske unije, smanjenje pojava sive ekonomije u prometu akciznih proizvoda spomenutih, cigareta, naftnih derivata itd. i obezbeđivanje priliva sredstava od akciza u republički budžet, spomenuli smo zapravo koja je rupa zbog smanjenja carina i ovaj nedostatak Vlada planira da pokrije povećanjem akciza. Znači, izmenama i dopunama Zakona o akcizama se predlaže izmena postojećeg sistema oporezivanja cigareta akcizom, radi, s jedne strane i daljeg približavanja standardima Evropske unije, naravno da će se sa jedne strane ovako povećati prihodi od akciza na cigarete, a sa druge strane i zaštititi naše domaće tržište od jeftinijih cigareta i cigareta lošijeg kvaliteta. Predlaže se, kao što sam spomenula, i povećanje akciza na derivate nafte, kao i na više puta spomenute akcize na pivo. Povećanje ovih akcija je jednostavno neophodno, bar zbog pokrivanja izostanka prihoda od carina, što je ipak značajno i što podržavamo. Znači, Savez vojvođanskih Mađara jednostavno shvata koliko će biti prihodi od carina umanjeni, a to je toliko i korisno zbog jednostavnog iskazivanja dobre volje našem daljem približavanju Evropskoj uniji. Na kraju, krajnje je vreme propisati republičke administrativne takse za spise i radnje republičkih organa koji su nekad bili u nadležnosti državne zajednice Srbija i Crna Gora. Od poslednjih izmena i dopuna Zakona o republičkim administrativnim taksama koje se zapravo primenjuju od sredine 2005. godine, mere i aktivnosti u procesu unutrašnjih ekonomskih reformi rezultirale su velikim brojem novodonetih spisa i propisa u čijem se sprovođenju vrše određene radnje, odnosno za koje je neophodno plaćanje ovih administrativnih taksi. Savez vojvođanskih Mađara naročito pozdravlja i podržava što će se doneti određeno takseno oslobođenje za određene spise koji se tiču društvene brige o deci, socijalnog osiguranja i naravno, takođe podržavamo i pozdravljamo što će se izdavanje putnih isprava osloboditi plaćanja republičke administrativne takse. Istina je da se predloženom tarifom u odnosu na sadašnju visinu taksi menjaju iznosi na pojedine spise i radnje, neke takse se povećavaju, ali neke se i smanjuju. Na kraju bih želela još jednom da naglasim da će poslanici Saveza vojvođanskih Mađara i poslaničkog kluba Manjina podržati u danu za glasanje ove tzv. finansijske, odnosno budžetske prateće zakone, pošto mi podržavamo Vladu i smatramo da naša zemlja ove godine treba da stigne na belu šengen listu i da što pre dobije status kandidata za priključivanje Evropskoj uniji. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem gospođo Kovač. Reč ima predstavnik poslaničke grupe DSS, gospodin Zoran Nikolić.
Poštovani narodni poslanici, poštovano predsedništvo, pred nama je danas set zakona koji se tiče punjenja budžeta za 2009. godinu, ali mi faktički već poslednja tri meseca govorimo i o efektima finansijske krize vezano za našu zemlju, govoreći o rebalansu budžeta i o predlogu budžeta u decembru koji smo imali ovde na dnevnom redu. Ono što smo govorili pre tri meseca, dva meseca, ono što smo govorili povodom budžeta, mi jednostavno možemo i moramo da ponovimo i danas. Dakle, po izbijanju krize, kada smo se već suočili da je ta kriza evidentna i kada je obelodanjena u svetu i kada smo shvatili da ćemo imati konkretne posledice i kod nas, poslanički klub DSS je krenuo u pravcu rešavanja ili pokušaja da rešimo određene privredne i ekonomske segmente, u smislu predloga određenih zakona, kao najbolja namera da i Vladi, koja vidimo da se u tom prvom momentu, dakle krajem septembra i početkom oktobra, nije baš najbolje snašla ili nije baš najbolje odnosila ili, ako hoćete, nije baš na pravi način shvatila tu svetsku finansijsku i ekonomsku krizu i posledice po našu privredu i ponašu zemlju. Dakle, krenućemo od kraja oktobra i početka novembra, kada smo, kao poslanička grupa DSS, izašli sa nekoliko predloga zakona iz sfere ekonomije, koji su naišli na odbojan stav Vlade, kao što je čuveni zakon o osiguranju depozita, koji je na toj čuvenoj sednici Odbora za finansije početkom oktobra okarakterisan kao nepotreban zakon, da su štedni ulozi u našoj zemlji apsolutno zaštićeni i da je to što smo mi predložili kao meru za zaštitu naših štediša i štednih uloga faktički u funkciji širenja panike među građanima. Suočili smo se da smo posle tri meseca taj zakon imali ovde u proceduri, da smo o tom zakonu glasali. Šta je tu sada sporno? Sporna su ta tri meseca. Dakle, nije dobro kada Vlada ne želi da prihvati predloge koji dolaze, u ovom slučaju, od opozicione stranke - DSS, samo zato što je ona opoziciona stranka, čak imala i negativan stav prema tom predlogu, da bi se posle suočili da nakon tri meseca prolazimo kroz jednu vrlo burnu, mučnu raspravu povodom tog pitanja i na kraju sve to usvajamo. DSS je predložila više zakona, zakon o osiguranju depozita sam već pomenuo, takođe smo predložili izmenu i dopunu Zakona o porezu na dohodak građana i Prelog zakona o izmenama Zakona o Narodnoj banci i predlog zakona. Mi smo to predložili da ide po hitnom postupku. Po našem mišljenju, to je bilo pravo vreme, pravi tajming da se odgovori na onaj prvi udar finansijske krize koji je zahvatio i našu zemlju. Skupštinska većina je odlučila da to ne stavi na dnevni red. Danas, između ostalog, imamo i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Primetiću ponovo da je to učinjeno sa tri meseca zakašnjenja. Dakle, nije dobro kada Vlada kasni po tri meseca sa određenim merama, a pri tom je pre tri meseca upozorena ili upoznata sa predlozima koji su dolazili od strane opozicionih stranaka, u ovom slučaju konkretno od DSS. Mi smo pre tri meseca dali i predlog da se usvoji odluka o obrazovanju komisije za praćenje svetske ekonomske krize i preuzimanje mera u cilju ublažavanja negativnih uticaja na ekonomiju i privredu Republike Srbije. Tada smo od pojedinih ministara, koji su vrlo istaknuti u sferi ekonomije i finansija, dobijali izjave tipa da je ovo šansa za Srbiju, da svetska finansijska kriza Srbiju neće ni dotaći, da je to upravo prava prilika za Kinu, Indiju, pa i Srbiju, i da je to, kao što sam rekao, ona šansa koju Srbija treba da iskoristi. Posle tri meseca se suočavamo da i premijer, pa i pojedini ministri, apeluju da i u ovom parlamentu postoji jedna vrsta jedinstva, jer je vreme teško, jer je ekonomska kriza zakucala na naša vrata. Nije sporno. Mi smo svojim konkretnim predlogom, koji smo stavili na papir, koji je ovaj parlament trebalo da izglasa, stavili do znanja skupštinskoj većini da smo voljni da učestvujemo u davanju odgovora na izazove koje donosi finansijska i ekonomska kriza. Vlada je to odbila. Sada premijer i ministri koji pokrivaju finansijske i ekonomske resore traže od ovog parlamenta saradnju. Nije sporno da te saradnje i sada bude. Kada dođe ovakvo vreme iskušenja, gde niko ne može tačno predvideti dubinu ove krize, mi stojimo na raspolaganju, ali pod jednim uslovom - moramo da vidimo i da čujemo predlog Vlade, kojije to predlog mera, šta je to strategija Vlade kada govorimo o izlasku iz ove finansijske i ekonomske krize. Da li je to ovaj set zakona? Nećemo da kažemo da ništa ovde ne valja, ali ovo svakako nije pravi i adekvatan odgovor na ono što se već u našoj privredi i ekonomiji dešava, naročito nije odgovor za ono što će se u ekonomiji i u privredi dešavati tokom ove godine. Vlada je u oktobru donela odluku da od 1. januara jednostrano primeni Prelazni trgovinski sporazum. Tu su postojale kontraverze. Postojali su ministri u Vladi, mislim da je tu bila i ministarka finansija, koja je krajnje racionalno, kao žena koja je odgovorna za budžet, zauzela stav da u ovom momentu dodatna liberalizacija našeg tržišta nije poželjna i da će jednostrana primena trgovinskog sporazuma imati uticaj na dodatnu liberalizaciju našeg tržišta i štetne efekte po domaću privredu. Onda se ispostavilo da ono što je dodatna slabost ove vlade, a to je da u njoj postoje i političke grupacije kojima nije opštedruštveni i opštedržavni interes, pa i u sferi ekonomije i finansija, u prvom planu, već zadovoljavanje i, da kažem punjenje svojih kasa u okviru svojih ministarstava, onda je Vlada preokrenula svoj stav i podržala tu odluku i mi smo sada suočeni sa jednostranom primenom trgovinskog sporazuma. Dakle, u startu imamo procenu da je manjak u budžetu, koji ćemo po tom osnovu imati, u rasponu od 250 do 350 miliona evra. Zaista ne znam koga možete ubediti da je srpska ekonomija i srpska privreda toliko jaka da može sebi da dozvoli luksuz da, u odnosu na ekonomije EU, dozvoli sebi da na svoju štetu oduzme sebi prihode u iznosu od 250 do 350 miliona evra. Zdrava ekonomska logika je ukazivala da tone treba raditi, ali ovde je iznet drugi argument - da ćemo u toku 2009. godine dobiti status kandidata, da ćemo, samim tim, biti u mogućnosti da koristimo neke pretpristupne fondove i da ćemo na taj način kompenzovati taj manjak. Ako krenemo od obećanja koja su stranke koje čine ovu vladu davale samo pre sedam ili osam meseci u predizbornoj kampanji i kada vidimo realizaciju tih obećanja, koja je ravna nuli, onda opravdano sumnjamo da i u 2009. godini taj optimizam nije potkrepljen nikakvim finansijskim i ekonomskim pokazateljima. Zapravo ćemo jedino i isključivo mi imati štete od ukidanja, odnosno jednostrane primene tog trgovinskog sporazuma. Postavljam pitanje ovde i nadležnom ministru koji je danas sa nama, da li postoji ijedan primer da je zemlja koja je želela da se priključi EU ušla u proces jednostrane primene bilo kog sporazuma prema EU? Mislim da ne postoji, dobio sam i potvrdu da ne postoji. Dakle, mi smo taj izuzetak i neka građani znaju da nas sam ulazak u EU, odnosno mi smo veoma daleko još od EU i od same kandidature za članstvo u EU, ali u ovoj godini građani Republike Srbije će biti oštećeni od 250 do 350 miliona evra na osnovu ukinutih carina. Pošto taj manjak u budžetu postoji, ali nije samo taj manjak problem, nego i sama projekcija budžeta koja nam je ovde predstavljena je takođe problematična i o tome smo govorili kada je ministarka Dragutinović bila, dakle, budžet je nerealno skrojen, da je budžet neostvariv i daćemo vrlo brzo, a rekao sam faktički smo poslednja tri meseca govorili o rebalansu, pa i o budžetu, a mi ćemo u naredna dva meseca verovatno sa jednom pauzom kada ćemo razgovarati o nekim drugim zakonima, kao što je zakon o skupštini i ne znam još o čemu, vrlo brzo imati na ovom dnevnom redu rebalans budžeta za 2009. godinu. To vam sada kažem. Videćemo da li će to tako biti. Mislim da će biti, a bogami tada će biti još bolnije i za Vladu Republike Srbije, a što je manji problem, ali će biti mnogo bolnije za građane Republike Srbije. Pošto smo se odrekli carina u Prelaznom trgovinskom sporazumu, taj novac treba nekako nadomestiti. Imamo Zakon o akcizama koji treba i koji je jedino u funkciji da pokuša da ovaj manjak finansijskih sredstava nadomesti tako što na mnoge proizvode se sada povećavaju akcize. Ono što je posebno problematično jeste veliko povećanje akciza na gorivo, sa 27 na 42 dinara. Vlada Republike Srbije ima mogućnost da, u skladu sa uredbom, u toku jedne godine povećava akcize u skladu sa stopom inflacije. Zašto to nije urađeno i sada, dakle, na osnovu ove osnovice koju imamo? Vlada je mogla da u ovoj godini poveća u skladu sa stopom inflacije i akcize, ali je ona odlučila da akcize u startu poveća sa 27 na 42 dinara po litru, samim tim da poveća osnovicu, zadržavajući to pravo da i ovako veliku akcizu dodatno poveća u skladu sa procentom inflacije. To za posledicu ima, kada ovaj zakon stupi na snagu, a to je za nekih 15 dana pretpostavljam, da ćemo imati skuplje gorivo. Ne treba da govorim građanima, svima je jasno šta znači skuplje gorivo i koje su posledice po privredu, jer gorivo je jedno od najvažnijih inputa za sve privredne delatnosti. Dakle, povećanjem akciza se pokušava nadomestiti manjak koji imamo na osnovu carina umanjenih sporazumom koji smo jednostrano primenili. To svakako nije dobro, jer kada postavite ovako stvar i kada se suočavamo, a sada je to i Vlada priznala sa ekonomskom finansijskom krizom, onda bi teret te finansijske i ekonomske krize trebalo da bude ravnomerno podeljen. Ovako teret se deli isključivo na one grupe koje su već socijalno ugrožene i teret snosi privreda i to onaj deo privrede koji nije bio ni u sjajnoj situaciji ni pre izbijanja finansijske krize. Dakle, Vlada, s jedne strane, poziva na jedinstvo, a mi kažemo, mi smo voljni da svojim idejama, svojim predlozima, a to smo dokazali u protekla tri meseca, ponavljamo ne Vladi, nego građanima Srbije, da te ideje koje imamo smo u mogućnosti da pretočimo u zakon i na vladi je da li to želi da prihvati. Ne tvrdimo da u DSS imamo tapiju na izlazak iz ove krize. Ona je nepredvidiva. Imamo jako puno dobrih ideja i konkretnih stvari koje smo predložili. Zašto se Vlada oglušuje o te ideje, zašto ne prihvata i zašto, kada predlože ovako katastrofalne predloge, kada se povećavaju administrativne takse, kada se povećavaju, kao što smo rekli, i akcize, to sebi Vlada zapravo dozvoljava, ostaće nejasno. Dakle, mi ćemo, sasvim sam siguran, u naredna dva-tri meseca pričati o rebalansu budžeta. U revidiranom memorandumu je naglašeno da će jednostavno doći i do smanjenja privredne aktivnosti i do smanjenja stranih investicija, do smanjenja potrošnja i do smanjenja uvoza i pored svih tih parametara za koje već sada je sasvim evidentno da će doći do smanjenja. Ovaj budžet je napravljen tako da se planira uvećanje poreza od 11,4%. To je jednostavno nemoguće ostvariti. Teret ovako skrojenog budžeta i ovih zakona, pošto imamo ispred nas i Zakon o PIO, jeste i da će penzioneri zapravo u ovoj godini imati penziju manju za osam posto, ako je projektovana inflacija od osam posto realna, najmanje od osam posto, i da zapravo on predizborno obećanje koje je dato ne da se neće ispuniti, već naprotiv, teret ovih problema koje imamo sa punjenjem i prihodnom stranom budžeta će se, pre svega, svaliti i na penzionere. Plašim se da kada dođe do rebalansa da će biti izvršen dodatni pritisak na penzionere i da će doći do dodatnih smanjenja penzija, jer ako se budžet ne bude ostvarivao onom dinamikom koja je predviđena, mora se ići na kresanje javne potrošnje. Ovi predlozi zakona, ovaj set zakona koji je, pre svega, u funkciji punjenja ili ostvarenja prihodne strane budžeta, još jednom pokazuje da Vlada nema konzistentnu i nema jasnu sliku šta će se dešavati u našoj privredi, ekonomiji, finansijama u 2009. godini. Ovi predlozi su u velikoj meri kontradiktorni i suprotstavljeni jedni drugima. Oni su, pre svega, usmereni da teret podnesu ionako ugrožena privreda, naročito poljoprivreda, jer dodatna liberalizacija, ukidanjem carina na skoro 40% poljoprivrednih proizvoda što će stupiti na snagu stupanjem ovog zakona, neće pospešiti poljoprivrednu proizvodnju, nego će dodatnom liberalizacijom i ono što nam grca i ono što jako teško posluje dodatno opteretiti, jer ćemo imati sada uvoz sa strane. A svakako da poljoprivredni proizvodi koji dolaze iz EU, koji su subvencionirani nekoliko puta više nego naši, imaju povoljniju cenu, da ćemo svakako imati veći uvoz i po tom pitanju, a samim tim i veći spoljnotrgovinski deficit, a da ćemo ugroziti našu poljoprivredu. Između ostalog, kada govorim o poljoprivredi, u redu je povećati akcize na duvan, to se pravda evropskim standardima. Nije u redu ukinuti subvencije bez ikakve najave poljoprivrednim proizvođačima. Preko 11 hiljada poljoprivrednih proizvođača se bavi uzgojem duvana. Mi smo ih jednim potezom, odnosno onim predlogom budžeta lišili subvencija na koji su oni svakako računali. Samo ta mera će prouzrokovati da oko 30 hiljada ljudi se ne bavi više time, a zavisilo je od proizvodnje duvana. Kome ovo ide u korist? Ide uvozničkom lobiju. Mi ne pospešujemo našu domaću proizvodnju… (Predsednik: Vreme.) jer ako duvana, završavam, ne bude bio uzgajan u dovoljnoj meri, a svako ove godine to neće, onda će duvanska industrija, pre svega, uvesti duvan, jer ona za tu robu plasman ima. Poslanici DSS će i u ovoj načelnoj raspravi, ali i po amandmanima pokušati da poprave predloge zakona, ali ono što je definitivno naša poruka jeste da što pre treba da se suočite sa realnošću i da se ne ponašate i da ne podlegnete sindromu nojeve glave u pesku, već da realno sagledate sve opasnosti koje dolaze od svetske finansijske krize. DSS ima nameru da i dalje bude veoma aktivna i u zakonodavnom smislu po pitanju ekonomskih zakona. Na vama je samo da ne kasnite, kako ste to radili u protekla tri meseca, da ne kasnite u narednom periodu tri... (Predsednik: Hoćete da privedete kraju.) i više meseci. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Petar Jojić, reklamira Poslovnik.
Gospođo predsednice, predstavnici Vlade, postavljam pitanje i tražim odgovore i objašnjenje u smislu odredaba člana 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine, s tim što naglašavam da je velika grupa radnika Azotare zadovoljna što je raskinut ugovor od strane Agencije sa onima koji su Azotaru pančevačku bili kupili. Ispostavilo se da smo bili u pravu kada smo ova pitanja u Skupštini postavljali u više navrata. Agencija za privatizaciju suočena je sa problemom koji je sama proizvela i koja je sama priredila velike probleme radnicima Azotare Pančevo, kojih je oko 1.500 ostalo na ulici, jer proizvodnja azotnog đubriva, te jedine fabrike u Srbiji, godinu dana ne radi, radnici mesecima i mesecima ne primaju plate. Dakle, Agencija za privatizaciju je konačno uvidela da je nužno bilo raskinuti ugovor sa kupcima koji su iz Litvanije i iz Beograda. Ukradena je fabrika čija je knjigovodstvena vrednost 45 miliona evra. Radnici ne primaju plate. Postavljam pitanje i tražim odgovor od predsednika Vlade i od Vlade: koje će mere Vlada preduzeti da se ova fabrika pusti u funkciju, u proizvodnju, a da radnici dobiju svoje plate koje će da zarade i koje su zarađivali onako kao što jeste, jer je pančevačka Azotara deo toga grada. Taj grad je izgrađen zahvaljujući pančevačkoj Azotari koja je podignuta i puštena u proizvodnju 1963. godine. Dakle, kao jedina fabrika azotnog đubriva u Srbiji ona mora biti u funkciji poljoprivrednih proizvođača, da im se proizvodi veštačko đubrivo, da bude jeftinije nego ovih koji uvoze, pa preprodaju i dižu cene kako se to njima sviđa. SRS podržava radnike Azotare i traži od Vlade Republike da prevaziđe ovaj problem i da se radnicima pomogne, i da se ova fabrika nađe u proizvodnji jer će biti od strateškog značaja za individualne poljoprivredne proizvođače, naročito u Republici Srbiji. Zbog toga molim odgovore jer mi je više radnika postavilo pitanje, pošto dolazim iz Pančeva, i traže da se pomogne toj fabrici, da se pomogne tim radnicima, kako bi ta fabrika izašla iz krize. Radnici nisu krivi, oni su samo krivi zbog toga što su se našli u toj situaciji u kojoj jesu, zahvaljujući Vladi odnosno Agenciji za privatizaciju, koja je pod nepovoljnim uslovima ovu fabriku prodala takoreći tajkunima i ljudima koji nisu imali nikakvu nameru da plate ono što su kupili. Zbog toga molim, jer je i odavde trebalo da se puni budžet, 32 miliona, napominjem po ko zna koji put, fabrika Karbamid 2 je opljačkana. Demontirana je i prodata u inostranstvo, ali država ni radnici nisu videli žute banke. Hvala vam.
Gospodin Dušan Marić, po Poslovniku.
Dame i gospodo, na osnovu člana 225. i 226. tražim obaveštenje od Ministarstva finansija o visini zarada direktora preduzeća Novosadski sajam. U poslednjih pet godina. Mali akcionari u ovom preduzeću tvrde da su direktori u poslednje dve godine sebi isplatili milionske iznose na ime bonusa i stimulacija. Aleksandar Andrejević, doskorašnji generalni direktor, sebi je u 2007. godini isplatio na ime bonusa i stimulacija dva miliona i 600 hiljada dinara, plata plus dve hiljade i 700 evra mesečno, u 2008. godini dva miliona i 500 hiljada dinara, ukupno 5 miliona i 100 hiljada. Dušan Manojlović, zamenik generalnog direktora, u 2007. godini tri miliona dinara nagrada, u 2008. godini još tri miliona, ukupno šest miliona, na mjesečnom iznosu 3.100 evra mesečno. Miroslava Lazić, finansijski direktor, pretprošle godine milion i 800 hiljada, prošle godine milion i 700 hiljada. Bojan Gajić, komercijalni direktor, on je jadničak u prošloj godini nagrađen sa samo 860 hiljada dinara, što je jedva hiljadu evra mesečno po plati, a u prošloj godini 830 hiljada dinara. Zoran Stanković, direktor razvoja, milion pretprošle godine i milion prošle godine, dva džepa u svaki po jedno milionče. Marijeta Lazor, direktorka marketinga, 2007. godine 420 hiljada, 2008. godine 580 hiljada. Gordana Isakov, direktor pravnog sektora, pretprošle godine 720 hiljada, prošle godine 680 hiljada dinara, ukupno milion i 400 hiljada dinara. Sad mi se nameće poređenje sa onim direktor u Agenciji za kontrolu leta, koji za mjesec dana zaradi milion i 400 hiljada dinara, pa u poređenju sa njim ovo i nije neka zarada. Živka Janković, direktorka projekta, 2007. godine 650 hiljada dinara, prošle godine 670 hiljada dinara. Radojka Babić, izvršna direktorka, pretprošle godine 750 hiljada, prošle godine takođe 750 hiljada, ukupno 300 hiljada evra na ime bonusa i naknada za stimulacije. Ovo je zaista neverovatno, kao da milioni rastu po Fruškoj gori. U zemlji u kojoj 500 hiljada živi ispod granice siromaštva, u kojoj se vlast stalno žali na besparicu, u kojoj moli sirotinju da se navikne na gladovanje, ta ista vlast omogućava svojim direktorima, svojim partijskim kadrovima da dijele međusobno novčane nagrade koje na mjesečnom nivou prelaze milionske iznose Još samo jedan podatak, mali akcionari tvrde da u poslednje tri godine u preduzeću Novosadski sajam plate običnim radnicima nisu povećane ni za jedan jedini dinar. Hvala.
Reč ima predsednik poslaničke grupe Nova Srbija, gospodin Velimir Ilić. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mislio sam da ćemo ove godine raditi bolje, odgovornije i ozbiljnije, da će se malo i Vlada uozbiljiti, da će koalicija koja je na vlasti jednostavno shvatiti da je voditi državu jedan ozbiljan posao i da milioni ljudi zavise od te vlade, od raznih odluka, ali nažalost evo prvi radni dan u novoj godini je moje veliko razočarenje. Vidimo da sve ide po starom, a štaviše i gore nego što je bilo u prošloj godini. Videli ste jutros one priče, one karte, sve ono, a danas imamo na dnevnom redu jedan set zakona koji je trebalo da usvojimo prošle godine, ali ostalo je za prvi mesec u ovoj godini. Očekivali smo danas da krenemo u jednu ozbiljnu raspravu, jer priča o carinama, porezima, penzijama, punjenju budžeta, načinu kako napuniti budžet je vrlo važna priča za ovu državu. Međutim, danas smo dobili jedno pismo od predsednika Vlade, gospodina Cvetkovića, koji pokazuje jednu krajnju neozbiljnost. Svaka čast svakome, ali o ovako ozbiljnim zakonima, prvenstveno finansijske prirode, on je ovlastio gospođu Kalanović da ona predstavlja Vladu i ministra Dulića. Čovek je ministar za prostorno planiranje, šta će da radi ovde, po ovim ozbiljnim temama koje nemaju nikakve veze sa ministarstvima čiji su ministri danas prisutni u sali. Ovo sve pokazuje jednu izuzetnu neozbiljnost i gospodina Cvetkovića i njegove Vlade. Da neozbiljnost bude još veća, neki dan smo imali jedan sastanak koji je vodio umesto premijera šef države. Sa privrednicima šef države razgovara o putevima, o prugama, o investicijama, o koridorima, gasi koncesiju, predstavlja neki savet kao radno telo Vlade. Mislim da to nigde na svetu nema, samo kod nas. Prema tome, danas vidim jedan predlog u novinama da se smanji broj poslanika, da bi to pojeftinilo državu. Molim vas, znate kako naš narod kaže "dokon pop i goveda krštava", pa evo i naši čelnici su se setili da nešto preporuče. Neki dan sam slušao jednog ministra koji je dao jedno ozbiljno saopštenje o uštedi energije i rekao da vrelu supu ne stavljamo u frižider, nego da je ohladimo, pa da je stavimo u frižider. U mojim godinama još nisam video da je neko u mojoj porodici, a možda i šire, gde god da odem, stavio vrelu supu u frižider. Možda je to kod ministra bilo moderno, aktuelno. Onda smo gledali drugog ministra koji je izašao u ovim prazničnim danima sa projektom uštede energije i rekao - u mom kabinetu ne sme da gori svetlo, samo svetla za obeležavanje kad je neradni dan. Pazite, ministar ekonomije izađe sa programom uštede, on vodi celu privredu države i on priča o pet sijalica koje ne treba da gore, i to je njegov doprinos uštedi. Ovo je sve jedna tužna priča i meni je jako žao što o ovome moramo da pričamo. Ponavljam, nisam čuo da je još neko rekao da mi imamo skupu državu, mnogo skupu državu, veliki broj ministara, veliki broj ministarstava. Da li verujete, kad sam bio ministar za kapitalne investicije ceo moj kabinet je imao četiri službenika, moje ministarstvo je sad podeljeno u pet ministarstava. Kad sam pročitao nedavno da Krkobabić ima 41 službenika, to je da se čovek prekrsti. Pričamo o štednji. Kako sada poreski obveznici akcizama, porezima, predlažu poskupljenje PDV-a, da plate ovako skupu državu. Voleo bih da vidim ko će da greje te ljude, da ih hrani, poji, daje automobile, vozače. Zašto će u kabinetu potpredsednika Vlade Krkobabića 41 službenik? Šta rade tamo, baš me interesuje. Njega nikad ovde nema. Kakva je situacija u drugim kabinetima? Jako mi je žao što je gospođa Kalanović otišla. Ona je razvila celu infrastrukturu nekih regionalnih kancelarija. Nedavno sam bio u Trsteniku i oni kažu - pravimo regionalnu kancelariju. Gde god da odete regionalna kancelarija za NIP, regionalna kancelarija za ravnomerni regionalni razvoj. Nismo mi male Đokice da ne znamo da stranke prave, na kontu budžeta, sa ogromnim platama čitavu stranačku infrastrukturu, što je tačno, i hiljade zaposlenih. Kako je moguće kod Dinkića da se tri puta povećao budžet za plate, a samo šest službenika je primljeno u Ministarstvu ekonomije i ravnomernog regionalnog razvoja? Oni su razvili čitavu mrežu stranke, kao što su nekad bile one narodne kancelarije, sećate se, naravno sredstvima iz budžeta. Hiljade ljudi radi. Da li shvatate da su preduzeća, kao što je Javno preduzeće "Stara planina", napravila gubitak 80 miliona u prošloj godini sa dva zaposlena? Kako je moguće? Šta su ta dva zaposlena radila? Koliko skijaša je koristilo taj ski-centar? Molim vas, dosta je više gubljenja vremena, povećavanja globe na one koji malo rade u Srbiji, i oni će da se poguše od ovih velikih nameta ako poskupimo PDV i ako idemo na ova poskupljenja. Danas slušam Kalanovićku, ona kaže - poskupeće akcize na gorivo, a da nas uteši kaže - na kafu će da ih smanjimo. Znate koji je odnos akciza na gorivo i akciza na kafu? Znate da NIS puni budžet preko akciza i PDV-a sa 20%, a kafa učestvuje možda nešto minorno 0,2%. Molim vas, našta to liči? Ovo je sve izuzetno neozbiljno. Mi sada pokušavamo da punimo budžet na osnovu novih globa, da jednostavno uništimo i one što nešto rade. Budžet realno treba da se puni iz Bora, Majdanpeka, od elektronske industrije, od "Jumka", od "Simpa", od "Magnohroma", od "Viskoze", od "Zastave". Meni je jako žao što se stalno priča - oslobodićemo Italijane svega i svačega. Oni dovoze sve uvozno, samo pet posto je učešće srpskih proizvoda u vozilu, a mi preuzimamo obavezu da prodamo 300 hiljada auta na ruskom tržištu. Da li smo mi normalan svet? Ko još normalan to može da prihvati kao obavezu i još da im platimo oko 300 miliona evra ukupno što će da nam dođu? Mi truli "Fijat" na izdisaju želimo da vadimo. Oni su ugasili fabriku u svojoj državi, a mi smo sad našli da ulazimo da vadimo "Fijat" iz dubioze. Prema tome, nemojte da mislite, gospodo, da mi ne znamo kako se guraju pare milionske u privatne banke. Zna to gospodin Dinkić odlično. Sada ću vas da podsetim. Putevima se godinama ne plaća, dugovi su enormno visoki, putari grcaju u dugovima. PDV moraju da plate da podignu kredit i oni plaćaju. Zašto se putarima na plaća? Jer je direkcija za puteve kao budžetski korisnik prevedena u javno preduzeće Putevi Srbije, uz obavezu ministra tadašnjeg finansija da za mesec ili dva dana iz privatizacije se pokriju dugovi, što do danas nije urađeno. Šta se sad događa? Putarima se plaća cesijama. Šta to znači? Da bankari na svaki račun putarski uzimaju 20% zato što banka premosti, oni donesu uverenje da im Vlada duguje, naravno dobiju cesijom kreditod banke i prelivaju od 18-20%, gospodine prezimenjače, i to traje četiri godine. PDV nije uplaćen na naplatu putarine, a za to se plaćao na sve radove u putnoj privredi. To je dovelo u dubiozu preduzeće i do danas neće da se razduže ti dugovi. Tačno je da 10,2 milijarde je preneseno iz Direkcije, ali to služi da se lopatama pare prebacuju u privatne banke, i to je tačno. Kod tih istih banaka se drže državni depoziti. Sa kojom kamatom se drže? Sa 2%, a oni plasiraju nama sa 18-20%. Odličan biznis za naše tajkune, koje smo ovde proglasili kao svece, još malo pa ćemo o njima da razgovaramo tako da nećemo smeti ni imena da im pominjemo. Par puta ovde sam pomenuo i odmah je stigla tužba, prijava, krivično gonjenje. Ne smete da ih uvredite, oni su ikone. Prema tome, država koja ima skoro isti broj penzionera i onih koji su radno sposobni i primaju neku platu, izjednačen odnos, a približan je negde i odnos nezaposlenih. Ima nekih što se fiktivno vode kao zaposleni, ali u stvarnosti su i oni nezaposleni. Nema perspektive. Oni koji treba da pune budžet ne rade i njima se daju subvencije da ne bi izašli na ulicu, i to je veliki problem danas Srbije. Ovo malo što radi, nema šta da mu se uzme više. Seljak go ko pištolj. Vidite pošto je džak veštačkog đubriva - 2.800 dinara. Kako da kupi vreću đubriva? Od čega da radi? Prema tome, realnog punjenja budžeta nema, sad se pokušava preko povećanog PDV-a i akciza da se nešto učini, i tu je veliki problem. Prema tome, zamolio bih vas gospodo iz vladajuće koalicije da ozbiljno razmišljate kako ovi problemi da se rešavaju. Ne možete samo gurati probleme pod tepih - doći ćete do plafona. Ne mogu da beže ključni ljudi iz Vlade od pojavljivanja u ovom parlamentu, da podnesu parlamentu račune. Ne mogu da beže od problema. Jeste li rešili pitanje rezervista - evo nema ni u ovom budžetu, niste? Ne možete da rešite. Jeste li rešili penzionere, što ste obećali - ne možete, nema para? Jeste li rešili akcije - niste? Evo ušli smo u novu godinu i niste rešili. Dinkić sada više ne pominje akcije - nema ništa od toga. Odakle novih 200.000 radnih mesta kada se svaki dan ljudi otpuštaju? Prema tome, rekli ste bele šengen vize do kraja prošle godine - nema. Sada stidno ti vaši evropski prijatelji objašnjavaju - nema ulaska u EU dok se ne prizna nezavisno Kosovo. Evo, danas vam šalju poruke, svaki dan vam šalju poruke, a vi ćutite. Da li je stvarno to, gospodine ministre Duliću - nije? Meni je drago da nije, ali evo danas, koliko znam da čitam, u više listova je to objavljeno. Znači, morate da sednete i da razmislite - kuda vodite Srbiju, gde ste je poveli, i sa tim vašim prijateljima, koji, danas ste videli, ovde se ponašaju kao na cirkuskoj predstavi - doneli karatu republike Vojvodine, razgrnuli priču, udarili u šalu i baš ih briga. Odoše kući. Dođu malo pojave se, zbrišu, odu i baš ih briga za Srbiju. Pričali smo o sredstvima za Banatski Dvor. Prelivena su i data iz one prethodne Vlade Kapitalnom fondu Vojvodine. Gde su sredstva? Rekli smo i poručujemo predsedniku Borisu Tadiću. Više puta odavde pitao sam gde su pare od Mobtela 1,6 milijardi. Gde su - nema odgovora? On priča - prodali smo. Gde su pare? Nisam ja bio ministar finansija, nego Cvetković, kada su pare stigle. Ministre Duliću, pitajte Cvetkovića gde su milijardu i šesto miliona. Gde su pare od Robnih kuća? Ovi mučenici ovde se smrzavaju celu zimu u parku - traže njihov deo. Gde su pare od trećeg operatera 300 miliona evra, šta je sa tim parama? To je ukupno dve milijarde i 260 miliona. Potrošili ste to u kampanji gospodo, potrošili ste za raznorazna povećanja, da šarmirate biračko telo da ga dobijete - dobili ste. Rekli ste - evropska Srbija, blagostanje, osvojimo Evropu zajedno. I evo gde smo došli - u najcrnju situaciju u poslednjih 20 godina. Je li to vaša Evropa? Je li to bolji život? Rekli ste bolji život, vi ste rekli - nisam ja. Mi smo rekli - ne mogu penzije. Vi ste rekli - mi možemo. Izvolite, gospodo. Šta je sad? Problemi. Problem sa gasom, problem sa strujom, problem sa ovim, problem sa Banatskim Dvorom, problem sa javnim preduzećima, problem sa JAT-om. Što niste dali da se proda JAT kada su nam ljudi davali 140 miliona evra? Dolazili su u Vladu, pisali su elaborate, a Evropa vam rekla - ne. Mi kažemo - neka propadne, ne damo. Ovde se danas šegačite sa Rusima, kao ruska opcija, vaši prijatelji itd. Ne mogu oni da nam donesu u flašama ovde gas. Mora svaka ozbiljna država i svaka država ozbiljna ima skladište gasa za zimski period - ljudi, to je normalna stvar. Nama treba postrojenje. Imali smo pare za postrojenje i na prethodnoj Vladi, čiji sam bio član, izdvojene su pare. Onda je došao nalog i rečeno je - sve investicije na području Vojvodine mora da idu preko Kapitalnog fonda Vojvodine. To je Pajtić sve lepo uzeo i ulivadio. Kaže - svi ga glasali. Mora da ga glasaju, kada je šakom i kapom delio i ispraznio budžet, uništio kasu. Trezor je bio pred novu godinu prazan. Znam kada ste čekali da ovaj uplati neku ratu od Robnih kuća da date ovim nesrećnim opštinama da prime neki dinar, i obdaništima itd. Prema tome, predlažem da se uozbiljite u ovoj godini, da se jednostavno mnogo tu ne hvalite, da sve funkcioniše, da kažete ono što je prava istina - da je mnogo teško i da se malo promenite ako možete. Ako ne možete - loše vam se piše gospodo. Loše vam se piše. Ne možete vi ovakvom politikom, o ovako ozbiljnim zakonima trčati i pričati - mi donosimo zakone, Evropa traži. Evropa vas, bre, neće, ljudi, je li vidite, jeste li vi mali. Je li ne vidite da neće da razgovaraju s vama? Koga vam pošalju ovde? Trebali ste im da završite ovo, da uvedete Euleks, uveli su i ne pozivaju vas više - nema, ne družite se više. Pre vam je dolazio i Solana, i svi redom, Oli Ren svaki čas. Vidim i Mišković je sedeo sa Oli Renom, vodio neke, da bi se pohvalio da je napravio Vladu - evo, napravili ste Vladu. Imate tamo vas 14 grupacija, partija. Šta možete da uradite - ništa, gospodo, ozbiljno? Radno sposobno stanovništvo traži posao. Vladajuća stranka, vladajuća koalicija, ako hoće da kaže da je napravila rezultat mora da zaposli radno sposobno stanovništvo, a vi ih otpuštate masovno. Ljudi su u strahu, čekaju samo ko će otići kući. Prema tome, uozbiljite se. Nemojte zakazivati sednice kada niste spremni, a mnogo puta niste bili spremni - ne pripremite budžet na vreme. Sećate se onog zadnjeg cirkusa zadnji radni dan, ono je bila sramota - jurnjave ovde, priče, jurnjave. I posle razne priče koje kruže, ne želim u tome da učestvujem kao poslanik, ni Nova Srbija kao poslanička grupa. A mnoge ste oljagali, a ovamo ste ih molili. Mnoge ste jurili, preklinjali da podrže taj budžet. Mi smo bili korektni, sa desne strane, rekli smo - pomoći ćemo i pomogli smo. Pomogli smo, ali nemojte sada da nas napljujete, ako smo vam nešto pripomogli da uradite. Bar sad se opametite i radite na vreme, evo početak je godine. Znate kako, kad počnete, ono što grbavo se rodi, vreme ne ispravi, i ako počnete ovu godinu naopako, nikad je nećete uvesti u red. Zato smo mi spremni da pomažemo, koliko možemo. Mi jesmo opozicija, ali bilo lepo da ova naša država bude jedna jaka, stabilna, nezavisna, da nemamo te tutore koji dolaze ovde i svaki čas nam lupaju šamare i upozoravaju šta treba da radimo. Kažu - ovo ne može zbog Mladića. Vi znate šta je sve bilo i sa Tačijem, i sa Čekuom, i sa Haradinajem itd. Malo pričajte sa tom Evropom. Ne treba toliko da nas ponize, da nas toliko omalovaže, izgaze, potiru pod sa nama - zašto? Zato što nemamo ljude koji nas predstavljaju kada odu u te evropske institucije, u svetske institucije. Pre je bilo znatno drugačije. Prema tome, uozbiljite se, početak je godine. Pozdravite premijera Cvetkovića, i neka se već jednom izjasni - je li on premijer ili je i on neka krpica za potiranje u Vladi? Ako je Boris premijer nije to strašno - mi ćemo ovde ako treba i da ga krunišemo. Hajde, neka bude kralj, car, možda to voli čovek, ali ne može sve - u vojsci on rešava probleme, u putnoj privredi, u železnici, u investicijama, na koridorima, evo sada sa privrednicima, oko gasa je čovek ušao u priču, sve da razreši probleme. Ne ide mu ljudi nešto od ruke. Vidite da ga neće, neće - sve što se uhvati, ono se osuši, propadne. (Predsednik: Vreme.) Prema tome, molim vas, uozbiljite se. Za nas je ponižavajuće da nam na ovako ozbiljne teme i ovako ozbiljne zakone šaljete ministre, koji jednostavno, ljudi su tu došli, dobri ljudi - ali promašili temu načisto. Hvala vam puno.
Gospodin Dragan Šormaz reklamira Poslovnik. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, upravo baš u duhu članova 225. i 226. i potpuno u skladu sa dnevnim redom želim da postavim pitanje prisutnom ministru da bismo uopšte mogli da nastavimo dalje da radimo, jer je potpuno zbunjujuća atmosfera kada vidimo predloge zakona koji su došli, na osnovu kojih bi trebalo predviđeni budžet da se puni i obaveze prema budžetskim korisnicima da se realizuju. S druge strane, onda u istom danu imamo napise u novinama i izjave ministra finansija, koja danas nije ovde, koja najavljuje, van svega ovoga i celog ovog paketa zakona, moguće i povećanje PDV-a. Znamo da nas je od toga i MMF branio, da su i oni bili protiv toga. Mene interesuje da ministar izađe i kaže, ne da beleži i markira, nego verovatno oni tamo znaju odgovor na ta pitanja, da izađe i kaže - da li je on izračunao, da li su oni u Vladi izračunali da će se ovim izvršiti predviđeno punjenje budžeta. Pitam i kolege poslanike iz PUPS-a - da li su svesni, sa svim ovim što je sad predviđeno, da će penzije imati 31. decembra ove godine vrednost 60% otprilike koju imaju danas. To je suprotno onome što je bilo obećanje. Znači, PDV sve zemlje u Evropi smanjuju, smanjuju kamate, upravo da bi pomogli privredi, da bi pomogli privrednicima s kojima ste se do pre par dana sastajali. S druge strane, potpisujete prošireno dejstvo kolektivnog ugovora, pa ga ne primenjujete. Kažete - ne može, opterećuje privredu - a onda najavljujete povećanje PDV-a. Ko se time opterećuje? Privreda i građani. Da li ovo što ste predložili, ovaj set zakona, u stvari nije dovoljan za predviđeni budžet? Ako najavljujete povećanje PDV, stavite znak jednakosti, što znači da ovo što ste predvideli nije dovoljno. Za šta služi PDV, ako ne za punjenje budžeta? Ako dižete PDV opteretićete privredu još više i ono malo što radi pitanje je da li će se naplatiti. Potrebna je bolja naplata predviđenih dažbina, a ne povećanje dažbina. (Predsednik: Vreme.) Dobro znate u šta ste ušli. Nas interesuje ovde, pošto ste ovlašćeni, da nam odgovorite na ova pitanja jasno, konkretno, da bismo mi mogli da nastavimo da radimo.
Po Poslovniku, gospodin Petković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, gospodine Duliću, molim za malo pažnje, obzirom da ste vi od Vlade određeni kao predstavnik za ovaj set finansijskih zakona, pretpostavljam da ste dobro proučili prateće zakone za budžet za 2009. godinu. Samo želim da vam ukažem na Predlog zakona o carinskoj tarifi. Ukoliko ste pažljivo pročitali obrazloženje ovog zakona, kod efekata donošenja zakona piše - donošenje zakona neće bitno uticati na nivo prihoda budžeta Republike Srbije po osnovu carinskog opterećenja. Gospodine Duliću, molim vas da izađete za ovu govornicu i kažete narodnim poslanicima - da li je u Vladi napravljena projekcija koliko sredstava će se prikupiti na ovaj način - jer nam je zaista neophodno da imamo taj podatak u ovom trenutku, kako bi kvalitetno mogli da raspravljamo o ovim zakonima. Hvala.
Gospodin Pejčić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani ministre, javljam se po članu 93, gde se u stavu 3. kaže - narodni poslanik koji je na sednici odbora izdvojio mišljenje, ima pravo da govori do pet minuta. Pošto je gospođa Čomić u tom trenutku predsedavala, verovatno je zanemarila tu stvar, nije dala reč poslanicima koji su izdvojili mišljenje na resornim odborima, u tom smislu... (Gordana Čomić, sa mesta: Nije tačno.) Tačno je, evo stenogram. (Gordana Čomić, sa mesta: Nije.) U tom smislu vas molim, ako mogu da dobijem svojih pet minuta. Hvala.
Zahvaljujem. Pogledaćemo stenogram. Gospođa Gordana Čomić tvrdi da je pitala da li želi reč neko u ime odbora. (Gordana Čomić, sa mesta: Izvestioci nadležnih odbora.) Izvolite, gospođa Donka Banović ima reč.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, na početku načelnog pretresa o ovom setu zakona sam se nadala da će ministar Kalanović da nam podrobno objasni ciljeve izmena i dopuna sedam zakona. Ako ništa, nadala sam se nekoj ozbiljnoj analizi koju je Vlada uradila pre nego što je predložila ovakve zakone, međutim, znamo da to nismo čuli od gospođe Kalanović. Postaviću jedno konkretno pitanje za ministra Dulića, jer je on ovde trenutno ovlašćen ispred Vlade, da nam kaže zašto dolazi do povećanja akciza na naftne derivate, da li je to rezultat sporazuma između Srbije i MMF. Takođe želim da ministar Dulić izađe i da nam svima ovde kaže ključne elemente sporazuma koji je Srbija potpisala sa MMF. Te su nam informacije jako važne zato što je u toku načelna rasprava i znamo da će u toku današnjeg dana ta rasprava biti završena. Zato pozivam gospodina Dulića da odgovori na ovih nekoliko pitanja koja su poslanici DSS ovde postavili.
Zahvaljujem. Gospodin Meho Omerović, po Poslovniku.
Gospođo predsednice, čisto objašnjenje uvaženom kolegi Pejčiću. Nije mi namera da branim predsedavajuću, potpredsednicu Gordanu Čomić. Jutros, gospodine Pejčiću, vi niste izdvojili mišljenje na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja, čiji sam slučajno predsednik, a vi član, jer na jutrošnju sednicu ste došli, bili ste prisutni, ali ste sa koleginicom napustili sednicu, a na prošloj sednici Odbora koja je bila u decembru prošle godine je tačno da ste izdvojili mišljenje, ali to je bila prošla sednica, a mi smo jutros raspravljali o novom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o PIO, i to su dve različite stvari. U tome je došlo do zabune, ali čisto zbog građana i uvaženih kolega poslanika ovo obrazloženje. Dakle, vi jutros niste izdvojili mišljenje, ali pretpostavljam da ćete uzeti učešće u raspravi pošto počnemo raspravu po dnevnom redu u načelu. Zahvaljujem.
Gospodin Momo Čolaković, u ime PUPS.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, gospodine ministre, uvaženi poslanici, poslanička grupa PUPS svoj stav o predlozima zakona koji se na današnjoj sednici razmatraju izrazila je povodom zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu, kako u načelu, tako i u pojedinostima, i taj stav nećemo menjati, ostajemo pri tim stavovima i u danu za glasanje ćemo se pozitivno izjasniti u vezi sa setom predloženih zakona. Međutim, na današnjoj sednici su otvorena neka pitanja koja se tiču Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO i zaslužuju bar mali odgovor. Ona se dijametralno razlikuju, i to, jedna teza, da penzionerima ne treba dati tolika povećanja, ne treba povećavati penzije u korist dece i unuka, i druga teza je da će penzionerima biti zakinuta davanja u 2009. godini, da će penzije biti zamrznute i da to oni ne zaslužuju. I jedni i drugi su delimično u pravu i delimično nisu u pravu. Pre svega da izrazim stav koji sam izneo povodom budžeta, da penzioneri ne traže ništa da im se daje. Penzioneri treba da dobiju ono što su zaradili i uložili kao svo doprinos razvoju kulturnih i materijalnih dobara ove zemlje. U tom smislu su spremni da dele sudbinu svih građana ove države, posebno radnika, nezaposlenih i najugroženijih građana. Da podsetim, pored ogromnih ulaganja i izgradnje ove države, dali su veliki doprinos u poslednjih osam godina u snošenju svih problema koji su zadesili našu državu u tranziciji. Podsetiću na podatak da je u vezi sa zakonima koji su menjani 2001, 2003. i 2005. godine, prema proračunima koji su u Fondu urađeni, preko 200 milijardi dinara su penzioneri manje prihodovali u odnosu na ono što su mogli u skladu sa zakonima. Zakon o budžetu je predvideo i precizirao, kada je u pitanju druga teza, pored člana koji je u zakonu takođe rečen, da će Vlada pratiti ekonomska kretanja za 2009. godinu i u skladu sa tim predlagati odgovarajuće mere, što u izvesnom smislu znači da je moguće i određeno poboljšanje u odnosu na ovo što je predviđeno. Moram da kažem da ovo možemo tumačiti, i mi ga u izvesnom smislu tumačimo, ako dođemo u situaciju kako to predviđaju mnogi kritičari da ovo može biti i zaštitna mera kada su u pitanju isplate penzija, da one ispod ovog nivoa koji je sada ne mogu padati. Moram na još nekoliko stvari da ukažem. Partija ujedinjenih penzionera Srbije nikada nije obećala da će u 2008. godini penzije biti dovedene u sklad 70% prosečne penzije u odnosu na prosečnu platu. Ono što je u kampanji i dogovorima u okviru vladajuće koalicije dogovoreno, to je i ostvareno. Prvo da kažem da su penzije povećane 10% i da je bilo dosta različitih mišljenja u vezi sa tim i da smo uspeli da se taj nivo penzija održi. Doneta uredba kojom su penzije povećane je pretočena u zakon, i u Zakonu o budžetu i u Zakonu o izmeni i dopuna Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Drugo, društveni status penzionera se menja, to se mora priznati. Svesni smo toga u svim lokalnim samoupravama, gradovima, Pokrajini i Republici. U tom smislu se menja društveni status penzionera. Takođe, kada je u pitanju oblast zdravstva, pozitivna su kretanja u vezi sa pozitivnom listom lekova. Mnoga pitanja se u lokalnoj samoupravi rešavaju. Ne kažem da je to dovoljno, ali primer Beograda i Jagodine je veoma poučan, da se svakog tromesečja penzionerima, primera radi, u Beogradu, koji imaju ispod 13.000 penziju isplaćuje dodatak od 4.000 dinara, što ukupno za celu godinu znači 16.000 dinara. Moram da kažem da moramo izbeći zamku u kojoj se govori da penzije koje su najniže treba da rastu, a da penzije koje su veće ne treba da rastu. Mi smo napravili računicu i zamolili smo kolege iz DSS-a i DS-a da nam pomognu da nađemo računicu kako i na koji način to da uradimo, da niže penzije rastu brže, a da visoke penzije ne rastu. I došli smo u situaciju, tu su kolege sa kojima smo pričali, primera radi, ako je najniža penzija 11.200 dinara i ako nju povećamo za 10%, pa ona dostigne cifru od 13.800 dinara, onda onaj sa 11.500 dinara je zaslužio da se poveća. I njegova penzija je mala. Socijalni status penzije moramo izbeći u sistemu penzijskog osiguranja. Na drugoj strani, predložili smo da Vlada formira fond iz kojeg će intervenisati prema najugroženijim penzionerima, odnosno svim stanovnicima ove države. Poslednja stvar o kojoj želim nešto da kažem, to je pitanje ko je koga prevario, mada mi to u svojim izlaganjima ne pominjemo. Na poslednjim izborima, 11. maja 2008. godine, prema zvaničnim podacima RIK-a, na birališta je izašlo 61,4% birača. Ako to uzmemo u odnosu na penzionere od 1.600.000, to je oko 1.050.000 penzionera. Sada treba da vidimo, svi smo mi u kampanji govorili o penzionerima. Imam te papire ovde. Stranka koja je danas istupila u tom smislu je kazala da će ta i ta stranka u narednom periodu obezbediti da penzije budu 70% u odnosu na prosečnu platu. To je govorio gospodin Buha u kampanji jedne od stranaka. To je obećanje. Na osnovu tih obećanja ta stranka je obezbedila, po našoj proceni, procenama institucija, 400 hiljada glasova, a mi smo, ako vi to kažete da smo prevarili, obezbedili 150 hiljada glasova za našu koaliciju, pa i za druge stranke. Ko je tu koga sad prevario? Molim vas, mi pozivamo sve političke partije i stranke da aktivnost u vezi sa poboljšanjem materijalnog i socijalnog položaja penzionera ide u tri pravca. Prvo je ovo što smo dostigli do sada, da očuvamo. Drugo, da donesemo novi zakon o kome je poštovana ministarka govorila u 2009. godini. Treća stvar je da izvršimo reformu penzijskog sistema, a to je jedan dugoročni proces. U tom smislu pozivamo sve političke stranke da zajednički na tome radimo i da krajem 2009. godine usvojimo zakon, a da u narednim godinama usvojimo strategiju reformisanja celokupnog penzijskog i invalidskog sistema. Zahvaljujem na pažnji.
Gospođa Milica Vojić-Marković ima reč po Poslovniku. Gospodine Nikoliću, mislila sam da ste se javili kao šef poslaničke grupe. Izvolite, pre ste se javili. Gospođo Milice, izvinite, javio se pre, ali sam mislila da se javio u svojstvu šefa poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku. Želeo bih da zaštitimo dostojanstvo Narodne skupštine, ma koliko prethodnik zasluživao poštovanje zbog svojih godina, zbog tona kojim nam se obraćao, zbog toga što se trudi da kaže da predstavlja jednu od ugroženih kategorija našeg društva, ipak mora da se kaže da je ovde izgovorena bar jedna neistina i nekoliko poluistina. Na primer, neistina da nikada niste obećavali 70% usklađivanje penzija sa 70% prosečne zarade. To je bio adut zbog koga ste vi napustili pregovore sa narodnjačkom koalicijom i SRS i otišli u zagrljaj "žutima". Vaš predsednik, koji je predsednik jedne interesne grupe, i nikako ne možete da kažete da predstavljate penzionere, u svakoj političkoj stranci ima penzionera, ispalo bi da ste vi jedini koji brinete o penzionerima, a kada sednete u poslaničke klupe zaboravite kako izgleda briga o penzionerima. Kada smo mi pravili projekat koliko možemo da povećamo penzije, i gospođa Jorgovanka Tabaković je učestvovala u tome, ispostavilo se da do kraja godine možemo za 10% i nismo mogli da garantujemo da ćemo moći da uskladimo 70% u budžetu za ovu godinu. Vaš predsednik je rekao - nisu me uverili da mogu da ostvare 70%, prelazim u tabor onih koji mogu da ostvare. Sada kada ne mogu ni ovi drugi, vi kažete - nikada nismo o tome razgovarali, nikada to nismo tražili u svojim pregovorima. Tražili ste. Recite - ne možemo. Sada smo se uverili da ne možemo. Budžet nam ne dozvoljava. Prihodi ne dozvoljavaju, svetska kriza. Pametan ste čovek, izmislite neki razlog, ali nemojte da izmišljate i da tvrdite da se nije desilo nešto što se desilo. S druge strane, delovalo nam je ovde kao da hvalite penzionere zato što su sa 200 milijardi do sada pomogli, toliko im je uskraćeno u odnosu na zakon. Pa to je sramota da vi to na taj način iznosite, umesto da ovde izađete i kažete, dugujete penzionerima 200 milijardi, vi kažete evo mi smo opravdano ušli u parlament, mi smo pomogli za ovih osam godina sa 200 milijardi neisplaćenih, pomogli smo državu. Je l' to nešto znači onom penzioneru koji danas nema para da kupi hleb? Njemu ne znači vaša priča ništa. Njemu treba borba za njegova prava. Tako je, nije to socijalna kategorija, penzija, zarađena. Hajde, sada ste u vlasti, preuzmite odgovornost, izjavite da niste mogli da ostvarite. Zašto? Zato što ne odlučujete vi o tome, nego DS, G17 plus, ali ste se umešali u grupu ljudi koja brine samo o vrhu, i G17 plus baš briga za penzionere, ali njihovi direktori imaju po 15.000 evra mesečne plate. Demokratska stranka, i nju baš briga za penzionere. Sad još i vi ostadoste da vas nije briga za penzionere, jer ste ušli na neka druga vrata i na neke druge jasle. To zaista ne želim da slušam ovde u ovoj Narodnoj skupštini. (Predsednik: Vreme.) Ovde ste ušli, izvinjavam se, završavam, da branite prava penzionera, a ne da nam pričate kako su propatili, ali ne možete da im pomognete. Još jednu poruku vama, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, ako ne umirite ove, iduću put kada se javim za reč ostaću za govornicom sve dok mi ne bude omogućeno da govorim kao narodni poslanik u jednoj čestitoj, u jednoj moralnoj Narodnoj skupštini.
Gospođa Vojić-Marković ima reč. Izvolite, po Poslovniku. Molim vas, nemojte dobacivati jedan drugom.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo poslanici, poštovani gospodine ministre, javljam se po članu 104. Poslovnika. Pozivam na dostojanstvo Skupštine i na to da svako od nas ko ovde izađe mora da govori apsolutno istinu, dakle, ne poluistine, ne ono što nekom odgovara ili ne odgovara, nego prosto samo istinu. Moje obraćanje vama se ovde danas odnosi na ono što je gospodin Arsenović ovde izneo. Prosto nisam mogla da verujem šta je sve ovde izneo. Govori o nekom promenjenom društvenom statusu penzionera. Evo, mogla sam da pročitam ovih nekoliko dana po raznim agencijama koje su nudile aranžmane za doček nove godine i za produženi doček nove godine da prosto od penzionera nije moglo da se priđe, znači samo su penzioneri kupovali te aranžmane. Pozivam gospodina Arsenovića da malo popriča sa penzionerima, zato što ni za Božić nisu imali čestito da njihova trpeza bude makar mesom obogaćena. Zatim, priča nam o povećanju od 10%, kojim je PUPS vanredno dao neku novčanu injekciju penzionerima, ali nam ne govori o tome koliki su bili troškovi života, koliko je poskupeo gas, energenti, hrana, piće, komunalne usluge, telefonska pretplata i impulsi, da ne govorim dalje. Dalje, ovde se poziva na to povećanje, a zaboravlja da kaže da u ovom predlogu zakona koji je pred nama jeste to povećanje ušlo u osnovicu za isplatu penzija u 2009. godini, ali ono što je suština jeste da se iznos penzija neće menjati tokom 2009. godine, bez obzira na troškove života i bez obzira na inflaciju. Demokratska stranka Srbije je podnela jedan amandman kojim se ovo reguliše, odnosno poništava ovakvo negativno dejstvo ovog zakona i pozivam gospodu iz PUPS-a da glasaju za taj naš amandman, s obzirom da on i te kako može doprineti povećanju i statusa, a i penzija penzionerima. Zatim, on ovde govori o tome da su oni kritikovali linearno povećanje penzija. Koliko se sećam, DSS je sa ove govornice bar u jedno 50 navrata govorila da je to linearno povećanje zaista smešno i govorila o tome da se mora pronaći novi model. U današnjim "Novostima" možete da pročitate, gospodine Arsenoviću, da ministar finansija, gospođa Dragutinović, kaže da ona ima model kojim se može povećati minimalna penzija. Da ovo ne bi izgledalo kao nadmudrivanje DSS i PUPS-a, prosto molim ovlašćenog predstavnika Vlade, gospodina Dulića, da izađe ovde i da nam kaže šta zapravo nudi ovaj predlog zakona o kome mi danas ovde pričamo, o izmeni i dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, i da li ovo što govori gospodin Arsenović zapravo ima smisla, ima li uporište u ovom zakonu. Hvala. Izvinite, radi se o gospodinu Čolakoviću.
Gospodin Milan Dimitrijević reklamira Poslovnik. Najpre gospodin Dimitrijević, gospodin Krasić, pa vi gospodine Arsenoviću.
Gospođo predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 226. Narodnom poslaniku trebaju obaveštenja od ministra i drugih predstavnika Vlade. Dakle, moje javljanje po Poslovniku se odnosi i vezano je za dnevni red. U dnevnom redu, tačka 5, Predlog zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda. Dakle, u ovom zakonu, u članu 2, kaže se - ne utvrđuje se i ne plaća porez na prihode od kapitala po osnovu kamate na devizne štedne uloge i druge depozite građana koje su ostvarene od dana stupanja na snagu zakona do 31. decembra 2009. godine. Dakle, moje pitanje za gospodina ministra Dulića je sledeće - koliki je bio taj prihod od poreza na štednju u budžetu prethodnom? To u zakonu ne piše. Kolika je ta cifra, odnosno koliko će biti manje para u budžetu ako se sada primeni ovaj zakon? Mislim da je to vrlo važno da znamo, baratamo ciframa, baratamo novcem i treba da znamo tačno koliko je to bilo nekada para u budžetu, koliko će biti manje, da bi se valjano kasnije uključili u raspravu povodom ovog zakona. Zahvaljujem.
Reč ima najpre gospodin Aligrudić, pa onda gospodin Krasić, pa gospodin Arsenović, pa gospodin Nikolić, to je redosled.
Član 104, u vezi 226. Gospodine ministre Duliću, vi ste ovde ovlašćeni predstavnik Vlade i za vašu očiglednu nesposobnost da odgovorite na konkretna pitanja koja imaju veze sa tokom ove rasprave i koja se postavljaju po članu 226, i ako i za šta postoji realan osnov da se taj član 226. aktivira i da se pitanja postavljaju, postoji u konkretnom slučaju, kada je u toku rasprava, ili kada će većinski deo te rasprave vremenski uslediti u narednom periodu, da se odgovori na neka ključna pitanja koja upravo treba da posluže narodnim poslanicima da dođu do određenih zaključaka. Kako su pitanja koja su vam postavljena, kao što je recimo pitanje za strukturu aranžmana sa MMF, za koju bi morali da dobijemo odgovor odmah, jer od toga, na kraju krajeva, zavisi i način i tok diskusije, barem što se tiče poslanika DSS, ili kao što se ova pitanja o tačnom iznosu prihoda u budžetu kada je reč o prihodima od poreza na kamate ili kao što su neka druga pitanja koja su ovde postavljena vama, vi biste morali, kao ovlašćeni predstavnik Vlade, da date odgovor odmah i koliko sam čuo od nekih mojih poslanika, vi ste dobacili nekom od njih da ćete to učiniti na kraju. Znate, moguće je na kraju diskusije rezimirati neke stvari kada se diskusije saslušaju, pa dati odgovor od strane predstavnika Vlade kao neku vrstu celokupnog odgovora. Ali, ovde se postavljaju konkretna pitanja od kojih zavisi dalji tok same diskusije i direktno je vezano za član 226. Poslovnika Narodne skupštine. Vi ste ta pitanja slušali od 17.40 do sada. Vi na ta pitanja nemate odgovore, jer ih ne znate. Ne znate ih, sada ćete da mi dokažete suprotno, izaći ćete posle mene, pa ćete odgovoriti na ova pitanja. Ne znate ih, ne znate odgovore na ta pitanja, jer su ona vrlo konkretna i traže konkretne podatke, zbog toga što ste vi ministar, vas lično ne krivim, to treba odmah da znate, evo, i pred javnošću vam to kažem, zaista, vrlo vas uvažavam lično, ali vi ste ministar od strane Vlade izvučeni iz bubnja. Izvučeni ste iz bubnja danas da dođete da izigravate predstavnika Vlade na ovoj sednici i da onda na taj način bude pokrivena forma. Znate, postoje različiti načini kako ljudi ovde reaguju. Možemo reagovati tako, neki ljudi vole da kažu kada nema ovlašćenog predstavnika Vlade koji je direktno u materiji, mi ćemo se javiti po Poslovniku. Mi to nećemo da radimo, ne pada nam na pamet. Možemo da vam postavimo pitanje za koje vi nećete imati konkretan odgovor, a voleo bih da me demantujete, ne zbog mene ili zbog vas, nego zbog građana Srbije i zbog dostojanstva ovog doma, i da lepo odgovorite na ova pitanja. Taj odgovor mora da bude vrlo konkretan i sadržajan i moramo da ga dobijemo odmah. Pitate me gde to piše. Ne piše nigde, gospodine Duliću. Vi te odgovore možete da nam date i za dva meseca, ali ćemo na ovaj način dokazati da postoji vaša neozbiljnost u odnosu prema Narodnoj skupštini. To je ono što vi nama činite, ne vi lično, gospodine Duliću, Vlada Republike Srbije. (Predsednik: Vreme.) Smatram da time pokazujete vaš negativni odnos prema građanima, jer građane opterećujete zakonima koji će udariti po njihovom džepu zbog vaše neutaljene potrebe da jednostrano primenite SSP, koji će za 300 miliona evra ojaditi budžet Srbije, koji će građani platiti, a mi pitamo suštinske stvari koje su od značaja, kao glavni deficiti ovih zakona. To su vaši deficiti i vi nemate odgovor na njih u ovom trenutku. Meni je to jasno, ali to nije korektno. O tome se radi. Vlada bi mogla sledeći put da ne izvuče ministre iz bubnja, nego da pošalje nekoga ko je u materiji, pa da s nama razgovara u toku diskusije o onome što je suština. Izvinite što sam odužio.
Reč ima gospodin Zoran Krasić, takođe po Poslovniku.
Pozivam se na član 27. našeg poslovnika o radu i taj član se odnosi na vas, pre svega, gospođo Đukić-Dejanović, na način kako vi vodite ovu sednicu i kako primenjujete odredbe Poslovnika. Cenim tu vašu autonomnost i cenim vaše viđenje tolerancije, ali vidite i sami da se nalazimo u situaciji da mnoga pitanja koja nisu rešena u onom trenutku kada su morala da se reše sada poprimaju neke druge dimenzije. Nemojte da se iznenadite, verovatno će vas neko već sutra u novinama optužiti za nešto što niste čak ni pomislili. Upozoravam vas, pozivam, obaveštavam i vas i javnost, jednostavno, apelujem na vas da sa predstavnicima većine u Narodnoj skupštini samo razmislite o situaciji u kojoj se nalazi Narodna skupština, a ona je, praktično, oklevetana kompletno. Sećate se, 28. smo imali prilike da se ovde napada SRS što brani amandmane, 29. se ona napada što je odustala od diskusije po amandmanima, a onda smo uveče čuli da je neko od predstavnika vlasti dao dva miliona evra i vi ćutite. I vi kao predsednik Narodne skupštine, ćuti predsednik Republike, ćuti predsednik SPS, ćuti Nada Kolundžija, ćuti Gordana Čomić, ćute svi. Jednostavno, svi ste se uplašili. Ako je to istina, kažite, ako to nije istina, dajte neka se ispita, neka se utvrdi. Sada je neko pljunuo i ta pljuvačka je ostala. Svima je ostala ta pljuvačka. Ovo mora da se razreši, ovo nije pitanje uvrede, ovo ima elemenata klevete, ali mnogo više ima elemenata nečega što se zove širenje lažnih vesti. Ukoliko se na to blagovremeno ne reaguje, onda imamo još kvalifikovani oblik takvog patološkog ponašanja, gde se čovek koji je u zatvoru optužuje da je naručilac ubistva, pa ceo Haški tribunal kaže da je to besmislica, da takva informacija ne postoji, a oni koji kleveću i koji šire lažne vesti izigravaju žrtve i oni su u javnosti stalno žrtve. Njima stalno neko nešto preti, a oni bacaju po svima, do pre nekoliko meseci po SRS, a sada i po DS, i po SPS, i po Vladi, i po svima. (Predsednik: Vreme.) Nadam se da ste napokon shvatili da onaj mali kamen koji je žuljao, on je ispao i porastao je, postao je velika stena koja ima tendenciju da odvuče na dno reke pre svega Borisa Tadića, kao vrhovnog zaštitnika nečega što je izuzetno nemoralno. Pozivam vas i pozvao sam se na član 27. Poslovnika, jer smatram da ste u obavezi da zaštitite dostojanstvo Narodne skupštine od slučajnih prolaznika, građana koji navrate ovde, održe lekciju svima, popljuju i odu, i odah počnu da kukaju kako su ugroženi.
Gospodine Krasiću, javnost je informisana o mom stavu na aktuelne teme, i vi ste, takođe, informisani. Nemojte tražiti od mene da budem istražni organ, ja sam predsednik Skupštine. Gospodin Arsenović. Izvolite.
Izašao sam da se predstavim, da sam Arsenović, a ne Moma Čolaković, koji je bio moj prethodni govornik. Razumem da kolege ne mogu upamtiti imena svih, ali preporučujem, ako se već ne prepoznajemo, onda da se i ne prozivamo, nego da se pozovemo na govornika koji je prethodno govorio. Nisam s tim uvređen i ne opovrgavam ono što je moj kolega Moma Čolaković govorio. Naprotiv, podržavam ga. Kada sam već izašao, želim da kažem samo par reči. Mi ovde izgleda čujemo ono što želimo da čujemo i govorimo o onome što želimo nekome da kažemo, ne uvažavajući istinu ili ono što je i kako je rečeno. Hoću da kažem da smo mi tačno u predizbornoj kampanji obećali povećanje penzija za 10% i izmenu zakona kao preduslov da se penzije usklađuju sa 70% od prosečne zarade. Znači, uslov je zakon. Toliko možemo upamtiti i dajmo onda da tako i diskutujemo. Kada bude zakon usvojen, tada ćemo stvoriti uslove da penzija bude usklađivana. Kritikujte nas ako ne bude zakonom tako regulisano. To je jedna stvar. (Dragan Šormaz, sa mesta: Kada će biti usvojen?) Polako, sačekajte. (Predsednik: Gospodine Šormaz, nemojte ometati govornika, nemojte se javljati sa mesta.) Nadam se da će u ovoj godini da bude usvojen. Zakon je pripremljen. Prema tome, stvar je procedure koja treba da protekne. Isto tako, što se tiče brige o penzionerima, gospodo, moram još jedanput da kažem, ta briga kakva je bila jeste razlog i uzrok zašto je formiran PUPS. Neću da kažem da ste svi jednako imali odnos prema penzionerima, bio je kritičan, ukazivano je na probleme i zahvaljujem se, ali moramo priznati da su rezultati, što se tiče penzionera, bili katastrofalni. Sve ovo što se sada čini ne može se preko noći ispraviti. Za to treba vreme i nadam se da ćemo mi i te kako poboljšati standard penzionera, uvažavajući sve probleme koji ovo društvo prate, posebno ekonomska situacija. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Nikolić ima reč, po Poslovniku, a zatim gospodin Šormaz, po Poslovniku.
"Tako mi moje sede glave, prvi zakon o kojem će se raspravljati u Narodnoj skupštini biće izmena Zakona o penzijsko-invalidskom osiguranju." To je govorio sadašnji potpredsednik gospodin Krkobabić, to ste govorili vi i tvrdili ste da će u ovoj godini penzije iznositi 70% od prosečnog ličnog dohotka. Ono što mi ovde tvrdimo, ne samo da ste izneverili ta obećanja i ne samo da to obećanje i zavet sede glave nije ostvaren, mi tvrdimo da ovim predlogom budžeta penzije ne da neće biti povećane, već će 31.12.2009. godine biti manje najmanje 8%, za iznos inflacije. Gospodin Čolaković je ovde izašao i probao da kaže da će biti nekih izmena. Zaista ne želim s vama više da ulazim u polemiku. Vi imate taj stav, mi tvrdimo suprotno. Mi tvrdimo da ste izneverili obećanja koja ste dali penzionerima i da će zaista njihove penzije biti manje. Pozivam se na izmene Zakona o penzijsko-invalidskom osiguranju. Ne tražim odgovor od vas, već tražim odgovor od predstavnika Vlade, gospodina ministra Dulića, koji je ovlašćen. Kada sam jutros tražio ko će biti ovlašćen baš za ovaj zakon, pošto nismo dobili u pisanoj formi, posle 12.00 časova je stiglo i rečeno je da je gospodin Dulić ovlašćeni predstavnik ispred Vlade. Neka ministar preseče i neka kaže da li tumačim ovaj zakon ispravno, a u zakonu piše sledeće - najniži iznos penzije, iznos novčane naknade i iznos opšteg boda utvrđen za oktobar 2008. godine povećanjem za 10%, izvršenim zajedno sa redovnim usklađivanjem penzija u skladu sa odredbama Zakona o PIO, predstavlja osnov za isplatu penzija, odnosno novčane naknade i određivanja vrednosti opšteg boda za 2009. godinu neće se menjati u 2009. godini. To znači ono što smo mi ovde rekli, da će se teret budžeta lomiti preko leđa penzionera i da će realno penzije biti manje. Pozivam ministra da on ovo potvrdi, pa da onda raščistimo, da ne ulazimo dalje u polemiku predstavnici DSS i predstavnici PUPS, već da ministar kaže da li mi ovo ispravno tumačimo ili ne. Zato bih vas zamolio, gospodine Duliću, da izađete sada. Jako je dobro, postoje ministri iz vaše stranke koji učestvuju aktivno u diskusiji i uvek se to pokazalo dobrim, skinemo jedno pitanje sa dnevnog reda, to popravi atmosferu, krenemo na sledeće i vrlo brzo i mnogo brže i dinamičnije rasprava teče i mnogo je plodotvornije na kraju. Nemojte na kraju odgovarati, jer postoji mogućnost da se kolege iz PUPS ponovo jave i da mi ovde otvorimo neku debatu. Onda ovo trošenje vremena, ili kako biste vi nazvali opstrukcija, ide na vašu dušu. Vi ste ovlašćeni predstavnik, izađite ovde i dajte zvanično tumačenje Vlade Republike Srbije.
Gospodin ministar Dulić, izvolite.
Pošto sam pre ove pozicije bio poslanik i znam kako funkcionišu stvari, daću vam priliku da privedemo ovu raspravu onom toku koji bi trebalo da bude, a to je da se vratimo na raspravu o samom zakonu, odnosno o zakonima u načelu, kako je na kraju krajeva i predviđeno. Svi ste dobili izveštaje o ovim zakonima u decembru, čuli ste to, imali ste prilike da raspravljate i raspravljali ste o svim ovim zakonima. Oni se u međuvremenu nisu menjali i vi to vrlo dobro znate. Imali ste raspravu ceo dan danas i mogli ste da slušate sve ono što jesu bila obrazloženja. Jasno mi je da neki poslanici nakon više puta ponovljene argumentacije ne razumeju, pa onda mora da im se da dodatno obrazloženje, pa ću to da učinim sada. Ovde su otvorene tri grupe pitanja. Na svako od njih bih da odgovorim, naravno, globalno, a posle vi ako budete insistirali da se na svako od tih pitanja odgovara u pojedinostima, u završnoj reči ću vam dati i dodatno tumačenje. Kao prvo, ovde je postavljeno pitanje povećanja PDV-a. Dakle, niko nema nameru da u ovom trenutku otvara to pitanje dok se pre svega ne završi jedna ozbiljna analiza, koja će se raditi na mesečnom nivou svih makroekonomskih parametara koji treba da dovedu do toga da se stabilizuje naš finansijski sistem. Mi u ovom trenutku, naravno, ne možemo da predvidimo sve ono što će biti posledice globalne finansijske krize i posledice eventualne krize u koju bi naša ekonomija mogla da uđe. Pošto će se raditi na mesečnom nivou različita vrsta analiza, verujem da će ova vlada pre da ide na dalje insistiranje na restriktivnom budžetu, na dalje smanjenje javne potrošnje nego na povećanje PDV-a, i to je nešto što je u ovom trenutku generalni stav Vlade Republike Srbije i to je odgovor na ovaj set pitanja koji se ticao podizanja PDV-a. Što se tiče pitanja koja su se ticala same analize efekata jednog od zakona, a to je zakon o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta, a pitanje je bilo da li znam koliki je taj procenat sada, on je sada 20% i on se ukida. Postoji tačna analiza kako će se to odraziti na naš finansijski sistem. Smanjiće se prihod budžeta po osnovu izuzimanja od oporezivanja, od kamata na deviznu štednju smanjiće se za dve i po milijarde dinara, od kapitalnih dobitaka ostvarenih prenosom hartija od vrednosti i udela u imovini pravnih lica milijardu i po dinara i u izuzimanju od oporezivanja prihoda od poljoprivrede i šumarstva neće imati efekata na sveukupna kretanja što se tiče ovog udela u budžetu u ovoj godini. To je odgovor na onaj drugi set pitanja koji se ticao tih konkretnih podataka. Što se tiče pitanja da li postoji analiza efekata što se tiče različitih podizanja ili smanjenja akcize i poreza, i tu imam odgovor na vaše pitanje. Kada je u pitanju predložena izmena akcize na pivo, efekat na budžet će da bude 0,9 milijardi dinara u ovoj godini. Što se tiče efekata podizanja akcize na cigarete, ukupno će da bude povećanje prihoda u budžetu tri i po milijarde dinara, što se tiče efekata povećanja akciza na motorni benzin ukupni doprinos budžetu u ovoj godini će da bude 8,3 milijarde dinara. Dakle, dao sam vam odgovor na sva pitanja koja ste mi postavili, a sada vas molim da se vratite raspravi u načelu po ovim zakonima. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Najpre gospodin Krasić, izvinite gospodine Šormaz, pre vas se javio gospodin Krasić, pa gospodin Šormaz, pa gospodin Čolaković, ali bi zaista bilo lepo da se vratimo na dnevni red i na raspravu u načelu, koju smo već jednom imali.
Gospođo Đukić-Dejanović, nisam tražio od vas da sprovodite neku istragu. Onaj koji je zadužen za istragu, već sam se njemu obratio. Koristim priliku da vas obavestim i da je taj već obavešten o tome, on je dobio i optužni predlog i zahtev za sprovođenje istrage, ali to nije vaš problem. Od vas ne zahtevam da sprovodite istragu. Od vas samo zahtevam da učinite napor da omogućite da se u Narodnoj skupštini odvijaju normalni politički procesi, da u ovoj zemlji normalno političke stranke rade, da oni koji su zastupljeni u Narodnoj skupštini budu zastupljeni svojim punim kapacitetom, kako je to narod rekao, i da se odvija politički proces, a ne da se dezavuiše sala i sve što se kaže ovde, tako što u jednom trenutku vi preuzmete ulogu da svi mogu prema vama da idu sa kritikom, u jednom trenutku to je Boris Tadić, pa svi sa kritikom prema njemu, a onda veseli kolumnisti dezavuišu sve redom. U ovom istorijskom trenutku Srbiji to nije potrebno. Srbiji je potrebno da se rešavaju problemi, jer 2009. godinu moramo da preživimo sa što manje ožiljaka i sa što manje bolova. Da bi se to postiglo, potrebni su normalni politički procesi u skladu sa izbornom voljom građana i ne tražim od vas da sprovodite istragu, samo tražim političku lucidnost, državničku mudrost, da se prevaziđu ti problemi, kako ova skupština ne bi bila sunđer gde svako može da pljune i da se ovim sunđerom pokupi sve i svašta. Dostojanstvo ove skupštine zavisi pre svega od vas, a zatim od parlamentarne većine u Narodnoj skupštini. Vi znate šta su problemi, dajte da rešavamo probleme i našeg funkcionisanja u Skupštini, i probleme u državi, da bismo obezbedili normalne političke procese. Vi to ne želite da rešite, već odlažete to, gomilate probleme, vidite i sami, za nekoliko meseci problemi su se umnožili i stalno ima da se umnožavaju. Ovde nama stvarno izostaje ozbiljna politička diskusija. Ukoliko je potrebna tolerancija, ukoliko je potrebna i neka saradnja, za saradnju smo uvek bili spremni. Ne želim da vas podsećam koliko je rezolucija o KiM koje su zajednički donete ovde. Čim je izostala ta saradnja, dogovor oko krupnih pitanja, videli ste, Euleks je došao. Šta se desilo? Desilo se upravo ono što smo sa ove govornice rekli da će da se desi. Za normalne političke procese vi ste odgovorni i Boris Tadić.
Gospodine Krasiću, samo nemojte minimizirati svoj uticaj na dostojanstvo Skupštine. Reč ima gospodin Dragan Šormaz, izvolite.
Predsednice, zaista priznajem da sam svoje parlamentarno iskustvo iskoristio da, bez obzira na zrele godine, ipak poslanički neiskusnog poslanika Arsenovića navedem da izgovori za govornicom ono što smo u stvari svi želeli i da čujemo na neposlovnički način. Da ste me kaznili bili biste u pravu, to sada kažem sa skupštinske govornice, ali mi nije žao što sam to uradio zato što smo čuli ono što smo želeli da čujemo. Gospodine Arsenoviću, nije tačno da niste obećali, obećali ste i to je trebalo da važi od 1. januara ove godine. Tako ste obećavali u kampanji, tako ste nastupali u pregovorima, tako ste tražili od predsednika Republike i od Tomislava Nikolića i Vojislava Koštunice kada ste pregovarali o pravljenju Vlade, to jest kada ste simulirali pregovore, jer ste za to vreme sa DS po kafanama i restoranima pregovarali o pravljenju ove vlade, dok ste pred kamerama zvanično s nama pregovarali, i to je jedina istina. Nemojte da se hvalite sa 10% povećanja. Da li znate kolika je inflacija bila 2008. godine, kolika je predviđena za 2009. godinu? Da li znate koliko se predviđa da će biti kurs evra 31. januara 2009. godine? Da li znate koliki je bio kurs tada, a koliki je sada? Šta su dobili sa tih 10% penzioneri? Kakva je to vaša borba unutar Vlade? Slažem se i sa gospodinom Čolakovićem. Naravno da ste vi možda dobili najmanje glasova penzionera, zato i nemate tapiju da govorite i da budete zastupnici penzionera i da govorite u njihovo ime. Nemate ni odgovornost, tu se slažem, da govorite u ime svih penzionera, svi imamo glasove penzionera u određenom broju, neko manje, neko više, ali vi sigurno nemate najviše, bez obzira što imate u nazivu penzioneri. Sve to što ste rekli, jedna je jedina stvar ispravna, niste ispunili obećanja, niste uradili ono zbog čega ste ušli u Vladu. Samo ste zbog toga ušli u Vladu, nemate snage to da uradite i ne napuštate Vladu sa pet poslanika, iako ne možete da uradite ono što ste obećali, i niste uradili, i ne možete da uradite 2009. godine. Ministre, slažem se s vama da možda ne treba da se otvara pitanje PDV-a, a što to niste rekli ministarki finansija, što pričate ovde nama? Ona ga otvorila. Njen je intervju u "Večernjim novostima". A treba da se otvori i da se smanji. Treba da se smanji i da se pomogne privrednicima, jer će biti, tvrdim, sa manjim PDV-om veća uplata u budžet i manja opasnost da se gube radna mesta. Treba da se otvori, da se smanji, a vi ne da ne razmišljate da smanjite, nego ministarka finansija razmišlja da se poveća.
Narodni poslanik Momo Čolaković.
Članovi 101, 103. i 104. Poštovana predsednice, predsedništvo, poštovani ministre, uvaženi narodni poslanici, nije običaj da se mi sa drugim poslaničkim grupama za govornicom prepiremo ili da mudrujemo, ali zbog istine moramo da izlazimo za govornicu i da kažemo ono što je tačno. Prvo, tvrdnje da smo obećali da će u 2008. godini penzije biti povećane na 70% prosečne penzije u odnosu na prosečnu platu, to nije tačno. Prihvatili smo ideju da se pripremi i donese zakon, i on je u okviru Vlade pripremljen i mogu vam pokazati ovde, u kojem precizno stoji to naše zalaganje i opredeljenje da se ide prema 70%. Kada dođe to na dnevni red vodićemo borbu i onda nam pomozite da se i ta naša zalaganja ostvare, jer ste i vi, kako je gospodin Šormaz rekao, obećali penzionerima i dobili odgovarajući broj glasova u vezi sa tim. Drugo, u kampanji ovde je jedan govornik izrazio precizno, ovde imam papir, gospodin Buha je rekao, molim vas, samo taj i taj kandidat za predsednika će ostvariti da penzioneri bolje žive i penzije će biti 70% prosečna penzija u odnosu na prosečnu platu. Taj kandidat je ovde poslanik u Skupštini Republike Srbije. Povećanje od 10% i pitanje šta će biti u 2009. godini, možemo predviđati sad svi šta će biti, ali prema našim predviđanjima, vrlo preciznim i izračunatim kako sada stvari stoje, penzija se ne usklađuje sa rastom inflacije, nego sa rastom troškova života. Prema našim proračunima, prosečna penzija je danas 21.711 dinara i ona će biti tako i 1. aprila i 1. oktobra, kako zakon predviđa, uz meru koju će Vlada preduzimati ako dođe do poboljšanja. Da se išlo na povećanje u skladu sa troškovima života, primera radi, 1. aprila predviđa se ne 7%, 8% ili 10% nego 3,8%, onda bi ta prosečna penzija iznosila 20.421 dinar ili 1.290 dinara manje nego danas. Ali, da ostavimo tu računicu kada bude vreme. Zbog toga vas molim da imamo u vidu ovo o čemu ovde govorimo. Na kraju da kažem da sam ubeđen da će Vlada obezbediti, kako to stoji u Zakonu o budžetu i u ovom zakonu, da će penzije biti redovno isplaćivane i na nivou koji je u zakonu utvrđen. Hvala vam.
Reč ima gospodin Zoran Nikolić. Molim vas da privedemo kraju dijaloge, ovo nije čak ni upotreba reklamiranja Poslovnika, ni zloupotreba, nego nešto treće. Izvolite, gospodine Nikoliću, molim vas da date svoj doprinos da se vratimo na dnevni red.
Daću svoj doprinos, pokušao sam to i u prethodnom javljanju. Apelovao sam na ministra da izađe i da nam da odgovore na pitanja koja su ovde postavljena. Dakle, ovde se izašli i niste odgovorili ni na jedno pitanje koje je ovde postavljeno, pa između ostalog i pitanje koje se odnosi na penzije. Morate da shvatite da ste ovlašćeni predstavnik Vlade. Ako večeras Vlada progovara kroz vaša usta, onda je nama jasno da Vlada nema odgovor ni na jedno pitanje ili izađite za ovu govornicu i dajte odgovore na ova pitanja, inače će se ovakve diskusije voditi i dalje. Moram vam reći jednu stvar, ekonomija je vrlo slična medicini. To je naravno i nauka, ali su takođe određene veštine u pitanju. Kada neko oboli, on se pre svega obraća nekom iskusnom lekaru, ne ide kod nekog lekara koji se prvi put suočava sa određenom bolešću. Tražili smo od vas, ne znam onda zbog čega ste ovde došli, odgovore na neka osnovna i bazična pitanja, vi ovde apsolutno te odgovore ne dajete, samim tim komplikujete stvari u Narodnoj skupštini i imamo ovu vrstu nepotrebnog dijaloga. Dakle, izađite i lepo recite da li je istina da će penzije ostati zamrznute u 2009. godini. Postavljeno je niz pitanja koja su konkretna, finansijski odnosno ekonomski efekti podizanja akciza, odnos prema MMF-u itd. Konkretno sam vam postavio ovo pitanje i zaista bih vas zamolio da ako već izlazite za ovu govornicu, onda na to pitanje odgovorite.
Reč ima Đorđe Milićević. Izvolite.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovani ministre, poštovani predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, krajem prošle godine donošenje budžeta za 2009. godinu nije pratilo usvajanje pratećih zakonskih propisa kojima se utvrđuju instrumenti i fiskalna politika za njegovo punjenje, odnosno prihodna strana budžeta. Možda je to i dobro ukoliko smo iskoristili ovo vreme da još jednom sagledamo pouzdanost osnovice i visinu instrumenata koji treba da omoguće ostvarivanje planiranih prihoda. Smatram da bi najnepopularnija mera u toku godine bila izmena poreskih propisa kojima bi se povećavale stope pojedinih instrumenata, recimo porezi na lična primanja, porez na dodatu vrednost i slični, a koji nisu obuhvaćeni ovim setom zakona. Dešavanja u budžetu krajem prošlegodine ukazala su da je svetska ekonomska i finansijska kriza zakucala i na naša vrata, odnosno vrata našeg budžeta. Nekako smo prebrodili taj početni udar, a može nam se dogoditi da se prenese i u ovu godinu, a naročito da se reflektuje u prvom tromesečju, koje je i najkritičnije u ostvarivanju budžetskih prihoda i u normalnim uslovima. Smatram da su mere koje je usvojila Vlada Republike Srbije pre nekoliko dana utvrdile prioritete u izvršavanju budžetskih rashoda. Iako je nepovoljan ambijent, ipak smatram da treba krenuti u realizaciju usklađivanja carinskih stopa i akciza u cilju harmonizacije sa Prelaznim sporazumom sa EU. Odrekli smo se oko 23 milijarde dinara prihodau budžetu po osnovu primene Prelaznog sporazuma, a teret će opet podneti vozači i duvandžije. Srećna okolnost je pad cena nafte na svetskom tržištu. Neće mnogo opteretiti vozače, ali će duvandžije platiti, pogotovo što su izostale subvencije iz državne kase za proizvođače duvana. Dakle, rekao bih da je pred nama danas dnevni red od izuzetne važnosti, pred nama su predlozi veoma važnih zakona, prateći budžetski zakoni koji praktično treba da omoguće punjenje budžeta. Poslanička grupa SPS-JS u načelu podržava predložena zakonska rešenja, s tim što smo određeni broj amandmana podneli na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Naravno, mi podržavamo onaj krajnji cilj. Ovim predloženim zakonom želi se harmonizovati akcizna politika sa propisima i standardima EU, da se smanji siva ekonomija, obezbedi stabilniji priliv sredstava u republičkom budžetu, ali i očekujemo da će jedan broj amandmana koji je podnela poslanička grupa SPS-JS biti prihvaćen, ali o tome ćemo govoriti kada započne rasprava po amandmanima. Što se tiče Predloga zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, ovim zakonskim predlogom predviđeno je sniženje stopa carine na putnička i motorna vozila sa 20 na 12,5%, zatim sniženje stopa carine na kombajne i traktore namenjene industrijskoj montaži sa 15% na 1%, kao i sniženje stopa carina na mobilne i fiksne telefone sa 15% na 5%. Naravno, treba reći da je ovim predlogom zakona propisana primena stopa carine pri uvozu robe poreklom iz EU u skladu sa Zakonom o potvrđivanju Prelaznog sporazuma o trgovini i trgovinskim pitanjima. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, osnovni razlog izmene i dopune je zapravo u neophodnosti propisivanja republičke administrativne takse koje su se naplaćivale po zakonu o saveznim administrativnim taksama. Suštinski gledajući, usklađeni su iznosi taksi i naravno predložena nova tarifa. Predloženim zakonom o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda planirano je da se od dana stupanja na snagu ovog zakona do 31. decembra 2009. godine ne utvrđuje i ne plaća porez na prihod, i to najpre po osnovu kamate na devizne, štedne i druge depozite građana, naravno, da se ovo odnosi na period, odnosno na kamatu koja je ostvarena u tom periodu, i prihod od kapitalnog dobitka po osnovu prometa uz naknadu hartija od vrednosti i udela u imovini pravnih lica, naravno, podrazumeva se za prihod i prenos koji je ostvaren ili izvršen u pomenutom periodu. Ovo predloženo zakonsko rešenje takođe predviđa, što ocenjujemo jako pozitivno, da se poljoprivrednicima koji porez plaćaju na katastarski prihod ne oporezuju prihodi po tom osnovu za 2008. i 2009. godinu, odnosno na taj način se produžava period poreskog oslobođenja od 2004. do 2007. godine. Usvajanjem zakonskog predloga o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje zapravo se najpre stvaraju uslovi za primenu odredaba Zakona o zdravstvenom osiguranju, i to kada je reč o plaćanju doprinosa za one kategorije fizičkih lica za koje se sredstva izdvajaju iz budžeta Republike Srbije po osnovu pomenutih zakonskih odredbi, a zatim, sa druge strane, utvrđuje se i visina mesečne osnovice na koju se plaća doprinos za obavezno zdravstveno osiguranje za navedenu vrstu osiguranika, odnosno fizičkih lica. Izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju potvrđeno je ono što je već realizovano i o čemu je već bilo reči, dakle, sa povećanjem rasta iznosa penzija za 10% za oktobar 2008. godine. Nepovoljno je to što će ovo povećanje biti osnov za isplatu u 2009. godini i neće se menjati u toj godini. Međutim, ostaje nada da će to povećanje poslužiti kao osnovica za prvo naredno usklađivanje. Izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu, koji je prihod lokalne samouprave, regulišu se najviše tehnička pitanja oko utvrđivanja i naplate ovog prihoda. Međutim, ovde treba posebno istaći nameru zakonodavca da njime podstiče razvoj tržišta kapitala, pošto predlaže izuzimanje hartija od vrednosti i udela u pravnom licu iz predmeta oporezivanja porezom na nasleđe i poklon. Na samom kraju, želim još jednom da naglasim da će poslanička grupa SPS-JS u načelu podržati predložena zakonska rešenja. O amandmanima koje smo podneli na izmene i dopune Zakona o akcizama govorićemo kada krene rasprava po amandmanima. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Reč ima narodni poslanik gospođa Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre i predstavnici Ministarstva, poštovani građani Srbije, svedoci smo da je na mišiće i uz doping donet budžet. Sada imamo pred sobom set zakona koji treba da omogući da se taj budžet može uspešno popuniti da ne bi ostao samo skup dobrih želja, dobrih namera, dobro reklamiranih političkih obećanja. Taj set zakona kao poslanička grupa mi iz NS nećemo moći da podržimo pre svega zbog atmosfere koja prati njihovo donošenje, koja prati poslednjih nekoliko meseci politički život u Srbiji, to je ona sveopšte najavljivana svetska globalna ekonomska kriza. Doduše, pratili smo gradaciju najave te krize. Ona je u prvi mah uplašila tamo neke čvrljave Nemce, neke Francuze, neke evropske narode, ali nama je rečeno da će nas zaobići, što je normalno. Zatim, rečeno je da nas ona ipak neće zaobići, ali će nas ojačati, jer mi smo, to je u istoriji poznato, takvi da što nas ne ubije to nas ojača. Sve manje je takvih situacija, pa nas to malo plaši. Onda je rečeno da će nas ipak ta kriza stići, dostići, pa da ne budem baš i sama katastrofična, ali bojim se da će mnoge i dotući, privredu svakako, pogotovo što uz to ide i ovo jednostrano primenjivanje evropskih ugovora. Sada je kriza počela da se ovde reklamira i najavljuje na isti način na koje je svojevremeno, ako se sećate, jedna strašna ideologija reklamirala svoj manifest i prva rečenica tog manifesta, poznata svima nama koji smo nekada studirali, pa smo imali one obavezne predmete - sociologiju, samoupravni socijalizam i ostale nauke koje nam posle nisu trebale u životu mnogo, prva rečenica koja glasi ovako - Bauk kruži Evropom, bauk komunizma. Sad imate isto to - bauk kruži Evropom, bauk svetske krize. Ono što mi ovde ovim zakonima sigurno kada ih usvojimo imamo na srpskoj političkoj sceni jeste velika inflacija. Pre svega, kada se usvoje ove akcize, moramo biti pošteni, kada se poveća cena goriva, to neće biti samo povećanje cena goriva, znate da mora po prirodi stvari da nastupi jedno opšte poskupljenje svih roba i usluga, jer jednostavno uključuju cenu goriva. To će se odraziti na život svih građana, a naravno najviše na život onih građana koji žive sa najmanjim primanjima ili žive bez primanja. To će se odraziti strahovito na poljoprivredu, to će se odraziti na sve segmente društva. Dakle, mi inflaciju, koja sa ovom krizom, koja nas je prvo trebalo da zaobiđe, a sad ipak dolazi, ne možemo da izostavimo. Neće ona nas zaobići. Svakako moramo da kažemo da ovaj budžet neće moći da izdrži, to je da budžet u ovoj zemlji bude najveći poslodavac, a ne privrede. Privreda je ta koja treba da upošljava, a ne budžet. Mi smo se tu i oko budžeta, i oko amandmana, i oko njegovog usvajanja, reklamirajući raznim amandmanima sve ono što budžet unosi kao nova radna mesta u van privrednim delatnostima, borili. Moramo da znamo i moramo građanima da kažemo - dakle, usvajanje ovog seta zakona počinje jedna velika njihova pojedinačna bitka za preživljavanje. Sada ono što se po prvi put oko novogodišnjih praznika, oko božićnih praznika građanima, umesto dosadašnjih uvek lepih želja, bar želja da će ova godina biti bolja od prethodne, jer to je bila nekako kurtoazija na koju smo navikli da upućujemo jedni drugima, stalno nas susreće upravo ta poruka - da će ova godina biti katastrofalna za sve nas. To je ono što nije dobro, ali što izgleda jeste istinito i to je ono sa čime se građani moraju suočiti. Dakle, od ovog trenutka, kroz amandmane, pokušaćemo da se borimo sa time da zakonima učinimo građanima život lakši. Verovatno tu bitku opozicija neće dobiti, verovatno da je ta bitka vrlo teška i za Vladu ove države, ali barem bi bilo pošteno građanima reći šta ih čeka. Usput, imam obavezu da podsetim prisutnog ministra, a on da podseti nadležne ministre, one koji se bave pitanjima zemljoradničkih penzija, to su ministar finansija i ministar poljoprivrede, koji može tu da utiče, da imaju pozdrav, da im prenesem pozdrav. Znate kakvi su naši seljaci. Oni su uljudni, pa kad im neko nešto duguje oni ne traže taj dug, ne štrajkuju, nego ga pozdrave više puta da bi se setio, da bi se opsetio i možda dug vratio. Tako vi imate pozdrav, a neću biti toliko uljudna. Zamoliću da im se odgovori na pitanje - kada će dobiti onaj četvrti deo penzija, odnosno dugovanja po penzijskom osnovu, koji im je Vlada ostala dužna. To pitanje smatrajte poslaničkim pitanjem upućenim sa ove govornice. Zaista smatram da treba da se založimo svi u ovom trenutku, kada je u pitanju izmena i dopuna ovog zakona o PIO, ova dva člana koja se menjaju, to je da ne može da bude povećanje od 10%, već smo o tome mnogo govorili, na takav način sprovedeno. Videli smo i da će ono biti pojedeno. Bila bi bar dobra namera kada bi se penzionerima sa najnižim penzijama, mi smo to u amandmanu jasno naglasili, omogućilo da se njihove penzije povećaju bar za 30%. To bi ublažilo donekle dolazak ove pošasti, koja je sigurno neminovna. Hvala lepo.
Ima reč narodni poslanik Meho Omerović. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice, poštovani ministre Duliću, uvažene kolege narodni poslanici, države širom sveta su zabrinute. U pravu je kada kaže gospođa moja prethodnica, uvažena koleginica Zlata Đerić, ova pošast od ekonomske krize koja se širi celim svetom, dakle sve države širom sveta su zabrinute zbog nastanka ove svetske krize i neizvesnosti koliko će ta kriza trajati i kako će se ona okončati. U Srbiji je planirano da u 2009. godini stvorimo takve uslove da omogućimo ekspanzivniji privredni razvoj, sa većim investicijama, sa blagim povećanjem plate i penzija i što je moguće većom socijalnom sigurnošću. Međutim, opreznost i ozbiljnost nam nalažu da donošenje restriktivnih finansijskih planova i utvrđivanje posebnih mera za očuvanje kreditne sposobnosti i stabilnosti bankarskog sistema i tržišta kapitala u godini u kojoj ne možemo realno računati na veći rast proizvodnje, uvoza i izvoza, uključujući i ograničenja stranih investicija i kredita. Na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja, čiji sam predsednik, jutros smo konstatovali da i poput plata u državnom sektoru, i penzije u 2009. godini će ostati na prošlogodišnjem nivou, doduše na nivou iz oktobra 2008. godine, kada su penzije i povećane za 10% i za procenat usklađivanja sa kretanjem cena na malo i troškovima života. Pošto su, prema predloženom zakonu, dakle, ovome o kome hoću da govorim, o izmenama i dopunama PIO za 2009. godinu, neće vršiti usklađivanje penzija sa rastom cena na malo, sa stanovišta očuvanja realne vrednosti penzija i kupovne moći penzionera i svih ostalih građana, mislim da je jako važno da ne dođe do velikog porasta inflacije i da država, merama svoje monetarne politike, drži pod kontrolom kurs dinara. Upravo bi očekivana i planirana fiskalna politika, kroz smanjenje javne potrošnje, kroz kontrolu u javnom sektoru i kontrolu mase plata i penzija, trebalo da doprinese smanjenju već pomenute inflacije. Kada je reč o izmenama i dopunama zakona o doprinosima za socijalno osiguranje, ovim predlogom zakona utvrđuje se visina osnovice za uplatu doprinosa za zdravstveno osiguranje za pojedine kategorije stanovništva, kojima se iz budžeta uplaćuju doprinosi za zdravstveno osiguranje, o čemu je nešto govorio i moj prethodni kolega, uvaženi Đorđe Milićević. Ovaj predlog zakona je najtešnje povezan sa Zakonom o zdravstvenom osiguranju, koji smo usvojili 2005. godine, i koji, podsetiću vas, u članu 22. utvrđuje koje su to kategorije stanovništva kojima se zdravstveno osiguranje uplaćuje iz budžeta. Ovom prilikom bih vas, poštovane kolege poslanici i građani Srbije, podsetio koje su to kategorije stanovništva - to su dece do 15 godina života; žene u trudnoći i 12 meseci nakon porođaja; lica starija od 65 godina života; lica sa invaliditetom; lica koja primaju materijalno obezbeđenje; korisnici stalnih novčanih pomoći; nezaposlena lica i lica romske nacionalnosti, koja zbog tradicionalnog načina života, nažalost, nemaju stalno prebivalište. Zbog građana želim da ponovim da se na ove kategorija stanovništva doprinosi za zdravstveno osiguranje uplaćuju iz budžeta države Srbije, jer drugi uplatilac doprinosa naprosto ne postoji, a neophodno je da upravo ova lica, koja su i najpodložnija obolevanju, nesmetano ostvaruju svoju zdravstvenu zaštitu. Navešću samo primer. Romska populacija je imala velikih problema, setite se svi, sa ostvarenjem prava na zdravstvenu zaštitu i na lečenje. Zbog stanovanja u nelegalnim naseljima nisu mogli da prijave prebivalište, a bez prebivališta, kao što znamo, nisu mogli da dobiju lične karte, dok bez lične karte i druga dokumenta, što je bila prepreka za ostvarivanje i drugih vitalnih ličnih prava, na primer, kao što su prava na obrazovanje, na zapošljavanje, socijalnu zaštitu, pa čak i doskora prava, kao što rekoh, na zdravstvenu zaštitu. Donošenjem Zakona o zdravstvenom osiguranju, članom 22. iz 2005. godine, Ministarstvo zdravlja je značajno poboljšalo ostvarivanje zdravstvene zaštite romske populacije. Međutim, moramo biti iskreni do kraja. Ovim predloženim izmenama Zakona o uplati socijalnog doprinosa, koji je danas na dnevnom redu u sklopu objedinjene rasprave, i nedavno usvojenim budžetom za 2009. godinu, novčana sredstva za navedene kategorije stanovništva iz člana 22. smanjena su sa 4 milijarde dinara, koliko je bilo izdvojeno u 2008. godini na 3 milijarde i 640 miliona dinara koliko je izdvojeno u budžetu koji smo usvojili pred Novu godinu za 2009. godinu, s obzirom na to da je budžet za 2009. godinu, kao što već znamo, restriktivan. Postoji uveravanje da se posebnim projektima mogu nadoknaditi nedostajuća sredstva u budžetu, koja će biti potrebna jer je reč o zaista velikom broju korisnika ovih sredstava. Nažalost, uvažene kolege poslanici, Srbija je uskraćena i za mnoga raspoloživa donatorska sredstva, jer još uvek nam nisu dostupni strukturni fondovi EU. Zbog čega nam nisu dostupni, mislim da i vrapci na granama znaju. Narodni poslanici Sandžačke demokratske partije u okviru poslaničke grupe Za evropsku Srbiju glasaće za predložene zakone iz oblasti o kojima sam govorio, ali i za predložene izmene poreskih zakona kojima se um 2009. godini, podsetiću vas, ukida porez na deviznu štednju. To je podsticajna mera. To je onaj deo štednje koji je povučen u oktobru, novembru i decembru i mogućnost da se on vrati u bankarske tokove, što bi povećalo kreditni potencijal banaka za kreditiranje pre svega građana i privrede, posebno malih preduzeća. Ukidanje poreza na kamate od devizne štednje, zajedno sa usvojenim povećanjem garantovanog nivoa štednog depozita na 50 hiljada evra, trebalo bi da povrati i poverenje građana. Izmenama poreskih zakona predloženo je i ukidanje poreza na promet akcija i hartija od vrednosti. Ova mera u ovom trenutku će se odnositi na skroman broj korisnika, praktično samo na one korisnike koji su prodajom svojih akcija ipak ostvarili neku dobit, u odnosu na cenu po kojoj su akcije svojevremeno kupili. Nije u ovom trenutku povoljna klima za prodaju akcija. Treba da budemo realni i iskreni prema građanima koji su nas birali, a i prema samima sebi. To svi znamo. Ako je neko ipak prinuđen da prodaje te akcije, onda je dobro da bar ne mora svoju dobit da umanjuje za iznos ovog poreza. Predloženo je takođe ukidanje poreza na prihod od poljoprivrede i šumarstva, jer su prihodi za poljoprivredna domaćinstva ionako vrlo skromni. Narodni poslanici Sandžačke demokratske partije glasaće za usvajanje i primenu trgovinskog sporazuma. Kako će se oniodraziti, ostaje da se vidi i da se pravovremeno reaguje na svaku pojavu koja neće pogodovati našoj privredi. Nadam se da ćemo u budućem našem radu mi, kao parlamentarci, upravo biti ti koji će insistirati i zahtevati blagovremeno reagovanje ukoliko dođe do neželjenih efekata. Smatramo da smo dužni da učinimo sve i da stvorimo uslove za primenu standarda razvijenog sveta kome težimo, ali i zbog nas samih, zbog mogućnosti korišćenja pretpristupnih, strukturnih i investicionihfondova EU, jer bojim se da više sami, bez ovih međunarodnih investicija iliti finansijskih injekcija i kreditne pomoći, nismo u stanju da pokrenemo privredu i ekonomiju naše zemlje. Najavljeno je da je Vlada Republike Srbije utvrdila celovit program mera koji predviđa kredite za proizvodnju u iznosu od 50 milijardi, za one koji zadrže nepromenjeni nivo zaposlenih, zatim državne investicije u infrastrukturu i energetska postrojenja i ono o čemu se s pravom mnogo govorilo kada smo usvajali budžet, štednju u državi. Na samom kraju mislim, poštovane kolege poslanici da Srbija ima šanse, ako se sada zaista posvetimo ostvarivanju ciljeva koji glase - proizvodnja, izvoz i štednja. Uslovi za privredni oporavak i razvoj svakako moraju biti unutrašnja stabilnost i jedinstvo u sprovođenju državne politike. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem gospodinu Omeroviću. Reč ima potpredsednik, gospođa Judita Popović.
Poštovana gospođo ministarko, poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što znate, usvojenim budžetom predviđeno je da se za plate izdvoji otprilike dve trećine budžeta. To znači da je jedna trećina budžeta predviđena da država opravda svoje postojanje. Sa tom jednom trećinom budžeta treba sve ostalo da se finansira, što nije u domenu plata u javnom sektoru. Kažu - budžet je restriktivan. Budžet jeste restriktivan zato što je u velikoj meri restriktivan u pogledu onih koji bi trebalo da pune budžet. U čemu se sastoji ta restriktivnost? Recimo u tome da je za poljoprivredu manje predviđeno, u iznosu od sedam milijardi dinara, u odnosu na prošlu godinu. Šta to znači? To znači da su poljoprivredi vezane noge i ruke, a poljoprivreda mora da trči maraton. Zašto mora da poljoprivreda trči maraton? Zato što mi imamo ovaj predlog zakona o carinskoj tarifi, čiji član 5. predviđa da se jednom dinamikom potpuno ukinu carinske stope za poljoprivredne proizvode koji se uvoze iz inostranstva. Pri tom istoj toj poljoprivredi, kojoj smo skresali tih sedam milijardi dinara, ujedno predviđamo da ćemo joj u celosti ukinuti subvencije. Ne ukidamo odmah sve, ali već smo krenuli veoma ubrzanim tempom time što smo smanjili subvencije, a ipak očekujemo od tih poljoprivrednih proizvođača da proizvode i budu na tržištu ravnopravni takmaci, ravnopravni učesnici sa onima koji svoje proizvode uvoze u našu zemlju. O čemu se tu radi? Radi se o tome da naš poljoprivredni proizvođač, pre svega, tu je Vojvodina najviše na udaru zato što znamo da je Vojvodina žitnica Srbije, Vojvodina je ta u kojoj taj poljoprivredni proizvođač neće imati subvencije ili ako bude imao, imaće minimalne, a ako bude imao minimalne možda ih neće ni dobiti, mora da proizvede po nekim dampinškim cenama, da bi mogao biti konkurentan sa onim koji iz inostranstva plasira tu svoju robu na srpskom tržištu. Prema tome, neće imati subvencije, za razliku od onog poljoprivrednog proizvođača u inostranstvu, proizvođača iz Evrope, koji ima tri vrste subvencije - nacionalnu, izvoznu, dampinšku subvenciju, subvencije koje mu omogućavaju da plasira tu svoju robu i prodaje mnogo jeftinije od robe koju može da plasira poljoprivredni proizvođač u Srbiji, odnosno u Vojvodini. Prema tome, u tome je restriktivnost budžeta. Vezujemo noge poljoprivredi, a očekujemo da trči maraton, da skače u dalj, da hrani naše građane, jednu privrednu granu koja je do sada bila prilično žilava zato što je preživela mnogo šta u poslednjih 20 godina, osuđujemo na propast prostim članom 5. ovog predloga zakona. Ako se sve to uzme u obzir, a pri tom se pročitaju i planovi i programi ove vlade u pogledu i u vezi poljoprivrede, onda se vidi jedna velika disproporcija. Pročitala bih vam iz obrazloženja budžeta sedam ciljeva Vlade u pogledu poljoprivrede. Kaže - predviđa se razvoj konkurentnosti poljoprivrednog sektora, obezbeđivanje hrane, osiguranje podrške životnog standarda, održiv razvoj sela, unapređenje životne sredine, priprema poljoprivrede Srbije za integraciju u EU, priprema domaće podrške poljoprivredi. Jako lepo pripremamo našu domaću poljoprivredu za ulazak u EU. Obrazloženje da mi to radimo upravo iz tog razloga, ukidamo sve te subvencije, primenjujemo jednostrano privremeni trgovinski sporazum, dabismo omogućili lakši pristup pretpristupnim fondovima, lakši pristup stranim investicijama, stranim novcima, donacijama i ostalom, pomalo je čudno. Zašto to raditi ukoliko mi već imamo jednu srednje razvijenu poljoprivredu u Vojvodini koja se trudi, ima ljudi koji su voljni da rade, koji već rade, imaju iskustva, zašto to uništavati za neke eventualne buduće mogućnosti koje su krajnje neizvesne, a mislim da je Vlada svesna toga da ipak postoji neka svetska ekonomska kriza. Ona je možda svesna toga, ali ne preduzima nešto konkretno, realno i racionalno, da bi pripremila ovu privredu u Srbiji i poljoprivredu u Vojvodini da tu svetsku ekonomsku krizu što lakše i što bezbolnije prebrodi. LDP pozdravlja restriktivnost budžeta. Međutim, ne možemo da pozdravimo da se ta restriktivnost isključivo svodi na to da, s jedne strane ukidamo neke takse, neke akcize, neke poreze i da se hvalimo time - eto kako mi omogućavamo neko lakše disanje tim nekim zainteresovanima za smanjenje tih akciza, poreza, a sa druge strane radimo neke stvari koje ceo teret domaće i strane krize prevaljuju na građane, na one koji plaćaju poreze, koji rade, koji pune taj budžet, a opet podvlačim, pune taj budžet da bi budžet sa tom svojom jednom trećinom opravdao postojanje države koja taj budžet utvrđuje. Sa tom jednom trećinom budžeta država mora da isfinansira mnogo šta da bi opstala privreda, da bi privreda radila, da bi mogla da daje ta sredstva. Međutim, gubi se iz vida da se na ovaj način neće postići taj cilj koji je naveden i u ovim zakonima, pratećim zakonima koji su bukvalno sastavni deo budžeta, niti će da se postigne cilj koji je tim budžetom predviđen i sa kojim ciljevima je i obrazlagan takav restriktivni budžet, a to je da preživimo, da na neki način proizvodimo, da sačekamo da prođe ta kriza, zato što na svakom koraku na sve moguće načine činimo to da umrtvimo, da jednostavno uništimo ono što još u ovoj državi proizvodi i radi. To je pre svega poljoprivreda. Prema tome, priča o tome da su te subvencije loša stvar, da su te subvencije, govorim opet o poljoprivredi, nešto što opterećuje ovu državu, mislim da ne drži vodu i da to ne može da bude opravdanje za ukidanje i smanjenje tih subvencija, onemogućavanje te privrede da pravilno funkcioniše. Kako mi možemo da očekujemo neke rezultate, ako činimo sve da do tih rezultata ne dođe, a to pre svega time što sa jedne strane smanjujemo, čuli smo, akcize, ne predviđamo povećanje akcize za kafu, ali povećavamo neke druge akcize, recimo, na naftu, iako je cena nafte na svetskom tržištu pala, pa bi bilo normalno i racionalno da i ta nafta i taj benzin poskupe, pa u neku ruku da se i time smanji proizvodnja, jer je normalno da transportni troškovi koji iziskuju korišćenje te nafte i tog benzina utiču na visinu cena. Sa druge strane, ukidamo neke povlastice kojima, ako ništa drugo, bar pomažemo ljudima da iako se neće obogatiti svojom proizvodnjom, svojim radom, ali ćemo im bar omogućiti da imaju neki osećaj da država brine o njima i da na neki način mogu da budu konkurentni sa drugim proizvođačima, pre svega na strane proizvođače mislim. Prema tome, LDP kao što nije mogla da podrži ni ovaj budžet, jer smatramo da taj budžet nema viziju, nema plan, nema program, što uostalom pokazuju i ovi prateći zakoni koji su danas na dnevnom redu, ukoliko sve to stoji što sam malopre napomenula, onda nema razloga da podržimo i ove prateće zakone koji bi trebalo da pune budžet, a pune ga očigledno nakaradno.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Milisav Petronijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo predsednice, ministre negde u odsustvu, u vrlo kratkim crtama ću da obrazložim zbog čega ćemo podržati predloge ovih zakona. Imajući u vidu da su ovi zakoni u stvari nešto što prati budžet, imajući u vidu da je budžet Srbije za sledeću godinu usvojen, Zakon o budžetu, imajući u vidu da je taj zakon o budžetu već uzeo u obzir efekte ovih zakona o kojima mi danas razgovaramo, imajući u vidu dosta pozitivnih poruka usvajanjem ovih zakona, želim vrlo kratko da kažem, a to su moje kolege poslanici SPS detaljnije objašnjavali, podržaćemo predloga svih sedam zakona. Prosto samo kratko da iskomentarišem neke od njih. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi, nije tu pitanje, po meni, tarife, to je pitanje hoće li se ići u jednostranu primenu Sporazuma o trgovini i trgovinskim pitanjima sa Evropskom unijom? To je pitanje. Ako se ide na to, onda je ovo logična posledica. Vlada se opredelila na takav korak, to je pravo Vlade i to podržavam. Sa druge strane, to košta budžet dvadesetak milijardi dinara. Vlada se opredelila da ih obezbedi na drugi način: akcize na cigarete, na naftne derivate i pivo. Čuli smo malopre konkretne podatke i ne bih da zadržavam vaše vreme na tome, iz prostog razloga što je logično da se odatle uzme. To je nešto što je otprilike efekat oko 16 milijardi dinara. Vlada se opredelila da uvede red kada su u pitanju administrativne takse, pre svega, onaj deo koji je bio u nadležnosti državne zajednice Srbije i Crne Gore, ali i efekti tog dela, kako ste ovde nazvali, neporeski prihodi, jesu dosta veliki, dosta su velika očekivanja, nešto od čega može da bude vajde. Efekat, takođe, izmene zakona u oslobađanju poreza na pojedine stvari, kao što su kamata na deviznu štednju, kao što je trgovina akcijama, kao što je porez na katastar poljoprivrede za 2008. i 2009, kao nastavak od 2004, 2005, 2006. i 2007. godine, jeste takođe nešto što Vlada vidi kao podsticaj u prvom delu devizne štednje. Zašto? Zato što ovoj državi treba devizna štednja. U jednom trenutku je dovedeno to u sumnju, onog momenta kada je ekonomska kriza zakoračila u Srbiju i to je podsticaj njima. Za 2009. godinu, ima tu razmišljanja da li bi trebalo za 2010, ne mislim da bi trebalo baciti to. Jednostavno, kada se bude privela ova godina kraju videćemo kako će nam izgledati 2010. godina, da li i tada treba da podstičemo ili ćemo možda, to nisu baš male pare, koliko sam video, u pitanju je već nekoliko milijardi dinara, videćemo kako će to dalje da se događa. Zadnje pitanje, često se upotrebljava izraz zamrzavanje penzija, i jeste, i tako građanima treba objasniti. Ova vlada je socijalno odgovorna Vlada, pokazala je to kada je povećala penzije 10%, jer je nasledila veoma lošu i nisku penziju. Za ono drugo povećanje nema mogućnosti u sledećoj godini i to treba jasno javnosti reći. Nema, sledeću godinu treba preživeti, ali se ne odustaje od tog cilja. Obrnuto postavljam pitanje, šta bi bilo da nije bilo tih 10%? U najkatastrofalnijoj situaciji bi bili penzioneri, jer bi u aprilu primili 2-3% na onu nisku osnovicu, u oktobru bi primili 5-6% na onu nisku osnovicu. Čak su bolje prošli, uslovno da kažem, nego zaposleni i druge kategorije građana. Njima je data mogućnost povećanja onoliko kolika je inflacija, a ona je planirana negde na 8%. Naravno, država treba da brine o toj kategoriji stanovništva. Često slušam zalaganja i da država posebnu pažnju obrati na one penzionere sanajnižim primanjima. Podržao bih ako država može da iznađe ta sredstva, ali kao meru socijalne zaštite, ne kao sistem osiguranja, jer onda više nije sistem osiguranja. Podržavam kao meru socijalne zaštite. Isto tako kao što podržavam da Vlada mora da brine u sledećoj godini i o zaposlenima ili pre svega o zaposlenima, i pre svega da ne bude otpuštanja sa posla, a onda tek i o platama. Pozivam, kao predstavnik vladajuće većine, Vladu da učini sve da uspostavi i nastavi, kako god hoćete, socijalni dijalog sa poslodavcima i sindikatima, jer bez socijalnog dijaloga neće biti moguće izdržati sve ono što nas čeka u sledećoj godini. Da ne dužim, mi ćemo podržati predloge svih ovih sedam zakona. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine Petronijeviću. Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, još u raspravi o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu, kada čovek čita vaše predloge zakona zapita se da li to što vi radite ima nekog smisla, da li znate u kom vremenu živimo, da li znate šta nas trenutno okružuje, da li znate šta se dešava napolju, van ovih prostorija, i Narodne skupštine i drugih državnih organa. Od svih ovih zakona koje ste predložili za ovaj dnevni red, jedini primeren jednoj ovakvoj situaciji jeste zakon o porezima na dohodak građana, kada su u pitanju devizni ulozi građana u poslovnim bankama i prihodi koje ostvaruju od tih uloga. To razumem zbog potrebe da se poveća likvidnost banaka i da se koliko-toliko održi finansijsko tržište, kada je u pitanju strani novac. Međutim, ne mogu da razumem da u jednom ovakvom trenutku imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi. Logična posledica Zakona o carinskoj tarifi jeste u stvari jednostrana primena sporazuma o slobodnoj trgovini između Srbije i Evropske unije. Kao odgovor na taj zakon, napravili ste drugi zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, da biste uspeli kakvu-takvu ravnotežu u prihodnoj strani budžeta Republike Srbije. Ta dva zakona su u stvari razlog za sazivanje ove sednice Skupštine Srbije. Hajde da pogledamo kakve su logične posledice ovakva dva zakona, pa da pođemo od Zakona o carinskoj tarifi i stopi. Kada čovek pogleda ovaj zakon, kada pogleda šta se menja, dolazi do jednostavnog zaključka da će da pojeftine automobili, telefoni i mobilni telefoni, i to pod uslovom da se ta roba kupuje sa teritorije EU. To su, znači, one olakšice koje dajete građanima Republike Srbije. Da biste nadoknadili taj manjak u budžetu moraće nešto da poskupi. Pokušali ste prvo sa uvođenjem akciza na kafu, ali očigledno da onaj lobi koji je prisutan u svim vladama od 5. oktobra naovamo uspeo je da završi posao da se akcize na kafu ne povećaju, kao što je uspeo da završi posao da se ne uvedu fiskalne kase advokatima, da se ne uvedu fiskalne kase lekarima, da se ne uvedu fiskalne kase stomatolozima itd. Znači, još uvek je na sceni jedna određena grupa ljudi koja kreira zakone i Vladu Republike Srbije vodi onako kako njoj odgovara, a ne kako bi Vlada trebalo da radi u interesu građana. Šta će da poskupi? Poskupiće sve vrste motornog benzina, poskupeće sve vrste dizel goriva, poskupeće tečni naftni gas za pogon motornih vozila. Suludo je uopšte i bilo praviti jednu onakvu projekciju budžeta za 2009. godinu kada se zna da cene sirove nafte, zbog svetske ekonomske krize, padaju. Kako mislite, čak i sa ovim akciznim povećavanjima, da ostvarite manjak u budžetu koji će da nastane usvajanjem zakona o promeni carinske tarife i stope? Izuzetno teško. Da pogledamošta od toga Srbija ima. Imamo, znači, jeftinije automobile iz uvoza, imamo jeftinije telefone iz uvoza, imamo i jeftinije mobilne telefone iz uvoza, imamo tapšanje po ramenu i zahvalnost čelnika EU, zato što jednom ovakvom politikom kakvu vodimo od ove naše sirotinje, hteli vi to da priznate ili ne, pomažemo im da kako-tako sačuvaju svoja tržišta i svoju industriju. Šta još imamo? Imamo zakone koje smo donosili, koji je trebalo da daju građanima jednu određenu sigurnost za depozite koji se nalaze u bankama. Zašto tim istim građanima niste rekli da je Rajfajzen banka, krajem decembra, nezakonito, bez saglasnosti Narodne banke Srbije, iznela iz države milijardu evra? Što o tome niste obavestili građane? Odakle tih milijardu evra toj banci? Pa, od onih deviznih rezervi koje smo sa mukom prikupljali, od onih deviznih uloga građana na koje osiguravamo depozite. Zašto tu banku i sve druge banke konačno ne stavite pod kontrolu, da počnu da rade onako kako treba da rade i kako bi radile da se nalaze u zemljama odakle potiču? Sve ove probleme koje Srbija sada, u ovom trenutku, ima, a u narednom periodu biće ih još više, dame i gospodo narodni poslanici, neće rešiti ni izmene Poslovnika, ni smanjenje broja poslanika, kada već imamo samo tri potpredsednika Vlade koji troše isto novca koliko i 250 narodnih poslanika. Neće pomoći ni te silne državne agencije, koje ništa ne rade osim što troše budžetski novac. Neće vam pomoći ni to što ova vlada za svaki problem koji ima krivi Narodnu skupštinu. Ono što može da nam pomogne jeste da stabilizujemo robno i finansijsko tržište na teritoriji Republike Srbije, a to možemo samo ako stimulišemo proizvodnju, ako subvencionišemo izvoz, a ne da imamo jednu agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza, koja ništa ne radi osim što njeni činovnici troše novac. Od ovih ušteda i skupih projekata koje Dinkić stalno finansira i plaća, koje nikad ne zažive, osim što se naplaćuju analize kakva bi korist od njih bila, usmerimo u stimulisanje izvoza, samo na taj način možemo da stabilizujemo i robno i finansijsko tržište i da imamo nadu da ćemo ovu svetsku ekonomsku krizu da prebrodimo što je god moguće jeftinije. Ali, problem je u vama, gospodo iz vladajuće većine, jer je pitanje da li vi to znate, a i ako znate, da li to hoćete. U tome je problem svih ovih zakona koje nam predlažete.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz ima reč.
Dame i gospodo, poštovani ministre, neću ponavljati ono što su uvaženi predstavnici rekli u korist i protiv ovog seta zakona koji su na dnevnom redu. Reći ću, čini mi se, nešto što je, po stanovištu SPO, bitno, a što nije rečeno. U pogledu akciza, treba reći da se koncepcijski sistem akciza ne razlikuje onako kako je postavljen od onoga što vidimo u zemljama EU, ali da su akcize kod nas na znatno nižem nivou u odnosu na zemlje EU. Odgovor je jednostavan. Cigarete, posebno visoko kvalitetne cigarete, pivo, možda je imalo prostora da se obuhvate i neka druga pića ovim merama, naravno, nisu nešto što svako konzumira... (Predsednik: Gospodine Krasiću, molim vas da ne ometate poslanika dok govori.) Ne, daje veoma korisne savete. Mislim da je svako dalje obrazloženje u prilog toga zbog čega se povećavaju akcize suvišno. Sa druge strane, bilo je reči i o stopi doprinosa za penzijsko-invalidsko osiguranje. Naša politika, u tom smislu, je negde na sredini u odnosu na zemlje u okruženju, razvijene zemlje i zemlje EU. Mi znamo da je verovatno najveće opterećenje i najveći problem u pogledu penzijsko-invalidskog osiguranja ono što tereti naše poljoprivrednike, budući da na godišnjem nivou visina tih iznosa iznosi negde oko 53.000 dinara, plus 17 i nešto hiljada dinara po osnovu zdravstvenog osiguranja. Onda je veoma lako izračunati, jedna petočlana ili šestočlana porodica koja se bavi poljoprivredom, koje je to opterećenje za poljoprivredu na godišnjem nivou. Drugo, naše carinske stope, bez obzira na sve prigovore, i dalje su visoke. Naravno da mi sada kao zemlja u tranziciji ulazimo u jedan prelazni period koji će sigurno trajati pet, šest ili sedam godina. To je period prilagođavanja i carinskih stopa i akciza svemu onome što su radile zemlje koje su danas punopravni članovi EU. Ono što nas kao članove SPO raduje, to je da je smanjena carina na uvoz sklopova za traktore i kombajne, što mislimo da je veoma značajno za našu poljoprivredu. Ranije je to već urađeno sa carinskom stopom za sklopove za kamione i autobuse i efekte takvih poteza smo već videli. Kao neko ko dolazi iz grada automobila, bivšeg i budućeg, sigurno je da bismo možda mogli da prigovorimo smanjenju carine na uvoz polovnih automobila, ali to nećemo činiti zbog dve činjenice. Prvo, tačno je da je stanje u našoj privredi takvo da je tehnologija zastarela, da su proizvodi u velikoj meri nekvalitetni, da imamo pad izvoza i konkurentnosti, da smo, posebno za vreme sankcija, u velikoj meri izgubili, osim tržišta, i tehnološki razvoj. Ali, ova zemlja, i privrednici i poljoprivrednici apsolutno moraju biti svesni da se mi moramo pripremiti za period konkurencije, da moramo biti u potpunosti spremni za tržišnu utakmicu, ne samo unutar naše zemlje, već i na tržištu EU, i da je ovo jedna od mera koja važi u zemljama EU, odnosno mi očekujemo u budućnosti još veće smanjenje carinskih stopa na uvoz polovnih automobila. Ali, to ne znači da, pre svega, moji Kragujevčani treba zbog toga da brinu, jer po onome što se trenutno dešava u gradu Kragujevcu, bez obzira na sve okolnosti koje su izuzetno teške u okruženju i u celom svetu, izgleda da za sada sve ide u dobrom pravcu i mi verujemo da svest o tome da više niko ne može proizvoditi automobile na osnovu subvencija, mora da dopre i da je doprla i do mojih sugrađana. Drugo, ovde smo čuli niz kritika na račun ukidanja subvencija poljoprivredi. Tačno je da je poljoprivredni budžet za ovu godinu smanjen, kao što je smanjen budžet na svim ostalim granama, ali nije tačno da su ukinute subvencije. Niz podsticajnih mera postoji, od zasada voćnjaka, od obnove poljoprivrednih gazdinstava, od subvencionisanja kopanja bunara, navodnjavanja itd. Naravno, to je daleko od onoga čemu mi kao država i društvo treba da težimo, ali krajnji cilj, što se tiče poljoprivrede, jeste da mi imamo poljoprivrednika onakvog kakvog imamo u zemljama EU. Ova mera, koja je produžetak već ranije donetih mera, da se ne oporezuje katastarski prihod od poljoprivrede i šumarstva, jeste nešto što u potpunosti podržava i SPO. Definitivno je činjenica da se naša poreska politika menja. Definitivno je tačno da se menja naša carinska politika, tačno je da će se menjati i politika prema akcizama, ali mislim da, pored svih argumenata koji su bili protiv ove nove politike, mislim da će argumenti koji idu u prilog ove promene odneti prevagu i da ćemo efekte ovakve politike videti već za nekoliko meseci. Zbog toga će SPO, kao članica liste ZES, podržati ovakva zakonska rešenja.
Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, pred nama se nalazi set finansijskih zakona, odnosno prateći zakoni neophodni za sprovođenje i realizaciju budžeta za 2009. godinu. Osvrnuću se najviše na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Na početku želim da kažem da će poslanička grupa DSS glasati protiv tog zakona. Više je razloga zbog kojih ćemo glasati protiv tog zakona, jer smatramo da je potpuno pogrešna politika Vlade Republike Srbije da se vrši dodatno opterećenje građana, ali i privrede, povećanjem akciza, povećanjem republičkih administrativnih taksi, umesto da idemo na smanjenje javne potrošnje, na restriktivnije trošenje budžetskih sredstava, Vlada pribegava nekim nepopularnim merama i opterećuje svoje građane i privredu. Predlog ovog zakona je posledica pogrešne odluke Vlade o jednostranoj primeni trgovinskog sporazuma. Naime, jednostranom primenom trgovinskog sporazuma doći će do smanjenja ili ukidanja carina za veliki broj proizvoda. To će dovesti do smanjenja prihoda u budžetu za 2009. godinu negde oko 300 miliona evra. Da ne govorim o posledicama s kojima će se susresti naša privreda, koja još uvek nije spremna za tržišnu utakmicu, koja će se naći u jednoj nepovoljnoj situaciji kada se bude suprotstavila daleko razvijenijim i konkurentnijim zemljama EU, a posebno će biti pogođena poljoprivreda, jer će ukidanjem ili smanjenjem carina srpsko tržište biti preplavljeno poljoprivrednim proizvodima iz EU, koji će, zbog velikih subvencija, znatno većih nego što su kod nas i zbog većeg nivoa razvijenosti, biti jeftiniji od domaćih poljoprivrednih proizvoda, čime ćemo naše poljoprivredne proizvođače dovesti u izuzetno težak položaj. Da se vratim nedostatku finansijskih sredstava koje će se pojaviti ukidanjem carina u budžetu za 2009. godinu. Naime, Vlada je planirala da taj nedostatak nadoknadi tako što je predložila povećanje akciza na benzin, dizel gorivo, pivo, tečni naftni gas za pogon motornih vozila. Ta povećanja će biti drastična. Mi ionako imamo procentualno najveće učešće akciza u ukupnoj ceni naftnih derivata, što znači benzina i dizel goriva i svako dodatno povećanje je potpuno nerealno. Mi imamo jednu paradoksalnu situaciju - da smanjujemo ili ukidamo carine za luksuzne automobile, za luksuzne proizvode, a povećavamo akcize, odnosno Vlada predlaže povećanje akciza na benzin, dizel, pivo. To je roba široke potrošnje, ne predstavlja nikakav luksuz i povećanjem akciza na te proizvode doći će, neminovno, do povećanja cene tih proizvoda na tržištu i to će pogoditi široki sloj stanovništva, a naročito onaj najsiromašniji. Ono što je dobro u ovom zakonu, to je da je Vlada odustala od povećanja akcize na kafu u odnosu na predlog zakona koji je bio uz budžet krajem 2008. godine. Naime, tada je Vlada predložila povećanje akciza i na kafu sa 30 na 40%. Poslanici DSS su tada pisali nekoliko amandmana koji su predlagali da se ne povećavaju akcize na kafu. Vlada je te amandmane tada odbila, uz obrazloženje da bi se time narušilo punjenje budžeta i narušili prihodi budžeta za 2009. godinu. Samo deset dana nakon odbijanja naših amandmana, Vlada je izašla sa predlogom da se ne vrši povećanje akcize na kafu. Sumnjam da je to posledica brige o građanima, mislim da je to posledica pritiska nekih lobi grupa. U svakom slučaju, dobro je što neće doći do povećanja akciza na kafu, pa samim tim povećanja cene kafe na našem tržištu. Naša poslanička grupa je podnela nekoliko amandmana na Predlog ovog zakona o akcizama kojim smo predložili da se član 3. Predloga zakona briše. Naime, član 3. se odnosi na povećanje akciza na benzin, dizel i gorivo i tečni naftni gas, jer smatramo da Vlada već ima ovlašćenja da usklađuje visinu akciza sa stopom inflacije. Smatramo da bi svako dodatno povećanje akciza bilo nerealno i neprimereno i da bi dodatno opterećivalo i privredu i građane. Nadam se da će Vlada do dana za glasanje prihvatiti naše amandmane u interesu građana Srbije. U protivnom, kao što sam rekao, DSS će glasati protiv ovih predloga. Hvala.
Gospodin Dragan Stevanović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi set od sedam zakona za čiji značaj i važnost očigledno da najmanje razumevanje imaju oni koji su ga i predložili Narodnoj skupštini na usvajanje. Jedan takav zaključak može se izvesti pre svega iz činjenice da je danas gospođa Kalanović, kao predstavnik Vlade, potrošila cela tri minuta da govori o setu svih sedam zakona. Večeras je nažalost gospodin Dulić kolateralna šteta takve indolentnosti i neodgovornosti predlagača ovog zakona prema samom zakonu, odnosno celom setu zakona. Ali, dobro. Mislim da je set zakona koji su danas pred nama i o kojima raspravljamo u objedinjenoj raspravi set koji otprilike može da se podeli na dva dela. Jedan čine oni zakoni koji su indirektno ili uopšte nisu uslovljeni nerazumnom odlukom o jednostranoj primeni SSP, a drugi su oni koji su svakako direktno vezani ili su nastali kao posledica prihvatanja jedne takve nerazumne odluke od strane Vlade Republike Srbije u 2009. godini. Danas je, nažalost, od predstavnika Vlade, a čini mi se i uopšte u parlamentu, najmanje reči bilo o jednom zakonu koji svakako treba spomenuti, a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu. Zašto insistiram na ovom zakonu? Insistiram zato što u principu prihodi koji se ostvaruju na osnovu ovih zahvatanja jesu prihodi lokalne samouprave. Odnos predstavnika Vlade danas prema ovom zakonu i činjenici da su u 15 sekundi prokomentarisali ovaj zakon, govori i ukazuje na činjenicu koliko je Vlada opredeljenja za taj koncept ravnomernog regionalnog razvoja s jedne strane, odnosno govori o činjenici koliko je Vlada spremna da na jedan ozbiljan način jača kapacitete lokalne samouprave širom Srbije. Ako izanalizirate šta se danas po lokalnoj samoupravi u Srbiji dešava, možete da nađete samo sledeće: rasprave, smene, imenovanja i nestabilnost. Da li se, hajde da ne kažem i da ne preteram dve trećine, ali pola lokalnih samouprava se ne bavi problematikom kojom bi trebalo da se bavi. Jako bi dobro bilo da predstavnici Ministarstva koje su predložili ovaj zakon prođu kroz Srbiju i, umesto što ruše lokalne samouprave, da uzmu i da izanaliziraju koliko lokalnih samouprava i opštinskih uprava je do kraja organizovana jedinica lokalne samouprave koja će u narednoj godini ubirati, odnosno raditi poslove na obezbeđivanju prihoda kroz porez na imovinu. Činjenica je da je pre svega država u tom poslu kasnila. Kasnili su i u tehničkom smislu i u smislu obezbeđivanja programa za lokalnu samoupravu kojom će se i u organizacionom i u svakom drugom smislu ovaj posao obavljati na jedan kvalitetan i adekvatan način. Nije učinila ništa da razvije i nametne i svest lokalnoj samoupravi o potrebi jednog sveobuhvatnog bavljenja ovom problematikom, odnosno ubiranjem poreza po ovom osnovu, kako bi u ekonomskom smislu snažili kapacitete lokalne samouprave širom Srbije. Vladi je bitan PDV, najveći prihod u budžetu, najveća stavka na prihodnoj strani. Ona se time bavi. Svi ostali prihodi koji nisu direktno prihod budžeta Republike Srbije, odnosno koji ne ostaju u Republici, onda dođu onako nekako u senci, u margini, i njima se ili bavi ili ne, a zbog svega toga trpi lokalna samouprava. Nije samo to primer da je Vlada neodgovorna prema lokalnoj samoupravi. Pre nekoliko dana sam ovde govorio, postoje neki drugi prihodi koji su zakonom definisani i pripadaju lokalnoj samoupravi, ali Vlada ih nažalost uredbama prisvaja i ostavlja da ostaju na raspolaganju njoj, a to su prihodi na osnovu korišćenja prirodnih resursa na teritorijama jedinica lokalne samouprave. Drugi zakon koji svakako treba spomenuti i nije direktno vezan kao posledica nerazumne odluke o jednostranoj primeni SSP jesu svakako republičke administrativne takse. Ako izanalizirate ovaj zakon i prođete kroz obrazloženje Predloga zakona, opet ćete prihvatiti, odnosno prepoznati neodgovornost Vlade, i ove i nekoliko vlada pre ove, u odnosu prema rešavanju ovih problema. Ovde se kaže da se konačna zahvatanja, odnosno naplaćivanja usluga koje državna uprava vrši na osnovu svojih nadležnosti i koje su bile definisane kao prihodi SRJ, odnosno državne zajednice Srbija i Crna Gora, tek sada uvode kao prihodi Republike Srbije. Ne govorim o novčanim sredstvima. Govorim samo o činjenici da se to tek sada kroz zakonsku materiju definiše i reguliše kao prihod Republike Srbije. Kada odete korak dalje u obrazloženju, na šta naiđete. Pazite sada, pojedine takse nisu usklađivane i usaglašavane od 2001. godine pa naovamo. Kada odete u sledeću rečenicu, tu se kaže da se republičke administrativne takse usaglašavaju na godišnjem nivou. Ako izanalizirate, neka se radi samo o dve takse, od 2001. godine pa naovamo da ste ih usaglašavali bar za stopu inflacije na godišnjem nivou, izračunajte koliko bi u masi to do danas finansijskih sredstava iznosilo, koliko se država novca po tom osnovu odrekla. Ne možete da osporite ni činjenicu da će svaki građanin povećanje takse za stopu inflacije da razume i da prihvati. Za tu uslugu koju treba da plati i koju mu država pruži, neće praviti problem da plati. Mi ćemo posle sedam godina neke takse da usklađujemo u finansijskom smislu, odnosno u smislu njihovog iznosa. To govori o jednoj neodgovornosti, to govori o nedomaćinskom poslovanju, to govori o činjenici da se ova država, koju vode neodgovorni, za svih sedam godina po osnovu nekih taksi odrekla velike količine novca. Taj novac mogao je, iskreno se nadam, da bude iskorišćen i upućen u neke pametne svrhe, jer očigledno je, a to sam rekao i kada smo govorili o raspravi o budžetu, jako je malo sredstava za poljoprivredu, malo sredstava za nauku, malo sredstava u budžetu za narednu godinu ova država predviđa za planiranje i izgradnju. Tu je gospodin ministar, namerno to spominjem, a svakako da će i zbog ambicija koje je i on rekao da ova država ima, voleo bih da to stvarno tako bude, trebaće nam dosta sredstava u tu namenu da se troše i da se iskoriste. Sada dolazim do onog dela seta ovog zakona koji se odnosi na zakone, a koje određuje, po treći put ponavljam, nerazumna odluka o jednostranoj primeni Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Pravo na takvu konstataciju daje mi činjenica da je dobar deo Vlade bio protiv takve odluke i protiv primene sporazuma, ali nažalost politički kompromisi na kojima je Vlada sazdana, takvi kakvi jesu, primorava pojedince u Vladi da budu skloni odlukama kakve jesu i koje svakako nisu u interesu ove države i svakog od nas ko u ovoj državi živi, radi i želi da stvara. Tu su svakako neke preambiciozne namere, a to je da država u toku ove godine kroz poreska zahvatanja obezbedi preko 640 milijardi dinara na prihodnoj strani budžeta, što je vrlo ambiciozno u odnosu na ekonomski ambijent, naš domaći, u kakvom Srbija jeste, na prilike koje će se iz svetske ekonomske krize preslikati kod nas u Srbiji, na našu posrnulu ekonomiju, i sve posledice koje će proizvesti jednostrana primena Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Od tih prihoda poreskih, negde oko 340 milijardi dinara treba da budu prihodi ostvareni kroz PDV. Mislim da je to preambiciozno, čak mislim da i ministar finansija smatra da je to preambiciozno, jer je pre nekoliko dana čini mi se baš ona rekla, da ukoliko ne bude realizacije budžeta prihodne strane na osnovu PDV-a, Vlada će uraditi analizu i na osnovu toga opredeliti se da eventualnu stopu PDV-a poveća. To je nonsens, to je nešto što nam ne treba i na šta ova država svakako u godini koja je pred nama ne samo da ne treba, nego ne sme da se odluči. Ne sme da se odluči, ako vam je lakše i ako će vam to imponovati, i zbog činjenice da Evropska komisija i MMF sugerišu da stopu PDV-a treba da obarate, a ne da povećavate. Ponoviću još jednom, kada se država nalazi u kriznim vremenima ne povećava se poreska stopa nego se povećava poreska osnovica i država treba da troši energiju i da ulaže napore da obezbedi što veću osnovicu u narednoj godini, koja će svakako biti teška. Što se tiče carina, tu računate da će u odnosu na rebalans budžeta iz 2008. godine prihodi biti manji za 19,6 milijardi samo na osnovu toga i ta procena, postavlja se pitanje, koliko je realna, jer niko ne može da proceni koliki će pad uvoza u narednoj godini biti zato što će biti pad potražnje na domaćem tržištu. To su pretpostavke kojima niko sa sigurnošću ne može u oči da pogleda. Što se akciza tiče, planirate da na ime povećanja akciza akcizne robe, duvan i benzin, povećate prihode za 14 milijardi i nešto. Ekonomska kriza će sasvim sigurno definisati i usloviti da potražnja za ovom robom padne, tako da mislim da nas ništa sjajno u narednoj godini, bar kada je ovo u pitanju, ne može očekivati. Da se vratim na taj Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju odnosno jednostranoj primeni. Znate, mogu da shvatim Evropu i Evropsku zajednicu, mi smo za njih, iako bedno i malo, ali svakako tržište, i ne mogu da osporim pravo da se oni tako ponašaju. Ali, ne mogu da shvatim da Vlada u vremenu u kojem se nalazimo i u godini koja je pred nama donese jednu ovakvu neozbiljnu i u ekonomskom smislu po nacionalnu ekonomiju neodgovornu odluku. Evropa je po ko zna koji put pokazala sledeće: kada je Srbija u pitanju i kada je njen odnos sa Srbijom u pitanju, dva elementarna principa na kojima je sazdana EU su, po ko zna koji put, kada je ekonomija u pitanju pogaženi. To su principi supsidijarnosti i reciprociteta. Ovo je i ekonomski i pravni presedan, da sporazum potpišu dve strane i onda se jedna odluči na njegovu jednostranu primenu, i to na svoju sopstvenu štetu. Evropi to ne smeta, a bogami ni Vladi Republike Srbije to ne smeta i onda se Vlada ljuti kada neke teške i žestoke optužbe koje zaslužuje idu na njen teret. Što se tiče principa supsidijarnosti, neko je danas govorio sa ove govornice, ne jedan, više poslanika su govorili o pretpristupnim fondovima. Neka kažu večeras ili u raspravi u pojedinostima, a koji su vam to pretpristupni fondovi zbog toga otvoreni, kome će biti obezbeđena sredstva iz Evropske unije zbog jednostrane primene Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, da podižu i izgrađuju standarde određenim sektorima i određenim oblastima. Naravno da neće nikome. Dame i gospodo iz vladajuće većine, definitivno ste rešili da uradite lošu stvar kada je nacionalni ekonomski interes u pitanju. Mi vas u tome, nažalost, još uvek bar brojkama ne možemo sprečiti, pokušaćemo u raspravi u pojedinostima da ukažemo na sve manjkavosti i faličnosti zakona koji su pred nama, a od vas ako ne možemo više, očekujemo da bar u narednoj godini realnije, objektivnije i sa više racionalnosti i razuma govorite o ekonomskim prilikama i o svemu onome što će nas u 2009. godini u ekonomskom smislu očekivati. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Srđan Spasojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, pred nama je set zakona koji smo danas objedinili kao zajednički načelni pretres. Naravno, prateći zakoni vezani za sprovođenje budžeta, koji je u zadnjem sekundu prošle godine donet i mnogo toga ostaje nejasno, kako će se budžet puniti, šta će se sve primenjivati, i u svim ovim tačkama koje su spojene imamo dosta nepoznanica, dosta stvari koje će opteretiti građane Srbije na najdrastičniji način. Kada govorimo o Predlogu zakona i dopunama o carinskoj tarifi, ovo je već svima nepoznanica jednostrane primene SSP-a, da li je neko u vladajućoj koaliciji, gospodine ministre, vi ste danas ovde predstavnik Vlade, razmišljao šta će se desiti sa poljoprivrednim proizvođačima u Srbiji. Zaista mi je jako žao što ovde sada trenutno ne sedi gospođa Kalanović, da je pitam, pošto je iz tih krajeva, šta je sve sa proizvođačima u okolini Trstenika, u Ribniku, Donjem i Gornjem, Počekovini i u svim tim krajevima, proizvođačima koji su toliko poznati širom zemlje i one stare Jugoslavije po proizvodnji paprike. Ti ljudi su imali katastrofalnu godinu, nikada goru, a bojim se da će ovakva jednostrana primena SSP-a uskoro imati za njih, i kada bude rodna godina, velike posledice, jer će se uvoziti bez ikakve kontrole, primenjivaće se nešto što će sigurno ugroziti, kako poljoprivredne proizvođače, tako i one koji proizvode, mala i srednja preduzeća itd. Trenutno u Kraljevu svi veliki giganti ne rade, ne radi "Magnohrom", ne radi Fabrika vagona, ne radi "Jasen", i moram vam reći da su polako na izdisaju i oni proizvođači, mala i srednja preduzeća, pre svega u drvnoj industriji, jer ste neprirodno držali jednu cenu sirovine balvana, konkretno po 85 dinara, a kurs je bio 75. Ti ljudi su trenutno u potpunom haosu, nemaju nikakvu podršku države i to je jedan veliki problem. Ljudi su uložili ogromna sredstva. Tamo radi 50, 100, 150 ljudi, puta četiri porodice, znači ugroženo je po 500 ljudi od svakog tog malog proizvođača. Neću ovde imenovati te ljude, ne bi bilo korektno zbog njihove proizvodnje, jer ipak nije korektno govoriti o tome, ali ću vam reći da oni svakog dana praktično otpuštaju, neki po 50, 60 do 100 radnika. Naravno, pre svega su ugroženi oni koji su na određeno vreme i oni preko omladinskih zadruga itd, ali doći će red i na one koji su na stalnom radu. Na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu Nova Srbija je podnela amandmane. Pokušaćemo da kroz raspravu u pojedinostima popravimo nešto što je trebalo u samom Predlogu zakona pokazati. Nova Srbija vrlo često podnese amandmane i na kraju ispadne, prihvatanjem tih amandmana, da smo od početka u pravu i nadamo se da će i ovoga puta predlagač zakona imati u vidu. Naravno, pre svega mislimo da na prenos apsolutnih prava pri kupoprodaji nepokretnosti porez treba smanjiti na 1,5%. Mislim da je to uradila i SRS, a i kod poreza na imovinu neprihvatljivo je da se godišnje, na kraju godine paušalno određuje ta cena, nego to treba da se uradi prilikom same overe kupoprodajnog ugovora u sudu. Pošto vreme polako ističe, gospođo predsedavajuća, samo nekoliko rečenica. I na ostale zakone koji su na dnevnom redu, koji su objedinjeni ovde, imaćemo šta da kažemo, podneli smo amandmane, tako da ćemo i u raspravi u pojedinostima pokušati da popravimo ove zakone koji nisu dobri i naravno nećemo zbog svega ovoga što sam izneo moći da podržimo i da glasamo za njih.
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Ostalo je još tri minuta vašoj poslaničkoj grupi.
Poštovana predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, LDP želi još jednom i narodne poslanike i javnost Srbije da upozori i da podsjeti zašto mi danas, između ostalog, na dnevnom redu imamo i Predlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, odnosno zašto govorimo o jednostranoj primeni trgovinskog sporazuma sa Evropskom unijom. Prevashodno zato što Vlada Srbije, odnosno oni ljudi koji su preuzeli određene obaveze potpisivanjem Sporazuma o pridruživanju i stabilizaciji ne rade svoj posao, odnosno zato što nisu završili saradnju sa Haškim tribunalom i zato što Vlada Srbije nije pripremila određen broj zakona neophodnih za pridruživanje EU. Slušajući danas narodne poslanike ispada da građani Srbije treba da plate za nesposobnost Vlade Srbije, odnosno čitajući zakon o akcizama, odnosno zakon o republičkim administrativnim taksama vidimo da sav teret krize, odnosno nesposobnosti Vlade Srbije ide na teret građana Srbije. Jer, kako drugačije objasniti povećanje akciza na naftne derivate, ako je mogao ranije da se uvede poseban režim poreskog oporezivanja za naftne i gasne kompanije, odnosno na prihod koji te kompanije ostvaruju u vezi sa naftom i sa gasom. Takođe, zašto Vlada Srbije nije ranije uvela, odnosno povećala tzv. procenat rudne rente? U svim evropskim državama taj procenat rudne rente iznosi od 20 do 30%, a kod nas je tri posto. Godišnje mi gubimo između 60 i 100 miliona dolara. Na taj način mi smo mogli da uzmemo i da teret ekonomske krize, odnosno jednostrane primene Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju prebacimo ne na građane, nego na one firme koje su monopolisti u svakom slučaju. Takođe, kada govorimo o Predlogu zakona o privremenom izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, LDP će da podrži ovaj zakon. Međutim, ovaj zakon dolazi dosta kasno s jedne strane, a sa druge strane ovaj zakon bi trebalo da prate neki drugi zakoni koji treba da omoguće privredi, odnosno naročito privatnim preduzetnicima u siromašnim opštinama, odnosno u opštinama koje su devastirane po odluci Vlade Srbije, da prežive ovu 2009. godinu, odnosno da porez za te privatne preduzetnike smanjimo. Nije isto kada npr. taksisti u tim devastiranim opštinama, kao što je Priboj, Sjenica i druge, plaćaju mjesečno 10.000 dinara poreza, kao i oni taksisti koji to rade u Beogradu ili u nekom većem gradu, ili drugi privatni preduzetnici. Takođe, LDP ne može da podrži Predlog zakona o republičkim administrativnim taksama, jer dolazi do povećanja određenog broja tih taksi. Želio bih, shodno članu 225. i 226. kada govorimo o republičkim administrativnim taksama, da dobijem odgovor od nadležnih ministarstava na osnovu čega i na osnovu kojih propisa studenti koji studiraju u Bosni, odnosno u Sarajevu, Foči, na Palama, u Crnoj Gori, moraju potvrdu da odlažu vojni rok da predaju u diplomatsko-konzularnom predstavništvu Srbije, gdje plaćaju neku republičku taksu u iznosu od 120 konvertibilnih maraka, odnosno 50 do 60 evra. Gdje se ta taksa nalazi u starom zakonu, odnosno u Predlogu novog zakona? Zar ne mogu ti studenti, kao i do sada, te potvrde da predaju u mjestu svog prebivališta? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Zoran Mašić.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, svoje izlaganje ću uglavnom usmeriti na Predlog zakona o dopuni Zakona o carinskim tarifama. Pre svega, žao mi je da je upravo sad ovog momenta ministar izašao, ali zamoliću vas, gospodine državni sekretaru, gospodine Iliću, da u okviru Ministarstva za finansije probate da napravite tehničke ispravke, jer su napravljene tehničke greške u Predlogu za izmenu ovog zakona, a odnosi se na carinske, to je član 4b, tarife u tarifnoj oznaci 0105111100 i u tarifnoj oznaci 0105111900. Moram sa žaljenjem da konstatujem da sam nisam mogao da primetim ove tehničke greške u ovom članu, ali sam danas dobio od Poslovnog udruženja "Živinarstva" Zajednice živinara, koji me obaveštavaju o tehničkoj manjkavosti koja je ovde učinjena u okviru izmene ovog zakona, a odnosi se na živinarsku proizvodnju. Obzirom da sam u funkciji predsednika Odbora za poljoprivredu, onda po toj osnovi je meni upućeno, ali jednostavno nije bilo vremena i prostora da se učini amandmanska izmena, a suština izmene koju ste vi predložili odnosi se da se uvedu carine na piliće koji se gaje kod nas. S druge strane, suština izmene, koja je takođe predložena, jeste da se oslobode carina pilići takozvanih dedovskih i roditeljskih jata, znači onih koje mi ne gajimo u našoj zemlji. Međutim, ovde u obrazloženju je to dato da je suština toga, ali carinske tarife koje ste vi ponudili ne rešavaju to. Tako da vas molim da u okviru ove rasprave pokušate, ako ste već imali volju da to menjate, da to formulišete tako - da jednostavno carinska tarifa 0105111100 i carinska tarifa 0105111900, znači da se tu smanji carina sa 20 na 1%, jer se radi o pilićima dedovskih i roditeljskih jata, znači onih koje mi ne proizvodimo, a da se carina uvede, jer je to takođe želja izmene zakona na carinske tarife, 0105119100 i 0105119990, jer se radi o pilićima takozvanih konzumnih nosilja, znači o pilićima koji kada odrastu nose jaja za konzum. Radi se o takozvanim tovnim brojler pilićima, znači o pilićima koje koristimo kao meso pileće u ishrani ljudi, a to su životinje koje se gaje u našoj zemlji i po logici stvari bi trebalo da imaju carinsko opterećenje. (Predsednik zvonom upozorava poslanike) Ako ima dobre volje bilo bi dobro, u cilju rešavanja problema koje ima udruženje živinara, pre svega onih koji uvoze piliće za roditeljska jata, jer mi dedovska jata i nemamo, nego samo roditeljska, ali uvozimo iz drugih zemalja, ovde gajimo roditelje i onda od tih roditelja dobijaju se dalje potomci koji se koriste ili za tov pilića ili za nošenje jaja za konzum. Druga stvar o kojoj želim da govorim odnosi se upravo na oblast poljoprivredne proizvodnje jer je istina da jednostranim stupanjem ili uvođenjem u postupak ili stupanjem na snagu Trgovinskog sporazuma faktički u najvećem obimu će biti ugrožena poljoprivredna proizvodnja, jer najveći deo carinskih opterećenja, a s druge strane je stupanje na snagu oslobađanje carina u suštini za poljoprivredne proizvode. Pre samo dve nedelje smo razgovarali ovde o agrarnom budžetu i utvrdili smo da je on značajno manji nego u prethodnim godinama i da se u 2009. godini umanjuje podsticaj za poljoprivrednu proizvodnju. Time će biti ugrožena naša poljoprivredna proizvodnja, a pogotovo stupanjem na snagu ovog privremenog sporazuma i smanjenjem carina pojaviće se u značajno većem obimu razni poljoprivredni proizvodi u našoj zemlji, koji su da kažem konkurentniji cenom nego naši poljoprivredni proizvodi, što može još više uticati i na cene tih poljoprivrednih proizvoda od naših poljoprivrednih proizvođača i na ukupan obim poljoprivredne proizvodnje. Gospođo predsedavajuća, molio bih vas da u skladu sa članom 104. stav 3. i u skladu sa članom 106. učinite nešto, barem opomenete poslanike SRS. Smatram, kao univerzitetski profesor, ako ništa, dobro znate kako bi izgledalo da vam studenti za vreme predavanja lupaju. Ja sam takođe vaš kolega, univerzitetski profesor. Kao što vidite, ne mogu da me dekoncentrišu. Najverovatnije ne bi ni vas, ali nije prijatno u ovakvom ambijentu govoriti. Vi se ne usuđujete, ne govorim ovde gluposti, već govorim nešto što je značajno za našu poljoprivrednu proizvodnju. Vi nećete ni zvonom da se oglasite.
Gospodine Mašiću, zvonila sam kolegama iz SRS.
Niste zvonili. Vi sa te pozicije vidite svakog momenta ko lupa ovde u klupe i nećete da izreknete nikome opomenu za svo ovo vreme. To nije korektno i nije u redu. Time nećete popraviti klimu u ovom parlamentu.
Kolega, htela sam da vam kažem da vas vrlo pažljivo slušaju.
Ako smatrate da nam mandati nisu u redu, učinite sve šta možete da nam oduzmete, ali ovo je bruka i sramota ove skupštine i vas koji predsedavate da dozvoljavate već više od tri meseca da se ovako neki poslanici ponašaju.
Molim poslanike SRS da ne ometaju poslanika koji govori. Vama kolega mogu reći da vas vrlo pažljivo slušaju svi, mnogo pažljivije nego ostale. Izvolite, nastavite.
Niste me utešili apsolutno, ali nema veze, nastaviću. Znači, Sporazum o stabilizaciji u oblasti poljoprivrede definiše uzajamne koncesije EU i Srbije u trgovini poljoprivredno-prehrambenim proizvodima kroz potpisivanje standarda i procedura u proizvodnji i trgovini. Koncesije EU u suštini podrazumevaju da se u trgovini sa EU, što se tiče poljoprivrednih proizvoda, ukidaju gotovo sve carine i dažbine, koje imaju isto dejstvo na uvoz poljoprivredno-prehrambenih proizvoda poreklom iz Srbije, osim za sledeće grupe proizvoda - to je živa junad, juneće meso, a kvota je 8.700 tona; zatim šećer sa kvotom od 180.000 tona; zatim vino sa kvotom od 63.000 hektolitara, od toga 53.000 hektolitara u sudovima od dva litra i 10.000 hektolitara u sudovima iznad dva litra; zatim riba i proizvodi od ribe, i to pastrmka, živa, sveža, zamrznuta, sušena, gde je utvrđena kvota bescarinska od 15 tona godišnje, i šaran, živ, svež, zamrznut i sušen, gde je utvrđena bescarinska kvota od 60 tona godišnje. Znači, ove proizvode iz naše zemlje iz EU izvozićemo u ograničenim količinama - preko ovih kvota će se cariniti. Što se tiče koncesija koje naša država daje, što je svakako značajnije, usaglašene su koncesije za 1.183 carinske pozicije, i to navedene u četiri grupe poljoprivrednih proizvoda. One su određene aneksima. U aneksu dva, gde se uvodi potpuna liberalizacija stupanjem na snagu Sporazuma, ovaj aneks obuhvata 551 poziciju carinskih tarifa, a grupa proizvoda, uglavnom koji se ne proizvode u Republici Srbiji ili se proizvode u malim količinama, a to je - priplodna stoka i živina, konjsko i magareće sveže meso, guščija i pačija džigerica, specijalne vrste buđavih sireva, micelije za proizvodnju pečuraka, južno voće, sirova kafa, tvrda pšenica, maslinovo ulje, fruktoza itd. Druga grupa proizvoda određena aneksom 3B podrazumevaprogresivno ukidanje carina i prelevmana, sa ukidanjem istih na kraju perioda, sa stupanjem Sporazuma na snagu, i ona obuhvata 338 pozicija, a tu su najznačajniji proizvodi - živa junad od 80 do 160 kg, ovce, koze, pilići, kokoši, meso ovčije, kokošije i pileće, goveđe masnoće, mlaćenica imlečni proizvodi, semenski kukuruz, brašno i prekrupa, zatim seme suncokreta, šećerne repa, krmnog bilja, povrća, sirovo ulje suncokreta, uljane repice i lana, melasa, živinski klanični proizvodi, pirei od voća i povrća, sojina sačma, voćne rakije itd. Kao što vidite, to je veoma značajna grupa proizvoda koja se proizvodi u našoj zemlji, a u suštini stupanjem na snagu ovde se ukidaju carine upotpunosti. Dalje, u aneksu 3 određeno je postepeno snižavanje carina, ali prelevmani se primenjuju tokom i nakon tranzicionog perioda. Tu spada devet carinskih tarifa, i to - voća i povrća, pre svega sveže grožđe, jabuke, šljive, višnje, jagode, slatka paprika i paradajz. Izvinjavam se, koliko ima vremena naša grupa? (Predsednik: Imate još dva minuta. Možete i da produžite, jer smo razgovarali, jedno minut.) Hvala, da mogu da završim. U aneksu 3-G podrazumeva se postepeno smanjivanje do određenog nivoa carine i prelevmana, uz ukidanje prelevmana na kraju tranzicionog perioda. U ovu grupu je svrstano 275 carinskih pozicija i po okončanju tranzicionog perioda ostaju carine negde između 20% i 80% postojećeg nivoa carine. Ovde su važniji proizvodi: živa junad, svinje za klanje, svinjsko i pileće meso, juneće meso, mlečni namaz, sirevi, med, sojino rafinisano ulje, brašno, grašak, testenina, sokovi, voće i povrće, suve šljive itd. Zatim bescarinska kvota za uvoz u našu zemlju 25 hektolitara godišnje kvalitetnog penušavog vina u sudovima od dva litra, ribe i prerađevine od ribe, preko 60% ribe i proizvoda od ribe uvoziće se u Srbiju bez carine i prelevmana, a to su uglavnom oni proizvodi koji se ne proizvode u Srbiji ili se proizvode u ograničenim količinama. Zatim, prerađeni proizvodi koji obuhvataju 325 pozicija, koje čine više faze prerade, razvrstane u tri grupe, i to: grupa 271 - tu su biljni voskovi, fruktoza, marcipan itd, hrana za decu, grupa 272 - ima progresivno smanjenje carina i po isteku tranzicionog perioda svođenje na nulu; to su konditorski proizvodi, kečapi, senfovi, sladoled, pivo, osvežavajuća pića, mineralne vode, žestoka alkoholna pića itd; grupa 273 - zadržava različiti nivo carine, i to duvan zadržava 100% postojećeg nivoa carine, a mlečni namazi i margarini zadržavaju 40% postojećeg nivoa carine i šljivovica i druge vrste rakija zadržavaju 30% postojećeg nivoa carina. Koliko mi je vreme dozvolilo, a i zbog brzine, moguće da nisam bio dovoljno jasan, ali ovo je prava informacija za poljoprivredne proizvođače i za sve naše građane, koji poljoprivredni proizvodi će biti, stupanjem na snagu, gotovo oslobođeni carina, a koji će zadržati ili se sukcesivno oslobađati i koji će i nakon tranzicionog perioda od šest godina imati carinska opterećenja. Nadam se da će biti prilike i u okviru amandmana da dopunim ono što nisam mogao reći. Zahvaljujem. (Tokom ovog izlaganja poslanici SRS lupaju o klupe.)
Kolega Mašiću, bili ste vrlo koncentrisani i jasni. Zaista nisam mogla da vam obezbedim bolje uslove svojim autoritetom. Gospodin Zoran Šami ima reč. Vaša poslanička grupa ima 20 minuta.
Gospođo predsednice Skupštine, dame i gospodo poslanici, pred nama je set zakona koji su prateći zakoni budžetu. Bio bih mnogo srećan kada bih mogao da kažem uobičajenu rečenicu, da kao stranka opozicije ne možemo glasati za te zakone. Nažalost, ne može se glasati za te zakone iz mnogo ozbiljnijih razloga. Jedan deo razloga su kolege iz DSS već iznele. Činjenica da smo rešili da jednostrano primenimo trgovinski sporazum sa EU, to je jedna odluka koju, pošto poštujem ovaj parlament, ne bih smeo da kvalifikujem pravom rečju kojom se to treba kvalifikovati, ali priznajem da ne razumem koja je to vrsta partnerstva. Nekome prodajem kola, kažem mu - ti meni danas daj novac, a ja ću tebi kola dati jednog dana. To nama, bukvalno, EU kaže. Mi ćemo jednostrano da primenimo trgovinski sporazum, a ona će nas jednog dana takođe udostojiti da primeni trgovinski sporazum, a drugog dana da nas primi u EU. To svakako skoro biti neće. Posledica toga je povećanje poreza, povećanja akciza, o tome smo ovde govorili, i praktično se sve svede na to da građani Srbije treba sa 300 miliona evra da finansiraju EU, koja ima koristi, njih potpuno razumem, oni imaju koristi od toga što ćemo mi jednostrano da primenimo trgovinski sporazum. Međutim, to nije celokupna nevolja vezana za ovaj set zakona. Pokušaću u nekom preostalom vremenu da govorim o nečemu drugom. Činjenica je da bi i vlasti i opoziciji trebalo da bude stalo da se ona prihodna strana budžeta ostvari. Verujem da tu nema razlike među strankama, mi svi navijamo da se prihodna strana ostvari, jer od toga zavise, ako ništa drugo, plate velikog broja naših građana, i prosvete, i vojske, i policije i zdravstva, da ne nabrajam dalje, svih velikih i malih budžetskih korisnika. Nažalost, bojim se da se onih skoro 700 milijardi dinara, tačno 698, koliko je planirano u budžetu, teško sa ovakvom politikom može ostvariti, probaću da to obrazložim što je moguće jednostavnije. Naime, nevolja je sa Vladomu tome što ona primenjuje jednu potpuno pogrešnu logiku, koja se, da pojednostavim stvari, svodi na sledeće. Ako je do sad porez bio 10%, pa ga mi podignemo na 20%, tada će prihod od tog poreza biti dvostruko veći. Moram priznati, to je jedna potpuno pogrešna logika, strašno pogrešna logika i to ću pokazati samo na jednom primeru, nisam izabrao komplikovane i ozbiljne primere koji bi se ovde mogli navesti, navešću vam na jednom jednostavnom primeru. Uzmite povećane akcize na pivo. Reći ćete - pivo nije neki artikal koji će preterano da pogodi narod. Naravno, svaki građanin, ako bude morao da bira između toga da li će moći da kupi detetu mleko ili sebi pivo, on će ipak prvo kupiti detetu mleko. Vi dižete za 67% akcize na pivo, umesto9 dinara, 15 dinara po litri. Da li to znači da će se prihod od tih akciza povećati 67%? Neće. Hajde da razmotrimo granični slučaj. Ako svi građani odustanu od kupovine piva, prihod je nula, to je granični slučaj. Kriva prihoda izgleda otprilike ovako, malo raste, pa onda pada do tog graničnog slučaja. Gde će se prelomiti nije sasvim jasno, ali ajde da pretpostavimo da će prihod otprilike ostati isti. Građani će i dalje trošiti istu količinu novca za pivo, samo što će kupovati manje piva. Kad bi se tu priča završila, onda bi to bilo dobro, ali se tu priča ne završava. Naime, šta se dešava sa industrijom piva? Ona manje proizvodi, ostvaruje manju zaradu i šta će se desiti dalje? Moraće da snizi plate svojim radnicima u povoljnijem slučaju, a u nepovoljnijem moraće neke radnike da otpusti. Veći broj radnika će manje da zarađuje. Šta je posledica toga? Posledica toga je da će manje da kupuje i naravno onih proizvoda od kojih država takođe ubira porez. Dakle, država ubira manje poreza na nekim drugim mestima. Nije priča gotova. Pivo se između ostalog pravi od ječma. Proizvođači ječma će manje da proizvode i oni će manje da kupuju. Sami vidite, na jednom trivijalnom primeru, nisam uzimao komplikovane primere, kako se taj točak okreće u jednom negativnom pravcu. Kunete se u Evropu, a mnoge ozbiljne evropske države su u ovom trenutku posegle za nečim drugim, smanjuju porez, smanjuju i PDV, za razliku od gospođe Dragutinović koja ima genijalnu ideju da podigne PDV. To je stvarno genijalno. Koja je tu logika? Logika je prosta. Smanjenjem poreza povećava se potrošnja, samim tim se povećava proizvodnja, samim tim se podižu plate ljudi ili u krajnjoj liniji zapošljavaju neki novi ljudi. Uz fiskalnu politiku smanjenja državnih kamata, zatim kamata u komercijalnim bankama itd. mogu da se postignu neki efekti, no o tome naša Vlada, nažalost, ne razmišlja. Ovu priču ću nastaviti kada budemo raspravljali u pojedinostima, pa će ovo izlaganje dobiti i neki svoj nastavak, no bojim se da je to za našu Vladu malo. Mislim da bi našoj Vladi trebalo držati predavanja dva semestra, pa bi onda možda krajem drugog semestra počeli nešto da razumevaju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Jeremić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, setom finansijskih ili kako volite da kažete budžetskih zakona o kojima danas polako privodimo raspravu kraju u parlamentu, tačnije predlozima pratećih akata, predviđene su izmene nekih važnih zakona, o porezu na imovinu, akcizama, carinskoj tarifi, republičkoj administrativnoj taksi, porezu na dohodak, kao i zakona o doprinosima za obavezno socijalno i penzijsko-invalidsko osiguranje. Međutim, mišljenja sam da oni ne predstavljaju ništa drugo do samo sublimaciju loših i ishitrenih rešenja, a sve pod okvirima priče o prilagođavanju evropskim integracijama. Ono na šta bih želeo na početku svoje diskusije da ukažem jeste i odluka Vlade o kojoj su uvažene kolege prethodnici govorili o jednostranoj primeni Prelaznog trgovinskog sporazuma, usled čega će po priznanju nekih državnih funkcionera, čak u Ministarstvu finansija, prihodi ionako restriktivnog budžeta biti značajno umanjeni u tekućoj 2009. godini. Kada se greška pokušava ispraviti greškom, onda smo svedoci činjenice da kako bi se nadomestio taj nedostatak, pored redovnog usklađivanja sa inflacijom, predviđa se i dodatno povećanje akciza na gorivo, pivo i cigarete, kafu i po tom osnovu očekuju u Vladi prihod od oko 15 milijardi dinara. Pri tom, izmenama Zakona o penzijsko-invalidskom osiguranju predviđeno je da se u tekućoj 2009. godini penzije ne usklađuju sa troškovima života i inflacijom, već da se isplaćuju u istom iznosu koji je ustanovljen u decembru 2008. godine. Dakle, u momentu globalne finansijske krize, koja može imati razmere svetske katastrofe, Vlada na neki način nojevski zavlači glavu u pesak i, da stvar bude još gora, donosi odluku o jednostranoj i ničim izazvanoj primeni SSP-a, u vidu skidanja zaštitnih carina na robu iz Evropske unije, u momentu kada sve vlade gledaju da zaštite koliko je moguće svoje finansijske i privredne resurse. Pri tom se objašnjava kako će manji priliv, a procena se kreće od 150 do 250 miliona evra, od carina biti nadoknađeni većom proizvodnjom. Nije li nekako jasno kako ćemo sa nižim carinskim prihodima Vlade i višim uvozom ostvariti rast proizvodnje. Takvi medijski argumenti su zapravo uvreda inteligencije prosečnog građanina, a najgore je to što liberalizacija uvoza pokazuje ili potpuno ignorisanje realnosti, ili je pak reč o štetnom savezu, možda ovo drugo pre, domaće evrobirokratije i uvozničkog lobija. Dok sada u svetu niko više ozbiljno i ne veruje u sposobnost neoliberalnih dogmi o slobodnom tržištu i ukidanju granica, da bi zavladala tzv. slobodna tržišna ljubav, samo ovde u Srbiji se to ignoriše. Samo se u Srbiji moglo u ovom momentu desiti da se jednostrano redukuju carine prema EU, čime ugrožavaju ionako slabu privredu, koja će sada znatno teže dolaziti do kredita i investicija. Dame i gospodo, kolege narodni poslanici, svakome ko iole zna da računa jasno je da se trgovinski deficit nadoknađivao u ovom proteklom periodu u nekakvom deviznom prilivu kredita, kao što se i budžet popunjavao i kreditima, i nažalost rasprodajom društvenih firmi. Stoga bi sada kada neće biti moguće doći do kredita i investicija trebalo redukovati uvoz, kako se ne bi trošile fluidne devizne rezerve. Umesto toga srpsko tržište se otvara za strane robe niskim carinama, kao i to da se dinar brani na tzv. prvoj liniji koja, najblaže rečeno, destimuliše proizvodnju i izvoz, što je sa ekonomskog stanovišta potpuno iracionalno razmišljanje. Pri tom se objašnjava kako je to rušenje zida zaštitnih carina zapravo blagotvorno za našu privredu. To nam zvuči kao i ono nazoviobjašnjenje da će rast cena, recimo, telefoniranja doneti, preko konkurencije, u perspektivi nižu cenu komunikacionih usluga. Naši domaći neoliberalisti su danas, čini se, usamljeni u praktikovanju te neoliberalne ortodoksije, da preti opasnost da budu i poslednji Mohikanci već propale paradigme. Srbija će, kako je saopšteno, kao prvi korak započeti proces ukidanja carinskih barijera za industrijske i poljoprivredne proizvode iz EU prema utvrđenoj dinamici. Odluka je doneta kako bi se, "skratilo vreme između primene sporazuma i sticanja statusa kandidata za članstvo". Međutim, suština je nešto sasvim drugo. U suštini ovim potezom Vlada je još jednom dovela Srbiju u podređeni, ponižavajući položaj, preko tzv. partnera u EU, koji su suprotno pravu odstupili od početka primene sporazuma, na šta ih inače obavezuje član 59. famoznog sporazuma. Poštovani građani Srbije, treba znati da će otvaranje tržišta naše države za industrijske proizvode iz EU biti veliki izazov za preduzeća. Mnogi ekonomisti predviđaju da će otvaranje tržišta za konkurenciju, koja je po pravilu razvijenija i sposobnija, dovesti do toga da pojedina preduzeća, rekao bih veći broj, takvu utakmicu neće preživeti, i to ne usled sopstvenih slabosti, već zbog toga što je u proteklih osam godina u državi Srbiji stvoren jedan ekonomski ambijent, koji više pogoduje uvozu nego što domaćim preduzećima omogućava ravnopravnu utakmicu na otvorenom tržištu. Kao poslanička grupa SRS mi smo prilikom razmatranja predloga budžeta ukazivali na to da će se poljoprivreda naći na samom tom početku primene sporazuma pred sličnim uslovima kao i privreda, tržišta će se takođe postepeno otvoriti za poljoprivredne proizvode u EU, dok će poljoprivrednici morati da se prilagođavaju evropskim standardima. Međutim, na tržište Srbije će stići visoko subvencionisani poljoprivredni proizvodi iz EU, što predstavlja veoma otežavajuću okolnost za srpsku poljoprivredu, a tržišnu utakmicu čini, kao što sam već rekao, prilično neravnopravnom. Srpska poljoprivreda u razmeni sa inostranstvom trenutno ostvaruje suficit, koji je u prva dva kvartala prošle godine iznosio 235 miliona evra, ali je srpska poljoprivreda ipak daleko od evropskog nivoa, što najbolje pokazuje podatak da ni do sada odobrene kvote za juneće meso i vino nisu ispunjene, a i pravo je pitanje da li će i kada uopšte biti ispunjene. Srpsku poljoprivredu inače opterećuju brojni problemi, poput dugovanja države prema proizvođačima, problema otkupa i nakupaca, problema sa bankarskim kreditima, nefunkcionisanje ključnih zakona, porastom cena mineralnog đubriva i energenata, makazama cena između repromaterijala i poljoprivrednih proizvoda, stalnim iseljavanjem i lošom infrastrukturom. Svedoci smo da je budžetom za 2009. godinu u drastično nepovoljan položaj stavljena poljoprivreda, kao da ona ne bi trebalo da bude strateška grana razvoja Srbije. Prema stručnim procenama, sredstva za unapređenje proizvodnje trebalo bi da iznose oko 500 miliona evra na godišnjem nivou. Srbija, međutim, nema dovoljno sredstava za investicije, dok je poljoprivreda EU zaštićena ogromnim subvencijama, koje iznose približno 34%, odnosno oko trećinu cene. Seljaci u Mađarskoj, na primer, dobijaju od 250-300 evra po hektaru, što je i u Hrvatskoj, dok je u Srbiji taj iznos u 2008. godini iznosio 120 evra. Imajući ove pokazatelje u vidu, koji su samo jedni u nizu, ne treba da čude, već da zabrinu i zebnje poljoprivrednika, kao i negativne reakcije na predlog jednostrane primene sporazuma iz Privredne komore i Ministarstva poljoprivrede Republike Srbije, u kojima se ističe da bi jednostrana primena sporazuma mogla da upropasti našu poljoprivredu, dakle, naše poljoprivrednike, koji očigledno još uvek nisu pripremljeni za ispunjavanje standarda koji se od njih zahtevaju. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, i pored evidentne štete koju jednostrana primena Prelaznog sporazuma može naneti srpskoj privredi, a posebno poljoprivredi, Vlada Srbije je ipak odlučila da sporazum aktivira, dok se u medijima građanima serviraju priče o brojnim koristima koje će imati od nižih cena. Takav argument se, međutim, pokazuje kao neosnovan, jer bi se posle početka primene sporazuma najpre ukinule carine na proizvode koje iznose 1-5%, tako da je teško očekivati da bi, kada bi uvoznici zaista, što je malo verovatno, i snizili cene za 1-5%, građani ipak osetili nekakav zanemarljiv procenat. U isto vreme, sniženje carina bi značajno omogućilo i smanjenje budžetskih prihoda u iznosu čak i do 90 miliona evra. Ovaj manjak bi se morao nadoknađivati iz drugih izvora, a poslednja poskupljenja gasa i telefonskih usluga svedoče da će građani, ako nešto i uštede na mostu, odnosno na sniženju carina u ovom slučaju, račun svakako morati da plate na ćupriji. Jedan slikovit životni primer je i to da će se bez carina u neograničenim količina u Srbiju iz EU uvoziti sir i jaja, krompir, pasulj, voće, semenski ječam, ovas itd. Mi, kao država, praktično ulazimo u zonu visokog rizika bez ikakve zaštite. Objasnite nam, ako sve zemlje veliki deo budžeta upravo pune naplaćivanjem carina, da li će nadležni ministri, primera radi, kada uskoro počnu da štrajkuju prosvetari i lekari reći da u budžetu, nažalost, nema para, a nema jer se carine ne naplaćuju. Ispada da Vlada, umesto da brine o svojoj ekonomiji, mnogo više računa vodi oostvarivanju ekstraprofita od strane tuđih firmi u sopstvenoj državi. Dakle, na kraju, set zakona koji je u skupštinskoj proceduri je samo marketinški potez kojim bi se domaćoj javnosti prikazao pomak u evrointegracijama. Glumi se napredak, ali se zbog toga zanemaruju brojne negativne posledice. Nažalost, od ove farse najveći broj građana Srbije će umesto koristi na duže staze imati samo mnogo, mnogo štete. Uzrok svih većih ekonomskih nevolja primarno su u domenu monetarne politike, što i ne treba da čudi, s obzirom da NBS apsolutno zanemaruje osnovne makropokazatelje, kao što su nezaposlenost, privredni rast, odnosno platni bilans i spoljni dug Republike Srbije. Problem je i u politici deviznih rezervi, koje se grade visokim kamatnim stopama, trenutno 17,75%. Problem je i sa trikovima kojima se za trenutak povećava ponuda deviza, brani kurs dinara. Problem je i obavezna rezerva banaka, čijim bi smanjenjem došli do povećanja nivoa kreditiranja, a smanjenja kreditnih stopa. Budžetska sredstva se, dakle, mogu trošiti i mnogo racionalnije, ali je prostor za spasonosno smanjivanje javne potrošnje mnogo manji nego što se sugeriše. Mit o prekomernoj javnoj potrošnji ponajviše služi da sakrije probleme i nemoć monetarne politike. Ko je odgovoran za to što Srbija potpuno nespremno dočekuje ovaj finansijski zemljotres? Pre svega, oni iz Dinkićevog benda koji vode našu ekonomiju već punih osam godina. Nijedna država, bez svog bankarskog sektora i bez državnih i razvojnih banaka, ne može računati ne samo na razvoj, već i stabilnost u kriznim vremenima. Veštački održavan nizak kurs dinara je destimulisao izvoz, pa i proizvodnju, a to je bilo izgleda jedino ekonomsko dostignuće pomenutog benda, koji su branili i po cenu rapidnog topljenja deviznih rezervi, čiji smo svedoci, nažalost, danas i mi građani Srbije. Jednostrano skidanje zaštitnih carina u ovom momentu globalnog finansijskog haosa izgleda kao "coup de grace" i prema sopstvenoj privredi, ali i državnoj kasi. Svaka logika staje pred vratima ideoloških neoliberala, koji uz to imaju i lični interes da nas vode korak bliže ekonomskom haosu, bedi i nezaposlenosti. Zahvaljujem se na pažnji.
Narodni poslanik gospođa Milica Vojić-Marković ima reč. Vašoj poslaničkoj grupi ostalo je 11 minuta.
Dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, moram da kažem da se danas pred nama, pred poslanicima Republike Srbije, nalazi set pratećih zakona na budžet za 2009. godinu i da se među tim zakonima nalazi jedan koji se zove Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, i to je zakon o kome večeras želim da govorim, s obzirom da su moje kolege iz DSS već u više navrata govorile o drugim zakonima iz ovog seta. Jer, da podsetim, ovi zakoni su se nalazili pred nama i u decembru, prateći praktično budžet, ali smo i tada mi, kao poslanička grupa, smatrali da je važno da se o svakom od ovih zakona govori pojedinačno zbog toga što mislimo da ti zakoni zadiru upravo u onaj materijalni deo života stanovnika i građana Srbije i da je važno da građani Srbije znaju šta im sprema Vlada. Dakle, DSS je i tada tražila da se i ovom zakonu govori pojedinačno, a istovremeno i tada je, kao i sada, DSS podnela jedan amandman kojim se suštinski menja ovaj predlog koji je pred nama i kojim se u stvari poboljšava za penzionere ovaj predlog koji je podnela Vlada. Istovremeno tada u decembru nalazio se još jedan amandman koji se odnosio na ovaj zakon, to je bio amandman poslaničke grupe PUPS-a, doduše, taj amandman nije bio blagovremeno podnet, pa se o njemu nije ni razgovaralo, ali hoću da kažem da je prosto tada bio, danas ga nema, sada u ovom delu rasprave nije ni podnet. Oni su danas ovde govorili ono što je DSS uglavnom u više navrata govorila, pa očekujem da će oni, pošto nisu podneli takav amandman, glasati za onaj koji je podnela poslanička grupa DSS. Zašto se mi zalažemo da se o ovome javno govori i da se o svakom zakonu pojedinačno govori? Pre svega, zato što građani Srbije treba da vide kakve im ekonomske mere spremaju oni koji su im obećavali evropski standard, koji su im obećavali ulazak u EU i sva moguća materijalna čudesa koje ta EU sa sobom donosi. Kada govorimo o ovom predlogu zakona, pre svega mislim na penzionere, kojima je jako važno da znaju šta im predlažu oni, a moram da kažem da su penzioneri od više ministara u Vladi Cvetkovićevoj proglašeni za kočničare društvenog razvoja, pa je jako važno da ta grupacija penzionera, ti kočničari, kako oni kažu, a inače časni ljudi koji su svoju penziju zaradili, vide šta im i kakve mere predlažu oni koji su im samo nekoliko meseci pre toga obećavali da će im penzije biti 70% od prosečnog ličnog dohotka građana Srbije, koji su to svoje obećanje vremenski oročili na 1. januar 2009. godine, pa sada na kraj 2010. godine. Sada kažu da, naravno, zbog svetske ekonomske krize, a to je čuveni alibi kojeg se ministri u ovoj vladi drže, znači, da će to obećanje ipak ispuniti, pa nije važno vremenski ga oročiti. Podsetiću na još jednu jako zanimljivu izjavu iz 2004. godine ove grupacije, koja kaže - ako je cena ulaska u EU to da se milion penzionera dovede na ivicu prosjačkog štapa, onda nama EU i ne treba. Dakle, vrlo je važno reći - 2004. godina nije bila tako daleko. Dakle, šta nam donose ove izmene? Predlog koji je pred nama kaže da se najniži iznos penzija, iznos novčane naknade i iznos opšteg boda iz 2008. godine neće menjati tokom 2009. godine, odnosno, to znači da iznos penzije ostaje isti kao i u 2008. godini i, kako to građani kažu, penzije će biti zaleđene. Da podsetim, prema važećem Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju, do sada je dva puta godišnje bilo predviđeno usklađivanje penzija sa troškovima života, sa inflacijom i sa rastom zarada. Govorim o terminu koji ova vlada ne poznaje, a to je dostignuće obe vlade Vojislava Koštunice, dakle rast zarade. Sada to ne postoji i sada se i u ovom predlogu predviđa da se, praktično, ukida ovo pravo da se penzije usklađuju dva puta godišnje, a to znači da se iznos penzija iz 2008. godine u 2009. godini uopšte neće promeniti, bez obzira na inflaciju, bez obzira na troškove života. Pazite, samo u ovih nekoliko dana januara, dakle od 31. 12. do danas, vrednost dinara je pala za 6,52%. Znači, troškovi života su porasli drastično u ovih nekoliko dana januara i rašće sve više. Da vas podsetim, imamo priču o poskupljenjima energenata, komunalnih usluga, hrane, pića, gasa, telefona, pretplate i impulsa, dakle kompletno povećanje svih troškova života je izuzetno veliko, a mi govorimo o tome da se penzije neće usklađivati sa troškovima života tokom 2009. godine. Ono što je najočiglednije jeste da je u vladajućoj koaliciji napravljen kompromis i da se taj kompromis odnosi na ono vanredno uvećanje penzija od 10% iz oktobra 2008. godine. Naravno, to uvećanje je pojela inflacija već u toku sledeće nedelje, troškovi su nekoliko puta uvećani, tako da tih 10% realno nije ni postojalo posle nedelju dana. Dakle, kompromis se odnosi na to uvećanje, ali kompromis se odnosi i na to da se ukida usklađivanje sa troškovima života i inflacijom. Taj kompromis jeste dobar za vladajuću koaliciju, ali očigledno da će taj kompromis dovesti penzionere na ivicu egzistencije i da će ti ljudi, jednostavno, izgubiti svaku nadu za bolje sutra. Ovim predlogom penzije će, zapravo, biti zamrznute 16 meseci, ne 12, kako kaže Vlada. Kako? Ako se ovaj zakon izglasa, a očigledno će se izglasati, penzioneri se većim na iznosima svojim čekovima mogu nadati tek 1. aprila 2010. godine, kada je već vreme za redovno usklađivanje. A čak i tada će to usklađivanje, to povećanje biti vrlo malo, samo 4% ili 5%, jer će se penzije usklađivati samo sa troškovima života u poslednjih šest meseci. Do tada, 400.000 penzionera koji primaju jako malu penziju, od toga 200.000 njih ne dobija ni u protivvrednosti od 100 evra, tako da je njihovo povećanje, tih čuvenih 10%, o kome se toliko priča od oktobra do danas, bilo 700, 800 ili 1.000 dinara. Toliko je bilo to veliko povećanje od 10%. Kako se budžet teško puni, kako se zaista jako teško i mučno puni, može se desiti da iznos plata i penzija ovom prilikom za dva - tri meseca padne, jer vrednost, inflacija i troškovi života, jeste već pala, a tih 10%, koje su oni dobili, već sam rekla, pojela je inflacija i troškovi života za nedelju dana. Pred nama se nalazi predlog Vlade koja za sebe kaže da je socijalno odgovorna i koja kaže da će se solidarno podeliti sve nedaće koje sa sobom donosi ekonomska kriza na sve građane Srbije. Ovom prilikom sam rekla kako će izgledati ta solidarna podela na onu populaciju građana koji su na ivici siromaštva, jer morate reći da je preko 90% penzionera, a 1,6 miliona ih je, preko 90% tih ljudi ima penziju oko 30.000, sa povećanjem do 35.000 i samo nekoliko procenata njih ima penziju koja je izuzetno visoka. Dakle, kada je ovde poslanička grupa DSS govorila o tome da je potrebno pronaći formulu da se penzije ne povećavaju linearno, jer mi u budžetu nemamo sredstva za takvo povećanje, i da je na kraju potpuno nekorisno za Vladu i za građane Srbije povećavati penziju tako drastično onima koji imaju penziju preko 70.000 i 80.000, a takvih je 1%, tada smo bili ismejani ovde. Takođe je rečeno da ne postoji formula prema kojoj je moguće na ovaj način povećati penzije. Očigledno je da neki u ovoj vladi ne razgovaraju između sebe, jer sam danas već podsetila da je ministar finansija gospođa Dragutinović, u intervjuu današnjim "Novostima", rekla da postoji predlog koji je ona napravila, verovatno sa svojim saradnicima, da je moguće povećati minimalne penzije, a ne povećavati penzije linearno. Još jednom moram da podsetim, DSS je podnela amandman, o kome ćemo govoriti kada budemo govorili u pojedinostima, imaćemo šta da kažemo i tada. Bilo bi mi jako važno da svi oni koji razmišljaju o svojim roditeljima, rođacima, susedima, prosto razmišljaju o jednoj populaciji ljudi koji su svoj radni vek završili vrlo časno, a sada se nalaze na ivici egzistencije ne svojom krivicom, da svi oni glasaju za amandman koji je podnela DSS.
Gospodin Dejan Mirović ima reč.
Dame i gospodo, Predlog zakona o carinskoj tarifi je verovatno najznačajniji zakonski tekst koji danas razmatramo, nažalost, pre svega, zbog negativnih efekata do kojih će dovesti. Osnovna svrha ovog predloga zakona je jednostrana primena Prelaznog sporazuma sa EU ili ukidanje carinskih prihoda i prihoda od PDV-a u trenutku kada više niko ne spori da je naša privreda i država u ozbiljnim problemima. Sledeća poređenja pokazuju koliko je štetan Predlog zakona o carinama, koji omogućava jednostranu primenu Prelaznog sporazuma. Prema izjavi uvaženog ministra finansija od 6. decembra, dakle na dan kada je predstavljen budžet, zbog jednostrane primene sporazuma sa EU Srbija gubi oko 23 milijarde dinara ili, po kursu NBS iz tog perioda, to je oko 260 miliona evra. To je veća suma od one koja je bila predviđena za ulaganje sa Fijatom. To je suma koja je veća od onih minimalnih i tako napadanih od strane MMF 12,7 milijardi dinara, predviđenih u rebalansu budžeta za povećanje penzija. Takođe, cifra od 260 miliona evra je četiri puta veća od sume koja je predviđena za MIP, ona je četiri puta veća od sume koja je predviđena za ministarstvo koje se bavi zaštitom životne sredine, tri i po puta je veća od one koja je predviđena za Ministarstvo pravde, za jednu trećinu je veća od sredstava Ministarstva za infrastrukturu, ili skoro šest puta veća od sume predviđene za KiM. Dakle, umesto da se ta sredstva od 260 miliona evra usmere ka Ministarstvu spoljnih poslova, koje bi tako, sa četvorostruko većim sredstvima, zastupalo naše interese u svetu, u trenutku kada se vodi diplomatska borba za KiM, ili da utroostruče sredstva za naše pravosuđe i da se našim sudijama omoguće bolji uslovi rada i veće plate, ili da se tih 260 miliona evra usmere ka našim poljoprivrednicima, ili za izgradnju infrastrukture. Nažalost, ona se, faktički, ovim zakonom o promeni carina poklanjaju EU, tačnije firmama iz bogatog dela ove nadnacionalne organizacije. Nema nikakvog ekonomskog opravdanja za ovakvu odluku. U tom kontekstu, sasvim je bila razumljiva izjava uvažene gospođe Dragutinović od pre nekoliko meseci, tačnije izjava od 5. oktobra 2008. godine. Ona je tada izjavila: "Primena prelaznog sporazuma treba da sačeka njegovo usvajanje od strane EU". Takođe, u istom mesecu i eksperti Instituta za tržišna istraživanja su ocenili da, ako se primeni SSP, doći će do većeg porasta spoljnotrgovinskog deficita. Protiv jednostrane primene Prelaznog sporazuma su se pre nekoliko meseci izjasnili pojedini privrednici, kao što smo već čuli. Ako se ekonomska situacija u našoj zemlji pogoršala od tada, a što je i Vlada priznala kada je smanjila svoju prognozu rasta BDP na oko 3,5%, a što je verovatno optimistička prognoza, ako se uzme u obzir procena najveće bonitentne firme na svetu "Dun and bradstreet", koja je u svom januarskom izveštaju procenila smanjenje ekonomskog rasta u Srbiji 2009. godine na 2,5%, takođe i deficit veći je od predviđenih 1,5% BDP-a. Ipak odlučuje da uprkos pogoršanju ekonomske situacije dođe do primene Prelaznog sporazuma sa EU. Zbog toga bih, da je naravno ovde, pitao ministra finansija, da li je neko vršio pritisak na nju da promeni svoje mišljenje povodom jednostrane primene Prelaznog sporazuma? Zašto je odustala od svog principijelnog i ekonomski opravdanog stava iz oktobra 2008. godine? Zanima me odgovor i zato što je ministar, kako doktor ekonomskih nauka i predavač na ekonomskom fakultetu, sigurno zna da trenutno velike svetske privrede za koje nemački ministar finansija gospodin Per Štajnbrik priznao da će biti novi finansijski centri moći, kao što su Brazil, Kina, Indija i Ruska Federacija, upravo podižu carinske stope. Na primer, kao što u decembru 2008. godine objavljeno u našim medijima, Rusija je podigla carine na uvoz automobila sa 25% na 30%, ako i carine na uvoz poljoprivrednih proizvoda. Indija je povećala za 20% carine na neke prehrambene proizvode. Indonezija je povećala carine za oko 500 vrsta proizvoda. Carine su podigli ili to nameravaju da urade Australija, Brazil i Argentina. S druge strane, zapadne privrede u kojima je kriza i počela i koje su u suštini i proizvele tu krizu rade upravo suprotno od onog što se predviđa zakonima o kojima mi danas raspravljamo. Na primer, na sajtu BBC su 5. 1. 2009. godine objavljeni detalji ekonomskog programa novoizabranog američkog predsednika. Paket ekonomskih mera o kome se pregovara u Američkom kongresu predviđa poreske olakšice u iznosu od 300 milijardi dolara. S druge strane, dok zapadne zemlje smanjuju poreska opterećenja, Vlada povećava poreze i dodatno opterećuje siromašniji deo stanovništva, a sve zarad finansiranja neshvatljive odluke o jednostranoj primeni Prelaznog sporazuma. Najbolji primer za taj apsurd je Predlog zakona o akcizama. Poznato je da su akcize, prema definiciji našeg vodećeg stručnjaka u oblasti javnih finansija, prof. dr Božidara Raičevića sa Ekonomskog fakulteta u Beogradu, citiram prema njegovoj knjizi "Javne finansije", "upravo posebni specijalni porezi na potrošnju i zbog akciza su jeftiniji proizvodi srazmerno više poreski opterećeni od proizvoda iste vrste sa višim cenama. Zato logično strada najsiromašniji sloj stanovništva, jer kako jeftinije proizvode šire kategorije potrošača sa slabijom poreskom snagom, to oni nose srazmerno veći teret oporezivanja". Takođe, jasno je da će naši građani upravo zbog jednostrane primene Prelaznog sporazuma, po najavama iz vlasti, plaćati veći PDV. Na primer, guverner NBS 23. 12. 2008. godine je izjavio:" Ako prihodi u budžetu u prvom kvartalu 2009. godine ne dostignu planirani nivo, biće neophodna revizija budžeta, zamrzavanje zarada, smanjenje penzija i povećanje PDV." Takođe, rebalans budžeta nije isključio ni državni sekretar u Ministarstvu finansija u svojoj izjavi od 19. 12. 2008. godine:"Dakle, očekivani problemi sa prihodima budžeta u prvom kvartalu ove godine se neće rešiti na jedan jedini i logičan i ekonomski opravdan način, a to je odustajanje od jednostrane primene prelaznog sporazuma i povlačenje Predloga zakona o carinama", a koji je pred nama. Naprotiv, suma od 260 miliona evra će se u suštini prebaciti na građane Srbije, tačnije na njihov najsiromašniji sloj, i to preko povećanja akciza i PDV-a. Do takvog zaključka se ponovo dolazi i kada se analizira i ekonomska definicija PDV-a. Prema definiciji iz već pomenute knjige, PDV nije pogodan za ostvarivanje socijalno-političkih ciljeva oporezivanja, niti se njime može realizovati princip pravednosti u oporezivanju. Teret ovog poreza podjednako snose svi i bez obzira na svoju ekonomsku snagu. Represivan efekat jedinstvene stope ogleda se u većem opterećenju ekonomski slabijih slojeva stanovništva, čijom primenom jedva uspevaju da omoguće zadovoljenje osnovnih životnih potreba. Dakle, više nego jasno. Prethodno izneti argumenti, ekonomski, socijalni, ponovo pokazuju da treba povući iz procedure Predlog zakona o carinama; nažalost, za to nema volje. Kao da neko po svaku cenu, iz političkih ili nekih drugih razloga, želi da naturi ovaj štetni sporazum, iako će verovatno upravo njegova primena dovesti do rebalansa budžeta. Zbog toga se može zaključiti da se pravi razlozi za ovako neracionalnu odluku svakako nalaze u primeni briselske ideologije ili vladajuće dogme koja u suštini i nema veze sa ekonomijom, već sa utopijom, neradom i propagandnom, dakle sa pojavama koje je odavno opisao veliki ruski pravnik Ivan Iljin, a to je već širi fenomen koji treba da izučava sociologija, a ne pravo ili ekonomija. Međutim, jednostrana primena Prelaznog sporazuma i pratećeg Zakona o carinama odgovara i određenim monopolistima u našoj zemlji. To nije nikakva tajna. Na primer, 11. 1. 2009. godine generalni direktor Delta maksi grupe je izjavio da će trgovina u Srbiji imati koristi od jednostrane primene trgovinskog sporazuma sa EU. Ovome treba dodati ocenu Dijane Marković-Bajalović, predsednika Komisije za zaštitu konkurencije, da postoje monopoli ili nedovoljna konkurencija u oblasti maloprodaje prehrambenih proizvoda i da je"prema ostvarenom prometu, broju prodajnih objekata i kvadraturi na beogradskom tržištu Delta monopolist sa 70%". Dakle, upravo će kompanija Delta, kao monopolista u sektoru trgovine, imati koristi od jednostrane primene Prelaznog sporazuma. Istovremeno, ta primena sporazuma će u suštini 260 miliona evra prebaciti na leđa najsiromašnijih građana Srbije preko naplate akciza i povećanja PDV. Zauzvrat, građani neće dobiti veliko smanjenje cena, kako se najavljuje iz propagandnih razloga, u suštini da bi se zamaglila sama suština ovog sporazuma. Do velikog smanjenja cena neće doći, to priznaje čak i ministar trgovine. Dakle, jedno što će taj sporazum i prateći Predlog zakona o carinama omogućiti jeste povećanje prihoda monopolista u ovoj zemlji, prihoda koji su toliko veliki da se već sada mogu upoređivati sa prihodima celokupnog budžeta Srbije. Prema sajtu kompanije Delta, u 2007. godini Delta je ostvarila prihod od prodaje milijardu i 720 miliona evra, u 2008. godini planirani prihod kompanije je bio još veći i iznosio je skoro neverovatnih dve milijarde i 880 miliona evra. Takođe, na sajtu ove kompanije se može videti da se Delta bavi uvozom automobila, rezervnih delova i da će u ovoj oblasti ponovo ona imati koristi od smanjenja carina koje predviđa ovaj predlog zakona. Na sajtu se vidi da se kompanija Delta bavi prodajom kozmetike, distribucijom hrane, mineralnih đubriva i da poseduje ogroman lanac supermarketa. Upravo se ti svi proizvodi pominju u Prelaznom sporazumu sa EU. S druge strane, na sajtu Delte nema nikakvih podataka o dobrotvornim i socijalnim davanjima kompanije, pomoći najsiromašnijim građanima i bilo čemu sličnom. Nema podataka o izgradnji zadužbina, infrastrukturnih objekta i mostova, koji bi bili poklon ovom društvu i ovoj zemlji. Zato, zbog svih ovih podataka, sramno je što niko na sastanku privrednika, vlasti i sindikata, održanom 9. 1. 2009. godine u Beogradu, nije se usudio da javno pozove vlasnika Delte na socijalnu odgovornost u trenutku kada zemlja ulazi u ozbiljnu ekonomsku krizu. Niko se nije usudio da ga upita, šta će uraditi da pomogne svojoj zemlji i narodu u trenutku kada ima godišnji prihod od skoro 3 milijarde evra, što je uporedivo sa skoro 40% budžetskih prihoda cele Srbije. Niko se nije usudio da javno postavi ovo logično pitanje vlasniku kompanije Delta, ni prisutni na skupu, predsednik države, ni premijer, ni potpredsednik Vlade, niti bilo ko od ministara. Kada se sve ovo ima u vidu, nije čudno što se niko do danas nije usudio od strane vlasti da predloži poreske zakone koji bi bili pravedniji od ovih koji su sada pred nama. Pravedne poreske zakone u pravom smislu te reči, zakone koji bi teret ovog štetnog Prelaznog sporazuma, u iznosu od 260 miliona evra, prebacili upravo na monopolistu koji jedini ima koristi od ukidanja carina, a ne na najsiromašnije građane. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Zoran Krasić.
Ova tema je bila prisutna na subotičkom plenumu i na zatvorenom delu Glavnog odbora DS, sa pitanjem da li DS i država treba da pomognu i da se očuvaju bi-bip sistemi. Bi-bip nije asocijacija za kola koja dobijamo na neki drugi način. Da nastavim tamo gde je gospodin Dejan Mirović stao. Da bi građani Republike Srbije shvatili šta radi ova vlada, moram na početku da dam jedno uputstvo, ona radi nešto što je nakaradno. Šapčani kažu - naopako. Kažu, ovo je naopak čovek. To je gradacija iznad loš čovek. U čemu se ogleda ova gradacija? Po našem bi-bip najvišem pravnom aktu, građani su dužni da finansiraju državne funkcije shodno ekonomskoj snazi i materijalnim mogućnostima. To znači bogati odvajaju više, siromašni odvajaju manje, a oni najsiromašniji ne plaćaju ništa. Da li je ova logika prisutna u ovom paketu zakona koji se mogu nazvati zakoni koji regulišu poreze i doprinose? Ne, ta logika je naopako shvaćena, naopako okrenuta i nekim specijalnim tumačenjem od strane Vlade oni mogu da kažu da poštuju to. Da ne bi bilo zabune, upućujem sve iz DS da odu do SRS, da uzmu program SRS u 100 tačaka, da pogledaju ekonomsko-socijalni deo tog programa, pa će im biti jasno šta treba da se oporezuje u ovoj zemlji i kako. Kako to rade naopaki ljudi, molim vas, čitam samo ono što je napisala Vlada Republike Srbije? Zamolio bih vas da uzmete Predlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi. Strana 5. obrazloženja - efekti donošenja zakona. Ovim zakonom o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, gde mnoge stvari idu na oslobađanje, otvaranje našeg tržišta kao konzerve za sardine, pa izvolte, gde ste u zakonu o budžetu, gospodine Iliću, napisali da će u 2009. godini biti manji prihodi po osnovu carina nego 2008. godine. Šta stoji u vašem obrazloženju, nemojte lično da me shvatite, ne vašem? Kaže ovako: "Donošenje zakona neće bitno uticati na nivo prihoda budžeta Republike Srbije po osnovu carinskih opterećenja." Molim vas, ako se poreskim zakonima, ajde da izdvojimo to u dve kategorije, zakon o akcizama, zakon o porezu na dodatu vrednost, da ne uzmem ove sitne, dohodak građana, porez na imovinu itd, ako se tu prevashodno obezbeđuju sredstva, uz primenu principa ekonomske snage i materijalnih mogućnosti, za carinske propise i nivo carinskog opterećenja je prisutan princip zaštite domaće proizvodnje. Sada imamo jednu paradoksalnu situaciju. Vlada kupuje "Fijatova" vozila iz fabrike "Zastava", gde je uloženo već 700 miliona evra, gde se i proširio Koridor 10, gde ide i nova pruga, gde ide i novi put, nova infrastruktura, nove ledine, grinfild investicije, kargo avioni, svašta ima da bude tamo, i onda dolazimo u situaciju da za onoga ko uvozi automobile iz inostranstva smanjuje se carinska stopa. Valjda se štiti domaća proizvodnja? Oni kažu - u perspektivi domaća proizvodnja. Ali, da zaštitimo uvoznički lobi. Gospodine Iliću, izvinite što se pozivam baš na vas, da raščistimo neke stvari radi javnosti. Kada bi se u Srbiji primenila akcizna politika kao standard u Evropskoj uniji, a tome vi težite, onda bi se akcizom opteretila i električna energija. Je l' tako? Tako je. Ali, vi ste propise o akcizama stavili u srednjoročni period usklađivanja sa propisima EU. Zašto? Zato što ste svesni da kada bi se ti standardi primenili u Srbiji, nastupio bi pakao. Sa gledišta EU, ne bi se plaćala akciza na kafu, ne bi bili opterećeni samo derivati nafte, već i električna energija, i da ne ređam dalje, naravno, duvan. Ako bi išao duvan, išao bi po onoj drugojstopi, znate i sami. Sve cigarete su u Evropi pet evra kutija, da ne pričamo koje bi to opterećenje bilo. Ovde ste svesni lošeg uticaja evropskih standarda, direktiva, preporuka i onoga što obavezuje na neki način članice EU i to stavljate na srednjoročni period, ali uvoznički lobi dobija prioritet u zakonu o dopunama Zakona o carinskoj tarifi. Molim vas, radi javnosti, nije poenta u tarifnim brojevima o kojima je danas bilo priče, o onima o kojima je neko pričao sa gledišta jaja i gospodin Mirović gde je uzeo putničke automobile. Još veći propust je sistemske prirode, jer, samo da vas podsetim, da ne bude da napamet pričam, pošto kad pričam napamet, pa čak i kada citiram bi-bip ustav dobijam opomenu, moram da vam skrenem pažnju da ste u ovom zakonu, pogotovo u članu 1. stav 2. prekoračili ustavna ovlašćenja. Kažete da će se primenjivati stopa iz sporazuma, molim vas, iz zakona o potvrđivanju sporazuma? Vodite računa o dijalektici koja je prisutna u članu 16. i 194. Ustava. Vodite računa o hijerarhiji pravnih akata, jer ako napišete da se primenjuje iz sporazuma, a zaboravite zakon, onda ćemo imati tu situaciju da vam mi ovde sasvim neovlašćeno dajemo za pravo da vi direktno primenjujete sporazum pre nego što je ratifikovan u Narodnoj skupštini. To ne dozvoljavamo. Kod odluke kojom se vrši usklađivanje naše nomenklature carinske sa harmonizovanom nomenklaturom itd, možete imati kao Vlada ovlašćenje da pravno-tehnički vršite usklađivanja nomenklature, ali stope nemojte da dirate, stope su suvereno pravo Narodne skupštine i zakona koji treba da se usvoji u Narodnoj skupštini. Da li će to biti zakon o izmenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi, to je drugo pitanje, ali mora zakonom da se reguliše. Radi naše javnosti, moram da skrenem pažnju da postoji dijalektika između zakona o budžetu i svih pratećih zakona koji idu. Oni nisu prateći zakoni Zakona o budžetu, to zaboravite, oni su materijalno-pravni propisi. To što ste izglasali Zakon o budžetu, gde ste rekli 300 i toliko milijardi po osnovu akciza, toliko i toliko milijardi po osnovu poreza na promet, poreza na dodatu vrednost, ne znači da vas obavezuje da progutate svaki ovakav predlog. Ovi zakoni su relativno trajnog karaktera, oni ne bi smeli da važe samo godinu dana. Molim vas da znamo jednu stvar, redosled je pomeren, prvo idu ovi zakoni, a kao kruna toga pravno-tehnički propis Zakona o budžetu. To što ste rekli - toliko i toliko milijardi će se obezbediti po osnovu carina, ne znači da morate da glasate za ovakav zakon o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, tim pre što ćete ovim zakonom, ako se bude primenio, ostvariti neuporedivo manje prihode nego što su planirani budžetom Republike Srbije za 2009. godinu. Ako se to zna, onda je problem rešen. Sad moram teška srca da kažem da vidim da je u donošenju, odnosno u izradi ovih zakona, pogotovo ovog posebnog zakona gde se vrši oslobađanje dela poreza na dohodak građana, možda sam pogrešio naziv, ali znate o kom se zakonu radi, moram javnost da upozorim da je posle tri godine Mlađan Dinkić prihvatio inicijativu SRS-a. Ona se odnosila na oporezivanje kako obveznica, udela, tako i kamata. Mi smo ovde godinama vodili akciju da se ne oporezuje taj deo dobiti građana. Tada su nam rekli - ne, vi grešite, vi štitite, vi ovo, vi ono itd. Sada ste uveli to, predložili ste to. Imamo primedbi i na taj koncept, ali načelnih primedbi, ali je dobro da ste napokon shvatili, ako smo vas uporno tri godine ubeđivali da ne radite to, ne valja, ne valja i tek kad je došla voda do usta vi ste shvatili, i ajde curik, brže-bolje da se vratimo nazad. Što se tiče Zakona o akcizama, moram da izrazim veliko neslaganje. Odmah da kažem na šta se odnosi to neslaganje. Jedan od učesnika u današnjoj raspravi je bio u pravu kada je rekao da veliki broj proizvoda danas kao kategorija ne odražavaju sliku materijalnog položaja pojedinca. Klasična teorija zna da se oporezuju derivati, krzno, zlato, predmeti od dragocenog materijala i nešto što je luksuz, a sve drugo ako se oporezuje ide se sa manjom stopom. Ali, kada se krene sa drastičnim povećanjem, pričam o onim akcizama koje su izražene u nominalnoj vrednosti, ne o onim koje su izražene u procentima, onda pogađa sve građane, nezavisno od njihovog materijalnog položaja. Izvinite, molim vas, automobil u Srbiji nije luksuz. Pre 35 godina kada je bio "tristać" najbolje vozilo, a često viđen "fića", onda je svako vozilo bilo neki luksuz. Danas više nije luksuz, da budemo iskreni, a danas se sve oporezuje. Naravno, već godinama vodim jednu akciju oko bio-goriva i supstitucije, umešavanja itd. Neću sada ovo vreme da koristim da to detaljno obrazlažem. Imam jedan amandman na tu temu. Usvajanjem tog amandmana, samo da vam kažem kao uvod, ne remete se prihodi Republike Srbije u 2009. godini, ali samo postojanje te odredbe u Zakonu o akcizama deluje stimulativno na sve buduće proizvođače svih onih supstanci koje mogu biti zamena za gorivo, a služe za poboljšanje kvaliteta i naš put ka eko-standardima. Valjda i to treba da postignemo, jer postoje neke direktive i preporuke, i to su dobre direktive i preporuke. Sve što je tehnički standard, što postoji u svetu, a korisno je i dobro je i sa gledišta ekologije i sa gledišta zdravlja treba prihvatiti i treba pomoći da se to razvije kod nas. Zašto bi kod nas bio-dizel, eko-dizel kasnio 30 godina za ostalim svetom? Treba da omogućimo da se to razvije. U početku pionirski, Evropa rekla - 5% mora da bude tog, sada idu na nekih 10%, pa dajte i mi da krenemo. Treba novi propisi, tehnički normativi, standardi. To sve može da se pripremi u toku ove godine, tim pre što se radi o proizvodu koji može uvek da ide u izvoz i to u velikim količinama. Dajte da pomalo finansiramo, da forsiramo tu izvoznu privredu. Naš problem je što malo imamo privrednih subjekata koji rade. U potpunosti shvatam one koji se nalaze u dilemi. Da li merama ekonomske politike treba onemogućiti i one koji rade da i oni ne rade i dalje ili treba pomoći svima? Videli smo da i u tržišnoj ekonomiji država pomaže privatni sektor. To nas je Mlađan Dinkić učio godinama da to ne postoji nigde na kugli zemaljskoj, samo u onoj bivšoj SFRJ i u SRJ, i to su ostaci Miloševićevog režima itd. Evo, kakve veze ima Buš sa Miloševićem. I oni otvorili federalnu kasu i pomažu milijardama da se očuva bankarski sistem. Da li ste videli koje su kamatne stope propisali? Bagatela, samo da privuku kapital, da ožive svoju privredu. Hajde i mi tako da se ponašamo, ekonomski racionalno, ekonomski opravdano. Molim vas, svi štite svoju državu. Zašto je ovde jeres štititi svoju državu? Molim vas, mi u 2009. godini nemamo izbora. Vlast, opozicija, svi mora da štitimo državu. Izvinite, molim vas, nemam rezervnu državu. Ko ima neka digne ruku, da bih shvatio njegovo političko opredeljenje. Nemam rezervnu državu, a znam i da ovi ljudi ovde nemaju rezervnu državu. Naš problem je što nam diktira neko sa strane, nije on samo iz inostranstva. Ako ste mogli sa gledišta akcizne politike, neću sada da pričam o još nekim neusaglašenostima našeg akciznog sistema sa sistemom EU, ali imam razumevanja za to. Zašto? Ako bi se to primenilo kod nas, haos bi nastupio, ljudi, totalni haos. Dajte prave mere, da se svakog dana iza svake mere vidi mala korist i da se vidi sistem koji neće da zavisi od medijskih magnata. Mi smo svi žrtve medijskih magnata. I kod ovog Zakona o carinskoj tarifi. molim vas, zna se ko je bio u Briselu, zna se ko je pregovarao, zna se ko je klicao ovde o EU - hajmo, hajte. Ljudi, nema koristi od toga. Imamo štetu. Smanjili ste agrarni budžet, otvorili ste poljoprivredno-prehrambeno tržište sa gledišta carina, nema nikakve zaštite, gotovo da nema nikakve zaštite. Šta je s našim selima? Ubiste seljaka, ubiste poljoprivrednog proizvođača, ono što Jojić već šest meseci ovde potencira i sad je pobedio napokon. Gde je to zemljište? Ko je uzeo u zakup to zemljište? Imamo i to kao primedbu kod Zakona o porezu na imovinu, pošto taj zakon ima dva dela, imovinu i porez na apsolutna prava. Ovo su propisi koji treba da omoguće prihode državi. Koje prihode? Neophodne da država ispunjava svoje funkcije. Koje funkcije? Prvo državne, pa onda socijalne, pa onda privredne i kraj priče. Matematika je prosta i jednostavna. To mi tražimo od ovih propisa. Naravno, neka država pomogne one socijalne kategorije imamo taj poseban propis o doprinosima, zakon o izmenama Zakona o doprinosima za obavezno osiguranje, gde su obuhvaćene neke kategorije u skladu sa usaglašavanjem sa novim zakonom o zdravstvenoj zaštiti. To nije loše rešenje, da budemo iskreni. Ako ima nekih problema, to ćemo amandmanima da ispravimo, da vam ukažemo na problem, na problem neravnopravnosti građana. Kaže - socijalna demagogija; jeste, zadatak politike jeste da vodi računa o socijalnom stanju društva. Zadatak svake politike jeste da 100% stanovništva što bolje živi, ali ne medijska manipulacija. Ne možete od svake rupe i ambisa da napravite pozitivan rezultat. Ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona ocarinskoj tarifi je loš, ne štiti naše tržište. Možemo da otvorimo debatu oko toga šta treba štititi na našem tržištu. Slažem se, ima puno proizvoda koji kod nas ne postoje, nemamo proizvođača. Ali, ko snosi odgovornost što nemamo proizvođača, a imali smo ga? Ne možemo da častimo dva puta čoveka, prvi put ga tapšemo po ramenu. Znate onaj čuveni bilbord Ace Vlahovića - početak za imetak, prodajmo sve - bravo, aplauz, došlo je u budžet. Sada nemamo više taj proizvod - oslobađamo carine, da ulazi iz inostranstva, pa koja je to politika? Pa koja je to politika, ljudi? Dva puta mu neko aplaudira, dva puta je načinio štetu - nemojte to da radite. Vi se ljutite slobodno, mi ćemo da vas kritikujemo, kao što tražimo naše, jer sve što je oteto, to je prokleto.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre nego što zaključim zajednički načelni pretres, pitam da li želi reč neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? Ne. Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, Predlogu zakona o privremenu izuzimanju od oporezivanja porezom na dohodak građana određenih vrsta prihoda, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Pošto smo završili zajednički načelni pretres obaveštavam vas da će Narodna skupština, saglasno članu 140. stav 4. Poslovnika, rad nastaviti 14. januara 2009. godine u 12.00 časova, pretresom u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda - Predloga zakona o dopunama Zakona ocarinskoj tarifi. Zahvaljujem na učešću u radu, zahvaljujem ministru, zahvaljujem gospodinu Iliću. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 140 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 104 narodna poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Narodni poslanik Riza Halimi obavestio me je o sprečenosti da prisustvuje sednici . Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju gospodin Slobodan Ilić, državni sekretar u Ministarstvu finansija, gospođa Vesna Hreljac-Ivanović, pomoćnik ministra finansija, i gospođa Nataša Kovačević, pomoćnik ministra finansija. Pozdravljam vas. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O CARINSKOJ TARIFI (pojedinosti) Gospođa Aleksandra Janković ima reč. Izvolite.