Dobar dan, poštovane dame i gospodo narodni poslanici. Nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodna skupština Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 65 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika. Tako da imamo uslove i kvorum za rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika Narodne skupštine? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite, gospodine Miletiću.
Zahvaljujem se predsedavajući. Kao i do sad, ja ću postaviti određena pitanja koja se tiču jugoistoka Srbije i područja u kojima živi taj narod. Inače, moje prvo pitanje vezano je za Ministarstvo poljoprivrede, pošto smo svedoci da su unazad nekoliko godina u Ministarstvu poljoprivrede obezbeđena sredstva u budžetu vezana za subvencije, da je povećan obim subvencija, broj ljudi koji su konkurisali, ali imamo nešto što je za mene vrlo bitno, i to bi pod hitno trebali to da promenimo - to je Pravilnik o određivanju područja sa težim uslovima života. To su tzv. marginalna područja. Pravilnik koji postoji od ranije, od 2012. godine ili posle toga, je Pravilnik koji definiše da područja koja su na više od 500 metara nadmorske visine ili gde imaju više od 100 radnika u tom selu ili procentualno broj zaposlenih iz tog sela, koji rade, ta sela nisu marginalna. Sela preko 500 metara nadmorske visine, to su sela marginalna, područja marginalna i ta područja imaju određene privilegije za subvencije, za podršku nadležnog Ministarstva poljoprivrede. Imamo veliki broj područja i sela koja imaju takav status. Recimo, selo odakle ja dolazim je selo Plužina, iz Svrljiga. To selo se vodi kao razvijeno, a selo do njega isto. Razlika je samo u dvoje ili troje koji su zaposleni ili se fiktivno vode u tom selu ili se vode u mom selu kao prijavljeni da žive, da bi koristili troškove putovanja. To selo nije marginalno, odnosno obrnuto, što znači da merilo, nadmorska visina, broj ljudi koji se vode da rade u tim područjima nije realno i nije dobro zato što je potreba naših poljoprivrednih proizvođača koji žive na jugoistoku Srbije u brdsko-planinskim područjima, koji žive sa otežanim uslovima života, to su sve celokupne opštine, Bela Palanka, Gadžin Han, Svrljig, Boljevac, Doljevac, Knjaževac i veliki broj je takvih opština, njima je potrebno da se obezbedi da celokupna teritorija opštine i sva sela da imaju status marginalnog područja, jer je stvarno tamo veoma teško da se živi. Prelažem da jedno od merila koja treba da budu bude broj rođene dece u tim selima, koliki je broj dece, kada su rođena deca, koliko se odselilo, koliko je ljudi umrlo, to treba da bude pravilo. Normalno, i da se gleda ta nadmorska visina, ali to ne treba da bude presudno zato što ako se neko selo nalazi na 499 metara nadmorske visine, to selo sutra ima status razvijenog područja, područja gde nisu otežani uslovi života, a selo koje ima 500,05 metara, to selo je sa otežanim uslovima života i u tom selu ljudi, što se kaže, imaju privilegije, odnosno, nije to privilegija, to su stvarno potrebe da imaju povlašćeni položaj. Prema tome, predlažem da se taj Pravilnik za određivanje područja sa otežanim uslovima života drugačije odradi, da to budu celokupne teritorije opština i da jedno od tih merila bude broj rođene dece, broj umrlih. To da bude osnov za sve zato što trebamo staviti akcenat da ljudima koji žive na selu i od sela, koji imaju veoma težak posao da se njima da veća podrška i imaju podršku nadležnog Ministarstva poljoprivrede, da svaki čovek koji živi na takvoj teritoriji opštine, kao što su opštine koje sam malopre naveo, četvrta grupa nerazvijenosti, devastirane opštine, brdsko-planinske opštine, da celokupna teritorija opštine bude u statusu sa otežanim uslovima života i da tamo ljudi mogu da konkurišu da dobiju sredstva, da nemaju određene probleme kada bi konkurisali. To je jedna stvar i mislim da u tom delu moramo ozbiljnije da radimo, taj Pravilnik moramo da promenimo i pozivam nadležno Ministarstvo poljoprivrede i ministra da to uradi, ukoliko može, do kraja godine ili do početka sledeće godine, kada se usvaja novi budžet za poljoprivredu. Svedoci smo da će budžet za poljoprivredu naredne godine biti povećan baš zbog toga što stavljamo veliki akcenat na razvoj poljoprivrede, jer je poljoprivreda veliki oslonac za razvoj Republike Srbije. To je jedno od pitanja. Još nešto što bih pitao, to je konkretno vezano za infrastrukturu, izgradnju puteva na jugoistoku Srbije…
Vreme.
Evo, samo sekunda. Konkretno, moje pitanje je – kada će se krenuti sa izgradnjom puta od Zaječara do Knjaževca? To je put koji je vrlo bitan za Istočnu Srbiju i da li će se u tom delu puta raditi i tri mosta koji se nalaze tu, a to je most u Malom Izvoru, Mirićevo i Gornje Zunišje? Da se ti mostovi prošire zato što su ti mostovi usko grlo i tu samo ide saobraćaj u jednom pravcu, a drugi pravac mora da sačeka? Hvala još jednom. I očekujem da to bude urađeno što pre.
Hvala gospodine Miletiću. Sada reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić. Izvolite gospodine Đuriću.
Hvala gospodine predsedavajući. Odnos države prema njenim građanima i to koliko država zaista istinski vrednuje njene građane vidi se između ostalog i po tome kakvu im podršku pruža onda kada im je najteže, kada su bolesni i kada odbrojavaju svoje poslednje dane života i koliko im dostojanstva država omogućava tada. Stoga ćemo postaviti pitanje ministru zdravlja u vezi sa stanjem palijativne nege u Srbiji. Prema statističkim podacima u Srbiji dnevno 57 ljudi umire samo od malignih bolesti. Srbija je u okruženju jedna od 125 zemalja, jedina koja nema institucionalno rešenje palijativne nege. Tako da terminalno oboleli pacijenti u času kada su iscrpljena sva medicinska sredstva za njihovo lečenje po otpuštaju iz bolnica često u prepušteni i sami sebi i članovima svojih porodica. Ovi pacijenti i njihove porodice zapravo su jedna od najugroženijih društvenih grupa i njihov broj se nažalost uvećava. Palijativna nega predstavlja osnovno ljudsko pravo i Srbija je novim Zakonom o zdravstvenom osiguranju napravila neki mali iskorak, ali je to još jedan od zakona čije sprovođenje ide sporo i jako teško jer očigledno je da nema sredstva ili političke volje da se palijativna nega institucionalizuje. Srbija naime nema nijednu specijalizovanu ustanovu za palijativno zbrinjavanje i ovakvim stavom praktično država diskriminiše ovakve pacijente, te njene građane i članove njihovih porodica koji su neretko prisiljeni i da ostavljaju poslove, da napuštaju svoje karijere, rasprodaju imovinu kako bi plaćali privatno usluge negovatelja i stručnog osoblja. Prema zvaničnim podacima svega jedna trećina terminalnih bolesnika godišnje u Srbiji umire u bolničkim uslovima. Preostale dve trećine su prepuštene članovima njihovih porodica koji moraju sami da se sa njima snalaze bez ikakvog stručnog znanja i sa slabom stručnom pomoći. U Novom Sadu koji se smatra za jednu od razvijenijih opština u Srbiji pacijenti koji su pod brigom kućne nege moraju da čekaju na dolazak lekara da bi dobili injekciju za ublažavanje bolova neretko i po 10 sati i onda je osnovano zapitati se – kakva je situacija sa nerazvijenim opštinama i selima u kojima čak dve trećine nema ni najobičniju ambulantu? Zato ministru zdravlja, ispred poslaničke grupe SMS upućujemo pitanje – da li Vlada ima u planu da institucionalno reši nedostatak palijativnih ustanova, sa koliko postelja za palijativno zbrinjavanje raspolažu zdravstvene ustanove na teritoriji Srbije trenutno. Dokle se stiglo sa povećanjem kapaciteta za palijativnu negu u zdravstvenim ustanovama u Srbiji, pogotovo u opštinama koje su slabije razvijene. Dakle, ovde ne mislim primarno na veće kliničke centre Beograda, Niša, jer manje bolnice su neretko, prinuđene da improvizuju ovakva odeljenja. Da li su sve zdravstvene ustanove u Srbiji oformile timove koji su edukovani za palijativno zbrinjavanje? Da li Ministarstvo planira povećanje broja zaposlenih stručnih kadrova iz ove oblasti, kako bi se omogućila konačno, i praktična primena u aprilu mesecu usvojenog novog zakona, i da li država planira da po modelu EU učestvuje sa 20% sredstava u otvaranju centara za palijativnu negu, dakle „hosticija“, obzirom da smo mi jedina zemlja u okruženju koja to ne radi? Hvala.
Hvala, gospodine Đuriću. Reč ima Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, znamo da je uloga žene u društvu značajna ne samo kroz ulogu majke i supruge, već i kroz ulogu zaposlene i poslovne žene koja učestvuje u ukupnom razvoju našeg društva. Nažalost, često se zanemaruje i nedovoljno uvažava položaj i uloga žene na selu, koja je najčešće stub kuće i porodice. Ona je najčešće preopterećena brigom o deci, poslovima u domaćinstvu i obavljanjem mnogih teških poslova u poljoprivredi, a pri tom često nije zdravstveno osigurana niti ima poljoprivrednu penziju. S druge strane, najčešći nosioci domaćinstva su muškarci. Prema nekim istraživanjima svaka peta žena je vlasnica poljoprivrednog gazdinstva, a samo 12% su vlasnice kuća u kojima žive. Ove činjenice svakako utiču na ukupan ekonomski položaj žena na selu, i često onemogućavaju njihovo preduzetništvo. U porodičnom nasilju nad ženama na selu se ne govori, a ono se dešava. O tome čitamo u štampi. Društvo mora da preduzima ozbiljne korake u cilju ekonomskog i društvenog osnaživanja žena na selu, koje još uvek nose najveći teret razvoja sela i teret poljoprivredne proizvodnje, bilo da se radi o porodičnoj proizvodnji ili poljoprivrednoj proizvodnji namenjenoj tržištu. Sve vreme moramo imati u vidu i to da nam sela nestaju, da nam sela stare i bez osnaživanja žena na selu selo nećemo ni imati. S tim u vezi želim da postavim pitanje ministru poljoprivrede, gospodinu Nedimoviću, da li Ministarstvo raspolaže podacima o broju žena koje su nosioci poljoprivrednih gazdinstava, i koje mere podsticaja u oblasti poljoprivrede i ruralnog razvoja su koristile u poslednje tri godine? Ministra Krkobabića zaduženog za regionalni razvoj želim da pitam koliko je žena osnivača zadruge. Takođe, ministra Đorđevića, zaduženog za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja pitam – da li se razmišlja o izradi posebnog programa zapošljavanja i samozapošljavanja i podsticaja ženskog preduzetništva žena u ruralnim sredinama, sa ciljem njihovog ekonomskog osnaživanja, bolje zdravstvene i socijalne zaštite i zaštite porodičnog i svakog drugog vida nasilja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče je ministar Dačić obavestio javnost da će se 31. oktobra održati sednica Saveta Bezbednosti UN gde će se razmatrati izveštaj Antonija Gutereša generalnog sekretara UN o kako oni kažu Kosovu. Ovu sednicu je zakazala Južna Afrika koja predsedava u ovom mesecu i koja inače nije priznala lažnu državu Kosovu. Mi srpski radikali mislimo da je ovo poslednja prilika da predstavnici Srbije koji budu učestvovali na toj sednici, insistiraju na Rezoluciji 1244 i vraćanju rešavanja problema Kosova i Metohije u UN. Mi danas tamo imamo već skoro natpolovičnu većinu članica, imamo pre svega Rusku Federaciju i Kinu, koji su nam iskreni prijatelji i to moramo da iskoristimo. Vidite i sami da ove velike zapadne sile koje em su priznale lažnu državu Kosovu, em sada traže od Srbije da prestane sa lobiranjem za opoziv priznanja nekih država koje su očigledno spremne da to urade. Valjda više treba da nam bude jasno da to ne mogu da nam budu prijatelji. Ekonomska saradnja sa pojedinačnim zemljama je nešto drugo, ali predstavljati kao prijatelje, kako ko ovde dođe, juče smo imali ovde predstavnika parlamenta Češke koji nam je lepo rekao da ga baš briga zato što je predsednik Zeman rekao da će tražiti, pokušati da i Češka povuče to priznanje, on je juče kao, kako kaže, veliki prijatelj, želeo da bude iskren i da nam kaže da od toga nema ništa. Od takvih prijatelja, dragi prijatelji, drage kolege, nema ništa. Mi srpski radikali smo pre 15 dana izdali saopštenje gde smo pozvali sve lojalne građane Srbije da u nedelju glasaju na ovim tzv. izborima tzv. države Kosovu za Srpsku listu. Pozvali smo sve Srbe, ali i sve Gorance, Albance, lojalne Albance, Aškalije, Egipćane, Rome, sve građane koji su lojalni državi Srbiji, da daju svoju podršku i da izađu da glasaju za Srpsku listu. Mi na ovaj način nismo promenili svoj stav prema toj lažnoj državi. Srpska radikalna stranka se nije i neće registrovati prema tim šiptarskim propisima, niti ćemo učestvovati kao stranka na izborima, ali kao državotvorna stranka i odgovorna politička partija, mislimo da je ovo vreme kada sve patriote treba da pozovu da se glasa za Srpsku listu. Kada se već izlazi na izbore, sada su se pojavile neke liste na kojima su, ne znam, već opšte poznati i osvedočeni izdajnici poput Rade Trajković, Rašića, Petkovića i slični i biće veliki problem, mnogo veći nego što sada postoji ako neko od njih bude član te tzv. skupštine Kosovo. Mi smo i dalje protiv oba Briselska sporazuma, ali je više nego jasno da je Srpska lista pod uticajem direktnim Aleksandra Vučića i vlasti u Srbiji i da je očigledno da će se posle tih izbora na tzv. Kosovu, nastaviti pregovori vezano za rešavanje problema na KiM. Mi srpski radikali mislimo da i Vučiću i onim predstavnicima koji će učestvovati u tim pregovorima treba potpuno otvoriti prostor i treba im dati punu stabilnost, koliko je to moguće, pre svega na KiM, da bi mogli da nadamo se, u okviru Ustava Republike Srbije, u interesu države Srbije da vode i eventualno završe te pregovore. Dakle, onaj ko je iskren prijatelj Srbije neće dozvoliti da u toj, kakva god tzv. skupština Kosova, da u njoj sedi Rada Trajković, Petković, Rašić i ostali, jer su oni upravo stvoreni i izlaze na izbore da bi posle mogli šiptari da manipulišu njima i da kažu evo, neki Srbi su prihvatili nešto što nikako neće biti u interesu države Srbije. Dakle, još jedanput apelujem na sve lojalne građane Republike Srbije da izađu u nedelju na izbore, da glasaju za Srpsku listu, a od vlasti zahtevamo da omoguće da svi ljudi koji mogu da glasaju na KiM, a žive u drugim delovima Srbije, da im se omogući da u nedelju odu na svoja biračka mesta na KiM i da glasaju, ponavljamo, za Srpsku listu. Hvala.
Hvala vama gospođo Radeta. Reč ima dr Marko Atlagić.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, postavljam pitanje Javnom tužilaštvu Republike Srbije. Da li su se i u kojoj meri čelnici Saveza za Srbiju ogrešili svojim izjavama o Kosovu i Metohiji, o Krivični zakonik Republike Srbije, član 305. do 321. i šta će Tužilaštvo poduzeti povodom toga? Uvaženi narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, Vuk Jeremić, u narodu znani kao član međunarodne grupe lopova i prevaranata, je 29. novembra 2018. godine, izjavio u autorskom tekstu „Vašington postu“, da je predsednik Republike Aleksandar Vučić, citiram – izdajnička bitanga. Završen citat. Poštovani građani Republike Srbije i poštovani narodni poslanici, istina je, da je Aleksandar Vučić veliki srpski patriota i rodoljub, veliki državnik i reformator koji nikada, ama baš nikada, ne bi radio protiv interesa građana naše zemlje i svoje otadžbine Srbije. Upravo su čelnici Saveza za Srbiju, izdajničke bitange naše zemlje obrazloženje, pođimo redom. Vuk Jeremić je u razgovoru sa američkim kongresmenom Teom Doom, decembra 2008. godine izjavio, citiram – ulazak Kosova i Metohije u UN, najbolje čemu se Srbija treba da nada, ako bude imala sreće, završen citat, i time se svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Godine 27. jula 2010. je jedan od najvećih datuma tzv. države Kosovo, toga dana Priština je dobila pravni argument Jeremićevom zaslugom da gura svoju nezavisnost do kraja. Zato, poštovani narodni poslanici, Priština slavi Vuka Jeremića, jer ga albansko rukovodstvo smatra tvorcem najvažnijeg papira u rukama tzv. nezavisnosti Kosova, čime se on po ko zna koji put svrstao u izdajničke bitange naše zemlje. Zoran Živković, u narodu znani kao poljoprivrednik u pokušaju, je kao bivši premijer Vlade Republike Srbije na međunarodnoj konferenciji u Beču, oktobra 2003. godine izjavio, citiram – meni je svejedno čije je Kosovo i Metohija, završen citat, i time se svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Boris Tadić, u narodnu zvani kao lipicaner, je u razgovoru sa pomoćnikom državnog sekretara Amerike Danijelom Fridom, izjavio citiram – nezavisnost Kosova i Metohije ne mora da znači gubitak ako se pod desno objasni u glavama birača, završen citat, a 27. jula 2006. godine rekao američkom izaslaniku Vizleru, citiram – ja sam u sebi prelomio i prihvatio nezavisnost kao ishod, završen citat, i s time se svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Dragan Đilas, u narodu znani kao Điki mafija zato što je ušao u politiku kao obični gologuzan, a završio posle odlaska sa funkcije kao tajkun od više stotina miliona evra. On je 13. avgusta 2009. godine rekao, citiram – američkom ambasadoru u Beogradu, izaslanici u Beogradu Dženifer Braš - zalažem se za hapšenje Ratka Mladića i odreći ću se Kosova i Metohije, završen citat, i time se svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Sergej Trifunović, u narodu znani kao Sergej pišoje, pošto je izjavio da će pišati po grobu predsednika Republike, je 31. januara 2009. godine izjavio, citiram – Kosovo je izgubljeno, Kosovo pripada Albancima, ne Srbima, završen citat, i s time se svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Profesor dr Rade Veljanovski, jedan od čelnika Saveza za Srbiju među kolegama poznat pod nazivom Rade jajara, zato što je petljao oko doktorata i time narušio akademsku čestitost, je 21. aprila 2018. godine izjavio, citiram – Srbija treba da prizna nezavisnost Kosova i obezbedi mu stolicu UN, i time se profesor Rade, zvani jajara, svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Poštovani građani Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, dok naš predsednik Republike, Aleksandar Vučić, svakodnevno čini ogromne napore za traganjem prihvatljivog, kompromisnog i trajnog održivog rešenja za našu južnu srpsku Pokrajinu, dotle, kako vidite, čelnici Saveza za Srbiju, svakodnevno blate predsednika Republike, njegovu porodicu, njegove najbliže saradnike, posebno ministre Stefanovića i Sinišu Malog, te svojim izjavama su o južnoj srpskoj Pokrajini, svrstali se u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Pozivam sve Srbe na Kosovu i Metohiji, svoje kolege profesore, bivše studente i građane lojalne Srbiji, da daju svoj glas srpskoj listi, jer tako će ostati, glasajući za nju, na svojim vekovnim ognjištima, a garant za to jeste država Srbija i predsednik Republike. Hvala.
Hvala, profesore Atlagiću. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: prof. dr Žarko Obradović i Stefana Miladinović. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 4. do 6. dnevnog reda. Prelazimo na zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o kontroli državne pomoći, Predlogu zakona o računovodstvu i Predlogu zakona o reviziji. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Jelena Tanasković i Slavica Savičić, državni sekretari u Ministarstvu finansira, Filip Šanović, vršilac dužnosti pomoćnika ministra finansija, Vladimir Antonijević, predsednik Komisije za kontrolu državne pomoći, Luka Tomić, šef Kabineta ministra finansija i Aleksandar Janjušević, šef Odseka u Ministarstvu finansija. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama četiri, pet i šest, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, ako i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o kontroli državne pomoći, Predlogu zakona o računovodstvu i Predlogu zakona o reviziji. Da li predstavnici predlagača žele reč? Reč ima dr Siniša Mali, ministar finansija. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala puno. Uvaženi predsedavajući, poštovani narodni poslanici, pred vama se nalaze tri predloga zakona, Predlog zakona o kontroli državne pomoći, Predlog zakona o računovodstvu i Predlog zakona o reviziji. Cilj predloženih zakona o računovodstvu i zakona o reviziji jeste podizanje nivoa kvaliteta finansijskog izveštavanja u Republici Srbiji, što je jedan od preduslova za stvaranje boljeg poslovnog ambijenta u zemlji za podsticaj razvoja domaće privrede i privlačenje potencijalnih stranih investicija. Postoji pet osnovnih razloga za donošenje predloženih zakona. Prvi, usklađivanje sa zahtevima novih propisa EU u oblasti korporativnog finansijskog izveštavanja i to je direktiva 213/34 i direktiva 214/95, kao i ispunjavanje merila za zatvaranje Poglavlja 6, pravo privrednih društava. Drugi, prihvatanje preporuke Manivala u oblasti sprečavanja pranja novca i finansiranja terorizma. Kao što znate, Manival je telo Saveta Evrope koje se bavi procenom usaglašenosti nacionalnih sistema za sprečavanje pranja novca i finansiranje terorizma država članica Saveta Evrope sa međunarodnim standardima tzv. FATF. Treći razlog je bolja procena budućih performansi privrednih društava, što će omogućiti investitorima da donose dobre investicione odluke na osnovu transparentnih finansijskih izveštaja. Četvrti razlog je unapređenje postojećeg sistema javnog nadzora i kontrole nad kvalitetom rada revizorske profesije, a u skladu sa regulativom EU i najboljom praskom. Peti razlog je podizanje nivoa kvaliteta revizorskog i finansijskog izveštavanja u Republici Srbiji, kroz unapređenje sistema obavljanja revizije, što je jedan od preduslova za privlačenje potencijalnih stranih investitora i domaćih takođe. Ključne izmene predložene u Zakonu o računovodstvu su sledeće: regulisanje pružanja računovodstvenih usluga, Komora ovlašćenih revizora će izdavati dozvole pravnim licima i preduzetnicima za rad, dok će registar voditi Agencija za privrede registre, pri čemu se upis u registar vrši po službenoj dužnosti i nema dodatnih troškova za privredu. Jedan od uslova za dobijanje dozvola je i da najmanje jedno lice bude stalno zaposleno u pravnom licu i da to lice, ili sam preduzetnik, ispunjava uslov da ima profesionalno zvanje iz oblasti računovodstva ili revizije stečeno kod članice Međunarodne federacije računovođa. Trenutno u Republici Srbiji postoje dve takve profesionalne organizacije koje su članice Međunarodne federacije računovođa i to je Komora ovlašćenih revizora i Savez računovođa i revizora Srbije. Registar pružalaca računovodstvenih usluga počinje sa radom 1. januara 2021. godine, a pravna lica, odnosno preduzetnici koji pružaju računovodstvene usluge u roku od tri godine, od dana stupanja na snagu ovog zakona, u obavezi su da usklade svoje poslovanje sa odredbama ovog zakona. Dakle, sasvim dovoljan vremenski period od tri godine, kako bi se pravna lica koja se bave ovom delatnošću i uskladila sa ovim zakonom. Obaveza pravnim licima, odnosno preduzetnicima da fakture, račune, kao računovodstvene isprave, izdaju isključivo u elektronskom obliku je takođe jedna od odredaba Zakona o računovodstvu. Na ovaj način pojednostaviće se procedura izdavanja faktura, nisu potrebni ni pečat ni potpis i skratiti vreme neophodno za obavljanje ovih poslova, biće obezbeđen brži povraćaj PDV-a i drugo. Ove e-fakture biće obavezne počev od 1. januara 2022. godine. Dakle, uvaženi poslanici, dame i gospodo, ovaj zakon o računovodstvu je prvi korak ka uvođenju e-faktura u privredu Republike Srbije. U naredne tri godine bavićemo se time kroz čitav niz zakona i podzakonskih akata, kako bi od 1. januara 2022. godine e-fakture bile uvedene bez pečata, bez potpisa. Dakle, sve ono što rade razvijene tržišne ekonomije radićemo i mi i ovaj zakon nam otvara vrata da krenemo ka tome. Treća karakteristika Zakona o računovodstvu je što različite kategorije pravnih lica, uključujući mikro i mala pravna lica, mogu primenjivati međunarodne standarde finansijskog izveštavanja prilikom sastavljanja redovnih godišnjih finansijskih izveštaja. Ovo će uticati na dodatno smanjenje troškova pravnim licima u vezi sa finansijskim izveštavanjem, lakše poslovanje i obezbeđivanje da njihovi finansijski izveštaji budu transparentniji i pouzdaniji. Dalje, ovaj zakon predviđa ukidanje obaveze sastavljanja i dostavljanja dva seta izveštaja. Ako se sećate, postoje dva seta izveštaja koja treba dostaviti, za statističke i druge potrebe, kao i finansijske izveštaje Agenciji za privredne registre i sada imamo jedan rok, rok za dostavljanje redovnih godišnjih finansijskih izveštaja, koji će obuhvatiti i statistički izveštaj, do 31. marta tekuće za prethodnu godinu. Konačno, ovaj zakon podrazumeva prihvatanje Preporuke 28 Manivala za izmenu postojeće regulative, u smislu zabrane krivično osuđivanim pravnim i fizičkim licima i njihovim povezanim licima, kao i saradnicima, da budu osnivači i vlasnici pravnih lica i preduzetnika koji se bave pružanjem računovodstvenih usluga. Najvažnije izmene Predloga zakona o reviziji su sledeće – najpre, javni nadzor nad obavljanjem revizije i kontrole kvaliteta nad radom revizorske struke objedinjeni su u okviru jedne institucije i to je Komisija za hartije od vrednosti. Ovaj predlog je u skladu sa zahtevima EU regulative i sa najboljom praksom. Sada se ovaj postupak odvija u tri institucije – Komora ovlašćenih revizora, Odbor za javni nadzor nad obavljanjem revizije i Ministarstvo finansija. Proces od početka kontrole kvaliteta rada revizora pa do krajnjeg rezultata, izricanja mera, biće kraći, a bilo je slučajeva da proces traje i preko šest meseci od dana započinjanja procesa u okviru Komore ovlašćenih revizora. Druga najvažnija izmena je prihvatanje Preporuke 28 Manivala za izmenu postojeće regulative u smislu zabrane krivično osuđivanim pravnim i fizičkim licima i njihovim povezanim licima, kao i saradnicima da budu osnivači i vlasnici društva za reviziju. Treća izmena se odnosi na rok za usklađivanje društava za reviziju koji je godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, uz obavezu da obaveste komisiju i komoru o tome, pri čemu se ne podnosi novi zahtev za izdavanje dozvole. Konačno, poslednja važna izmena ovog zakona je brisanje izrečenih mera iz registra i to se odnosi na rok za brisanje koji počinje da teče od dana izricanja mere, u skladu sa postojećim Zakonom o reviziji. Na današnjem dnevnom redu je i Zakon o kontroli državne pomoći, a osnovi ciljevi za donošenje predloženog zakona su sledeći – jačanje transparentnosti prilikom dodele državne pomoći, efikasnija kontrola, ali i otklanjanje nejasnoća koje su uočene u primeni postojećih propisa. Dalje, ispunjenje jednog od merila za otvaranje Pregovaračkog poglavlja 8 – Politika konkurencije i dobijanje pozitivne ocene Evropske komisije o Godišnjem izveštaju, kao i usklađivanje sa propisima Evropske unije. Konačno, obezbeđivanje operativne nezavisnosti Komisije za kontrolu državne pomoći, dakle, definisanje nadležnosti i uspostavljanje jasnog položaja Komisije kao nezavisnog organa, načina izbora njenih organa, uz regulisanje radnopravnog statusa zaposlenog. Najvažnije rešenje i novine koje se zakonom predlažu su sledeće – jasno su istaknuti pobrojani instrumenti dodele javne pomoći radi lakšeg snalaženja davaoca državne pomoći, osim subvencija i povoljnih kredita instrumenti mogu biti i prodaja ili korišćenje imovine u javnoj svojini, sa umanjenom naknadom ili bez naknade, otpis dela ili celog duga i drugo. Dalje, navedene su situacije koje ne predstavljaju državnu pomoć, tzv. „Altmark kriterijumi“, kod usluga od opšteg ekonomskog interesa, ponašanje davalaca državne pomoći na način kako bi se ponašao tipičan učesnik na tržištu u privatnoj svojini, davanje garancija po tržišnim uslovima i drugo. Kumulacija, odnosno zbir dodeljene državne pomoći, kao i pomoć male vrednosti su postavljene na zakonski nivo. Ovaj zakon takođe predlaže uvođenje registra državne pomoći i de minimis pomoći, koji je zapravo elektronska baza. Registar državne pomoći i pomoći male vrednosti se uspostavlja najkasnije u roku od godinu dana od početka primene ovog zakona. Ovim zakonom propisana je i jasna zastarelost povraćaja državne pomoći, i to tek po isteku perioda od 10 godina, počev od dana dodele državne pomoći. Ovaj zakon takođe podrazumeva ispunjenje preuzetih obaveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, pri čemu će Komisija za kontrolu državne pomoći steći status pravnog lica, raspolagati sopstvenim budžetom i za svoj rad odgovarati Narodnoj skupštini. Konačno, Komisija će sprovoditi analize dodeljene i instrumenata državne pomoći, ali će i sačinjavati godišnji izveštaj o dodeljenoj državnoj pomoći, kao i godišnji izveštaj o popisu šema državne pomoći. Moći će da zabrani dodelu državne pomoći, ukoliko oceni da je neusklađena, ali će moći i da naloži povraćaj već dodeljenih sredstava. Konačno, Komisija će moći i da kazni korisnika državne pomoći ako ne bude postupao po nalogu Komisije. Odluke Komisije će moći da kontroliše Upravni sud, na osnovu dostupnih pravnih lekova stranci u postupku. Nadam se, uvaženi poslanici, da ćemo narednih dana imati konstruktivnu i argumentovanu raspravu o predlozima ova tri zakona. Sva tri zakona su za nas veoma važna, da unapredimo dodatno privredni ambijent, kako bismo bili još atraktivniji i još konkurentniji i time podstakli visoke stope rasta naše ekonomije. Hvala puno.
Hvala, ministre Mali. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Stevanović. Izvolite, gospodine Stevanoviću.
Hvala, potpredsedniče. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo, danas imamo tri zakona u setu koji se odnose na stvari koje kada posmatramo u načelu se mogu svesti na reči kao što su: kredibilnost, poverenje, čast, pouzdanost, kontrola. Dakle, imamo dva zakona koja se izrazito toga tiču i odgovaraju na neke izazove koji su se pojavili tokom godina evropskih integracija Srbije, a takođe i tokom problema koji postoje u praksi jer računovodstvo je prilično dinamična stvar. Kod nas je povremeno bila izuzetno dinamična, kada smo imali za moj ukus i za ukus većine previše kontnih okvira, ali hajde stvari se pomeraju na bolje i bitno je da stalno se usaglašavamo sa evropskim direktivama da bismo jednog dana postali evropskog tržišta pod pravnim sistemom najboljim kojeg smo imali u istoriji, ubeđen sam u to. Zato mi iz poslaničke grupe SMS uvek od srca pozdravljamo sve što ima veze sa zadovoljavanjem merila iz poglavlja pristupanja EU. Kontinuirano zadovoljavanje i praćenje onoga što EU usvaja, jer ono što bi se reklo, tek kada se sve usaglasi onda se može govoriti o procesu ratifikacije. Dakle, i ako smo u jednom momentu bili u redu i usaglašeni. Moramo nastaviti to da pratimo do targetirane 2023. godine ili možda neke kasnije godine, ali ja i dalje držim se toga da ako vredno i pametno radimo da 2023. godina ne mora nužno biti zakasnila godina, šta više. Počeo bih od ovog zakona koji možda ima najveći odjek u javnosti, jer činjenica je da su svi ljudi koji se bave nekim poslom, a da nisu paušalci u kontaktu sa računovođama. Računovođa u Srbiji nije samo neko ko knjiži promene na jednostavniji ili kompleksniji način u zavisnosti da li koristi pravilnik ministarstva ili MSFI, nego je najčešće konsultant firme koji firmu obaveštava o načinima kako se legalno može poreski optimizovati, kako je najbolje da vrši razgraničenja, rezervacije, uopšte optimizuje svoje poslovanje. S toga, računovođe jesu jedan bitan deo ovoga društva i verovatno su oni bili i najzainteresovaniji za celu ovu stvar i za ceo ovaj set zakona. Ne kažem da revizija nije bitna, revizija je možda i bitnija kada posmatramo ukupni privredni sistem, ali kada posmatramo generalnu javnost mnogo se više interesuje za ovu prvu stvar. U suštini mi u SMS smo primetili pet stvari koje bih pomenuli u raspravi u načelu. U pojedinostima imamo još nekih stvari, podneli smo i određene amandmane kojima mislim da smo pokušali sa naše strane da poboljšamo osnovni tekst. Zamerka koja postoji i nisam ja izrekao nego udruženja kako računovođa tako i savez računovođa i revizora, tako i još neka druga tela koja okupljaju poslovne ljude da smo mogli imati malo dužu javnu raspravu i da bih možda mogli imati otklonjene sve nejasnoće i sve nesaglasnosti koje su se pojavile. Vi u suštini sada u poslovnoj javnosti koju tangira neposredno Zakon o računovodstvu imate dosta podeljene stavove oko prvog pitanja koje njih najviše i dotaklo, a to je obaveze da se poseduje adekvatan sertifikat, ako vodite računovodstvenu agenciju barem jedna osoba mora imati sertifikat. Podelili su se u dve grupe, od kojih jedna grupa strukovna je rekla da to nije neophodno da se računovodstvo može naučiti ovako i onako, da tržište to reguliše. Zakonom imate jednu odredbu koja je meni malo čudnovata, a to je da računovođe ne odgovaraju za ono što potpišu, nego odgovorno lice pa to stvara jedne specifične odnose koji postoje u okviru pravnih lica, ali da ne ulazim u to nije to sada u ovom momentu tema. Sa druge strane imate strukovno glavno udruženje koje je reklo da je to uredu i da oni koji imaju iskustva, znanje i sve ostale stvari prilično lako mogu da polože ispit i steknu odgovarajuće zvanje. Sa te strane poslanička grupa SMS mnogo je bliža tome da kaže da je sasvim u redu da imate propis po kome, ako vodite računovodstvenu agenciju ili ako se bavite računovodstvom morate imati barem jednu osobu koja ima odgovarajuće sertifikate nadležnog tela u Republici Srbiji koja je članica međunarodnih organizacija koje okupljaju računovođe i revizore. S te strane mi mislimo da to nije ograničavanje ulaska u struku, jer niko nije ograničio broj računovođa, kao što se desilo u nekim drugim strukama koje danas mnogi posmatraju kako strukama za laku zaradu. Sa te strane naša je podrška da uvek imamo barem jednu osobu sa odgovarajućim sertifikatom, a i dobra preporuka bi bila da i oni koji ne moraju po prirodi stvari to da imaju da polože ispite. Takođe, u prirodi biti računovođe je da treba da se usavršava i prati propise tako da oni po prirodi stvari moraju da se kontinuirano obrazuju. Tako da sa te strane skloni smo da odbacimo prigovore obaveznosti polaganja a da podržimo da mora biti barem jedan. Što se tiče elektronskih faktura mi već imamo neke stvari koje su tome jako slične a to je obavezni Registar faktura koje se odnose na plaćanje sa državom i registracije su danas obavezne za neke transakcije tog tipa koje idu iz budžeta. Mehanizam je prilično jednostavan nakon što dobijete odgovarajuće šifre, nakon što registrujete svoje pravno lice i s time imamo jako dobar prikaz toga kuda idu tokovi iz budžeta Republike Srbije. Nisam siguran koliko je moguće vršiti u ovom momentu, nemam uvid u to koliko su kvalitetne kontrole bazirane samo na obavezi registracije, ali to jeste jedna dobra osnova. Sa te strane ako smo imali ogroman problem u povraćaju PDV-a, priličan broj kreativnih zloupotreba povraćaja PDV-a i jedno dosta dugo čekanje da se izvrši povraćaj PDV-a upravo zbog toga što su otklonjeni neki problemi vezani za vrlo kreativno tumačenje šta se može vratiti od strane nekih poslovnih subjekata. Mislimo da elektronske fakture jesu dobra stvar. Mislimo da ne bi morale biti obavezne ako PDV nije uključen, recimo za poljoprivredna gazdinstva i neke druge pravne subjekte koji nisu u sistemu PDV-a, to nije ništa naročito nužno. Ali, ono što je dobro, u svakom slučaju da mi stvaramo državu koja može bolje servisirati privredu. S te strane, kao što sam i rekao, verovatno i kada sam par puta vrlo žestoko kritikovao neka zakonska rešenja koja se upravo odnose na, recimo proteste koje imamo sada svaki dan, blokade mostova u Beogradu, nećemo podržati se što ima veze sa IT, uvođenjem IT u Srbiju, elektronsko upravom, digitalizacijom, jer nema konkurentne privrede, nema razvoja ni bilo čega, ako nemamo IT u svakoj pori naše javne uprave, ako nemamo digitalizaciju kako privrede, tako van privrede. Tu je najbliži put da podignemo efikasnost našeg društava. Takođe, rešenje po kome se malim subjektima ostavlja mogućnost biraju po kom principu će sastaviti izveštaje je rešenje koje je u redu, jer suštinski ne konsoliduju se samo veliki privredni subjekti, konsoliduju se i oni manji i mogućnost lakše konsolidacije posebno sa odgovarajućim računovodstvenim softverima je dobra stvar. Sama mogućnost izbora je takođe nešto što mi možemo da podržimo. To je rešenje koje je u redu. Sa žaljenjem možemo konstatovati da smo u jednom momentu dospeli da budemo kritikovani kao Srbija, zbog toga što smo imali određena kašnjenja kako kod FAFT-a, tako i kod Saveta Evrope. Ono što je pouka koju bi trebali izvući kao Republika Srbija jeste da nam se to ne dešava u budućnosti koliko god razlozi bili najčešće objektivni i koliko god to bila posledica toga što zakonske izmene imaju određenu dinamiku i nekada mogu biti kuse, ako budu izvedene prebrzo. U svakom slučaju uz uvažavanje preporuka Saveta Evrope, odnosno njegovog specijalizovanog tela koje se bavi pranjem novca i sprečavanjem finansiranja terorizma i drugih krajnje ružnih aktivnosti jesu stvari koje su dobre za Republiku Srbiju. Jednu primedbu u načelu koju ćemo izneti u amandmanima, a mislim da kada se govori o odgovarajućem sistemu računovodstvenom koji se bazira na računovodstvenom softveru koji sprečava naknadna preknjižavanja. Naravno, naknadna preknjižavanja su moguća uz odgovarajuću dokumentaciju, to nije sporno, računovodstvo, i zna se kako se to radi, ali koja onemogućavaju naknadu za vrla kreativna preknjižavanja bez odgovarajuće računovodstvene dokumentacije, mislim da je bilo dobro u zakonu da se definiše malo pobliže kakav je to tačko softver, barem u jednoj do dve reči. Mi smo ponudili odgovarajuće rešenje, ali sada da ne ulazimo u to dok diskutujemo u načelu. Što se tiče revizije oduvek je bilo jedno ključno pitanje ko kontroliše kontrolore. To je pitanje u svakoj zemlji. Kredibilan sistem govori da treba imati kontrolu. Kontrola je dobra ne samo zbog kažnjavanja, nego zbog učenja, podizanja performansa. Kontrolori jesu serviseri, oni koji naprave greške u dobroj nameri iz nehata. Takođe, su dobri da spreče za one koji čine loše prakse u nadi da neće biti otkriveni. Međutim, i kontroli su ljudi koji su skloni tome da se pokvare ako je pritisak i odgovarajuća dobit od nepočinstva visoka. Iz toga je izmeštanje onoga što ja volim zvati super revizije na jedno drugo mesto i jednu drugu instituciju koja je malo udaljenija od samih revizora, jeste rešenje koje omogućava bolju kontrolu revizorskih kuća. Mnogo puta se čulo u javnosti da nekada revizorski izveštaji liče na standarde zamene klijenata između velikih igrača i da ponekad izgleda da izveštaji revizije ne dovode do opšteg podizanja kvaliteta poslovnih izveštaja u Srbiji. Iz toga je to rešenje sa naše strane prilično dobro. Takođe, još jedanput preporuka 28 Manivala, sasvim u redu sa te strane kada je reč o ova dva zakona, na Zakon o reviziji nemamo bitnih primedbi u načelu, na Zakon o računovodstvu ćemo imati primedbe koji ćemo izneti u amandmanima, tako da u načelu smo dosta suzdržani u ovom momentu. E, sada što se tiče trećeg Zakona o državnoj pomoći rasprava u načelu jedan divan momenat kada možete da malo šire sagledate sliku. Primedba koja nas sprečava da otvorimo Poglavlje 8, nadam se da ćemo ga u relativno razumnom roku zatvorimo, niko ga nije zatvorio brzo, neće to biti kao 23 i 24, da traje drugo. Ovde, nažalost, nećemo imati prelazna merila, kao kod ekologije, koji još nismo ni otvorili i slično. Ono što je dobra stvar to je da zakon stvara objektivne uslove da telo za kontrolu državne pomoći bude nezavisno. Izveštaj pokazuje da dosadašnje telo je, ili bilo nezavisno, a naša državna pomoć je bila fantastična u šta je teško verovati, jer mi nismo zemlja koja ima dugu kulturu, tradiciju i sl. da ne pravi greške u dodeli državne pomoći ili je to telo bilo sve samo ne nezavisno, jer nije donelo nijedno rešenje kojim se poništava državna pomoć bilo koja. S te strane dobro je da imamo napredak da otklonimo izazove koji mogu postojati kod dodele državne pomoći. Na primer da ta državna pomoć narušava načelo slobodne konkurencije i tržišne utakmice, da imamo jednakost svih učesnika u Republici Srbiji. Otklanjaju se izazove potencijalnih koruptivnih aktivnosti, jer gde god imate kupusa naći će se i neki zec ili neka koza koja će hteti da pojede kupus, pogotovo ako je tuđi, on je prilično sladak, jer ne zahteva ništa više od malo kreativnosti i malo pokvarenosti. U suštini, okej je sasvim da pravimo nezavisno telo i da to nezavisno telo bude prilično strogo u procenama efekata državne pomoći. Mi smo zemlja koja voli da državno pomaže privredi i nivo naše državne pomoći je mnogo veći nego u EU. Tako da nas čekaju dva izazova. Jedan je da smanjimo taj obim, da ga usmerimo kako treba. Usmeravanje samo po sebi pokazuje naznake da je bolje. Mi nemamo više razvaljene institucije, kao što je bio Fond za razvoj, na primer, potpuna bruka. Mi nemamo sipanje kofom para u preduzeću i restrukturiranju bez toga da znamo šta se tu opšte desilo. Nemamo ni „deluckanje“ kredita, državnih banaka i nuđenje pod originalnom marketinškom parolom - evo ti kredit ne moraš da ga vratiš. To nas je dosta koštalo u prošlosti. Ono što je činjenica, da za razliku od nekadašnjih sistema državne pomoći koji su bili, krajnje originalni, sada imamo državnu pomoć koja je prevelika, po našem mišljenju, Stranke moderne Srbiji, ali je malo bolje usmerena. Izazov budućnosti je da takođe da izbegnemo preklapanja, da izbegnemo da ne primetimo da se neke državne pomoći dešavaju, jer nije to samo subvencija, daleko od toga da je samo to, ima tu još mnogo načina kako se nekome može pomoći da dobije prednost na tržištu. Ono što je naš zaključak kada govorimo o ovim stvarima, i što je zaključak, manje-više i stručnoj javnosti, pomoć. Nekada treba pomoć, nije to sporno, najčešće, izbegao bi da bude ono što se kaže "too big to fail" ili takve stvari, ali nekad je to neophodno uraditi, jer imamo nerazvijene regione iz kojih su se ljudi selili, imamo neke druge stvari koje treba graditi, neke izazove, kao što su ekologija, eko-efikasnost i mnogo toga još što će nas čekati u budućnosti, o čemu godinama nismo razmišljali. Budućnost je lepa, izazovna i teška, a može doneti i mnogo zadovoljstva ako se radi pametno. Međutim, ono što je suština je tržište, i ono što bi trebao biti prvi zadatak kada mi posmatramo kontrolu državne pomoći je da se potrudimo 100% ili na 95% na dve statističke greške, da se tržišna utakmica ne narušava, jer iako, svako ko ima dosta više znanja nego neki drugi, više informacija, više iskustva, može poverovati da ima znanje da usmeri sistem mnoštva malih i velikih firmi koje se takmiče sa nepotpunim znanjem o ukupnom sistemu, da će ta intervencija biti najbolja. Iskustvo nam pokazuje da su državne intervencije mnogo češće pogrešne ili neutralne, a da upravo ti nesavršeni ljudi koji se nalaze na tržištu uspevaju sa svojim nesavršenim znanjima da naprave jedan sistem u kome niko nema kompletnu sliku, ali sistem koji napreduje. Ako bismo posmatrali lepotu tog sistema, dobrovoljni transakcija koji proizvodi najlepše plodove. Na primer, ja volim da kažem, evo, olovka je jedna krajnje jednostavna stvar. Proizvodi se tržišno, nismo subvencionisali nikad do sad proizvodnju olovki, i u toj prostoj olovci sadržani su metali koji su iskopani možda u Srbiji, ali verovatno su u Kini, pošto se nigde ne proizvode, veći deo je sastavljen, ali opet neke hemikalije su stigle iz potpuno desete zemlje. I, što je najinteresantnije u ovoj olovci koju sad držim, postoji jedna stvar koja sigurno nije iz Kine, a to je vrh olovke, kuglica. Recimo, tu kuglicu proizvode i dalje jedino u Nemačkoj, da liči na nešto, da nije olovka koju kad pišete, pa se usvinjite. I, to je jedna neverovatna stvar. Imate kutiju sa milijardu kuglica koju Kinezi stavljaju unutra i tako ceo svet sarađuje, Nemačka, Kina, mnogo dobavljača širom Kine da sastavi jednu olovku. Nemaju poima šta se dešava ukupnoj slici, ali rezultat je fenomenalan. Ono što mi podvlačimo Stranci moderne Srbije je da trebamo dopustiti što je više moguće da tržišna utakmica bude fer, ujednačena, da pustimo naše firme i strane firme koje su sada naše, došle su kod nas, nismo dobri domaćini i trudimo se da oni ostanu tu, da oni maksimalno konkurišu jedni drugima, usavršavaju se, inoviraju, izbacuju nove proizvode i usluge, zapošljavaju ljude u Srbiji ili ih možda zamenjuju boljim proizvodnim procesima, pa će se pojaviti neko drugi da ih zaposli, a da gledamo da državna pomoć bude što manje takva da pravi distorzije, jer ono što može biti zamka svake državne pomoći je da oni koji su u poziciji da je daju objektivno veruju da čine dobru stvar, ali u suštini da prenebregnu ono disperzivano znanje koje je raspoređeno po celom sistemu. Dakle, s naše strane ovaj zakon jeste pomak. Mi nismo ljubitelji velike državne pomoći, ali jesmo ljubitelji toga ako je već veća nego što smo mi hteli, da se deli na pravi način, bez distorzije u sistemu.
Hvala, gospodine Stevanoviću. Reč ima ministar. Izvolite, ministre Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, najpre, gospodine Stevanoviću da vam zahvalim na konstruktivnim komentarima i sugestijama. Mislim da ste uvideli nekoliko veoma važnih stvari koje su važne za sva tri zakona o kojima danas diskutujemo. Najpre, verovali ili ne, podatak za građane Srbije, ali i za sve vas ovde, trenutno u Agenciji za privredne registre postoji nekoliko stotina preduzeća koja se bave pružanjem računovodstvenih usluga, a nemaju ni jednog zaposlenog, a ostvaruju prihode. I upravo cilj ovog zakona je bio da se uvede red u tu, u ovom trenutku, sivu zonu pogotovo što je to i preporuka „Manivala“, dakle, tela Saveta Evrope koje se bavi, dakle angažovan je da daje savete koji su vezani protiv, odnosno vezane za sprečavanje pranja novca. Upravo kroz našu želju da kontrolišemo ovaj deo koji se odnosi na one koji se bave računovodstvom i bave sastavljanjem i potpisivanjem tih računovodstvenih izveštaja da bude ceo taj proces transparentniji i jasniji i da na neki način budu jasno, imenom i prezimenom, identifikovani ljudi koji se time bave. Dakle, to je veoma važno. Zato postoji obaveza sertifikata. Mislim da je veoma važno u tako odgovorne profesije da imate obavezu da dobijete sertifikat, da ga održavate na neki način, da jednostavno ulažete u svoje znanje i da držite i kvalitet nivoa naše profesije, a s druge strane i da vaš posao uradite kako treba. Oko toga da i manje firme, odnosno pogotovo ćerke firmi, mogu da ispunjavaju, odnosno da svoje izveštaje primenjuju, da u svojim izveštajima primenjuju međunarodne, računovodstvene standarde, to je takođe veoma važno. To je greška koju ispravljamo iz postojećeg zakona. Dakle, imate veliki broj stranih firmi i njihove ćerke firme ovde gde postojeći zakon njima zabranjuje ili onemogućava da svoje bilanse naprave i sastave po međunarodnim računovodstvenim standardima, nego po domaćim, onda rade dva puta istu stvar. Upravo ovaj zakon to menja. Po pitanju elektronskih faktura, drago mi je što ste to identifikovali. Ja mislim da je to istorijska promena, istorijska stvar za sve nas. Dakle, umesto pečata, umesto potpisa, umesto toga da imate usklađivanje ulaznih i izlaznih faktura u nedogled po pitanju papira imaćete sistem koji će to raditi automatski. Ako se ne varam, u proseku skoro 80% tih faktura, čak i po proseku EU, se poklope na pravi način što omogućava i povraćaj PDV-a u istom trenutku. Ostali ako postoje greške se ispravljaju, ali postoji apsolutna kontrola s jedne strane. Dakle, smanjuju se zloupotrebe kod povraćaja PDV-a, ubrzava se ceo proces. Dakle, ne govorimo više o 10, 20 dana jer danas vraćamo taj PDV mnogo brže nego pre godinu, dve ili ti dana, ali opet traje pet, 10, 15, 20 dana taj proces. Hoćemo taj proces da svedemo na minimum, dakle na nulu i da jednostavno ukoliko se poklapaju ulazne i izlazne fakture, ukoliko je PDV obračunat elektronski na pravi način, PDV može da se vrati u istom trenutku. Po pitanju Zakona o reviziji, Komisija za hartije od vrednosti, kao nezavisno telo, da, radimo superviziju nad nekim ko je do sada radio ili sam sebe kontrolisao, govorim o Komori ovlašćenih revizora, tako da mi je drago da se vi slažete sa tim. Po pitanju državne pomoći, ovo je sistemski veoma važan zakon, ali hoću da vam dam par podataka, da imate čisto da znate. Dakle, državna pomoć je nešto što sve zemlje rade. Nemačka 2018. godine, ukupan obim državne pomoći je bio 43 milijarde evra, Francuska ukupan obim državne pomoći je 17 milijardi evra, Mađarska, da kažem da je relativno bliže po pitanju visine, odnosno veličine ekonomije, 3,3 milijarde evra je imala državnu pomoć 2018. godine. Mi smo, podatak iz 2017. godine državna pomoć u Republici Srbiji je 69 milijardi dinara, negde oko 538 miliona evra. Dakle, značajno manje nego kod ostalih država. Kada postoji opravdanje za državnu pomoć, vi to shodno regulativi koja je priznata svuda u svetu, možete da uradite. Ono što mi samo želimo je da to bude urađeno na transparentan i kontrolisan način kako bi smo sve standarde koje prevashodno definiše EU i kako bi smo izbegli bilo kakve probleme u implementiranju istog izbegli upravo primenom ovog zakona. Hvala puno.
Hvala, ministre. Reč ima narodni poslanik Bojan Torbica. Izvolite, gospodine Torbica.
Zahvaljujem, predsedavajući. Cenjeni ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, danas se pred nama nalaze predlozi tri izuzetno važna zakona, to su Predlog zakona o kontroli državne pomoći, Predlog zakona o računovodstvu i Predlog zakona o reviziji. Ja ću se u svom izlaganju osvrnuti na Predlog zakona o kontroli državne pomoći, pošto je on verovatno za širu javnost najveća nepoznanica od tri predložena akta. Stvaranje uslova za postojanje zdrave konkurencije u tržišnoj utakmici jeste preduslov uspešnog funkcionisanja tržišta i opstanka najuspešnijih privrednih subjekata. Jedan od načina kako konkurencija može biti narušena i to delovanjem države, jeste državna pomoć. Državna pomoć je specifičan pravni pojam, definisan odgovarajućim propisima i treba ga razlikovati od opšteg pojma državne podrške, koja predstavlja bilo kakvu podršku obavljanja bilo kakve aktivnosti. Državna pomoć obuhvata praktično sve mere intervencije države u privredi i to kako u formi činjenja, tako i u formi nečinjenja. Davalac državne pomoći je uvek Republika Srbija, odnosno autonomna pokrajina i jedinica lokalne samouprave preko nadležnih organa i svako pravno lice koje upravlja ili raspolaže javnim sredstvima i dodeljuje državnu pomoć u bilo kom obliku. Korisnik državne pomoći je svako pravno i fizičko lice koje u obavljanju delatnosti proizvodnje ili prometa robe ili pružanja usluga na tržištu koristi državnu pomoć u bilo kom obliku. Kontrola državne pomoći je neizostavni deo zaštite konkurencije, tj. prava konkurencije u širem smislu. Kontrola državne pomoći važna je iz više razloga, radi osiguravanja svim preduzetnicima na tržištu jednakih uslova poslovanja i time jednakih mogućnosti za uspeh, kao i jedan od važnijih faktora povećanja konkurentnosti preduzetnik i radi privlačenja i podsticanja domaćih i stranih investitora. Praktično, osnovni razlog zbog čega je neophodno kontrolisati državnu pomoć jeste njen negativan efekat za stanje konkurencije na tržištu. Nekontrolisana državna pomoć koja se primenjuje izvan zakonskih okvira dovodi do selektivne, alokativne, proizvodne i dinamične neefikasnosti. To znači da fer tržišnu utakmicu u kojoj su svi učesnici ravnopravni igrači omogućava da opstanu samo najuspešniji. Oni koji ne uspeju napuštaju granu često tako što odlaze u stečaj. U slučaju državne pomoći, omogućava se upravo da opstanu oni privredni subjekti koji u trenutku odobravanja i primanja pomoći imaju određeni problem u poslovanju. U Republici Srbiji zakonska regulativa otpočela je svoj život 2009. godine usvajanjem Zakona o kontroli državne pomoći i dve prateće uredbe. Formirana je i petočlana komisija za kontrolu državne pomoći, kao nezavisno telo koje nadzire trošenje budžetskih sredstava za podsticaje privrednim subjektima. Ova komisija je ujedno i glavni jemac poštovanja donetih pravila. Aktuelni zakon o kontroli državne pomoći, kao što sam rekao, donet je 2009. godine, a primenjuje se od 2010. godine. Skoro desetogodišnja primena postojećeg propisa je pokazala da određene odredbe treba preispitati na drugačiji, potpuniji način regulisati, neka bitna pitanja vezana za oblast državne pomoći u koja spadaju vođenje samog postupka kontrole državne pomoći, kao i način organizacija i funkcionisanje komisije za kontrolu državne pomoći. Iz tog razloga, Vlada Republike Srbije je 2018. godine formirala radnu grupu za izradu Nacrta zakona o kontroli državne pomoći. Radna grupa je izvršila analizu Zakona o kontroli državne pomoći i utvrdila da je potrebno uraditi izmene velikog broja članova kako bi se obezbedila efikasnija primena zakona i nesmetano funkcionisanje tržišta u smislu bolje zaštite konkurencije iz ugla kontrole državne pomoći, pa je u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa jedini način bio donošenje novog zakona koji uređuje oblast državne pomoći. Osnovni razlog za donošenje takve odluke bila je neodložna potreba da se preciziraju i dopune pojedine odredbe u cilju njihovog efikasnijeg sprovođenja u praksi, kao i da se uvedu novi pravni instituti iz oblasti državne pomoći u pravni sistem Republike Srbije. Dalje, jedan od razloga za donošenje novog zakona jeste i usklađivanje sa novim Zakonom o opštem upravnom postupku. Postupak pred komisijom je posebni vanupravni postupak koji sprovodi komisija kada postupa u upravnim stvarima, ali se predviđa i primena Zakona o opštem upravnom postupku, pa je s toga neophodno uraditi usklađivanje procesnog dela zakona, dok je drugi razlog postizanje operativne nezavisnosti komisije za kontrolu državne pomoći, tako da komisija stiče status pravnog lica, ubuduće će posedovati sopstveni budžet i za rezultate svog rada odgovaraće Narodnoj skupštini. Donošenjem novog zakona biće precizirane odredbe i otklonjene nejasnoće koje su uočene u primeni, uz obezbeđenje transparentnosti u dodeli državne pomoći, propisivanjem jasnih pravila, a naročito će se ojačati kapaciteti Komisije, koja treba efikasnom primenom zakona da doprinese podsticanju privrednog razvoja. Komisija će voditi registar državne pomoći kao jedinstvenu elektronsku bazu podataka, a registar će sadržati podatke o prijavi, odnosno davaocu, korisniku državne pomoći, pravni osnov za dodelu, vrsti, instrumentu i iznosu dodeljene državne pomoći. Izmene podrazumevaju uvođenje jasne definicije šta se smatra pod državnom pomoći, a šta ne, i pod kojim uslovima, kao jasno označavanje insturmenata za dodelu državne pomoći. Poslanička grupa Pokreta socijalista, Narodne seljačke stranke i Ujedinjene seljačke stranke će u danu za glasanje podržati predloženi zakon, pošto će njegovim usvajanjem biti uspostavljena adekvatna kontrola državne pomoći i transparentnosti u njenoj dodeli, biće sprečeno stavljanje pojedinih privrednih subjekata u povlašćeni položaj, odnosno biće stvoreni jednaki uslovi poslovanja za sve učesnike na tržištu. Na taj način, jača se slobodna konkurencija, obezbeđuju zdraviji uslovi poslovanja, čime se podstiče ulazak i ostanak privrednih subjekata na tržištu Republike Srbije i omogućava njen privredni razvoj, od čega će krajnju korist imati potrošači, odnosno građani Republike Srbije. Hvala.
Hvala, gospodine Torbica. Reč ima narodni poslanik Slavica Živković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, poštovani predsednici Ministarstva finansija, poštovane kolege narodni poslanici, pred nama se danas nalaze izuzetno važni zakoni: Predlog zakona o kontroli državne pomoći, Predlog zakona o računovodstvu i Predlog zakona o reviziji. Ovo je još jedan od seta zakona u cilju pripreme srpske administracije na putu pregovora za članstvo u EU. Sistem državne pomoći je institucionalno uređen Zakonom o kontroli državne pomoći iz 2009. godine, kojim se uređuju opšti uslovi i postupak kontrole državne pomoći u cilju zaštite slobodne konkurencije na tržištu, primenom načela tržišne ekonomije i podsticanja privrednog razvoja, obezbeđenja transparentnosti u dodeli državne pomoći, kao i izvršavanja preuzetih obaveza po zaključenim međunarodnim ugovorima koji sadrže odredbe o državnoj pomoći. Međutim, skoro desetogodišnja primena ovog zakona pokazala je niz nedostataka i ukazala je na potrebu stvaranja jednog osavremenjenog propisa koji će biti usklađen sa važećim izmenama našeg zakonodavstva, a isto tako i zakonodavstva EU. Vlada Republike Srbije je 2018. godine formirala Radnu grupu koja je trebala da donese odluku o predlogu izrade novog propisa i konstatovano je da postoji veliki broj članova koje je potrebno izmeniti i stoga se pristupilo izradi novog Zakona o kontroli državne pomoći. Jedan od osnovnih razloga za promenu predstavlja i usklađivanje sa definicijom državne pomoći iz Ugovora o funkcionisanju EU, uvođenjem tzv. četvrtog uslova, odnosno obaveznog uticaja na trgovinu sa EU. Trenutno zakonsko rešenje sagledava državnu pomoć kao javni rashod ili umanjenje javnog prihoda kojim se na selektivan način omogućava povoljniji položaj na tržištu, a što za posledicu ima narušavanje ili opasnost od narušavanja konkurencije na tržištu. Uvođenjem četvrtog uslova određene podsticaje komisija neće više sagledavati kao državnu pomoć jer ne mogu uticati na trgovinu sa EU. Primera radi, podsticaji za razvoj isključivo u lokalne samouprave, kada govorimo o infrastrukturnim projektima koji se tiču izgradnje vodovoda ili kanalizacije na određenoj opštini ili gradu, ne mogu se smatrati više kao državna pomoć, jer direktno nemaju uticaj na EU. U evropskoj praksi često se kao prvi kriterijum ispituje upravo da li određena pomoć može uticati na trgovinu između država članica, što je u našem slučaju protkano SSP kao uticaj na trgovinu sa EU. Po novoj definiciji, davalac državne pomoći je uvek Republika Srbija, odnosno autonomne pokrajine ili jedinca lokalne samouprave preko nadležnih organa. Korisnik državne pomoći je svako pravno ili fizičko lice koje u obavljanju delatnosti proizvodnje ili prometa robe, pružanje usluga na tržištu, koristi državnu pomoć u bilo kom obliku. Stoga, da bi se neka mera smatrala državnom pomoći, ona mora biti selektivna, odnosno za efekat ima dovođenje pojedinih privrednih subjekata u povoljniji položaj u odnosu na konkurente. Komisija za kontrolu državne pomoći će biti nezavisno telo i novim zakonskim rešenjem se jasno popisuju pravila po kojima će u narednom periodu Komisija raditi. Ja ću u raspravi o pojedinostima malo više govoriti o problemima koje je Komisija imala u prethodnom periodu, a upravo iz razloga što prethodnim zakonskim rešenjem nije bilo jasno predviđeno šta je to što komisija treba da radi, na koji način, jasno precizirana ovlašćenja o praćenju dodeljene državne pomoći, izveštavanju i, naravno, izricanju određenih kaznenih odredbi. Postupak pred Komisijom u narednom periodu je poseban upravni postupak koji se sprovodi tako da je predlogom uvedeno dostavljanje propisa na obavezujuće mišljenje, što do sada nije bio slučaj, dok će pojedinačni akti biti ocenjeni u postupku, na osnovu čega će Komisija doneti rešenja. U situacijama kada postoji sumnja da se dodeljena državna pomoć koristi suprotno rešenju ili mišljenju Komisije, odnosno ako se može pretpostaviti da je neusklađena, Komisija će izuzetno usklađenost ocenjivati u okviru naknade kontrole, što je u skladu sa preporukama Evropske komisije. Da se broj naknadnih kontrola smanji, a uvede nedvosmislena obaveza prijave državne pomoći, prava stranaka, ali i zainteresovanih lica su dodatno ojačana, pri čemu je uvedena obavezna saradnja sa Komisijom. Do sada ta saradnja je malo teže funkcionisala. U izuzetnim okolnostima kada na drugačiji način nije moguće doći do odgovarajućih podataka, Komisija može najaviti korisniku državne pomoći da će se u njegovim prostorijama izvršiti uvid u konkretne podatke koje je on dužan da učini dostupnim. Povraćaj dodeljene državne pomoći i dalje predstavlja osnovnu meru uspostavljanja tržišne konkurencije, putem kojem se otklanjaju tržišne anomalije nastale dodelom nedozvoljene pomoći. Ukoliko se pokaže da je određena pomoć neusklađena ili korišćena protivno rešenju, Komisija u svakom trenutku, a najkasnije deset godina od dodele može naložiti povraćaj takve pomoći. Za razliku od postojeće situacije, gde postoji otežan pristup podacima za izradu godišnjih izveštaja ili obrade kumulacije, sa ciljem lakšeg obračunavanja preostalog iznosa državne pomoći koju određeni korisnik može dobiti, davaoci su dužni da vode evidenciju o osnovu po kome se dodeljuje, vrstu i instrumente pomoći tako što će pomenute podatke unositi u centralni registar pomoći, koji predstavlja elektronsku bazu podataka, o čijem održavanju će se starati Komisija. Takođe, uspostavljena je i obaveza davaoca da Komisiji dostavi plan usvajanja šema državne pomoći za narednu budžetsku godinu, što smatram da je izuzetno važno, jer vremenski okvir za usvajanje, čime se omogućava blagovremena upoznatost sa donošenjem svih osnova za dodelu državne pomoći korisnicima koji nisu unapred određeni, a i jasno planiranje davaoca kada je u pitanju trošenje javnih sredstava. Veoma je važno što će Komisija imati mogućnost sprovođenja sektorskih analiza, što do sada nije mogla, a predstavlja važan instrument monitoringa. Sektorska analiza dodeljene pomoći bi trebala da pruži uvid kakvi su uticaji konkretne državne pomoći na razvoj određenih industrijskih grana i stvaranje specifičnih zanimanja radne snage, te u kojoj meri je državna pomoć uticala na razvoj tržišta, ali i na konkurenciju. Jedino ukoliko imamo povratnu informaciju o rezultatima dodeljene državne pomoći, smatram da ćemo u narednom periodu moći donositi pravilne odluke i podsticati one privredne grane koje se odgovorno ponašaju prema dodeljenim sredstvima. Razlog uvođenja kontrole državne pomoći se sagledava prevashodno u zabrani tzv. trke u subvencionisanju između država članica EU, jer bi se na takav način omogućavalo da najjače ekonomije koje imaju i najviše sredstava mogu uvek više podsticati sopstvene privredne subjekte nego slabije ekonomije. Suština propisa predstavlja uspostavljanje fer tržišne utakmice za sve učesnike na tržištu bez obzira na geografsku odrednicu, odnosno poreklo privrednog subjekta. Uspostavljanjem adekvatne kontrole državne pomoći i transparentnosti u njenoj dodeli sprečava se stavljanje pojedinih privrednih subjekata u povlašćen položaj, odnosno stvaraju se jednaki uslovi poslovanja za sve učesnike na tržištu. Na taj način jača se slobodna konkurencija i obezbeđuju zdraviji uslovi poslovanja, čime se podstiče ulazak i ostanak privrednih subjekata na tržištu Republike Srbije i omogućava njen privredni razvoj od čega krajnju korist imaju potrošači, odnosno građani Republike Srbije. Poslanici Socijaldemokratske partije Srbije će glasati za ovaj predlog, zato što će se donošenjem novog zakona izvršiti neke od najznačajnijih preporuka Evropske komisije iz dosadašnjih godišnjih izveštaja o napretku, ali i obaveze koje proističu iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Aktuelni zakon o računovodstvu iz 2013. godine koji uređuje materiju korporativnog računovodstva delimično je usklađen sa novom direktivom iz 2013/34 o godišnjim finansijskim izveštajima, konsolidovanim finansijskim izveštajima i povezanim izveštajima određenih vrsta privrednih društava. Ovaj zakon nije usklađen sa novim propisima EU koji predstavljaju osnovu za uređenje finansijskog izveštavanja. Sve ovo navedeno je ukazalo na potrebu dalje harmonizacije domaćeg zakonodavstva u ovoj oblasti sa pravnim tekovinama EU. Sa jedne strane imamo primedbe računovodstvenih agencija na nove propise, koji će u pogledu daljeg usavršavanja lica koje se bave ovim poslom biti zahtevnija. Sa druge strane, imamo rešenja koja ovaj zakon predviđa, a koja su u interesu privrede, prvenstveno kada govorimo o uslovima finansijskog izveštavanja po međunarodnim standardima koji će biti za korporacije lakši i jeftiniji. U toku javne rasprave o Nacrtu zakona o računovodstvu, a najveću pažnju je privukao deo koji se odnosi na uslove za upisivanje u javni Registar pružalaca računovodstvenih usluga. Jedan od uslova za registraciju biće da najmanje jedna osoba bude stalno zaposlena u pravnom licu i da ima profesionalno zvanje iz oblasti računovodstva i revizije stečeno kod članice Međunarodne federacije računovođa. To u praksi znači da će knjigovođe i računovođe koji su posao naučile na kursevima ili obukama, kako smo nešto pratili u štampi i po medijima, ponovo morati u školu. Naravno da je ovakav predlog kod računovođa naišao na negodovanje i da će u narednom periodu morati intenzivno da se radi na permanentnom usavršavanju, kako bi računovođe imale svoju licencu, što je vrlo bitno. Trenutno u Srbiji postoje dve profesionalne organizacije koje su članice Međunarodne federacije računovođa – Saveza računovođa i revizora Srbije i Komora ovlašćenih revizora, dok ih na svetu ima 177 u više od 110 zemalja. Obaveza posedovanja profesionalnog zvanja za računovođe je u skladu sa praksom razvijenih zemalja, kao i sa zahtevima u vezi sa sprečavanjem pranja novca i to će u značajnoj meri doprineti poboljšanju kvaliteta finansijskog izveštaja. Slažem se sa strukom da ocena nije merilo stručnosti i znanja. U praksi postoje računovođe koji nisu ekonomske struke, ali iza njih stoji jedan dugogodišnji rad i iskustvo. S druge strane, diplomirani ekonomista bez iskustva sigurno nije stručniji od nekoga koji iza sebe ima dugogodišnje poslovne reference. To jeste stav Udruženja računovođa i knjigovođa Srbije. Računovodstvo je zanat koji se jako dobro može raditi iako niste ekonomske struke. Međutim, ja moram da kažem da su se u prethodnom periodu knjigovođe jako trudile da odgovore novim zahtevima i izmenama u pogledu izveštavanja. Nikome od njih nije u interesu da ne poštuju određena zakonska rešenja, jer na finansijske izveštaje stavlja svoj potpis i odgovoran je pred zakonom, a isto tako je odgovoran pred poslodavcem za obavljanje svojih poslova. Međutim, standardima edukacije zbog čestih promena u finansijskom izveštavanju, poreskim propisima i standardima je definisano da profesija računovođe, isto kao i lekari i inženjeri, mora svoje znanje usavršavati, što je u redu. Biće uključeni u program permanentne obuke gde će u toku godine na određenim seminarima, konferencijama, kroz određene edukacije koje će im biti dostupne svoje znanje moći dodatno da usavrše na osnovu stečenih bodova, potvrđivati svoju licencu svake godine. U pogledu međunarodnih standarde ovaj predlog je potpuno ispravan, koliko god on na prvi pogled predstavljao određen problem za knjigovođe. Sigurno da će zahtevati i određena finansijska sredstva, jer morate platiti kotizacije za učešće na tim skupovima, nove literature, ali efekat koji proizilazi je nemerljiv. Imaćemo ljude koji su stručno obučeni, koji prate svoju struku onako kako treba, u skladu sa međunarodnim standardima i, naravno, olakšaće rad revizorima koji su u prethodnom periodu imali dosta primedbi na ove finansijske izveštaje upravo zbog nedovoljne usklađenosti i nedovoljno znanja. Vrlo je važno što je prelaznim odredbama Nacrta zakona propisana obaveza pravnim licima, odnosno preduzetnicima da u roku od tri godine, od dana stupanja na snagu ovog zakona, obezbede dokaze o tome da imaju zaposlene, minimum lice sa profesionalnim zvanjem u oblasti računovodstva ili revizije koje je stečeno kod profesionalne organizacije članice Međunarodne federacije računovođa. Sigurno da će ovaj prelazni period značajno koristiti svim pravnim subjektima koji se trenutno, tj. agencijama, nalaze u nekom problemu, ali će imati dovoljno vremena da ga otklone. Novim Predlogom zakona se predviđa prilagođavanje računovodstvenih pravila ekonomskoj snazi i veličini pravnih lica i veoma je važno što će uvođenjem mogućnosti za više pravnih lica, uključujući mikro i mala pravna lica, da primenjuju međunarodne standarde finansijskog izveštavanja, prilikom sastavljanja redovnih godišnjih finansijskih izveštaja, olakšati sastavljanje konsolidovanih finansijskih izveštaja. U tom slučaju matično i zavisno pravno lice primenjuju istu osnovu za sastavljanje pojedinačnih finansijskih izveštaja i nema potrebe da, na primer, malo pravno lice sastavlja pojedinačne finansijske izveštaje. Jedna od važnih izmena je i propisivanje novih kriterijuma i novih graničnih vrednosti za određivanje veličine pravnih lica i grupa pravnih lica. Ukidanje obaveze dostavljanja dva seta izveštaja – izveštaja za statističke i druge potrebe i redovnog godišnjeg izveštaja, Nacrtom zakona se predviđa jedan rok za dostavljanje redovnih godišnjih finansijskih izveštaja, i to je 31. mart. Do sada je privrednim subjektima predstavljao problem taj rok, kraj februara, koji predstavlja noćnu moru i za knjigovođe i za preduzeća i uvek u tom periodu knjigovođe rade 24 sata i privreda ima određenih problema. Uvek nedostaje još neki podatak. Na ovakav način će se značajno izaći u susret privredi i smatram da je ovaj predlog izuzetno važan za sve privredne subjekte. Više puta je ukazivano na potrebu edukacije i sertifikacije lica koja vode poslovne knjige i sastavljaju finansijske izveštaje od strane revizorske institucije. Što se tiče Zakona o reviziji, predloženo zakonsko rešenje treba da otkloni neusklađenost postojećih propisa u oblasti revizije sa odgovarajućom regulativom EU, da u velikoj meri harmonizuje praksu revizije u Srbiji sa postojećom praksom u državama članicama EU. Ovim Predlogom zakona Komisija dobija ovlašćenja za javni nadzor nad obavljanjem revizije, čije će delovanje biti usmereno na zaštitu javnog interesa u radu Komore, društava za reviziju, samostalnih revizora i licenciranih ovlašćenih revizora. Komisija i ministarstvo nadležno za poslove finansija imaće krajnju odgovornost za kvalitet obavljanja revizije u Srbiji. Prenosom nadležnosti po pitanju kontrole kvaliteta obavljanja revizije iz komore ovlašćenih revizora, kao i javnog nadzora nad obavljanjem revizije, nadležnost Komisije za hartije od vrednosti biće pojednostavljen i ubrzan postupak kontrole i izricanja sankcija društvima za reviziju i revizorima, zbog nepoštovanja odredaba zakona i pravila struke. U Predlogu zakona o reviziji je propisana minimalna forma revizorskog izveštaja i izveštaja o transparentnosti u skladu sa zahtevima direktive. Predložena zakonska rešenja, pored usklađivanja sa tekovinama EU, imaju jedan osnovni zajednički cilj, a to je, kako ste gospodine ministre u uvodnom izlaganju i naveli, da unaprede privredni ambijent u Republici Srbiji. Svima nam je to izuzetno važno i izuzetno treba ceniti napore koji su uloženi u izradu ovih zakona. Stoga će poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije u danu za glasanje podržati sva tri predloga zakona koja se danas nalaze na raspravi. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Živković. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, gospođo Živković, samo dve stvari koje bih želeo da napomenem, a vezano za vaše izlaganje, koje su po meni veoma važne. Možda građani Srbije nisu u potpunosti razumeli. Dakle, državna pomoć, i kada govorimo o državnoj pomoći, taj ceo sistem u stvari štiti manje razvijene zemlje od razvijenijih zemalja. Jer, zamislite ukoliko nemate sistem kontrole državne pomoći u svim zemljama da je isti, onda naravno da bi neka Nemačka mogla mnogo više para da da za pomoć nekom svom preduzeću, nego što bi to mogla, recimo, da uradi Srbija. I upravo je to dobra stvar, da mi našu metodologiju, naše standarde uskladimo sa njihovim, koji nam omogućavaju da, s obzirom na našu ekonomsku snagu, i više pomažemo, što je fer, u odnosu na, recimo, više razvijene zemlje. I konačno, druga stvar koju sam želeo da napomenem, malo pre ste i rekli, oko Zakona o računovodstvu i sertifikata. Dakle, svi sertifikati, postojeći, koje ljudi imaju koji se bave tom profesijom, važe i dalje. Oni su od 90-ih pa preko 2000-ih godina, ljudi su dobijali svoje sertifikate. Dakle, ti sertifikati važe i dalje. Sa te strane mi otvaramo za nove, one koji će tek da se bave tom profesijom, obavezu da budu licencirani i da na takav način imamo jedinstvenu bazu podataka onih koji se tom profesijom i bave. Hvala puno.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika odnosno od predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, o današnjem zajedničkom načelnom pretresu u ime poslaničke grupe SPS ću izneti stav po pitanju ovih zakona, ali pre nego što krenem sa diskusijom, u ime poslaničke grupe mogu da kažem da ćemo glasati za ovaj set predloga zakona. Ono što moramo da istaknemo je da danas, bar što se tiče SPS, usvajamo veoma važne zakone, čijom realizacijom ćemo rešiti dobar deo problema koji muči našu privredu i naše društvo uopšte. Ovo su zakoni koji pozivaju na odgovornost, tačnost, pouzdanost, koji treba da budu početak uspostavljanja poverenja kao stuba jednog društva. Ako se uđe u dublju analizu onoga što donose ovi zakoni, koji su doneti u zaista sveobuhvatnom procesu u kojem je učestvovala relevantna stručna javnost, možda je i najbolje da počnemo sa Zakonom o računovodstvu. Ako je nešto tokom ove relativno kratke javne rasprave privuklo pažnju, reč je o uslovima za upisivanje u javni registar pružalaca računovodstvenih usluga. Da li imamo trijumf struke ili ograničavanje tržišta, postavlja se pitanje. U praksi, rešenje zakona znači da će sve knjigovođe, računovođe koje su posao naučile na kursevima i obukama, sada morati da obnove gradivo i da polažu ispit, kako bi dobili licencu za rad. Trenutno u Srbiji postoje dve profesionalne organizacije koje su članice međunarodne federacije računovođa - Savez računovođa i revizora Srbije i Komora ovlašćenih revizora, dok ih u svetu ima 177 iz više od 110 zemalja. Dobro je što imamo prelazni period, dobro je što se podiže standard profesije, iako standarde u praksi ne može podići nijedna obuka nego izgradnja struke, gde kreativnost nije vrlina. Sama obaveza posedovanja profesionalnog zvanja računovođe u skladu je sa praksom razvijenih zemalja, kao i sa zahtevima u vezi sa sprečavanjem pranja novca i to će u značajnoj meri doprineti poboljšanju kvaliteta finansijskog izveštavanja. Same direktive EU ne predviđaju ovu obavezu, a prelaznim odredbama propisana je obaveza pravnim licima, odnosno preduzetnicima da u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovog zakona obezbede dokaze o tome da li imaju zaposleno minimum jedno lice sa profesionalnim zvanjem u oblasti računovodstva i revizije koje je stečeno kod profesionalne organizacije. U skladu sa međunarodnim standardima edukacije, za profesionalne računovođe sertifikat će se sticati polaganjem ispita za profesionalno zvanje, uz uslov posedovanja određenog praktičnog iskustva. Međunarodnim standardima edukacije je, zbog čestih promena u finansijskim izveštavanjima, poreskim propisima i standardima, definisano da profesionalni računovođa isto kao, primera radi, lekari, advokati, inženjeri, notari i druge profesije, postupaju u skladu sa principom kontinuirane edukacije, odnosno da su, pre svega zbog javnog interesa, u obavezi da održavaju nivo svog znanja i stručnosti. Pored izmene, koja je bila praktično glasno propraćena od dela struke koji će morati da dokazuju svoju stručnost, ključne odredbe su, i ja ću navesti neke od njih, prilagođavanje računovodstvenih pravila u ekonomskoj snazi i veličini pravnih lica, uvođenje mogućnosti za više pravnih lica, uključujući mikro i mala pravna lica da primenjuju međunarodne standarde finansijskog izveštavanja prilikom sastavljanja redovnih godišnjih izveštaja, čime se olakšava sastavljanje konsolidovanih finansijskih izveštaja i u tom slučaju matično i zavisno pravno lice primenjuju istu osnovu za sastavljanje pojedinačnih finansijskih izveštaja i nema potrebe da npr. malao pravno lice sastavlja pojedinačne finansijske izveštaje u skladu sa jednom regulativom, tj. osnov za sastavljanje koja nije međunarodni standard finansijskog izveštavanja, a da za potrebe konsolidacije mora se sastavljati u skladu sa MSFI. Sve ovo uticaće na dodatno smanjenje troškova pravnim licima u vezi sa finansijskim izveštavanjem, olakšati njihovo poslovanje i obezbediti da njihovo finansijsko izveštavanje bude transparentnije i pouzdanije. Nacrtom zakona predviđa se jedan rok za dostavljanje redovnih godišnjih finansijskih izveštaja koji će obuhvatiti i statistički izveštaj, radi javnog objavljivanja do 31. marta tekuće za prethodnu godinu. Ovim će se omogućiti privredi dovoljno vremena da dostavi jedan set izveštaja za razliku od aktuelnog zakona, gde je rok za dostavljanje podataka za statističke i druge potrebe bio kraj februara, a rok za dostavljanje redovnih godišnjih izveštaja 30. jun. Kao izuzetak ostavljen je rok obveznicima revizije finansijskih izveštaja da dostave revizorski izveštaj i prateću dokumentaciju do 30. juna tekuće za prethodnu godinu, odnosno do 31. jula ukoliko se radi o reviziji konsolidovanih finansijskih izveštaja. Kada je u pitanju revizija, moram da kažem da revizija je ta koja nama govori da li su računovođe uradile svoj posao, ali da su se i menadžeri ponašali u skladu sa zakonom i dobrim poslovnim praksama. Revizija je značajna, usuđujem se reći, i koliko institucija Apelacionog suda u oblasti prava i stoga je jako bitno da idemo u korak sa svim dobrim evropskim praksama, naravno, i u ovoj oblasti. Iznad svega, ova rešenja treba da smanje podsticaje za one delove poslovnog sveta koji uglavnom, pre svega, vide prilike za kreativno tumačenje propisa, nego za kreativno traženje zarade na tržištu. Mi ćemo tražiti rešenja koja su ovakva ili onakva i isticati da Predlog zakona o reviziji uvodi više obaveza. Istovremeno, prilikom razmatranja dinamike moramo imati u vidu da se neka rešenja vrlo lako primaju, dok je za razvoj institucija potrebno vreme, iako možda izgleda da su neke institucije nepotrebno skupe ili birokratske i da treba da sačekamo koliko možemo, ne mislimo da je tako. Ista je stvar i sa internom revizijom. Možda u Srbiji koja je danas gazdinska privreda, u kojoj je vlasništvo i upravljanje često isto, čak i u srednjim i velikim preduzećima, interna revizija izgleda kao namet. Međutim, vreme je to koje će menjati Srbiju i biće sve više preduzeća koja će imati interes da rade i bez spoljašnje prisile. Mnoge firme koje nisu shvatile koliko je težak razvod upravljanja i vlasništva su se duboko kajale što nisu imale dobar sistem unutrašnje kontrole. Zakon mnogo podrobnije uređuje ključna pitanja koja od revizije stvaraju profesiju čuvara poslovne etike, poštenja i poverenja. Revizija nije trošak, to moramo da shvatimo i da podvučemo, koji se mora platiti. Revizija je institucija koja stvara poverenje u jednom društvu, a poverenje snižava troškove transakcija više nego 100 dekreta, naredbi, ukaza ili zakona. Revizija košta, ali revizija donosi koristi koje nisu odmah opipljive, a kasnije se uzimaju zdravo za gotovo. Mi želimo da Srbija upravo bude zemlja u kojoj se za krupan propust, kao što je učinio svojevremeno, a to sam i kada je bio na dnevnom redu prethodni zakon o reviziji pričao, propust koji je svojevremeno učinio Artur Anderson, jedna od tadašnjih kompanija iz svetske velike petorke revizije gubi sav kredibilitet i mogućnost da se propust ponovi. Svako od nas bi voleo da se poverenje, poštenje, etika i čast kod svih učesnika prihvate kao principi i da nema potrebe za troškovima kontrole, ali svet nije takav, a svi ovi principi su postali dominantni u većem broju zemalja samo zbog toga što su ih pratile upravo jake institucije nezavisne kontrole. Nešto bih ukratko i o ciljevima Zakona o reviziji. Moram da kažem da je cilj izmene zakona, pre svega, da se domaća regulativa usaglasi sa propisima, direktivama i preporukama EU. Te su izmene uglavnom sprovedene u tom smeru. Drugi važan aspekt izmene zakona je otklanjanje uočenih nedostataka postojećeg zakonskog rešenja. Suštinska novina kod Zakona o reviziji je da će funkciju u nadzoru u buduće obavljati Komisija za hartije od vrednosti, a do sada je obavljala Komora javnih revizora, sve u cilju obezbeđivanja što veće nezavisnosti i objektivnosti. Uvedeni su novi izveštaji koji upućuju komisiji interna akta koja treba da budu doneta i slično, što je sve prema direktivama EU. Takođe, detaljnije je opisan obim revizija. Posebna pažnja posvećena je unapređenju nezavisnosti kroz sprečavanje eventualnih sukoba interesa. Regulisano je pitanje unutrašnje organizacije Društva za reviziju, kao i uslovi za pružanje drugih usluga revizorskim klijentima. Pored toga, detaljnije su regulisane zabrane za Društvo za reviziju, članove revizorskog tima i povezana lica, kao i sistem sankcija. Zakon o reviziji bi za rezultat trebao imati unapređenje osnove za podizanje kvaliteta prakse, gde je prvi, ali nikako i jedini korak kvalitetno zakonsko rešenje. Efekti bilo kog zakona zavise, ne samo od normalnih rešenja, već prevashodno od primene zakona u praksi u periodu nakon usvajanja. U ime poslaničke grupe SPS ja sam podneo dva amandmana, a onda ćemo u pojedinostima malo polemisati o tim amandmanima da vidimo da li ima prostora i da li je realno da malo, na neki način, ispravimo neke, da ne kažem greške, nego možda imamo različite poglede na te članove. Ukratko bih i o ovom trećem Predlogu zakona u ovom zajedničkom načelnom pretresu, a to je Predlog zakona o kontroli državne pomoći, rekao i istakao da efikasan sistem kontrole državne pomoći je jedan od ključnih koraka na putu pristupanju EU. Izmene postojećeg Zakona o kontroli državne pomoći su neophodne radi obezbeđenja, unapređenja instrumenata koji su na raspolaganju Komisiji, ali i njenog boljeg ustrojstva i organizacione strukture, čime se konačno ispunjava merilo za otvaranje pregovora u okviru Poglavlja 8 koje se odnosi na operativnu nezavisnost. Poglavlje 8 baš zbog dela o državnoj pomoći, pored Poglavlja 23 i Poglavlja 24, spada bar što se mog ličnog mišljenja tiče, u najteže za pregore. Prošlo je 10 godina od kako je formirana Komisija za kontrolu državne pomoći, ali to telo nije operativno nezavisno, iako je reč o obavezi koju je Srbija preuzela Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. U smislu člana 73. stav 4. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, kako tamo stoji, ovo telo od svog osnivanja nije, moramo da kažemo, nije donelo ni jednu odluku o nedozvoljenoj državnoj pomoći, niti rešenje za povraćaj nezakonite državne pomoći, što je bio jak argument u prilog njene nesamostalnosti. Zadatak nadležnih organa za kontrolu državne pomoći jeste da obezbede svim privrednim društvima jednake uslove poslovanja tako što će osigurati da intervencije države ne utiču na ujednačeno funkcionisanje unutrašnjeg tržišta. Za efikasan sistem potreban je kolektivni napor koji uključuje sve učesnike. Operativno i nezavisno telo za kontrolu državne pomoći je od osnovne važnosti. Međutim, kako bi bilo uspešno, potrebno je da ima punu podršku i svest davalaca pomoći i drugih regulatornih tela i prirodnih društava, kako korisnika, tako i konkurenata. Takođe, bitno je pored operativne nezavisnosti Komisije, podsticati, podržati i promovisati državne pomoći, koje razvijaju ekonomije, dobre državne pomoći koje unapređuju rast i razvoj društva, koje na najbolji način koriste novac poreskih obveznika. Iznad svega, poštena konkurencija je osnov tržišne privrede. S toga, na prvom mestu treba da bude konkurencija, a ne državna pomoć. Adekvatna kontrola državne pomoći je preduslov za slobodno tržište i zaštitu konkurencije, od čega krajnju korist imaju potrošači, odnosno građani Republike Srbije. Ja vam se zahvaljujem na pažnji. Možda ću se na kraju rasprave uključiti da damo neki krajnji rezime svega ovoga nakon ove rasprave koju budem čuo od ostalih kolega koji su ovlašćeni ispred svojih poslaničkih grupa. Hvala.
Zahvaljujem kolega Radenković. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Goran Kovačević.
Dame i gospodo, poštovani ministri, danas raspravljamo o setu tri ekonomska zakona. U stvari, predlogu o tri ekonomska zakona. O Predlogu zakona o kontroli državne pomoći, Predlogu zakona o računovodstvu i Predlogu zakona o reviziji. Naravno da posle jučerašnje rasprave o budžetu i fiskalnom napretku države Srbije ovi zakoni izgledaju manje-više medijski gotovo nebitni. Ovi zakoni ne zavređuju preteranu medijsku pažnju i u javnoj raspravi izgledaju drugačije, ali je to samo varka. Ovi zakoni su suštinski zakoni, govore o uređenju države Srbije, o njenom funkcionisanju, o njenim izgledima za budućnost. Nesporno je da se tiču samo jednog malog uskog segmenta ljudi, ljudi koji se bave računovodstvom i to tako treba da bude. Suštinski, meni se čini da su ovi zakoni u stvari mnogo više. Ovi zakoni su odluka o normiranju ili prenormiranju, oduka o tome gde želimo da idemo i kako želimo da se ponašamo. Nije sporno da ekonomski zakoni podrazumevaju ovakve vrste poštovanja međunarodnih standarda i evropske direktive i to Srbija svakako treba da radi. Kada govorimo o ovom zakonu o kontroli državne pomoći, onda je jasno da mi u stvari usklađujemo Poglavlje 8 pregovora i kažemo da je Evropska komisija nama rekla da moramo da kontrolišemo državnu pomoć i mi to činimo. Praktično mi menjamo zakon koji već postoji, donosimo drugi, činimo komisiju potpuno nezavisnom, objektivnom i samostalnom, to radimo na osnovu preporuka koje su dale i druge institucije, ne samo Evropska komisija, kao što je DRI, Agencije za borbu protiv korupcije. Istovremeno, kada formiramo ovu komisiju, u stvari, koristimo naš stari srpski mehanizam funkcionisanja i formiranja nezavisnih institucija, kao što je DRI i Agencija za borbu proti korupcije. Tu nema nikakve dileme, poštovanje direktive EU pokušavamo da zatvorimo Poglavlje osam. Ali, ovi zakoni jesu bitni zato što pružaju prostor da ostvarimo ključne ekonomske teme, a oni su nekako, čini mi se, ovde sadržajne. Ekonomska pomoć jeste jedna od ključnih tema koja treba da bude diskutovana u državi Srbiji. Država Srbija suviše dugo, već 30 godina ne uspeva da izađe iz procesa ekonomske transformacije, mi još nismo završili prelazak iz jednog sistema u drugi. Sasvim je normalno da država Srbija ima ekonomski interes, da njena privreda raste, razvija se, a to je teško učiniti, pogotovo kontrolisati makro-ekonomske parametre u uslovima kada su ozbiljne ciklične krize, a da nemate državnu pomoć. Situacija danas u svetu je potpuno drugačija, različita od onog kog pamtimo. Ako danas pogledate izjavu predsednika Rusije Vladimira Putina, onda imate najavu napuštanja dolara, što svakako predstavlja ključnu stvar u globalnim ekonomskim odnosima, izaziva sve ono o čemu ste vi juče pričali, trgovinske ratove, valutne ratove. Protekcionizam danas u svetu dominira manje-više. Ne može Srbija da bude izvan svih tih ekonomskih tokova. Nesporno je da mi moramo da poštujemo direktive EU, ali moramo da vodimo računa i o sopstvenim ekonomskim interesima. Džaba sve direktive EU, ako nam Srbija ekonomski ne raste i ne razvija se, a Srbija ekonomski raste i razvija se. Gotovo ceo 19. i 20. vek može da stane, u stvari, u sliku jezera, koji se kreće između dve obale, između ideje da finansirate sopstvenu privredu i da ih pomažete da bi obezbedili ekonomski rast i razvoj, i sa druge strane da pustite potpuno slobodno tržište sa istim ciljem, da obezbedite ekonomski rast i razvoj. Srbija mora, kao mala zemlja, koja nije završila proces transformacije koja raste i razvija se, da kombinuje i jedan i drugi mehanizam, mora da pomaže svojim preduzećima, mora da raste i razvija se, mora da čini stvari drugačijim, ali istovremeno da poštuje uobičajene ekonomske standarde. Kada govorite ministre da je ovaj predlog zakona u skladu sa direktivom EU, da EU čini ovo malim zemljama, da štiti male zemlje od velikih zemalja, ja se potpuno slažem sa vama, ali velike zemlje, gospodine ministre, su imale period kada su investirale u svoju privredu, davale velike povlastice svojim preduzećima da bi postali veliki, dominantni na tržištu. Ne možemo da govorimo o jedinstvu na tržištu ako nismo imali istu ekonomsku prošlost, a nismo je imali. Ako nemamo istu ekonomsku prošlost, onda je teško verovati da imamo jedinstvo na tržištu i iste ekonomske uslove. Praksa je pokazala u Srbiji da ekonomska pomoć koju smo činili, i koju činimo svojim preduzećima daje rezultate. Kada govorite o pomoći koju činimo, u suštini to najbolje vidimo na nivou nezaposlenosti, da nije bilo pomoći domaćim i stranim kompanijama u privlačenju investicija, mi danas ne bi imali nivo nezaposlenosti od 10,3%, ne bi imali rast izvoza od 6,4%, to je suština funkcionisanja. Naravno da Srbija mora da poštuje evropske direktive, i zato formiramo komisiju, i poštovaćemo je, ali svakako moramo da vodimo računa o sopstvenim ekonomskim interesima. Kada govorimo o drugom zakonu, o Zakonu o računovodstvu onda je suštinski to priča o istoriji. Računovodstvo je staro preko 5.000 godina. Prvi oblici računovodstva datiraju još negde iz Mesopotamije, i u suštini predstavljaju jednostavan oblik računovodstva. Vremenom su se menjali, ovako kako danas poznajemo računovodstvo, ono potiče iz 14. veka. Dvojno računovodstvo je suština funkcionisanja. Računovodstvo kao evidencija u stvari omogući svima koji su zainteresovani da vode računa o funkcionisanju tog preduzeća, kako revizorima, tako zaposlenima, da pružaju različite vrste informacija koje su neophodne za funkcionisanje. Računovodstvo u osnovi se bazira na nekoliko ključnih ekonomskih principa. Ti principi se menjaju, postaju drugačiji u zavisnosti od tehnike, ali suštinski računovodstvo manje-više kroz vekove ostaje isto. Ovaj zakon, po meni ministre, ključno se tiče 93% malih, odnosno mikro preduzeća. To je zakon za njih. Predmet mog interesovanja u suštini jesu ta mala, mikro preduzeća, njihov ekonomski rast i razvoj. Licenciranje prestavlja ključnu ekonomsku temu, odnosno u javnoj raspravi, iako je suština ekonomskog zakona e-faktura. Mi smo na osnovu Zakona o elektronskoj dokumentaciji, identifikacijama i uslugama, koji smo doneli 2017. i od 2017. godine ga primenjujemo, praktično ušli u taj proces. E-faktura je ulazak srpskog računovodstva i srpske ekonomije u 21. vek. Ovo je sve nešto staro, 19. vek, e-faktura - 21. vek. Na desetine prednosti, ključna stvar, od kontrole povraćaja PDV, niskih troškova, čuvanja efikasnije kontrole, do onoga bizarnog da jedan prema drugome poverilac može da ima na osnovu softvera evidenciju da li je primljena ili nije primljena elektronska faktura. Mislim da je to suština ovog zakona. Sad, ključna tema se otvorila na bazi licenciranja. Tu treba možda popričati o licenciranju, ne uvezi licenciranja konkretno u predlogu ovog zakona, nego generalno o licenciranju. Licenciranje nikada nije pokrenuto od strane korisnika usluga, uvek od udruženja koja su poslovno zainteresovana za licenciranje. Licenciranje u suštini predstavlja ograničenje i zabranu ulaska u granu. Licenciranje gotovo uvek dovodi do monopola i oligopola. Liceniranje gotovo uvek dovodi u pitanje školski sistem, ali licenciranje u oblasti kao što je računovodstvo, advokatura, kao što su pružanje zdravstvenih usluga, predstavlja svetski standard i tu nema dileme. Mi u suštini ovim zakonom činimo licenciranje najmanje mogućim. Zaboravljamo i da se vratimo na 93% malih, odnosno mikro preduzeća kojima neće biti potrebna licenca ako sami sopstveno vode svoje poslovne knjige. Imate desetine prednosti koje su bitne za licenciranje. Prvo, evidencija će biti tačnija, evidencija će biti preciznija, ono što zaboravljamo da na osnovu statistike koja ukazuje poreska uprava, imate veliki broj praktično problema koji nastaju zbog greške u licenciranju. Sve će to rešiti ovaj zakon. Mi smo, gospodine ministre, početkom devedesetih krenuli u proces bavljenja nekim različitim vrstama poslova. Da vas podsetim, početkom devedesetih godina, smo kupovali neke personalne računare 286 i pravili jednostavne poslovne programe za vođenje računovodstva. Znači, to su bili neki počeci u privatnom poslu u Srbiji. Vremenom smo napredovali, kupovali novije softvere, rasli i razvijali se. Mi danas ovim zakonom, što je potpuno u redu, podržavamo licenciramo vođenje poslovnih knjiga u vezi sa agencijama. U stvari, licenciramo ljude. Gospodine ministre, ja mislim i ja sam slobodan da vam predložim jedan predlog koji mislim da se uklapa u potrebe savremene srpske ekonomije, malih i srednjih i mikro preduzeća. Praktično, ja vama predlažem da Ministarstvo finansija izradi jedan poslovni program koji ćemo besplatno deliti, pre svega mikro preduzećima. To znači da ćemo na taj način ubrzati, pojednostaviti, omogućiti tim ljudima da sami sopstveno vode evidenciju. Jer, računovodstvo u primarnim oblicima, kako i za mikro preduzeće, više predstavlja problem IT, nego problem znanja u oblasti računovodstva. Računovodstvo je dobro zbog napretka tehnologije, praktično postaje prevođenje, odnosno puko ukucavanje informacija, od 2020. godine samo preslikavanje informacija koje je bitno za funkcionisanje. Taj sistem može da funkcioniše i može da izgleda potpuno drugačije zato što imamo mehanizme, kao što je poreska uprava koja radi edukaciju zajedno sa Privrednom komorom. Kada se menjaju zakoni, odnosno 90% zakona koji se menjaju, a tiču se poreske uprave, imate edukaciju koju radi Privredna komora i poreska uprava. Zamislite sad na tim edukacijama, da podelimo i besplatne IT programe za vođenje osnovnih oblika poslovnih knjiga za ljude koji ne moraju da imaju licencu, odnosno mikro preduzeća, jer oni sami mogu da uštede sebi novac. Naravno, tu treba da uključimo i sistem dualnog obrazovanja i fakultete, jer je transparentnost u računovodstvu jedna od ključnih faktora za sigurnije i preciznije vođenje srpske ekonomije. Ova tri zakona u stvari govore o preciznosti, potrebi da Srbija poštuje evropske standarde i međunarodne ekonomske standarde. Ali, ovi zakoni suštinski znače da Srbija sa ovom evidencijom može da omogući sebi ekonomski rast i razvoj. Ova tri zakona znače da ćemo i u nastavku i u vremenu koje dolazi prilagoditi svoje funkcionisanje ekonomskim zakonima, a samim tim suštinski omogućiti veće stope ekonomskog rasta i razvoja, što je suština funkcionisanja ove Vlade. Naravno, gospodine ministre, da imate potpunu podršku SNS, ne samo u vezi ova tri zakona, već i zakona koji će dolaziti u narednom vremenskom periodu i da će SNS u danu za glasanje glasati za ovaj set zakona.
Zahvaljujem, kolega Kovačeviću. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, jedna stvar koju ste naveli, za mene veoma važna i hoću da je razjasnim kako bismo svi bili, što bi rekli, na istoj strani, po pitanju licenciranja, neophodnosti licenciranja i eventualnog monopola po tom pitanju. Dakle, upravo radi toga da preduzetnici, dakle preduzeća koja se bave pružanjem računovodstvenih usluga, malopre sam rekao da kada pogledate Agenciju za privredne registre imate stotine njih koji nemaju nijednog zaposlenog, a imaju prihode, dakle bave se tim uslugama. Dakle, da je neophodno da imaju nekoga, jednog zaposlenog koji ima licencu ovlašćenog računovođe, jer samo na takav način možete da iskontrolišete ili da obezbede da usluga koju ta organizacija pruža je usluga koja je odgovarajućeg kvaliteta. To je posebno važno za ta mala i mikro preduzeća, jer upravo oni najviše, da kažem, autsorsuju računovodstvene usluge i time garantujete i njima da usluga koju dobijaju i koju plaćaju je po standardima i po kvalitetu iza kojeg, na kraju krajeva, stoji ova licenca i stoji i ovaj zakon. Po pitanju licenciranja, pošto je bilo dosta komentara na tu temu, zakon podrazumeva da licence izdaju one organizacije koje su članice Međunarodne federacije računovođa. Dakle, nemate monopol. Imate u ovom trenutku Komoru ovlašćenih revizora i Savez računovođa i revizora Srbije, kao dve članice. Ukoliko se pojavi treća, četvrta, peta, šesta, imaćete još veći broj institucija ili organizacija kod kojih ćete moći da budete licencirani. Pri tome, u ovom trenutku u svetu postoji 178 organizacija ili institucija koje su članice te međunarodne organizacije. Dakle, možete kod svih 178 da dobijete licencu, imate jednu u Republici Srpskoj, jednu čak i u Crnoj Gori, ako se ne varam, gde god. Potpuno je otvoreno, jer to je bila naša intencija. U nekom pređašnjem zakonu imali ste monopol. Mi smo želeli upravo taj monopol da izbegnemo. Dakle, pod odgovarajućim kriterijumima, koji su jasno definisani, licencu možete da dobijete u velikom broju institucija, 178 u celom svetu, dve kod nas. Ako još neko u međuvremenu postane članica Međunarodnog udruženja računovođa, onda i kod te. Upravo tako smo želeli da držimo nivo kvaliteta, a s druge strane da kažemo gledajte – ako neko ne želi ovde, može ovde ili na trećoj strani, gde god. Tako da smo imali te komentare i tokom javne rasprave vezane za ovaj zakon. Mislim da je ovo najbolje rešenje koje daje profesionalcima iz te oblasti mogućnost izbora i to je najvažnije, uz isti standard kvaliteta. Upravo taj standard je i definisan time što ste članice Međunarodne federacije računovođa. Ono što je posebno važno je i uvođenje tih dozvola za rad tim preduzetnicima ili privrednim društvima koji se time bave i taj registar će voditi Agencija za privredne registre, a Komora ovlašćenih revizora će izdavati te dozvole, upravo zbog toga što je ona i osnovana 2006. godine i ima javna ovlašćenja. Država je i osnovala i onda imate kao država kontrolu nad tim procesom. Mislim da tih par stvari kada uklopite u jednu sliku funkcionisanja ove profesije u budućnosti, dobijate našu jasnu nameru da uz kontrolu toga ko se bavi tom profesijom, jer u ovom trenutku, vidite, razni pripremaju te računovodstvene izveštaje i ne znate ni ko priprema, ni da li imaju znanje ili nemaju znanje, da objektivnim kriterijumima uvedete red u tu profesiju i na takav način i korisnicima date odgovarajući kvalitet usluga, a s druge strane i da neke preporuke i Evropske komisije, možda i važnije Manivala na takav način ispoštujete, kako biste našu zemlju unapredili po pitanju sprečavanja pranja novca i borbe protiv terorizma. Ono gde smo uradili velike stvari poslednjih godinu i po dana, pošto sam ja predsednik tog koordinacionog tela u ime Vlade Republike Srbije, pre par dana imali smo sastanak, dakle, ove izmene Zakona o računovodstvu i Zakona o reviziji nama omogućavaju da narednog decembra na skupštini Manivala već imamo pozitivne ocene. Dakle, idemo korak napred, ne zaostajemo, ne želimo da budemo predmet kritika, nego hoćemo da unapred neke stvari rešavamo, kako i ostale zemlje rade, kako bismo napravili ceo sistem da radi transparentno, a da kvalitet usluga bude standardan i garantovan primenom ovih licenci. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka, 4, 5. i 6. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege, svaka vrsta uređenja određenog sistema zaista je za pohvalu, posebno kao ovaj set zakona koji servisira privredni sektor i omogućava mu da na poštenim osnovama jednakih šansi može graditi svoju karijeru i pospešivati svoj biznis. Mi smo svedoci da u prethodnom periodu, naročito do 2012. godine, smo imali zaista velikih problema u pogledu koordinacije i u pogledu stvaranja jednakih šansi za sve one ljude koji se bave privatnim biznisom. To govorim zato što dolazim iz sredine gde je privatni sektor izuzetno važan i maltene ključni pogon pokretanja celokupnog privrednog razvoja. Tako da, svaki vid odredbe zakonske pravno-formalne koji će omogućiti da oni ljudi koji se zaista bave kvalitetno, požrtvovano i predano privatnim biznisom imaju uređen ovaj sistem ili je za svaku pohvalu i dobiće podršku poslanika Stranke pravde i pomirenja. Sa druge strane, takođe je vrlo važan i Zakon o reviziji, osobito kao što pre čusmo onaj deo koji se odnosi na kontrolu pomoći, jer smo svedoci da je u određenim situacijama bilo jako puno zloupotreba pomoći, nižu se razne afere. Recimo, još uvek do kraja nije razjašnjena ni ona afera oko 300 junica koje je trebalo ili je bilo dodeljeno opštini Sjenica kada je gradonačelnik to zloupotrebio i niz drugih afera, jer nekako se na taj način stiče utisak da građani nemaju direktnu korist od onoga što je propisano pomoći iz budžeta ili drugim vidovima donacija, već samo oni koji su na vlasti i oni koji zloupotrebljavaju vlast i tako se stvara nepoverenje običnog građanstva u sistem institucija. Naravno da ovaj primer spominjem kao jedan od drastičnih primera, ali mnogo je takvih primera, konkretno možda najviše u ovim rubnim područjima koja su nekako bila prepuštena sama sebi. Tu spominjem posebno opštinu Tutin, koja je maltene svaku vrstu pomoći i donacije do kraja iskoristila samo u partikularne interese, a nikako za one krajnje korisnike, tj. za obične građane i one kojima je u stvari ta pomoć namenjena. Zato verujem da će i ovi zakonski okviri koji tu postrožuju pravila igre pomoći da jednostavno ono što je namenjeno građanima dođe do krajnjih korisnika, a da oni koji zloupotrebljavaju, bilo da su deo vlasti lokalnih ili drugih, budu sankcionisani, odnosno onemogućeni da na bilo koji način skrenu tok te pomoći tamo gde njima ili njihovim interesima odgovara. Iz tih razloga, poslanici Stranke pravde i pomirenja podržavaju ovaj set zakonskih rešenja i, naravno, kao i uvek, podržavaće sve ono što je u interesu građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Fehratoviću. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Juče nismo imali čast da nam ministar odgovori ni na jedno od postavljenih pitanja. Postavljam pitanje svima nama, a i građanima Srbije – šta je svrha ovakvih javnih rasprava, ako ministar ne želi da odgovori na pitanje nijednog opozicionog poslanika, ako želi da čuje samo hvalospeve vladajuće skupštinske većine? Dakle ponavljam pitanja koja sam juče postavio. Prvo – kada ćete objaviti listu 100 najvećih poreskih dužnika? Da li među poreskim dužnicima ima firmi koje izvode radove na infrastrukturnim objektima koje finansira Vlada Republike Srbije? Da li među dužnicima ima televizijskih kuća koje imaju nacionalnu frekvenciju? Zar možemo dozvoliti da nacionalne frekvencije koriste televizijske kuće koje ne plaćaju poreske obaveze? Šta je sa obavezama koje je javni sektor trebao da izmiri u roku od 60 dana ako je jedan od učesnika javni sektor? Da li se te obaveze odnose i na poljoprivrednike, ako se odnose danas je 3. oktobar, Sveti je Jevstatije, retka slava u srpskom narodu. Koristim priliku da onima koji slave čestitam slavu, ali bi bilo dobro da za Svetog Jevstatija obavestite poljoprivrednike u Srbiji kada će dobiti neisplaćene podsticaje iz 2018. godine? Jer, u međuvremenu vi ste od tih istih poljoprivrednika naplatili poreze i doprinose tri puta, 15. februara, 15. maja i 15. avgusta. A, ako nisu platili vi im zaračunavate kamatu na kamatu svaki dan po isteku 15. u sredini kvartala. Gospodine ministre, pitam vas – koliko se ukupno sve javne institucije od Vlade, pa do agencija državnih preduzeća, isplatili na ime podsticaja kako me je to pre neki dan edukovala Poverenik za ravnopravnost, udruženjima lezbejki, gejeva, biseksualaca i transrodnih osoba, jel tako beše? To ste vi rekli, ja nisam rekao, citiram reči Poverenika za ravnopravnost. Takođe, vas pitam gospodine ministre, kako je moguće da predlažete rebalans budžeta u kome je manji iznos za socijalno ugrožene grupe, kao što je učenički standard, studentski standard, subvencije za talente? Pa, na osnovu koga ćemo mi da se razvijamo? Na osnovu ispod prosečnih, onih koji učestvuju u rijaliti programima ili na osnovu onih koji su izuzetni u svojoj oblasti, a mladi talenti su sigurno najperspektivniji za razvoj ove zemlje. Takođe, gospodine ministre, očekujem da kao bivši gradonačelnik konačno kažete ko je sa fantomkama izvršio rušenje u Savamali? Ako vi kao gradonačelnik tadašnji to niste znali ili niste mogli da saznate sa kojim pravom ste zauzeli položaj ministra u Vladi Republike Srbije.
Gospodine Ševarliću, samo molba da se vratimo na dnevni red. Do sada smo imali konstruktivnu raspravu i pitanja postavljate …
Pa, je postavljam pitanja u okviru ovoga, čemu služi Zakon o reviziji, ako ja ne mogu saznati ni jednu informaciju.
Gospodine Ševarliću, samo trenutak dobićete reč, imate još 40 sekundi. Pitanja postavljate utorkom i četvrtkom, shodno Poslovniku o radu ili poslednjeg četvrtka u mesecu kada je Vlada tu i odgovara na pitanja, a sada govorite o predlogu Zakona o kontroli državne pomoći, predlogu Zakona o računovodstvu i predlogu Zakona o reviziji. Izvolite.
Danas je četvrtak, gospodine potpredsedniče.
Pa, što niste postavili pitanje u periodu kada je trebalo?
Zato što nemam pravo, kao samostalni nestranački poslanik da postavljam pitanja, a to je problem Poslovnika o kome niko od nas koji smo samostalni poslanici …
Gospodine Ševarliću, nećemo se nadjačavati dok ja vodim Skupštinu i neću vam dozvoliti da se ovako ponašate, a čudno mi je da kao poslanik koji je jako dugo već tu, već evo, četvrta godina, ako se ne varam, niste dovoljno izučili Poslovnik o radu, možete postaviti pitanje pisanim putem, ne možete kao samostalni poslanik. Ne, ne možete voditi raspravu sa mnom, možete dobiti još 40 sekundi da govorite o dnevnom redu. Molim vas, izvolite, prijavite se.
Molim vas, gospodine ministre da mi odgovorite, pošto se radi o budžetu, da li je, odnosno postoji legenda da su u ovoj zemlji nekada penzioneri mogli da žive od penzije - koliki procenat današnjih penzionera može da živi od penzije s obzirom na minimalnu vrednost potrošačke korpe? To je osnovno o čemu treba da vodimo računa kada govorimo o uspešnosti ili ne uspešnosti. Takođe, koliki broj zaposlenih radnika može da živi i da izmiri minimalnu potrošačku korpu od svoje plate? Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar, Siniša Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, dakle, da odgovorim na ovih nekoliko pitanja. Inače, razlog zbog koga se nisam javio juče, pošto pitanja da budem iskren nisam razumeo. Sećam se pitanja, rekli ste – zašto da se ne oslobodimo MMF? Zašto bežite od sistema? Povećavamo budžetski deficit za 90%. Da budem iskren, stvarno ne znam kako da odgovorim na ova pitanja i zato na njih nisam odgovorio. Po pitanju konkretnih pitanja koje ste postavili i koje po mom mišljenju možete da mi posle i replicirate, imaju smisla je pitanje, kada ćemo objaviti spisak sto najvećih poreskih dužnika. Kao što znate po zakonu ta obaveza postoji, jedanput godišnje se taj spisak i objavljuje i verujem da će u narednih par nedelja, sigurno do kraja godine i ta zakonska obaveza da se ispuni. Pa, onda pogledajte ko je na tom spisku, pa nakon toga možemo i da diskutujemo o tome. Po pitanju subvencija za poljoprivrednike, 160 hiljada zahteva je bilo za subvencije, svi su isplaćeni, osim 960 predmeta koji su na dopuni ili se trenutno raspravlja po žalbi. Dakle, od 160 hiljada, 960 još nije isplaćeno, sve ostalo je isplaćeno, po jučerašnjim podacima iz Ministarstva poljoprivrede. Po pitanju legende oko penzionera, mislim da za razliku od vašeg poimanja penzija i finansijske stabilnosti Republike Srbije, mi se malo odgovornije i pažljivije bavimo tom temom. Nekoliko puta sam rekao i ponoviću ponovo, nisu bile ni lake fiskalne konsolidacije, bile su hrabre mere, ali dovele su do te situacije da moramo da biramo bankrot ili teške mere, upravo oni sa kojima vi sarađujete, gospodine Ševarliću. Da nisu imali neodgovorne mere i ono što su sve radili od 2008. godine pa nadalje, i uzimanje skupih kredita, i negativne stope rasta, i visok deficit, i život na visokoj nozi i pored svetske krize, a upravo zahvaljujući skupim kreditima koji su nas doveli do bankrota skoro 2012/2013. godine što ne kaže Siniša Mali nego i kreditne rejting agencije koje su snižavale kreditni rejting i o tome sam pričao juče, naše zemlje. Dakle, njih treba da pitate i o legendama i o tome kolika je minimalna cena rada. Opet ću vas podsetiti, odlukom Vlade povećava se sa 27.022 dinara, na 30.022 dinara, što je apsolutno najveće povećanje minimalne cene rada ikada, od 1. januara 2020. godine. mogu i da vam pročitam kolike su bile minimalne cene rada u godinama kada su ovi vaši vodili državu. Reći ću vam da je i 2012. godine minimalna cena rada bila negde oko 16.000 dinara, a mi sada idemo na 30. Kako ste vi to rešavali problem ljudi i građana Srbije 2012. godine sa 16.000 dinara, a kako mi sa 30. I, to nije dovoljno, i tu se slažem, imamo saglasnost i razgovore sa sindikatima da im minimalna cena rada se izjednači sa potrošačkom korpom, minimalnom u što kraćem vremenskom periodu. To mora da uradite na osnovu odgovorne ekonomske politike, na osnovu ekonomskih pokazatelja, na osnovu toga kako vam raste vaša ekonomija, a ne da urušite ono i onu stabilnost koja je teško stečena u prethodnih nekoliko godina odricanja kroz koja smo prošli. Ja sam juče i rekao, najgore je ljudi iza nas, najteže mere su iza nas, idemo napred, ne govorimo više o onome što neki govore i govorili su ili koju su nas doveli do pre par godina o deficitu, o javnom dugu visokom, o negativnim stopama rasta, o ogromnoj nezaposlenosti. Što niste, gospodine Ševarliću, pitali 2011, 2012. godine, ove koji su napravili stopu nezaposlenosti od 25,9%? Mi sada spuštamo stopu nezaposlenosti na 10,3%, biće jednocifrena za par meseci i borimo se za svako novo radno mesto. Teme su nam se promenile. Govorimo o povećanju plata u javnom sektoru, treću godinu za redom. Govorimo o povećanju penzija i o jednokratnoj pomoći ove godine i o povećanju od 1. januara sledeće godine. Polako idemo napred i polako se diže. U decembru, na žalost vašu, biće i prosečna plata u Srbiji preko 500 evra, ono što je predsednik Vučić obećao, pre par godina, evo ispunjavamo, a ne tako što smo uzeli skup kredit, pa smo podigli plate i onda, za dve, tri, pet godina, naša dece će morati naše dugove da isplaćuju kao što je nama prethodna vlast ostavila, nego na osnovu suficita u budžetu, na osnovu stabilne stope rasta, na osnovu otvaranja novih radnih mesta, na osnovu više poreza i doprinosa od zapošljavanja, jer nam raste broj zaposlenih i to sam juče pričao, imali ste priliku da čujete. Dakle, svoje obaveze po pitanju vaših pitanja koja ste postavili, Republike Srbije će ispuniti. Ako ne vidite ekonomski napredak Srbije, ja tu ne mogu mnogo da pomognem vama, ali mogu da pomognem građanima Srbije. Neke stvari nismo možda dobro uradili, ali mi kažemo nismo dobro uradili, ali generalno idemo napred. Nismo zadovoljni prošlom platom od 500 evra u decembru, ali je veća nego 360 evra koja je bila pre samo par godina, koju ste vi ostavili. Hoćemo da bude i 550, 600, 700 i 800, naravno, kako nam ekonomija bude rasla. Ali, ne političkim odlukama, uzećemo skupe kredite, pa ćemo odjedanput da povećamo plate i penzije, nije važno kako će posle neko da ih isplaćuje, nego na osnovu onih parametara koji definišu ekonomsku politiku i ekonomski rast jedne zemlje. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite, gospodine Ševarliću.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Prvo, vaša informacija da Uprava za agrarna plaćanja duguje samo 900 i nešto registrovanih poljoprivrednih gazdinstava, neizmirene obaveze zbog toga što je bilo problema sa dopunom podataka ili tako nešto, nije istinito. Proverite podatak, Milan Andrić, iz sela Planjani, za njega sam tražio kroz formu poslaničkog pitanja. Nisam dobio odgovor, ali sam dobio odgovor kroz formu pitanja po osnovu Zakona o dostupnosti javnih informacija da nemam pravo da tražim informacije o dotičnom poljoprivrednom gazdinstvu jer nemam ovlašćenje potpisano od starane javnog beležnika, što mogu da uvažim. Ali, Milan Andrić je tek posle moje intervencije dobio rešenje koliko ima neisplaćenih podsticaja za grla goveda, prijavljena u 2018. godini, a nikada nije vršio nikakve dopune, niti mu je iko tražio dopunu dokumentacije i nemojte da širite neistine. Drugo, gospodine ministre, koji to moji, u prethodnom periodu radili su tako ili ovako? Objasnite mi, molim vas. Ako mislite na moje u prethodnom periodu, priznajem bio sam član Saveza komunista, ali tada nisu koristili švajcarske kredite i nije Narodna banka i Vlada gledala kako da učini ustupke inostranim bankama, odnosno filijalama inostranih banaka, nego je davala dinarske kredite ili su ljudi dobijali stanove od svojih firmi. Danas to nema šanse da iko dobije. Ja ne znam koji su to moji, a narod zna koji su vaši. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Ševarliću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Vidite, iz tog vašeg perioda i dalje plaćamo dugove, nadam se da ste svesni toga. Videli ste da smo 67 miliona evra prošle nedelje dugova iz tog vašeg perioda vratili takođe. Ovde govorimo o potpuno drugačijoj ekonomskoj politici. Odgovornoj, da našoj deci ostavimo bolju budućnost. Da ne razmišlja o vraćanju vaših dugova za deset ili 15 godina, kao što mi moramo da vraćamo dugove. Po pitanju subvencija za poljoprivrednike, ja sam vama dao tačnu informaciju. Vidim da imate neke lične interese kod nekih pojedinaca. Ako imate, rešavajte ih. Meni je važno da sistem radi. Ako je jedan problem taj neki vaš od 160.000 zahteva, ja priznajem da država onda ne radi svoj posao. (Marko Atlagić: Ima on svoj lični interes.) Naravno da ima svoj lični interes. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Gospodine Ševarliću, da li želite repliku? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić.
Ja bih molio gospodina ministra da mi objasni koji su to vaši. Drugo, da mi objasni ko će ove kredite koja je ova Vlada uzela, ko će otplaćivati? Da li ćete vi otplaćivati ili će otplaćivati naša deca, unuci i praunuci, kao što mi sada otplaćujemo kredite koji su preuzimani iz perioda pre trideset ili kusur godina? Ja ne znam ko su moji, zaista. Moji su svi građani. Jedan primer je dovoljan da kaže da to nije u redu, a nije jedan primer, gospodine ministre. Nije moj interesent. Ja sam bio na jednom skupu u tom selu kada mi je čovek prišao i zamolio da dobije informacije šta je sa time, jer sada je oktobar mesec, on treba da poseje barem pšenicu, a nije dobio podsticaje iz 2018. godine, i nije on jedini. Takođe, gospodine ministre, vi vrlo dobro kako se sve oštećuju poljoprivrednici. Prvi način je budžetiranje podsticaja ispod 5% koliko je propisano zakonom o podsticaju o boljoj privredi ruralnog razvoja. Drugi način, da ono što je i manje od toga obezbeđeno u budžetu ne bude realizovano. Koliko je realizovan prošlogodišnji budžet na razdelu ministarstva? Da li je realizovano onoliko koliko je propisano budžetom ili tri milijarde manje? Nađite mi još jednu državu u svetu, gospodine ministre u kojima se podsticaji subvencije poljoprivrednicima spada plata ministra i svih zaposlenih koje, priznajem i slažem se, objektivno nužna i svi drugi materijalni troškovi ministarstvu, ali to ne može da bude deo pod koji ulazi u obim subvencija. Razgovarao sam sa koleginicom koja je ekspert FAO. Kaže to ni u jednoj zemlji u svetu ne postoji. A u ovoj zemlji postoji da stoka plaća TV pretplatu, jer svako brojilo u štalama, čak i kad nema stoke plaća TV pretplatu. Svako brojilo na banderama koje služi za pogon pumpi za navodnjavanje plaća TV pretplatu 12 meseci, iako se to brojilo koristi samo tri i po do četiri meseca godišnje. Hvala lepo.
Zahvaljujem, kolega Ševarliću. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Ministre, izvolite.
Hvala puno. Mislim da je svaka tema važna za građane Srbije. Žao mi je samo što ne raspravljamo o Zakonu o računovodstvu i reviziji, zakonima koji su stvarno veoma važni. Malopre smo čuli da su nekome važni svi građani, ali opet pitao samo jednom. Ja kažem da od 160.000 zahteva, 960 se ili po tužbi rešava ili je na dopuni. Vi i dalje insistirate na onom jednom. Razumem zbog četa, ali mislim da smo pokazali da sistemski odgovaramo i isplaćujemo sredstva kao što su i namenjena. Sad ću vam dati odgovor na vaše pitanje, pošto opet govorite o stvarima koje nisu činjenice. Dakle, inicijalni budžet Ministarstva poljoprivrede, samo građani Srbije da znaju za 2019. godinu, je 51.776.000.908 dinara, a u rebalansu, a u rebalansu 54.614.000.664 dinara. Da li je 54,6 manje ili veće od 51,7? Ja bih rekao, a mogu da pitam i svoje dete, naravno, da je ovo drugo veće. Dakle, povećavaju se ulaganja u poljoprivredu, a ne smanjuju se i pogotovo ako ste čuli ministra Nedimovića, povećavaju se subvencije za poljoprivredne proizvođače upravo kako bismo podstakli razvoj naše poljoprivrede na pravi način. E sada, da li je taj vaš jedan tu ili nije tu, ja sada to ne znam, ali to vi bolje znate. Voleo bih da možemo da se koncentrišemo na Zakon o računovodstvu, Zakon o reviziji, Zakon o državnoj pomoći, ove ostale političke stvari i ko ste i šta ste, malopre ste rekli neki Savez komunista, na njih sam mislio, s obzirom da smo vraćali i da dalje vraćamo njihove kredite, čiji god da ste, ja nemam problem sa tim, uvek ću vam odgovoriti na pitanje koje razumem. Ako ne razumem pitanje, niti vaš komentar od juče da smo povećali budžetski deficit za 90%, onda jednostavno ili je do mene ili je do vas. U svakom slučaju, poljoprivrednici i poljoprivredni proizvođači uvek mogu da računaju na podršku države, to smo pokazali konkretnim ciframa za tri milijarde dinara veći budžet sada nego na početku godine. Dakle, kroz rebalans u odnosu na inicijalni budžet, što jasno, nedvosmisleno i dovoljno govori o našem čvrstom opredeljenju za razvoj sela, za razvoj poljoprivrede i za podsticaj ne samo u kvantitetu, nego i u kvalitetu proizvoda koji se proizvode. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Gospodine Ševarliću želite repliku? (Miladin Ševarlić: Da.) Dobićete repliku, ali vas molim da govorimo o dnevnom redu, da se ipak vratimo na dnevni red. Izvolite.
Gospodine ministre, ja nisam osporavao da je budžet Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede povećavan iz godinu u godinu i ne pada mi napamet da to osporavam. Ali, ono što ja osporavam, a to svaki student na posle slušanja 10 časova iz mera agrarne politike može da vam obračuna. To je da ni u jednoj godini, ni u jednoj godini i bivšeg režima i ovog sadašnjeg režima, nikada nije ispunjen propisani procenat izdvajanja za podsticaje u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Dakle, ne radi se samo o ovom režimu, nego i o bivšem. Ovaj režim se sada primakao toj famoznoj, nedostižnom procentu od 5%, ali je učinio nešto 2016. godine što niko u svetu nije učinio. Do 2016. godine, 5% je bilo od poreskih prihoda za podsticaje poljoprivredi i ruralnom razvoju, a od 2016. godine 5% je za ukupan budžet Ministarstva, a ukupan budžet Ministarstva nisu podsticaji za poljoprivredu. Ja vas molim da kažete vi sada, da građani čuju, da me demantujete, koliko je to 5% za podsticaje u poljoprivredi u apsolutnom iznosu na osnovu rebalansa budžeta ili ćemo to da ostavimo za raspravu po članovima? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Dakle, juče je tema bila rebalans budžeta i mogli smo o tome da razgovaramo juče, to nije bilo vaše pitanje. Ako raste iznos budžeta za poljoprivredu, što mi je drago da i vi prihvatite, onda to govori o jasnoj intenciji i nameri Vlade da ulaže u ovu oblast i najveći deo toga i ide u podsticaje i subvencije kao što znate. Ako hoćete, nemam nikakav problem, možemo o tome da diskutujemo kada budemo razgovarali o pojedinostima koje su vezane za rebalans, pa da prođemo i kroz brojke i cifre koje vas bole i o kojima ste govorili, pa da prođemo i kroz to. Sada bih vas molio zbog ljudi koji gledaju ovo i koji slušaju, imate li neki komentar na ove zakone koji su veoma važni za dalji rast naše privrede, Zakon o računovodstvu, Zakon o reviziji i Zakon o državnoj pomoći? Da li bilo šta imate po tom pitanju da me pitate? Ja bih voleo da vam odgovorim na to pitanje, a onda ćemo i ove ostale stvari tokom rasprave o pojedinostima koje su vezane za rebalans.
Zahvaljujem, ministre. Gospodine Ševarliću, imate pravo na repliku, ministar vam se direktno obratio, ali opet sugestija, dakle govorimo o Predlogu zakona o kontroli državne pomoći, Predlogu zakona o računovodstvu i Predlogu zakona o reviziji. Molim vas da se vratimo na temu. Izvolite.
Hvala. Zadržaću se sa pitanjima vezanim kada budemo raspravljali o amandmanima na pojedine članove zakona o izmeni i dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije. Molio bih gospodina ministra da napravi pregled od 2012. godine, zaključno sa 2019. godinom, uključujući i rebalans, koliko je izdvajano od poreskih prihoda po godinama. Drugo, koliko je realizovano od toga. To je drugi vid ili način oštećenja. Treći način koji je prisutan i u ovom predlogu budžeta, jeste da se menjaju pozicije i smanjuju pojedine pozicije koje su po rebalansu manje nego što su bile po osnovnom budžetu donetom 2018. godine za 2019. godinu. Takođe, gospodine ministre, dajte pregled koje kategorije domaćinstava su u 2019. godini isključene iz prava na podsticaje zbog povećanja broja grla sa 10 na 30, kod sitne stoke ili sa dve na tri krave kod goveda, pa ćete videti koliki broj registrovanih poljoprivrednih gazdinstava na području centralne Srbije, gde su dominantno staračka domaćinstva je isključen iz tih subvencija i videćete kakve će to katastrofalne posledice imati. Pogledajte podatke ankete iz 2018. godine. Pet stotina i kusur hiljada gazdinstava od 638 iz 2012. godine. Nemam nameru više da polemišem po ovom pitanju. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Ševarliću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre, uvažene kolege poslanici, poštovani građani, danas razgovaramo, između ostalog i o Zakonu o kontroli državne pomoći. To je jedan važan zakon zato što u našoj privredi država je veliki učesnik, glavni je privrednik. U mnogim situacijama je ona najveći kupac, najveći dobavljač. Često je i preferiran poslodavac, jer zaradama prednjači ispred privatnog sektora. Država je ujedno i politički akter, zato što svoju ekonomsku moć državni funkcioneri koji su i stranački i politički angažovani mogu upotrebiti i u svrhu političkog uticaja. Zato je pitanje kontrole državne pomoći veoma važno. Prethodni zakon je imao određene nedostatke. Između ostalog, imao je pitanje statusa Komisije za zaštitu državne pomoći koja nije bila adekvatno regulisana kao nezavisno telo. Postupala je selektivno, svrsishodnost državne pomoći je nekada analizirala već a osnovu Memoranduma o razumevanju. U nekim drugim slučajevima je odbijala da analizira svrsishodnost državne pomoći, čak i kada je bio potpisan i predugovor. Zato se Zakon o kontroli državne pomoći u širem smislu bavi i konkurencijom i načinom na kojim država može svojim postupanjem tu konkurenciju ugroziti kada selektivno deli pomoć ili neobjektivno i ne transparentno, pa je nekima majka a nekima maćeha. Bavi se i slobodnim tržištem i zaštitom potrošača na tom tržištu sa konkurencijom iskrivljenom od strane države, ako ona ne postupa adekvatno. Bavi se, naravno, i korupcijom, sprečavanjem koruptivnih radnji državnih funkcionera u postupcima odlučivanja o dodeli državne pomoći. Jedan od proklamovanih ciljeva donošenja ovog zakona je usklađivanje sa pravnim tekovinama EU. Sa žaljenjem ću konstatovati da je poslednji Izveštaj Vlade o procentu ispunjenja Nacionalnog akcionog plana za usvajanje pravnih tekovina EU za prvu polovinu godine, taj Nacionalni akcioni plan ispunjen sa svega 47%. Kada je reč o načinu na koji se ovaj zakon usklađuje sa direktivama, sa relevantnom direktivom EU, ako se prođe kroz tabelu usklađenosti koja je data na kraju Predloga zakona, u većini dominira ocena da se odredbe potpuno usklađuju. Međutim, ima jedna stvar kod koje je označeno da se delimično usklađuje i to je sama definicija pojma državne pomoći. Po našem Predlogu novog zakona ta definicija kaže da se državna pomoć odnosi samo na mere koje za posledicu imaju uvećanje javnih rashoda ili smanjenje javnih prihoda. Dok je evropska direktiva u definiciji, čini mi se, dosta šira, ona kaže da je nedopuštena svaka mera u bilo kojoj formi koja iskrivljuje konkurenciju favorizovanjem pojedinih tržišnih učesnika. Sada imamo ovih dana kod nas, naročito u Beogradu, jer Beograđani su sa tim suočeni, određenu situaciju i bilo bi zgodno videti i analizirati kako smo u nju dospeli, da li je ona posledica postupanja države, da li ta postupanja imaju formu državne pomoći i da li je to pokriveno našom ili evropskom definicijom? Dakle, radi se o situacijama u kojima nemate ni direktno umanjenje javnih prihoda, ni direktno povećanje javnih rashoda, ali određenim zakonskim propisima vi regulišete određenu delatnost kroz propisivanje načina na koji se ta delatnost vrši. Možemo sad biti banalni, recimo, da za određenog investitora promenite uslove izgradnje na nekom placu, i sad, tu čak možete imati povećan državni prihod, jer će on dići dva sprata više, pa će možda i više platiti državi po tom osnovu, ali to je kroz propis izvršena neka vrsta državne pomoći. Imamo situaciju sa prevozom putnika u drumskom saobraćaju, gde smo nedavno doneli zakon koji je izazvao probleme Beograđanima, jer taksi udruženja protestuju, njihovi protesti usmereni su protiv, konkretno jedne kompanije koja prevoz putnika u drumskom saobraćaju obavlja na jedan drugačiji, inovativan način, smatrajući sebe ne učesnikom tržišta taksi prevoza, već učesnikom tržišta prevoza putnika u drumskom saobraćaju, dakle, svoje tržište na kom postupa definiše šire. Mi smo prevoz putnika u drumskom saobraćaju propisali na način da se ono mora odvijati samo sa taksimetrom i samo po ceni koja je veća od minimalno propisane, a da neke inovativne metode prevoza putnika u drumskom saobraćaju mogu biti korišćene, ali samo pod uslovom da se vrše po ceni koja je takođe veća od minimalno propisane koja je takođe veća od minimalno propisane i na taj način smo, ovo je sad osnovna teorija ekonomska, narušili mehanizam slobodnog tržišta, zato što smo propisali da se određena usluga vrši po ceni većoj od tržišno slobodno uspostavljene, to je generisalo višak ponude, a onda smo reagovali ograničenjem broja pružalaca određene usluge, smanjili smo ponudu i time smo smanjili ukupnu vrednost koju tržište drumskog prevoza putnika generiše i time smo smanjili korist koju ta delatnost donosi društvu. Način na koji smo to propisali je kao kada bismo propisali da se, recimo, onlajn nastava može sprovoditi pod uslovom da je ona potpuno zakonom dozvoljena, ali da se ona mora sprovoditi tablom i kredom, pod uslovom da su đak i predavač u istoj prostoriji. Pod tim uslovima može onlajn, to tako stavimo u zakon i onda kažemo – mi samo tražimo da zakon važi jednako za sve. Razumljivo je, s jedne strane, i da taksi udruženja imaju problem zarađivanja za svoj život i da se osećaju ugroženim zato što određene inovacije počinju njima da konkurišu, ali je isto tako nužno razumeti i da ovo društvo ne može postupanjem države sprečavati inovacije, jer inovacije će kao voda pronaći negde put i procureće i to je zapravo i jedini način da generišemo privredni rast. I sami ste rekli da ove zakone donosimo za buduće generacije, koje od nas očekuju privredni rast, a privrednog rasta bez inovacija nema, ali inovacija neće biti ako ih država bude zakonskim odredbama ovako sprečavala. Voleo bih da iskomentarišemo to pitanje definicije pojma državne pomoći. Dakle, da li smo propustili da definišemo da će se pod državnom pomoći smatrati i mere koje Vlada preduzima kroz donošenje zakonskih i podzakonskih akata, koji jednima pogoduju, a drugima idu na štetu? Jer, čini mi se da je evropska direktiva u svom definisanju pojma državne pomoći mnogo šira. Podsećam, mi smo rekli - državna pomoć su samo mere koje umanjuju javni prihod ili povećavaju javni rashod, a evropska direktiva je rekla – državna pomoć je svaka mera koja iskrivljuje konkurenciju i favorizuje pojedine na štetu ostalih. Hvala na komentaru.
Zahvaljujem, kolega Đuriću. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite, kolega Filipoviću.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, mnogo je otvoreno tema i juče prilikom rasprave o rebalansu budžeta, mnogo je otvoreno i danas interesantnih tema. Ja prosto moram na neke od njih, u interesu građana i u interesu naše zemlje, da se osvrnem. Rečeno je da SNS, odnosno Vlada Srbije, ne brine dovoljno o penzionerima, kakav je položaj penzionera, kako danas žive penzioneri u Srbiji, da li im je teško, nije teško. Nemoj da brinu o penzionerima oni koji su jedino brinuli o svojim džepovima, oni koji su jedino brinuli o tome kako da iz Ministarstva poljoprivrede uzmu desetine hiljada evra na neke besmislene projekte, od kojih nikakve interese nisu imali ni naši poljoprivrednici, ni drugi građani Srbije, niti bilo ko u ovoj zemlji. Jedini interes od tih i takvih projekata i tog finansiranja, pogotovo tekstova u dnevnim novinama, koji je govornik koji je prepoznat u Skupštini kao neko ko se posebno bavi pitanjima poljoprivrede i zaljubljen u interese poljoprivrednika, a zapravo nikad o tome vodio računa nije, osim o svojim džepovima, je gospodin Ševarlić, koji je napunio svoje džepove desetinama hiljada evra novca poljoprivrednika iz Srbije. Pa građani Srbije, dragi poljoprivrednici, da li još iko u Srbiji veruje u reči takvih koji su vaš novac, novac od vaših subvencija, novac za traktore, za gorivo, za seme, za sve ono što čini suštinu poljoprivrede, uzimali za svoje tekstove u dnevnim novinama? Samo toliko vezano za one koji tako brinu o poljoprivrednicima. O penzionerima, nemojte da brinu oni o njima. Samo to nemojte. Osetili su penzioneri u Srbiji brigu žutog tajkunskog preduzeća, Ševarlića i ostale bande. Osetili su to dobro. Osetili su to svi građani Srbije. Tačno smo 2013. godine bili na korak od bankrota, na korak od toga da građani Srbije nemaju sutra svom detetu ne tri obroka, jedan obrok da daju. Osetili su to građani Srbije kroz 400.000 radnih mesta izgubljenih, kroz puste njive, kroz zastarelu mehanizaciju ili čak i bez mehanizacije, naši poljoprivrednici. Osetili građani Srbije njihovu brigu i ne žele da se to više ikada ponovi. Danas kako žive penzioneri? Ne žive lako. Nije lako u Srbiji biti penzioner. Nije lako živeti sa 30, 40 hiljada dinara. Ali je izvesnije da ćete iz godine u godinu, sa odgovornom politikom Ministarstva finansija, koje vodi gospodin dr Siniša Mali, sa Republikom Srbijom koju vodi Aleksandar Vučić, Vladom Republike Srbije, izvesno je da će iz godine u godinu penzioneri videti napredak i vide napredak, kroz jednokratnu pomoć koja će uskoro uslediti od 5.000 dinara. Negde sam pročitao, ovi što samo vode politiku na tviteru, a primaju plate u Skupštini Republike Srbije, pa nikako da se opredele gde platu primaju, u Skupštini ili na tviteru. Kažu – to je ponižavajuće, 5.000 dinara, malo je. Pa, nikada nije dovoljno. Svi bi mi voleli da to bude 10.000, 15.000 i 20.000, ali pomnožite tih 5.000 dinara sa 1.800.000 penzionera, pa ćete videti koliki je to novac. Posle toga ide povećanje penzija od preko 5%. Svake godine su penzije uvećavane. Došli smo do toga da su danas penzije veće nego što su bile pre tog famoznog smanjenja. Samo zlonamerni danas mogu da kažu da se u Srbiji živi loše, da se živi lošije nego što je to nekada bilo, samo zlonamerni ljudi, samo oni koji jedino vide sebe i svoj interes u bavljenju politikom. Dakle, SNS, naši poslanici, naš predsednik Republike i ministri u Vladi su posvećeni jedino interesu Srbije. Jedino što nas zanima, to je interes Republike Srbije i interes Republike Srbije vidimo i kroz ova tri današnja zakonska predloga o kojima danas razgovaramo. Ja sam hteo da govorim nešto o kontroli državne pomoći. Pa, moramo da je kontrolišemo još više, još strožije, da znamo gde idu državne pare, da nemamo slučaj vinograda Živkovića. Uvezem vino iz inostranstva, prespem ga u domaće flaše, pa ga prodajem kao svoje, pa mi posle nekoliko meseci proradio vinograd, a treba 10, 15 godina da vinograd proradi. Pa, ko je tu lud? Jesmo li tu svi mi blesavi kad neko uzme pola miliona evra iz državne kase i postane brzo milioner, ne izlazi iz ajkule, iz džipova, iz čega već, a dolazi u skupštinsku salu, drži konferencije da nam svima soli pamet, da nam priča o tome ko su tajkuni u Srbiji? Pa, stavi ogledalo ispred sebe i videćeš najvećeg tajkuna u Srbiji. Nemoj to da govoriš građanima Srbije – uzeli naprednjaci. Šta su uzeli naprednjaci? Stotine kilometara autoputeva Srbiji smo dali, mostove, tunele, preko 200 fabrika, 300.000 radnih mesta, povećanje plata i penzija konstantno iz godinu u godinu. Privreda nam raste i sledeće godine će da raste. Iz godine u godinu će da bude sve bolje, a bolje nam je zato što više nemamo ološ na vlasti. Nemamo one koji jedva čekaju da se dočepaju izbora, vlasti, fotelje i sad kreću kombinacije. Završena je jedna kombinacija. Zato tog dela opozicije i nema u Skupštini Srbije. Nemaju o čemu oni da pričaju sa nama. Šta će oni da zamere ministru dr Siniši Malom? Šta mogu da mu zamere? Mogu da kažu - vaša diploma. Čovek izađe, pokaže sve svoje diplome, sve desetke na fakultetu, najbolji student, rezultati govore o njemu, čovek koji je prepolovio dug Beograda, koji je tajkun Dragan Đilas ostavio, 1,2 milijarde. Je li tako bilo? Šta smo zatekli tada, ja sam tada bio odbornik u Skupštini grada, vi ste bili gradonačelnik, sećamo se koliko je stotina miliona trudnicama, penzionerima dugovao. Danas sam opet malo gledao te njihove afere od Južnog bulevara, Požeške, tramvaja, ne znam ni ja čega sve, gde god da uđete u koju god ulicu, koja god tema, svuda neki milioni u džepovima Dragana Đilasa. On slika tamo pukla neka cev. Pa, njemu u svakoj ulici koju je radio nešto nije valjalo. Propadali automobili u Južnom bulevaru, tramvaji u Požeškoj nisu mogli da idu nisu stavili one gume ispod gde je asfalt. O čemu on čovek priča? Ne treba u tako visoke teme da se petljaju, oni ne znaju ni one najprostije. Bitna je kontrola državne pomoći da znamo gde ide novac građana Srbije. To smo mi dužni kao političari da građanima kažemo gde idu njihove pare. Aleksandar Vučić, kao predsednik Srbije, svakog dana govori građanima Srbije gde idu pare i zna se gde idu. Nije ovo populistički rebalans o kojem smo juče govorili, nego odgovoran rebalans prema građanima, onima koji su podnosili teret reforme prethodnih četiri ili pet godina, onima koji su imali dovoljno strpljenja i ljubavi prema svojoj zemlji da ne napadaju one čije rezultate vide da su dobri za Srbiju, oni ljudi koji su videli i znali. Nijedna vlast nije luda da uzme i da smanji penzije zato što je srećna, voli to da radi. Prosto, moralo je to da se uradi da bi ova zemlja opstala i nemojte više da pričamo o – obratila mi se jedna žena i rekla kad će penzije da se vrate. Ljudi, veće su nego što su bile. Pitajte Dragana Đilasa kada će da vam vrati one stotine miliona evra koje je uzeo? Kada će da vrati tih 619 miliona koje su njegove firme ostvarile? Nemojte da… (Vjerica Radeta: Sve si u pravu, ali nisi u temi.) Sve je to tema za građane Srbije, finansije su tema, novac je ono što interesuje građane Srbije. Možemo mi da nabrajamo brojke koliko god hoćemo, građane Srbije zanima kolika je plata sledećeg meseca, da li mogu da kupe knjige, da li mogu da kupe lekove, da li mogu da se prevezu, mogu i da se prevezu i da kupe lekove i da se prehrane i da žive bolje i živeće bolje iz godine u godinu. Zato svaka čast vama kao ministru finansija i puna podrška SNS i predsedniku Republike i svima vama u Vladi Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Filipoviću. Reč ima narodni poslanik Slavica Živković. Izvolite.
Poštovani gospodine ministre, pre nego što kažem nešto o državnoj pomoći o kojoj imam nameru još da govorim, želim prethodno da se složim i podržim predlog uvaženog kolege Kovačevića koji se odnosi na licencirani računovodstveni program za mikro preduzeće. Ja ovo govorim kao ekonomista i kao privrednik, kao neko ko 26 godina radi u privredi i smatram da je ovo dragocen predlog baš na način na koji ga je kolega Kovačević i objasnio i možda trebamo u narednom periodu tražiti načina i mogućnosti da ovo rešenje uvedemo, verovatno u ovom trenutku nije moguće, ali koliko će biti dragocena pomoć privredi mislim da će državi takođe koristiti, jer smatram da je dostupnost podataka izuzetno važna a na ovakav način ćemo je i omogućiti. Hvala vam što ste me saslušali u ovom delu. Pitanje dodele državne pomoći privrednim subjektima je značajno zbog svojih ekonomskih efekata i ovde se prvenstveno misli na ciljeve koji se ostvaruju, da li je ostvarena svrha kada govorimo o dodeli državne pomoći i da li je došlo do narušavanja konkurencije. Zbog toga što svaka situacija u kojoj se državna pomoć dodeljuje stvara rizik od nastanka korupcije, a i zbog obaveze koju je Srbija preuzela po osnovu evrointegracija. Zakon o kontroli državne pomoći iz 2009. godine usvojen je radi usaglašavanja sa regulativom EU i ima u fokusu kontrolu narušavanja konkurencije kroz dodelu državne pomoći. Čuli smo danas ovde i određene primedbe na rad Komisije u prethodnom periodu. Ja bih htela nešto da kažem vezano za rad Komisije u prethodnom periodu i za postojanje određenih nedostataka u postojećem zakonskom rešenju koji je u određenim situacijama paralisao rad i uopšte postupanja u određenim prigovorima. U prethodnom periodu nije postojao adekvatan mehanizam na osnovu kojeg bi Komisija mogla da utvrdi da se namerava dodela državne pomoći. Komisija u pogledu saznanja, činjenica u potpunosti zavisi od volje organa koji dodeljuje pomoć da prijavi, izvrši ili o spremnosti većih lica da Komisiju informišu putem predstavke o tome da se namerava dodela pomoći i da je ona već dodeljena. Na sličan način Komisiji su vezane ruke i u situacijama kada državni organ ne želi da joj dostavi podatke o slučaju dodele državne pomoći koju Komisija uzme u naknadno razmatranje. To je jedan od najvećih problema u sistemu državne pomoći. Nije postojao adekvatan mehanizam kontrole, odgovornosti i kažnjavanja za dodelu državne pomoći mimo zakona i za potpuno ignorisanje Komisije. Tako se pitanje poštovanja zakonskih obaveza u praksi svodi u velikoj meri na dobru volju organa da sve relevantne činjenice prijavi Komisiji. Stiče se utisak da je usled nepostojanja adekvatnih sankcija za organ koji ne dostavi podatke Komisiji, kao kontrolni državni organ, u nezavidnoj situaciji. Sa jedne strane, strogo insistiranje na primeni zakona uz donošenje odluke na osnovu raspoloživih informacija, rezultiralo bi proglašavanjem državne pomoći za nedozvoljenu, te bi privredni subjekt bio u obavezi da vrati dobijena sredstva. Sa druge strane, privredni subjekt je zaštićen ugovorom i imao bi puno pravo da tuži državu i izvesno je da bi dobio presudu u svoju korist. Ovim zakonskim rešenjem predviđeno je jasno postupanje u situacijama kada postoji sumnja da se dodeljena državna pomoć koristi suprotno rešenju i mišljenju Komisije, odnosno ako se može pretpostaviti da je neusklađena. Komisija će usklađenost ocenjivati u okviru naknade kontrole što je u skladu sa preporukama Evropske komisije da se broj naknadnih kontrola smanji, a uvede nedvosmislena obaveza prijave državne pomoći. Pravo stranaka, ali i zainteresovanih lica su dodatno ojačana, a pri čemu je uvedena obaveza saradnje sa Komisijom. U izuzetnim okolnostima, kada na drugačiji način nije moguće doći do odgovarajućeg podatka, Komisija može najaviti korisniku državne pomoći da će se u njegovim prostorijama izvršiti uvid u konkretne podatke koje je on dužan da učini dostupnim. Ukoliko se pokaže da je određena pomoć neusklađena ili korišćena protivno rešenju, Komisija u svakom trenutku, a najkasnije 10 godina od dodele, može naložiti povraćaj takve pomoći. Na takav način se omogućava da Komisija preispita svoje odluke, odnosno da vrši monitoring određene pomoći u tom periodu. Kao najčešći razlog za takve situacije predstavlja donošenje odluka na osnovu netačnih i nepotpunih informacija za koje mora biti odgovoran davalac državne pomoći, imajući u vidu da je na njemu teret dokazivanja, da li ispunjava prethodno utvrđene uslove. Međutim, u skladu sa evropskom praksom, mera ponašanja koja se sastoji u zabrani dalje dodele pomoći, dok Komisija ne oceni usklađenost, je postavljena na ravnopravan nivo i predstavlja podjednako važan instrument koji je uveden ovim predlogom. Ovlašćenje Komisije je prošireno i na mogućnost izricanja periodičnih penala korisniku ili trećem licu u iznosu od 5.000 dinara do 200.000 dinara za svaki dan ponašanja suprotno njenom nalogu. Ovo je vrlo važno jer će konačno Komisija imati mogućnost da sankcioniše svaku nepravilnost, jer vrlo je bitno da se postupak dodele državne pomoći prati način na koji se sprovodi. Ipak su to neke posledice koje se donose na duži vremenski period, da se u nekom kontinuiranom vremenskom periodu mogu primeniti određeni nedostaci koje može Komisija, i sada ima ovlašćenja, da ih dodatno preispita i mogućnost da ih kazni. Ovo zakonsko rešenje prvenstveno je vrlo bitno jer omogućava da imamo jasan uvid u dodeljenu državnu pomoć i naravno daje Komisiji ovlašćenja koja do sada nisu postojala. Želela sam još jednom da se osvrnem na ovo jer smatram da je vrlo bitno u ovom zakonu i još jednom da naglasim da će poslanici SDPS glasati za ove zakone. Hvala.
Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite ministre.
Hvala puno. Samo ukratko oko licenciranja softvera. Nezahvalno je to, gospođo Živković, uraditi na takav način jer bi onda odmah došlo do priča zbog čega ovaj proizvođač softvera, zbog čega onaj, a nije ovaj itd. Ono što smo mi uradili mislim da je fer, definisali smo karakteristike koje softver mora da ima, šta je neophodnih minimum uslova koje treba da ispunjava, a onda u zavisnosti od platežne moći preduzeća na njima je da izaberu koji će softver koristiti, dokle god ta osnova po pitanju najvažnijih karakteristika bude ispoštovana gde je ono što zakon zahteva. Mislim da je vaša ideja dobronamerna, znam, ali nije je jednostavno sprovesti u delo, jer otvara mnogi niz drugih tema, na kraju krajeva, kako i na osnovu čega jedan ili jednog licenciranog proizvođača softvera definišete kao onog koji je preferiran od strane države.
Zahvaljujem ministre. Reč ima koleginica Živković, replika.
Gospodine ministre, meni je jasan vaš odgovor i očekivala sam da ćete tako i odgovoriti. Naravno da to jeste problem sa vašeg aspekta da odredite jedan softver. Ja vam govorim sa aspekta privrede i govorim vam šta je ono šta je ljudima potrebno i znam da nije moguće u ovom trenutku, ali vam opet kažem da možda treba u narednom periodu razmišljati u tom pravcu i način načina da prevaziđemo ta moguća pitanja i moguće probleme koji se mogu javiti. Mislim da je predlog dobar i da treba o ovome da razmišljamo. Hvala.
Zahvaljujem. Pre nego što nastavimo sa radom, poštovani narodni poslanici, saglasno čl. 27. i čl. 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodna poslanica Jasmina Obradović. Izvolite koleginice Obradović.
Zahvaljujem. Poštovane kolege poslanici, cenjeni predstavnici Vlade i pre svega dragi građani Srbije, danas imamo tri predloga zakona, od kojih je jedan Zakon o kontroli državne pomoći. Svakako da značaj ovog zakona, nema sumnje, ne treba uopšte ocenjivati, ali ono što treba naglasiti je da se ovim zakonom želi unaprediti sistem kontrole državne pomoći, a pored svega navedenog kao uslova i načina za dodeljivanje državne pomoći, kao i kontrole iste, pretpostavljam da je to sve dobro odmereno, čak sam sigurna, i usaglašeno sa evropskim standardima. Uslov svih uslova za bilo kakvu pomoć, naravno i za pomoć države, jeste obezbediti sredstva za to. Poštovani građani, u svom obraćanju uporediću neke finansijske podatke iz 2012. godine kada je SNS preuzela odgovornost za vođenje države sa 2019. godinom. U Skupštini najčešće dajemo političku ocenu određenim zakonima, odnosno zakonskim predlozima. Međutim, u ovom slučaju imamo priliku da iznesemo neke egzaktne podatke, brojeve, te da stvarno o nespornim činjenicama na koje ne može da utiče ni jedna politika. Ovi podaci su uporedivi iz još jednog razloga, jer se vrednost evra kao svojevrsni parametar ovih sedam godina nije menjao. Ovi podaci su uporedivi i tako npr. u razdelu budžeta koji se tiče Ministarstva zdravlja ukupan iznos opredeljenih sredstava je pet puta veći u odnosu na 2012. godinu, što se može videti iz ovog grafikona. Taj iznos bio je 3,6 milijardi, a sada je 18 milijardi dinara. Zato su plate u zdravstvu veće, zato se grade novi klinički centri. Ovaj manji žuti deo to je slučajno. U razdelu Ministarstva prosvete od 2012. do 2019. godine imamo povećanje od 80 milijardi. Opet vidimo na grafikonu kako to izgleda. U razdelu Ministarstva kulture imamo duplo povećanje. Sa nekadašnjih 6,7 milijardi na 14,7 milijardi. Zato imamo obnovljen Narodni muzej i nakon mnogo godina Muzej moderne umetnosti. Ulaganja u sportu u za 50% veća. Vojni budžet je duplo veći. Slično povećanje je u MUP. U razdelu poljoprivrede i šumarstva i vodoprivrede imamo povećanje od 150%, sa 22 milijarde na 54 milijarde. Na ovom grafikonu se to jako lepo vidi kako izgleda. Kao poslednji primer, u infrastrukturi, saobraćaju i građevinarstvu imamo četvorostruki porast sa 25 milijardi na 102 milijarde. Sve ovo je, kao što se vidi, lako dokazivo i vidljivo u svim sferama života. Od kako je brigu za Srbiju preuzela SNS predvođena Aleksandrom Vučićem imamo rast i napredak. Sa druge strane, oni koji su ranije bili vlast, a koji se danas, kako stvari stoje, boje izbora pa bi da ih protivzakonito i protivustavno odgode, imali su samo jedno povećanje, a to je bilo povećanje kursa evra i povećanje inflacije. Na samom kraju, da je bilo kontrole državnih pomoći novih tehnologija u Vojvodini ne bi odneli stotine miliona evra. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Obradović. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite koleginice Radeta.
Nešto mislim ako je ovo stvarno ovako kako smo malopre čuli, mi možemo da se razilazimo, ne trebaju nam ni zakoni, niti išta. U državi Srbiji je sve na najvišem mogućem nivou. Ne preterujte, ljudi moji, zna narod kako živi. Danas govorimo o ova tri predloga zakona i ovi zakoni su u suštini, bar ova dva druga, pre svega stručni, ali svakako zaslužuju našu pažnju i zaslužuju da se nešto kaže o njima. Ministre, vi ste jutros rekli kada ste odgovarali nekom od poslanika da je ova E faktura koja je predviđena u jednom od ovih zakona, da je to deo digitalizacije Srbije, nešto u tom smislu. Moram zaista da vam kažem da pre svega SRS naravno nema ništa protiv digitalizacije. Naprotiv, nemamo ništa protiv svih naučnih dostignuća, ali svim ministrima, pa i vama sada, kada govorimo na ovu temu smo skretali pažnju da treba da znate da živimo u Srbiji. Nije sve kako piše na papiru. Svojevremeno smo upozoravali Zoranu Mihajlović da ne može da funkcioniše e-uprava u Katastru, ona je skakala, oči da nam vadi. Posle toga, posledica je bila sedam ili osam meseci štrajka Katastra, između ostalog i zbog toga. Pa smo ministru Šarčeviću govorili da je dobro da se uvede elektronski dnevnik, ali da ne može ražanj pre zeca, da najpre mora da uvede internet u sve škole pa da onda lepo raspiše tender, pa da se onda izabere izvođač softvera za taj elektronski dnevnik, sve je uradio naopako, bez tendera, izabrao tamo nekog Hrvata, platio velike pare, to je bilo već pre godinu i po dana - ni danas dan ne funkcionišu elektronski dnevnici u negde oko 90% škola u Srbiji. Kada je u pitanju ovaj Predlog zakona o kontroli državne pomoći, ovde zaista nema suštinske razlike u odnosu na zakon koji je i danas aktualan, koji vi menjate donošenjem ovog zakona zato što su vam to napisali tamo u nekoj direktivi EU. Šta je ovde glavna, i to je ono što je kod nas prisutno od 2000. godine po raznoraznim direktivama, šta je glavna izmena ovog zakona? To što sad opet umesto normalnog posla ministarstva vi formirate opet kao neko nezavisno telo, neku komisiju koja će imati svog direktora, koji će biti posebno plaćen, itd. Onda ćete vi reći da je to nezavistan direktor, kao što je ovaj Sikimić iz Agencije za borbu protiv korupcije, kojeg su ovde birali kao nezavisnog, a on bio predsednik izborne komisije u ime naprednjaka u opštini Zemun, bio visoki funkcioner, i sada je, kažu, zamrzao funkciju, ne kako to izgleda, valjda funkciju u onu kesu za zamrzivač i ubaci u zamrzivač i onda niko ne zna šta si bio, ili, recimo, izaberete nekoga poput one Brankice Janković, koju vam podmetnu nevladine organizacije, ali to je sve igranje realnošću. Ovaj posao treba da radi nadležno ministarstvo, kao što je radilo i sada. Kakve komisije, kakvi paradržavni organi, kakvi paralelni organi. U članu 61. ovog zakona kažete - danom početka rada te neke vaše komisije ona preuzima zaposlene u Ministarstvu finansija, odeljenju za kontrolu državne pomoći, kao i predmete, arhivu, opremu i sredstva za rad koji se odnose na te poslove. Dakle, imate zaposlene, imate sredstva za rad, imate arhivu, predmete, opremu, sve imate i vama to nije dovoljno, vi hoćete neku novotariju. Imamo ovde određen broj amandmana, pa ćemo još o tome. Rekoh da su ova dva zakona, o računovodstvu i o reviziji, pre svega usko stručni zakoni. Neko bi rekao da tu nema mesta nekoj preterano politici, ali ekspertski tim SRS, kada smo o ovome razgovarali, nam je ukazao na određene nedostatke ovih predloga i mi želimo upravo na taj način da skrenemo pažnju i ministru i skupštinskoj većini zbog dana za glasanje. Mislimo da su primedbe koje smo mi ovde evidentirali i koje smo kroz amandmane predočili da su zaista prihvatljive i da samo poboljšavaju tekst i jednog i drugog zakona, a pretpostavljam da je svima cilj, kad se donose pogotovo ovako novi zakoni, da to bude nešto što će potrajati bar malo duže od mandata Vlade. Naša suštinska primedba je da i ove zakone donosite po nalozima i direktivama EU. Ovaj zakon, na primer, o reviziji, usklađujete sa izmenjenom direktivom još iz 2013. godine. Kada dalje budemo govorili, videćete da čak i te direktive niste poštovali, čak i ono što su vam rekli ti vaši iz EU, niste uradili baš onako kao što su od vas tražili. Kada sam skrenula pažnju da moramo voditi računa o tome da živimo u Srbiji gde još mnogo toga ne funkcioniše, koliko god sve iz usta vlasti, bilo narodnih poslanika, bilo predstavnika Vlade, izlazi kao med i mleko, nije tako. Nije tako i mi moramo mnogo toga da uradimo da bi zaista neke stvari koje su prisutne u svetu mogle da funkcionišu i ovde. I to je istina i mi od toga ne možemo da pobegnemo i ne treba da bežimo. Kada je u pitanju ovaj Zakon o računovodstvu, imamo ovde nekoliko primedbi koje želimo da iznesemo. Recimo, ta e-faktura protiv koje, ponavljam, niko nešto nema, ali niste odgovorili kroz predlog zakona na pitanje kako će se ta e-faktura koristiti u slučaju računa koji je zapravo otpremnica koja prati robu i koja mora biti uz onoga ko tu robu dostavlja? Da li ćete obavezati svakog vozača koji vozi robu da ima lap-top sa sobom? Jednostavno, niste dali odgovor na to jedno praktično pitanje. Takođe, niste dali odgovor na pitanje šta će se dešavati, recimo, u oblasti građevinarstva i kada se rade privremene situacije ko će te privremene situacije potpisivati? Mi smo vam kroz amandman rekli da mislimo da to treba da radi nadzorni organ, pošto vi niste rekli ništa. Može to da bude izvođač, može i naručilac poslova, može da se razgovara o tome. Ali, rešenje mora da postoji, to je suština. Rekoh dakle, koliko ste propustili tih obaveza iz direktiva gde se zapravo traži po tim direktivama na koje se pozivate, da se administrativno pojednostavi pristup tržištu usluga, što kroz ove vaše predloge zakona svakako nije slučaj. Ono što je posebno nama interesantno, jeste da niste precizirali ko će licencirati, na koji način te buduće računovođe, a pogotovo naša velika zamerka je što ovaj posao neće raditi profesionalne organizacije, što to neće raditi ili neke komisije pri ministarstvu ili fakulteti itd. Znate, mešanje Privredne komore u sve i svašta je nešto što se tiče SRS nedopustivo, tih raznih komora koje vi formirate. Komore su lepo mesto za uzimanje para od članova komore, a neke velike koristi od toga niko neće imati. Mi ćemo po amandmanima, pošto potroših vreme predviđeno za mene. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Radeta. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, po pitanju e-faktura, mislim da je uvođenje e-faktura jedan veliki iskorak za privredu Srbije. Kako bi razjasnio vaše nedoumice, dakle, uvodimo e-fakture i njihova obaveza primene će biti od 1. januara 2020. godine. Dakle, ostavljamo dovoljno vremena da se privredni subjekti usaglase, a papiri koji prate fakture ostaju. Dakle, otpremnice, privremene situacije koje ste vi najavili, dakle ostaju i dalje u papirnom obliku, pa da vidimo kako ćemo i sa njima u nekom narednom periodu. Ono što je važno je da svaku promenu koju uvodite da promena ni na koji način ne napravi diskontinuitet. E-fakture su nešto što najveći broj zemalja u Evropi, sada i u svetu, koristi već. Dakle, tu zaostajemo i želimo da taj gep smanjimo kako bi u što kraćem vremenskom periodu uveli uz sve koristi koje samo njihovo uvođenje, naravno, ima i o čemu smo razgovarali, ali da razjasnimo bilo kakvu nedoumicu. Dakle, otpremnice i ostala papirologija koja prati te fakture koje se prave ostaje za eventualnu kontrolu, ukoliko do takve dođe. Pitanje oko Zakona o reviziji i direktiva. Dakle, 2013. godine taj zakon je bio u skladu sa direktivama EU. U junu 2014. godine donesena je nova uredba i nova direktiva i mi jednostavno prateći te direktive, prateći te promene koje su vezane za standarde EU u ovom zakonu i to primenjujemo. Naravno, život ide dalje, privreda ide dalje i te njihove direktive mogu da se promene u godinama koje dolaze, onda ćemo i mi, naravno, naše zakonodavstvo usaglasiti. Ono što je važno u ovom trenutku, u potpunosti bi donošenjem ovih zakona ispoštovali sve direktive EU i naše standarde uskladili sa njihovim, što je naravno veoma važno i zbog predvidivosti i zbog transparentnosti upravo privrednih subjekata i stranih investitora koji dolaze i investiraju ovde. Po pitanju Komisije za državnu pomoć. Ono što je važno da svi razumemo način na koji ta Komisija sada funkcioniše. U ovom trenutku u toj Komisiji imate predstavnike onih ministarstava koji su i najveći davaoci državne pomoći. Dakle, u toj Komisiji sede predstavnik Ministarstva građevine, predstavnik Ministarstva ekologije, privrede, finansije i ispada da ta Komisija sama sebe kontroliše, a sama takođe i odobrava davanje državne pomoći. Upravo smo to želeli da izbegnemo, da napravimo neku super reviziju ili tu mogućnost da postoji savet i komisija koji nadziru davanje državne pomoći. To je, inače, bila i najveća zamerka Evropske komisije na postojeći Zakon o državnoj pomoći, s obzirom da ni na koji način ne daje mogućnost ili umanjuje mogućnost objektivne kontrole samog procesa davanja državne pomoći. Mislim da su vam ovo bila tri najvažnija pitanja ili sugestije na koje sam odgovorio. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice.
Hvala, ministre. Da, odgovorili ste na ono što sam postavila kao dilemu, ali sad samo da razjasnimo do kraja. Nemamo mi ništa protiv e-fakture, to sam rekla više puta, niti imamo protiv digitalizacije svega što je moguće u Srbiji, naprotiv, to apsolutno podržavamo, ali samo govorimo o tome da moraju neke stvari da se urade pre, kako naš narod kaže i malopre sam rekla, ne može zec u šumi, a ražanj da se seče. Prosto, da se obrne situacija. Sami ste sad objasnili uz e-fakturu ići će i otpremnica u papiru. Što se tiče direktiva EU tu se nikada nećemo složiti i to je očigledno. Srpska radikalna stranka je apsolutno protiv ulaska Srbije u EU, čak smo potpuno sigurni da nikada nećemo ni ući u EU i tim pre mislimo da ne treba po svaku cenu da preuzimamo svaku direktivu, sve ono što tamo neki činovnici propisuju. Tačno znam, vi ćete sad da kažete – mi ne radimo u interesu EU, već u interesu naroda i države, itd., ali ne morate slepo da se držite svake. Oni izmene direktivu, a vi – ajde da menjamo zakon. Imamo čak i zakone, pre nekoliko dana je usvojen zakon o kojem smo ovde dva dana razgovarali, a primenjivaće se kad Srbija uđe u EU, što znači nikada. Što se tiče Komisije, pa, ministre, sami ste rekli, postojao je očigledno neki, ajde uslovno rečeno, problem u sastavu Komisije. Zašto vi onda, umesto da promenite sastav Komisije, da tu Komisiju koja će biti pod kontrolom Ministarstva, da angažujete ljude iz drugih oblasti, iz ministarstava, iz, ne znam nekih drugih javnih ustanova, itd. Umesto toga vi menjate Komisiju samo zato da biste nekoga postavili za direktora te Komisije. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, usklađivanje sa evropskom regulativom na neki način jeste vezano za naše opredeljenje da jednog dana, uz poštovanje vašeg stava, i budemo deo EU, ali, po meni, u ovom trenutku je mnogo više vezano za sam privredni ambijent u našoj zemlji. Mi smo usmereni ka investitorima ili ka spoljno-trgovinskoj razmeni sa EU. Dakle, naši najveći spoljno-trgovinski partneri su iz Nemačke i iz Italije. Naši najveći investitori dolaze iz zemalja EU. Oni jednostavno i žele, ukoliko ulažu svoj novac, da imaju predvidivost onog dela zakonodavstva koje se odnosi na poslovanje, na poslovanje njihovih preduzeća. Dakle, nema veze sa politikom, koliko ima veze sa privredom. Jednostavno, da međunarodni računovodstveni standardi budu primenjeni i u Srbiji kako bi znali da je dva dinara u Srbiji isto kao i dva dinara u Nemačkoj, da bi jednostavno to bilo uporedivo i da bi na kraju, ako pogledate, oni konsolidovali svoje bilanse, s obzirom na to da osim u Srbiji, verovatno, posluju i u Africi i u Americi i u Aziji. Ti međunarodni računovodstveni standardi, standardi koji se odnose i na reviziju, takođe, jednostavno su usklađeni u celom svetu, jer to garantuje sigurnost investicije, transparentnost i jednoobraznosti finansijskih izveštaja koje privredni subjekti prave i koje neko na kraju i gleda. Inače, kako bismo mi uporedili, ili neko ko investira novac uporedio, finansijske izveštaje iz Singapura, iz Kenije, iz Argentine i iz Srbije? Teško, osim ukoliko nemate jedinstvene međunarodne standarde, jedinstvenu metodologije pripreme finansijskih izveštaja i revizije istih. Po pitanju Komisije, nije tu pitanje sastava Komisije. Možda se nismo razumeli. Dakle, kako definiše postojeći zakon, sastav Komisije je takav, nego samog funkcionisanja gde želite da je proces kontrole i supervizije davanja državne pomoći odvojen od procesa odlučivanja kome ide ta državna pomoć. To je po meni jednostavno taj dvostepeni nivo odlučivanja, koji je neophodan u ovoj oblasti koja je veoma osetljiva i tu nemamo velike margine za grešku. Tako da, nije samo pitanje sastava Komisije, niti imenovanje direktora ili predsednika Komisije, kako god da je, nego samog funkcionisanja da nešto što radi u zemlji, malopre sam rekao kako to radi i koliko Nemci daju državne pomoći ili Mađari ili Francuzi, da tu neku strukturu koja je očigledno prihvatljiva i pokazala se kao najboljom da primenimo i mi kako bi naše davanje državne pomoći koja je, kažem, potpuno legitimno, bila u skladu sa tim normama i merilima koje su uspostavljene i u ostalim razvijenim zemljama. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Znala sam da ne možemo da se razumemo, odnosno da se složimo, ali ne znam zašto se ne razumemo. Nisam ja, kada sam govorilo o Komisiji, mislila na fizički sastav Komisije, ne može Janko, može Marko, nego institucionalno, ali ste to mogli promeniti na nivou Ministarstva ne formirajući novu Komisiju. Dobro, vi ste to izabrali, naravno vi ćete biti i odgovorni za sve poslove koje radite i na osnovu ovog zakona i ostalih zakona. Što se tiče tog nekog ambijenta o kojem vi svi volite da pričate i od uslova koje vi ovde stvarate tim investitorima koji dolaze iz inostranstva. Prvo, nema EU investitore, nego sami ste rekli, iz Nemačke, iz Francuske, iz odavde ili odande, ali hajde malo za promenu posvetite se domaćim investitorima. Probajte, to što dajete stranim investitorima, još uz to menjate zbog njih propise, sve ste promenili zbog njih, od Zakona o radu, nismo to zaboravili. Sve ste promenili na štetu građana Srbije. Hajte malo ta podsticajna sredstva dajte privrednicima iz Srbije, pa da vidimo da li će neko ko živi u Srbiji, ko ima državljanstvo Srbije uspeti da rukovodi tim sredstvima i da od 10 radnika za godinu dana dobije 20 ili od 100, 200 itd. Mi mislimo da hoće. Mi mislimo da upravo neko ko je iz Srbije, ko živi ovde, ima mnogo veći interes da razvija tu svoju firmu koju bi mu subvencionisala država, što ne čini, mnogo veći interes nego onaj ko dođe iz inostranstva i koji je ovde onoliko dugo koliko ima ekonomskog interesa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Podržavamo, naravno, i domaće i strane investitore, o tome sam govorio i juče, mogu da vam dam i ponovim podatke koji su za to vezani. Na kraju, potvrda za to je što se naš ekonomski rast zasniva i na domaćim i na stranim investicijama, takođe i na javnim, državnim investicijama. O tome možemo i neki drugi put. Meni je važno ovo oko Komisije još jedanput da razjasnim. Precizno sam vas slušao, rekli ste: „sastav komisije“, ako se nismo razumeli u redu je. U okviru Ministarstva finansija postoji budžetska inspekcija. Ukoliko biste vi bili u pravu, uz veliko poštovanje, onda može i DRI, Državna revizorska institucija, da ne bude samostalna, nego može da bude u okviru Ministarstva finansija, što ne bi omogućilo DRI da bude samostalan. Ista takva paralela može da se napravi i za Komisiju za državnu pomoć. Ministarstvo finansija, s obzirom da takođe daje državnu pomoć kroz, recimo, poreske olakšice, ako je, i sada jeste deo te Komisije, pa kako ćemo mi onda da kontrolišemo sami sebe? Mislim, možemo, ako verujemo da ćemo to da uradimo na objektivan način, ali se baš nije potvrdilo da to možemo i da radimo stalno, objektivno i nezavisno. Sa te strane, mislim da je ovo rešenje gde je Komisija pod Narodnom skupštinom isto rešenje koje imamo, ako se ne varam, i za Komisiju za zaštitu konkurencije, koja omogućava nezavisnost, omogućava objektivnost. Na kraju, mislim da je to dobro da i sama Vlada shvata neophodnost nezavisnosti takve jedne institucije, upravo zbog transparentnosti celog procesa davanja državne pomoći. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Koleginice Radeta, želite repliku? Izvolite.
Stav SRS kada su u pitanju razne te agencije, komisije, nekakva tzv. nezavisna tela je da su oni u 98% nepotrebni. Postoje jedna, dve ili pet agencija koje zaista treba da postoje, sve drugo su paradržavni organi. Vi tamo zapošljavate stranačke aktiviste, stranački funkcioneri postaju funkcioneri sa dobrim platama na tom poslu, a u suštini posao rade ministarstva. Kažete – kako ćete kontrolisati sami sebe? Ministre Mali, tako što će država Srbija postati u pravom smislu reči pravna država, što će profunkcionisati svi organi sistema, što će se poštovati zakon i što se neće sumnjičiti i što će korupcija izaći iz svih pora društva, gde je uveliko ušla i gde hara. Dakle, to je način da počne normalno da se funkcioniše, a ne – vi kontrolišete nekoga u Ministarstvu, vas neko u Vladi, pa onda sve vas neka komisija, pa onda sve vas DRI, pa onda ne znam ni ja, ova agencija, ona agencija. I šta je rezultat? Rezultat je – sve agencije, sve komisije i ova nezavisna tela, gospodine Siniša Mali, ovde su imali svoje izveštaje i raspravljali smo o izveštaju svih tzv. nezavisnih regulatornih tela. I znate li šta je glavna crta svih njihovih izveštaja, gospodine Mali? Molim vas samo ovo da čujete, mnogo vam je važno, svima nam je važno. Sva ta tzv. regulatorna nezavisna tela, pre 10, 15, 20 dana smo raspravljali o njihovim izveštajima, u svakom izveštaju stoji – osnovni problem u Srbiji je da se ne poštuju javne nabavke. Tako te neke problemčiće rešite i onda vam neće trebati nikakva tela.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici sada, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Zahvaljujem. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite gospođo Vukojičić.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, pred nama drugi dan, nalazi se set finansijskih zakona. Ono što najpre moram da kažem, to je da ekonomija, zasnovana na zdravim osnovama, je temelj svake uspešne države. Nažalost, 2012. godine temelji države bili su razrušeni i tek, zahvaljujući Aleksandru Vučiću i njegovim dolaskom na mesto premijera, 2014. godine, nakon bolnih, ali jedino mogućih sprovedenih mera fiskalne konsolidacije, došli smo u situaciju da tri godine za redom imamo suficit u budžetu. Juče je pred nama bio rebalans budžeta za 2019. godinu, a rebalans budžeta donet je iz razloga suficita, odnosno većih prihoda od rashoda. U tom smislu i kompletnoj Vladi i vama, gospodine ministre Siniša Mali, iskrene čestitke. Naravno da je donošenje finansijskih zakona za poštovanje. Donošenje zakona podrazumeva i deo finansijske discipline. Ekonomski napredak i razvoj jednog društva, takođe ne mogu bez finansijske discipline i finansijske odgovornosti. Ja bih upravo predložen zakon o kontroli državne pomoći podvela između ostalog i pod zakon kojim se omogućava finansijska disciplina i finansijska odgovornost, kako davaoca, tako i korisnika državne pomoći. Naravno da je razlog za donošenje ovog zakona i usaglašavanje sa zakonodavstvom EU, pre svega sa Poglavljem 8, ali ja moram da kažem da Republika Srbija najveću spoljno-trgovinsku razmenu upravo ima sa zemljama EU, kao i da najveće i najrazvijenije evropske ekonomije, kao što su Nemačka, Francuska, Italija, imaju veliki broj preduzeća upravo na teritoriji Republike Srbije. Kada je u pitanju Zakon o kontroli državne pomoći, kao jednu od njegovih veoma bitnih karakteristika, moram da navedem transparentnost svih postupaka u procesu dodele državne pomoći. Zašto je to važno? To je važno sa aspekta suzbijanja i sprečavanja korupcije, jer SNS svojim dolaskom na vlast u stvari je uspostavila nultu toleranciju prema kriminalu i korupciji. Znači, sem uspostavljanja jasnih pravila, sem pune transparentnosti i otvorenosti svakog postupka i svakog koraka u dodeli državne pomoći, moram da kažem da ovaj zakon doprinosi i efikasnom privrednom razvoju, boljem privrednom razvoju, a dosadašnji privredni razvoj možda se najbolje meri na pokazatelju nezaposlenosti, a ta nezaposlenost je rekordno niska 10,3%. Takođe, moram da naglasim, kao jedan od vrlo značajnih rezultata koji će usvajanjem ovog zakona, do čega će doći, to je registar državne pomoći. To je u stvari jedinstvena elektronska baza podataka gde će moći jednim klikom da se vide svi korisnici državne pomoći. Takođe, moram da kažem da je i te kako važno što se ustanovljava nezavisno telo, a to je Komisija za kontrolu državne pomoći, jer državnu pomoć pruža Republika Srbija, autonomne pokrajine, jedinica lokalne samouprave i drugi privredni subjekti koji raspolažu javnim sredstvima. Prema tome, formiranje ove komisije značajno je i sa aspekta objektivnosti i naravno rada punim kapacitetom u kontrolu trošenja novca. Vrlo važno za komisiju je i to što je njen rad zasnovan na Zakonu o opštem upravnom postupku, ali takođe moram da naglasim da je predviđena dvostepenost u odlučivanju, što znači da postoji sudska zaštita kroz pokretanje upravnog spora. Takođe, moram da naglasim za sve one, mada nismo danas čuli kritike na ovaj zakon, ali moram da kažem kada se tiče poljoprivrede i subvencija koje se odnose na poljoprivrednike i ribarstvo, te subvencije su izuzete iz ovog zakona i država će i dalje, kao i do sada upravo davati subvencije i ulagati u poljoprivredu, jer poljoprivrede jeste i te kako važan parametar, kada je u pitanju rast BDP, a samim tim i uopšte rast naše države i poboljšanje kvaliteta života naših građana. Dotaknuću se samo na još jednu opasku koju je danas jedan uvaženi narodni poslanik iz opozicije izneo, on trenutno nije u sali, ali je rekao da država nikada nije manje ulagala u socijalna davanja. Moram da kažem da je to apsolutna neistina. Rebalansom budžeta, upravo za razdeo socijalnih davanja, povećan je za 5,9% i to je u iznosu 120 milijardi. Najveći deo odnosi se na zaštitu i podršku onih najosetljivijih grupa i moram da kažem, najveći deo od osam milijardi je namenjen za isplatu naknade koji se odnosi na porodilje. Pitanje populacione politike prvi ispod tepiha izvadio je upravo naš predsednik Aleksandar Vučić, prepoznajući pitanje populacione politike, kao jedno od nacionalnih pitanja i kao jedno od strateški važnih pitanja. Moram da naglasim da je u zadnje dve godine i te kako mnogo učinjeno po tom pitanju, prvi put žene koje su poljoprivrednice imaju pravo na ostvarivanje prava na porodiljsko bolovanje, kao i ukupan obim žena koje mogu da koriste ovo pravo je povećan. Naravno da će SNS u danu za glasanje podržati sve ove finansijske zakone, jer svi oni doprinose bolje kvalitetu života naših građana, a to jeste cilj i našeg predsednika i SNS i Vlade. Hvala.
Hvala gospođo Vukojičić. Reč ima dr Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, danas je na dnevnom redu još jedan set zakona iz oblasti finansija, koji su kao i zakoni o kojima smo ovih dana raspravljali, dokaz da ova Vlada vodi jednu odgovornu ekonomsku politiku, a sve sa ciljem da građani Republike Srbije osete boljitak. Govoriću o Predlogu zakona o kontroli državne pomoći. Iako je važeći zakon o kontroli državne pomoći donet 2009. godine, a počeo sa primenom 2010. godine, ispostavilo se da se njegovom primenom ukazala potreba da se na potpuniji i svrsishodniji način regulišu neka pitanja vezana za ovu oblast, kao i vođenje samog postupka kontrole i funkcionisanja Komisije za kontrolu državne pomoći. Po dosadašnjem zakonu, kontrolu državne pomoći vršilo je posebno odeljenje u sastavu Ministarstva finansija. Novim predlogom zakona formira se nezavisan organ, odnosno komisija za kontrolu državne pomoći, koju će birati Narodna skupština, na predlog nadležnog odbora. Kontrolu rada takođe će vršiti Narodna skupština u sklopu vršenja svoje kontrolne funkcije. Na ovaj način obezbediće se transparentnost čitavog sistema dodele državne pomoći, propisivanjem jasnih pravila. Zakon precizira sve procedure i uslove za korišćenje državne pomoći, tako da će svi potencijalni korisnici bilo kog vida državne pomoći, imati pred sobom transparentne i precizne zakonske uslove koje treba da ispune da bi aplicirali za državnu pomoć. Zakonom je definisan pojam državne pomoći i da podsetimo. Državna pomoć se pruća putem sledećih instrumenata – subvencije, što mogu biti bespovratna sredstva ili subvencionisana kamatna stopa na kredite, poreske olakšice za korisnika pomoći, kao što je oslobađanje od poreza i doprinosa ili carine, otpis duga prema državi, prodaja ili korišćenje imovine u javnoj svojini po ceni nižoj od tržišne, kao i drugi instrumenti navedeni u članu 3. Predloga zakona. Davalac državne pomoći može biti nadležni organ Republike Srbije, autonomne pokrajine, ili lokalne samouprave kao i svako pravno lice koje upravlja ili raspolaže javnim sredstvima i dodeljuje državnu pomoć u bilo kom obliku. Korisnik državne pomoći je svakako pravno ili fizičko lice koje u obavljanju delatnosti koristi državnu pomoć u bilo kom obliku. Uređenje sistema pružanja državne pomoći treba doprinese podsticanju privrednog razvoja u Republici Srbiji. Njime će se takođe urediti i obezbediti jedinstveno tržište i utvrditi politika i mere za podsticanje ravnomernog razvoja pojedinih delova Republike Srbije, uključujući i razvoj nedovoljno razvijenih područja. Razlog za donošenje ovog zakona jeste uvođenje novih pravnih instituta iz ove oblasti u pravni sistem Republike Srbije, kao i usklađivanje sa pravnim tekovinama EU, što je obaveza Srbije kao kandidata za ulazak u istu. Predlog ovog zakona, kao i zakoni o kojima smo ovih dana raspravljali, predlozi su Vlade Republike Srbije i njihovo usvajanje, a kasnije i primena, imaju za cilj privredni razvoj Republike Srbije, od čega krajnju korist imaju građani, a održavaju se i na ravnomerniji razvoj Republike i smanjenje razlika između razvijenih i nerazvijenih delova Republike. Na kraju krajeva, naš cilj je da građani žive u boljoj i ekonomski stabilnijoj Srbiji, jer su na svojim plećima izneli mere ekonomskih reformi i doprineli fiskalnoj konsolidaciji o kojoj smo govorili u raspravi o rebalansu budžeta. Pored ostalih očekivanih pozitivnih efekata cilj ovog zakona je i racionalizacija trošenja javnih sredstava i investiranje u one projekte koji su od značaja za ekonomiju pojedinih regiona ali i društva u celini. Da bi se neka mera smatrala državnom pomoći ona mora biti selektivna, tj. da za efekat ima dovođenje privrednih subjekata, proizvodnju pojedine robe ili pružanje pojedinih usluga, u povoljniji položaj u odnosu na konkurente. Ovim zakonom se predviđa formiranje novog tela, nezavisnog državnog organa koji bi u punoj meri sa proširenim ovlašćenjima sprovodio nadzor dodele državne pomoći kroz usklađenost sa pravilima. Taj novi organ, odnosno Komisija za kontrolu državne pomoći ima svoje organe, savet komisije i predsednika komisije, čiji će rad biti transparentan i podložan kontroli i Narodne skupštine i građana kao poreskih obveznika. Dakle, ovim predlogom zakona, uspostavlja se bolja kontrola državne pomoći i transparentnost u dodeli iste, stvara se zdrava konkurencija privrednih subjekata na tržištu i rezultat će biti zdrav privredni razvoj i na kraju, afirmisaće se zapošljavanje i privlačenje investicija. U danu za glasanje poslanička grupa SPS glasaće za ovaj set zakona. Hvala.
Hvala. Sada reč ima Snežana Petrović. Izvolite, gospođo Petrović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, Predlog zakona o rebalansu budžeta za 2019. godinu, kao i set finansijskih i računovodstvenih zakona koji je na dnevnom redu ove sednice, predstavljaju veoma važan segment funkcionisanja sistema države u celini i treba im pristupiti sa velikom pažnjom i odgovornosti. Nesporno je da je odgovorno vođenje fiskalne politike u prethodnom periodu od strane Vlade Republike Srbije i nadležnog ministarstva, rezultiralo povećanjem plata i usmeravanjem više sredstava za finansiranje infrastrukturnih i kapitalnih projekata. Dakle, u doba usporavanja konjunkture globalne ekonomije, geopolitičkih tenzija i trgovinskih konflikata, srpska privreda nastavlja poboljšanje makroekonomskih performansi kontinuirano još od 2014. godine, kada je ovo poboljšanje postalo zamajac razvoja privrede i rasta društvenog BDP, koji je iz minusa dotadašnjeg prešao u veoma značajnih 3,5% za tekuću godinu. Uspostavljena je i očuvana fiskalna stabilnost zemlje. Smanjen je javni dug, prisutan je permanentno visok priliv stranih direktnih investicija, omogućen je kontinuiran privredni rast, poboljšana eksterna pozicija zemlje, smanjena nezaposlenost a uz sve to što je takođe veoma važno, očuvana je stabilna, niska i predvidiva stopa inflacije. Tokom 2019. godine ostvaren je višak sredstava u budžetu od oko 50 milijardi dinara, pa je predlogom rebalansa budžeta predviđeno da se ostvareni višak sredstava i potroši. Revidirani su planirani prihodi primanja budžeta Republike Srbije u 2019. godini za 46 milijardi dinara u odnosu na prihode predviđene Zakonom o budžetu za 2019. godinu, a revidirana projekcija prihoda u 2019. godini sačinjena je na osnovu makroekonomskih kretanja, odnosno po osnovu ostvarenja budžeta u periodu januar – avgust tekuće godine. Povećan je i porez na dodatu vrednost za oko 6,1 milijardu dinara u odnosu na iznos koji je predviđen Zakonom o budžetu za 2019. godinu, a ovim rebalansom predviđeno je i smanjenje rashoda i izdataka za koje je ocenjeno da se do kraja godine neće izvršiti u planiranom iznosu kao i obezbeđenje dodatnih sredstava za rashode za zaposlene za povećanje osnovice plata počev od novembarskih, a i za izdatke za izgradnju putne infrastrukture, za isplatu naknada u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodica sa decom i druge rashode. Povećan je i iznos sredstava za konverziju dela duga građana za stambene kredite indeksirane u švajcarskim francima, a povećan je i iznos sredstava za rashode po osnovu otplate kamata. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture – povećana su sredstva za izgradnju putne infrastrukture, a Ministarstvu prosvete nauke i tehnološkog razvoja povećan je iznos sredstava koji će moći da usmere za naučno-istraživačke delatnosti, dok su Ministarstvo za rad, zapošljavanje i boračka i socijalna pitanja obezbeđena dodatna sredstva za isplatu naknada u skladu sa Zakonom o finansijskoj podršci porodica sa decom. Sve makroekonomske mere donose se u cilju jačanja, uspostavljenog modela rasta koji se zasniva na povećanju investicija izvoza, a napori su usmereni na investiranje strukturnih, reformskih procesa kako bi se obezbedio kontinuitet poboljšanja privrednog okruženja, napretka na međunarodnim listama konkurentnosti i daljeg podizanja kreditnog rejtinga zemlje. Posebni napori ulažu se u i reformisanje javnih preduzeća kako bi se postigao stepen njihove efikasnosti, a sve sa ciljem obezbeđenja boljih uslova života i podizanja životnog standarda građana. U danu za glasanje, poslanici Srpske narodne partije podržaće predlog zakona koji su na dnevnom redu ove sednice. Hvala.
Hvala, gospođo Petrović. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Mali, a Mali je prezime. Sećate se kada vas je sadašnji predsednik Republike, u to vreme predsednik Vlade predstavljao, ono kada se pomagalo oko aerodroma, pa je rekao Siniša Mali, on kaže – Mali je prezime. E, sada vam gospodine Mali, kažem da ova problematika koja treba da bude regulisana u ova tri zakona jeste nešto što je građanima Srbije potrebno. Privreda, privredne aktivnosti, finansijska kretanja, ne mogu da se zatvore u granice jedne države, naprosto oni prelaze okvire jedne države i tu pratiti određena svetska dostignuća, pogotovo od onih od kojih ima nešto da se nauči, to i nije loše. Vi ste napravili jedan pomak, a kad kažem vi, mislim na režim Aleksandra Vučića u odnosu na one pre vas koji su govorili da EU nema alternativu. Vi sada vrlo lepo i za građane Srbije prihvatljivo kažete, ovo što mi radimo, ovo radimo zbog nas, a ne zbog EU, ali u mnogome kada su u pitanju ove direktive na koje se vi često pozivate, regulišete onako kako su to oni predložili i preporučili. Mi treba da rešimo probleme životne kroz zakone, naravno, na način koji to ostavlja mogućnost državi Srbiji da u privrednim aktivnostima bude konkurenta na svetskom tržištu kad god je to moguće, s jedne strane, a sa druge strane moramo da imamo u vidu interese građana, pre svega, ali nivo razvijenosti naše države. Ne vredi nama da mi gledamo kako to rade neke druge zemlje kad mi nećemo za neki duži vremenski period stići na taj nivo. Evo, ovo kad ste rekli, a o tome je nešto govorila i moja koleginica gospođa Vjerica Radeta, one su dobre. Ako je to tačno što vi pričate, do sada nije bila takva praksa kada je u pitanju povraćaj PDV moći da se za relativno kratko vreme realizuje, da za relativno kratko vreme poreski obveznici dođu do svojih sredstava, to će biti dobro. Ali, ima nekoliko delatnosti koje su regulisane drugim zakonskim propisima gde nije moguće izdavati elektronske račune. Srbija je zemlja koja ima i seljaka i radnika intelektualca i ne treba zaboraviti da se veliki broj ljudi u Srbiji bavi ekstenzivnom poljoprivrednom proizvodnjom i da oni nisu u situaciji da daju te račune. Kao da oni ne postoje, kao da ne rešavamo njihov problem. Šta tu ostavlja mogućnost? Ostavlja mogućnost nekim nadobudnim inspektorima ili nekim drugim kontrolorima koji neće imati razumevanja. To možda neće biti ni intencijom Ministarstva finansija, odnosno Poreske uprave u Srbiji, ali on misli da mora sve onako da uradi kao što je napisano. On će možda predstavljati ozbiljne probleme građanima Srbije, zbog kojih mi i jesmo ovde i koji su nas i poslali u ovaj parlament da bi donosili zakone koji će, pre svega, njima odgovarati. Kada je u pitanju Zakon o reviziji, a revizija je dobra kako vlasnicima kapitala, tako i samoj državi i naravno poslovodstvu ili menadžmentu nekih firmi zato što može da projektuje neka dešavanja, može da iskontroliše ono što de dešava i da preventivno posluži nosiocima razvoja jednog društva, odnosno jedne države. Kada je u pitanju ovaj zakon revizori Srbije nemaju mnogo problema. Oni kažu da će to biti relativno dobro i ono što u dosadašnjem zakonu nije bilo regulisano na način na koji je prihvatljiviji i za njih i u Srbiji postoji veliki broj međunarodnih revizorskih institucija, a to je zbog toga što strani kapital, da li pod baš beneficiranim uslovima u toj meri o kojoj mi govorimo ili potpuno istim, kao što vi vrlo često kažete sa privrednim subjektima iz Srbije, to je sada drugo pitanje, ali postoje te međunarodne kompanije koje imaju firme u mnogim zemljama. I, što ste otklonili mogućnost da se ne vodi posebno računovodstvo za njih ovde, nego da vode tamo negde u nekim centralnim sedištima svojih tih kompanija. To je možda dobro, i to će našu zemlju učiniti nešto atraktivnijom za buduće investitore. Manji je broj naših revizorskih institucija, odnosno kada je u pitanju obim posla koje kontrolišu domaće revizorske institucije. On je nešto malo manji, ali moram da vam kažem da one to uglavnom, revizorske institucije, taj posao odrađuju dosta korektno i profesionalno. Možda neko može da kaže da ima i suprotnih slučajeva i to je verovatno tako, ali uglavnom s tim bi mogli da budemo zadovoljni. Kada kažem s tim, mislim na posao koji obavljaju te revizorske institucije. Kada je u pitanju Zakon o računovodstvu, ovde je možda najveći problem ono što ste vi predvideli da treba ponovo da polažu da bi bili sertifikovani ljudi koji rade, ne 10 ili 15 godina, nego možda i punih skoro 40 godina, ali veliki je broj koji radi 10, 15 godina. Zapravo od momenta kada se preduzetništvo u Srbiji počelo ozbiljnije razvijati onda se pojavio veliki broj ljudi koji nisu vični taj posao dobro da odrade, koji su imali potrebu za korišćenjem usluga profesionalnih lica, odnosno profesionalnih računovođa. Problem je nastao tu što vi niste imali dovoljno sluha za, možda je to relativno mlada računovodstvena organizacija, odnosno ta Komora računovođa Srbije, to je jedno strukovno udruženje, koja ima iza sebe veliku podršku kada su u pitanju računovođe, s jedne strane. S druge strane, vrlo profesionalno rade svoj posao i svakako da su pomogle Poreskoj upravi, odnosno državi Srbiji sa svojim predlogom oko objedinjene naplate PDV 2014. godine, jer znate da od 2002. godine, kada je ukinuta Služba društvenog knjigovodstva, naplata PDV i poreza i doprinosa na zarade i druge obaveze bila je razvrstana ne znam u koliko računa. Pa, i ova Komora računovođa je predložila da oni koji poseduju znanje iz oblasti računovodstva da ne treba posebno da polažu ispite, a favorizovana je samo jedna institucija, to je ovaj Savez računovođa i revizora. Znate on postoji od 1955. godine, ali u APR se vidi da imaju troje zaposlenih. Čak, jedan je sa jednom trećinom u tom savezu, a dve trećine u drugoj firmi koja je takođe članica ovog saveza. Njihov predlog, to nije predlog nas srpskih radikala, ali možemo da budemo saglasni sa tim, njihov predlog je da oni ljudi koji rade 10, 15 i više godina i imaju uspešne finansijske izveštaje da bi oni u jednom danu mogli da se to verifikuje, a oni koji nemaju ta znanja i nemaju toliko vremena provedeno u ovoj, ja bih rekao specijalizovanoj, zanatskoj, a i stručnoj oblasti, oni bi trebali da polažu ispit, ali ne kod saveza. Ministarstvo finansija, kao što je uradilo kod revizorske institucije, bi trebalo da imenuje jednu komisiju koja bi bila sastavljena od najeminentnijih ili najboljih stručnjaka profesora računovodstva sa Ekonomskog fakulteta, predstavnika Ministarstva finansija i možda predstavnika svih tih udruženja ili asocijacija strukovnih udruženja računovođa koji to rade. Ako to bude radio samo ovaj savez i troje zaposleno, oni će morati da angažuju neka stručna lica. Neka stručna lica moraće da im se plati naknada. Potpuno sam siguran da taj savez neće to raditi besplatno, odnosno neće raditi samo za cenu usluga koju budu trebali da pruže predavači, ispitivači ili neko drugi. Ovo kada bi uradili bilo bi neuporedivo bolje, bilo bi to jeftinije i bilo bi to na korist računovođa, a samim tim i na korist privrede u Srbiji. Ovo je sad dobra prilika da vam kažem, vi ste iznosili negde u javnost, a čini mi se i sadašnji direktor Poreske uprave, kako je reforma u Poreskoj upravi urađena dobro. Ja mislim da nije ne kažem da sve ne valja. Naravno da to nije tačno, ali cilj je valjda intencija da se Poreska uprava približi građanima Srbije. Međutim, ovo sad što su uradili, pa čini mi se 167, ili je možda čak bilo i 177 filijala poreske uprave u Srbiji, pa smanjeno na 67, pa negde sad oko 37. Možda je to za vas, gospodine ministre, dobro, možda su neke uštede za državu Srbiju, ali to nije dobro za građane Srbije. Ja mogu da navedem primer opštine iz koje ja dolazim, da je udaljena od Loznice 70 kilometara, najudaljenije selo od sedišta opštine je 40 kilometara, to je 110 kilometara. I, ako treba neka potvrda da je izmirio poreske obaveze, on mora da ide u Loznicu po tu potvrdu, a onda za neke stvari za ostvarenje njegovih prava će biti potpuno kasno. Uradite nešto za građane Srbije. Putevi su dobra stvar, uvek govorim istinu. Ja sam jutros dolazeći iz Ljubovije, to me je malo obradovalo, na jednom delu puta kojim ja putujem, svako četvrto vozilo je bilo teretni kamion. Nekad to nije bilo tako, prođe i 10 i 15 vozila, ovo je sad dobro, znači da se nešto radi, ali ima građana koji nemaju ni kamione koji i ne idu svaki dan autoputom, koji ne idu na visoke škole, fakultete, doktorate i slično, nego žive običan život, dostojan čoveka. Malo pogledajte i na te. Oni će vam biti zahvalni. Mi poslanici SRS koji zastupamo njihove interese, takođe. Hvala vam.
Hvala vam, gospodine Periću. Reč ima ministar. Izvolite, gospodine Mali.
Hvala puno. Čuli smo nekoliko netačnih informacija, pa samo želim da prodiskutujem. Uz veliko poštovanje vama, možda se nismo razumeli, mada sam to već diskutovao i ponoviću ponovo. Ne postoji jedna organizacija koja izdaje licence. Dakle, svaka ona koja je članica Međunarodne federacije računovođa ima pravo da izdaje licence. U ovom trenutku u Srbiji postoje dve institucije koje se bave sa time, Komora ovlašćenih revizora i Savez računovođa i revizora Srbije. Ukoliko u međuvremenu neka treća, četvrta, peta, dvadeset peta, postane članica Međunarodne federacije računovođa i ona će, takođe, imati mogućnost licenciranja. Tako da je upravo želja zakonodavca u ovom slučaju bila da onemogućimo monopol o kome vi pričate, tako da nisam baš, da budem iskren, razumeo zašto samo jedno potencirate kada u ovom trenutku već postoje dve, a nikakav problem nema da postoje 22. Pri tome, malopre sam i rekao, u ovom trenutku imate 187 članica Međunarodne federacije računovođe u bilo kojoj od 177, Republika Srpska ima jednu, Crna Gora ima jednu, može da se dobije licenca. Vi govorite možda o nekom prethodnom zakonu koji je bio pre par godina, pa o nekom monopolu koji je bio tada, sada upravo ovim zakonom se onemogućava takav monopol. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Sreto Perić, pravo na komentar. Izvolite.
Ministre, da nisam ozbiljan čovek, ja bih rekao da ste vi malo vickasti. Pa, ovde je zakonom potpuno definisano ko može da daje, da ne kažem, licence. (Siniša Mali: Ko može?) Pa, mogu da daju te dve institucije koje su članice međunarodnih organizacija. Pa ne očekujete da će onaj iz Subotice iz Surdulice ili ne znam ni ja odakle ići da polažu u Republici Srpskoj ili će se oni možda dogovoriti, pa ga pozvati da dođe u Srbiju? Vaše namere su tu potpuno jasne, ne da sprečite mene ne možete ubediti, ne samo mene nego, ne možete ni najveći broj računovođa sadašnji i potencijalni, ubediti da je to o čemu vi pričate, da nije na neki način stvaranjem monopola. Ta ustanova koju vi forsirate, onda se bavi nekom drugom delatnošću i niste vi zabranili, a kada će nam se pojaviti treća, četvrta, peta u Srbiji? E, to se ne zna. Ni „Đekna“ čak ne može da pretpostavi kada će nje biti. Vi to vrlo dobro, gospodine ministre, uradite. Tačno znate na koga se odnosi, a onda posle meni objašnjavate da sam ja u zabludi, da se mi nismo razumeli. Odlično smo se mi razumeli o svemu. Jednostavno, vi ovaj put niste u pravu. Niste u pravu i dolazak ili odlazak, da neko sad, neki računovođa ide da polaže za sertifikat, gde u Brisel? Ono kada sam rekao i moji nekoliko poslednjih računica se odnosilo na to da Vlada Republike Srbije treba da bude isključivo u interesu građana Srbije, pa to podrazumeva u sebi i način sticanja licence za računovođe i za one druge. Znamo mi odlično, mi čitamo materijal, pripremamo se, znamo mi odlično ko u Srbiji sada može da izda licencu ili sertifikat. Oni nešto ne vole licencu, ali dobro nije to ni važno, znamo o čemu se radi. Znamo da samo dve ustanove i znamo da u svetu ima toliko koliko ste rekli, to je neko kolega u svom izlaganju rekao da nismo čitali materijal, znali bi tačno da je toliko. Nemojte upućivati, to je sada već malo izigravanje onih koji ovaj posao radi odlično, rade ga bolje nego što radim i ja i vi, jer mi radimo nešto drugo i znaju dobro o čemu se radi. Imali ste predloge da se na ovakav način to razreši, a ne tako kao što vi predlažete.
Hvala, gospodine Periću. Ministar ima reč. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Drago mi je samo da ste sami sebe ispravili, da nije jedna organizacija nego dve, samim tim ne postoji monopol. Hvala puno.
Hvala, ministre. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospodine ministre, lepo ste mi to objasnili, da i meni dođe da vam aplaudiram na izuzetno dobrom odgovoru. Ali, vidite, taj aplauz ćete malo sačekati, ja ne tvrdim da nekad možda nećete dobiti aplauz od srpskih radikala, ako ne pre onog kad podnesete ostavku.
Hvala, gospodine Periću. Sada reč ima profesor dr Marko Atlagić. Izvolite, profesore.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Mali, poštovani ministre, gospodine Mali, vi ste ovih dana izloženi zajedno sa ministrom unutrašnjih dela, gospodinom Stefanovićem, neopravdano medijskim bestijalnim napadima. Ne treba da vas to brine gospodine ministre, kada vidite od koga dolaze ti medijski bestijalni napadi, ni vi, ni ministar Stefanović. Dajemo vam punu i bezrezervnu podršku da i dalje, obojica, kao i do sada, dajete sve svoje radne sposobnosti za bolji život i dobrobit građana Republike Srbije. Uveren sam da će tako da bude. Što se tiče zakona, dozvolite mi samo da dve rečenice kažem, da uvođenje kontrole državne pomoći je u funkciji zaustavljanja trke u subvencionisanju između država članica EU, a radi fer i tržišne utakmice. One su bitne subvencije i kod nas. Do dolaska SNS, subvencije su korištene, ali nije ništa rađeno. Dozvolite da vam kažem da jedan bivši premijer Vlade Republike Srbije je oštetio budžet Republike Srbije subvencijama za 533 hiljade evra samo zato što je kalemio vinovu lozu na travu, a to je gospodin Živković, koji sada gleda ovde iz prostorija skupštinskih ovo što mi govorimo. Toliko što se tiče subvencija. Vi ste juče, gospodine ministre, a i danas, spominjali 2014. godinu kao prelomnu za sve ove ekonomske dobiti koje sada imamo. Potpuno ste u pravu, jer mi smo do dolaska Aleksandra Vučića na čelo predsednika Vlade zatekli zemlju koja je bila totalno ekonomski, industrijski, infrastrukturno devastirana. Ja bih voleo da pitam gospodu iz Saveza za Srbiju, koji gledaju iz prostorija Skupštine sad, da li je ovo tačno ili nije? Drugo, da je bila bez sigurnosti i bezbednosti njenih građana, da smo zatekli zemlju koja je bila ponižena, zemlju bez plana i programa, zemlju bez nade i vere njenih građana u bolju budućnost, zemlju sa prevelikom zaduženošću, zemlju sa urušenim, totalno urušenim državnim institucijama, zemlju bez ikakvog međunarodnog ugleda i zemlju u kojoj je pljačkaška privatizacija dovela do bankrota. Onda, dolaskom Aleksandra Vučića za predsednika Vlade i postavljanjem programa koje ste vi spominjali juče i danas, a to je tzv. „ekspoze“ Vlade Republike Srbije 2014. godine, za koji sam ja danima ovde govorio, a sada ponavljam, da je on bio najtransparentniji, najkonkretniji, najprecizniji, najbolji i najveći od svih prethodnih vlada u modernoj istoriji Srbije. Još jedan podatak, najviše po svim elementima realizovan od svih dosadašnjih programa vlada. Dozvolite da kažem, da citiram iz tog ekspozea da bi mogli shvatiti ovo što se danas nalazi na dnevnom redu i danas i juče. Tadašnji predsednik Vlade, a danas aktuelni predsednik Aleksandar Vučić, na stranici 9. ekspozea rekao je, citiram: „Merama fiskalne konsolidacije deficit budžeta će se do kraja 2017. godine spustiti na granici održivog 3 do 4% BDP, što će dovesti do zaustavljanja rasta javnog duga na nivou 75% BDP i započeti njegovo postepeno opadanje.“ I ova rečenica je vrlo bitna, i nastavlja predsednik tadašnje Vlade, a sada predsednik Republike: „Tada će država u pogledu ekonomskih parametara postati stabilna“. Da li je tačno gospodo iz Saveza za Srbiju, koji gledate iz ovih skupštinskih prostorija ovo ili ne? Ja nemam vremena da vam kažem da je realizovano i u mnogim elementima i 120% tog programa, ali to ćemo drugom prilikom. Pitam vas, gospodo iz Saveza za Srbiju, jesu li ovo ostvareni parametri ili nisu, čak i bolji? Odgovorite, ne u ovoj skupštinskoj sali, jer nećete da dođete, da se suočite sa istinama u zadnjih tri-četiri godine, posebno, ali odgovorite na konferencijama za štampu, imate li bar malo političke korektnosti, političke kulture i akademske, građanske ili poslaničke čestitosti da ustanete ili na konferenciji za štampu da se izvinete tadašnjem predsedniku Vlade i današnjem predsedniku države za sve ono što ste blatili taj ekspoze? Moram da vas razočaram, ponovo ću ponoviti, to je jedini program Vlade u novijoj istoriji Srbije koji je citiran u jednom međunarodnom časopisu na Scimago listi. Da bi bio citiran, morao se na jedan strani jezik prevesti čitav ekspoze, ne u skraćenoj verziji. Dozvolite sada ipak na kraju da kažem. Naši politički protivnici, a i mene su prozvali da sam ja rekao da će se vreme meriti u zadnjih 20 godina po Aleksandru Vučiću, i tačno je tako. Prošli put sam govorio, ali dozvolite, pošto je tema sad da kažem. To je ovo vreme koje sam rekao, kako smo zatekli vlast, a ovo drugo vreme od 2014. godine samo, dozvolite da kažem jedan podatak. Znači, prvi sam rekao kako je bilo, a bilo je zemlja ekonomski, industrijski, infrastrukturno devastirana, a posle dolaska Aleksandra Vučića na čelo Vlade, zemlja je otvorila 138 kilometara autoputeva, 480 kilometara državnih puteva, 360 kilometara lokalnih puteva, ukupno 970 i 311 mostova rehabilitovala itd. Neću da govorim koliko škola, koliko domova po svim parlamentima. I već danas u mnogim ekonomskim časopisima se meri vreme, u 20 ovih godina, pre dolaska njega za predsednika Vlade i posle dolaska Aleksandra Vučića, pre dolaska kad je zemlja devastirana i sada, ubrzana modernizacija. Jedino mi nije jasno zašto su ovi iz Saveza za Srbiju ljubomorni da država ide napred. To ja nisam video ni teoriji, ni praksi, nigde. I nama kažu – vaš predsednik. Ja nikada nisam rekao Tadiću – njihov predsednik. To dokazuje njihovu državotvornost. Dozvolite, na kraju, da ostavim vremena i drugima, da je najbolje o njima rekao Svetislav Basara, bivši ambasador Republike Srbije, 21. maja gospodnje 2019. godine, on je rekao za sve varijante DS, citiram – Demokratska stranka je samoupravna i interesna zajednica muljatora i lopuža. Završen citat. Poštovani građani Srbije, uništili su našu prošlost, uništili su našu budućnost, zaustavili su budućnost naše dece, a da su bar malo ili još godinu dana ostali na vlasti, uništili bi nam i korene. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marjana Maraš. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, Dejan Radenković, u svom izlaganju izneo je stav da će poslanička grupa SPS podržati sve zakone iz drugog zajedničkog pretresa i istakao je značaj koje ovi zakoni imaju za poslaničku grupu SPS, a ja ću se u svom izlaganju osvrnuti na Zakon o reviziji. Pružanje usluga revizije finansijskih izveštaja u Republici Srbiji regulisano je Zakonom o reviziji, koji je stupio na snagu 24. jula 2013. godine i podzakonskim aktima za njegovo sprovođenje. Osnovni razlozi, kao što smo mogli da čujemo danas, za izradu novog Zakona o reviziji, su usklađivanje sa zahtevima novih propisa EU, kojima se uređuje ova oblast i otklanjanje uočenih nedostataka u primeni postojećih zakonskih rešenja. Predlog zakona posebnu pažnju posvećuje pitanju unutrašnje organizacije društva za reviziju. U Predlogu zakona definisano je da kontrola kvaliteta rada licenciranih, ovlašćenih revizora, društva za reviziju i samostalnih revizora prelazi u nadležnost Komisije za hartije od vrednosti, čime se povećava nezavisnost kontrole. Unapređen je sistem sankcija kojim će se destimulativno delovati i sprečiti buduća ponašanja koja bi ugrožavala objektivno i kvalitetno pružanje revizorskih usluga u delu koji se odnosi na mere u postupku kontrole kvaliteta rada društva za reviziju, samostalnih revizora i licenciranih ovlašćenih revizora. Primena aktuelnog Zakona o reviziji pokazala je postojanje određenih nedostataka u regulisanju i sprovođenju zakona u praksi. Pre svega, potrebno je uvesti novine u postojeći sistem javnog nadzora kako bi se isti unapredili i kako bi on imao jača ovlašćenja, pre svega po pitanju sprovođenja kontrole kvaliteta i izricanja sankcija. Potrebno je pojednostaviti sistem izricanja mera društvima za reviziju i licenciranim ovlašćenim revizorima, u smislu da se kontrola izricanja mera, ako za to postoji potreba, odvija efikasnije i da se ubrza postupak. Uvedene su nove odredbe u zakonu, koje definišu subjekta revizije, profesionalnu etiku, profesionalni skepticizam, matičnu državu članicu, nezavisnost i objektivnost, kao i odredbe koje će početi sa primenom prijemom Republike Srbije u EU. Bilo je komentara vezano za ovu odredbu, ali mislim da je za nas, za državu, bez obzira na to kada ćemo ući u EU, važno da mi uredimo svoju državu, pa kad god to bilo. U novom zakonskom rešenju detaljnije je regulisana obaveza čuvanja poslovne tajne društva za reviziju i licenciranih ovlašćenih revizora tokom vršenja zakonske revizije. Radi podizanja kvaliteta revizorskog izveštavanja, unapređen je obuhvat mera, kazni koje mogu biti izrečene za nepoštovanje zakona i pravila struke, kao i njihova efikasnost. Predlogom zakona zabranjeno je krivično osuđenim pravnim i fizičkim licima i njihovim povezanim licima, kao i saradnicima, da budu osnivači i vlasnici društva za reviziju. Komisija i ministarstvo nadležno za poslove finansija imaće krajnju odgovornost za kvalitet obavljanja revizije u Republici Srbiji. Prenosom nadležnosti po pitanju kontrole kvaliteta obavljanje revizije iz komore ovlašćenih revizora u nadležnost Komisije za hartije od vrednosti biće pojednostavljen i ubrzan postupak kontrole i izricanja sankcija društvima za reviziju i revizorima zbog nepoštovanja odredaba zakona i pravila struke. Umesto u tri institucija, postupak će se odvijati u okviru jedne institucije – Komisije za hartije od vrednosti. Radi obavljanja ovih nadležnosti, a na osnovu sporazuma, Komisija će preuzeti lica zaposlena u komori ovlašćenih revizora na poslovima kontrole kvaliteta. Sistem kontrole kvaliteta biće ustanovljen na nezavisniji, efikasniji, efektniji način i usklađen sa najboljom profesionalnom praksom. U Predlogu zakona o reviziji propisana je i minimalna forma revizorskog izveštaja. Sve predložene izmene treba da doprinesu poboljšanju kvaliteta revizorskih izveštaja, što za posledicu treba da ima poboljšanje kvaliteta finansijskih izveštaja, što će pozitivno uticati na sve privredne subjekte, ali i na državne organe i institucije, kao i na strane i domaće investitore. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Branimir Rančić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani gospodine Mali, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovana gospodo narodni poslanici, pred nama narodnim poslanicima ove nedelje je set ekonomskih zakona, koji ukazuju na ekonomski napredak Srbije, između ostalog, i suficit budžeta od 46,6 milijardi, koji ćemo raspodeliti na, kao što ste rekli, povećanje plata u javnom sektoru, na isplatu jednokratne pomoći penzionerima u iznosu od 5.000 dinara, pomoć građanima koji su bili zaduženi u švajcarskim francima i na kapitalne investicije. Kako će se trošiti ovaj novac iz budžeta, upravo ovi zakoni to definišu i kontrolišu. Moram da napomenem da privredna aktivnost u 2019. godini ostaje na vektoru rasta, koji je započet početkom 2015. godine. Ovaj kvartal januar-jul 2019. će biti osamnaesti, ponavljam, osamnaesti uzastopni kvartal u kome privredna aktivnost beleži rast. Profesor Atlagić u svom izlaganju, neću reći dao mi je šlagvort jer je to nemačka reč, a u srpskom parlamentu treba da se koriste srpske reči, pa ću reći dao mi je dobar uvod kada je pomenuo ekspoze tadašnjeg kandidata za premijera gospodina Aleksandra Vučića, avgusta 2016. godine, obraćajući se ovde u parlamentu. Citiram, od 2008. do 2012. godine imali smo pogrešnu ekonomsku politiku u kojoj smo insistirali na povećanju rasta BDP time što smo povećali uvoz i, drugo, domaću potrošnju, ali ekonomska logika se promenila i rast u narednom periodu je ostvaren prvo investicijama a drugo uvećanjem uvoza. Još je važnija činjenica da je došlo do promene strukture našeg izvoza u EU. Najvažniji izvozni proizvodi nisu više primarni poljoprivredni proizvodi, već industrijski proizvodi. Srbija najviše izvozi u države članice EU, 63,6% i oni koji žele to da postanu, znači, CEFTA, 21,1%. Zato je, moram to da kažem, sad mi je palo na pamet, Kin de Hang rekao – neke zemlje u svetu u kojoj je za tako kratko vreme uspela da se brzo izvuče iz krize u kakvoj je bila Srbija. Znači, nema zemlje u svetu koja se tako brzo izvukla iz krize kao Srbija. Budžet za 2019. godinu donet je u skladu sa nastojanjem da se održi, kako kažu ekonomisti, makroekonomska stabilnost, održivi fiskalni sistem i zdrav ekonomski rast. Rast BDP u prvom kvartalu je od 2,7 usled ubrzane privredne aktivnosti od 2,9 u drugom kvartalu ostvaren je polugodišnji rast od 2,8. Projektovana stopa rasta BDP za 2019. godinu je zadržana na nivou od 3,5. Ovakva kretanja rezultat su pre svega posvećenosti predsednika Aleksandra Vučića i Vlade u smislu povećanja broja zaposlenosti. Tržište radne snage u 2019. godini beleži izuzetno povoljna kretanja. Stopa nezaposlenosti je u drugom kvartalu dostigla nizak nivo u iznosu od 10,3%, što je manje za 1,6 u poređenju sa istim kvartalom prošle godine. Ukupna zaposlenost je bila veća za 0,7%. Pored značajnog smanjenja stope nezaposlenosti i rasta ukupne zaposlenosti, zabeleženo i strukturno poboljšanje na tržištu rada. Tako je, na primer, stopa nezaposlenosti mladih za 27,5 pala na 24,4, dok je kod žena smanjen za 1,6% poena na 11%. Takođe, rast broja zaposlenih u privatnom sektoru za 4,1%, odnosno za 58,5 hiljada zaposlenih, dok je u javnom sektoru smanjen za 1,2% odnosno za 7,4 hiljade dinara. Znači ja sam ovde govorio jezikom brojki. Brojke dominiraju u matematici, a kako je ekonomija matematika, mislim da je jedan od najtežih predmeta na ekonomiji matematika, znači cifre govore u prilog ubrzanog rasta Republike Srbije. Što se tiče Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, u razdeoku 30, kao što je rekla moja uvažena koleginica Milanka, je odvojeno 120 milijardi dinara, od toga osam milijardi za porodilje. Devet posto od te cifre biće za povećanje plata, ali ono što je bitno, što moram da potenciram je to da će se izjednačiti plate medicinskim radnicima zaposlenim u ustanovama socijalne zaštite sa medicinskim radnicima zaposlenim u medicinskim ustanovama. Sto pedeset miliona je odvojeno za hraniteljske porodice. Sve ovo o čemu sam govorio možemo spustiti na lokalni nivo. Tako, na primer, moj grad Niš imao je u avgustu rebalans budžeta gde je ukazano na finansijsku konsolidaciju. Prvo, prihodi od poreza na zarade u periodu od prvog do šestog meseca 2019. godine viši su za 402 miliona dinara u odnosu na isti period prethodne godine. To je i razumljivo kada se uzme u obzir činjenica da je u 2015. godini bilo 2.995 aktivnih preduzeća, a u 2018. godini 3.718. Broj preduzetnika u 2015. godini je bio 7.614, a u 2018. godini 9.513. Broj nezaposlenih u 2012. godini je bio 36.104, a u 2018. godini 23.106, a broj zaposlenih u 2012. godini je bio 61.806, a sada 79.285. Na kraju samo da napomenem kapitalne investicije koje se dotiču moga grada. Prvo, imamo završetak istočnog kraka Koridora 10, znači, kraka za Bugarsku, koji će biti pušten ili ovog ili sledećeg meseca. Zatim, završen je krak za Severnu Makedoniju, odnosno Grčku. Treće, izmeštanje železničke pruge iz grada tzv. obilaznica Popovac – Prosek, kao i izgradnja dve železničke stanice na aerodromu i Panteleju. Ono što je vrlo bitno, to je početak radova na autoputu Niš – Merdare, a što se tiče modernizacije pruge Niš – Dimitrovgrad, kao i investicije u aerodrom „Konstantin Veliki“, o tome neki drugi put. Znači, mogu da zaključim da se latinska dikta – svi putevi vode u Rim, može zameniti – svi putevi vode u Niš. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima Milorad Mirčić. Izvolite.
Da li smo na drugoj tački dnevnog reda, gospodine Marinkoviću? (Predsedavajući: Jesmo.) Nemamo mi srpski radikali ništa protiv stvaranja institucija i organizacija koje su u skladu sa zakonom ove države, ali smo duboko protiv nepoštovanja funkcionisanja tih institucija i kršenja zakona. Da li slučajno ili namerno, to kada je u pitanju izvršna vlast, ne može se pripisivati slučajnosti. Može se samo pripisivati većim delom nameri. Mi smo za uvođenje reda kada je u pitanju, konkretno, državna pomoć. Mora da postoji transparentnost pri funkcionisanju ovog sistema, gde država izdvaja ne mala sredstva, na ovaj ili onaj način, i ta sredstva se koriste, a evidencija, kada želite da pogledate, uvek je nekompletna ili nedostupna itd. Dobar je predlog, između ostalog, da to bude izvan Ministarstva finansija, kako to ministar kaže, jer tu treba da se ispoštuje ta objektivnost koja je potrebna, jer onaj koji učestvuje u dodeli te pomoći, oslobađanje od poreza ili na druge načine, ne može baš da bude objektivan kada je u pitanju kontrola trošenja sredstava. Ministarstvo finansija mora da snosi i da nosi najveću odgovornost kada je u pitanju kontrola ukupno dodeljenih sredstava u sklopu državne pomoći, i to mora da bude izloženo javnosti, mora da bude dostupno svima, pogotovo parlamentu. Da se ne poštuju i da se dosledno ne sprovode odluke o funkcionisanju institucija možda je najbolji primer kada je u pitanju predlog oko revizora. Imamo jedan veliki problem koji se sastoji u reviziji, odnosno u kontroli funkcionisanja finansijskog sistema javnog sektora, počevši od lokalne samouprave, preko pokrajine, do Republike, pri tom ne gubeći iz vida da to obuhvata i javne službe, odnosno javna preduzeća. Državni revizori su preopterećeni sa poslom koji obavljaju i možda je delimično u pravu neko ko je ovde rekao da izveštaji DRI liče jedan na drugi kao da su rađeni po porudžbini iz razloga što ono što podrazumeva objektivnost i što podrazumeva nešto što je detaljnije, objektivnost je rezultati detaljnijeg istraživanja, odnosno kontrole, to nedostaje iz prostog razloga jer fizički ne može da se stigne, isuviše je mali broj ljudi koji obavljaju taj posao. Mi koji smo u matičnom Odboru za finansije smo svedoci prilikom podnošenja izveštaja, periodičnih izveštaja od DRI, da jednostavno ne možemo da tražimo od tih ljudi da na vreme ili blagovremeno obave sve revizije u ovoj državi. Suština nije samo u tome što je taj fizički nedostatak, što je veoma bitno, već je suština u tome što se insistira, pogotovo mi srpski radikali smo od ranije insistirali da se uvede interna revizija. Interna revizija je nešto što je preko potrebno za funkcionisanje čitavog sistema kontrolisanja. Ovde imamo recimo na nivou lokalne samouprave da se pro forme formiraju interne revizorske ili neke komisije koje su u funkciji revizije, a onda kada dođe DRI, onda se vidi da je tu bilo dosta nepravilnosti, da je bilo protivzakonitog poslovanja itd. Kada se to pretvori u ono što je veoma bitno za nas, to su ogromne sume novca koje se koriste, odnosno koje se protivzakonito i protiv svih pravilnika troše. Šta je rezultat rada revizora? Rezultat je, govorim o državnim revizorima, da se razumemo, da oni kao preventiva opominju nekoga ko je prekršio, nekoga ko nije postupao u skladu sa zakonom. Šta se dešava? Ne dešava se ništa. Pošto Ministarstvo finansija ima ingerencije, ima ovlašćenja da u većini slučajeva reaguje, mali je broj slučajeva zabeležen gde ministarstvo koristeći svoje zakonsko ovlašćenje je reagovalo tako što je primera radi kaznilo ili izreklo bilo kakvu meru kada je u pitanju niži nivo vlasti, pogotovo kada su u pitanju javna preduzeća. Imamo drastične slučajeve kada je u pitanju kontrola. Imamo slučaj u jednom javnom preduzeću. Službenik, državni revizor daje primedbu direktoru, koji je izabran kako se to radi uobičajeno, ne po svojim sposobnostima i kvalifikacijama nego u najvećem broju po stranačkoj pripadnosti, da poslovanje tog javnog preduzeća, na čijem je on čelu, nije u skladu sa statutom tog javnog preduzeća. Zamislite, posle nekoliko minuta pošto je napustio prostoriju, direktor tog javnog preduzeća se vraća i saopštava revizoru da je on rešio taj problem tako što je fizički uništio statut i taj statut fizički ne postoji i problem je rešen. Revizor, čovek koji je imao ogromno iskustvo nikada to nije u svojoj praksi imao, iznenađen, mislio je da je neslana šala, i kazao je – gospodine, statut ne možete da uništite fizički. Umesto da se sankcioniše, umesto da se preduzima korak na osnove izveštaja revizora o nepravilnom poslovanju, protivzakonitom, taj direktor je i dalje aktuelan. To je jedan od ovih tarot ekonomista, tih što bacaju karte kada gledaju ekonomiju ili gledaju u pasulj, kada popiju kafu u šolju pa tako uče ekonomiju. Tako je i on došao do diplome, a onda zauzeo poziciju direktora i do dan danas je na toj funkciji. Interna revizija je veoma bitna, veoma značajna za funkcionisanje finansijskog sistema i ono što je najbitnije – borba protiv pranja novca, borba za sprečavanje terorizma je velikim delom zasnovana na internoj kontroli, pogotovo sistema koji su pod direktnom kontrolom izvršne vlasti ili na neki način pod kontrolom Ministarstva finansija i to mora da se uradi. U ovom Predlogu zakona nije ni malo jednostavno ni lako doći do licence kada je u pitanju i računovodstvo, odnosno oni koji će se baviti tim poslom i koji se bave, a pogotovo kada su u pitanju revizori. Mora se uvesti red i tu postoji jasan stav da ne mogu računovodstvom da se bave ljudi koji poseduju samo program, kada ubace u program onda dobiju rezultate njihovog znanja iz računovodstva. Mora se u toj licenci jasno razgraničiti na one koji imaju kvalifikacije, oni koji znaju u odnosu na one kojima treba ceniti iskustvo, ali nemaju potrebno znanje i nemaju potrebnu diplomu. To mora da se uradi. Nemamo ništa protiv, ali tu se mora biti objektivan. Ne može po principu kako su to notari ili kako su to izvršitelji, ne može po tom principu baš sada da se proizvode i fabrikuju oni koji će voditi računovodstvo i koji će se baviti revizijom. Na vreme vam skrećemo pažnju na to, ministre.
Hvala gospodine Mirčiću. Sada reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, predloženo vam je da budete sudija i da kažnjavate, ili on ili ministarstvo. Ne ulazim u to. Dobro sam razumeo svoje kolege koji su govorili pre mene. Znači, traži se da ministar kažnjava. Postoje inspekcijski organi, postoje sudije za prekršaje, postoje preporuke DRI lokalnim samoupravama, skupštinama, jedinicama lokalnih samouprava, ali nemojte da narušavate pravni poredak u Republici Srbiji, pogotovo ne ustavni. Gospodine ministre, ovde su se danas mnoge stvari izgovorile, ali nešto moram da vam kažem. Ovi koji su protiv elektronskog poslovanja i koji izražavaju sumnju da je to moguće u Republici Srbiji, to su samo iz jednog razloga – boje se da ih ne udari struja dok kucaju na računaru. To je jedini razlog zbog čega su oni protiv elektronskog poslovanja. Taj strah moraju da prevaziđu jer civilizacijske tekovine idu napred, a Srbija nije u praistoriji, hvala Bogu. Ako oni žele da ostanu tamo, neka ostanu i u Savezu komunista, pošto sam čuo i da smo zemlja radnika i seljaka itd, a ja mislim da smo zemlja građana Srbije i da su svi građani jednaki pred zakonom. Gospodine ministre, vi Predlogom zakona o kontroli državne pomoći dajete Narodnoj skupštini jedan instrument kojim bi se kontrolisao rad vašeg ministarstva, a moje kolege iz opozicije kažu da to njima ne treba. Znači, povećava se nadležnost Narodne skupštine i svakog narodnog poslanika pojedinačno i opozicija kaže da to ne treba. Kada sam ja bio opozicioni narodni poslanik, voleo bih da sam imao sve te instrumente, nego sam morao da preturam i tražim po raznim dokumentima, da proveravam i čitam razne sajtove da bi došao do određenih podataka za diskusiju kako izvršna vlast funkcioniše, kakvi su im postupci, kakve su im greške, kakvi su im zloupotrebe. Mi sada nudimo opoziciji i svakom narodnom poslaniku, naravno, koji podržava Vladu, da može da kontroliše Ministarstvo finansija, da može da kontroliše kako se sprovodi državna pomoć i to neko odbija. Ja ću samo da pročitam da je ta Komisija za kontrolu državne pomoći odgovorna Narodnoj skupštini Republike Srbije, po predlogu zakona. To nije sporno. Ko bira članove Komisije? Pa, evo, u članu 12, stav 3. - odluku o izboru predsednika Komisije ili člana Saveta Narodna skupština donosi većinom glasova svih narodnih poslanika, po predlogu odbora Narodne skupštine nadležnog za poslove finansija. Po predlogu odbora našeg radnog tela, koji čine opet narodni poslanici. Predsednik Narodne skupštine, koji je narodni poslanik, raspisuje konkurs. I to je njima sumnja. Ne, najbolje je da to radi, kao što je bilo do sad, ili je to valjda žal za proteklim vremenima, da je država odnosno Vlada ta koja je svemoguća, koja može i mora sve. Ta vremena su prošla. I to je njihov ideološki najveći problem. Vremena Saveza komunista su prošla. Sada živimo u normalnoj demokratskoj državi, uspostavljamo prave vrednosti u ovom društvu. O tome ćemo malo kasnije, kako to sve izgleda kada se napada neki predlog zakona čisto da bi se napadao. Ali, mene čudi da moje kolege narodni poslanici iz opozicije ne žele da pojačaju kontrolnu i nadzornu ulogu Narodne skupštine. To je naša ustavna nadležnost. Valjda su nas zato građani birali. To je svrha ne samo donošenja zakona, nego i kontrola rada izvršne vlasti. Neću da ulazim u to kakvi su izveštaji revizora. Pa, kakvi mogu da budu nego tipski? Kakvi mogu da budu? Ali ćemo da prepričavamo anegdote koje se dese. Samo da znate, državni revizor obaveštava Narodnu skupštinu, obaveštava srpsku javnost o eventualnim nepravilnostima, može da da preporuku da se neki rukovodilac smeni, ali Narodna skupština i jedinica lokalne samouprave nisu dužni da po tome postupaju, zato što su nosioci suvereniteta građana. I nemojte sebe da unižavate više. Bilo je tu još diskusije i oko toga, znate, kad god nekim zakonom pokušavamo da neku materiju malo bolje uredimo, da unapredimo, da se pozovemo na dobra iskustva i zemalja u regionu i zemalja EU, uvek se napadnemo i uvek je Vlada napadnuta da mi te zakone donosimo zbog članstva u EU. Evo, odmah ću da kažem - nije to primarno i nije to najvažnije. Donosimo zakone isključivo zarad interesa građana Srbije i države Srbije, to neka nauče jednom. Napadnuti su ovi zakoni koji uređuju oblast računovodstva i revizije, kažu - to su direktive EU itd. Sad ja postavljam pitanje - evo, imamo nekoliko investitora, ima ih više ali ja ću da navedem samo tri-četiri, "Aerodrom Beograd", "Boš", Nemačka, itd, da ne nabrajam ta preduzeća, oni obavljaju neku delatnost u Srbiji, jesu povezana lica sa svojim matičnim kompanijama, ali mene sada interesuje da li ta preduzeća, da ne primenjujemo međunarodne računovodstvene standarde, dobit i profit koju ostvaruju u Srbiji mogu da budu prikazani u bonitetu tih preduzeća? Evo, ja tvrdim da ne mogu. A ako nečiji bonitet, a uložio je novac u Srbiji, ne može da bude prikazan u njegovom poslovanju, na tržištu hartija od vrednosti, da li su one vlasničke, da li su dužničke, ne ulazimo u to, taj neće da ulaže u Srbiju. E, sad će da kažu - znate, ali to su strane kompanije, šta nas briga za to. Dobro, evo da kažemo da je i ta pretpostavka tačna. Dolazimo do drugog problema. Ako imamo ozbiljnu kompaniju u Srbiji, gde je isključivi vlasnik rezident ili građanin Republike Srbije, grupa građana, itd, neću da ulazim u vrstu tog privrednog društva, da li ono može, ukoliko ne primenjuje međunarodne računovodstvene standarde, da podigne kredit u inostranstvu kod neke banke koja ne posluje na teritoriji Republike Srbije? Evo, tvrdim da ne može. Moraće možda da podiže nepovoljnije kredite na domaćem tržištu zato što mi nismo predvideli svojim zakonima da primenjujemo međunarodne računovodstvene standarde. Ali ćemo zato da raspalimo po EU, ona se raspada, ona je ovakva, ona je onakva, a pri tom zaboravljamo da smo valjda svi mi birani od građana Republike Srbije i da prvo njima odgovaramo i da trebamo da radimo u njihovom interesu, a ne da budemo za neku političku ili ekonomsku regionalnu organizaciju, međunarodnu ili ne. Na prvom mestu treba da nam budu interesi građana Srbije. Bilo je diskusije i oko tog čuvenog Zakona o računovodstvu. Tu moram da vam kažem, gospodine ministre, velika je uznemirenost u jednom delu stručne javnosti koja se tiče oblasti računovodstva i tih čuvenih licenci koje se izdaju, koje bi po tumačenju nekih trebale da se izdaju. Najviše je tome doprineo sekretar Saveza računovođa i revizora Srbije, gospodin Pero Škobić, koji je u nekoliko članaka upoznao računovođe i revizore da će morati da se pretplate, ono što je on dao u svom intervjuu, da se pretplate na publikacije koje izdaje Savez računovođa i revizora, da će morati da idu na seminare da bi, bože moj, znali zakonsku regulativu koja se ubrzano menja, pa je potrebno njihovo neprestano osposobljavanje i da oni neprestano usavršavaju svoje znanje. Svoje znanje bi usavršavali tako što bi išli na te seminare, gde bi skupljali određeni broj poena a sa određenim brojem poena bi stekli pravo da produže licencu ili zvanje računovođe ili revizora. Zato se iz tog razloga te, da kažem, neobaveštenosti jednog dela naše javnosti, podigla velika prašina i tog nastupa koji je gospodin Škobić imao nedavno, pre desetak dana. Da budemo jasni, nije logično da postoje računovodstvene agencije koje obavljaju tu delatnost, a da nemaju ni jednog zaposlenog. To odmah da raščistimo. Kako neko može da obavlja neku delatnost, da pruža neku uslugu da nema nijednog zaposlenog? To nije normalno. Ili je reč o zloupotrebi, zloupotrebi zakona. Može sve da bude po zakonu, ali da bude zloupotreba zakonskog prava. Zato je dobro što se konačno uvodi taj registar koji će da bude javan, svako će imati uvid u njega. Dobro je što za razliku od zakona iz 2004. godine nije uspostavljen monopol kakav je imao Savez računovođa i revizora donošenjem tog zakona 2004. godine i koji su ta loša iskustva, kako su se ponašali u Savezu računovođa i revizora prema svojim članovima, gde su im bukvalno gulili kožu sa leđa, napravili jedan ozbiljan problem kada se donosio zakon. Znači, može da se polaže kod dve organizacije u Srbiji, može kod bilo koje, bilo gde u svetu koja ispunjava uslove iz našeg zakona, a to je da je članica Međunarodne federacije računovođa i revizora. Ono što je najvažnije, nadzor nad radom svega toga vrši ministarstvo i neće biti zloupotreba prilikom brisanja zvanja računovođe. To je možda najveći problem u celoj ovoj priči. Znači, nije problem da neko stekne zvanje, problem je da kad dokaže jednom svoje znanje, ne mora da ga dokazuje svake godine, jer ni mi ne menjamo zakone svake godine u jednoj oblasti, a on će svoje usavršavanje da ima kroz rad u delatnosti koju obavlja, jer to je nešto normalno. I medicina napreduje, ja nisam znao da doktori moraju stalno da polažu neke ispite, elektrotehnika napreduje, nisam znao da moraju inženjeri stalno da dokazuju svoje znanje, i da ne nabrajam dalje, pa ne vidim i zašto bi Savez računovođa i revizora i neke slične organizacije imale neka ekstra ovlašćenja nego sve druge organizacije koje se ovim bave. Mi često menjamo i zakone, pa evo iz oblasti pravosuđa, iz oblasti i krivičnog prava, Krivičnog zakonika, nisam čuo da je neki sudija ponovo polagao pravosudni ispit ili tužilac javnotužilački, pa mislim da i računovođe kad već jednom steknu to znanje ne treba stalno da ga dokazuju. Kažem da je javnost bila uznemirena najviše zbog samog nastupa predstavnika Saveza računovođa i revizora i zato je bio toliki pritisak i na kolege poslanike i na članove Radne grupe i na samog ministra. Ali da ponovim, mi zakone ne donosimo samo zbog toga da bi postali član EU, nego na prvom mestu i isključivo zakone donosimo u korist građana Srbije i države Srbije i ova tri zakona su i u korist građana Srbije i države Srbije.
Hvala, gospodine Arsiću. Pravo na repliku ima Vjerica Radeta. Izvolite.
Da je gospodin Arsić slučajno u pravu, a nije, kada je rekao da mi mislimo da Vlada treba sve da kontroliše, nisam ga tačno razumela, teško je bilo, ali je pitanje, i čak da mi tako mislimo, kako je moguće da je on u tom sistemu već sedam godina? Što odmah nije već prvog dana rekao – ej, ljudi, menjajte ovaj zakon, ne smemo sedam godina da budemo u ovom lošem sistemu, komunističkom, šta je pominjao, nemam pojma. Vi se svi sigurno pitate zašto je gospodin Arsić ovako ljutito počeo svoju raspravu i što je besan. Otkriću vam jednu tajnu. Pre nekoliko meseci, dok su ovi predlozi zakona bili u nacrtima, onda je Društvo računovođa i revizora imalo neki veliki skup, neku javnu raspravu o ovim predlozima zakona i bio je Arsić i rekao – dok je njega, ovakvi predlozi u Skupštinu doći neće. On za ovo da glasa, ne dao bog nikada. I milion primedbi je imao, gospodine Mali, više nego što smo vam mi izneli, više je Arsić imao primedbi. E sad, pošto ja Arsića izuzetno cenim, hoću da mu pomognem, da ne bi imao problema u danu za glasanje. Dragi kolega Arsiću, kad bude glasanje, stavite gumenu rukavicu, pošto ćete pritiskati dugme, da vas ne udari struja, jer ćete pritisnuti dugme suprotno od onoga što ste pričali pre dva meseca da ćete uraditi. Hvala.
Hvala, gospođo Radeta. Pravo na repliku ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Voleo bih da znam o čemu se ovde dešava, ali bar imamo jednu dobru identifikaciju. Ono što nisam rekao i što se nije desilo, nemojte te reči da mi stavljate u usta. To je prva stvar. Druga stvar, što se tiče identifikacije, drago mi je da se konačno identifikovao onaj ko se boji računara da ga ne ubije struja. Evo, to je taj strah koji postoji. Znači, najbolje je da ostanemo u doba Saveza komunista Jugoslavije ili Srbije ili kako god hoćete, znači, da živimo u tom sistemu i da se odreknemo i demokratije i svega, samo da bi ta ideologija opstala.
Hvala, gospodine Arsiću. Pravo na repliku ima Vjerica Radeta. Izvolite.
Sad ja ne znam, što bi rekao Arsić, o čemu se dešava, ali da vidimo o čemu se radi. Neverovatno je da ova priča ima bilo kakve veze sa tim da li neko zna da radi na kompjuterima ili ne zna. Kakve to ima veze sa sistemima? Kakve veze ima sa Savezom komunista? Još će da zameri Komunističkoj partiji Kine i Narodnoj Republici Kini što su u vrhu svetskom kada je u pitanju ova napredna tehnologija. Nešto ste, kolega Arsiću, baš mnogo pobrkali. To o čemu se dešava, što reče, ako treba, ja mogu da donesem i audio-zapis, stenogram svakako, pa da vidimo o čemu se dešava, tj. o čemu se radi.
Hvala, gospođo Radeta. Pravo na repliku ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Nije to bilo savetovanje, to je bila diskusija na Odboru za finansije, da raščistimo odmah. Nije to rečeno kako je vama preneto, žao mi je što vam nisu preneli kako treba, to nije moj problem. Što se tiče Komunističke partije Kine, svaki narod ima pravo da odredi u kakvom će okruženju da se razvija i nemam ništa protiv toga. Nemojte da pokušavate da me posvađate sa Kinom. Mene čudi to da ovde jedna opoziciona stranka ne želi da kontroliše Vladu Republike Srbije i šta god da se predloži, osim valjda da piše ime i prezime ili ime poslaničke grupe ili ime političke stranke, i ako to nije ime njihove političke stranke ili njihove poslaničke grupe, to će ovde biti napadano. Bar kad napadaju, neka napadaju sa nečim što ima smisla, a ne da tražimo od kolega narodnih poslanika da se odreknu ovlašćenja koja stiču Zakonom o kontroli državne pomoći, jer meni to zaista nije jasno. Znači, sve ove Vladine agencije itd, pa ne možete vi da učestvuje na tržištu gde postoji konkurencija i da vi sami uređujete to tržište bez nekog regulatornog tela. To je nemoguće. Tako je bilo samo u doba Saveza komunista i zato se ja pitam – da li je to ideološki težnja ka tome? Tad je država sve kontrolisala, sve uređivala, sve merila, nije postojalo tržište koje nije bilo državno i nisu ni bila potrebna regulatorna tela. Valjda hoće da se vratimo u društvenu imovinu i da država radi sve.
Hvala, gospodine Arsiću. Pravo na repliku ima gospođa Vjerica Radeta. Izvolite.
Hajde malo stvarno da raščistimo najpre od malopre. Gospodin Arsić kaže – drago je njemu da se prepoznao neko ko valjda ne zna da koristi kompjuter, ne znam. Ali, gospodine Arsiću, vidite ono tamo? Prazno, nema nikoga. Vidite ovo ovde? Opoziciona poslanička grupa, najveća opoziciona politička stranka. Vidite vas tu tih 30-ak, koliko vas danas ima tu, dok vam je tu ministar Siniša Mali. Vi ste svi hvalili zakone, predloge, mi smo se kritički izražavali o predlozima i ako vi kažete – ovi koji su protiv, ko drugi da se tu prepozna, neće valjda klupe? Naravno da ste mislili na nas, ali ne zato što mi, kolega Arsiću, nešto znamo ili ne znamo, znamo mi mnogo više od vas, verujte, i znate i vi to. Ali, nemojte da okrećete priču na nešto što nema veze sa realnošću. Mi želimo da oduzmemo pravo narodnim poslanicima? Prvo, to o čemu pričate još niko nije ni dobio. Zakon je u raspravi, pa još nije usvojen, prvo naučite to, kao potpredsednik parlamenta. Dokle god zakon ne bude objavljen u „Službenom glasniku“, on ne postoji, ne primenjuje se. Toliko treba da znate. Drugo, mi nikom nijedno pravo ne oduzimamo, ako se neko bori za prava narodnih poslanika, onda je to SRS. Vi ste ti koji oduzimate prava narodnim poslanicima kroz ovaj nakaradni Poslovnik i kroz njegovu lošu primenu i ovakav kakav je nakaradan. Tako da, ja bih vas molila, znam da nije ovo što sam rekla, da se vama nije dopalo, vezano za ovo, nisam ja rekla da ste bili na savetovanju, rekla sam da je bio neki skup, nisam ga uopšte definisala. Tako da, vi ste možda i bili na savetovanju za koje ja ne znam, čim kažete nije bilo savetovanje, nego odbor. Rekla sam da je bio neki skup. Kako se zove? Šta je bilo kolega? Eto, znam Martinović gde je bio. Dakle, možemo da razgovaramo o ovim predlozima zakona, možemo da razgovaramo o čemu god hoćete, mi se ovde bavimo politikom, evo, sad će i kolega Martinović da replicira, da se uključi, ali nemojte. Mislim, nije lepo, niste vi nas uvredili što ste rekli da li mi znamo ili ne znamo, da li se plašimo struje, ili ne plašimo. Znate od kad je ta fora, kad ste vi bili srpski radikal, kad je ja mislim, Rade Obradović, ili tako nešto, mislim baš vama kad ste govorili, kolega Arsiću, rekao – vi radikali imate debele prste ne znate da uključite kompjuter. Da li je tako Nataša bilo? Tako da, pustite, to je staro 12 godina, dajte nešto novo.
Hvala, gospođo Radeta. Veroljub Arsić, pravo na repliku. Izvolite.
Ja nešto ovde ne razumem, zaista. Evo, priznajem, zaista ne razumem. Znači, zaista ne razumem. Evo ovako, shvatanje parlamentarnog života i parlamentarne borbe je sledeće. Opozicija treba da kritikuje zakon, dobro, u redu, slažem se. Oni koji podržavaju Vladu Republike Srbije treba da brane taj zakon i zakonske odredbe, kako ko zna, kako ko ume, isto kao i opozicija da napada kako zna, kako ume itd. Ali, to ne podrazumeva valjda, ja sam to tako razumeo, da niko od poslanika ne sme da obrati pažnju na diskusiju svog kolege, bez obzira da li on napada ili brani zakon. Pa, neću ja samo da razgovaram sa ministrom, hoću i sa poslanicima, hoću i sa onima koji ne misle isto kao ja, baš s njima da razgovaram, baš s njima da ukrstim argumente. E, sad, i ja ponovo kažem, nemojte da mi stavljate reči u usta koje nisam rekao. Nama se nudi ovim predlogom zakona da kontrolišemo kako država troši pomoć koju daje građanima Republike Srbije. Vi sad idete u procedure, znate to je kad je službeni glasnik, kad je ovo, kad je ono. Ja to nisam ni rekao. Nudi nam se ovim zakonom. Zašto da ga ne usvojimo zbog toga. E, sad, izgleda mi da je ovde problem, što kolege poslanici ideološki ne mogu da pronađu vezu sa zakonima, pa ulazimo u jednu nepotrebnu širinu oko svega toga. Znači, još jednom ću da postavim pitanje, daje se mogućnost da postoji elektronska faktura, mogućnost, ko će to normalan da napadne. Nije obaveza, mogućnost. Znači, može, ne mora. Sad je to problem. Kako će da ide otpremnica? Valjda neko ko je pravnik sa tolikim iskustvom zna da bi nastao prvo poslovni odnos prvo mora da se potpiše ugovor. Druga stvar, mora da se isporuči roba, da se dokaže verodostojnost te elektronske fakture, posle nje ide faktura. Sad je to problem, da li će ona biti s pečatom, bez pečata, u papiru, elektronskoj formi. Pa, valjda taj koji će po toj elektronskoj fakturi da plati robu ili uslugu, neće da pusti novac ako ta roba ili usluga nisu izvršeni. Kako će da plati onda? Neću, možeš da mi pišeš koliko hoćeš, dokaži da si izvršio tu uslugu, ili mi dao robu. Ali, to je problem. Zato, izvinite gospodo, čini mi se da imamo problem oko tih debelih prstiju mojih, izgleda mi da nisu toliko debeli da ne umem da uključim računar.
Hvala, gospodine Arsiću. Pravo na repliku Vjerica Radeta. Izvolite.
Tri puta kolega Arsić kaže da se u ideologiji SRS ne uklapa Zakon o računovodstvu. Ja nikako, razmišljam, kako, kakve veze ima računovodstvo sa ideologijom i onda shvatim, Arsićeva ideologija je računovodstvo. Hvala.
Hvala vama. Reč ima Ognjen Pantović. Izvolite.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi ministre, ovih dana kada govorimo o finansijama, o višku novca koji je potrebno rasporediti, možemo reći da se ova većina i Vlada u ovom vremenu koje nije ni malo jednostavno za naš narod, uradili dosta kako bi se povećao i poboljšao kvalitet života naših građana. Ono što posebno želim da naglasim kao inženjer saobraćaja, jeste izgradnja putne infrastrukture, koja ima mnogobrojne pozitivne efekte, od povećanja bezbednosti na putevima, smanjenja vremena prevoza, do stvaranja uslova da se investicije i nova radna mesta otvaraju širom naše zemlje. Posebno želim da naglasim one putne pravce koji povezuju srpski narod u Crnoj Gori i Republici Srpskoj. Takođe, želim da kažem nekoliko reči o onome što je duboko ukorenjeno u naš genetski kod, a to su inovacije i tehnološki razvoj. Srbija je poznata kao zemlja sa dugoročnom i svetski priznatom tradicijom inženjerskog obrazovanja i znanja. Naša nacija dala je svetu Nikolu Teslu, Milutina Milankovića, Mihajla Pupina i mnoge druge. To su primeri da naša nacija iako nije brojčano velika ima ideje i snagu koju mogu da promene tok civilizacije. Danas su srpski inženjeri u svim oblastima na radaru na najprestižnijih svetskih univerziteta i svetskih kompanija, njihovo znanje iz korena menja industrijske prakse i čini živote miliona ljudi lakšim. Potencijal koje naša zemlja poseduje u vidu talenta, kreativnosti i stručnosti mladih ljudi postao je sinonim za Srbiju, a njihovi preduzetnički poduhvati postaju globalni inovacioni šampioni koji menjaju svet. Za prethodne dve godine, od kada je osnovan Kabinet za inovacije i tehnološki razvoj, Vlada Republike Srbije uz snažnu podršku predsednika Republike Aleksandra Vučića uradila je mnogo na ostvarenju postavljenih ciljeva iz ove oblasti. Budžet za inovacije povećan je deset puta u odnosu na 2018. godinu. Prema oceni najrenomiranije svetske istraživačke agencije za startap ekosisteme, startap džinom iz San Franciska, naša zemlja je među prvih pet u svetu prema kvalitetu inženjerskog kadra. U 2018. godini dodeljeno je 250 miliona dinara za izgradnju regionalnih inovacionih startap centara, tako će mladi tehnološki preduzetnici iz Čačka, Stare Pazove, Pirota i mnogih drugih gradova imati najsavremenije uslove i mentorsku podršku za razvoj svojih ideja. Izvoz informaciono-komunikacionih usluga u 2018. godini dostigao je rekordni milijardu i 135 miliona evra, što je povećanje od 26% u odnosu na 2017. godinu. Gradi se šest kapitalnih objekata od strateškog značaja u vrednosti od 60 miliona evra kao što su naučno-tehnološki park u Novom Sadu, Nišu i drugi. Stabilan i dobro koordinisan inovacioni ekosistem ključ je rast našeg najvećeg razvojnog potencijala, a to su mladi ljudi, preduzetnici, inženjeri, inovatori i stručnjaci u različitim oblastima. Na kraju, postoji mnogo primera u svetu gde se ekonomski rast zemalja najviše zasniva na inovacijama i na znanju, kao na primer što je Izrael koji je lider u svetu kada su u pitanju inovacije iz startap zajednica. Takođe, Izrael je i odličan primer kako se zemlja u teškim, ratnim okolnostima razvija i beleži značajan ekonomski rast. To je primer koji treba da nastavi da sledi Srbija, braneći svoje najvažnije nacionalne i državne interese, što investitorima uliva dodatnu sigurnost i poverenje u državu, doći će do ubrzanog ekonomskog rasta i otvaranja novih radnih mesta. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Patnoviću. Sada reč ima dr Milan Ljubić. Nije prisutan. Reč ima gospodin Žarko Bogatinović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Mali sa saradnicima, moja današnja diskusija će biti usmerena ka Zakonu o kontroli državne pomoći. Pre nego što iznesem svoj stav o predmetnom zakonu, moram da se osvrnem na neka dešavanja i pojave koja samo naizgled nemaju veze sa ovim zakonom, a u suštini su vrlo povezani. Pre nekoliko dana, jedan od najvećih rejting agencija „Fitch Ratings“ je poboljšala kreditni rejting Srbije sa BB na BB-plus. Međunarodni monetarni fond je ekonomska kretanja ocenio kao vrlo povoljna, a poslovno okruženja kao značajno, unapređeno tako nas vide u svetu. Anketa koju su radili mediji, koji nisu baš naklonjeni Vladi Republike Srbije i predsedniku Aleksandru Vučiću, i to sa strancima koji su posetili Beograd i to baš na Trgu osporavanom od ostataka opozicije, pokazala je da su ti stranci listom iskazali oduševljenje izgledom Trga. Opet je sve lepo u očima neutralnih posmatrača, samo za neke u Srbiji koji verovatno i sa sobom nisu raščistili, ovo nije vidljivo. Juče jedan, na jednoj televiziji kaže – Vučića podržava zapad, kao da je to nešto negativno. Aleksandra Vučića danas podržavaju i Zapad, Istok, EU, Rusija i Kina. Zar to nije cilj svake politike? Ali, da se vratim na Zakon o kontroli državne pomoći. Dolazim iz sredine u kojoj je državna pomoć za domaće i strane privrednike bila vrlo značajna. Kada se govori o državnoj pomoći uvek se ima u vidu stepen nerazvijenosti, koji je ona strana medalje koja je nasleđena od prethodnih vlasti. Mi smo, kao i država, a i Leskovac kao lokalna samouprava, ovom pitanju prilazili vrlo odgovorno. Kod sredine u kojoj je bilo najvažnije otvoriti nova radna mesta i na taj način konačno krenuti razvojem, posle 2012. godine, učestvovali smo u razvoju putem subvencija preduzeća koja su zaposlila nekoliko hiljada Leskovčana. Grad Leskovac je devastirane objekte renovirao i te objekte koji su decenijama bili ruinirani i stavio ih u ekonomski pogon gde su privrednici pokretali i nastavljali svoje proizvodne aktivnosti, zapošljavali ljude i na taj način omogućili egzistenciju i ostanak u rodnom gradu. Nažalost, broj devastiranih objekata koje smo zatekli 2012. godine bio je ogroman. Prethodna vlast je firme parčala i prodavala bez kriterijuma, firme su čerupane, a onda i napuštene. Na nama je ostala obaveza rekonstrukcije i stavljanje u pogon privrednih objekata devastiranih u vreme prethodne vlasti. Državne subvencije i pomoć, kako države tako i lokalne samouprave, od velikog je značaja za ispunjenje ovog cilja. Državna pomoć jeste javni rashod ili umanjenje javnih prihoda, ali u isto vreme neophodan instrument u ovakvom ekonomskom okruženju gde su sve države, posebno u našem susedstvu zainteresovane za dovođenje investicija. Konkurencija u ovom pogledu između država je ogromna, npr. „Folksvagen“ i naša država, kao odgovorna država koja ima za cilj upošljavanje građana i povećanje državnog bogatstva i bogatstva građana na kraju, naravno da učestvuje u ovoj utakmici, a prema informacijama koje stižu učestvuje vrlo uspešno, jer je država sa najvišem nivoom investicija, kako u regionu tako i šire. Državna pomoć jeste javni rashod, ali ako se pametno primenjuje višestruko se vraća, kako kroz zaposlenost tako i kroz unos novih tehnologija i uvećanje državnih prihoda kao krajnji rezultat. Naravno da je oblast potrebno detaljnije regulisati, imajući u vidu značaj problematike, a posebno za regione sa manjim stepenom razvijenosti kao što je jug Srbije. Da bi postupak dodele državne pomoći bio transparentan, što je i cilj naše politike u svim segmentima državnog raspolaganja novcem poreskih obveznika, rešenja iz ovog zakona se usaglašavaju sa zakonodavstvom EU, odnosno sa najboljim zakonskim rešenjima poznatim u zakonodavstvima država EU. Vrlo je važno uspostaviti fer tržišnu utakmicu, bez obzira na geografsku odrednicu odnosno poreklo privrednih subjekata. Ovo znači jednakost domaćih i stranih privrednih subjekata, ali dodatni motiv za domaće privredne subjekte da aktivnije prate i učestvuju u programima državne pomoći i da u krajnjoj instanci budu korisnici državne pomoći i većem delu nego do sada, za šta se ja lično i zalažem. Osnovni cilj ovog zakona je racionalizacija trošenja javnog novca, investiranje u one projekte koji su od značaja za privredu i društvo. Sa ponosom ističem da je upravo ono bio cilj, motiv i saradnja lokalne samouprave, države i privrednih subjekata u Leskovcu, koji je bukvalno izmenio izgled grada Leskovca i učinio ga boljim mestom za život. Na kraju, ministre, siguran sam da će ovaj zakon doprineti dolasku novih investitora u Leskovac i otvaranje novih radnih mesta što će dovesti do onog što je naredna faza i naredni cilj našeg rada, a to je značajno povećanje zarada i životnog standarda građana Leskovca i Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što kolega Ševarlić nije prisutan, jer bih želeo da mu objasnim kako se novac zarađuje a ne samo kako se troši. Najlakše je biti sa rashodovne strane. Kada govorimo o državnoj pomoći, kao neko ko je začetnik i neko ko je gradio industrijsku zonu u Inđiji, po meni najbolju industrijsku zonu, znam koliko nam je nedostajala državna pomoć. U to vreme političke stranke koje ovde nemaju predstavnike, koji bojkotuju parlament, su uglavnom rasprodavale državna i društvena preduzeća i prodali su ceo kapital. Firme su prodali, radnike otpustili. I, danas kad pričamo o državnoj pomoći, ona je veoma neophodna, neophodna je kao izgradnja infrastrukture, da se pojave nove industrijske zone, da uposlimo naše stanovništvo, a kolege poput Ševarlića treba da znaju da u globalizaciji, gde se u svetu pale carinske stope, da se sredstva za rad veoma lako sele, da nismo samo mi bogom dani. Kad govore o jeftinoj radnoj snazi treba da znaju da postoje zemlje u kojima radnici rade ceo dan za jedan dolar, a da se danas sredstva za rad veoma lako mogu seliti i mi tu moramo biti oprezni. Sem državne pomoći zlata je vredno i dualno obrazovanje. Da pokažemo potencijalnim investitorima da sem državnih olakšica koje valja kontrolisati mogu da dođu u zemlju sa kvalifikovanom radnom snagom koja je vešta, koja je snalažljiva i koja je vredna, a to pokazuju širom Zapadne Evrope. Mislim da je vreme da preko investicija koje dolaze zahvaljujući državnoj pomoći, da to pokaže i u sopstvenoj zemlji. Naš narod je vredan, častan narod i ukoliko bude imao šansu kakvu imaju evropski narodi, oni će i te kako znati da iskoriste. Meni je žao što gospodin Ševarlić nije tu da mu objasnim da u vreme Vlade koja je zaklala 200.000 krava, da je izvršen, po meni, kravocid, da veoma bitna državna pomoć sa subvencijama podsticajima, jer cela zajednička evropska poljoprivredna politika počiva na njima. Kad bi naši poljoprivrednici ušli u EU, ako uđemo u EU, koja je takođe bremenita nekim problemima, ukoliko se domognemo zajedničke evropske poljoprivredne politike, naši poljoprivrednici će lako prešišati njihove, zato što njihovi u ovom trenutku imaju pet puta veću podršku. Sa podrškom koju imaju evropski poljoprivrednici vrlo brzo bi mi njih, ne samo stigli, nego prestigli. Subvencije u poljoprivredi ne treba davati profesorima Zemunskog poljoprivrednog fakulteta, poput gospodina Ševarlića. U vreme kad su subvencije bile 19 milijardi, a danas su 44, gospodin Ševarlić je iz STAR projekta, koji je bio namenjen razvoju stočarstva na Staroj planini, dobio od Dušana Petrovića 62.000 evra. Ja sam više puta pokazivao te dokumente sa njegovim potpisom, sa fakturama, i tvrdim da su tačna. Tada mu nije bilo bitno ni genetički modifikovani organizmi, ni visina subvencija, ni podsticaja, ni da li je to 5% ili je samo 2% od budžeta. Danas kada su podsticaji i kada je razvoj poljoprivrednog budžeta veći od 5%, kada tome dodamo sredstva za zadruge kod gospodina Krkobabića, ta sredstva su daleko iznad 5%. Danas mu to smeta i ja bih se sa pravom zapitao da li je on za razvoj poljoprivede ili i dalje misli da treba dodeliti 62.000 evra, tako nekim profesorima da bi podržavali propalu poljoprivrednu politiku, kakvu su vodili ovi žuti žohari. Dakle, ja verujem u poljoprivredu, naš biljni potencijal, nama može pomoći da napravimo veći razvoj. Nama fali stočarstvo. Tu fale značajna sredstva, zato što je neko pokrao 200.000 krava i vi ne možete da imate proizvodnju mleka, a ni proizvodnju goveđeg mesa u količinama koje Srbija može da ima. Mi imamo samo 0,33 uslovna grla po hektaru. Kada bi uzeli evropski prosek mi umesto milion i 650.000 uslovnih grla treba da imamo pet miliona. Vrednost toga žive vage je oko četiri milijarde. Prerađeno ne baš u finalni proizvod, to vredi osam milijardi. Naše klanice rade sa 30 - 40% kapaciteta, a pri tome mi imamo vredne ljude. Imamo biljni potencijal, imamo klaničnu industriju, imamo poljoprivredno zemljište, imamo pašnjake, fali nam samo još nešto stoke i da napravimo veću proizvodnju mesa, mleka i jaja. Da proizvodnja po hektaru ne bude hiljadu evra, nego da bude četiri hiljade evra vredno. Mi takođe imamo samo 20.000 vinograda. Mi u Trsteniku i Drenovi imamo jako vredne ljude koji prave kalemove vinove loze u neograničenim količinama. Imamo čak zapušteno poljoprivredno zemljište, čak i u državnoj svojini koje odgovara zasadima vinove loze. Nekada smo imali 70.000 hektara u Srbiji pod vinovom lozom. Sada nemamo ni 20.000. Vinarije nam rade sa 30% kapaciteta i pri tome i tih 30% popunjavaju dodatnim uvozom grožđa iz Makedonije. Da zasadimo samo 30.000 hektara imamo naše kalemove, naše zemljište, naše vinarije, samo treba naše kalemove da zabodemo u naše zemljište, proizvedemo naše grožđe i stavimo u našu vinariju. Na 30.000 hektara svake godine prodajom vina, ne vrhunski, već serijski, mi imamo svake godine šesto miliona evra. Zato su bitni podsticaji i oni ne mogu da se obezbede iz siromašne privrede. Kako Srbija bude ekonomski jačala, tako će subvencije kao i prethodnih godina u poljoprivredi biti sve veće i veće. Valja subvencionisati poljoprivredu, jer poljoprivreda i privredu, jer će poljoprivreda i privreda zaraditi novac, a onda ćemo svi zajedno moći više da trošimo i više da delimo. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite koleginice.
Hvala, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, koleginice i kolege, ja ću se u svom izlaganju zadržati na predlogu Zakona o računovostvu. Vi ste rekli, a i mogli smo i da pročitamo da su u izradi ovoga zakona učestvovali i Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede i Narodna banka Srbije i Komisija za hartije od vrednosti i Odbor za javni nadzor nad obavljanjem revizije i Privredna komora Srbije i Komora ovlašćenih revizora i Savez računovođa i revizora Srbije, kao i sva ostala zainteresovana profesionalna, stručna i akademska javnost. Ja sam imala priliku, gospodine ministre, da u Ništu razgovaram sa pojedinim članovima Saveza računovođa i revizora Srbije koji podržavaju ovaj zakon. Savez računovođa i revizora Srbije ima veliko članstvo sa celog juga Srbije, znači članove i iz Niša, iz Leskovca, iz Vranja i tako dalje. Računovodstvena profesija, pre svega, obavlja svoje aktivnosti u javnom interesu, budući da javni interes oličava širi društveni interes, odnosno interesa države, privrede kao i samih građana. Neophodno je da računovodstvena profesija svoje aktivnosti vrši sa visokim stepenom stručnosti i etike. Ovo je izuzetno važno budući da rezultate rada računovođa ne koriste samo njihovi klijenti, odnosno poslodavci, već su primarni korisnici i država i kreditori, investitori i poslovni partneri i svi drugi koji na osnovu finansijskih, poreskih i revizorskih izveštaja donose značajne poslovne odluke i planove. Imajući u vidu da računovođe pripremaju i poreske bilanse i prijave, jasno je koliko je ova tema veoma važna i veoma je važna i za budžet i za državu kako bi njihov rad bio što kvalitetniji i validan. I da bi se obezbedio upravo taj visok nivo kvaliteta i etičnosti rada profesionalnih računovođa, zakon je upravo definisao uslove za to, a ovi uslovi su, pre svega oličeni i u zahtevu sticanja sertifikata, kojim profesionalne računovođe dokazuju svoju stručnost za obavljanje praske. Za svrhe sertifikacije računovođe na globalnom nivou se primenjuju međunarodni standardi i edukacije za profesionalne računovođe, koje je objavila Međunarodna federacija računovođa IFAK. Imajući u vidu da je kvalitet rada profesionalnih računovođa tesno povezan sa interesom države i vođenjem realne poreske politike, kao i sprečavanja poreskih utaja i pranja novca, interesima kreditora i poslovnih partnera u cilju istinitog i objektivnog uvida u finansijsku uspešnost i poziciju privrede i privrednih subjekata, kao i interesu investitora za poboljšanje sigurnosti, transparentnosti investicionog okruženja, jasno je da sertifikacija računovođe po priznatim međunarodnim standardima edukacije je neophodan uslov za podsticaj opšteg privrednog rasta i investicija u Republici Srbiji. Kada smo kod investicija, želim da kažem da je rast BDP u 2018. godini bio plus 4,4, što predstavlja jedan od deset najboljih rezultata u Evropi. Investicije u 2019. godini su rekordne i za 40% su veće u odnosu na 2018. godinu, koja je takođe bila veoma uspešna i u kojoj je Srbija imala investicija više nego svi ostali zajedno u regionu, a ove 2019. godine su te investicije čak i 40% više, što su nesumnjivi i nepobitni dokazi uspeha politike našeg predsednika Aleksandra Vučića, Vlade Republike Srbije i SNS, koja vrši vlast, što je potvrdio i ugledni „Fajnenšel Tajms“. Tako nas danas vidi svet koji Srbiju poštuje i uvažava, nedavno podigavši dodatno kreditni rejting Srbije na nivo koji je najviši u istoriji, tako da je Srbija svetski lider u privlačenju investicija. Zato je i politika predsednika države, Aleksandra Vučića, politika SNS, ne samo politika uspeha, već i politika nacionalnog dostojanstva i ugleda u svetu. Ova politika koju sprovodi predsednik Aleksandar Vučić u modernoj Srbiji apsolutno nema konkurenciju i to dobro znaju i pripadnici bivšeg režima, koji svi zajedno imaju deset puta manje glasova od predsednika Aleksandra Vučića, a pojedinačno 30 puta manje glasova i glasača. Zato beže od izbora i od realnosti. U danu za glasanje, mi poslanici SNS podržaćemo ove predloge zakona koji su na današnjem dnevnom redu. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Stanija Kompirović. Izvolite, koleginice.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ekonomski zakoni o kojima raspravljamo poštuju međunarodne standarde, jačaju transparentnost državne pomoći, omogućavaju efikasniju kontrolu i otklanjaju nejasnoće koje su do sada postojale i pokazuju gde Srbija želi da ide. Srbija ima ekonomski interes da raste i da se razvija. Zato danas govorimo o suficitu koji iznosi 46,6 milijardi dinara, o povećanju zarada od 8-15%, o stopi nezaposlenosti od 10,3%. Sve to govori da ova Vlada radi i čini sve da se poboljša kvalitet i život građana. Srbija je uspela da se izgradi i promeni, u prethodnih nekoliko godina učini ono što mnogi pre nas nisu mogli, jer su bili okupljeni ličnim interesima i ličnim bogaćenjem. I zato treba se ponosimo našim izgradnjama autoputeva, mostova, kliničkih centra, jer zahvaljujući našem predsedniku Aleksandru Vučiću, Srbija je uspela da izgradi, promeni sebe, da postane moderna i jaka država, uspešna i ekonomski stabilna. Na takvu jaku Srbiju se oslanjamo mi sa prostora KiM. Borimo se za jedinstvo i slogu, iako smo izloženi pritiscima ne samo Albanaca, nego i onih koji su njima priklonjeni. Zabranjen je ulazak naših zvaničnika na teritoriji KiM. Ne mogu zabraniti i ukinuti finansijsku pomoć koju Vlada Srbije svakodnevno čini prema građanima na tom prostoru. Život nas na prostoru KiM bio bi nezamisliv i neodrživ da nemamo svaku moguću, pa i finansijsku pomoć Vlade i našeg predsednika Aleksandra Vučića. A, mi, 6. oktobra izađimo na izbore i glasajmo za Srpsku listu, pokažimo jedinstvo i slogu i želju za opstanak i ostanak na našim prostorima i ognjištima. Izlaskom na izbore i glasom za Srpsku listu, glasamo za sigurnu budućnost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Kompirović. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite, kolega Đokiću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o kontroli državne pomoći, koji treba da dodelu državne pomoći učini transparentnijom, da pojača efikasnost kontrole, a da sve nejasnoće koje su do sada postojale potpuno otkloni. Kada usvojimo ovaj zakon, ispunićemo jedno od merila za otvaranje pregovaračkog Poglavlja 8, koje se odnosi na politiku konkurencije, a to je uslov za dobijanje pozitivne ocene u godišnjem izveštaju Evropske komisije. Pored ovoga, stvaramo uslove da Komisija za kontrolu državne pomoći postane operativno nezavisna. U Predlogu zakona jasno su precizirane situacije koje ne predstavljaju državnu pomoć i pobrojani instrumenti dodele državne pomoći, a predlaže se i uvođenje registra državne pomoći. Komisija za kontrolu državne pomoći steći će status pravnog lica, raspolagati sopstvenim budžetom i za svoj rad odgovarati Narodnoj skupštini. Ona će sprovoditi analize dodeljene državne pomoći i sačinjavaće godišnje izveštaje o dodeljenoj pomoći. Ova komisija će imati pravo da kazni korisnika pomoći, ako ne bude postupio po njihovom nalogu, moći će da zabrani dodelu državne pomoći ukoliko oceni da je neusklađena, ali će moći i da naloži povraćaj već dodeljenih sredstava, a propisana je i jasna zastarelost povraćaja državne pomoći i to tek po isteku perioda od 10 godina, počev od dana dodele državne pomoći. Smatram da je Predlog zakona o kontroli državne pomoći prihvatljiv i predlažem da ga usvojimo. Pred nama su i predlozi Zakona o računovodstvu i Zakona o reviziji, koji imaju zajednički cilj, a to je podizanje nivoa kvaliteta finansijskog izveštavanja u Republici Srbiji, kao jednog od preduslova za stvaranje boljeg poslovnog ambijenta u zemlji i za podsticaje razvoju u domaće privrede, kao i za privlačenje potencijalnih stranih investicija. Pravna lica, odnosno preduzetnici koji pružaju računovodstvene usluge će biti u obavezi da u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovog Zakona o računovodstvu usklade svoje poslovanje sa odredbama zakona. Svi će biti u obavezi, počev od 1. januara 2022. godine, da fakture, kao računovodstvene isprave, izdaju isključivo u elektronskom obliku. Pojednostaviće se procedura i izdavanje faktura i skratiti vreme neophodno za obavljanje ovih poslova, a biće obezbeđen i brži povraćaj PDV-a. Prilikom sastavljanja redovnih godišnjih finansijskih izveštaja različite kategorije pravnih lica moći će da primenjuju međunarodne standarde finansijskog izveštavanja, što će uticati na dodatno smanjenje troškova pravnim licima u vezi sa finansijskim izveštavanjem i lakše poslovanje, a njihovi finansijski izveštaji moći će da budu transparentniji i pouzdaniji. Značajno je da će izmenama Zakona o računovodstvu biti prihvaćene i preporuke MANIVAL-a, u smislu zabrane krivično osuđivanim pravnim i fizičkim licima i njihovim povezanim licima da budu osnivači i vlasnici pravnih lica i preduzetnika koji se bave pružanjem računovodstvenih usluga. MANIVAL je komitet Saveta Evrope koji okuplja eksperte koji procenjuju usklađenost država članica sa svim relevantnim međunarodnim standardima za borbu protiv pranja novca i finansiranje terorizma. Smatram da je i ovaj predlog zakona, Predlog zakona o računovodstvu, prihvatljiv i predlažem da ga usvojimo. U Predlogu zakona o reviziji jedna od najvažnijih izmena je da se u okviru jedne institucije, Komisije za hartije od vrednosti, objedinjuju dve nadležnosti, prvo, kontrola kvaliteta nad radom revizorske struke i drugo, javni nadzor nad obavljanjem revizije. Do sada se kontrola kvaliteta rada revizora odvijala u tri institucije - komori ovlašćenih revizora, Odboru za javni nadzor nad obavljanjem revizije i Ministarstvu finansija. Od sada će proces od početka kontrole kvaliteta rada revizora do krajnjeg rezultata biti kraći nego što je to bio slučaj do sada. Ovakvo objedinjavanje je u skladu sa najboljom praksom i zahtevima EU regulative. Smatram da je i ovaj predlog zakona, Predlog zakona o reviziji prihvatljiv i takođe, predlažem da ga usvojimo. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Hvala. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ja pozdravljam dobre vesti i rezultate koje ste nam predstavili. Imamo priliku da raspravljamo o pozitivnom rebalansu, o sredstvima koja će biti raspoređena, kako ste rekli, po prioritetima u iznosu od 46,6 milijardi dinara, koliko zapravo iznosi suficit u prvih osam meseci u 2019. godini. Imamo prilike da raspravljamo o stopi privrednog rasta od 4,4%, o milijardama evra direktnih stranih investicija, na kraju, o sveukupnom napretku naše ekonomije. Sada je najvažnije zaista da sačuvamo fiskalne rezultate i da nastavimo putem rasta i razvoja. U tom smislu, ja verujem da će Vlada Srbije nastaviti sa racionalnim merama i sa odgovornim raspolaganjem budžetom, kako bi javne finansije i na dalje bile sigurne i stabilne. I predlozima o kojima danas raspravljamo ide se na unapređenje privrednog ambijenta. Kao što smo mogli da vidimo, budžet npr. Ministarstva privrede za 2019. godinu iznosio je 35,3 milijarde dinara. Rebalansom će ovaj budžet biti manji za oko 3,5 milijarde dinara. Ostvarene su uštede, takođe, i navedeni iznos će biti vraćen u budžet Republike Srbije. Uštede su ostvarene u okviru subvencija za ulaganja od posebnog značaja stanogradnje infrastrukturnih projekata. Dakle, radi se o rezervisanim sredstvima po ugovorima za podsticaje. Pošto investitori iz nekog razloga nisu povukli sredstva podsticaja koja su bila opredeljena, biće preneta za sledeću godinu. Inače, bez toga, realizacija budžeta Ministarstva privrede je viša od 70%, a u toj sumi diskrecioni rashodi su manji od 15%. I upravo ovakav podatak nam pokazuje domaćinski odnos u okviru ministarstva. Sami ste rekli u načelnoj raspravi, britanski list "Fajnenšl Tajms" je potvrdio da je Srbija lider kada je reč o privlačenju direktnih stranih investicija. Srbija je u 2018. godini privukla skoro 12 puta više investicija u poređenju sa zemljama slične veličine i ostvarila odličan priliv. To je dokaz da je Vlada Srbije vodila odgovornu politiku. Upravo ovo priznanje "Fajnenšl Tajmsa" je još jedan pokretač i podstrek Vladi da se zadrži na tom reformskom kursu u naporima da Srbija i na dalje ostane visoko pozicionirana u oblasti investicija. Ovakvi rezultati Vlade, naravno, pozitivno utiču na privredni rast, ali i na bolji međunarodni položaj naše zemlje i, na kraju, na političku stabilnost. Što se tiče ove godine, samo u prvih pet meseci ostvaren je rast direktnih stranih investicija od 17% u odnosu na određeni period u 2018. godini. Kada govorimo o odnosu domaćih i stranih investitora, njihov položaj je zakonski izjednačen. Domaći investitori još uvek nisu toliko jaki da bi baš u svemu mogli da pariraju stranim. Na primer, u 2018. godini, od 23 potpisna ugovora, 12 je potpisano sa domaćim kompanijama. Naše kompanije povukle su 80 miliona evra. Kada uporedimo stanje u 23 domaće firme koje koriste podršku, zaposleno je 2.000 ljudi, a toliko ljudi radi samo u jednoj Leonieovoj kompaniji. Dakle, dobro je dati podršku i domaćim, ali je dobro dati podršku i stranim kompanijama. Rezultat je bolji privredni rast, nova radna mesta, bolji životni standard građana i rekordno mala stopa nezaposlenosti od 10,3%. U tom smislu zbog evidentnih napora Vlade da Srbija napreduje na svim poljima, poslanici SNS podržaće ove predloge u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, današnji set zakona pokazuje da se Vlada Republike Srbije nije zadovoljila postignutim rezultatima u oblasti finansija, već da postavlja nove visoke lestvice koje treba dostići. Upravo ovim setom zakona koji govori o državnoj pomoći i uvođenjem profesionalizacije u oblasti računovodstva i revizije mi danas imamo prilike da vidimo koji su to ciljevi koje Srbija treba dostići i na tom putu suštinski da postaje rame uz rame razvijena ekonomija, kao i neke države koje su članice EU. To je za svaku pohvalu, bez obzira što mnogi u društvu žele da minimiziraju te rezultate. Mislim da je važno da mi uvek sebi postavljamo nove ciljeve, jer je to jedan proces i jednostavno građani Srbije mora da se navikavaju na te procese. Danas ovi predlozi zakona, kao što je kontrola državne pomoći, kao što je nov Zakon o računovodstvu i o reviziji, ne znam da li ste primetili kolege poslanici, ali daje veću težinu nadzornoj ulozi Narodne skupštine Republike Srbije. Prvo, kad govorimo o državnoj pomoći, ona je zakonom iz 2009. godine sastavni deo rada Ministarstva finansija. Kao takva, jednostavno je morala da funkcioniše u okvirima koji su bili mogući, pogotovo u vreme 2012. godine kad ste imali problem sa budžetom, kada ste morali jednostavno iz budžeta da dotirate firme u restrukturiranju, one gde nije završena privatizacija, gde ste imali veliki broj zaposlenih ljudi, a čije su mesečne plate iznosile 10.000 dinara i takve firme koje još nisu dobile nove vlasnike, kao što je Smederevska Železara tada, kao što je Bor, gde ste imali veliki broj ljudi koji su ostvarivali određena prava iz radnog odnosa, država je morala da dotira. To je negde EU u svojim pregovorima sa Srbijom prepoznala kao državnu pomoć koju, kad postanete punopravna članica EU, jednostavno nemate pravo da radite, jer rušite princip konkurencije na tržištu i time se uče, ne samo srpska ekonomija, već sve zemlje zapadnog Balkana, odnosno sve zemlje koje pretenduju da budu članice EU. Mi to inače ne radimo zbog EU, nego da bi podstakli konkurentnost privrede, čime smo u stvari pokazali od 2012. godine do danas da samo tom tržišnom utakmicom možete jednostavno… Pospešivanjem investicionog ambijenta kojim smo u stvari doneli nove zakone i sprovedenom fiskalnom konsolidacijom danas imamo veliki broj otvorenih fabrika. Zato što su investitori prepoznali da je ovo ovde tržište mesto gde mogu da se takmiče, a na zadovoljstvo potrošača, gde bi cene gotovih proizvoda u stvari trebale da padaju, i potrošači, odnosno građani Srbije imaju benefite od svega toga. Ideja EU je da Komisija za zaštitu konkurencije spoji sa određenim delom kadrova koji bi prešli na određeni način izborom, a koji se odnosi na deo državne pomoći. Međutim, Republika Srbija je i u pregovorima sa EU u Poglavlju 8. dala konkretne predloge koji su sada prihvatljivi, a to je, kada je već i Komisija za zaštitu konkurencije u nadležnosti rada Narodne skupštine Republike Srbije, kao jedna od svojih nadzornih uloga i nezavisnih od izvršne vlasti… Predlog Ministarstva finansija kroz ovaj zakon je da i novoformirana Komisija o kontroli državne pomoći, koja bi bila u nadležnosti rada Narodne skupštine Republike Srbije, da bi imala svoj savet, svog predsednika, da bi se izbor vršio na jedan transparentan način uz pomoć konkursa koji sprovodimo već sada, kada je u pitanju, recimo, Komisija zaštite konkurencije. Oni instrumenti koji su važni, kada je u pitanju uopšte kontrola državne pomoći, su sada definisani ovim zakonom, prihvatljivi za EU, a najprihvatljiviji za Republiku Srbiju. Zašto? Zato što mi jednostavno ovom kontrolom još uvek želimo da mnoge stvari i mnoge procese, ekonomske procese u Republici Srbiji dajemo iz budžeta, odnosno finansiramo kroz ta svoja tzv. javna ulaganja, i to se negde definiše kao državna pomoć. Velika kontrola se postiže formiranjem Komisije koja će biti u nadležnosti rada Skupštine Republike Srbije. Visok princip transparentnosti uspostavlja se tako. Drugo, Registar koji se uspostavlja je od velikog značaja za sve građane Srbije, jer na potpuno jedinstven način možemo da vidimo koja je to državna pomoć, u kom obimu i na koji način se vrši kod određenih korisnika sa svojim imenom i prezimenom. Na kraju krajeva, time suštinski mi otvaramo na jedan potpuno nov način ovu oblast, čime na jedan način prihvatamo evropske direktive, a sa druge strane i pospešujemo našu privredu. Kada govorimo o Zakonu o računovodstvu, rekla bih da je vrlo važno što uvodimo profesionalizaciju u ovu oblast. Ono što smo primetili u javnosti, kada smo počeli da razgovaramo o ovom zakonu i o ovakvim rešenjima, kao što ste predložili za to licenciranje, negde ankete koje su rađene kroz medije, gde su novinske kuće pokušavale da ispitaju građane šta misle o tome. Pre dve nedelje kada je rađena anketa na RTS ti procenti su daleko nadmašivali 60%, da bi došli do toga da sada jednostavno građani Srbije prepoznaju to kao potrebu u budućnosti u ovoj oblasti, gde je podrška preko 70%, čak i sad poslednja koja se juče sprovela na 75%. Građani prepoznaju da ova oblast mora da bude uređena na ovakav način, da članice međunarodne organizacije koje poštuju visoke standarde u ovoj oblasti treba da obučavaju naše ljude koji u ovoj struci žele da se bave zaista ozbiljno ovim poslom, i to je ono zbog čega svako fizičko lice koje dostigne mogućnost, odnosno polaže određeni ispit i stiče pravo da bude ovlašćeni računovođa, ima mogućnosti da radi nezavisno u pravnom licu u kom se on nalazi. To znači da vi, kao neko ko ima takvo znanje, ekspertsko, imate pravo da menjate agenciju u kojoj ćete raditi, što je od velikog značaja, pogotovo kada su u pitanju mala i srednja preduzeća, jer do sada su uglavnom firme tražile da polažu ovakve sertifikate, pa onda zaposleni ne mogu da menjaju ili moraju ponovo da stiču znanja kada je to bilo u mogućnosti kada je postojao ovakav vid sertifikata. Važno je reći za Zakon o računovodstvu predviđa da ove dve članice međunarodne organizacije su ovlašćene kada je u pitanju dostizanje licence, odnosno rad, da nadzor radi Komora ovlašćenih revizora, a ono što je važno jeste da će Registar imati Agencija za privredne registre koja inače ima veliki deo registara, kada su u pitanju mala i srednja preduzeća, pa zbog toga će biti mnogo lakše na jednom mestu za korisnike da dođu do informacije ko kako radi, na koji način i da li to radi na određen i profesionalan način. Kada je u pitanju Zakon o reviziji, mi smo imali prilike ovde u Narodnoj skupštini da imamo sednice sa DRI. Ona nije predmet ovoga zakona, jer Zakon o DRI definiše oblast rada DRI. Inače smo u svojim zaključcima Odbora za finansije dali da je jako važno da postoji interna revizija i tu smo se svi kao narodni poslanici složili bez obzira na opoziciju ili poziciju. Zašto? Zato što interni revizori jako mnogo pomažu menadžmentu da donosi pravilne odluke u skladu sa zakonom, u skladu sa standardima i kada dođe eksterna revizija, odnosno, ili DRI onda je sve mnogo lakše zato što jednostavno znate da se nalazite u zakonskim okvirima kao ovlašćeno lice koje zastupa određeno pravno lice i pravni subjekt i zbog toga je tu mnogo olakšan posao. Ono što je važno reći da je to jedan postupak kojima se svi uče danas i bez obzira da li pričamo o preduzećima sa privatnim ili državnim kapitalom, institucijama koje su u delu javnih finansija jednostavno je jako važno da revizori takođe budu sertifikovani, da imaju dozvolu za rad, da Komisija za hartije od vrednosti, koja je takođe u nadležnosti rada Skupštine, vrši nadzor nad javnim finansijama. Znači, svi ovi zakoni pokazuju da ovim glasanjem mi jačamo nadzornu funkciju uopšte parlamenta. Prema tome, mislim da je od velikog značaja donošenje ovih zakona, da treba da se podrže i da će sigurno u nekim od izveštaja Evropske komisije biti prepoznat ovaj iskorak koji je i Vlada Srbije napravila i parlament koji će usvojiti ovakve zakone. Ono što mogu da kažem da je i kada je gospodin Vučić bio premijer prvo poglavlje koje je otvoreno u pregovorima sa EU bilo Poglavlje 32 koje se inače odnosi na kontrolu i taj vid, u stvari, pokazuje da su finansije i tada bile u fokusu, kad je država Srbija sprovodila ekonomske reforme, a i sada kada jednostavno imamo rezultate. To znači da sebi postavljamo visoke ciljeve kada je u pitanju ekonomija. Zahvaljujem se na ovako predloženim zakonima, zato što mnogi nisu možda u javnosti razumeli kada su ovi zakoni došli jednostavno na dnevni red Skupštine. Zbog toga smo mi i kao Odbor i napravili jednu sednicu van sedišta potpuno otvorenu za javnost, gde smo razgovarali o predlozima nacrta i Zakona o računovodstvu i Zakona o reviziji. Svako od nas je izneo neka svoja lična mišljenja i zapažanja, ali ste imali razumevanja za sve to i napravili zaista jedan dobar predlog koji se pokazao, mislim da je i kod građana Srbije, potpuno prihvatljiv. U danu za glasanje, naravno, prihvatićemo ovaj Predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Tomić. Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege i koleginice, kao što je naša predsednica Odbora za finansije rekla, veoma dobri predlozi zakona danas na dnevnom redu i mi kao članovi Odbora za finansije već smo upoznati, ali prosto zbog građana i onih koji se tiče ovaj zakon malo opširnije od nas. Više ću se bazirati na zakon o računovodstvu, s obzirom da on doprinosi transparentnosti i javnost poslovne evidencije. Ovim zakonom usklađujemo srpsko računovodstvo sa naravno evropskom praksom i međunarodnim standardima. Znamo svi da se računovodstvo vremenom menjalo. Kako je tehnologija napredovala računovodstvo je prvo prihvatilo ta nova tehnološka istraživanja, a i rešenja. Elektronska formula je svakako računovodstveni iskorak i plaćanje savremenim tehnološkim iskorakom i rešenjima. Učinićemo da srpsko računovodstvo bude jednostavnije i stručnije. Imaćemo desetine prednosti i očekujemo da će veoma veoma uticati na mikro preduzeća. Samim tim, ne može se očekivati napredak mikro preduzeća a da ne pratimo svetska rešenja u oblasti računovodstva. Od izuzetnog je značaja i objedinjavanje podnošenjem izveštaja finansijskih i statističkih. Praktično, umesto dva izveštaja sada ćemo imati jedan krajnji konsolidovan račun. Prosto ću pohvaliti i Zakon o reviziji i naravno Zakon o kontroli države pomoći. Kao što sam rekla, od izuzetnog značaja su za ekonomiju, gde se u stvari i samim tim novim Predlogom zakona povećava nadzorna funkcija parlamenta, a i Odbora za finansije. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Vlahović. Reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Izvolite koleginice Pešić.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, jedno od merila za zatvaranje Poglavlja 6. je usklađivanje našeg zakonodavstva sa propisima EU u oblasti korporativnog izveštavanja i upravo je to samo jedan od razloga u stvari za usvajanje ovog zakona, obzirom na to da postojeći zakon je samo delimično usklađen sa propisima u EU. Usvajanjem ovog zakona će se pre svega podići nivo kvaliteta finansijskog izveštavanja u Srbiji, a ovaj zakon je važan zato što će on regulisati pružanje računovodstvenih usluga. Komora ovlašćenih revizora će izdavati dozvole za rad pravnim licima i preduzetnicima, dok će registra voditi Agencija za privredne registre. Uslov je da se dobije dozvola za rad, a najmanje jedno lice ispunjava uslov, da ima profesionalno znanje iz oblasti računovodstva i revizije stečeno kod članice Međunarodne federacije računovođa. Novina u ovom zakonu je da će pravna lica, odnosno preduzetnici fakture, odnosno račune izdavati isključivo u elektronskom obliku. Znači, imaćemo pre svega jednu pojednostavljenu proceduru, nema više pečata, nema potpisa, štedi se vreme kao što je to u svim razvijenim zemljama i zbog toga sa pravom možemo reći da će ovaj zakon, koji treba da usvojimo, omogućiti da Srbija bude jedna modernija zemlja. Ovim zakonom se daje mogućnost malim pravnim licima da mogu da primenjuju međunarodne standarde finansijskog izveštavanja priliko sastavljanja finansijskih izveštaja. Do sada to nije bilo moguće. Po važećem zakonu samo srednja preduzeća su mogla da primenjuju međunarodne standarde finansijskog izveštavanja. Takođe se zakonom uvodi zabrana da krivično osuđivana pravna lica i lica povezana sa njima mogu da budu osnivači, vlasnici pravnih lica i preduzetnika koji se bave pružanjem računovodstvenih usluga. Ono što je na kraju važno je da se ostavlja dovoljno prostora. To je prostor od tri godine da pravna lica i preduzetnici koji sada posluju u Srbiji usklade svoje poslovanje sa ovim zakonom, tako da nas uvođenje elektronske fakture očekuje, odnosno primena elektronske fakture od 1. januara 2022. godine i to su negde te najznačajnije novine. U svakom slučaju, poslanička grupa SNS će u danu za glasanje podržati sve predloge zakona koji se danas nalaze na dnevnom redu jer će oni svakako doprineti da Srbija bude modernija zemlja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem koleginice Pešić. Reč ima narodna poslanica Studenka Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, uvaženi građani Srbije, osvrnuću se na Predlog zakona o kontroli državne pomoći. Ovaj zakon se usklađuje sa pravnim tekovinama EU, a praktično se omogućava jasnija kontrola dodele javnih sredstava kroz umanjenje javnih prihoda, odnosno povećanjem javnih rashoda, koja se mogu okarakterisati kao državna pomoć. Veća transparentnost, adekvatnije planiranje dodele sredstava, ali i jasno propisani kriterijumi po kojima se ostvaruje pravo na dodelu državne pomoći. Predviđeno je uspostavljanje odgovarajućeg nadzora nad ovim aktivnosti, što praktično znači da će se formirati jedno nezavisno telo, odnosno Komisija za kontrolu državne pomoći, koja će imati ulogu nadzora nad ovim aktivnosti, a osim toga razviće se i informatička baza za vođenje evidencije o dodeljenoj državnoj pomoći. Državna pomoć se može dodeliti za unapređenje ekonomskog razvoja područja na teritoriji Republike Srbije sa izuzetno niskim životnim standardom ili sa visokom stopom nezaposlenosti, zatim radi otklanjanja nekog ozbiljnog poremećaja u privredi Republike Srbije, u tim slučajevima država može intervenisati, zatim kada se izvodi određeni projekat od posebnog značaja za Republiku Srbiju, zatim za unapređenje razvoja privrednih područja u onoj meri u kojoj se ne narušava konkurencija na tržištu. Ovaj zakon se ne primenjuje na podsticaje u poljoprivredi, što znači da se neće kontrolisati dodela državnih podsticaja u poljoprivredi sve do dana pristupanja Srbije EU. Kao instrumenti državne pomoć prepoznaju se subvencije, ali i mnoge druge fiskalne olakšice kada se korisniku pomoći oprašta deo ili ceo iznos poreza dobit, ili druge dažbine, zatim garancije države, koju mogu i ne moraju biti iskorišćene, odricanje od dobiti države u korist privrednoj subjekta koji se u vlasništvu ili u delimičnom vlasništvu države, ili otpis duga. Tu spadaju i prodaja i davanje na korišćenje imovine u javnoj svojini po ceni koja je niža od tržišne, ali i bez naknade. Davaoci državne pomoći mogu biti organi Republike Srbije, npr, određena ministarstva, ali i svako pravno lice koje raspolaže javnim sredstvima kao što je Fond za razvoj. Razvoj je ključna reč ovde jer će se upravo na tome bazirati bolji rad ove Vlade, kao što se bazirao i do sada, a najveći uspeh će biti kada dostignemo ravnomeran razvoj, na teritoriji cele države da svaki deo Srbije oseti i napravi još po jedan korak napred. Zahvaljujem.
Zahvaljujem koleginice Kovačević. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, evo pri kraju smo današnjeg zasedanja o setu ekonomskih zakona i zaista možemo reći da smo u ovoj raspravi čuli sve moguće razloge, ali i argumente koji idu u prilog tome zašto bi trebali da usvojimo predložene zakone. Neki su imali i neke konkretne zamerke, neke konkretne predloge i inicijative. Nešto od toga je bilo opravdano, nešto malo manje, ali to je ono što je normalno u parlamentarnom životu i parlamentarnoj praksi. Jedino od koga nismo čuli ništa to je od onih poslanika, onog dela opozicije koji se nalaze u tzv. bojkotu, a koji ni danas, a ni juče kada smo raspravljali o rebalansu budžeta nisu našli za shodno da dođu na sednicu Narodne skupštine i time poslali poruku građanima Srbije da ih apsolutno ne zanima ni jedna tema od važnosti za građane Srbije. Ali, šta bi i mogli da kažu, šta bi i mogli da zamere, eventualno, ako imamo u vidu sve one rezultate u pogledu stanja javnih finansija, u pogledu ekonomskog rasta i ukupne privredne slike Srbije. Šta bi mogli da kažu, ako znamo da je nezaposlenost u ovom trenutku 10,3%, a u njihovo vreme je bila veća od 25%? Šta bi mogli da kažu ako znamo da je stopa privrednog rasta za prvu polovinu ove godine 4,4%? Šta bi mogli da zamere ako znamo da je inflacija niža nego ikada, a u vreme njihove vlasti je bila dvocifrena, i to za sve vreme njihove vlasti, za svaku godinu? Šta bi mogli da zamere, ako znamo da je javni dug smanjen na oko 50% BDP, a u njihovo vreme je bio viši od 70%? Šta da kažu na priliv stranih direktnih investicija? Šta da kažu na rekordnu naplatu poreza? I sve ostalo što oni nisu hteli, mogli ili znali da urade, a ova Vlada hoće, može i zna uradi. Ono što je važno istaći to su dobre vesti za građane Srbije, kako smo i čuli, povećanje plata u javnom sektoru od 8 do 15%, u proseku 9,6% od 1. novembra ove godine, zatim jednokratna pomoć penzionerima u iznosu od 5.000 dinara od 1. decembra ove godine, i najavljeno povećanje penzija od 1. januara sledeće godine, koje će biti više od 5%. Zatim povećanje, odnosno podizanje minimalne zarade sa 27.000 na preko 30.000 dinara. Da li je dovoljno? Naravno da nije. Da li smo zadovoljni? Naravno da nismo u potpunosti, ali i to je skoro duplo više nego što je bilo za vreme dok su oni vršili vlast u Srbiji. Zatim pomoć građanima zaduženima u švajcarskim francima, ali i nastavak ulaganja u kapitalne investicije, autoputeve, saobraćajnu, putnu, železničku infrastrukturu, mostove, škole, bolnice, vrtiće i sve ostalo. Sve su to dobre vesti za građane Srbije, ali ono što je najvažnije sve je to iz realnih osnova. Dakle, sve je iz ušteda i prihoda. Nema zaduživanja, skupih kredita, nema previsokih kamata. I to je ta suštinska i ključna razlika između nas i njih. Njihova politika je bila idu izbori povećavaj penzije. Nema para u budžetu, zadužuj se. Ko će to da vrati? Ne zanima nas. Nećemo mi. Tako su oni doživljavali vršenje vlasti. Stotine hiljada građana je ostalo bez posla za vreme njihove vlasti. Stotine preduzeća uništeno, stotine fabrika zatvoreno. Zahvaljujući prvenstveno Aleksandru Vučiću, kao i Vladi Republike Srbije koja vodi odgovornu i racionalnu ekonomsku politiku, mi smo danas u situaciji da praktično anuliramo sve one posledice štetočinske politike koja je vođena do 2012. godine, a što ima za cilj dalje jačanje ekonomske slike Srbije i podizanja životnog standarda građana Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Markoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničke grupe ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz član 96. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije? Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS, Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram priznati pre svega da sam očekivao znatno ozbiljniju raspravu za tri ova nova zakona i trebalo je, ukoliko već želite kvalitetnu parlamentarnu raspravu, onda ili je trebalo da raspravljamo posebno o svakom zakonu ili makar da produžite vreme za ovu objedinjenu raspravu za ova tri zakona. Međutim, slušajući ove diskusije u kojima je bilo govora o svemu i svačemu, a praktično najmanje o zakonu, nije ni čudo što gospodin ministar sve vreme gleda u svoj mobilni telefon. On, čovek, da ima na šta da odgovori, da ste bilo šta govorili u vezi sa zakonima, on bi se verovatno uključio u diskusiju, ovako ste mu tu apsolutno onemogućili. U zlatno doba srpske demokratije, kada je na vlasti bila SRS, rasprave su bile mnogo kvalitetnije i tada su se praktično oko svakog člana ili amandmana lomila koplja i tada su i zakoni bili neuporedivo, neuporedivo kvalitetniji. Krenuću od ovog zakona o kome je danas najmanje reči bilo, to je ovaj Zakon o kontroli državne pomoći. Mislim da je on nekako bio u zapećku, iako ne bi trebao da bude. Čuli smo od predstavnika vladajuće koalicije kako će se ovim zakonom povećati nadležnost Narodne skupštine i kako kažu, mogućnost kontrole Ministarstva finansija. To apsolutno nije tačno. Da bi, pre svega građanima Srbije bilo jasno o čemu se ovde zapravo radi, radi se o tome da jedna oblast koja je bila kontrolisana od strane Ministarstva, dakle posao koje je vršilo Ministarstvo sada se izmešta ta nadležnost i formira se, kako vi volite da kažete poseban nezavisan organ koji će to u budućnosti raditi ili kako neko reče, kontrolno telo. To jeste upravo i moja prva zamerka ovome zakonu. Vi jeste to telo koje formirate, nazvali Komisija za kontrolu državne pomoći, ali je suštinski ovde reč o još jednoj agenciji. Tu se radi samo o razlici u tome kako ćete to telo nazvati. Radi se o malo boljem marketingu. Žuti su svojevremeno takođe masovno pravili agencije i tako ih nazivali, a vi imate malo bolji pi-ar pa niste želeli da koristite to ime koje ne prija ušima građana Srbije nego ste rekli - zvaćemo je komisija. Mogli ste nazvati bilo kako, ali je suština ista. Vi izmeštate nadležnost, odnosno odričete se određene nadležnosti i bojim se da ćete vrlo brzo kukati zbog toga što ste uradili, slegati ramenima kada vas budemo kritikovali na nekoj od narednih sednica i reći - ali, mi nemamo nadležnost, znate, to radi neko nezavisno telo na koje mi ne možemo da utičemo, što takođe nije tačno, jer vlast će kao i uvek presudno uticati i na to ko će biti predsednik i na to ko će biti članovi saveta ove komisije koju formirate. Ta vaša tvrdnja kako će Narodna skupština imati neka široka ovlašćenja, jednostavno neće. Izbor i taj javni konkurs će sprovoditi nadležni odbor za finansije i to će biti skriveno od očiju javnosti, jer se sednice odbora, naravno, ne prenose na televiziji, ne postoji takva mogućnost. I, kao i do sad što je bilo, po sistemu - ko ima većinu može da izglasa šta god mu padne napamet, kao što ste birali i neke druge ranije, tako ćete birati i sad predsednika i članove ove komisije. U javne konkurse apsolutno niko više u Srbiji ne veruje. I vi znate da je Skupština praktično postala i pretvorila se u protočni bojler, da prolaze kojekakva rešenja a da predstavnici opozicije, osim nekoliko reči kritike na sednicama odbora koje se neće čuti, nemaju nikakvu drugu mogućnost uticaja. Međutim, ja ću vas podsetiti na to da je na vašim konkursima već prošlo nekoliko veoma čudnih likova, pa je svojevremeno prošao i Rodoljub Šabić kao predlog SNS. Onda ste nakon kraćeg vremenskog perioda kukali i opalili paljbu po njemu iz svih mogućih oružja. Tako je prošao Saša Janković, takođe ga vi hvaliste kao idealnog kandidata, pa nekoliko meseci kasnije kažete da je izdajnik, da je strani plaćenik, itd. Prošao je tu i ludi Radule, i on vam je bio ministar, pa je prošao Dušan Vujović, pa mnogi drugi koje ste hvalili, a nedugo potom o njima govorili mnogo gore nego što je ikada o njima govorio neko iz opozicije. Početak primene ovoga zakona će biti 1. januara 2020. godine, osim, kako kažete, pojedinih odredbi čija primena počinje danom stupanja na snagu, a podzakonski propisi se donose u roku od godinu dana i njih će donositi samo ovaj savet. Ja mislim da je taj rok trebao biti kraći i da je to trebalo ograničiti na šest meseci. Ja strahujem da ćete vi ponovo doći u situaciju da rokovi koje sada postavljate, iako su poprilično dugački, da će biti probijeni i da ćemo po ko zna koji put morati da se sastajemo ovde i da produžavamo te rokove koje ste vi propisali. Razlog za donošenje zakona, na početku malo govorite u obrazloženju da želite nekakvu bolju kontrolu time valjda priznajući da u okviru ministarstva i Vlade Republike Srbije niste bili u stanju da organizujete na kvalitetan način tu kontrolu, ali onda se zapravo otkriva suština i kažete da to od vas traži EU i da su oni vas praktično uslovili da ukoliko želite da otvorite, mislim da je u pitanju Poglavlje broj 9, da onda morate formirati još jedno nezavisno regulatorno telo i tu, pored toga, navodite i da je to bio zahtev pojedinih nevladinih organizacija, poput "Transparentnosti Srbija" i još nekih drugih, što zaista u ozbiljnoj državi ne bi mogao i ne bi smeo biti ozbiljan argument. Nažalost, u Srbiji se sve radi po diktatu i u skladu sa diktatom EU. Vi se trudite na svaki mogući način da se približite, ali ostaje taj problem što oni vas ne žele i drugi, još veći problem, što oni otvoreno traže da priznate nezavisnost Kosova i Metohije da biste eventualno nekada postali, odnosno da bi Srbija 2225. godine postala član EU. Problem je u tome što oni traže da se mi odreknemo KiM, problem je u tome što moramo da menjamo zakone, a to članstvo je sve dalje kako koja godina prolazi. Evo, već, bogami, 20 godina je prošlo. Vi propisujete na početku koja je to nadležnost komisije, da će oni kontrolisati sve vrste državne pomoći. Međutim, mene zanima, sad tu posebno da mi odgovori gospodin ministar na jedno pitanje, šta će biti, gospodine Siniša Mali, sa tajnim ugovorima? Vi znate, i to građani Srbije znaju, da u Srbiji postoje određeni tajni ugovori. Takav je ugovor sa "Fijatom". U skladu sa tim ugovorom, oni ostvaruju određene benefite i građani Srbije, uprkos mnogim pokušajima, nisu uspeli da saznaju šta u tom ugovoru stoji. Da li će ova komisija imati pristup takvim ugovorima? Tajan je, koliko je meni poznato, i ugovor sa "Etihadom" o formiranju "Er Srbije", tajan je ugovor o ustupanju beogradskog aerodroma francuskoj kompaniji "Vinci" ili "Vinči", kako god vi to želite da izgovorite. Dakle, na koji način će se kontrolisati ono što država daje njima i kako će oni to prinuditi, a moraju objaviti javno izveštaje, njih da dobiju te izveštaje? Što se tiče ovoga gde definišite koji su instrumenti državne pomoći, ja smatram da tu nema kao instrumenta državne pomoći odlaganja plaćanja poreza, a priznaćete da je i to državna pomoć. Postoje kompanije u Srbiji koje su dobile mogućnost od Uprave prihoda, iako imaju velike prihode, da im se odloži plaćanje za tri, četiri ili pet godina. Ako nekome date tu mogućnost, to je kao da ste mu dali kredit i to jeste povoljnost i to jeste nešto što bi država takođe morala kontrolisati. U skladu sa zakonom i u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine, dužni ste da nas u predlogu obavestite i to koliko će sprovođenje ovog zakona koštati građane Srbije. Vi to niste uradili i zbog toga ovaj zakon nije ni smeo biti u skupštinskoj proceduri. Tamo gde stoji procena finansijskih sredstava potrebnih za sprovođenje zakona stoji - za primenu zakona biće obezbeđena odgovarajuća sredstva iz budžeta Republike Srbije. Jel to procena, odgovarajuća sredstva? Pa vi onda možete u svaki zakon reći - odgovarajuća sredstva. Pitanje je kome će biti odgovarajuća, ali ste bili dužni da navedete neki iznos, jedan dinar, milion dinara, jedna milijarda dinara. Možda bi bio pogrešan, ali ste bili dužni da navedete neki iznos, pa bismo vas mi ovde kritikovali i rekli - možda to vredi, možda ne vredi, treba manje ili treba više. Sedište ove komisije, a suštinski agencije, biće u Beogradu. Ja vas pitam - zašto u Beogradu, zašto ne u nekom drugom gradu u Srbiji iz koga odlaze ljudi, u kome nema posla? Vi stalno pričate o decentralizaciji, o dekoncentraciji vlasti. Zar to nije moglo biti u Negotinu ili u Kraljevu ili u Pirotu ili u Prijepolju kod gospodina Despotovića, u bilo kom drugom gradu u Srbiji je moglo biti sedište te agencije, ali vi ponovo gomilate, ne samo što pravite nepotrebna nova tela, već sve to gomilate ponovo u Beogradu. Što se tiče izbora organa. Organi su predsednik ove komisije i članovi saveta. Kažete da može za predsednik i člana saveta jedno lice može biti birano najviše dva puta. Zašto najviše dva puta? Ono što je uobičajena formulacija u drugim zakonima je – dva puta uzastopno. Ako može neko da bude izabran dva puta za predsednika Republike, pa protekne jedan mandat, pa da bude biran još dva puta, pa protekne jedan mandat, pa da bude biran još dva puta, a zašto onda ne bi mogao neko da bude više puta biran, ali ne uzastopno više od dva puta, i za predsednika ili člana ove Komisije za kontrolu državne pomoći? Nema tu apsolutno nikakvog razloga. Razlog za razrešenje predsednika i člana Saveta, kažete – ako postane član političke stranke. E, ja bih vas molio, gospodine Mali, da nam objasnite – šta je to sramno u tome što je neko član političke strane? Članstvo u političkim strankama je ustavno pravo svih građana Srbije. Postoji čak i zabrana diskriminacije po raznim osnovima, između ostalog i po osnovu političkog opredeljenja. To što vi kažete da članstvo u političkoj stranci je razlog za razrešenje, ja mislim da niko ko razume demokratiju ne može da razume i ne može sa tim da se saglasi. Kako ćete vi utvrđivati da li neko član određene političke stranke? Koji je to mehanizam koji ima na raspolaganju Vlada ili Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije da tako nešto utvrdi i šta uopšte znači članstvo? Evo, Ana Brnabić nije član SNS, ali je neko ko predvodi Vladu, ko je eksponent politike SNS i, evo, najavljuje, kao da to nekoga zanima, da će se ona, navodno, učlaniti u SNS. Hoće li to biti nešto što će njoj biti mana, što će nju sprečiti da bude na nekoj drugoj funkciji? Dakle, može neko da bude na funkciji predsednika Vlade kao član političke stranke, a ne može da bude ovde na čelu Komisije za kontrolu državne pomoći. Nikakve tu logike nema i mnogo bi bilo bolje da jedanput stanete iza svojih kadrova, SRS se nikada nije stidela svojih kadrova. Kad predložimo nekoga, kažemo – naš je član, kvalitetan je, obrazovan je, stručan je i stojimo iza njega i da se zna kako ko obavlja svoj posao. Pričate, evo, već godinama, stalno ćete smenjivati nestručne direktore, nestručne predsednike opština, pola svoje poslaničke liste ćete promeniti. Pa, dajte, izađite konačno da čujemo ko su ti kojih se vi stidite. Kod razrešenja člana Saveta, kaže – može ga pokrenuti predsednik Komisije, sekretar ili organ, nadležni organ za sprečavanje korupcije. Moje pitanje, gospodine Mali je – zašto ne može član Saveta da pokrene taj postupak razrešenja i zašto ne može narodni poslanik? Ako već pričate o tome da želite da proširite nadležnost Narodnoj skupštini, onda svakom poslaniku, kao što imamo mogućnost predlaganja zakona, tako mu morate dati mogućnost da predloži razrešenje člana Saveta ili predsednika. To je nešto što bi bilo potpuno normalno. Drugo pitanje – na osnovu čega ste sekretaru Komisije koji nije organ Komisije dali mogućnost da on predlaže smenu člana Saveta ili predsednika Komisije? To je potpuno apsurdno. Znate, predsednika i članove Saveta bira Narodna skupština i oni imaju određeni legitimitet. S druge strane, sekretar je neko koga bira Savet, postavlja, razrešava i sad vi toj osobi dajete više prava nego Narodnoj skupštini, nego narodnim poslanicima. Ponavljam, sekretar nije organ Komisije za proveru ove državne pomoći. Mislim, da je to dalje degradiranje Narodne skupštine i samim tim i građana Srbije koji su ove narodne poslanike birali. Onda naslov iznad član 21. je – ravnopravan položaj sekretara. Sa kim je to sekretar ravnopravan ne zna se, niti može biti, sa članovima Saveta ne može, sa predsednikom ne može. To su ljudi koje bira Narodna skupština. Sledeća stvar – ovo će opteretiti budžet i ovi ljudi će imati ogromne plate. Vi ste odredili da će plata predsednika biti u nivou sa predsednikom Vrhovnog kasacionog suda. To nije dobro iz dva razloga. Pre svega, da bi neko postao predsednik Vrhovnog kasacionog suda mora ispuniti neuporedivo složenije uslove od onoga ko može biti izabran za predsednika Komisije, a članovima Saveta ste odredili da imaju plate u visini plata sudija Vrhovnog kasacionog suda, što je takođe, po mom mišljenju, potpuno neopravdano. Sledeće – vi ste dali ovim zakonom mogućnost predsedniku Komisije da bilo kom službeniku unutar Komisije svojom odlukom da pojedinačnom zaposlenom uveća vrednost koeficijenta najviše za dva puta u odnosu na vrednost koeficijenta koji mu je odredio zakon, je će se na njih primenjivati odredbe Zakona o platama za zaposlene u državnoj upravi, itd. Dakle, ne postoji nikakva mogućnost kontrole. Ako ćete na njih primenjivati zakon, onda se zakon mora primeniti dosledno. Vi ćete na ovaj način dati mogućnost predsedniku komisije da favorizuje određene zaposlene i tu će se dešavati nešto, kao što se dešava u RTS-u, da se dele određeni bonusu i da, iako su oni plaćeni, i to debelo iz džepova građana Srbije, da se ne zna koliko ko na navodnom javnom servisu ima platu, da direktori javnog servisa već godinama odbijaju da to saopšte građanima Srbije i onda ćemo, valjda, takvu sličnu situaciju imati i ovde.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 107. Poslovnika – dostojanstvo Narodne skupštine, a to iz razloga što je moj uvaženi kolega Nemanja Šarović rekao da sednica Odbora za finansije i drugih skupštinskih radnih tela maltene nisu javne, nego da su tajne. To što nema televizijskog prenosa, možete da zamislite koliko bi kanala imali kad bi se svaka sednica odbora prenosila i kad bi imao ja pristup javnosti. Međutim, koliko je naš parlament javan u radu govori istraživanja da je drugi u regionu, po javnosti rada. Znači, razne međunarodne organizacije koje se bave radom parlamenata, znači, može svaka sednica odbora da se prati preko interneta, takođe postoje snimci, takođe svaki građanin može da bude upoznat sa tim. Izbor članova komisije, pošto uvaženi kolega nije učestovao recimo kada su se birali članovi Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, jeste javni konkurs. Svi mogu da se prijave koji ispunjavaju uslove, ima čak i pismeni deo teksta, pa tek onda da se dolazi na diskreciono pravo članova odbora ko će kome da pokloni poverenje, a da ne pričam o tome da se oni ne biraju na sednici odbora, nego se biraju ovde na plenumu kada ima televizijskog prenosa. Dalje, tražim da se poslanici pridržavaju i Ustava Republike Srbije. Uvaženi kolega Šarović koji je inače pravnik, rekao je sledeće – da predsednik Republike Srbije najviše može dva puta da bude biran uzastopno. Ustav Republike Srbije kaže u članu 116. stav 3. – niko ne može više od dva puta da bude biran za predsednika Republike Srbije. Znači, dva puta, nema veze da li je uzastopno, da li sa pauzama ili na bilo koji drugi način. Treća stvar, molim da se precizno poslanici izjašnjavaju kada čitaju odredbe zakona. Naslov iznad člana 21. ne glasi da sekretar komisije ima ravnopravan položaj, nego kaže ovako – radno pravni položaj sekretara. Zato sam rekao juče da treba da se čitaju zakoni.
Kolega Arsiću, vi ste ukazali na povredu Poslovnika, član 107, jel tako? (Vjerica Radeta: Nije ništa reko. ) Ne, ne, 107. je rekao. Ja moram da vam odgovorim. Što se tiče preciznog izražavanja narodnih poslanika ja u tome ne mogu da učestvujem, ali moj manir nije da prekidam govornika tokom izlaganja. Što se tiče transparentnosti, javnosti rada parlamenta tu se u potpunosti sa vama slažem, između ostalog, jedno od istraživanja, koliko je meni poznato je radio i UNDP. Ostaje mi na kraju samo da vas pitam da li želite da se Narodna skupština izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne.) Zahvaljujem. Kolega Šaroviću, želite povredu Poslovnika? (Nemanja Šarović: Replika.) Ne možete na povredu Poslovnika repliku. Samo trenutak molim vas. Kolega Rističeviću, vi želite kao ovlašćeni? (Da.) Onda ćemo najpre morati dati reč ministru. Reč predstavnik predlagača ministar Siniša Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, čuli smo mnogo proizvoljnih i netačnih informacija, pa je moja dužnost i obaveza da vam ukažem na to šta je u stvari tačno. Drago mi je što je poslanik pre mene ukazao na član 21. Dakle, samo da je neko pročitao pažljivo zakon o kome se govori, video bi da ne piše ravnopravni položaj sekretara, nego radnopravni, položaj sekretara. Ali, još jedanput, to dovoljno govori o tome na koji način i koliko se neko udubio u ovo. Mislim da kada bi ste i više vremena provodili ovde, a tokom celog dana vas nije bilo, mi smo imali raspravu o temama svih zakona, onda biste možda odgovore na neka od vaši pitanja već i dobili, ili biste, pak, pažljivije pročitali neki zakon. Prva stvar o kojoj ste govorili, rekli ste Ministarstvo radi taj posao, a sada osnivate Komisiju. Ja ne znam koliko ste vi dugo poslanik u ovoj skupštini, ali Komisija postoji od 2010. godine. Dakle, mi ne osnivamo nikakvu novu komisiju, ta Komisija trenutno radi, Komisija postoji. Ne postoji u Ministarstvu finansija, nego članove imenuje Vlada, a Ministarstvo finansija obezbeđuje stručne službe neophodne za rad Komisije. Naravno, da ste pročitali zakon, ili da ste pratili kako uopšte ovaj proces ide, vi biste to verovatno i znali, ali, pretpostavljam da možda niste samo razumeli. Dakle, ovaj zakon samo menja organizacionu strukturu i način funkcionisanja Komisije za kontrolu državne pomoći, koja kažem, već postoji od 2010. godine. Drugo, Komisija po novom zakonu i članovi Komisije biraju se javnim konkursom. Ne znam kako je bilo u vaše zlatno vreme, a mi smo za javne konkurse i za to da se biraju najbolji kadrovi koji mogu da vode ove nezavisne institucije. Podsetiću vas, postoji i Komisija za zaštitu konkurencije, kao nezavisna institucija i Komisija za borbu protiv korupcije, odnosno DRI, itd. Sve su to nezavisne institucije gde se članovi biraju na isti način i pod kontrolom su parlamenta Republike Srbije. Mislim da je to najbolji, najtransparentniji način i za građane Srbije. Dalje, naveli ste stepen poverljivosti koji znate da je regulisan u uporednoj praksi. Takođe, naveli ste i pitanje ugovora sa „Etihadom“, „Beograd na vodi“ itd, opet ću vas podsetiti, pošto vidim da niste pratili, i ugovor i jedan i drugi su javni, objavljeni na sajtu Vlade Republike Srbije, još 2014, 2013. godine, kada su i potpisani, jer Vlada Republike Srbije nema šta da krije. Ti ugovori jesu na sajtu, jesu javni i svi građani Srbije mogu da pogledaju sve detalje tog ugovora. Ima nekih ugovora koji su poverljivi i ti ugovori su vezani za uporedno pravo, uporednu praksu, shodno kako rade u ostalim zemljama i sveta i Evrope. Član 3. uvaženi poslaniče, govori o instrumentima koji su vezani za dalje državne pomoći, i piše u stavu 8, odnosno alineji 8, kako god hoćete, i druga sredstva koja nisu obuhvaćena u prvih sedam stavova. Dakle, imate i ono produženje roka za neplaćanje poreza koje ste vi govorili, ali opet, pretpostavljam da ovo niste dobro pročitali, pa niste dobro ni videli. Takođe, pitate koja je analiza efekata. Pošto nema analize efekata finansijske, ovaj zakon ne može da se usvoji. Ima i analiza efekata, piše vam, ima tačno i koja stranica, 98.844 miliona dinara, ista kao i sada, samo se institucija iz ovog postojećeg okvira prebacuje u drugi okvir, i to vam takođe piše u analizi efekata ovog zakona. Konačno, mislim da je dobro da onaj ko vodi ovako nezavisnu instituciju nije član nijedne političke partije, odnosno stranke, mislim da je to važno za nezavisnost tih organa. Ovde govorim i DRI i o sudijama, i o Agenciji za borbu protiv korupcije, o svim tim nezavisnim organima. Na kraju, to da nije neko član političke partije, a ko vodi te organe mu daje za pravo i da bude nezavistan. Možda to u vaše vreme tako nije bilo, ali koliko sam razumeo u vaše vreme ovih nezavisnih organa nije ni bilo. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima Nemanja Šarović. Po Poslovniku.
Gospodine Milićeviću, povređen je član 107. i dostojanstvo Narodne skupštine i vi ste morali upozoriti gospodina Malog da je dužan da bude pristojan i da je dužan da se obraća sa uvažavanjem narodnim poslanicima. On mora da shvati gde je došao, šta god da jedan drugom poslanici kažu, mi smo ovde ravnopravni i mi smo izabrani od strane građana Republike Srbije i ovo je naša kuća. On je ovde gost, i kao i svaki drugi gost treba da se ponaša pristojno. Dakle, neko može da se ponaša ovako ili onako, ako je narodni poslanik, a ministar to svakako ne može. Vi, gospodine Mali ste bili poprilično maliciozni, ovde stoji finansijska sredstva i ja ću pročitati - za sprovođenje ovog zakona biće obezbeđena odgovarajuća sredstva iz budžeta Republike Srbije. Dakle, odgovarajući, tu mora stajati procena finansijskog iznosa. Druga stvar, ja sam rekao da je ovo posao koji se već obavljao, a da sada pravite novu agenciju, s tim što ste je nazvali Komisija, i radi se samo malo boljem PR-u, a vaša politička opcija koja vas je i predložila za ministra je svojevremeno obećala građanima Srbije pre dolaska na vlast da će ukinuti nekih sto agencija, jer su to krvopije, jer oni troše sredstva, i tako dalje. Vi nemate, između ostalog, ovde predviđeno ni koliko će biti članova saveta, a to što pojedini kažu, biraće Skupština u plenumu, pa će biti javno… Ne, Skupština će samo glasati u plenumi, ali neće ovde biti rasprave, neće ovde biti diskusije. Diskusija se obavlja na sednicama Odbora za finansije. Reći da je podjednako javno ono što se obavlja na redovnim sednicama Narodne skupštine i ono što se obavlja na sednici nekog odbora, to je besmisleno i to govori više o onima koji to tvrde.
Zahvaljujem. Kolega Šaroviću, ukazali ste da sam povredio konkretno član 107. Znate, kako, meni je jako teško da utvrdim ko se maliciozno izražava, a ko ne. Ovo sam shvatio samo kao odgovor ministra na pitanja koja ste postavili tokom svog izlaganja. Zato sam i mislio da želite repliku. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o ukazanoj povredi Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 107. stav 2. u vezi sa članom 116. obavezuje ministra da mora da poštuje Poslovnik, odnosno vas predsedavajući, a to u ovom slučaju malo pre nije bio slučaj. Razumemo mi da je ministru neprijatno što ga i juče i danas ignorišu poslanici vlasti, jer u ovom momentu je, malo pre izbrojah 28 poslanika vlasti, dok ministar ovde ceo dan govori o predlozima zakona i svakako da ga to vređa, ali to nije razlog da on može da pita opozicione poslanike gde su, da li su sedeli ceo dan, celu noć itd. Jednostavno, to pravo nema. Gospodin ministar je nekoliko puta rekao, obraćajući se Nemanji Šaroviću, u vaše vreme nije bilo ovo, u vaše vreme nije bilo ono. Znate, to je bilo vreme kada nije kao u vaše sada vreme nisu direktori javnih preduzeća bili šest godina u v.d. stanju. Da li vi znate da je vama 90% direktora javnih preduzeća u stanju v.d? Inače, kako je bilo stanje u to naše vreme kako kažete? Najbolje da pitate tadašnjeg radikalskog ministra za informisanje Aleksandra Vučića, on je u to vreme, naše vreme bio radikalski ministar, kao što ste vi od 2000. do, ne znam, 2004. godine bili na svim značajnim funkcijama u okviru privatizacije, kao član Demokratske stranke. Tako da možete tu eventualno da se raspitate o svim tim detaljima koji vas interesuju. Ponavljam, neprimereno je ako mi sad, ministre, kažemo da je najniža plata i penzija, da moraju biti 37.000. Bilo bi neprimereno da kažemo – vi ne znate, vi niste pročitali, vi ne znate da čitate, da je najniža potrošačka korpa 37.000. Mi vam to samo iznosimo kao činjenicu, a ne uvredu.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Ukazali ste na povredu člana 107. stav 2. u vezi sa članom 116. Član 107. stav 2. - Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku, korišćenje uvredljivih izraza kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. Nisam primetio da je to ministar učinio tokom svog izlaganja, već da je odgovarao na pitanja koja su postavljena tokom diskusije ovlašćenog predstavnika. Da li želite da se Narodna skupština u Danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Vjerica Radeta: Ne.) Ne. Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, meni nije teško odgovarati na pitanja, što se mene tiče možemo da sedimo ovde koliko god treba, jer znam da branimo dobre zakone i radimo dobru stvar. Ono što je bila moja poenta je da treba dobro proučiti zakone, pročitati zakone, malo potrošiti vreme na to, jer evo drugi put čujemo isto pitanje analize efekata koliko košta. Analize efekata na 51. strani već stoji na sajtu Skupštine Srbije. Dakle, ako postavljate ta pitanja, a ja vam dam odgovor, onda mi ponovo postavite isto pitanje, nikakav problem, ja ću opet dati odgovor. Dakle, na sajtu parlamenta stoji odgovor na vaše pitanje, u analizi predloženog zakona stoji odgovor na vaše pitanje koliko je neophodno finansijskih sredstava izdvojiti za sprovođenje ovog zakona. S druge strane, mogu sada da provedem dosta vremena, nikakav problem nije, da napravimo razliku između „radno-pravnog“ i „ravnopravnog“, jer to je verovatno da li neznanje, da li nerazumevanje između, govorim o članu 21. izvinjavam se, ko ne prati, Zakona o kontroli državne pomoći, radno-pravni ili ravnopravni, to je veliko pitanje. Ja mislim da pažljivo čitanje naslova tog člana daje odgovor na postavljeno pitanje. Hvala putno.
Kolega Šaroviću, želite repliku na izlaganja ministra? Izvolite.
Ministar ili neće ili nije u stanju da razume. Dakle, vi pomenuste, gospodine ministre, „Beograd na vodi“, ja ga pomenuo nisam. Govorio sam o „Fijatu“, govorio sam o firmi „Vinci“, „Vinči“ i o JAT-u. Ako je objavljen ugovor vezano za „Etihad“, dajte da vidimo šta je sa ovim zašto niste odgovorili vezano za ove druge ugovore o kojima sam govorio. Druga stvar, finansijska sredstva, strana 44, za sprovođenje ovog zakona biće obezbeđena odgovarajuća sredstva iz budžeta Republike Srbije. Pa naravno da će biti iz budžeta, ali šta znači koja su to odgovarajuća? Dakle, to je procena finansijskih sredstava i to je moralo stajati tu. Niste odgovorili ni zašto nije propisan broj članova Saveta. Niste odgovorili ni šta je tu sramno da neko bude član određene političke stranke, a ako već pričate o tome ko je pročitao zakon ko nije, ja sam ga pročitao, što nije slučaj za 90% predstavnika ove vladajuće koalicije. Vi ste mogli slušajući njih da čujete i o Pupinu i o inženjerima i o nezaposlenosti i o svemu živome, e jedino o čemu ništa niste mogli da čujete to je upravo o ovim zakonima. To je priča koja se ponavlja svaki dan. Dakle, svaki dan slušamo koješta i jedino o čemu ne slušamo, ne slušamo o zakonima. Vi biste morali da cenite mnogo više sagovornike koji svoje diskusije usmere ka zakonu i onome što zaista jeste tema dnevnog reda.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, kao što sam rekao malo pre, nije meni problem da ponovim više puta kako bi neko razumeo. Dakle, nakon strane 41. sledi strana 51. na strani 51. jasno piše koji su efekti, finansijski efekti sprovođenja ovog zakona. Dakle, ko želi da čita, može. Drugo, čuli smo da nije propisan broj članova Saveta. Hajmo ponovo. Ko je pročitao zakon, evo ja ću čitati od reči do reči, član 11. – Organi Komisije su savet, u daljem tekstu Savet, i predsednik Komisije; prvi stav. Drugi stav – Savet donosi odluke i akte o pitanjima iz nadležnosti Komisije, osim ako ovim zakonom nije drugačije propisano, a čine ga predsednik Komisije i četiri člana. Predsednik Komisije plus četiri člana jednako pet članova Saveta, tako da, naravno, pretpostavljam da ako to nije jasno, pet plus jedan odnosno četiri plus jedan jednako pet. Konačno, oko ugovora. Dakle, postoje neki ugovori koji imaju klauzulu poverljivosti i to je svugde tako, nažalost i kod nas i mi smo želeli da vidimo šta piše i da objavimo taj ugovor sa „Fijatom“, ali nažalost nismo mogli, jer nismo dobili saglasnost druge ugovorne strane. Ozbiljne države moraju da poštuju sporazume koje je neko pre potpisao, makar se i ne slagali sa time, a samo za vašu informaciju, kompanija iz Francuske se zove „Van si“. Nije ni Vinča, Vinča je ono što imate u Vinči, a „vinci“ ne znam šta je. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SPS, Neđo Jovanović. Izvolite, kolega Jovanoviću. Imate 5 minuta i 48 sekundi. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, ovo preostalo vreme poslaničke grupe SPS iskoristiću da ukratko apsolviram sve ono što je u ime poslaničke grupe SPS već izloženo i da prokomentarišem samo nešto što, uvaženi gospodine ministre, možda bi trebalo dodatno afirmisati, kako bi se i Vladi Republike Srbije dao dodatni stimulans za nastavak reformskog procesa, sa jedne strane. Sa druge strane, da popravimo i ono što se još da popraviti kako bi bilo svakako bolje i u odnosu na već do sada postignuta dostignuća u pogledu finansijske konsolidacije sa jedne strane, ekonomske stabilizacije, naravno i ekonomskog i privrednog rasta. Meni se čini da umesto dnevno političkih nadgovornjavanja i populističkih izjava raznih opozicionih stranaka koje nisu u ovom parlamentu, imamo jednu sliku koja u svakom slučaju pred građanima mora da bude potpuno kristalno jasna, a to je da upravo ovaj deo, ovaj segment, bez obzira kakve kritike bile i od koga bile upućene, nemaju dovoljnu argumentaciju i nemaju dovoljno osnova. Svaka kritika mora da bude utemeljena, mora da ima i činjenični osnov, a istovremeno i kao pravnik mogu da kažem i materijalno pravni osnov. Ove kritike, uvaženi ministre, koje su dnevno političke prirode, kada je vaš sektor u pitanju, nemaju utemeljenje, nemaju utemeljenje iz više razloga. Ja sam i juče rekao da posle bolnih rezova 2014. godine, posle jednog teškog perioda koji je prošla Srbija i građani Srbije, imamo jednu potpunu stabilnost. Uspostavljena je finansijska disciplina, uspostavljena je fiskalna disciplina, uspostavljen je sistem u kome, kada je u pitanju fiskalna politika, građani Srbije mogu da budu potpuno sigurni, jer se budžet popunjava na način koji je, inače, ne samo zakonom uređen, već koji u punom efektivnom smislu daje izuzetno dobar rezultat. To do sada, nažalost, nije bilo. Kada je u pitanju popuna budžeta, moram samo da skrenem pažnju na nekoliko činjenica koje, u svakom slučaju, nisu bile predmet ovih diskusija. Jedan od načina popune budžeta jesu, pošto sam vezan za tu profesiju, i sudske takse, koje se naplaćuju od strane sudova kao naknade za preduzete radnje u sudskim postupcima od strane, naravno, onih koji su učesnici u sudskim postupcima, a to su stranke. Da li je sada taj način popune budžeta značajno bolji nego što je to do sada bio? Ja moram da kažem odgovorno pred građanima Srbije da jeste. Sada sudovi imaju, na našu sreću, bez obzira što imamo pravo da ih kritikujemo zbog neefikasnosti u radu, imaju prihode od kojih mogu da se servisiraju potrebe u radu sudova, imaju sredstva od kojih mogu da se servisiraju oni operativni zadaci u sudovima koji se vezuju za razne poslove na terenu. Na kraju krajeva, mi do sada nismo imali mogućnosti da u budžet Republike Srbije naplatimo ono što je bilo neophodno potrebno, a to su nedostajući ogromni prihodi koje stranke nisu plaćale godinama i godinama, pa čak i do zastarevanja, gde se zbog toga jednostavno budžet Republike Srbije dovodio u pitanje. Sada, ma koliko kritikovali javne izvršitelje, ma koliko kritikovali izvršni postupak, to je daleko uređenije, daleko svrsishodnije i zbog toga moramo reći da je konačno jedan sistem, jedan segment upravo onoga što podrazumeva stabilnost budžeta postignut u celosti. Na samom kraju, želim da još jednom istaknem ono što je i naš ovlašćeni predstavnik SPS, naš uvaženi drug i kolega Dejan Radenković istakao – mi smo na dobrom putu, bez obzira da li će sudbina EU biti pozitivna ili negativna, da li će format EU ostati isti ili neće. Naš put mora da bude onakav kako je započet, a to je da i dalje delujemo upravo na investicionom preporodu, na dovođenju investitora, na privrednom rastu, na povećanju zarada, naravno, shodno tome, i smanjenju stope nezaposlenosti, a to sve daje i te kako optimistički prizvuk svemu ovome što ja pričam i mislim da će tako i da bude. Naravno, ovo nisu hvalospevi koji su bez utemeljenja. Za ovo što sam istakao stoje činjenice i činjenice opravdavaju pozitivan rezultat vaše Vlade. Zbog toga, uvaženi ministre, imate podršku SPS za vaš rad. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja se mogu složiti sa tim da je Srbija na dobrom putu, a kada ste na dobrom putu, brzo dobijete saputnike. Ono sa čime se ja ne slažem, da se ranije ozbiljnije o ovom raspravljalo. Ja verujem, gospodine Martinoviću, da će ova sednica posvećena budžetu, rebalansu budžeta i pratećim zakonima, trajati sigurno jedno sedam radnih dana. Kao neko ko je 1998, 1999. i 2000. godine bio u Narodnoj skupštini Republike Srbije, neko ko je tamo nešto izlagao, ja se sećam da smo godišnje, godišnje, godišnje radili na taj ozbiljniji način jedno sedam do deset dana. Toliko smo imali sednica, odnosno toliko smo imali radnih dana u toku cele godine. Sećam se i usvajanja jednog budžeta, nešto se žurilo na ručak, pa je to trajalo negde do tri, četiri sata, tog jednog dana. To je bio taj ozbiljni način, a ja sam ga proveo tako što je moje izlaganje prekrivano glasom spikera, pa kad se ja javim za reč, onda se spikerka javi paralelno i da se moj ton ne bi čuo, spikerka je govorila, kaže – poštovani gledaoci, vi koji ste se kasnije uključili u program, govorio je Mirko Marjanović. Mirko sedi, bledi, prvi tunjavi. Dakle, tom prilikom je rekao važnu socijalističku misao i onda se pročitaju delovi stenograma šta je to govorio Mirko Marjanović i tako se pokrije izlaganje jednog seljaka. Verovatno sam bio društveno opasan. I onda se radi ozbiljnosti prilazilo takvoj vrsti cenzure. Ta vremena su iza nas. Dame i gospodo narodni poslanici, ja verujem da je državna pomoć neophodna, takva su vremena. Srbija je mnogo tehnološki zaostala devedesetih godina. Vojni i ekonomski pritisci su dali rezultat ne samo u gubitku BDP, već smo zaostajali tehnološki. Nisu se zanavljale tehnologije, nije se investiralo. Bili smo prinuđeni zbog vojnih i ekonomskih pritisaka, koji su bili neprimereni i neprihvatljivi, bili smo primorani da krckamo zalihe i devedesete godine još uvek nisu nadoknađene zato što mi koji smo mislili kad Milošević ode da će nas demokratski svet razumete, da će nam vratiti Kosovo, da će nadoknaditi sve ono što su nam oduzeli svojim odlukama i svojim sankcijama, osiromašenim uranijumom itd. Mislili smo da će nam oni to nadoknaditi. Oni nam to nisu nadoknadili, zahvaljujući, pre svega, vlasti koja je bila između 2001. i 2012. godine. Ta vlast nije bila bez nekih rezultata, ali uglavnom su se bavili trošenjem novca, bili su eksperti za trošenje, ali za rad, to im nekako nije išlo. Prodat je kapital, 400.000 ljudi ostalo bez posla, bez plate, dostojanstva, a time su ispražnjeni i fondovi. Svi zaboravljamo i oproštaj Pariskog i Londonskog kluba, koji je trebalo da relaksira situaciju. Međutim, i to su oni vrlo brzo potrošili i utrošili. Ja mislim da vredi ulagati u privredu i poljoprivredu. Bez toga u Srbiji neće biti ekonomskog napretka. Ja ću navesti nekoliko činjenica zbog kojih je neophodna državna pomoć i u privredi, posebno prerađivačkoj industriji i poljoprivredi. Srbija je stara zemlja, Srbija se prazni. Neophodno je prerađivati poljoprivredne proizvode što bliže mestu proizvodnje, jer pitanje poljoprivrede više nije samo pitanje poljoprivrede, već i pitanje demografije. Srbija se prazni u korist velikih gradova, koji ne gube stanovništvo, ali i nemaju priraštaj. Srbija je postala zbir malih i velikih staračkih domova. Da bi zanovila stanovništvo, ako se Srbija isprazni, taj prazni prostor naseliće neki drugi narod. Bela kuga je najefikasnije etničko čišćenje, a agresija dečijim kolevkama, koje smo već doživeli na nekoj našoj teritoriji, je najuspešnija agresija. Ispraznimo li naše teritorije od našeg naroda, tu teritoriju će naseliti neki drugi narod. Srbija to ne sme dozvoliti zato uporedo sa poljoprivredom treba dizati i prerađivačku industriju, što bliže mestu proizvodnje. Mnogo gubimo ne koristeći svoje prirodne resurs i biljni potencijal. Ja sam govorio o stočarstvu. Sada ću vam govoriti o nečemu što se zove proizvodnja obnovljive energije od biomase. Da li znate da u Vojvodini se svake godine zapali, uglavnom zapali, a nekad i zaore, četiri stotine hiljada tona biomase, četiristo hiljada tona biomase na milion i po hektara, najmanje četiri stotine hiljada tone mase? Zato što nismo investirali u proizvodnju energije od biomase, zato što se ta energija gubi. Četiristo hiljada tona biomase je vrednost milion, odnosno milion i po hektara po dva, to ti je od četiristo hiljada do četiri miliona tona biomase. Četiri miliona tona biomase vredi kao milion tona nafte. Milion tona nafte vredi 350 miliona. Svake godine zaoremo ili potpalimo četiri miliona tona biomase, a to je toplotno energetski vredno milion tona nafte. To je trećina naših potreba za naftom. Toliko izgubimo zato što nismo imali tu vrstu državne pomoći koju sada treba pronaći i tu biomasu koju palimo, koju zaoravamo pretvoriti energiju, toplotnu, električnu, i na takav način otvoriti nova radna mesta, snabdeti našu privredu i prerađivačku industriju energijom koja se proizvodi na njivama. Maltene poljoprivreda može da preradi i daruje i sirovine i električnu energiju ukoliko bude pameti i ukoliko bude državne pomoći. Mi smo ovde uglavnom slušali kako novac treba potrošiti, uglavnom ćemo se svađati oko razdela, gde se novac samo potroši i ne vraća. Ovo na šta ja apelujem je da se što više ulaže u privredu, što više u poljoprivredu, jer tako ćemo napravi više novca, država treba da državnu pomoć, jer to treba da bude kvasac kojim ćemo umesiti tu pogaču koja treba da bude veća, nego što je sada, i kada budemo delili da je ravnopravno podelimo da i siromašni dobiju što više. Pozdravljam nameru Vlade da se medicinskim sestrama, to su uglavnom osobe sa srednjom stručnom spremom, dodeli u platama više novca. Oni to zaslužuju. Naš narod zalužuje da novac ravnomernije raspodelimo, da uzmemo od bogatih da damo siromašnim. Prethodna vlast se nije borila protiv siromaštva, ona ga je proizvodila. Oni se borili protiv siromašnih, a ne protiv siromaštva. Oni su ga stvarali, oni stvaraju armije ljudi besposlenih koji su praznih džepova i praznih stomaka tumarali po gradovima, uglavnom po prigradskim siromašnim naseljima, lišeni plate i dostojanstva svojim porodicama nisu mogli da donesu lični dohodak na kraju meseca. Ova vlast je zaposlila 270.000 ljudi, koliko znam. Bivša vlast je otpustila 400.000 ljudi. Penzioni fondovi su puni, manje se sredstava izdvaja iz budžeta za dotacije penzija i penzije počinju da rastu. Plate su porasle od minimalca i srednja plata je porasla za 40%, inflacija je vrlo niska. Rast kursa u Srbiji nikada nije bio jednak sedam godina, nikada. Nikada, koliko ja pamtim. Dakle, taj rast kursa se mogao održati samo povećanim investicijama i povećanim prihodima od izvoza. Devizne rezerve su porasle. Dakle, nema drugog objašnjenja. Ova Vlada i ova vlast, predsednik, bivša Vlada, sadašnja Vlada, ministri zaslužuju, sem kritika, i tu vrstu pohvala. Ja sam zahvalan opoziciji koja učestvuje u radu parlamenta, ne na pohvalama, ja od njih ne tražim da hvale, već da kritikuju. Zahvalan na konstruktivnim kritikama i Vlada treba svakome ko kritikuje da zahvali, ukoliko je to dobronamerno, a ja verujem da među ovim prisutnima je sve dobronamerno i tu kritiku treba prihvatati, ali kritike onih koji ne učestvuju u ovom radu, ne treba uzimati za ozbiljno. Oni su pokazali šta znaju, potpuno su upropastili državu, od države nije bilo ništa. Oni su otimali državu od građana Republike Srbije, a na nama je da vratimo državu, da podignemo njenu zastavu i da podignemo glavu i ponos svakom stanovniku Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministre, jesen 2019. godine u parlamentu Srbije obeležiće ekonomski zakoni. Gotovo neprekidno bićemo u komunikaciji. Mene, kao narodnog poslanika, strašno raduje vaš korektan odnos prema narodnim poslanicima, vaše znanje i vaša posvećenost koju pokazujete. To isto možemo da vidimo iz funkcionisanja vašeg ministarstva i ne samo prema poslanicima, već i prema javnosti Srbije. Za ova dva dana otklonili ste sve nedoumice koje su postojale kod narodnih poslanika i u javnosti Srbije. Razumem da ste nekada morali da pročitate zato što je to bitno. Pogrešna slika koja može da se pošalje najbolje se reši kada se spozna istina i transparentnost. U načelnoj raspravi o ova tri zakona možemo da shvatimo da, mislim, se nalazimo na početku jednog revolucionarnog procesa, a kada dolazi do sjedinjavanja računovodstva, revizije i IT sektora. Gde će to da nas odvede? Nisam siguran, verovatno u potpunu digitalizaciju, kao što smo prisutni danas u bankarskom sektoru u svetu. Kada smo danas i ovih govorili o ovim zakonima, operativno smo se mi slagali sa direktivama EU, operativno sa međunarodnim računovodstvenim standardima, sa stavovima Saveta Evrope, ali smo napravili misiju i viziju. Kao što smo 2014. godine krenuli da menjamo fiskalni poredak, mislim da smo setom ovih zakona i raspravom u načelu, a za nekoliko dana i u amandmanima, krenuli u jednu misiju i viziju da promenimo računovodstvo Srbije, da promenimo reviziju Srbije i Srbiju uvedemo u novu buduću generaciju. Pet hiljada godina je trebalo da se krene od pločica na kojima se vodilo računovodstvo i da se stigne tamo gde smo danas. Naša misija i vizija je u ovom trenutku da ne zaostajemo, kao što smo zaostajali u fiskalnoj politici i u svim parametrima koji su nas učinili. Gospodine ministre, na kraju ove rasprave, da vam se u ime poslaničke grupe SNS zahvalim na znanju i poštovanju koje ste prikazali ovih dana u Skupštini Republike Srbije.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tač. 4, 5. i 6. dnevnog reda i sa radom nastavljamo sutra u 10.00 časova. Zahvaljujem.