291. Odpovědi členů vlády na písemné interpelace Na pořad jednání 40. schůze Poslanecké sněmovny bylo předloženo celkem 33 odpovědí na vznesené interpelace, s nimiž poslanci nebyli spokojeni, a z toho důvodu požádali o zařazení na pořad schůze Poslanecké sněmovny. Pro dnešek nám zbývá projednat ještě 28 odpovědí na písemné interpelace. Upozorňuji všechny poslance na ustanovení § 112 odst. 6 jednacího řádu Poslanecké sněmovny, které zní: Není-li interpelující poslanec na schůzi Sněmovny přítomen, nekoná se o odpovědi na jeho interpelaci rozprava a Sněmovna k ní nezaujme stanovisko ani o ní dále nejedná. A nyní tedy přistoupíme k projednávání odpovědí na písemné interpelace. Nejprve se budeme zabývat interpelací, která byla adresována prvnímu místopředsedovi vlády a ministrovi vnitra Janu Hamáčkovi, který odpověděl na interpelaci poslance Zdeňka Ondráčka ve věci údajného prodeje lázeňského domu Mercur v Mariánských Lázních. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 611. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do přítomnosti prvního místopředsedy vlády a ministra vnitra Jana Hamáčka. Já konstatuji, že jsem před chvilkou četl omluvu pana ministra, tudíž překážka pro projednání trvá a je i nadále projednávání přerušeno. Pokračovat budeme interpelací na předsedu vlády Andreje Babiše, který odpověděl na interpelaci poslance Miroslava Grebeníčka ve věci kroků a opatření, kterými předseda vlády a vláda dosud reagovali a které kabinet připravuje v souvislosti s usnesením Poslanecké sněmovny ze dne 6. června 2019, kterým Sněmovna požádala vládu, aby navrhla účinnou změnu trestněprávních předpisů tak, aby bylo možné zločiny způsobené při privatizaci dále stíhat a potrestat, aby nedošlo k jejich promlčení včetně posouzení, zda nedošlo v určitém období k situaci, kdy promlčecí doba ani nemohla běžet. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 659. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do přítomnosti předsedy vlády Andreje Babiše. Pan premiér je omluven, zúčastní se ústních interpelací, nemůžeme pokračovat projednáním této interpelace. Jako další v pořadí byl interpelován ministr dopravy Vladimír Kremlík. Odpověděl na interpelaci poslance Ondřeje Polanského ve věci dotovaného jízdného. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 668. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do přítomnosti místopředsedy vlády, ministra průmyslu a obchodu, a ministra dopravy Karla Havlíčka. Já zahajuji rozpravu, a ptám se pana poslance Polanského... Pan poslanec je přítomen, nebo není přítomen? [[Není přítomen.]] Jestli není přítomen, tak bohužel platí § 112. Nelze ho ani zastoupit. Interpelace tím pádem propadá. [[Rozhovor mimo mikrofon s mpř. Pikalem.]] To se nedá nic dělat. S přednostním právem. Prosím.
Vážený pane předsedo, děkuji za slovo. Já jsem se chtěl přihlásit s přednostním právem, protože v této oblasti jsem se také angažoval, dokonce jsem pana poslance Polanského požádal o to, aby zpracoval interpelaci právě na ty slevy na jízdném, protože z těch dat, která máme k dispozici, se ukazuje, že ty oprávněné osoby, které čerpají ty příspěvky, občas nastavují ceny takovým způsobem, že to neodpovídá tržní realitě. Proto pan poslanec Polanský podal tu interpelaci a v té interpelaci požádal o to, aby došlo k nápravě. Já bych chtěl ocenit, že pan premiér v návaznosti na to oznámil, že učiní nějaké kroky, a rád bych slyšel informaci od pana ministra, jestli by se mohl vyjádřit k tomu, jakým způsobem byla tato situace napravena. Konkrétně jde o případy, že například společnost Leo Express, tuším, si účtovala nějakých 1 200 korun za jízdenku z Ostravy do Prahy, takže to bylo prostě několikanásobně nadsazeno. V podstatě tím dochází k tomu, že stát potom dotuje 75 % té ceny, aniž by to odpovídalo tržní úrovni. Takže stát v důsledku přichází o - podle těch dat, která jsme viděli, to mohou být i desítky až stovky milionů korun. A já bych chtěl poprosit, jestli by pan ministr tady nás mohl seznámit s aktuální informací o tom, jaké byly ty škody, ke kterým došlo v důsledku toho nastavení tímto způsobem. Jestli byla přijata nějaká opatření, například toho, že se zastropuje ta cena nějakým normativem, třeba podle Českých drah, ceny jízdenky, nebo nějaké prostě standardní vzdálenosti, a jaká další opatření podniklo Ministerstvo dopravy, aby vyřešilo tento problém a nedocházelo k opakovanému zvyšování těch cen jízdenek. Poprosím pana ministra, jestli by tedy mohl vystoupit s přednostním právem.
Děkuji. Nicméně platí paragraf 112, není možné pokračovat v projednávání této interpelace. Pokud pan poslanec má nějaké pracovní povinnosti, chápu. Takže touto interpelací se dále nebudeme zabývat. Na řadě je interpelace na předsedu vlády Andreje Babiše, který odpověděl na interpelaci poslance Jana Zahradníka ve věci energetické bezpečnosti České republiky. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 684. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do přítomnosti předsedy vlády Andreje Babiše. Opětovně konstatuji omluvu pana premiéra, není možné projednat tuto interpelaci. Další interpelace je adresována taktéž na předsedu vlády Andreje Babiše, který odpověděl na interpelaci Jakuba Michálka ve věci "Mohl byste mi prosím sdělit, jaký máte program?". Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 687. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do dalšího projednávání písemných interpelací, to jest do dnešního dne, 30. 1. 2020. Budeme pokračovat v rozpravě a pan poslanec Michálek má zájem o vystoupení. Jenom pokud mohu poprosit, už jsme to tady minule probírali, držet se jaksi v mantinelech tématu, i když je velmi široké.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedo. Určitě se budu držet toho tématu, které je vymezeno poměrně rozsáhle k programu pana premiéra. Čili vzhledem k tomu, že pan premiér odpověděl ve své interpelaci, že jeho program je pracovat od rána do večera, což si myslím, že v naší republice je pořád ještě standard, tak jsem se chtěl zeptat pana premiéra, byť je nepřítomen, jestli by nám mohl říci, kdy konkrétně dorazí sem do Poslanecké sněmovny, kde se má vláda zodpovídat Poslanecké sněmovně. Protože si myslím, že si úplně správně nerozvrhuje čas ve smyslu, jaké jsou jeho ústavní role a povinnosti, a ve smyslu toho, čemu se skutečně věnuje. My jsme teď byli svědky toho, že pan premiér v podstatě osobně začal řešit věci na Ministerstvu dopravy, sešel se s panem Vondráčkem a začali dávat dohromady, nebo respektive se začal nějakým způsobem podílet na programování nového systému na Ministerstvu dopravy na nákup dálničních známek. Ale já se domnívám, že pan premiér by se měl skutečně zaměřit na to, že obsadí rezorty kompetentními lidmi a nebude řešit ty koncové věci na této úrovni. Protože potom samozřejmě tráví čas věcmi, kvůli kterým se nemůže dostavit do Poslanecké sněmovny a odpovídat na dotazy poslanců. Takže ono se to potom zvrhne do určité telenovely, kdy pan premiér akčně zasahuje na rezortech, ovšem v důsledku toho, že nevhodně vybral nominanty do křesel ministrů, protože těch personálních změn už tam bylo opravdu poměrně dost. I na Ministerstvu spravedlnosti například, kde se ti ministři střídali třeba někdy i po 14 dnech. No a ten způsob řízení samozřejmě vypovídá o tom, že se nedaří ten program promítat do praxe úplně tak, jak by to mělo fungovat. Já bych se teď podíval na program pana premiéra v oblasti boje proti korupci, protože přece jenom ANO vzniklo jako protikorupční hnutí. Já jsem si tady vytiskl publikaci pana premiéra, se kterou kandidoval do Poslanecké sněmovny, Vize 2035 pro Českou republiku, pro naše děti. Součásti samozřejmě toho programu, té vize, by měl být i nějaký implementační mechanismus, aby to nebylo pouze na papíře, ale aby se to promítalo do praxe. Tady se vlastně kritizuje v tom jeho programu, že vnímání korupce se pohybuje na 30. až 50. místě na světě podle indexu, který sestavují mezinárodní organizace, a teď jsme opět viděli, že Česká republika si v tom pohoršila a že se v podstatě realizuje to, co kritizuje pan premiér ve svém programu. "Vlivné zájmové skupiny už nepotřebují porušovat zákon, spíš prosadí jeho změnu a svou činnost tím legalizují," říká Transparency international ve své zprávě. A tohle cituje pan premiér ve svém programu. A myslím si, že i celkem dobře to popisuje to, co se děje teď za jeho fungování. Cituje tady zákon o whistleblowingu, o kterém se nemohou dohodnou ani v koalici. Takže teď, když má vláda většinu v Poslanecké sněmovně, tak stále nepředložili zákon o whistleblowingu, který slibovali ve svém volebním programu. Tady píše o tom, že ten by měl pomoci lidem, kteří upozorní na porušení zákona, to je v právním státě dokonce povinnost. "Když je to ale kriminalita ve firmě nebo ve veřejné správě, tak lidi, kteří na ni upozorní, často ztratí zaměstnání. Jdou po nich, čelí nátlaku a vyhrožování, spojí se proti nim kdekdo. A dokonce mohou přijít o majetek." o tak to jsme zase přesně zažili, že se dělo v případě pana premiéra a těch několika whistleblowerů, kteří upozornili například na způsob, jakým se proplácejí některé zemědělské dotace, jakým se dodržují pravidla střetu zájmů a podobně. Takže ti lidé, kteří upozornili na tu korupci, potom byli odstraněni, aniž bychom byli informováni o tom, jakým způsobem se ta obvinění vyšetřila. Pak tady máme další věci, které se týkají státních zástupců, které pan premiér má ve svém programu na straně 113, na který taky asi pozapomněl. Ty se týkají státních zástupců, aby jim nikdo nemohl zasahovat do konkrétního případu. No a doteď se zákon o státních zástupcích ani nedostal na program jednání Poslanecké sněmovny. Tady pan premiér kritizuje, že to připravili, ale v Parlamentu to zařízli, a teď samozřejmě vláda opět dělá úplně to samé. Zamezila tomu, aby se projednal zákon o státním zastupitelství. Potom tady popisuje, že v Česku trvá složitý soudní spor asi tři a půl roku - to je na straně 114 programu pana premiéra - šest let, když je to obchodní spor. No a my teď se skutečně setkáváme s tím, že na Městském soudu v Praze není dostatečná kapacita k tomu, aby byly včas vyřizovány záležitosti. A to je věc, která se bohužel netýká pouze rezortu spravedlnosti, ale týká se všech rezortů napříč celou vládou. Je to z toho důvodu, že Městský soud v Praze rozhoduje jako správní soud 1. stupně o žalobách ve správním soudnictví proti rozhodnutím ústředních správních orgánů, pokud sídlo toho správního orgánu 1. stupně bylo v obvodu hlavního města Prahy, což v řadě těch orgánů je ten případ. Takže jinými slovy, celá řada žalob a celý ten systém kontroly ve správním soudnictví spoléhá na to, že Městský soud v Praze, který přezkoumává i ta rozhodnutí ministrů, bude rozhodovat včas a bude rozhodovat v souladu se zákonem. A tam se setkáváme s tím, že naopak ty soudní spory u Městského soudu v Praze trvají rekordně dlouho, dokonce trvají stejně dlouho, jako je volební období některé vlády. To znamená, že když nějaký ministr, dejme tomu, nebo úředník na ministerstvu vydá nezákonné rozhodnutí, tak v tom složitém sporu to bude trvat čtyři roky, než to rozhodnutí bude soudem přezkoumáno a zrušeno. Čili jinými slovy, nerozhodne se o tom ani v tom volebním období, není možné z toho vyvodit politickou odpovědnost, voliči se podle toho nemůžou rozhodovat a až v příštím volebním období se to možná přezkoumá. Takže takovýmto způsobem dochází k odkladu té odpovědnosti za nezákonná rozhodnutí. Samozřejmě v oblasti toho správního soudnictví ta nevymahatelnost je potom spojena ještě s problémem, že jakmile správní soud vydá svoje rozhodnutí, tak nemáme v České republice apelační princip, to znamená, dojde pouze typicky ke kasaci toho rozhodnutí s výjimkou přestupkového práva a práva na informace. No a ten správní úřad, může to být například finanční úřad, nemusí to rozhodnutí respektovat. Respektive měl by ho dodržovat podle zákona, ale když to neudělá, tak mu nehrozí žádná sankce. Takže ve výsledku se setkáváme i s případy, že finanční úřad třeba vydá stanovisko, že rozhodnutí Ústavního soudu pro něj nebude použitelné, že ho nebude dodržovat atd. To je samozřejmě druhý problém, který komplikuje dohled nad zákonností veřejné správy. [[(9.20 hodin)]] Tady pan premiér píše, ve svém programu na straně 116 uvádí, že právníci, se kterými se zná, vypočetli, že už jen digitalizací by se soudy zrychlily o 80 %. Místo tři a půl roku by bylo hotovo za 18 měsíců. Obchodní spor místo šesti let půldruhého roku. Když to srovnáme s realitou, tak oproti tomu snu v oblasti digitalizace, zejména elektronického soudního spisu, který je gros té digitalizace, tak nedošlo prakticky k žádnému pokroku, protože byla vypsána zakázka, ta se zrušila, teď se znovu vypisuje a stále není definován standard elektronického spisu ani elektronického soudního spisu, takže tento bod samozřejmě není možné realizovat. Chtěl jsem se zeptat i pana premiéra, jakým způsobem v těchto bodech bude dál postupovat. Pokud vystoupí místo pana premiéra nějaký vicepremiér - já jsem tady viděl pana Havlíčka, než odešel, asi šel řídit dvě ministerstva, nevím - tak bych chtěl vědět odpovědi na tyto otázky. Jakým konkrétním způsobem se realizuje ten program? Protože já si myslím, že tohle není selhání na úrovni toho, že by v jedné oblasti byl třeba špatně obsazen resort a že by se věci nepohybovaly kupředu. Tohle je selhání na úrovni delivery, dodání toho, co je skutečně napsáno v programu, aby se také promítlo do reality. Vize je napsána do roku 2035, takže člověk se vždycky může vymluvit na to, že se to bude realizovat až v roce 2030 a mezi lety 2030 a 2035 si mákne, ale pokud by politika měla být dělána zodpovědně, tak je potřeba, aby se nastavil implementační rámec, rozdělily se úkoly atd. Spousta těch věcí je nerealizovaná, nepromítá se do plánu legislativních prací vlády, nepromítá se do plánu legislativních úkolů atd. Třeba v případě Ministerstva spravedlnosti, o kterém jsem mluvil, které jsem si vybral jako konkrétní příklad, kterému se věnuji, tak v tom plánu legislativních věcí vlády jsou prakticky pouze implementace evropského práva, takže tam není implementováno nic z toho programu, který byl realizován ve volbách. Já bych se teď dotkl ještě jednoho tématu, které považuji za důležité, abych ho výslovně zmínil, a to že pan premiér ve svém programu na straně 117 mluví o problematice exekucí. Píše o tom, že současný systém podporuje nezodpovědnost lidí, kteří padají do dluhové pasti, ne všichni vlastní vinou, některé tam poslala nešťastná životní událost, nicméně v exekuci je už přes 800 tisíc lidí a máme zaděláno na obrovský sociální malér. Určitě jste na internetu viděli mapu exekucí. Podle statistik exekutorské komory za sebou táhneme 4,5 milionu nevyřešených exekucí. Dvě třetiny jsou vedeny na lidi v dluhové pasti, z nichž nevymůžeme nikdy nic. Asi 140 tisíc lidí má na sebe více než deset exekucí. Mezi vymahači dluhů kolují historky o rekordmanech, na které je přes sto exekucí. Jak to, že jim ještě někdo půjčí? Tohle je další téma, o kterém píše pan premiér ve své knize, ale bohužel teď, když projednáváme zákon o exekucích, tak není vůbec jasné stanovisko vlády, jaké je stanovisko k programu, protože teď se projednává novela exekučního řádu, já jsem o tom diskutoval s paní ministryní spravedlnosti a paní ministryně spravedlnosti zkrátka uvedla, že ještě nemá pokyn, jakým způsobem to tedy mají udělat, což musí přijít od premiéra, od vedení ANO, aby se rozhodli, jakou podobu exekucí zvolí. Opět jde o věc, která vyplývá z určité nesystematičnosti dodržování, nebo toho delivery programu, se kterým pan premiér uspěl ve volbách. A teď - jakým způsobem to vláda sleduje, o tom už jsem se zmínil ve svém předchozím vystoupení, které bylo minule přerušeno. Oni mají nějaký informační systém, vlastně v podstatě tabulku, ve které evidují úkoly, které vyplývají z programového prohlášení vlády, a současně u nich mají uvedeno, kdo ten konkrétní program má na starosti, je to v softwaru společnosti Microsoft, produkt Microsoft Dynamics, a tam je uvedeno, v jakých termínech mají ministerstva plnit jaké úkoly. Takže v podstatě se tady vytvořil paralelní systém. Oproti standardním nástrojům plánu legislativních prací vlády, jak jsou upraveny legislativními pravidly vlády, a plánu nelegislativních úkolů, existuje ještě další systém, který je ovšem neveřejný a který zjevně má vyšší směrodatnou hodnotu než ty oficiální systémy. V tom systému by tedy mělo být zaručeno, že pokud ministr neplní nějaký úkol, tak je definován eskalační mechanismus, že například premiér nebo vicepremiér, nebo nevím, jak to v podstatě vláda má rozvrženo, to bych se také rád zeptal, jakým způsobem to funguje, kdo řeší ty problémy, pokud nepostupují práce potřebným tempem. Co je ovšem problematické, je to, že tento systém není ani na základní úrovni transparentní, není veřejný. I když já jako poslanec se zeptám pana premiéra, v jakém stavu jsou jednotlivé úkoly v tom systému, tak mi řekne, že to nezveřejní, aniž by uvedl zákonný důvod, ze kterého to nechce zveřejnit. Já připomenu, že v České republice máme ústavně zaručeno právo na informace, máme tedy zaručenou kontrolu vlády Parlamentem, takže pokud předseda vlády má takovouto tabulku a ta tabulka se v podstatě udržuje za peníze daňových poplatníků, ten systém také vznikl za peníze daňových poplatníků, půl milionu jsme za něj podle mých informací zaplatili, tak by přece veřejnost měla mít právo na to, aby zjistila, v jakém stavu jsou jednotlivé úkoly, které premiér slíbil plnit ve vládním prohlášení. Jinak není účinným způsobem nastaven ten mechanismus dodávání slibů a jsou to skutečně jen sliby na papíře. Já bych chtěl v tomto ohledu vyzvat pana premiéra, aby zveřejnil aktuální stav plnění programového prohlášení. My samozřejmě jako opozice monitorujeme v různých oblastech jak se programové prohlášení plní, ale nerozumím tomu - my jsme dostali od pana premiéra, abyste tomu rozuměli, odpověď, že si to jako opozice máme zjistit sami, že nám ty informace nedá. No tak to je samozřejmě rozhodnutí, které je na první pohled nezákonné, protože neuvádí žádný důvod, který je uveden v zákoně č. 106 o svobodném přístupu k informacím, podle kterého musí uvést, že to je buď utajovaná skutečnost, nebo musí uvést, že tam jsou chráněné citlivé osobní údaje apod. Žádný takový zákonný důvod v tom rozhodnutí uveden nebyl. Takže takovýmto způsobem dochází k selhání v oblasti realizace programového prohlášení vlády. My jako opozice nemáme k dispozici tu informaci a myslíme si, že by to mělo být zveřejněno, tak abychom se potom mohli bavit konkrétně, proč konkrétní ministerstva v dané oblasti neplní své závazky, které jim vyplývají z jejich úkolů, a abychom se mohli soustředit na podstatné věci. Čili jde o to, abychom tady nastavili nějaký zpětnovazební mechanismus, že pokud dochází v oblasti nějakého ministerstva k selhání, tak my budeme schopni to rychle identifikovat, upozornit na to, a zodpovědní ministři budou pod tlakem, aby zjednali nápravu, aby se už preventivně nastavil ten systém, ne aby se to řešilo jako ta zakázka na resortu dopravy, že se to potom nějak horko těžko lepší s nasazením dobrovolníků - což já samozřejmě oceňuji, že někdo je ochoten ve svém volném čase pomoci veřejné správě dát dohromady nějaký informační systém, ale všichni asi intuitivně cítíme, že ten správný standardní proces by měl fungovat jinak a že Ministerstvo dopravy by mělo dohlížet nad tím příslušným fondem, Státním fondem dopravní infrastruktury, aby ty zakázky připravoval tak, že tam nebudou takovéto renoncy a že to bude odpovídat nějaké tržní hodnotě. Protože ta interpelace je pojata poměrně široce, já bych dal teď prostor ostatním kolegům, aby se mohli zeptat i na své resorty, protože já se rozhodně necítím být odborníkem na jiné oblasti. Ve svém vystoupení jsem se chtěl soustředit jenom na určité vybrané problémy z resortu spravedlnosti a z oblasti delivery, to znamená plnění toho programu, promítnutí předvolebních slibů do praxe a monitorování stavu jejich plnění, na které, si myslím, by občané měli mít nárok. [[(9.30 hodin)]] Takže pokud chcete se vyjádřit i k nějaké další oblasti, tak si myslím, že tady je pro to prostor, a doufám, že pan premiér dorazí do Poslanecké sněmovny, aby ty dotazy zodpověděl. A myslím si, že je naprosto nedostatečné, že nám slíbil, že přijde jenom v tomto roce. To znamená asi jednou v tomto roce. My bychom chtěli vědět, aspoň v kterém měsíci to bude, kdy dorazí do Sněmovny na písemné interpelace a vyjádří se k těm problémům, které jsou poměrně závažné. Protože pokud máme 800 tisíc lidí v exekuci, tak to není opravdu věc, která by se měla odbýt tím, že premiér do Sněmovny nedorazí a nevyjádří se k tomu.
Děkuji vám. Přečtu několik omluv. Omlouvá se poslankyně Helena Langšádlová mezi 9. a 10. hodinou z pracovních důvodů, omlouvá se poslanec Marek Výborný mezi 9. a 11. hodinou z pracovních důvodů, omlouvá se poslanec Radim Fiala dnes a zítra ze zdravotních důvodů, omlouvá se poslankyně Jana Krutáková z dnešního jednání od 9 do 13 hodin z pracovních důvodů, omlouvá se z dnešního jednání do 11 hodin poslankyně Pavla Golasowská, omlouvá se ministr zdravotnictví Adam Vojtěch z dnešního dne od 14 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů, omlouvá se poslankyně Květa Matušovská od 9 do 10.30 hodin z osobních důvodů, omlouvá se poslanec Jiří Mašek od 9 do 11.30 hodin z pracovních důvodů, omlouvá se Margita Balaštíková z dnešního jednání do 10.30 hodin z pracovních důvodů, omlouvá se poslanec Stanislav Juránek po celý dnešní den z pracovních důvodů, omlouvá se poslanec Marian Bojko dnes od 9.30 do 11 hodin z pracovních důvodů, omlouvá se ministr životního prostředí Richard Brabec z dnešního jednacího dne z pracovních důvodů, omlouvá se Jaroslav Holík od 12.30 hodin do konce jednání z pracovních důvodů, omlouvá se ministr zemědělství Miroslav Toman dnes od 14.30 hodin z pracovních důvodů. Z místa se hlásil poslanec Jan Zahradník, poté poslanec Ferjenčík.
Vážený pane předsedo, kolegyně, kolegové. Děkuji panu předsedovi Michálkovi za nabídku vystoupit také v jeho bloku, v jeho interpelačním bodu. Také bych chtěl vystoupit k programu pana premiéra. Tíží mě, že si nenajde ve svém diáři, ve svém programu čas na to zúčastnit se písemných interpelací a vyslechnout si naše reakce na jeho odpovědi. Chápu, že on považuje za vyřízenou věc, když uloží svým úředníkům, aby na písemnou interpelaci odpověděli, a tím to pro něj končí. Dál asi už jej nezajímá ani ta samá odpověď a ani vlastně, jak je vidět, ani naše reakce na to. Já jsem svoji písemnou interpelaci nazval Energetická bezpečnost České republiky a energetická soběstačnost. A myslím si, že v tomto ohledu máme s panem premiérem společné názory, že jsme v souladu, že on se v tomto směru také vyjadřuje s určitými obavami, co by mohla přinést ta současná, velmi silná zelená vlna, která prochází Evropou. Vyjádřil se, už jsem to tady minule říkal, v jednom ze svých rozhovorů, že se nenechá strhnout k fanatickým zeleným opatřením, která by ohrožovala náš průmysl. Řekl, že se radši bude soudit a bude se dohadovat s Evropskou komisí o sankcích. Já jsem se právě po analýze těch jeho odpovědí, nebo odpovědí jeho úředníků, dověděl, že oni vlastně úplně s tím nejsou zajedno. Že oni tento názor nesdílejí, protože ta odpověď, kterou mu připravili, to byla odpověď, která byla naopak ryze v kontextu těch všech možných zelených klimatických energetických opatření. Já jsem spolu se svými spolupracovníky ty jeho odpovědi podrobil rozboru a zjistili jsme, že celá řada věcí, které by pan premiér potom možná mohl použít při formulování těch svých stížností nebo žalob, které by měl směřovat na Evropskou komisi, pokud tedy je jeho slova možno myslet vážně... Myslím si, že ti jeho úředníci úplně dobrou práci neodvedli. Pan premiér se rád vyjadřuje o tom solárním tunelu, o bilionu korun, který postupně bude zkonzumován v tom solárním tunelu. Tady se možno obávat toho, že budeme-li následovat všechna ta opatření, ať už uhlíkovou neutralitu do roku 2050, nebo možná ještě i dříve, nebo budeme-li chtít zvýšit podíl obnovitelných zdrojů na naší energetické výkonnosti na 22 % během příštích 10 let, tak to může znamenat významné problémy. A významné problémy ekonomické. Tam dokonce je možno dojít k odhadu dvou až tří bilionu korun, což tedy pak byl tunel, který skutečně byl tunelem obrovským. Proto bych se chtěl obrátit na své kolegy, poslance a poslankyně za hnutí ANO, zejména na ty, kteří se odváží přistoupit k panu premiérovi a oslovit jej se svým názorem, aby ho požádali, nebo mu možná poradili, že by se přece jenom těch reakcí na písemné interpelace měl zúčastňovat. Nevím, proč se toho obává, zřejmě nechce slyšet nějakou kritiku. Ale pokud je politikem, a navíc politikem v takto vysoké pozici, tak by měl mít v sobě sílu třeba i trošku té kritiky strpět. Kolegyně, kolegové, prosím, toto vzkažte svému šéfovi, zdali by si čas na účast ve Sněmovně někdy v budoucnosti, myslím tedy ne během příštího roku, ale během nějakých dalších týdnů, laskavě našel. Děkuji vám za to.
Děkuji. Poslanec Ferjenčík do rozpravy.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, přiznám se, že mě velmi zklamalo, že odešel pan ministr Havlíček, což je současně vicepremiér. Předpokládal jsem, že tady zastupuje pana premiéra vzhledem k tomu, že poslanci hnutí ANO na minulém jednání odhlasovali, že se touto interpelací chtějí zabývat i bez přítomnosti pana premiéra. To bylo rozhodnutí především tady poslanců hnutí ANO, v důsledku čehož se nyní ptáme. A následně jiný přítomný zástupce hnutí ANO ve vládě, co tu dnes na začátku schůze byl, odejde. Tak bych se chtěl zeptat pana ministra Petříčka, jestli bude odpovídat on na ty naše otázky na program pana Babiše, jestli jako zástupce vlády tady sedí proto, aby nám odpovídal, nebo tu sedí jenom z nějakého formálního důvodu, aby se nepřerušila schůze, což by mi přišlo trochu nedůstojné, když tedy vládní poslanci včetně některých poslanců ČSSD rozhodli o tom, že tato interpelace se bude projednávat i bez přítomnosti pana premiéra. Každopádně k tomu programu. Mě by především zajímalo, jaké pokroky dělá pan premiér Andrej Babiš v tom, aby naši lidé nepřišli o těch 2 tisíce miliard z lithia. Kdy konečně tedy můžeme očekávat první finance z lithia. Je to téma, na kterém pan premiér vyhrál volby. Myslím, že i pan Petříček jako sociální demokrat o tom něco ví, že to skutečně tehdy hýbalo politikou. Ostatně na těch billboardech stálo: Nenechám ČSSD ukrást lithium stejně jako OKD. Tak v tom OKD, tam jsme se trochu posunuli, tam dneska komise pro OKD bude prezentovat svoje záměry, nicméně to lithium, které tedy také ČSSD nechtěl nechat ukrást, tak se přiznám, že od voleb od pana premiéra nemám žádné zprávy, kam se to hýbe a kdy těch 2 tisíce miliard korun můžeme očekávat. Protože 2 tisíce miliard, to by nám vyřešilo důchodový systém zhruba na 20 let. Takže doufám, že naši lidé o ty peníze skutečně nepřijdou, že pan premiér nelhal. To by si snad nedovolil, lhát občanům v předvolební kampani. A jak tedy na tom pracuje, jak se to v tom jeho programu promítá. Kdyby aspoň pan Petříček za ČSSD se mohl vyjádřit, jestli se to nechystají ukrást oni, že to by bylo nešťastné, protože jsou s tím teď ve vládě. Prosím o odpovědi na tohle. Děkuji.
Děkuji. Ptám se, zda má ještě někdo zájem o vystoupení v rozpravě k tomuto bodu. Pan předseda Bartoš. Prosím.
Já bych se také chtěl připojit k otázkám programu a zejména priorit, které nám jsou panem premiérem, který zde opět není, prezentovány. V současné době se vede velká debata o původní vládní návrh rekodifikace stavebního řízení, který pro paní ministryni Dostálovou připravila Hospodářská komora. Já bych se chtěl i ptát pana premiéra, kdyby chodil na interpelace, jak to tedy ve skutečnosti je, protože ministerstvo jako celek hovoří o tom, že věc s nimi vlastně není ani diskutována, že probíhá debata mezi Hospodářskou komorou a ministerstvem o vypořádání připomínek. Ty připomínky k vládnímu návrhu zákona vypořádává Hospodářská komora. To mi přijde velmi zvláštní. Ale zejména se mi jeví, že pan premiér jaksi přebral iniciativu, ostatně jak to dělá v celé řadě věcí, a Ministerstvo pro místní rozvoj, od kterého má tento zákon pocházet, už to vůbec neřídí. Byli jsme svědky jistého dialogu, který zahájila Poslanecká sněmovna. A já jsem rád, že se poslanci angažují v pracovních skupinách, kdy se pracovní skupina, která se zabývala digitální technickou mapou, která má zrychlit stavební řízení, sešla se zástupci ministerstva i tedy s panem premiérem, a jak je vidět, pan premiér není spokojen s tím, jakým způsobem se ubírá rekodifikace stavebního práva. Já jsem v knížce toho programu hnutí ANO četl o těch chytrých městech, tam města budou s námi mluvit a měnit budovy teplotu, a myslel jsem si, že jedna z priorit je i výstavba, je dostupné bydlení, je zefektivnění stavebního řízení. Když tedy pan premiér iniciativně do této věci zasahuje a Ministerstvo pro místní rozvoj už evidentně je pouze překážkou mezi Hospodářskou komorou a firmami, jejichž zájem je stavět nehledě na zákony, probíhá zde dialog Andrej Babiš, premiér České republiky, a Hospodářská komora v této věci, jak budeme dále postupovat? Jestli stavební zákon, který má rušit ty stavební úřady, které jsou v regionech, a chce je přesouvat do nějakého centrálního úřadu, což je hodnoceno všemi jako naprostý nesmysl, který spadne pod stůl, nebo budeme připravovat nový stavební zákon, třeba ve spolupráci s tou pracovní skupinou pod výborem pro veřejnou správu a regionální rozvoj. Kdo je tedy politickým partnerem přípravy tohoto zákona, pokud to v danou chvíli není Ministerstvo pro místní rozvoj? Na koho se mají poslanci obracet? Já bych tyto odpovědi potřeboval vědět od pana premiéra, protože vize chytrých měst má jeden předpoklad, že ty chytré domy, že ty infrastrukturní stavby i v rámci města, které jsou podmínkou rozvoje aglomerací, budeme stavět. Máme-li zrychlit stavební řízení, připadá mi, že aktivita, kterou v tuto chvíli přebírá premiér od Ministerstva pro místní rozvoj, k tomuto nevede. Musím říci, že jediný zásadní krok ve věci zrychlení stavebního řízení učinila Sněmovna skrze svoji aktivitu k digitální technické mapě, kde místo pana premiéra vlastně plní jeho sen, protože vyjednala podporu v Poslanecké sněmovně i s ministerstvy a aspoň budeme mít v následujících letech ten digitální základ. V této věci se neděje nic. Byl bych velmi rád, kdyby pan premiér chodil na ty interpelace, protože to vypadá, že on vede prakticky každou skupinu, která se týká nějaké větší změny, i když podle mého názoru tomu tak není, a mohl by poslancům na to odpovědět. Tuto možnost bohužel nemáme. Když se dívám na statistiky návštěvnosti Sněmovny panem premiérem v minulém roce jak na písemné, tak na ústní interpelace, tak je skutečně žalostná. A dopisovat si ve strohých dopisech s náměstky či s úředníky ministerstva skutečně není postačující pro to, abychom se v důležitých věcech, jako je urychlení stavebního řízení, posouvali dál. Děkuji.
Děkuji. Paní poslankyně Richterová do rozpravy.
Tady doposud zaznívala taková relativně klidná slova o chození a nechození do práce, o tom, ať pan předseda vlády je schopen osobně čelit kritice, nepříjemným dotazům, ať je zodpovídá. Ale ještě tady nepadlo, že jde o naprostou neúctu vůči tomu zhruba 1 700 000 voličů, kteří zvolili opoziční strany, je to neskutečné číslo, když si to domyslíte, a tito voliči nemají šanci, aby se jejich volení zástupci dotazovali. Jenom připomenu, že Piráty volilo 546 000 lidí, ODS 572 000 lidí, a tyhle statisíce lidí si musíme představit za nepřítomností pana předsedy vlády na interpelacích. Není to jen nějaké číslo. No, tak 24krát byly písemné interpelace, dorazil třikrát. Není to valné, pravda, třikrát z 24 příležitostí, kdy se měli poslanci dotazovat a nebylo, kdo by jim odpovídal. Z těch mnoha set tisíc voličů, kteří našimi ústy nedostávají odpovědi na své otázky. A já řeknu příklad takové otázky, kterou jsem dostala písemně, jsem hrubě nespokojená s odpovědí a nemám šanci se dozvědět konkrétní reakci pana premiéra. Je to něco, na co se mě ptají lidé ve třetím stupni invalidního důchodu. Skutečně ti, na kterých se, myslím, naprostá většina z nás tady ve Sněmovně a naprostá obyvatel naší země shodne, že na ně stát musí zejména myslet, musí na ně brát ohled a brát je v potaz. Jenže -
Paní poslankyně, dovolím si vás na chvíli přerušit, respektuji, že téma je široké, vaše interpelace k tomuto bodu je na řadě, myslím, o tři interpelace dále. Prosím vás, držte se tématu programu. Děkuji.
Já se jen chci vrátit k tomu, že tady máme legitimní dotazy, které trápí nejrůznější skupiny lidí, našimi ústy jsou vznášeny, a není možné se dozvědět odpověď, protože všechny tyhle statisíce až miliony občanů jsou panem předsedou vlády ignorovány tím, že nechodí na tuto jedinou možnost se v dostatečném časovém prostoru dostat na důležitá témata.
Děkuji. Pan předseda Michálek.
Já jsem chtěl jenom připomenout, že neprobíráme pouze tu interpelaci, ale i odpověď pana premiéra. A odpověď pana premiéra na naši interpelaci byla, že pracuje od rána do večera. Součástí toho by mělo být, že i navštěvuje jednání Poslanecké sněmovny, kde má odpovídat na dotazy poslanců. Takže pokud si paní poslankyně stěžuje na to, že ta odpověď je nedostatečná, když z 24 případů přišel jenom třikrát, tak to samozřejmě naprosto souvisí s tou jeho odpovědí, že pracuje od rána do večera, ale ne tady v Poslanecké sněmovně. Premiér státu je přece politik, takže musí chodit do Poslanecké sněmovny. Ve vyspělých demokraciích bývá standardem, když premiér pohrdá Poslaneckou sněmovnou a nechodí tam, tak i jeho vlastní poslanci, aby si zachovali tvář, jsou součástí poslanecké sněmovny, trvají na tom, aby začal chodit do poslanecké sněmovny a nepohrdal jí, protože v podstatě ukazuje to pohrdání i jim. Takže proto v těch vyspělých demokraciích, ve Velké Británii apod., se nemůže stát to, že by se rozhodl předseda vlády, že přestane chodit na interpelace. To přesně se stalo tady u nás v České republice. Masivní absolutní ignorace pracovních povinností předsedy vlády k Poslanecké sněmovně.
Děkuji. Ptám se, zda ještě někdo do rozpravy k tomuto bodu. Paní poslankyně Richterová. Omlouvám se, faktická poznámka - paní poslankyně Procházková.
Omlouvám se, že jsem přerušila vystoupení svých pirátských kolegů. Ale jak to tak poslouchám, mám takový pocit, že by mí ctění kolegové z pirátské strany dovedli řídit tento stát tedy výborně. Během několika měsíců by všechno napravili a bylo by to fakt skvělé. [[Potlesk z lavic Pirátů. Pobavení v lavicích ANO.]] Skoro vám to věřím, ale bohužel se dívám na tu Prahu, kde už vládnete nějaký ten měsíc, a fakt se to nedaří. Fakt se to nedaří! Děkuju.
Děkuji. Další faktická poznámka - pan místopředseda Pikal.
Chtěl bych poděkovat paní poslankyni Procházkové, že vystoupila. A nemusí se nám rozhodně omlouvat, protože rozprava je přece obecně určena právě k tomu, abychom se tady bavili všichni, ne aby to byly monology. Takže myslím, že rozprava má sloužit k tomu, abychom ta témata probrali, v tomto případě abychom probrali to, že pan premiér nechodí na interpelace, nechodí do Sněmovny, které má být zodpovědný, a přitom se jí nezodpovídá. To je myslím tématem této interpelace. Děkuji.
Děkuji vám. Přečtu omluvu. Omlouvá se pan poslanec Ivan Bartoš dnes od 16.30 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Faktická poznámka - pan předseda Michálek.
Děkuji za slovo. Chtěl bych poděkovat své velmi vážené kolegyni Procházkové, že se tady chopila role vystoupení v rozpravě za vládu, protože je v podstatě jediná, kdo tady za vládu byl schopen vystoupit. Pan ministr [[Petříček, jediný přítomný z vlády]] tady sedí asi jenom kvůli tomu, aby se to jednání nepřerušilo. Zatím nás nepoctil svým vystoupením, byť dotazů padlo přibližně dvacet až třicet. A chtěl bych přát paní poslankyni vzhledem k tomu, že je zde jediná, kdo je schopen za vládu zde vystupovat a odpovídat na dotazy, aby její kariéra v hnutí ANO strmě stoupala a aby se dopracovala do té vlády a mohla s námi komunikovat a na otázky odpovídat, když současní členové vlády toho nejsou schopni.
Děkuji. Jenom připomínka - na interpelaci může odpovídat pouze interpelovaný. Samozřejmě pan ministr se může zúčastnit rozpravy s přednostním právem, ale nemůže odpovědět na interpelaci. A to je podstatou interpelace. Další faktická poznámka - pan poslanec Ondráček, poté pan poslanec Pražák. Už se nám ta diskuse šíří.
Děkuji, pane předsedo. Já bych promluvil k jedinému přítomnému panu ministrovi. Pane ministře, prosím vás, jestli máte nějakou práci a potřebujete ji dělat, klidně běžte. Já tady čekám taky na vás. Stejně na nás teď nedojde. Když odejdete, přerušíme schůzi a můžeme se v klidu věnovat nějaké pořádné práci. Děkuji.
Pan poslanec Pražák.
Dobré dopoledne. Jenom ke kolegům pirátům. Já nevím, o co jim tady teď jde. Před 15 minutami, nebo kdy, tady byla písemná interpelace pana kolegy Profanta, který je řádně omluven. Čekal na něj pan ministr Havlíček, který nemohl tím pádem vystoupit. Obráceně zase - pan premiér je taky řádně omluven. Tak já nevím, co tady řešíte. Děkuju.
Děkuji. Pan poslanec Lipavský stáhl svoji faktickou poznámku. Objevila se nová - pan poslanec Ferjenčík.
Děkuji za slovo. Zaprvé fakticky. Pan poslanec Polanský tu nebyl - myslím, že jste si spletl jméno poslance - protože byl na komisi pro kontrolu GIBS, takže měl přímo pracovní povinnosti ve Sněmovně. Každopádně pan Havlíček mohl odpovědět s přednostním právem, o což ho požádal pan předseda Michálek. A pan Havlíček se místo toho zvedl a odešel. Takže taková byla realita. Každopádně já jsem nevěděl o tom, že pan Ondráček tu čeká na odpověď na svou interpelaci. Samozřejmě mi přijde nevhodné, abychom blokovali interpelace na ministry, kteří jsou přítomni. Proto navrhuji přerušit tuto interpelaci do dalších písemných interpelací. Současně prosím o odhlášení. Děkuji.
Děkuji. Zaznamenal jsem návrh na přerušení. Právě jsem vás odhlásil. Poprosím vás o opětovné přihlášení. [[V sále je málo poslanců.]] Přivolal jsem kolegy z předsálí, v případě, že tam nějací jsou. [[Několik poslanců přichází do sálu.]] Jsou a už jdou. [[Po chvíli s úsměvem:]] Poslanci došli. Ti, kteří mohli, došli. Budeme hlasovat o přerušení projednávání odpovědi na písemnou interpelaci na pana premiéra Andreje Babiše do konání příštích písemných interpelací. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 168, přihlášeno 77, pro 40, proti 2. Návrh byl přijat. Přerušuji tuto interpelaci do příštích písemných interpelací. Budeme pokračovat interpelací na předsedu vlády Andreje Babiše, který odpověděl na interpelaci poslankyně Olgy Richterové ve věci slev na jízdném pro invalidní důchodce. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 707. Zahajuji rozpravu. Prosím paní poslankyni, aby uvedla svoji interpelaci.
Objasním, o co v té interpelaci jde, ale současně opravdu nechápu, když máme jednou za sněmovní týden dvě hodiny písemných interpelací na pana předsedu vlády, což při maximálně třech sněmovních týdnech činí maximálně šest hodin, že sem pan předseda vlády nechodí. A co mám tedy odpovídat lidem, kteří se ptají proč, když mají invalidní důchod třetího stupně, plný invalidní důchod - co s tím, že pokud nemají takzvaný průkaz ZTP, pokud nejsou držiteli tohoto průkazu, tak nemají nárok na slevy, ačkoli jsou to plní invalidé? To je naprosto nesystémové. A tihle lidé se na mě obracejí s tím, že je to pro ně naprosto nepochopitelné, že se právě zdražily ceny jízdenek, kvůli zavedeným slevám se zdražily ceny jízdenek, takže pro ně se zhoršila možnost cestování, když nemají nárok na ty slevy. A ano, samozřejmě to souvisí s tím, jak ne úplně dobře jsou u nás udělovány ty průkazky ZTP, není to úplně ideální, a že veškeré slevy, které jsou podstatné, jsou pak na ně navázány. Ale má to světlou stránku. Třeba Slovensko to umí. Na Slovensku lidé s invalidním důchodem slevy na jízdné mají. Stejně tak u nás měli tito lidé s invalidním důchodem třetího stupně, předtím se tomu říkalo plný invalidní důchod, do roku 2011 také stejné slevy na železnici jako starobní důchodci. Čili jsem se chtěla pana předsedy vlády podrobně ptát, proč mi není schopen dát jakoukoli konkrétní odpověď na to, proč se neinspiruje Slovenskem, proč si neudělal analýzu v rámci vládního rozhodnutí toho, že třeba u léků, u limitu doplatku na léky je právě u lidí s invalidním důchodem třetího stupně ten limit snížený, takže jsou uznaní jako ohrožená skupina osob, mají touto vládou snížený limit na doplatek na léky, ale absolutně nemají nárok na slevy na jízdném, když nemají průkazku ZTP. Ptám se na to už několik měsíců. Ti lidé se na to ptají od okamžiku zavedení těch takzvaných plošných slev, které ale žádnými plošnými slevami nejsou. [[(10.00 hodin)]] A potom pan premiér není schopen na dvě hodiny týdně během jednání Sněmovny sem dojít a odpovědět mi, proč v té tzv. odpovědi není jediné konkrétní vyjádření, jediný konkrétní údaj, kdy se tomu budou věnovat, kdo se tomu bude věnovat a jestli to náhodou tak nějak jenom nehodlá vymlčet a vyčekat. Takže navrhuji přerušení do přítomnosti pana předsedy vlády a zároveň opravdu netuším, proč těmto - nemáme přesná čísla, ale jsou to jistě desítky tisíc lidí - proč tímto způsobem jim tato vláda nehodlá žádným způsobem vyjít vstříc a řešit jejich situaci.
Děkuji. Paní poslankyně, rád by reagoval s přednostním právem pan místopředseda, tak se ptám, zda je to v pořádku, a pak bychom hlasovali o přerušení.
Děkuji, pane předsedo, já budu stručný. Poslouchal jsem první část debaty a teď poslouchám interpelaci paní kolegyně s tím, že mluví o systému a nesystémovosti. Tak v tom případě nechápu, co je systémového na tom, že interpeluje předsedu vlády, když se ptá na věci, které má ve svém resortu úplně jiný ministr. Jestli to je cíl pirátů, aby zabránili všem ostatním poslancům, aby mohli využít svého práva interpelace a museli tady čekat, než se páni piráti vypovídají vůči nepřítomnému premiérovi, tak se na mě nezlobte, znehodnocujete článek 53 Ústavy České republiky svým nechutným předváděním se v této Sněmovně! Já to nemůžu poslouchat! To je opravdu nechutné! Tak víte, jak to je, tak se ptejte těch, kteří jsou za to odpovědní. Jestli pana ministra zahraničí, který je přítomen a čeká na to, že odpoví na písemnou interpelaci jiného poslance. Vy tady nejste jediní! I ostatní poslanci mají své voliče a mají právo se ptát! Tak se ptejte těch, kteří za to ve vládě odpovídají!
Děkuji. Mám zde dvě faktické poznámky. Nechal bych proběhnout faktické poznámky, nebo chcete hlasovat o přerušení, paní poslankyně? Chcete hlasovat hned, nebo necháme faktické? Takže necháme proběhnout faktické poznámky a poté budeme hlasovat o přerušení bodu. V tom případě první pan poslanec Bartoš, poté pan poslanec Lipavský, poté paní poslankyně Richterová.
Chtěl bych tady prostřednictvím pana předsedajícího jenom poprosit pana místopředsedu Poslanecké sněmovny, předsedu KSČM Filipa, aby vystoupení poslanců, které bylo věcné, nehodnotil způsobem, jaký zde předvedl. [[Hovoří velmi důrazně.]] Nevím, co na dotazu Olgy Richterové ve věci, která se týká handicapovaných lidí a slev na jízdném, bylo nechutné. Jak zneužila svůj čas nebo váš čas, jak vy jste zde řekl. Sám premiér si bere otěže, vyjadřuje se ke všem věcem, prezentuje, že on zařídil, on pan Andrej Babiš zařídil důchodcům, seniorům a studentům slevy na jízdném. Takže pokud Olga Richterová vystupuje k věci, nechte ji demokraticky si zvolit, koho interpeluje v této věci. Premiér si tento úspěch, v uvozovkách, tento tunel reálně nazývaný, sám vymyslel, takže prosím vás nehodnoťte emotivně a sprostě vystoupení vašich kolegů! Já se také nevyjadřuji k tomu, když něco říkáte, s čím nesouhlasím, tak, že bych shazoval celé vaše vystoupení a používal k tomu ještě nějaké emotivní, možná i často hanlivá vystoupení. A mohl bych vzhledem k věcem, které zde od vašich poslanců zaznívají. Děkuji.
Děkuji. Faktických poznámek přibylo. V obecné rovině žádám všechny, abychom se snažili udržet nějakou úroveň faktických poznámek. Pan poslanec Lipavský, připraví se paní poslankyně Richterová, poté pan poslanec Plzák.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, to, co teď předvedl místopředseda Poslanecké sněmovny, je naprostý vrchol demagogie! Protože jestli tady někdo pohrdá jednacím řádem a Ústavou, tak je to premiér vlády České republiky, který vládne i s vaší podporou, pane místopředsedo Filipe skrze předsedajícího, který se sem nedostavil a neodpovídá na ty dotazy! A samozřejmě je naprosto relevantní se ptát pana premiéra na každou otázku, protože on je předsedou té vlády, on za to nese ve výsledku odpovědnost. Děkuji.
Děkuji. Paní poslankyně Richterová.
Ještě jedno faktické zpřesnění doplnění. Slevy na jízdném jdou plně za rozhodnutím pana předsedy vlády. Proto je to téma, kde je to zase na jeho rozhodnutí, jak bude rozšířena ta skupina osob. On se k tomu nevyjádřil v odpovědi, přitom ti lidé se ho tázali, zdokumentovaně, už mnohokrát. Existuje i přímo video, kde se ho na veřejné akci, kde jel vlakem a mohli se ho ptát přímo na toto lidé s invalidním důchodem, ptají. Takže tady je mnoho měsíců snah, kdy nebyla žádná konkrétní odpověď. A na to konto já jsem si tady asi z pohledu některých dovolila upozornit, že jde o objektivní velký problém. Že ty slevy jsou jen zdánlivě plošné a že to je zodpovědnost pana premiéra, aby toto dořešil. Čili tolik zpřesnění za mě.
Děkuji. Další faktická, pan poslanec Plzák. Nebo je to omyl v přihlášení? Pan poslanec Plzák se hlásil.
Děkuji, dobré dopoledne. Já jenom k panu kolegovi Bartošovi, prostřednictvím pana předsedajícího: Nemusíte na nás tolik křičet. Ono je to opravdu, překřičíte i sluchátka, která mám v uších.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan místopředseda Fiala.
Děkuji a reaguji svou faktickou poznámkou na vystoupení místopředsedy Poslanecké sněmovny Vojtěcha Filipa. Pane místopředsedo prostřednictvím pana předsedajícího, Ústava České republiky, na kterou se odvoláváte, dává speciální pravomoci a výsadní postavení předsedovi vlády České republiky ve věci organizace vlády. A výslovně se v ní konstatuje, že předseda vlády organizuje činnost vlády a vystupuje jejím jménem. To mu také dává speciální pravomoci. To znamená, že je naprosto v pořádku, jestli se poslanci obracejí s jakýmkoli dotazem týkajícím se činnosti vlády na předsedu vlády. Nemusejí se obracet na jednotlivé ministry. Obracejí se na předsedu vlády, který jedná jejím jménem. Je to logické a myslím, že v tomto směru není potřebné, a dokonce ani možné, ani přípustné poslance napomínat. Jednají naprosto v souladu s Ústavou, s ústavním pořádkem České republiky a s logikou politického systému České republiky.
Děkuji. Další faktická poznámka, pan poslanec Bělobrádek. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Kolegyně, kolegové, tak ono jde o to, že pan premiér teď ráno byl v Litvínově na hokeji nebo co, tak asi tady být nemůže. Takže to je vidět, co jsou jeho priority. A druhá věc je, co se týká toho, o čem se tady bavíme. Samozřejmě to tak je, že premiér zodpovídá za celou vládu, on ji organizuje, on je zodpovědný za to, že nám tady včera propadlo mnoho zákonů, protože není schopen si řídit vládu tak, aby tady byli buď ministři, nebo členové vlády, anebo aby se dostalo písemného pověření. To je také jeho zodpovědnost. A pokud se mohu zastat pana předsedy Bartoše, tak jsem přesvědčen, že on je pouze řečník, který dokáže hovořit srozumitelně a dostatečně nahlas, což se ne každému daří. A druhá věc. Pokud tady někdo křičí, tak jsou to jiní. A budu rád, když pan kolega Plzák prostřednictvím pana předsedajícího bude umravňovat i ty ostatní včetně svého předsedy.
Děkuji. Faktická poznámka, pan místopředseda Filip.
Děkuji. Vážený pane předsedo, dámy a pánové, velmi stručně. Já jsem se nepřišel zastat předsedy vlády, že nepřišel na interpelace. Já jsem se přišel zastat ostatních kolegů, kteří mají stejné právo - také mít otázku odpovězenou na tu písemnou interpelaci. To, co se tady předvádí, předváděli svého času republikáni v letech 1996 až 1998. Občané to odměnili tím, že je v roce 1998 už do Poslanecké sněmovny nezvolili. A od té doby máme jedinou věc, že v ústních interpelacích musíme losovat, aby se na ty ostatní dostalo. Ale u písemných interpelací opravdu losovat zatím nemůžeme. Nebo budeme muset změnit jednací řád, aby měl každý stejné právo. Ne že si tady jeden klub dá 22 písemných interpelací na stejné téma.
Děkuji. Pan poslanec Ferjenčík, faktická poznámka. Přečtu ještě omluvu. Omlouvá se nám poslanec Václav Votava z dnešního jednání z pracovních důvodů. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dvě faktické k panu místopředsedovi Filipovi. Za prvé, reagovat ve chvíli, kdy kolegyně Richterová navrhla přerušení té své interpelace, že tady ostatní blokujeme, mi přijde úplně mimo mísu. Za druhé, my se u těch našich 22 interpelací chystáme navrhnout sloučenou rozpravu, abychom nic neblokovali.
Dobré dopoledne, vážené paní a pánové, budeme pokračovat. Pokud jde o sloučenou rozpravu, to je návrh, který padl až poté, kdy bylo navrženo přerušení, budeme tedy hlasovat v pořadí tak, jak jednotlivé procedurální návrhy byly předloženy. Tedy nejdříve návrh na přerušení této interpelace. S přednostním právem pan poslanec Michálek. Pane předsedo, ještě než vám udělím slovo, konstatuji omluvu pana ministra školství Roberta Plagy z dnešního a zítřejšího jednání, to znamená, jak na dnešní 30. 1., tak na pátek 31. ledna z pracovních důvodů. Máte slovo, pane předsedo.
Vážený pane místopředsedo, děkuji za slovo. Já se domnívám, že v té vaší rekapitulaci došlo asi k záměně, protože ten návrh na sloučenou rozpravu se týká interpelací, které podali členové našeho klubu k účasti pana premiéra na písemných interpelacích, nikoliv k této interpelaci. To znamená, předpokládám, že ten návrh na sloučení rozpravy má zaznít v okamžiku, kdy se začne projednávat první z dotčených interpelací. Takže teď budeme hlasovat o tom procedurálním návrhu na přerušení této interpelace a ten další procedurální návrh zazní až v okamžiku, kdy bude otevřen ten příslušný bod.
Děkuji, pane předsedo. Já jsem to tak vnímal, ale bylo to podáno v této interpelaci a nezbývá nic jiného, než abych potom vyzval, až otevřu další interpelaci po přerušení bodu, k tomu, protože tomu tak opravdu je. Tak pokud to nenavrhl kolega Ferjenčík, já se s tím procedurálně vypořádám. Nyní tedy ještě s přednostním právem místopředseda Pikal.
Já mám za to, že kolega Ferjenčík nic nenavrhl, on pouze oznámil, že to navrhne. Děkuji.
Tím lépe. Máme jednodušší situaci procedurálně. Nyní tedy je návrh na přerušení interpelace paní poslankyně Olgy Richterové, sněmovní tisk 707. Všechny vás odhlásím. Požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se identifikačními kartami. Jakmile se ustálí počet přihlášených, rozhodneme o návrhu na přerušení projednávání tisku 707, interpelace paní Olgy Richterové na předsedu vlády. Zahájil jsem hlasování 168 a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 168. Z přítomných 183 pro 44, proti 2. Návrh byl přijat a interpelace byla přerušena do přítomnosti předsedy vlády. Máme před sebou další interpelaci, a to interpelaci pana Zdeňka Ondráčka na ministra zahraničních věcí Tomáše Petříčka, který odpověděl na otázku podpory Ministerstva zahraničních věcí pro branné oddíly mládeže. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 708. Zahajuji rozpravu. Vidím přihlášku pana poslance Zdeňka Ondráčka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Ještě než začnu, tak mi dovolte, abych poděkoval klubu Pirátů, že navrhli přerušení obou interpelací, a jestli si všimli, tak i s podporou klubu KSČM došlo k přerušení vašich interpelací a umožnili jste, aby došlo na projednání interpelací i těch, kteří jsou za vámi. Takže ještě jednou děkuji tímto za přístup. A teď k interpelaci jako takové. 11. prosince jsem se obrátil na pana ministra zahraničí v souvislosti se žádostí o poskytnutí informací, které se týkají podpory ze strany Ministerstva zahraničí pro Branné oddíly mládeže, z. s., s tím, že v té době, toho 11. prosince, jsem měl několik informací o činnosti Branných oddílů, prostudoval jsem si jejich webové stránky, popřípadě sociální sítě, a přestože se všechno zdá jako takzvané nevinné hraní si na vojáky, tak mě tam překvapily některé věci, které vzhledem k tomu, že se zabývám i bezpečností České republiky a v současné době, nebo v brzké době budeme projednávat, až bude jednou na schůzi Poslanecké sněmovny přítomen místopředseda vlády a ministr vnitra pan Hamáček, sněmovní tisk číslo 92 a sněmovní tisk číslo 669, což je zbraňová směrnice a zákon o nakládání se zbraněmi. V této věci, a já myslím, že pokud se někdo podíval na tuto interpelaci, popřípadě si dohledal a četl tam některé věci, jsou zmínky i o Ministerstvu zahraničí a vzhledem k tomu, že z těch sociálních sítí a z toho, co lze dohledat, je zřejmé, že tyto Branné oddíly jezdí cvičit své mladé kadety, brance, do zahraničí, konkrétně na Ukrajinu, tak jsem se dotázal pana ministra, co ví o činnosti těchto Branných oddílů. A pan ministr mi odpověděl - a samozřejmě další odpovědí, a já na takovýto první rozstřel zkusím jenom první otázku a pak uvidím, kam se budeme posouvat dál - velmi, velmi krátce, ale samozřejmě věcně, tak jako já jsem se krátce dotazoval, odpověděl, že Ministerstvo zahraničí nemá žádnou informaci o činnosti BROML, to znamená, těch Branných oddílů mládeže, kromě běžně dostupných informací z otevřených zdrojů a jedné vyhrazené zprávy z roku 2019, kterou obdržely příslušné útvary Ministerstva zahraničních věcí. Už to trošku úplně není tak, jako že nemá žádnou informaci, když už má jednu informaci, minimálně tu v tom režimu vyhrazené, a já si tedy, ještě než se přesuneme dál, podle toho uvidíme, jak budu dál pana ministra v této věci trápit, zeptám, kdo byl autorem té vyhrazené zprávy a zda adresátem bylo pouze Ministerstvo zahraničních věcí, ty příslušné odbory, anebo zda to bylo adresováno také jiným adresátům, a podle této odpovědi pak se přihlásím do další debaty. Takže zatím, pokud mohu, požádám o odpověď pana ministra a pak se přihlásím do další diskuse. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Zdeňku Ondráčkovi. Pan ministr je připraven na odpověď. Slovo má ministr zahraničních věcí vlády České republiky Tomáš Petříček. Prosím, pane ministře.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, v reakci na dotaz pana poslance Ondráčka. V písemné odpovědi na vaši interpelaci jsem skutečně poskytl veškeré informace, co má Ministerstvo zahraničních věcí o zapsaném spolku Branné oddíly mládeže. Popravdě řečeno, já jsem se o tomto spolku dozvěděl až na základě vaší interpelace. Do té doby jsem nevěděl, že něco takového existuje. Potom z ověřených zdrojů jsem ověřoval, že se jedná o spolek, který má přibližně 70 členů, a v tomto směru jsem také pouze zjistil, že navštívil Poslaneckou sněmovnu na pozvání členů branného výboru. Takže i v tomto směru je možná, pane poslanče, možné se zeptat detailněji i vašich kolegů z branného výboru, kteří se s těmito mladými lidmi setkali. Co se týče spolupráce Ministerstva zahraničních věcí s tímto spolkem, tak mohu konstatovat, že na základě ověření veškerých informací s pracovníky ministerstva, včetně i našich ambasád, nemám informaci, že by Ministerstvo zahraničních věcí jakkoliv s tímto zapsaným spolkem spolupracovalo. [[(10.20 hodin)]] Co se týče informace, kterou jsme měli k dispozici, nejedná se o zpravodajské služby, v tomto směru se jedná nicméně o interní materiál, který ale neindikuje nic, co bychom brali vážně. Já jsem i na základě vašich dotazů právě se ptal i našich partnerů ve zpravodajské komunitě, jestli mohu poskytnout informace. Ani ÚZSI, ani Vojenské zpravodajství k tomuto žádné doplňující informace nám nezprostředkovávaly. Já nevím, jestli aspoň v té první části vaše otázka byla odpovězena.
Ano, děkuji panu ministrovi. Kolega Ondráček se hlásí dál do rozpravy. Prosím, máte slovo.
Pane ministře, neodpovídáte mi na tu jednoduchou otázku, na kterou jsem se ptal, kdo byl autorem té vyhrazené písemnosti ani zda bylo více adresátů, ale budu považovat, že to nebyla žádná z tajných služeb, takže to mohlo být něco uvnitř rezortu a tu informaci jste si sami utajili. Vzhledem k tomu, že se jedná o materiál ve stupni utajení vyhrazené, tak ho nebudeme projednávat. Já se s vámi domluvím, že se s tím materiálem asi seznámím, protože jako poslanec předpokládám, že mám možnost se seznámit s materiály, které jsou ve stupni nebo v režimu utajení. Vy jste začal mluvit o tom branném spolku, v podstatě, co to je zač atd. Dobře, když se o tom chceme bavit, tak se o tom pojďme bavit. Spolek BROML byl založen 11. 4. 2017 jedním zakládajícím členem, přičemž tento spolek podle rejstříku má jednoho člena. Jednoho člena. Vy uvádíte 70. Ano, pokud se podíváte na stránky, tak tam mluví o tom, že shromažďují asi kolem 70 dětí ve věku 10 až 18 let. Vzhledem k tomu, že se, předpokládám, bude velmi brzy diskutovat o některých věcech, já jsem se vás ptal právě na to z toho důvodu zahraničí, protože vy máte dobré vztahy s Ukrajinou, a pokud já se podívám na ty stránky a vidím tam, že tyto děti ve věku 10 až 18 let jezdí na Ukrajinu a jsou tam cvičeny vojenskými nebo polovojenskými jednotkami, tak mně to nenechává úplně v klidu, protože když se podívám na ten zapsaný spolek, tak je napsáno, kdo jsme, na stránkách, a můžete se to veřejně dočíst. Jsme branné oddíly, jsme dobrovolným, nezávislým a nepolitickým spolkem, jehož posláním a účelem je vzájemný všestranný rozvoj osobnosti dětí, mládeže a dospělých, jejich výchova k aktivnímu občanství, odpovědnosti vůči lidem, společnosti, posilování jejich branného vědomí a budování odpovědnosti za obranu vlasti, příprava pro situace nouzových a krizových stavů. Předmětem činnosti je především celoroční práce s dětmi, mládeží, která probíhá v rámci oddílů se zaměřením na branné a společenské aktivity, jako např. historie, zdravověda, pobyt ve volné přírodě, sporty, společenská etika. V případě potřeby členové mohou svými znalostmi a prostředky přispět k záchraně osob nebo majetku. A čím se zabýváme? Taktika: Učíme se vojenskou taktiku, kterou uplatňujeme při airsoftových hrách - airsoftových hrách! - a bojových simulacích. Zbraně, další položka: Zjišťujeme, jak fungují zbraně, tím, že je rozebíráme, a učíme se, jak se zbraněmi bezpečně manipulovat. Samozřejmě to všechno se líbí a je to bohulibá činnost. To myslím potvrzuje i to, že tyto branné spolky přijal bývalý ministr obrany pan Stropnický i paní kolegyně bývalá ministryně Karla Šlechtová. Zmínil jste, že byli přijati zde v Poslanecké sněmovně výborem pro obranu. To máte všechno pravdu a to všechno lze dohledat. Takže ta činnost je asi správná a představíme si ji, a říkáte, o co tomu poslanci jde, vždyť to je přece v pořádku. Děti se neflákají doma u počítače, nehrají si s telefonem a konečně něco také dělají. Běhají někde v maskáčích po lese, zdokonalují se fyzicky atd. Ano. Určitě bych to podporoval, bylo by to výborné, kdyby tam nebylo to, co tam tedy zveřejňují na těch stránkách, a to je to, co mi na tom vadí. Ty děti jedou do zahraničí, anebo možná i v ČR, ve věku 10 až 18 let a střílejí nejenom z krátkých zbraní, teď myslím ostré střelby, ne airsoftové, ale střílejí také z dlouhých zbraní, z pušek, střílejí také z poloautomatických zbraní, jako jsou kalašnikovy, špaginy, ale jsou také fotografie, kde jsou minometné granáty nebo granátomety. A já se nedomnívám, že děti ve věku 10 až 18 let by měly asi takto fungovat. Když se podíváte na jejich činnosti, vše je zaměřeno na sportovní fyzickou zátěž, nejčastěji box, a já se trochu obávám, kam to bude směřovat, protože nechápu, proč ty výcviky jsou dělány v zahraničí. Já si myslím, že i v ČR by se našli lidé, kteří by byli schopni se těmto dětem věnovat. Vzhledem k tomu, když se podívám na ty stránky z roku 2017, tak všechny děti mají na sobě maskovací mundúry Bundeswehru, německé armády. Můžeme říct, je to levně dostupné, tak proč to nekoupit. Všechny děti mají stejné sportovní i jiné společné prvky, samozřejmě mají i maskáče české armády, ale pokud se podíváte - a pane ministře, podívejte se i vy, a já to říkám i kolegům, kteří za výbor pro obranu přijímali tyto kolegy, nebo tyto mladé brance, nebo kadety zde v Poslanecké sněmovně a udělovali jim ta hodnostní označení, povyšovali je tady, což lze z těch videí a fotografií vidět, tak ten jejich jediný vlastně velitel, který tam vystupuje jako zakladatel těch BROMLů, také nosí ukrajinské insignie na uniformě. Je to vidět jak na všech akcích, které se pořádají ať zde v ČR, nebo se pohybuje po městě, tak i zde v Poslanecké sněmovně. Pokud se podíváte na ta další videa, která tam jsou, tak mají napsáno, že zakládají také zvláštní organizační jednotky, nazývají to ZVOJ, jejichž účelem je hlubší rozvoj taktických, zdravotnických a topografických dovedností. Členové této jednotky jsou vystaveni vyššímu psychickému tlaku, proto se jedná o výběrovou jednotku, a ti zájemci musejí plnit vyšší fyzické zkušenosti, ke kterým dochází podle tabulek army testů. A následně nato získávají tzv. červený baret. V souvislosti s tím tyto děti odjíždějí do zahraničí, zase na tu Ukrajinu, kde absolvují parašutistický výcvik na letišti řekněme v Černihivské oblasti. A zase podle rukávových nášivek lidí, kteří se toho účastní, jsou tam vojáci ukrajinské armády nebo polovojenské jednotky ukrajinské armády a české děti ve věku 10 až 18 let. Já předpokládám, že někdo to musí financovat, takovouto činnost, protože pokud máte mít pro 70 dětí uniformy, máte pro ně mít teplákové soupravy, trička, čepice, zaplatit cestu do zahraničí, zaplatit parašutistický výcvik, střelby z automatických i poloautomatických zbraní, tak to určitě není zadarmo. A překvapuje mě, že Ministerstvo zahraničí o těchto věcech nic neví, ani to, že sem zřejmě do České republiky jezdí také na výcvik státní příslušníci Ukrajinské republiky, možná bývalí vojáci ATO - Antiteroristické operace, jak vy nazýváte, a mně tyto věci nenechávají, pane ministře v klidu. Já z těch prvotních informací, a když si to dohledáte, tak oni dneska dementují některé věci, že si hráli na určitou hru, řekněme zpravodajskou a jinou, a že vaše jméno, resp. vaše ministerstvo do té hry zapojili tak jako do té hry, která tam probíhá. Je to dohledatelné na jejich sociálním profilu. Já bych byl velmi rád, kdyby Ministerstvo zahraničí asi tyto věci nenechávalo bez povšimnutí. [[(10.30 hodin)]] Já určitě požádám některé bezpečnostní složky, aby se tímto zabývaly, protože ono zlomit, nebo resp. vychovat dítě ke střelbě a k určité bojové připravenosti může vypadat jako velmi dobré, že to dítě bude připraveno pro službu v armádě nebo bezpečnostních sborech. Mnohé maminky tomu možná tleskají, že konečně se našel nějaký statečný muž, který zajišťuje, že se to dítě nefláká doma u počítače a že je někde v lese, popřípadě si tam hraje s tou airsoftovou pistolí. Ale víte, ona také zde na sociálních sítích kolují videa těch malých arabských, chcete-li muslimských dětí, které už v osmi deseti letech, což je ten věk lehké ovladatelnosti, střílejí z krátkých zbraní, popřípadě poté střílejí proti živým terčům, a někteří dokonce uřezávají hlavy. A já bych byl nerad, aby české děti byly vychovávány k nějakému násilí v tomto směru - nemám nic proti fyzické připravenosti - k nějakému násilí v tomto směru, protože pokud by pak šly sloužit do Armády České republiky nebo do jiného bezpečnostního sboru, a myslím, že už jsme i ve své historii nedávné měli takový příklad, že jeden z vojáků měl na své vojenské výstroji a výstrojních součástkách znaky, které jsou nepovolené, nebo jsou resp. spojené s tím nejhorším období minulého století, to znamená s druhou světovou válkou a nacismem. A já vím, že náš postoj se diametrálně liší, co se týká pohledu Ukrajiny. Pro mě Ukrajina je polofašistický stát. A pokud jsem se nedávno dočetl - a je to asi dva dny, tři dny zpátky, možná mně to potvrdíte, možná vyvrátíte, že to pravda není - Velká Británie zakázala ukrajinský trojzubec a zařadila ho mezi loga, nebo řekněme ta označení, která jsou na území Velké Británie zakázána, a pokud by tam někdo takový přijel a měl vytetováno, což tito muži nejčastěji dělají, tak nemá oprávnění vstupu na území Velké Británie. Takže já se domnívám, že pokud chce někde z našich ministerstev - a já se domnívám, že to platí některé z našich ministerstev, a jak jsem včera mluvil i s paní kolegyní Karlou Šlechtovou, tak říkala, že asi nějaké dotace z Ministerstva obrany tam byly. Tak já si budu teď žádat o rozklíčování, kdo to platí, k čemu ty peníze jsou vynaloženy. Protože řada z vás se možná věnujete nějaké práci s mládeží. A ono sehnat pro činnost, práce dětí a mládeže dotaci ve výši jednotek tisíc korun, popřípadě desítek tisíc korun na opravu nebo fungování nějakého tábora nebo jenom koupit společná trička, abyste mohli uspořádat letní táborový běh, je chození stále v předklonu, ať za starosty, za hejtmany, za radou kraje, abyste vymodlili, vyprosili nějaký příspěvek, pokud nemáte štědrého dotovatele této činnosti, tak abyste vyprosili nějakých pár tisíc. Tady vidím, že děti mají německé uniformy. Mají české uniformy, kompletní. Mají teplákové soupravy. Mají sportovní oblečení. Mají kompletně všechno. Bílé ponožky zatím nemají. Bílé ponožky zatím nemají. Takže možná nám to přijde úsměvné. Ano, samozřejmě úsměvné to je, kdyby Ministerstvo vnitra tady, řekněme, nevyskakovalo, když to řeknu tímto způsobem, a nezakazovalo domobrany, aspoň tak jak to prohlašovalo v dubnu loňského roku a ještě na podzim loňského roku. Kdyby to zde všechno neprobíhalo a neříkali jsme ne, vy tohleto nesmíte dělat, vy otcové od rodin, kteří jste prošli vojenským výcvikem a jste ve věku pětačtyřicet, padesát a více let a už nejste v aktivní službě Armády České republiky nebo bezpečnostního sboru, anebo jenom ti, kteří se považujete za vlastence a sami říkáte, že nechcete některé věci připustit. Tady na druhé straně vychováváme děti. Bohužel, a já si myslím, že to, co je napsáno v cílech tohoto spolku, neodpovídá tomu, co tento spolek ve skutečnosti vykonává. Protože tam nejde o airsoftové střelby, možná probíhají na území České republiky, a možná právě proto, aby se mohlo střílet z ostrých zbraní, a nechci i říct, že třeba do lidí a někde na jihovýchodě Ukrajiny, tak proto se jezdí do zahraničí. A já si myslím, že Česká republika - a za Ministerstvo zahraničí k mému politování jste zatím ministr stále vy, tak byste o těchto věcech měl shánět informace, měl zjistit, jestli něco takového opravdu probíhá. Já jsem připraven vám v tom být jakkoli nápomocen. A věřte tomu, že budu dál vyvíjet nějakou činnost k tomu, abych zjistil, jestli to Ministerstvo zahraničí jakoukoli součinnost v té věci neposkytlo, byť dnes se hovoří o tom, že to ministerstvo tu součinnost nevykonává. Takže tolik zatím za mě vše. Děkuji.
Děkuji. Kdo dál do rozpravy? Jestli pan ministr ještě doplňující odpověď? Ano. Vystoupí pan ministr zahraničí Tomáš Petříček. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já mohu skutečně na základě dotazu pana poslance Ondráčka konstatovat pouze, že na základě jeho interpelace ministerstvo ověřovalo, jestli nedocházelo k nějaké materiální či finanční podpoře zapsaného spolku Branné oddělení mládeže. Na základě zjištění, že tomu tak nebylo, jsem panu poslanci odpověděl. A pokud samozřejmě pan poslanec přijde s nějakými odůvodněnými informacemi, že Ministerstvo zahraničních věcí podporuje tento spolek, rád záležitost samozřejmě ještě jednou prošetřím. Co se týče činnosti tohoto zapsaného spolku, myslím, že Ministerstvo zahraničních věcí není kompetentní komentovat činnost takovéhoto spolku. Myslím, že k tomu máme jiné instituce, které by měly dohlížet na to, jestli se respektuje zákon, či nikoli. Asi bez komentářů přejdu k dlouhodobě známé pozici pana poslance, co se týče Ukrajiny. Nicméně já jsem rád, že se nám podařilo nastavit s Ukrajinou komunikaci, která řeší především praktickou spolupráci. Příští týden proběhne 1. ročník Česko-ukrajinského fóra, kde se budou řešit i některá témata historického charakteru. Já myslím, že je dobré se o tomto bavit, ale že to patří historikům, nikoliv politikům. Co se týče povahy této země, tak já myslím, že je možné se podívat na výsledky voleb a podle toho soudit. Myslím, že Ukrajina není polofašistický stát. A myslím, že v tomto směru i pan poslanec možná by měl stejnou péči, jakou věnuje Ukrajině, věnovat také porušování zákonů ze strany tady českých občanů, kteří se zapojili do bojů na separatistické straně na Donbasu. V tomto směru pan poslanec dlouhodobě nerespektuje nebo nereflektuje jakési oficiální pozice české zahraniční politiky. A myslím, že toto je jádro problému a jádro tohoto dotazu. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Ondráček se hlásí do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Tak když si o to říkáte, tak já jsem na toto vystupovat nechtěl. Vy kdybyste byl ministr zahraničí, který dělá svou politiku správně, tak budete dávat informace, které dávat máte. To znamená objektivně, správně, co se děje na obou stranách konfliktu. To, že přiletíte armádním vrtulníkem Ukrajiny do Mariupolu, necháte se dovézt o dvacet kilometrů někam dál, abyste viděl na druhou stranu konfliktu, neznamená, že o tom něco víte. Mně na rozdíl od vás - já jsem to projel všechno, na ukrajinské straně, na pozvání ukrajinských orgánů, projel jsem to autem, přes blokposty, kde na mě vyběhli z lesa, nebo těch jejich palpostů mužici, kteří v německých mundúrech - vypadají jak Ali Baba, nebo řekněme prostě loupežníci, zarostlí, špinaví, a mířili na mě samopalem, jenom proto, že jsme prostě na pozvání Ukrajiny jeli monitorovat volby do Mariupolu. Byl jsem tam dvakrát. [[(10.40 hodin)]] Když jsem se vrátil, přivezl jsem tolik materiálu, který jsem předával novinářům. Novináři měli ohromnou radost, protože na tom prvním jednání, když jsme tam byli my s kolegou z polského Sejmu, tak jsme zjistili manipulaci voleb a ty volby se v Mariupolu zrušily. Přivezli jsme materiál, Česká televize měla ohromnou radost, nebo české televize, abych byl konkrétní, ne konkrétně Česká, ale české televize - a když zjistily, že Mariupol není pod kontrolou takzvaných separatistů, ale pod kontrolou Ukrajiny, tak z pozice vyšší moci řekly, že o to zájem nemají. To, že někam přiletíte vrtulníkem, neznamená, že o tom něco víte. Jestli jste ministr zahraničních věcí a chcete podávat informace objektivní, tak vezměte rozum a odvahu a jeďte se podívat i na tu druhou stranu. Vy jenom papouškujete to, co vám někdo říká někde na tržnici nebo na tržišti. A to prostě není špatně. Já jako poslanec Parlamentu České republiky, který si vzal tu Ukrajinu, protože jsem tam byl mnohem dřív než vy a o této věci něco vím, a vzhledem k tomu, že ty informace chci mít objektivní, tak jsem prostě byl na obou stranách konfliktu. A nebojím se tam jet i přesto, že mi tam mířili samopalem do očí a že jsem se tam několikrát střetl s Pravým sektorem. Právě v Mariupolu, kde jsem na těch volbách byl. Ono není takový problém tam jet s ministrem obrany nebo ministrem zahraničí ukrajinské vlády, ale klidně jste tam mohl zařadit to téma. Já, když jste to tady potom zmiňovali, po tom svém návratu, já jsem se těšil, jak vám tady pak budu pět hodin vykládat o tom, jak českými zbraněmi tam zabíjíte, nebo necháváme zabíjet, nebo souhlasíme s tím, že se tam zabíjejí ženy, muži i děti. Ten konflikt tam neutichá. Plňte to, co plnit máte, dávejte nám objektivní informace, a pak tam nemusíme nikdo jezdit. Věřte tomu, že já tam budu jezdit do té doby, dokud ten konflikt neutichne.
Děkuji. Nyní faktická poznámka Vojtěcha Munzara. Ještě než mu udělím slovo, konstatuji došlé omluvy. Z jednání Poslanecké sněmovny se omlouvá paní poslankyně Markéta Pekarová Adamová od 10.30 do 13 hodin z pracovních důvodů, je v Senátu jako předkladatelka. Dále Tereza Hyťhová od 9 do 11 hodin z pracovních důvodů. Nyní pan poslanec Vojtěch Munzar s faktickou poznámkou. Prosím, pane kolego, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já bych se chtěl tady trochu zastat pana ministra zahraničí nikoliv v té věcné části, o tom nejsem dostatečně informován - ale v tom, jak pan kolega Ondráček vaším prostřednictvím tady pana ministra školí z objektivity. A to říká člověk, který se pasoval do oficiální delegace České republiky v donbaské separatistické republice. Takže to se mi opravdu nelíbí, takovéto školení od člověka, který se pasuje do role delegace a jezdí do těchto republik na Ukrajině, které přispívají k tomu konfliktu. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní tedy s přednostním právem pan ministr zahraničí Tomáš Petříček, poté pan Zdeněk Ondráček. Pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, k té objektivitě. Já samozřejmě nečerpám z jedné návštěvy a nepasuji se osobně do role, že bych byl expertem na situaci na Ukrajině. Čerpám z celé řady zdrojů včetně mezinárodních organizací, kterých jsme členy, a to je například i OBSE, která je, myslím, v této záležitosti velmi fundovaně informována i s ohledem na to, že má pozorovací misi v této oblasti. A možná, že kdyby měla přístup i do některých oblastí, které momentálně kontrolují síly, jež nejsou pod kontrolou ukrajinské vlády, tak by ty informace mohly být kompletnější. Nicméně i tak ty informace, které jsou projednávány opakovaně na řadě mezinárodních fór, poukazují na řadu válečných zločinů, kterých se dopustily obě strany. Myslím, že OBSE je v tomto směru velmi objektivní a snaží se přispět k řešení tohoto dlouhodobého konfliktu, což je také zájem české zahraniční politiky. V tomto směru myslím, že objektivita není vybrat si jenom jednu stranu. Objektivita je v tom hledat cestu k řešení konfliktů, které prostě mohou mít i bezpečnostní dopady na Českou republiku. Děkuji.
Děkuji. Nyní faktická poznámka pana poslance Lipavského, poté pan poslanec Zdeněk Ondráček s řádnou přihláškou. Máte slovo, pane poslanče, k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, já si dovolím zareagovat na jednu zmínku pana ministra Petříčka, který mluvil o tom, že bude zasedat to Česko-ukrajinské fórum, které se bude věnovat i některým historickým otázkám. A já bych tedy velice přivítal, kdyby se toto fórum věnovalo i stalinistickému hladomoru, který probíhal na Ukrajině mezi lety 1932 až 1933, při kterém se odhaduje, že zahynuly až čtyři miliony lidí. Byl to řízený hladomor z Moskvy. V té souvislosti by bylo skvělé, kdyby Parlament a Poslanecká sněmovna mohly přijmout usnesení, že se jednalo o zločin proti lidskosti a genocidu. Děkuji za pozornost.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Zdeněk Ondráček. Prosím máte slovo, pane poslanče.
Ještě jednou děkuji, pane místopředsedo. Pane ministře, já s vámi plně souhlasím. Plně s vámi souhlasím, protože ano, mluvit o této věci by měl ten, kdo má informace z obou stran konfliktu. Já jsem vám řekl, kolikrát jsem byl na Ukrajině na té části pod ukrajinskou kontrolou. Přilétl jsem několikrát do Dněpropetrovsku, dneska Dnipro, přes Záporoží, do Mariupolu a v této oblasti jsem se pohyboval opakovaně. Opakovaně! Poté jsem byl na té druhé straně konfliktu, kde jsem viděl ty věci. Takže pojďme se domluvit i klidně se zahraničním výborem, že Poslanecká sněmovna vyšle dva, tři, čtyři - mně to je celkem jedno - poslance, kteří se pojedou podívat do té oblasti Doněcka nebo Luhanska, to si klidně vyberte, a udělají tam monitorovací misi. Nevím, čeho se tady stále bojíte. Protože nebudeme první stát, který tam prostě byl. Jezdí tam Němci, jezdí tam Francouzi, jezdí tam Italové, jezdí tam Finové. Doněcká republika - a to řeknu panu Munzarovi, to není doněcká separatistická republika, to je Doněcká lidová republika, zkuste se někde podívat, možná to vyhledáte na Wikipedii, která se takto nazývá - ano, není nikým uznaná, tak nevím, proč vám tak vadí, nebo komukoliv tak vadí, co tam ten člověk komu dá za jakou poctu. Já jsem si žádné pocty nevyžadoval. Jel jsem tam za lidmi, které tam prostě znám, a přivezl jsem tam humanitární pomoc dětem - a to jsem deklaroval několikrát a ukázal jsem to - dětem z dětských domovů, jejichž rodiče zahynuli v období tohoto pětiletého nesmyslného konfliktu. Vy dodáváte zbraně, já hračky.
Děkuji. Nyní ještě jedna faktická poznámka pana poslance Lipavského. Prosím, máte slovo.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, já si dovolím zareagovat na to, co říkal pan poslanec Ondráček. To asi není tak úplně práce pro pana ministra zahraničí, aby Poslanecká sněmovna vysílala delegace do neuznaných republik, do loutkových států. Takže my jsme tu vaši cestu na zahraničním výboru řešili, vy to velmi dobře víte, a vydali jsme k tomu poměrně jasné stanovisko, že se od toho distancujeme. A rozhodně poslanci nebo ústavní činitelé České republiky, pokud cestují na Ukrajinu, tak tam mají cestovat se souhlasem a na pozvání ukrajinské vlády. A ta se vyjádřila velice jasně, že prostě si cesty na okupovaná území, tedy na Krym, případně na území, které nemá fakticky pod kontrolou, protože to tam teď kontrolují dva státy pod loutkovým vedením Ruské federace, si prostě nepřeje. A protože uznáváme legitimní ukrajinskou vládu, tak samozřejmě toto musíme respektovat. A možná tu informaci máte a možná ji nemáte - například výbor pro obranu se na Ukrajinu chystá v řádu, tuším, dvou měsíců.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Ptáme se pana ministra, jestli mu stačí faktická poznámka, protože jinak jsou dvě faktické poznámky Zdeňka Ondráčka a Pavla Bělobrádka, ale vaši přihlášku jsem viděl nejdříve. Takže také faktická poznámka pana ministra. Máte slovo.
Já jenom krátce fakticky, vážený pane předsedo. Co se týče skutečně tématu interpelace, mohu jenom konstatovat a zopakovat, že Ministerstvo zahraničních věcí materiálně a finančně Branné oddíly mládeže nepodporovalo. Pokud pan poslanec Ondráček má nějaké důvodné podezření a má konkrétní informace, že k tomu docházelo, rád ještě jednou toto prověřím. [[(10.50 hodin)]] Co se týče objektivity, máme v tom i mezinárodní nástroje, možná, když je tak aktivní, tak by mohl prosadit, aby OBSE mělo přístup i do oblastí, které kontrolují separatisté. A co se týče delegací Poslanecké sněmovny, rozhodně to není v kompetenci Ministerstva zahraničních věcí, aby diktovalo Poslanecké sněmovně, kam má jezdit, či nikoliv. A v tomto plně respektuji suverenitu Poslanecké sněmovny. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Zdeněk Ondráček. Připraví se -
Ještě k těm hračkám. Možná pan poslanec by mohl požádat také o informace, jakou humanitární pomoc Česká republika poskytuje, včetně rehabilitačních projektů pro děti postižené konfliktem. Takže rozhodně nedodáváme zbraně, dodáváme také humanitární pomoc pro lidi postižené konfliktem.
Děkuji. Jsem tolerance sama, pane ministře. Nyní faktická poznámka pana poslance Zdeňka Ondráčka, poté pana poslance Bělobrádka.
Ano, pane ministře, máme kouzelný český jazyk. Ano, nedodáváme tam jenom zbraně, ale dodáváme tam i hračky. Přestaňte dodávat zbraně a nemusíme tam dodávat rehabilitační pomůcky, protože tam nebudou lidi bez rukou, bez nohou. Ale to je něco jiného. Pan kolega Lipavský prostřednictvím pana předsedajícího. Já jsem vůbec v tu chvíli nemluvil na pana ministra. Kdyby pan ministr se držel věcného tématu interpelace a nezačal sem tahat jihovýchodní Ukrajinu, tak já jsem o tom tématu vůbec nemluvil. Já jsem s tím tématem nezačal. Když on to vystřelil, protože nedokáže rozdýchat a musí to při každé návštěvě televize říkat, že jsem byl někde v zahraničí, tak jo. A pan Lipavský prostřednictvím pana předsedajícího. Článek 26 Ústavy České republiky: Poslanec vykonává svůj mandát osobně v souladu se slibem, bez vázanosti k jakýmkoliv příkazům. Takže vy si mně přikazujte, co chcete, a já se budu držet článku 26 a slibu podle Ústavy České republiky. Do Donbasu, do Luhanska budu jezdit do té doby, dokud budu živ a zdráv.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní faktická poznámka pana poslance Pavla Bělobrádka. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji. Já bych chtěl vyzvat nejen pana předsedajícího, ale i ostatní, abychom se vrátili k tomu tématu vlastní interpelace, protože tou byl spolek, který má nějakých sedmdesát členů, jestli jsem dobře poslouchal, a možná bychom mohli potom přikročit k tomu, po čem jste i vy volal, pane předsedající, to je k tomu, aby se dostalo i na ostatní interpelace. Máme jich tam ještě celou řádku a možná by bylo dobré, aby potom i ti, kteří interpelují svými dlouhými projevy, třeba i dokázali umožnit i těm dalším, aby se projednaly.
Děkuji, pane poslanče. Určitě všechny vedu k věci, ale je to složité. Pan poslanec Zdeněk Ondráček, také s faktickou poznámkou. Očekávám, pane poslanče, také váš návrh na usnesení. Máte slovo.
K panu poslanci Bělobrádkovi. Pane poslanče, přečtěte si seznam interpelujících. Pokud jsem dobře obeznámen, po mně jsou všechny interpelace na nepřítomného pana premiéra, takže stejně už se nic projednávat nebude a za čtyři minuty je konec. Jestli chcete o pět minut delší přestávku, tak v pohodě. Nebudu dávat návrh na žádné usnesení. Pan ministr si zbytečně naběhl na vidle, panu Lipavskému jsem také řekl, že se necítím vázán žádnými příkazy jeho výboru. Byl bych rád, kdyby Poslanecká sněmovna nejezdila jenom na jednu část Ukrajiny, ale zajímala se o obě části Ukrajiny, nebo toho ukrajinského konfliktu. Co se týká OBSE, ano, pane ministře, máte pravdu. V Doněcku je velká mise, mají obsazený celý hotel, je jich tam kolem 1 800, těch pracovníků, za velmi dobré peníze. S některými z nich jsem osobně mluvil, vidím, jak to tam funguje. A odpovědí vám. Proč neplníte misi? No, protože není naplňován článek 1, 2 Minských dohod. Proč není naplňován článek 1, 2 Minských dohod? No, protože nepřestala palba a nestáhly se těžké zbraně, nebo ty zbraně nad 110 mm z linie fronty. Proč se nestáhly? No, protože je Ukrajina nestáhla. Proč tedy nepřimějete - můžete kroutit hlavou jak chcete. Proč tedy nepřimějete ukrajinskou stranu, na kterou vy máte ten vliv, aby je stáhla a naplnily se Minské dohody? Protože nechceme mír.
Tak. Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Upozorňuji, že faktická poznámka nemá sloužit k věcnému vyjádření, ale k reakci na kolegy. Nyní tedy faktická poznámka pana poslance pana poslance Lipavského, poté pana poslance Bělobrádka. A mám ambici ukončit tuto interpelaci ještě do 11 hodin. Doufám, že se mi to podaří. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji. Já bych pouze chtěl fakticky uvést na pravou míru, že další interpelace paní poslankyně Olgy Richterové se týká podpory bydlení, takže to je velice závažná a důležitá interpelace.
Tak -
Pardon, já reaguji na pana poslance Ondráčka. Takže se přimlouvám, abychom pokračovali. Děkuji.
To nechte na mně. Já vím, že paní poslankyně Richterová interpeluje něco jiného než jiných dvacet vašich kolegů. Pan poslanec Bělobrádek má slovo k faktické poznámce. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Ke kolegovi vaším prostřednictvím. No ale to, že tady není pan premiér, tak se to projednávat stejně může. V tom nemáte pravdu.
Samozřejmě. Děkuji za poučení pro kolegu Ondráčka od poslance Bělobrádka. Pokud není žádné usnesení, v tom případě mohu interpelaci Zdeňka Ondráčka na ministra zahraničí Tomáše Petříčka ukončit. Děkuji. Mám před sebou ještě další interpelace. Nejdříve ale přečtu omluvy z dnešního jednání. Rozšířil svoji omluvu od 11 hodin pan ministr zdravotnictví Adam Vojtěch a omlouvá se pan poslanec Benešík z důvodů zdravotních, a to na celý jednací den. Další interpelací na předsedu vlády, která je před námi, je interpelace paní poslankyně Olgy Richterové ve věci nezbytné legislativní úpravy pro obce realizující komplexní podporu bydlení. Interpelace je předložena jako sněmovní tisk 709. Otevírám rozpravu. Paní poslankyně Richterová se hlásí do rozpravy, tak jí udělím slovo. Prosím, paní poslankyně.
Děkuji za slovo. Jde o interpelaci, kde jsem se ptala pana předsedy vlády vlastně na programové prohlášení vlády, ve kterém byl plán řešit nějakou zákonnou normou to, že v současnosti zejména pro mladší lidi, ale i pro lidi všech věkových kategorií je velkým palčivým problémem bydlení a jeho dostupnost. Ta interpelace se jmenuje nezbytné legislativní úpravy pro obce realizující komplexní podporu bydlení, a já bych chtěla požádat o její přerušení, protože téma obecních nákladů a spolupráce mezi obcemi a státem je nesmírně důležité. Žádám tedy o přerušení do přítomnosti pana předsedy vlády. Děkuji.
Děkuji. Je to procedurální návrh, o kterém budeme hlasovat bez rozpravy. Všechny vás odhlásím a žádám vás o novou registraci. Přihlaste se svými identifikačními kartami. O procedurálním návrhu paní poslankyně Richterové rozhodneme v hlasování číslo sto šedesát devět, které jsem ještě nezahájil, protože mám málo přihlášených. [[Poslanci se vracejí do sálu.]] Už máme potřebný počet podle jednacího řádu. Zahájil jsem hlasování číslo 169 a ptám se, kdo je pro přerušení tohoto bodu. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 169, z přítomných 83 pro 44, proti 1. Návrh byl přijat. Přerušili jsme projednávání tisku 709. Můžeme pokračovat. Před námi je interpelace Jana Pošváře na předsedu vlády Andreje Babiše podle sněmovního tisku 710. Je to interpelace, která se týká účasti pana předsedy vlády na jednání Poslanecké sněmovny. Otevírám rozpravu. Pokud pan poslanec Pošvář je omluven, tak interpelace propadá podle jednacího řádu. Otevřu další interpelaci. To je interpelace Ondřeje Profanta na předsedu vlády ve stejné věci. Ptám se kolegy Profanta, jestli se hlásí. S přednostním právem ho předběhne předseda poslaneckého klubu. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo. Já jsem se hlásil už předtím. Chtěl jsem, tak jak jsem to avizoval, jak jsem to slíbil, navrhnout postup, že bychom sloučili rozpravu k těm bodům.
Tak já tomu rozumím. Upřesním tedy váš návrh. Jsou to interpelace pod číslem... všechny interpelace na předsedu vlády o jeho přítomnosti, to znamená od 711 do těch... Pardon. [[Hledá v podkladech.]] 729, ano? Zahájil jsem hlasování 170. Ptám se, kdo je pro? [[Ozývají se hlasy z pléna.]] Sloučení rozpravy k těmto bodům, protože jsou zcela identické. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 170. Z přítomných 183 pro, proti nikdo. Návrh byl přijat. Stihl jsem to ještě do 11 hodin. Tím končím bod 291.
Dobrý den, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády. Nyní bychom se zabývali pevně zařazenými body. Bod 280, zřízení vyšetřovací komise, bod 285, závěrečná zpráva k OKD. Poté bychom pokračovali dalšími body z bloku prvé čtení. Teď je na řadě případné vystoupení poslanců ke změně schváleného pořadu 40. schůze. Poslankyně Langšádlová chce vystoupit k tomuto bodu. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Hezké dopoledne, dámy a pánové. Chtěla bych vás poprosit na základě jednání, která zde proběhla, a na základě příslibu i pana předsedy poslaneckého klubu ANO, pana Faltýnka, že podpoří na příští schůzi zřízení stálé komise pro hybridní hrozby, tak bych si dovolila navrhnout vyřazení vyšetřovací komise z pořadu této schůze. Děkuji vám.
Děkuji. Je zde ještě nějaký návrh na změnu pořadu schůze? Není. Přivolal jsem tedy poslankyně a poslance do sálu. Prosím o klid, aby všichni věděli, o čem hlasujeme. Budeme hlasovat o tom, že bod 280, sněmovní tisk 1778, zřízení vyšetřovací komise, vyřadíme z programu této schůze. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 171. Přihlášeno 125 poslanců, pro 122, proti nikdo. Tento bod jsme vyřadili. Nyní se budeme zabývat bodem číslo