Доброго дня, шановні колеги народні депутати! Прошу заходити в зал, приготуватись до реєстрації. Колеги, приготуйтесь до реєстрації, будь ласка. Отже, колеги, я прошу приготуватись до реєстрації. Отже, прошу провести реєстрацію. [[10:05:26]] Зареєстровано 367 народних депутатів. ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. До мене надійшла відразу заява від двох фракцій, які вони готові замінити виступом з трибуни. І я запрошую до виступу Олександра Шевченка, 3 хвилини. Будь ласка.
Шановні народні депутати! Дорогі українці! Ідеологію "руського мира" "п’ята колона ФСБ" розпочала просувати в Україні. просуватись в Україні перед війною. Це був перший елемент підготовки до гібридної війни проти нас, проти громадян України всіх національностей: українців, росіян, кримських татар, болгарів, євреїв, румунів та всіх інших, тих, хто жив в мирі і злагоді на нашій українській землі. Ідеологію "руського мира" кремлівське керівництво нині обґрунтовує своє. нею обґрунтовує своє підле вторгнення в Україну. Ця ідеологія вже забрала десятки тисяч життів. На фронтах на сході багато етнічних росіян разом з українцями захищають Україну від людиноненависницького "русского мира", сконструйованого в лабораторіях ФСБ Росії. Ідеологія "руського мира" за красивими для когось обгортками – це ідеологія великодержавного шовінізму, імперіалізму, ідеологія нацизму, розбрату та ненависті. Цікаво, що днями сам той факт реєстрації мною у Верховній Раді законопроекту 9139 про засудження та заборону в Україні ідеології "руського мира" викликав в пропагандистському. на пропагандистському державному каналі "Росія 1" справжню істерику. Ідеологія "руського мира" в Україні має бути заборонена. Вона приносить лише страждання всім мешканцям України. Не стануть виключенням і росіяни, які є співгромадянами та вважають Україну своєю Батьківщиною. Після Майдану 13-14-го років проповідники "руського миру" були дезорганізовані і пішли, як-то кажуть, в підпілля. Але сьогодні вони осміліли та знову піднімають голову. Зокрема, ми є свідками політичного ренесансу кума Путіна. Його заробітки на монопольному ринку скрапленого газу в Україні використовуються і для диверсійної ідеологічної роботи в Україні. Проповідники "руського миру" вже мріють про політичний реванш. Переконаний, що російський фашизм в Україні не пройде. Імперська політика "руського мира" обламає свої гнилі зуби об Україну і українців. Ми, депутати Верховної Ради, повинні поставити заслін на шляху російського шовінізму та вирізати ту ракову пухлину "руського миру". Закликаю також вас, пане Президенте Петро Порошенко та Голову Верховної Ради пане Андрій Парубій, вас, шановні депутати, об’єднати зусилля для прийняття Закону №9139 як першочергового, включити в порядок денний і проголосувати сьогодні. Дякую всім. Слава Україні! Слава її захисникам!
Дякую вам. Отже, колеги, протягом дня я попрошу апарат принести постанову і протягом дня я її поставлю з пропозицією включити в порядок денний. Протягом дня я запропоную залу включити в порядок денний сесії. Будь ласка, одна хвилина Ірина Геращенко.
Шановні колеги, цілком поділяючи ті застереження, які зараз. з якими виступили народні депутати України, колеги, я все ж таки маю нагадати норми Регламенту глави 9 "Дотримання дисципліни та норм етики на пленарних засіданнях Верховної Ради України". Стаття 51 забороняє народним депутатам вносити до залу засідань і використовувати під час проведення пленарних засідань плакати, лозунги і гучномовці. І насправді, мені здається, що однією так само з важливих європейських традицій, яка відрізняє українських парламентарів від "русского мира", це є повага до історичного приміщення Верховної Ради України. Я звертаюсь до народних депутатів України, які тільки що виступали з трибуни, з проханням плакати, якими зараз обвішана трибуна, і це не відповідає європейській традиції так ставитися до історичного приміщення, будь ласка, забрати. І якщо є таке бажання, я візьму їх до себе на зберігання, як Перший заступник Голови Верховної Ради України. Я прошу їх забрати в перерві о 12-й годині. Дуже дякую.
Отже, колеги, я наголошую, що я вас почув і я сказав, що протягом дня я поставлю пропозицію включити в порядок денний сесії 9139. Разом з тим прошу виконати прохання, яке щойно було озвучене. І мені дуже прикро, що в цей відповідальний день сьогодні у нас починається з такого розбалансу. Я хочу, колеги, наголосити, що сьогодні в нас дуже відповідальний порядок денний сесії. Я хочу наголосити, у нас стоїть першим проект Закону про внесення змін до статутів Збройних Сил України. І також сьогодні стоїть довгоочікуваний блок законів, які стосуються питань української мови. Разом з тим, колеги, хочу вам повідомити, що було прийняте вчора рішення комітетом про продовження дії Закону про регіони Донецької і Луганської областей, і ми сьогодні будемо мати змогу розглянути і їх. І це наше міжнародне зобов’язання, і це наше питання, яке дозволить продовжити санкції проти Росії. І я закликаю всіх до спокою, до впорядкованості. І я закликаю всіх до системної і планової роботи. Отже, ми починаємо з першого питання порядку денного. Це є проект Закону про внесення змін до статутів Збройних Сил України. Це друге читання, воно не потребує голосування за окрему процедуру, № 9036. І я запрошую до доповіді представника Комітету з питань національної безпеки і оборони Івана Вінника. Прошу, пане Іван, доповідайте.
Доброго ранку, шановні колеги! Я, до речі, особисто теж підтримую заборону ідеології "руського миру", тому що я вважаю, що ця ідеологія абсолютно аморальна, базується на. на основних та базових принципах людської гідності з використанням релігійних інституцій з метою, власне, проведення агресивних дій із застосуванням як військової, так і гуманітарних форм агресій, проявів різних форм гібридної війни, із захопленням територій, вбивств мирних громадян. Тому, безумовно, ця ідеологія на рівні з іншими злочинними ідеологіями, які вже мають історичні і наслідки, і ознаки, мають отримати відповідний статус. Стосовно коментарів, які зараз озвучив спікер Верховної Ради Андрій Володимирович Парубій, по статусу проведення Комітету з питань нацбезпеки і оборони з визначеним порядком денним, я хотів би повідомити, що засідання комітету, яке розпочалося вчора, тривало до сьогодні. І сьогодні у нас була достатня кількість депутатів, ми отримали кворум і прийняли відповідні рішення. То, власне, засідання закривається сьогодні і всі подання потрібні для того, щоб Верховна Рада розглянула законопроекти, які сьогодні стоять в порядку денному, будуть вчасно подані в Апарат Верховної Ради і роздані народним депутатам. До речі, не можу не повідомити всіх про статус рішень комітету, які мають суто дорадчий статус, згідно висновків Конституційного Суду на підставі Конституції України. І, власне, керуючись цим фактом, Верховна Рада, безумовно, має право прийняти самостійне рішення по будь-якому законопроекту, беручи виключно до відома позицію комітету. До речі, якщо говорити окремо про невідкладні законопроекти, а саме законопроект про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах, внесений Президентом як невідкладний, це дозволяє спікеру Верховної Ради відступати від окремих позицій Регламенту і голосувати такі пропозиції за підтримки сесійної зали належним чином за наявності відповідної кількості голосів за відповідний статус рішення. Переходячи до порядку денного, законопроекту 9036 – це законопроект, внесений Президентом України знову ж таки як невідкладний, за пропозицією Президента України пропонується внести зміни в статути Збройних Сил і імплементувати вітання "Слава Україні! - Героям слава!" як базове вітання під час проходження служби. За пропозицією колег під час доповіді до першого читання і прийняття постанови про перше читання була пропозиція включити також зміни до Закону України "Про Національну поліцію" і поширити ці пропозиції про вітання "Слава Україні! - Героям слава!" також в порядок проходження служби в підрозділах Національної поліції. Комітет доопрацювання здійснив, ми отримали.
Будь ласка, скільки часу треба? Одну хвилину, додайте.
Ми отримали 44 правки станом на 3.10.2018 року, до 3.10, про що я маю відповідно доповідну записку від фахівця комітету, який опрацьовував. Дві з цих правок враховано повністю, п’ять враховано частково, 36 – редакційно і одна, власне, відхилена. Більшість правок, які враховані редакційно вони стосуються якраз питання виключення терміну "товариш" з будь-яких вітань і залишення виключно "пан", "пані", під час звернення до військовослужбовців, а в даному випадку осіб, які проходять службу в Національній поліції. Тому, якщо не заперечуєте, давайте рухатися по правках і давайте швидко, якщо не заперечуєте, підтримувати цю абсолютно доречну ідею в контексті, до речі, протидії "руському миру" зокрема, за основу. в другому читанні та в цілому. Дякую.
Отже, колеги, ви пригадуєте, логіка перенесення до другого читання полягала в тому, щоб ми розширили використання вітання "Слава Україні!" і на інші розділи сектору безпеки. І комітет зумів провести цю роботу, зараз ми будемо йти по поправках. Я прошу авторів правок і хто хоче виступити, шляхом підняття рук, я буду називати номера правок. Отже, 2-а. Не наполягає. 3-я. Пастух. Будь ласка, пан Тарас.
В цілому підтримуючи дану поправку, я хочу проінформувати Голову Верховної Ради – Андрій Володимирович! – я хочу проінформувати з приводу тієї інформації, яку тільки що надав секретар нашого комітету. Він проінформував про те, що вчора розпочалося, нібито розпочалося засідання Комітету національної безпеки і оборони, де було прийнято рішення про підтримку Закону про так званий особливий статус. Проти я хочу проінформувати всю країну і народних депутатів, в тому числі Голову Верховної Ради, що вчора не було достатньо депутатів для кворуму, для того, щоби розпочати засідання комітету, і воно не розпочалося. І воно не може бути. продовжуватися до цього ранку і тут прийматися рішення. Наперед повідомляю, що депутати від "Самопомочі" не брали участі в цьому комітеті, де була спроба легалізувати амністію для бойовиків, які вбивали наших військовослужбовців. Сьогодні не відбувалося ніякого засідання комітету, тому що члени комітету не були повідомлені про таке засідання, про його скликання, про порядок денний, і тим більше, не відбувалося жодного голосування. Не наполягаю на голосуванні за цю.
Будь ласка, пане Іван.
З усією повагою до доповідача, хотів би категорично заперечити ті цитати, які пролунали з приводу мого звернення до Верховної Ради. Я дійсно повідомив, що засідання розпочалося вчора, тривало до сьогодні. Дійсно кворум з’явився необхідний сьогодні ранком, відповідні рішення були прийняті шляхом письмового голосування, передані в Апарат Верховної Ради. Всі, хто бажаючі, можуть подивитися по результатах: 10 осіб, кворум був. А що стосується предмету розгляду комітету, хотів би категорично також заперечити, що ми не розглядали жодного законопроекту, який би передбачав саме амністію для бойовиків. Тому давайте все ж таки у своїх виступах дотримуватися змісту тих законодавчих актів, які ми розглядаємо. Дякую.
Дякую вам. 4-а. Будь ласка, Соболєв.
Я хочу подякувати колегам з комітету з оборони за співпрацю. Дуже важливо, що ми справді викинули радянське звертання "товариш". Хочу звернути увагу, що в нашій правці ми так само пропонували піти історичним славетним шляхом Української повстанської армії і запровадити звертання за посадою "товариш", перепрошую, "пан" і "друже", наприклад, в Українській повстанській армії часто зверталися "друже-командир", це жодними чином не порушувало військову ієрархію і відповідає нашим військовим традиціям. Ми би просили парламент підтримати в повному обсязі цю пропозицію. Військові історики, в тому числі добровольці, з якими ми консультувалися, вони вважають, що це буде гідним продовженням традицій українських Збройних Сил.
Будь ласка, пане Іван.
Ми, до речі, на комітеті теж мали широку дискусію з приводу пропозицій, які ви озвучили. І дійсно ми спостерігаємо історичні приклади звернення до військовослужбовця "друже". Водночас в сучасній українській мові це слово має дещо інше етимологічне значення і, підтримуючи цю ідею, ми все ж таки вирішили винести цю дискусію в окремий законопроект і дотримуватися пропозицій як, власне, Президента, так і того тексту, який міститься в пропозиціях комітету до другого читання. Але ми категорично погоджуємося з тим, що це питання треба детально дослідити. І якщо ви будете пропонувати, на наступному комітеті ми навіть можемо створити робочу групу і всі бажаючі тут, до речі, їх досить багато, тому що більшість редакційних правок якраз і стосується, що треба виключити "товариш" і додати "друже". Якраз залучаємо до роботи в цій групі і давайте спільно визначимося в довгостроковій перспективі як нам це тлумачити. Дякую.
Дякую вам. Але автори правки наполягають, щоб вона була врахована не тільки частково, а була врахована повністю. Тому я ставлю на голосування правку 4 Соболєва, Пастуха і Семенченка, вона комітетом врахована частково, автори наполягають, щоб вона була врахована повністю. Хто підтримує дану пропозицію, прошу голосувати. [[10:22:01]] За-115 Рішення не прийнято. 5-а. 6-а. 7-а. 8-а. 9-а. 10-а. 11-а. 12-а. 13-а. 14-а. 15-а. 16-а. 17-а. 18-а. 19-а. 20-а. 22-а. 25-а. 26-а. 28-а. 30-а. 32-а. Яка? 32-а. Єгор Соболєв, будь ласка.
Колеги, хотів би ще раз звернути вашу увагу. Ми робимо, справді, важливий з історичної, з військової, з патріотичної точки зору крок, запроваджуючи вітання "Слава Україні", позбавляючись радянського звертання "товариш". Це хороше українське слово, але воно спаплюжене Радянським Союзом і традиціями, від яких нам треба відійти. Ми одночасно пропонуємо розглянути повернення з часів Української повстанської армії звертання "друже" за посадою. Я вдячний членам комітету за розуміння, за підтримку. Добре, що тут ми можемо бути однодумцями, і я впевнений, що це рішення треба обов’язково ухвалити. Дякую.
Прошу, пане Іван.
Дякуємо фракції "Самопоміч" за позицію та підтримку цих ініціатив. Тут дещо. Безумовно, потрібно ще раз повернутися до важливості цього проекту законодавчого акту, особливо в контексті виступів, які лунали на початку нашого пленарного засідання сьогодні в контексті руйнування радянських традицій, заперечення будь-яких проявів сучасних форм "русского мира". І тому, безумовно, відход від радянських традицій вітання в Збройних Силах України та впровадження, власне, українських історичних традиційних традиції вітання, воно не менш важливе, ніж розвиток як морального духу українського військовослужбовця, так і розвиток техніки, так і підвищення грошового забезпечення, так і питання соціального захисту, квартирного забезпечення. Тому що у сукупності всі ці речі роблять нашу армію сильною, тому що саме наша армія – це є головним гарантом української незалежності, суверенітету, недоторканності нашої держави. І безумовно, без наявності.
Додайте хвилину.
дайте закінчити. Без наявності потужної армії жодна країна не може бути успішною ані в дипломатії, ані в економіці, ані, на жаль, в енергетичній безпеці. Тому що сьогодні та парадигма і той порядок денний, який нав’язаний агресивною політикою Російської Федерації не тільки в Україні, а й в світі, він базується на платформі агресивної політики і саме збройних сил, які застосовує Путін в будь-яких питаннях, які турбують його особисто, навіть не громадян Російської Федерації. Дуже прикро, що формуються відповідні потужні інформаційні скрепи, які гуртують абсолютно в умовах омани російську націю, яка починає вести агресивну політику не тільки по відношенню до України. Ми бачимо жертви в Сирії, ми бачимо хімічні атаки на території Великобританії, ми бачимо втручання зухвалі у вибори в Сполучених Штатах Америки. Ми чітко усвідомлюємо, що ця політика втручання в зовнішню політику із застосуванням гібридних форм інформаційних ризиків, інформаційних пропагандистських речей.
30 секунд, завершуйте, будь ласка.
вона сьогодні знищує – знищує мир у світі, вбиває громадян, вбиває душі людей. Тому, безумовно, саме зокрема і з розвитком армії, я сподіваюся, ми сьогодні приділимо увагу і інформаційній безпеці держави, яка жодним чином не врегульована на рівні законодавства. І те, що ми будемо сьогодні робити, буде певна ручна міра, але це єдине, що може зробити.
Дякую вам. Автори наполягають на голосуванні, так? Ні, не наполягають, добре. Добре. 33-я. 34-а. 36-а. 37-а. 38-а. Колеги, хто ще наполягає на правках, підніміть руку, будь ласка, хто наполягає на правках. 42-а. 43-я. 44-а відхилена Оксани Білозір. Пані Оксана! Оксани Білозір. 44 правка відхилена. Ви не наполягаєте? Тоді, будь ласка, прокоментуйте 44 правку.
Я хотів би пояснити, чому ця важлива правка відхилена. Насправді пропонується привітання "Слава Україні! - Героям слава!" так само імплементувати в Закон України "Про правовий статус та вшанування пам’яті борців за незалежність України в ХХ столітті", до речі, прийнятим саме Верховною Радою восьмого скликання, де ми згадуємо і воїнів Української повстанської армії і прирівнюємо їх статус до будь-якого борця за незалежність України, включно з ветеранами антитерористичної операції, з ветеранами операції Об’єднаних сил і будь-яким добровольцем-громадянином, який за покликом волі почав захищати нашу країну. Ми цю правку не врахували, тому що це вимога Регламенту. На жаль, законодавчі акти, які розглядаються Комітетом нацбезпеки та оборони традиційно підпадають під відповідні атаки окремих суб’єктів в Верховній Раді, які працюють на порядок денний, який отримують з Російської Федерації, з Кремля, і намагаються всіляко зробити спроби визнати їх недійсними, нечинними, прийнятими у незаконний спосіб, з порушенням Регламенту. Тому, безумовно, такий важливий законопроект.
30 секунд.
який, на мій погляд, не тільки підсилює нашу українську армію, а є і складовою гуманітарної безпеки нашої держави, впроваджуючи традиції українські в українське військо, він, безумовно, стане черговим прикладом чи суб’єктом, об’єктом атаки "п’ятої колони", яка отримає вказівки з Кремля, що їм робити в сесійній залі. Переконаний, що відповідні звернення, можливо, і потраплять в Конституційний Суд. Тому ми з великою повагою до Регламенту Верховної Ради цю правку відхилили, водночас підтримуючи ідеологію цієї правки. В наступному.
Все. Дякую вам. І, колеги, ще тільки заключний виступ. Вимагає Тетерук Андрій, так? 1 хвилина Тетерук і потім вже буде заключне слово і будемо переходити до голосування. За кілька хвилин буде голосування, тому я прошу всіх заходити в зал і приготуватись до голосування. Будь ласка, Тетерук.
Андрій Тетерук, "Народний фронт". Я звертаюсь до колег народних депутатів за те, щоб зараз всі повернулись на свої робочі місця і ми проголосували за цей дуже важливий законопроект, і розпочали сьогоднішній день позитивним голосуванням. Тому що перед нами стоїть дуже багато викликів, які очікує українське суспільство. І на всі ці виклики ми маємо дати правильну позитивну відповідь. Тому закликаю проголосувати за цей законопроект і налаштуватись на якісну, плідну роботу протягом сьогоднішнього робочого дня. Дякую всім за робочу атмосферу. І слава Україні!
Дякую вам. Отже, Іван Вінник, заключне слово, колеги. І через 2 хвилини ми переходимо до прийняття рішення. Я прошу всіх голів фракцій запросити депутатів в зал. І прошу секретаріат Верховної Ради запросити всіх депутатів в зал. Заключне слово – і ми переходимо до голосування. Будь ласка, пане Іван.
Знаєте, продовжуючи свій попередній виступ і мотивуючи всіх в сесійній залі об’єднатися навколо цього законопроекту, я не можу не пригадати слова побрехунчика Міністерства закордонних справ Російської Федерації Марії Захарової, коли вона разразилась черговим постом в Фейсбуці про те, що Україна, на її погляд, на її погляд, підкреслюю, впроваджує якісь, на її погляд, нацистські гасла. Нам довелось на комітеті звернутися до Марії Захарової і нагадати, що прапор армії Власова – саме сучасний російський триколор – висить, висить і майоріє над кремлівським шпилем на Червоній площі. І чомусь це ніяким чином не турбує, власне, Марію Захарову. Хоча всьому світу відомі злочини Российской освободительной армии під керівництвом Власова, які були вчинені по відношенню до народу Радянського Союзу свого часу і, зокрема, України. Тому така реакція російських, московських кликуш говорить, що Україна на правильному шляху. І єдність в залі сьогодні чітко покаже, що Україна налаштована добитися повної перемоги у війні, в оборонній війні, яку ми змушені сьогодні вести, роблячи відсіч агресії Російської Федерації. Ми звільнимо наші території і будемо вимагати відповідних компенсацій та репарацій від Російської Федерації. Давайте голосувати в другому читанні, в цілому в редакції комітету з техніко-юридичними правками. Єдність покаже налаштованість Верховної Ради України до перемоги України. Дякую.
Дякую. Отже, колеги, можемо переходити до прийняття рішення. Ви тут голосуєте, так? Прошу всіх займати робочі місця. Прошу провернутись в зал. Отже, колеги.
Шановні колеги, просимо повертатись до сесійної зали. За 30 секунд відбудеться надзвичайно важливе голосування за законопроект про внесення змін до статутів Збройних Сил України. І, очевидно, що це буде найкращий подарунок українського парламенту до Дня захисників України. Будь ласка, повертайтесь до сесійної зали. Дякуємо.
Отже, колеги, я прошу приготуватись, я думаю, це відповідальне голосування, яке буде для всіх знаковим. Я хочу подякувати комітету, який провів дуже системну роботу і ми маємо злагоджений і системний закон. Будь ласка, пане Сергій. Отже, колеги, можемо голосувати? Я хочу. Я ставлю на голосування проект Закону про внесення змін до статутів Збройних Сил України (номер 9036) за пропозицією комітету в другому читанні та в цілому. Прошу голосувати, прошу підтримати. Голосуємо, колеги. Підтримуємо. Уважно, відповідально голосуємо. [[10:35:00]] За-271 271-за. Закон прийнятий. Вітаю Збройні Сили України! Вітаю Національну поліцію і всю Україну, що ми повернулися до історичного вітання військової української традиції "Слава Україні". Що ми повернулись до звертання військового "пане". І я вважаю, це важливий, символічний акт і саме важлива символічна дія українського парламенту. Вітаю, колеги! Зараз ми маємо заяву від двох фракцій: "Самопоміч" і "Батьківщина". Вони готові замінити перерву на виступ від трибуни. І я запрошую 3 хвилини Сергія Соболєва. Будь ласка, пане Сергій.
Соболєв, "Батьківщина". Ми зараз розглядаємо дуже важливі патріотичні питання. Питання, яке щойно проголосоване абсолютною більшістю залу, це дуже важливо. Наступне питання, яке врегулює накінець-то ті питання, які не були врегульовані стільки десятиліть в незалежній Україні. Але мене хвилює не це. На фоні розгляду патріотичних питань, якось тихо і спокійно пройшла інформація, яка була донесена центральними каналами України, не каналами Медведчука і російськими, а центральними українськими каналами, про те що, на жаль, і далі Президент України продовжує платити податки в російський бюджет. І відповідь Президента і корпорації "Рошен" про те, що останні поставки були лише в першому півріччі 2017 року, це лише підтвердження того, що поки країна 4 роки веде війну з російським агресором, у нас є горе-підприємці, які далі сплачують податки в російський бюджет. Гроші, які далі використовуються російським бюджетом для підтримки російської окупаційної армії. Але це ще не все. Вчорашня інформація, яка була оголошена фракцією "Самопоміч", – і ніякої реакції в країні. Ви вдумайтесь в це: друга посадова особа Служби зовнішньої розвідки пан Семочко за інформацією журналістів, які продемонстрували російські паспорти його і всього його родини. Людина, яка призначена Президентом країни керувати зовнішньою розвідкою є громадянином Російської Федерації. Хто призначав його? Путін? Янукович це робив відкрито, призначаючи міністра оборони, Голову Служби безпеки російських громадян. Що відбувається далі в країні? Скільки це буде продовжуватись? Можна прикриватися патріотичними законами, можна прикриватися патріотичними гаслами тільки, як така кадрова політика, як такий бізнес на крові далі може продовжуватись в країні? Ми вимагаємо негайного розслідування цих фактів і ухвалення Закону про імпічмент Президента, щоб неповадно було і йому, і всім наступним, завжди мати на увазі, що і парламент, і суспільство стоїть на сторожі. Дякую.
Дякую. Отже, колеги, дуже наполегливо просять народні депутати зачитати їхні заяви з приводу голосування. Перша від Бєлькової. Заява: прошу зарахувати мій голос за законопроект 9036. І друга від Євлахова так само: зарахувати мій голос за законопроект 9036. Я це публічно оголосив, щоб ваша позиція була відома суспільству. І до мене надійшла друга зава від двох фракцій на перерву, але вони готові замінити на виступ, від фракції "Блоку Петра Порошенка" і від фракції "Народний фронт". І запрошується до виступу Ірина Геращенко. Будь ласка, ще три хвилини.
Шановні колеги, я, до речі, хочу підтримати щиро шановного колегу з "Батьківщини" пана Кожем’якіна, який також звертається до тих людей, які, демонструючи тут принципи скорше "русского мира", ніж європейської практики, завісили приміщення, історичне, парламенту плакатами. Ще раз звертаємося до вас з проханням зняти плакати, всі тут розумні люди читають законопроекти, а не плакати. А тепер прошу мені надати 3 хвилини, щоб я мала можливість від імені двох фракцій.
Будь ласка, включіть 3 хвилини спочатку.
звернутися до своїх шановних колег. Дорогі однодумці і не менш дорогі опоненти! Рівно рік тому в залі тут лякали нас опоненти Президента Порошенка тим і апологети, противники мінського переговорчого процесу тим, що якщо ми проголосуємо за пролонгацію Закону про особливості місцевого самоврядування Донецької та Луганської областей, то вже завтра в парламенті будуть сидіти "Гіві", "Моторола", Захарченко. Якщо в пеклі є парламент, то вони там засідають і чекають свого подельніка Путіна. І насправді я б дуже хотіла, щоб всі ми, шановні колеги, були дуже відповідальними і ніколи не брехали нашим дорогим громадянам українцям, коли обговорюємо такі делікатні теми. Я хочу абсолютно відповідально заявити всім українцям, що біль розстроєних і принижених росіян ніж це було після того, коли український парламент прийняв це відповідальне рішення, ми в Мінську ніколи не бачили. Тому що ця комарілія мріяла, що ми зірвемо це голосування під патріотичними гаслами і тим самим дамо привід друзям Путіна в Європейському Союзі зірвати санкції. Я ще раз хочу подякувати тим фракціям парламенту і позафракційним депутатам, які тоді не дали цього зробити. І звернутися зараз до колег з проханням проголосувати за пролонгацію особливостей місцевого самоврядування в Донецькій і Луганській областях до 31 грудня 2019 року, як це пропонує Президент Порошенко. Дорогі українці, всі ті, хто говорять вам, що в цьому законі є норма про амністію бойовикам, говорять неправду, тому що дійсно в політичному блоці Мінських угод є окремий Закон про амністію, але це інший закон і сьогодні парламент його не розглядає. Більше того, будь-який закон, чи це мова про амністію, до якої, до речі, ніколи не потраплять вбивці, ґвалтівники, ті, хто тримали в полоні наших українців, ті, хто збивали "Боїнг", бо це неможливо, бо це військові злочини, і вони будуть відповідати за свої злочини. Але, коли ми навіть будемо говорити про імплементацію будь-якого закону, що стосується сьогодні окупованого Донбасу, це стане можливо за трьох умов: перше – деокупація Донбасу, друге – демілітаризація Донбасу, третє – роззброєння Донбасу. І якщо ви запитаєте мене, чи зараз це можливо без введення миротворчої місії з широким мандатом тимчасової адміністрації міжнародної, я вам скажу: ні. І тому сьогодні, апелюючи до своїх колег і опонентів з проханням, щоб ми в європейські важкій дискусії, нехай емоційній, але поставили на порядок денний і проголосували цей закон. Я хочу ще раз звернутись до вас, дорогі мої, це закон не проти України, це закон проти Російської Федерації, бо це закон санкцій. Давайте не дамо шансу Росії спригнути з санкцій українськими руками. Тому що Росія жодного дня не виконувала "Мінськ" – це правда, але Мінські угоди працюють.
30 секунд додайте.
Але Мінські угоди працюють, бо вони прив’язані до санкцій, і Росія вже платить по цим санкціям. От останній приклад. Ми тільки повернулися з Нью-Йорка, де внесок країни кожної до ООН вираховується з її економічного росту і ВВП. Росія, яка ще вчора платила 25 мільйонів, внесок, сьогодні менше 10 мільйонів, тому що там йде зубожіння і там Росія платить за авантюру свого Президента Путіна, за війну в Україні. Нехай платять ще дорожче. Я прошу включитись.
Дякую. Отже, колеги, зараз на вимогу двох фракцій я поставлю пропозицію, що проект Закону 9153 і 9153-1 був включений в порядок денний для прийняття рішення. Я прошу всіх голів фракцій запросити депутатів в зал і прошу секретаріат Верховної Ради України запросити всіх депутатів в зал. Отже, зараз я поставлю пропозицію на розсуд залу, щоб ми включили в порядок денний для прийняття рішення проект Закону про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької і Луганської областей" (9153 і 9153-1). І хочу наголосити, справді, це закон. це закон про продовження санкцій, це закон, який дозволить організувати міжнародне співтовариство для продовження санкцій проти Росії. І я прошу всіх зараз зайняти робочі місця і приготуватися до голосування. Отже, колеги, прошу приготуватись до голосування. Ви всі знаєте, наскільки дане голосування є відповідальним, і також усі знають, наскільки це голосування важливе і для мобілізації наших міжнародних зусиль в санкційному режимі проти Росії, і минулого року ми це продемонстрували, ми дали можливість протягом року твердо утримувати санкції проти Росії. Тому, колеги, я сподіваюсь, ми зможемо прийняти відповідальне рішення. І я ставлю на голосування пропозицію включити в порядок денний для прийняття рішення зараз проекту Закону про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" (№9153 і 9153-1). Прошу всіх проголосувати, прошу всіх підтримати, колеги. Голосуємо відповідально! Голосуємо! Прошу підтримати, колеги! Голосуємо. Прошу підтримати порядок денний для прийняття рішення зараз. [[10:46:54]] За-247 Рішення прийнято. І ми переходимо до розгляду проекту Закону 9153 і 9153-1. [[Шум у залі]] Я прошу підтримати розгляд за скороченою процедурою. [[Шум у залі]] Колеги, увага! Стоп, зупинили. Покажіть по фракціям, покажіть по фракціям. Показали, так?
109 – "Блок Петра Порошенка", "Народний фронт" – 69, "Опозиційний блок" – 34, "Самопоміч" – 0, Радикальна партія – 0, "Батьківщина" – 0, "Воля народу" – 9, "Відродження" – 10, позафракційні – 16. Прошу підтримати розгляд за скороченою процедурою. Голосуємо, колеги, за скорочену, прошу підтримати. [[10:47:47]] За-207 Рішення прийнято. І я запрошую до доповіді Першого заступника Голови Верховної Ради України, Уповноваженого Президента України з мирного врегулювання конфлікту в Донецькій та Луганській областях Геращенко Ірину Володимирівну. Будь ласка, пані Ірина.
Дякую, шановні колеги, всім, хто підтримання внесення до порядку денного цього законопроекту і ще раз хочу наголосити, що він носить абсолютно технічний характер. Ми не голосуємо зараз з вами за тіло закону, яке ми прийняли в 2014 у вересні і в березні 2015 року. І більше того, цей закон не може вступити в силу до тих пір, поки російська армія, російські найманці, російські війська не заберуться геть з Донбасу, доки туди не зайде міжнародна адміністрація під егідою Міжнародної місії "блакитних касок". Але ми маємо пролонгувати дію цього закону саме для того, щоби посилити переговорчі позиції українських дипломатів, наших друзів в Європейському Союзі. Насправді в Європейському Союзі, і це не є для вас секретом, є сьогодні кілька країн, які складають серйозну зону ризику і виступають за зняття санкцій проти Російської Федерації, в їх коаліційних угодах це записано. І вони тільки чекають приводу сказати: так це ж Україна не виконує політичний блок Мінських угод. Друзі, ми з вами все виконали. І далі ми будемо дуже чітко політико-дипломатичним шляхом врегульовувати розв’язану Росією війну на Донбасі, але через посилення нашої армії. Зараз же мова йде тільки про абсолютно технічну пролонгацію дії закону, який також не вступить в дію, якщо Російська Федерація не зробить кроків по виконанню безпекового, гуманітарного, економічного блоку Мінських угод. І останнє. Ви знаєте, жоден з вас тут не приведе жодного прикладу, коли би в Мінську під час цих важких перемовин здався хоч один сантиметр української землі. Як сказав Леонід Кучма, це правда, що це дуже важкі перемовини, після яких кілька днів треба відходити, але їх треба вести для того, щоби звільнити українську землю і українців. І, користуючись нагодою, я хочу подякувати Леоніду Кучмі за те, що він ці роки робив достатньо важку роботу в непростих умовах, отримуючи часто критику в той час, коли черги, насправді, знаєте, чимось.
30 секунд, будь ласка.
Дякую. Колеги, я дуже дякую, до речі, всім (і опонентам зараз тут цього законопроекту), що ми демонструємо політичну культуру і просто дебати відносно змісту законопроекту. А залу я прошу зайняти відповідальну державницьку позицію і проголосувати за пролонгацію дії закону до 31 грудня 2019 року. Дякую.
Дякую вам. До співдоповіді запрошується народний депутат України Левченко Юрій Володимирович. З місця. Включіть мікрофон, будь ласка.
Левченко, "Свобода", 223 округ, місто Київ. Зараз тут дуже багато гарних сіл розповідається про цей закон, так, але, насправді, це відверта брехня. Почнемо з того, кому це вигідно чи не вигідно. Ви розповідали, що Росія дуже боїться цього закону. Якщо Росія боїться цього закону, то чому вам вдалося тільки голосами "Опоблоку", Партії регіонів, (прямих, власне кажучи, агентів Москви) зараз його включити в порядок денний? Без їхніх голосів він би навіть не був включений в порядок денний. Оце реальність щодо того, як Росія нібито боїться цього закону. Насправді, він їй дуже потрібен. Бо цей закон, власне кажучи, виконує вимоги Росії щодо федералізації України. Я не буду багато говорити загальних фраз, як тут говорять деякі виступаючі, я просто буду цитувати, що в цьому законі написано. Так: "Стаття 3. Держава гарантує відповідно до закону недопущення кримінального переслідування, притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності та покарання осіб, учасників подій на території Донецької, Луганської областей." Тобто амністія терористам, які вбивають зараз наших хлопців. "Стаття 9. В окремих районах Донецької та Луганської областей рішенням міських, селищних, сільських рад створюються загони народної міліції." Більше того, ці загони народної міліції можуть бути створені тільки з місцевих, які проживають на території відповідного населеного пункту. Тобто абсолютно непідконтрольні воєнні формування, які були створені із сепаратистів і російських, по суті,найманців. "Стаття 5. В окремих районах Донецької та Луганської областей законами України запроваджується особливий порядок позначення керівних органів прокуратури і судів, який передбачає участь органів місцевого самоврядування у вирішенні цих питань." Тобто знов-таки сепаратисти будуть призначати своїх прокурорів і своїх суддів. Федералізація. Стаття 8 дозволяє абсолютно мати прямі стосунки з Росією окремим районам Донецької, Луганської області без Києва. Стаття 7 говорить про те, що це все зобов’язується фінансувати Київ, і не можна скорочувати фінансування. І стаття 5 говорить, що повноваження депутатів місцевих рад і посадових осіб, обраних на позачергових виборах, призначених Верховною Радою цим законом, не можуть бути достроково припинені. Тобто якщо вони діють проти України, їх навіть не можна поставити на перевибори. Прошу, будь ласка, дати закінчити, 20 секунд.
Будь ласка, 30 секунд, завершуйте.
Оце я тільки що процитував – процитував! – той закон, який ви пропонуєте, дію якого ви пропонуєте продовжити ще на один рік. І я зараз звертаюся до українського народу, наших телеглядачів і радіослухачів, я звертаюся до тих кількох десятків нормальних депутатів у цій залі: не піддавайтеся на цю відверту брехню. Реальність написана на папері, реальність полягає в тому, що за це голосувала тільки що Партія регіонів, а все решта, це просто-напросто брехня, яка постійно звучить в цій залі.
Дякую. Будь ласка: два – за, два – проти. Прошу провести запис. Отже, запис зазначений, але зараз я даю співдоповідь комітету, а потім дам виступи в тій послідовності, в якій записались. Будь ласка, від комітету Вінник Іван, представник комітету, будь ласка.
Колеги, щоб зрозуміти, що зараз відбувається, треба пояснити і зрозуміти, усвідомити одну велику річ: будь-яка країна, держава буде сильною, коли вона буде сильною принаймні в чотирьох складових. Це військова складова, це дипломатична політична складова, інформаційна і економічна. Законопроект, який ми зараз розглядаємо, він стосується надання українській дипломатії відповідної зброї, щоб наша держава була сильною в дипломатично-політичному плані. Тому що, коли з Україною воює Російська Федерація – найбільш агресивна армія світу і по деяких дослідженнях друга найбільш сильніша армія світу, безумовно, паритет військовий Збройних Сил України, він недостатній для того, щоб ми звільнили наші території. Російська Федерація окупувала Донбас під гаслами необхідності захистити нібито російськомовне населення, допустити російськомовне населення до політичного процесу. Ми розуміємо, що це все фейк, це пропаганда, адже на звільнених територіях – Маріуполі, Краматорську, Слов’янську, Сєвєродонецьку – відбулися вибори в органи місцевого самоврядування, громадяни обрали того, кого вони вважають за потрібне. Водночас хотів би нагадати трагічні події вересня 14-го року після віроломного вторгнення російської армії регулярної на територію України ми втратили багато, сотні наших воїнів, наших братів, сестер, чоловіків. Іловайський подвиг української армії ми будемо завжди згадувати. Водночас ми змушені були погодитися на Мінські домовленості, на Мінські протоколи, з огляду, зокрема, на абсолютно відсутню військову позицію підписантів Будапештського меморандуму, які запевняли Україну в недоторканності, територіальній цілісності. Водночас один з підписантів – Російська Федерація здійснила акт збройної агресії. Тому в гібридній війні можна перемогти виключно гібридними способами. Що ми зараз робимо?
30 секунд.
Що ми зараз з вами робимо? Ми продовжуємо строк чинності Закону про особливості місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей. Наявність чинного законодавчого акту з такою назвою – це є маркер нашим західним партнерам, що Україна віддана дипломатично-політичному процесу мирного врегулювання з метою звільнення територій від російських агресорів. Закон не діючий і він не почне.
Ну, Іване, я дам вам ще продовжити. Наступний Бурбак від "Народного фронту". Будь ласка.
Шановні колеги! Президент України вніс до Верховної Ради України законопроект про продовження дії Закону "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей". Від наших західних партнерів ми почули достатньо запевнень, що пролонгація дії цього закону є важливим інструментом для продовження і збільшення консолідованого міжнародного тиску на Кремль. Наголошую, що сьогодні продовження і посилення західних та українських санкцій проти Москви є ключовим, найбільш реалістичним і дієвим засобом примусу агресора до миру. І ваші представники неодноразово на всіх зустрічах із західними партнерами говорять: "Продовжуйте санкції, нам санкції потрібні для того, щоб стримати агресора". Коли ж ви щирі? Коли не голосуєте за цей законопроект чи коли вимагаєте, щоб наші західні партнери продовжували санкції? Так само хочу нагадати, що за активної підтримки "Народного фронту" у січні цього року Верховною Радою було ухвалено Закон "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", яким чітко було визначено, що є збройна агресія Росії проти України на Донбасі і в Криму. Відповідно Донбас і Крим окуповані. Росія – агресор, який несе повну та безумовну відповідальність за збройну агресію та окупацію частини українських територій. І це також має бути чітким і послідовним посланням України до міжнародної спільноти! Кремлівська верхівка несе повну відповідальність за порушення всіх мирних домовленостей, за десятки тисяч вбитих і скалічених українців, за викрадення і катування людей, за насильство і мародерство та інші міжнародні кримінальні злочини! Хочу наголосити, що пролонгація дії закону не знімає з Росії повної відповідальності за агресію та окупацію. Кремль звивається і шукає будь-яких способів вирватись з-під міжнародного тиску. Непродовження закону гратиме на руку Кремля і тим у світі, хто шукає привід звинуватити жертву, а не агресора. Водночас нагадаю, що будь-які остаточні рішення стосовно мирних угод і особливого статусу можуть бути ухвалені лише тут Верховною Радою. 30 секунд.
30 секунд.
І тільки, якщо на те буде воля українського народу. Це вимога Конституції. Гаранти нашої незалежності і безпеки – українська воля та сильне українське військо. Ухвалення цього закону – це дуже непросте рішення у співпраці з нашими західними колегами. Україна дотримується свого слова, своїх зобов’язань мають дотриматись наші західні партнери. Слава Україні!
Дякую вам. Запрошую від "Батьківщини" Луценка Ігоря Вікторовича. Будь ласка.
Шановний український народе, перш за все, звертаюся до простих громадян і хочу пояснити, що зараз відбувається. Зараз у Верховній Раді наступив момент істини. Момент, коли всім стане очевидно, хто є фасадним патріотом, котрий клеїть на плакати "Мова. Армія. Церква. Віра", а хто є реальним патріотом. Зараз ми побачимо, ми уже спостерігаємо союз фракції Президента і "Опозиційного блоку", які злилися в єдиному пориві для того, щоб дати що? А дати місцеве самоврядування негодяям-терористам, котрі зараз вбивають наших солдат на сході, дати оце так зване самоврядування російським окупантам насправді. Тому що, що передбачає цей закон? Послухайте, будь ласка, шановні представники фракції Президента, для вас ще раз поясню, за що ви зараз будете голосувати. Перед тим, як ми отримаємо контроль над кордоном, нам пропонують Нам провести місцеві вибори. Які там взагалі можливі вибори під таким соусом, скажіть мені, будь ласка, ви за це голосуєте? Що ви зараз робите? І ці вибори будуть легалізувати їх суддів, їх так звану міліцію, їх так званих прокурорів, їх так званих судів. Це все будуть контролювати терористи і агресор – Росія. То ми. створюємо там Російську Федерацію цим законом. Тому, будь ласка, я прошу всіх патріотів зараз сконцентруватися і не голосувати за цей закон. Фракція "Батьківщина" голосує "проти". Слава Україні!
Від Радикальної партії Ігор Мосійчук. Будь ласка, пане Ігор.
Ігор Мосійчук, Радикальна партія Олега Ляшка. Наша фракція жодного разу не голосувала в парламенті за цю ганьбу, яку зараз проштовхує кремлівсько-окупаційний блок разом з своїми союзниками. Зараз буде час істини, під час якого вся країна побачить не партію миру, а партію війни, тому що Мінськ не приніс жодного дня війни. миру. Він якраз і пролонгує війну. Скажіть, яку користь для української нації, для українських військових принесла мертвонароджене дитя міжнародної дипломатії, яке ви колихаєте в Мінську? Жодного! Жодного, крім бізнесу на крові нічого не було. Тому фракція Радикальної партії Олега Ляшка послідовно виступала і виступає проти цього законопроекту. Більше того, ми звертаємо увагу української нації на те, що зараз тут відбудеться шляхом голосування: відбудеться злиття і продемонструється єдність прокремлівських сил. Кожен, хто нажме кнопку за цей закон, буде голосувати разом з кремлівсько- окупаційним блоком. Буде голосувати за продовження війни на Донбасі, за вбивства українців, за амністію вбивць, за те, щоб там були суди. І, нарешті, одне-єдине питання. Навіть якщо ви гіпотетично говорите про Мінськ і кажете, що скасують санкції, у мене одне-єдине питання: а чому ж ви мовчите, що псевдовибори проводять? Тобто Путіну, маріонеткам ви не наказуєте, а самі прогибаєтесь. Ганьба плебеям, які будуть голосувати!
Дякую. Від "Опозиційного блоку" Юрій Бойко.
Шановний пане спікере, шановні присутні, наша фракція відразу підтримала підписання мінського протоколу і вважаємо, що це було дуже важливе і відповідальне рішення. Запропонований сьогодні закон є складовою частиною цього протоколу, його невід’ємною частиною, і повинен бути прийнятий і продовжена його дія. Це наша позиція, тому що ми вважаємо, ми розуміємо, що він не працює. Ми розуміємо, щоб для того, щоб він запрацював, потрібні зміни до Конституції, яких немає. Але ми підтримуємо цей закон тому, що він надає шанс Україні на мир. Це надія на мир для всієї держави, дипломатичний шлях вирішення того конфлікту, який сьогодні все населення України вважає головним рішенням для країни. Крім того, я хочу ще раз наголосити на позиції нашої фракції, яку ми неодноразово висловлювали. Ми вважаємо, що для того, щоб повернути територію і людей в країну, ми повинні проводити прямі переговори з усіма конфліктуючими сторонами, не ховатись за посередництво, виходити чесно і офіційно для того, щоб повернути мир в державу. Якщо сьогоднішня влада боїться за свої рейтинги, то ми готові братись за цю роботу задля повернення території і людей в Україну. Дякую за увагу.
Від "Самопомочі", будь ласка, Тарас Пастух.
Шановні українці, ви маєте можливість зараз нарешті побачили скинуті маски в цьому залі, хто об’єднався в тому пориві, щоб дати можливість Росії дальше продовжувати війну, дальше загарбувати нашу територію, дальше амністувати тих, хто вбивав наших хлопців. В чому тоді правда, а в чому брехня? Вам обіцяли і розказували про те, що Росія засумувала. Почитайте заяви Лаврова і всіх бойовиків, вони вимагають від України продовження особливого статусу для того, щоби бути безкарними за вбивства наших хлопців. В чому тут є, насправді, правда. В законі передбачається чітка амністія для всіх, хто вбивав українців, для всіх, хто загарбував нашу територію, для всіх, хто знущався з наших полонених. Але ви забуваєте всі про те, що Україна вже несе покарання за цю війну. Сьогодні сотні наших військовослужбовців сидять по тюрмах і сьогодні вони вже відбувають покарання за ті дії, які, можливо, не вчиняли. А навіть якщо і вчиняли, з любов’ю до своєї країни, з бажанням помститися тому, хто вбивав їхнього друга, їхнього побратима. І вони, дійсно, брали ту зброю і приводили той вирок, той, який не може привести український суд і українська прокуратура. Вони вже відбувають покарання і відбувають з гідністю. Але продовження цього статусу дасть можливість вже не вам, а наступному парламенту, в якому, напевно, вже буде Медведчук із своєю коаліцією, 31 грудня наступного року зробити все для того, щоб та амністія відбулася вже не вашими руками, але сьогодні вашими руками ви їм передаєте цю владу. І за це ви будете нести свою відповідальність в пеклі разом з "Гіві", "Моторолою" і всіма решта поплічниками, ви станете їхніми співучасниками. Слава Україні всім українцям і нашим героям!
Від групи "Відродження" Валерій Писаренко. З місця так, пане Валерій? Включіть з місця.
Дякую. Шановний пане Голово, шановні колеги! Ви знаєте, продивляючись результати останніх соціологічних досліджень, все одно сьогодні першим питанням людей турбує мир. І я вчора перебував у Харкові, проводив прийом громадян, і все ж таки більшість людей, які приходять, навіть зі своїми проблемами маленькими, середніми, великими, все одно закінчують одним питанням: "А що парламент і що ви будете робити для того, щоб в Україні все ж таки відбувся мир?". Я розумію, що не багато людей це можуть відчути на собі, але там у нас на сході є питання до депутатів і до Верховної Ради: "Коли будуть працювати задля того, щоб не тут воювати в сесійній залі, а робити реальні кроки по досягненню миру?". Я розумію, що це не просто, нам багато потрібно прийняти непростих рішень, але все ж одно нам потрібно працювати тут єдиною командою для таких дійсно серйозних рішень для нашої країни. Наша фракція буде підтримувати всі питання, які дозволять досягнути миру в Україні. Дякую.
Дякую. І, колеги, зараз заключний виступ від "Блоку Петра Порошенка" Ірини Геращенко. Через дві хвилини відбудеться голосування. Я прошу всіх зайти в зал, через дві хвилини відбудеться прийняття рішення по даному питанню. Будь ласка, пані Ірина.
Шановні однодумці і не менш шановні опоненти, я ще раз хочу подякувати за те, що сьогоднішня дискусія, попри важкість цієї теми, відбувається в рамках парламентських правил. І ви знаєте, це дійсно світоглядна дискусія, тому що для мене і для команди Петра Олексійовича Порошенка Донбас – це не "Гіві" і "Моторола". Донбас – це Ігор Козловський, Донбас – це журналіст Станіслав Асєєв, якого ми маємо звільнити. Донбас – це, в тому числі і Олексій Рябчин, це в тому числі і Лубінець, наш депутат, і всі наші колеги, які стали вимушеними переселенцями через деструктивні дії Путіна. І саме ці люди є голосом Донбасу, і саме ці люди мають обирати нову владу Донбасу, а не "гіві" і "мотороли". І очевидно, що Закон про амністію – це абсолютно інший закон. Але, коли навіть до цього дойде проблематика, амністію будуть приймати українські суди, а не бандити зі зброєю. І тому насправді дуже важливо, щоб ви знали, що в Мінську, які ключові досягнення Мінську? Та це ключове досягнення – припинення широкомасштабного наступу і повномасштабної війни. Припинення того, що сьогодні не відбувається мобілізація наших хлопців на фронт, а там сьогодні працюють військові контрактники. Я хочу звернутися до всіх українських жінок, до матерів і щоб ви зрозуміли, що в 2014 році країна розділилася на дві команди: одні умили руки і красіво стоять з плакатами, інші – засучили рукава і пішли насправді. і пішли воювати, серед них є і ті, які стоять з плакатами – це правда. І ті, хто сьогодні працюють в Мінську. Тому що це наша робота на допомогу дипломатам українським. Я ще раз дуже прошу, дорогі наші колеги, це дійсно важка тема, це дійсно не ідеальні закони, і хочете знати мою думку, нам прийдеться повертатися до їх перегляду тіла. Але тоді, коли відбудуться демілітаризація, деокупація, коли ми оцю російську шваль виженемо звідти. Зараз ми говоримо тільки про терміни, які потрібні нам для санкцій. Ось про що йдеться.
30 секунд, будь ласка.
Ні, я сказала. Я ще раз хочу подякувати всім за емоції, але конструктивні емоції. Ми всі з вами відстоюємо мир, я дякую, що ми разом голосуємо за українську армію. Давайте сьогодні проголосуємо за інструментарій для українських дипломатів і для друзів України в ЄС. Дякую.
Дякую. Отже, колеги, переходимо до прийняття рішення. І я ставлю на голосування проект Закону про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" (№9153) за пропозицією комітету в цілому. Прошу голосувати і прошу підтримати, колеги. Голосуємо 9153 за основу і в цілому. Прошу підтримати, прошу проголосувати. [[Шум у залі]] [[11:12:19]] За-245 Рішення прийнято. Колеги, прошу не розходитися! Колеги, увага! Прошу не розходитися. Зараз я хочу наголосити на тому, що зараз я запропоную розгляд проекту Постанови про схвалення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). [[Шум у залі]] Покажіть по фракціях – то які проблеми? Покажіть по фракціях. Почитаю: "Блок Петра Порошенка" – 107, "Народний фронт" – 62, "Опозиційний блок" – 37, "Самопоміч" – 0, Радикальна партія – 0, "Батьківщина" – 0, "Воля народу" – 10, "Відродження" – 15, позафракційні – 14. Я прошу не виходити із залу, колеги! Я хочу вам нагадати що минулого тижня була до Верховної Ради в установленому порядку надійшла петиція, яка набрала 25 тисяч 477 голосів. Відповідно до Регламенту Верховної Ради України петиція була спрямована мною у профільний комітет, і відповідно до Регламенту комітет прийняв рішення внести на розгляд Верховної Ради проект Постанови щодо застосування санкцій до двох телекомпаній. Згідно Закону. Регламенту на другий день після рішення комітету ми маємо в залі цей закон розглянути. І, колеги, зараз я попрошу вас всіх підтримати дану постанову включення у порядок денний сесії для прийняття рішення. Наголошую: це є проект Постанови про схвалення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (№9157). Це – інформаційна безпека країни, друзі. Я дуже прошу всіх дисципліновано проголосувати. Я дуже прошу всіх зорієнтуватися, зараз ми всі маємо проголосувати за включення і розгляд цієї. проекту постанови. Я прошу всіх дуже відповідально! Я ставлю на голосування пропозицію включити у порядок денний сесії для прийняття зараз проекту Постанови про схвалення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (№9157). Я прошу підтримки, я прошу підтримати, колеги, я прошу проголосувати. Не виходьте із залу, прошу підтримати. Голосуємо. Голосуємо, колеги. Не виходьте із залу, колеги. [[11:14:57]] За-219 Колеги, очевидно, не всі зорієнтувалися. [[Шум в залі]] Не спрацювала. Я поставлю ще раз. Щойно двоє людей вийшли, покличте їх назад, колеги. Колеги, покличте, я зараз ще раз поставлю на голосування, не виходіть із залу. Я прошу повернутися в зал, я поставлю ще раз. [[Шум у залі]] Отже, колеги, поверніться в зал. Чому виходять із залу депутати? Отже, колеги, зайдіть в зал. Я ставлю на голосування пропозицію включити в порядок денний сесії для прийняття рішення проект Постанови про інформаційну безпеку нашої країни (9157). Прошу голосувати і прошу підтримати, колеги. Прошу голосувати, голосуємо. Це інформаційна безпека країни, я прошу всіх підтримати, ми це маємо зробити по Регламенту. [[11:16:03]] За-231 Рішення прийнято. І ми переходимо до розгляду проекту Постанови 9157. Наголошую. По фракціям прошу показати. "Блок Петра Порошенка" – 106, "Народний фронт" – 67, "Опозиційний блок" – 0, "Самопоміч" – 14, Радикальна партія – 16, "Батьківщина" – 7, "Воля народу" – 1, "Відродження" – 0, позафракційні – 20. Колеги, вітаю! Це важливе рішення і цей закон важливий, постанова важлива. І я прошу підтримати розгляд її за скороченою процедурою. Прошу проголосувати, прошу підтримати за скорочену. [[11:16:54]] За-176 Рішення прийняте. І я запрошую до доповіді народного депутата України Висоцького Сергія Віталійовича. Будь ласка.
Дякую, колеги. Як ви всі знаєте, петиція про припинення мовлення проросійських телеканалів набрала на сайті Верховної Ради тисячі голосів. В 2014 році ворог прорвав наші державні кордони, зараз він штурмує наші внутрішні кордони – кордони нашого інформаційного простору. Так само, як ми захищаємо наш державний суверенітет, ми повинні захистити від проросійської брехні, маніпуляції і наш суверенний інформаційний простір. Вам будуть казати про те, що ця постанова – це придушення свободи слова. Свобода слова, нагадаю, це право кожного громадянина України мати неупереджену, правдиву і збалансовану інформацію. Це не індульгенція для проросійських телеканалів на знищення нашої держави під дудку російських відповідальних товаришів. Цією постановою ми захищаємо свободу слова. Цією постановою ми повертаємо цьому поняттю саму його суть! Чи маємо ми право на пасивність? Чи маєте ви право на пасивність в цьому питанні? Чи можете, як політики, відсторонитися від цього рішення? ні, не можете. Ні, ні і ще раз ні. Зупинити гангрену російського світу в ваших силах. Не біжіть від питання проросійської пропаганди. Ми повинні взяти на себе політичну відповідальність. Ми повинні, якщо ніхто не може взяти в країні відповідальність на себе, як парламент, як вищий законодавчий орган, домогтися від РНБО розглянути санкції щодо низки проросійських телеканалів і ухвалити відповідальне рішення. Хто не голосує зараз за цю постанову, той показує, що він, користуючись інформаційним простором, користуючись ефіром цих телеканалів, підіграє Росії в знищенні.
30 секунд.
в знищення нашої держави. Право парламенту – ухвалювати тяжкі, але необхідні рішення. Зараз це право на вашому розгляді. Ви можете прийняти відповідальне рішення, і ми повинні захистити наш суверенний інформаційний простір від росіян. Правда переможе. Дякую.
Дякую. До співдоповіді від Комітету з питань національної безпеки і оборони запрошується Іван Вінник, будь ласка.
Колеги, дещо в контексті Регламенту того, що відбувається. Верховна Рада виконує Закон "Про звернення громадян". Стаття 223 прим.2 Закону "Про звернення громадян" говорить, що якщо петиція, звернення до Верховної Ради набрала 25 тисяч або більше голосів, вона мусить бути невідкладно, тобто в трьохденний термін розглянута комітетом і одразу невідкладно після того, як є рішення комітету, можливо, з пропозицією відповідного законодавчого акту розглянута на сесійному засіданні. Ми з вами, народні депутати, ми, безумовно, зобов’язані чути бажання українського народу. Саме тому ми сьогодні в цій сесійній залі, фактично дублюючи зміст петиції, яку отримала Верховна Рада від народу України, розглядаємо постанову про звернення до Ради національної безпеки щодо застосування персональних економічних обмежувальних санкцій у зв’язку з діяльністю окремих товариств з обмеженою відповідальністю, які є власниками емблем, телевізійних емблем каналу "112 Україна" та каналу NewsOne. Щодо діяльності цих двох суб’єктів. Я думаю, що ні для кого не секрет, що Медведчук, постійний представник Російської Федерації в Україні де-факто, контролює сьогодні функціональну діяльність телеканалу "112", напевне, формує його редакційну політику. Ми розуміємо, що журналістський склад каналу гідно виконує свою роботу, розуміємо, що вони намагаються дотримувати принципу етики українського журналіста. Не можу не відмітити, наприклад, діяльність ведучого Павла Кужеєва, який в надзвичайно токсичних умовах, беручи інтерв’ю у Медведчука, зробив найбільше, що він міг зробити, і дійсно Україна побачила дійсну натуру, душу і бажання цього діяча в Україні. Але ми зобов’язані виконати вимоги петиції, розглянути, схвалити – комітет пропонує саме таке формулювання – і відправити на Раду національної безпеки та оборони пропозиції щодо застосування персональних обмежувальних санкцій в зв’язку з діяльністю.
30 секунд, будь ласка.
У зв’язку з діяльністю телеканалів NewsOne і "112 Україна". По телеканалу NewsOne, я думаю, не треба нікого переконувати. Я не буду навіть перелічувати ті абсолютно безглузді, абсурдні та провокаційні тези, які лунають від спікерів та, власне, від ведучих цього телеканалу, починаючи від заперечення Майдану Гідності, продовжуючи запереченням факту російської збройної агресії, фактично "темники" Кремля про так званий громадянський конфлікт лунають чи не в кожному реченні в діяльності цього телеканалу.
Отже, комітет просить підтримати. І я прошу провести запис: два – за, два – проти. Будь ласка. Від Радикальної партії голова Радикальної партії Олег Ляшко.
Олег Ляшко, Радикальна партія. Шановні колеги депутати, шановні громадяни України, із цієї трибуни я хочу повідомити про цензуру, яку впроваджує влада на інформаційних каналах. Конкретний приклад, зараз у парламенті розглядався законопроект про продовження особливого статусу для Донбасу. Вкрай важливий законопроект, який вирішує долю не лише Донбасу, долю всієї країни і долю миру в Україні. Що зробив Перший канал Українського радіо? Я, повертаючись з аеропорту з Дніпропетровська, слухав по радіо трансляцію. Почалася трансляція, голова парламенту оголосив про те, що включається до порядку денного і розглядається законопроект. По радіо це ми чули. Після цього був виступ віце-спікера Геращенко, яка розказала, який добрий законопроект, і як він дасть можливість відновити нам мир. Це ми теж почули по радіо і мільйони наших слухачів. Після того, коли голова парламенту надав слово співавтору законопроекту іншого Левченку, Українське радіо відключає трансляцію, замість виступу колеги Левченка, який мали були почути громадяни, включається журналіст Віталій Науменко, який повторює все те, про що розказала Ірина Геращенко, що це чисто технічний законопроект, що він нічого не вирішує. Але він нам дуже треба для того, щоб продовжити санкції. І після цього йде трансляція всякої беліберди. Після цього Українське радіо включає трансляцію із зали Верховної Ради, коли голова парламенту ставить на голосування і фіксуються результати голосування. От вам справжній приклад цензури – коли українців позбавляють право знати правду. Закон про особливий статус для Донбасу – це закон, який нав’язаний Україні ззовні, закон, який підриває суверенітет, незалежність і цілісність України! І державне радіо, фінансоване за кошти платників податків, позбавляє українців права знати правду. Ми протестуємо проти цензури! Ми вимагаємо припинити державне фінансування за кошти платників.
Будь ласка, завершуйте, 30 секунд.
за кошти платників податків, фактично це фінансується цензура. Українців влада на чолі з Петром Порошенком позбавляє права знати правду, що відбувається в країні і що робить влада. Ми вимагаємо припинення фінансування. І ми вимагаємо припинити цензуру. І позбавляти українців права правду знати ми нікому не дамо. Ми – голос правди і голос українців в цьому "гнилому болоті".
Дякуємо за виступ. Шановні колеги, було згадане моє прізвище і я візьму, з вашого дозволу, 1 хвилину на репліку. Я хочу сказати і підтримати позицію колег по парламенту, що голосування таких важливих законопроектів. Було згадано моє прізвище, я взяла 1 хвилину на репліку. Я хочу підтримати колег, що голосування таких важливих законопроектів, які мають суспільне значення. Все-таки ми будемо апелювати до журналістів приділяти цьому увагу. Але в той же час жоден з нас не може втручатись в редакційну політику. І точно ніхто не пише план виступів на радіо. Дякую. І будь ласка, слово зараз для виступу шановному колезі пану Кіралю, який представить позицію "Самопомочі". Дякую.
Прошу передати слово колезі Опанасенку.
Дякую. Будь ласка, шановний народний депутат Опанасенко. Він буде. Я перепрошую, Опанасенко чи Левченко? Будь ласка, народний депутат Опанасенко і потім буде репліка Левченко. Я зрозуміла. Прошу, вам слово з місця.
Шановні колеги, кожен з нас, я думаю, постійно дивиться, коли дивиться засоби нашої інформації і в нього виникає питання чи є в нас свобода слова? Певною мірою більшість з нас відповідає на це питання ствердно: "Є!". Але, як все в нашій країні, воно є певною мірою гібридне, да. Якщо подивитись, фактично всі засоби масової інформації у нас виконують чи забаганки, чи тиражують штампи, які програмуються їх власниками там тощо – хто замовляє музику. З цим можна погоджуватися, не погоджуватися, але це той статус-кво, в якому зараз знаходиться країна в цьому моменті розвитку та еволюції. Але не можна жодного разу погоджуватись, коли в українські засоби масової інформації, де реальний бенефіціари заховалися за номінальним сервісом за якимись, там, чи лижниками, механіками, чи іншими незрозумілими особами, які реально не володіють цими активами, які роблять лише номінальний сервіс, коли ці засоби масової інформації тиражують штампи в голос, в один голос синхронно з засобами масової інформації країни, яка 4 роки вже вбиває українців. На моє чітке переконання, що ми як парламент маємо дати зробити політичну оцінку, маємо зробити той необхідний крок, щоб запрацювали санкції стосовно цих юридичних осіб. Це наша позиція. Я сподіваюсь, на повноцінне голосування по цьому, схвальне голосування всіх фракцій, які були колись членами "Європейської України", коаліція "Європейська Україна". Я хотів би так само нагадати, що зараз на розгляд був зареєстрований законопроект про санкції (№ 9116), який, я сподіваюсь, так само наша Верховна Рада його проголосує, який дозволяє і вимагає від нас синхронізувати всі санкції проти Росії, проти російських компаній, російських фізичних осіб разом з нашими партнерами – Сполученими Штатами, Європейським Союзом. Дякую.
Дякую вам, шановний колего. Шановні колеги. Під час попереднього виступу, під час попереднього виступу згадувалося два прізвища не тільки Геращенко, а ще й Левченко. Будь ласка, моєму колезі пану Левченку, нашому колезі на репліку і потім ми продовжуємо виступи від фракцій.
Левченко, "Свобода", 223 округ, місто Київ. Так, справді, зараз з’являється вже до мене багато звернень громадян, які підтверджують цей факт, який був тільки що озвучений паном Ляшком щодо того, що Національне радіо перша кнопка, так звана, на превеликий жаль, виправдала свою народну назву "брехунець" і справді збрехала на всю країну. Виключила масово трансляцію під час того, як народні депутати, зокрема я особисто, говорили правду Закон про федералізацію України. І мені здається, це якраз квінтесенція. Це показує насправді чи добрий цей закон, чи поганий для країни. Якщо був він такий добрий, для чого треба було робити безпрецедентну річ за останні десятки років і вимикати шматок обговорення? Якщо він такий хороший, якщо він Україні потрібен, якщо він проти Кремля нібито, для чого ж ви радіо вимкнули? А ви вимкнули, тому що ви не хотіли, щоб вся Україна почула правду, що це федералізація, що це створення сепарських поліції, прокуратури, суддів, що це прямий їхній зв’язок з Росією. От тому ви вимкнули. Але ви.
У нас немає репліки на репліку. І коли я просила колись репліку на репліку, такого в Регламенті немає. Покажіть норму Регламенту. Шановні колеги, ми продовжуємо зараз дискусію відносно. Я не "вона", а я – Перший заступник Голови Верховної Ради України. "Вона" – це не я. Будь ласка, прошу вас не плутати. Проект Постанови про схвалення пропозиції щодо застосування персональних, спеціальних, економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) зараз обговорюється. І до слова запрошується представниця народний депутат від "Блоку Петра Порошенка" Тетяна Ричкова. Тетяна Ричкова, яка представить позицію фракції. Дякую.
Шановні колеги, шановні народні депутати, шановний народ України, петиція на сайті Верховної Ради за лічені дні набрала 25 тисяч голосів. До мене як до народного депутата надійшло більш ніж 100 звернень від військовослужбовців Збройних Сил України, від їхніх родин і родин сімей загиблих. Одне з таких я вам зараз зачитаю. Мені написав військовослужбовець Збройних Сил України. "Мене обурює факт, що в той час, коли військовослужбовці захищають вас, ваші сім’ї і ваш мирний сон, честь і гідність захисників паплюжиться перед мільйонною аудиторією глядачів каналів "112" та NewsOne на всю країна нас називають вбивцями. Три з половиною тисячі воїнів віддали своє життя за збереження незалежності України і понад 10 тисяч втратили здоров’я через поранення. Чи не завелика жертва принесена та приноситься щодня заради того, щоб пересічні громадяни могли споживати російську брехню. А потім нас дивує, що звільнені в запас ветерани стикаються з такими настроями на свою адресу на кшталт того "я вас туди не надсилав". Вимагаю дати в рамках чинного законодавства адекватну і пропорційну відповідь на погану пропаганду ворога, що п’ятий рік шматують мою рідну землю". Шановні депутати, я звертаюсь до вас зараз як капітан Збройних Сил України, як жінка, яка втратила чоловіка, а дитина втратила рідного батька. Я сама була вимушена стати до лав Збройних Сил України. І тому прошу вас усіх не тих, хто декларує, що вони за мир, а ті, хто справді за мир, проголосувати і підтримати дану постанову. Дякую.
Дякуємо, шановна пані Тетяно. І до слова запрошується Сергій Соболєв, який представить позицію фракції "Батьківщина". Будь ласка, пане Сергію.
Шановні колеги! Фракція "Батьківщина". У нас є велике прохання, скажіть, будь ласка, у нас є регулятор, який має можливість зупинити будь-яку російську пропаганду на території України? Є. Це Національна рада з питань телебачення і радіомовлення. У нас є закон, який встановлює реального власника будь-якого засобу масової інформації? Є такий закон. Скажіть, будь ласка, чому і далі кремлівська пропаганда звучить з телеканалів України. Чому і далі соромливо називають водіїв, кухарок, власниками телеканалів. На момент Януковича і втікання його з країни в країні було чотири канали, які контролювала родина Януковича або Захарченка як міністр внутрішніх справ в уряді Януковича? Скажіть, будь ласка, хто зараз власники цих чотирьох каналів? Хто сьогодні власник каналу "Тоніс", який належав сину Януковича? Хто зараз власник "112" каналу, який належав Захарченко через посередницькі структури? Хто зараз власник каналу NewsOne, який належав безпосередньо родині Януковича? У нас є такий орган, як Національна рада з питань телебачення і радіомовлення? Чому вони не приходять в парламент і не просять допомоги, якщо їм щось забороняє в законах? Наша фракція буде голосувати за цю постанову, але ми вимагаємо негайного звіту Національної ради з питань телебачення і радіомовлення з тим, що відбувається в телерадіопросторі України. Це єдиний спосіб поставити крапку, а не в брудних аферах перекуповувати канали Януковича в момент.
30 секунд.
Завершую. В момент заборони, коли діють санкції, коли прямо заборонено це було робити, я думаю, це буде не менш важливий акт. І я просив би, щоб парламент викликав на звіт Національну раду з питань телебачення і радіомовлення з конкретним переліком власників каналів, як вони перепродавалися і кому вони зараз належать? Але ми голосуємо за цей проект постанови. Дякую.
Дякую вам. Одна хвилина репліка Олег Ляшко.
Я вимагаю від правоохоронних органів розслідування фактів корупції, цензури в інформаційному просторі. Наведений мною випадок, коли Національний канал Українського радіо відключає трансляцію під час розгляду вкрай важливого закону по Донбасу, показує, що під прикриттям влади в Україні здійснюються масштабні факти, ціла програма цензури, позбавлення українців можливості чути і бачити правду. Цю боротьбу проти свободи слова, проти правди, проти права українців на вільну інформацію очолює, координує і направляє особисто Президент Порошенко. Я не вірю в те, що засоби масової інформації роблять це без погодження з Адміністрацією Президента, позбавляючи українців права на свободу слова, позбавляючи народних депутатів донести громадянам свою позицію із вкрай важливих питань буття і майбутнього нашої рідної країни. Мені видається, що такої цензури в Україні не було навіть при тоталітарних режимах – те, що відбувається сьогодні.
Отже, колеги, зараз від позафракційних Чумак, одна хвилина. І потім. перепрошую, потім вам дам. Чумак, одна хвилина, потім "Опозиційний блок", я не побачив.
Шановні колеги! Інформаційна безпека напевно одна з найголовніших складових безпеки держави. Інформаційний простір повинен бути таким, щоб громадяни відчували і баланс політичної думки, і разом з тим не відчували впливи, реальні впливи іноземної держави, ворожої держави, яка має бажання перебудувати мозок українських громадян під свої думки. Я хотів би вам сказати, що разом з тим, що необхідно тримати дуже хорошу гігієну в плані інформаційного простору, треба реально бачити те, що в країні існує реальна цензура. І я хочу звернутися до всіх журналістів, разом з тим, коли ви говорите, що деякі канали є проповідниками "руського миру", є проповідниками російської пропаганди, ви повинні реально говорити, що на ваших каналах існує цензура. Канали "5", канали "Прямий", канали "Інтер", канали "Україна" – це ті канали, яких не видно взагалі опозиційних.
30 секунд.
Це ті канали, які забороняють будь-яке слово опозиційним політикам. Це теж дуже і дуже погано, і з цим треба боротися теж так само.
Від "Опозиційного блоку" Юрій Павленко. Потім від "Народного фронту" Тетерук і це вже буде завершення, це вже буде завершення. Будь ласка, пане Юрій.
Шановні колеги! Шановні громадяни України! На жаль, сьогодні, ми є свідками ганебного явища, коли вищий законодавчий орган – український парламент – втягують у чіткі політичні розборки, переслідування, і руками парламенту намагаються знищити засоби масової інформації – телевізійні канали. Я хочу звернути увагу шановних колег, що з початку цього року кількість нападів, побиттів, фізичних травм по журналістах зросла на 20 відсотків у порівнянні з минулим роком. Я хочу звернути увагу, що багато років вже не розслідувані вбивства українських журналістів – Шеремета, Бузини. Натомість Верховна Рада замість того, щоб заслухати керівників правоохоронних органів, займається знищенням телевізійних каналів. Я переконаний, що ми тут, з цієї трибуни і в цьому залі мали би сьогодні визначити причини, чому б’ють журналістів, чому знущаються над засобами масової інформації і чому в країні все голосніше говорять про те, що застосовується цензура и знищується свобода слова як основа демократичної країни? Натомість ми можемо сьогодні в разі ухвалення цього рішення перетворитися просто на дикунську країну, коли вищий законодавчий орган, коли парламент закриває канали. Я хочу звернутися до колег, які і є авторами, зокрема, цієї постанови: чи є хоча би одне рішення Національної ради щодо. з питань телебачення і радіомовлення, що ці канали загрожували національній безпеці, чи є хоча би одне провадження Служби безпеки України щодо цих телевізійних каналів, чи є хоча би один вирок суду, що на цих телеканалах знущались над національною безпекою чи хоча би загрожували національній безпеці?
30 секунд.
Ні! Немає жодного рішення і в самому навіть проекті Постанови нема жодного факту. Це ще раз підтверджує, що дана постанова – це є чітке політичне замовлення, спроба зачистити інформаційний простір перед виборами від неугодних засобів масової інформації. На жаль, це дуже боляче вдарить і по міжнародному іміджу нашої країни. Тому, шановні колеги, закликаю проголосувати мудро: відхилити.
І, колеги, зараз заключний виступ від "Народного фронту", Андрій Тетерук. І я прошу усіх голів фракцій запросити депутатів в зал і приготуватися до прийняття рішення. Будь ласка.
Шановний пане Голово, шановні колеги народні депутати, шановний український народе! Питання, яке ми зараз розглядаємо, є надзвичайно важливим, тому що воно стосується агресії Російської Федерації проти нашої держави. Там, де Російська Федерація, за рішенням свого Президента Путіна, не спромоглася захопити територію через спротив українського народу, через те, що тисячі, десятки тисяч українських добровольців Збройних Сил України стали на захист нашої держави і не дозволили їм захопити нашу державу, то тактика хижого ворога – Російської Федерації стала більш підступною, вони почали завойовувати інформаційний простір. І, на жаль, мушу констатувати, що тут вони розвивають свій успіх, ми не чинимо супротив належним чином. Міністерство інформаційної політики, яке ми прийняли рішенням цього парламенту, воно не є достатньо ефективним. Воно мало розробляти відповідно стратегію захисту інформаційного простору нашої держави. На жаль, на жаль, ми не маємо ефективного механізму, який би захищав телеканали, засоби масової інформації від ворожого впливу російської пропаганди. Чому важливо називати російську пропаганду саме пропагандою, а не свободою слова? Тому що російська пропаганда не має нічого спільного зі свободою слова. Це розуміють не тільки в Україні, але наші партнери в Сполучених Штатах, в Європейському Союзі, у Великобританії потерпають від маніпулятивних, абсолютно ворожих, примітивних маніпуляцій, які насаджуються російською пропагандою. І мені дуже приємно, що ініціаторами цієї постанови є народні депутати, які прийшли в парламент, перебуваючи до парламенту в журналістській діяльності, а це і Мустафа Найєм, і Світлана Заліщук, і Сергій Висоцький, який доповідав, і Єгор Соболєв. Тобто це люди, які розуміють як за допомогою свободи слова можна, використовуючи.
30 секунд.
використовуючи привід якоби свободи слова, щоденно втюхувати в інформаційний простір маніпуляції і брехню. Тому ми маємо прийняти важливе рішення, захистити нашу державу від щоденної ворожої пропаганди, маніпуляції і підміни понять, що немає жодного, жодного просто принципу свободи слова. Ба, більше. За це волевиявлення народних депутатів певні власники цих телеканалів починають відверто.
Дякую вам. Колеги, одна хвилина, Мустафа, і я прошу займати робочі місця. Прошу заходити в зал. Мустафа Найєм. Включіть, будь ласка, мікрофон. Подивіться, чи карточка. Все нормально, говоріть.
Шановні колеги, я хочу зараз звернутися навіть не до тих, хто зараз пропонує цю постанову, а до тих органів, які контролюють медіа в країні. Я проти закриття будь-яких телеканалів в Україні, проти закриття будь-якого рота будь-якому журналісту. Єдине питання, яке я хочу зараз підняти, це стосується Служби безпеки і Ради національної безпеки. Це не стосується питання парламенту. Петро Олексійович Порошенко є головою цього органу, і цей орган дозволяє цим каналам працювати, при цьому обвиняючи їх в антидержавній діяльності. Будь ласка, Служба безпеки України хай надасть докази, піде в СНБО і там доводять. Парламент має зняти з себе відповідальність за це питання, це не наше питання, це вирішує СНБО, Служба безпеки України, Нацбанк, уряд – ті, хто мають, за Законом по санкціях, накладати такі санкції, згідно законодавства. Дякую.
Дякую. Я хочу пояснити, колеги. Це і є звернення. [[Шум у залі]] Це і є звернення до РНБО з тим, щоб компетентні органи могли дати свої висновки, могли дати свої документи, і щоб РНБО прийняло рішення. Бо це питання безпеки. Заходіть, будь ласка, в зал. І, колеги. я коли ще був секретарем РНБО, я наголошував на тому, що ключовим елементом гібридної війни Путіна є інформаційна війна. Це війна не так за території, це війна за серця і уми людей. І так само як окупована частина нашої території, так само окупована частина нашого інформаційного простору. І ми повинні захистити інформаційний простір нашої України. Коли наших воїнів називають вбивцями на каналах, це виходить за будь-які межі питання національної безпеки. Тому я впевнений, усі патріоти повинні підтримати дану постанову. Тому я впевнений, усі зараз повинні зайняти свої робочі місця і підтримати звернення до Ради національної безпеки і оборони. Інформаційна безпека – питання номер один безпеки національної нашої держави України. І я прошу проголосувати за проект Постанови про схвалення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів, санкцій (№ 9157) за пропозицією комітету за основу і в цілому. Прошу голосувати, прошу підтримати, колеги. Голосуємо, це питання безпеки інформаційної нашої держави. Прошу підтримати, голосуємо. [[11:47:50]] За-229 Постанова прийнята. Вітаю, колеги. По фракціях, будь ласка, по фракціях. "Блок Петра Порошенка" – 98, "Народний фронт" – 67, "Опозиційний блок" – 0, "Самопоміч" – 14, Радикальна партія – 16, "Батьківщина" – 9, "Воля народу" – 3, "Відродження" – 0, позафракційні – 22. Колеги, зараз. почекайте. Колеги, зараз я хочу, зараз буде оголошення, але я хочу повідомити, що ми зараз переходимо до, на моє переконання, найважливішого питання – проекту Закону про мови в Україні. Я хотів би сказати, що напевне всі погодяться, щоб ми розглядали за повною процедурою. Всі погодяться з тим? Це правильно буде? Так, по повній всі закони, щоб кожний доповідач міг доповісти. Це займе трошки більше часу. Але перед тим, як перейти до тих законів, я хотів би наголосити, що зранку було звернення, щоб ми включили в порядок денний сесії проект Закону про "русский мир", про який оголошували. Тільки включили в порядок денний сесії, бо комітет не може розглядати, поки не включено в порядок денний сесії. І перед тим, як перейти до Закону про мови, я хочу поставити на голосування пропозицію включити в порядок денний сесії проект Закону про внесенні змін до Закону України про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки "руского світа" (9139). Лишень включення в порядок денний сесії. Хто підтримує, прошу проголосувати. Лишень включення. Прошу проголосувати. Прошу голосувати. [[11:49:56]] За-221 Колеги, я ще раз поставлю, я ще раз поставлю. Я ще раз поставлю на голосування. Хто підтримує дану пропозицію, прошу проголосувати. Хто підтримує, прошу проголосувати. Голосуємо. [[11:50:25]] За-213 Пан Олександр, ми зможемо пізніше поставити. Отже, колеги, зараз повідомлення. Ірина Геращенко, повідомлення.
Шановні колеги, я прошу уваги, будь ласка. Шановні колеги, я прошу уваги. Це важливо. Це дуже важливе оголошення. Перше, до президії звернулися народні депутати України, пані Вікторія Пташник, що її картка не спрацювала "за" під час голосування за проект Закону про внесення змін до статутів Збройних Сил України. До президії звернувся народний депутат України Ігор Бриченко, що його картка не голосувала "за" під час законопроекту 9153, що стосується пролонгації особливостей місцевого самоврядування в Донецькій, Луганській областях. І до президії звернулися двоє колег від Радикальної партії Ляшка, це Андрій Лозовой і пані Заружко, що їх картка не проголосувала "за" під час Постанови про схвалення пропозиції щодо застосування персональних санкцій, економічних та інших обмежувальних заходів (9157). Також до президії зверталися колеги, що там у нас були факти неперсонального голосування, президія звертається до зали з проханням персонально всім голосувати. І президія звертається до авторів плакату забрати під час перерви плакат, бо це не відповідає європейській практиці, приносити щось зайве до залу і порушувати тим самим історичне приміщення парламенту. Дякуємо.
Отже, колеги, ми переходимо до проекту Закону про мови в Україні № 5556, 5669, 5670 і 5670-д. Я хочу вам повідомити, ми не скасували перерву. Тому ми почнемо розгляд. Потім буде перерва півгодини і потім ми завершимо розгляд. Хочу теж наголосити, колеги, що ми будемо доповідати по всім законопроектам. Буде окреме голосування по всім законам. І я прошу всіх до відповідальної дискусії. Я впевнений, це ключове питання на сьогодні. І я буду по одному запрошувати до доповіді авторів усіх чотирьох законопроектів. За повною процедурою ми входимо в даний законопроект. І я запрошую першим до виступу народного депутата України Лесюка Ярослава Васильовича. Пане Ярослав, будь ласка. Мікрофон включений, прошу виступати.
Добрий день, шановні панове, колеги, друзі! Перш за все я хотів би сказати таке. Ніхто не має переживати і всі, хто противився тому і казали, що не настав час, то час дійсно настав. Я надіюсь, в якійсь мірі навіть впевнений, що ми вийдемо з цього залу, затвердивши якийсь законопроект в першому читанні. І дійсно, це буде правильно. Тому не потрібно піднімати. не потрібна жодна паніка, що щось не буде. Все буде нормально, якщо в залі буде достатньо, звичайно, людей. Я хочу сказати пару слів про законопроект 5556. Перше. Законопроект робився мною, а основну юридичну частину робив академік Микола, пардон, академік Микола, Господи, Шаповал. Він, не знаю, хто там з ним був там, ще кілька докторів наук його учнів і вони робили. Тобто ми домовлялися, працювали, тричі переробляли, але основну, все, що стосується аргументування робив він. Друге. Прошу вибачення, що під час підготовки закону до реєстрації ми зробили деякі помилки: випадали слова, не доробили термінологію і так далі. Третє. Що ми ставили собі, яка була основа нашого підходу: перше – чим відрізняється наш закон від інших? Ми вважали, що не можна розділяти на два закони, на окремо Закон про державну мову і окремо про інші мови. Тобто, ми вважаємо, що, оскільки це є в одній статті Конституції 10 написано і про загальну. і про державну мову та мови національних меншин це треба робити разом. Це була наша відмінність в тому числі в силу цього практично такий собі підхід має законопроект. Який там "Свободи" номер?
Ваш?
"Свободи"?
5669.
5669. В цьому ми згодні з ними. І при цьому нам весь час обіцялося, що буде в цьому залі прийнято два законопроекти: один про державну мову і другий, разом буде прийнято, і другий про мову нацменшин. Потім говорилося, що будуть прийняті зміни до законопроектів про права нацменшин і так далі. До цього часу немає. І ми прийшли до того, що ми окремо проголосуємо державну мову, окремий Закон про державну мову. Друге, що ми ставили собі. Я глибоко впевнений, що зараз ми не маємо бути відверті з точки зору фінансування. Ми впевнені, що жодної копійки на цей закон не має піти. В цій економічній ситуації зовсім непотрібно, щоб сказали, що нам говорили, що вони тратять такі кошти. Інше. Міністерство фінансів визначило, що з усіх законопроектів тільки наш законопроект 556 дійсно не потребує фінансових вливань. Третє. Третє. У нас написано, ми писали про закон так як має бути, а не писали про те, як воно втілюватися має. На нашу думку, і ми це написали, виконання закону покласти повністю на Кабінет Міністрів. Ми вважаємо, що це не зовсім вірний підхід. Коли ми створюємо, парламент створює якісь органи, який сам може створити це. У нас виходить якесь протистояння, з одного боку, Верховна Рада, громадські організації і так далі, а з другого боку, держава. Державна мова – це є справа в першу чергу держави. І забезпечувати це має держава. Ми чули в цьому залі, як казав попередній Голова Верховної Ради, це український парламент. Зараз він голова Кабінету Міністрів. Я думаю, що це і український уряд. Ми не хочемо, щоб було окремо щось. Цю роботу в першу чергу має робити держава саме через уряд. Скажіть, будь ласка, я не виключаю, що через півроку ми вернемося, контрольна функція парламенту, якщо уряд не справиться з цим, то ми будемо приймати додаткові заходи. І тоді підуть мовні інспектори і всякі інші контролюючі органи. Але мені здається, зараз це не потрібно робити. Я впевнений, що якщо ми чітко зробимо закон, а є ще друге читання, можливо і третє так зване, то нам не потрібно буде цього робити, багато людей і так прийде. Ми маємо виходити з цього, що коли буде прийнятий закон, всі залишки, які були попередньо в тому, нівелюються, їх не буде. І ми в законі маємо основне сказати, а що таке державна мова, як це все має бути? І по суті того, ми маємо чітко виконувати і рішення Конституційного Суду і рішення цього. Державна мова, на відміну від всіх інших мов. Цьому у нас була присвячена друга стаття в нашій Конституції, другий розділ, на жаль, там випало слово "статусу". Про статус мов в Україні є державна мова, є мови нацменшин, які теж в якійсь мірі це є і мова корінних народів. А все інше, що стосується, ми маємо чітко сказати, державна мова вона є на всій території України, функціонує і держава це забезпечує. Оце визначення є одне. А те, що стосується, що нам потрібні якісь переходи, дати час комусь ще вивчити і так далі, це треба заключити в положеннях, в "Перехідних положеннях" прописати скільки часу на це віддається. Якщо це буде, скажіть, будь ласка, невже нам зразу потрібно починати з мовних інспекторів, з різних інституцій? А хто не може забезпечити це все, як Кабінет Міністрів, віце-прем’єри? Хто краще від міністра освіти не забезпечить на всіх рівнях українську мову, впровадження української мови. Хто краще це не зробить від міністра внутрішніх справ, це в провадженні всіх правоохоронних органах. Хто краще це не зробить від того, щоб провести це в армії. Шановні панове, ми маємо як би сказати одне. В першу чергу, що таке державна мова і як це має бути. Тоді в нас не буде тієї ситуації, коли ми заходимо в деякі державні органи, найвищі органи і складається враження, що у нас вся держава перетворюється в розвідшколи по підготовці розвідників проти Росії, інакше це назвати не можна. І четверте, я хочу сказати одне. Є ще одне питання, чому я принципово не погоджуюся і ніколи не погоджуюся з тим, що є в законі 6970-д? В цьому законі є те, що було переписано, це не плагіат звичайно, те, що було переписано в Законі про мову прибалтійських республік, а саме кожен має право на освіту державною мовою. Шановні панове, це є нонсенс, це дурниця, яку треба викинути, інакше про це не скажеш. Освіта в Україні, всі мають право на освіту – крапка, а як лише ми пишемо далі освіта такою-то мовою, а в певних випадках вона може бути мовами нацменшин і так далі, якщо ви цього хочете, і це ми маємо виходити з Конституції. Ну як можна писати, немає ніякого жодного права слово в Конституції про права на українську мову. В Конституції чітко написано, і Конституційний Суд це пояснив, по суті скажу грубо, це є обов’язок. В той момент, коли Україна створювалася, як незалежна держава, особливо, коли була затверджена Конституція, своє право на мову, яке українці відстоювали протягом перебування УРСР, ще до того царату і так далі, воно було переплавлено створення держави.
30 секунд, будь ласка.
Українська мова – це є обов’язок кожного громадянина України. Права мають нацменшини, корінні народи, нам не потрібно жодних прав і коли ми це говоримо, ми створюємо неправильний менталітет у народу, жодних прав ми не маємо, ця мова, вона є, без цієї мови в принципі не існує держава. Тому виписувати того, чого немає, зовсім.
Дякую вам. І, колеги, передбачено три хвилини. Пане Ярослав, лишайтеся. Три хвилини запитання. Я продовжую на сім хвилин. Почнемо з питань? Давайте так тоді, колеги. Тоді, колеги, ми в 12:30 розпочинаємо з питань до першого доповідача. Пане Ярослав, прошу в 12:30 бути в залі. І хто захоче ставити питання теж бути готовими. І прошу: наступний доповідач буде Головко Михайло. І після трьох хвилин запитань відразу надаю слово вам. Я би рекомендував в цілому більш лаконічно говорити, тоді у нас більше шансів, тоді нам буде краще, якщо можете більш стисло свою позицію висловити. Домовились. Я оголошую перерву на 30 хвилин. В 12:30 прошу всіх повернутись в зал для продовження нашої роботи. Дякую.
Шановні колеги, час, відведений для перерви, вичерпаний. Я прошу заходити в зал, і я нагадую, що ми ввійшли в розгляд проекту Закону про мову в Україні. І перед перервою закінчив доповідь перший доповідач Лесюк Ярослав Васильович, і зараз 3 хвилини – запитання-відповіді. Пане Ярослав, я запрошую вас на трибуну. Колеги, прошу всіх заходити в зал, і під час обговорення брати участь в обговоренні. Отже, прошу провести запис на запитання до доповідача. Хто має намір поставити запитання доповідачу, прошу записатися. Будь ласка. Семенуха Роман Сергійович, будь ласка.
Семенуха Роман, фракція "Об’єднання "Самопоміч". В мене таке запитання до доповідача, бо фактично, вивчивши певний розділ вашого законопроекту, складається однозначне враження, що проект Закону має на меті легалізувати фактично двомовність через закріплення регіональних мов. А як по-іншому трактувати вашу пропозицію, якщо в 6 статті зазначено, що "в офіційному спілкуванні з посадовими особами органів державної влади, державних установ і так далі в межах Автономної Республіки Крим, у межах сіл, селищ, міст, визначених Законом України місцями поширеного використання мов корінних народів або національних меншин України – уважно, звертаю увагу! – поряд з державною мовою можуть використовуватися мови цих корінних народів або національних меншин". Поясніть мені, що це, як не фактично легалізація двомовності в Україні? Дякую.
Ну, дякую вам. Я з вами не згоден, що це – легалізація. Тобто ми виходимо з того, якщо ви читали ІІ розділ у нас – це про статус мов в Україні – так? – ми вважаємо, що є мови національних меншин, куди входять і корінні мови, в першу чергу кримськотатарська. Ми вважаємо, що українська мова є теж корінною мовою, але це – не меншина. І ми виходимо з того, що кримсько. пардон!. Кримська Автономна Республіка – так? – то там має бути поряд з українською мовою, поряд – це не значить на такому ж рівні, в деяких випадках використовується і кримськотатарська мова. А ще, от бачите, на жаль, у нас є в Конституції і ви нікуди це не дінетеся, так, на жаль воно є, такий розділ як "в місця компактного проживання". І до цього ще колись треба буде повертатися, але я. ми не то хотіли. Я вам сказав одне: всюди державна мова, в деяких випадках може бути мова нацменшин чи корінних народів.
Дякую вам. Єднак Остап Володимирович, будь ласка. Ні, ні. Добре, добре.
Шановний доповідач, сьогодні дуже важливий день – ми розглядаємо, нарешті, Закони про державну мову, різні версії і тому подібне і це дуже важливо для держави Україна. Я особисто підтримую законопроект 5670-д. І я вважаю, що надважливо для нашого парламенту – якраз мати консенсус навколо одного законопроекту, а не намагатися відстояти позиції різних груп і тому подібне. Є багато критики стосовно вашого законопроекту. Можливо, можна знайти питання і до законопроекту 5679-д. Але чи не вважаєте ви, що, власне, небажання знайти єдину і конструктивну позицію може призвести до трагедії, що парламент буде неспроможний прийняти історичне рішення? Ви усвідомлюєте свою відповідальність особисту в цьому процесі? Дякую.
Дякую вам. Шановні панове, це дійсно дуже важливий закон і він буде прийнятий, і не треба мене лякати консолідацією чи неконсолідацією. Ми сьогодні вийдемо так, як потрібно. Якщо буде прийнятий за основу закон 70-д, який ви підтримуєте, так, то я це спокійно сприйму і буду намагатися далі працювати над другим читанням, так само включатися, тут нема нічого такого. Ми не розуміємо тільки одного, це абсолютно демократична практика, скільки законопроектів є – їх треба відстоювати. Я відстоюю свій законопроект, а до вашого маю теж зауваження, одне, і знаю, що в мене. в мене дуже багато теж проколів, помилок і так далі. Але, розумієте, на відміну від цього, ми виходимо. Я хочу ще раз повторити, закону. Розумієте, коли ви будуєте будинок, то головне – фундамент. Тому що які би ви красиві стіни не зробили, але якщо фундамент слабий, нічого не буде. Оце, що про. я говорив, це порушення фундаменту, сама фраза: "Кожен громадянин України має право". Наше право є.
30 секунд. Добре, дякую. І заключне запитання. Острікова Тетяна.
Доброго дня, шановні колеги. В законопроекті є така норма: "Мова корінних народів і національних меншин використовується в межах частини певної території". Тому навіть ГНЕУ звертає на це увагу, що ми розглядаємо мову не як етнонаціональну ознаку, а як територіальну ознаку. І тому я би хотіла задати питання авторам, з яких міркувань ви виходили, коли формулювали таку норму, адже це призводить до регіоналізації, до роз’єднання держави, до дезінтеграції її окремих територій, де ви пропонуєте людям, які проживають на різних територіях, говорити різними мовами? З яких взагалі міркувань ви виходили, коли закладали таке підґрунтя для регіоналізації і дезінтеграції різних частин території України?
Знаєте, що? Я дослівно не пам’ятаю. Давайте все-таки статтю, і ми це глянемо. Ви не проти? Статтю, і глянемо, що там написано конкретно. Я не зовсім розумі те, що ви сказали.
Дякую вам.
Стаття. ГНЕУ. Добре прочитайте ГНЕУ, абсолютно нормально.
Час для запитань завершений, колеги. Дякую, пане Ярослав. І я запрошую до доповіді народного депутата України Головка Михайла Йосиповича. І, пане Михайле, якби можна було не весь час вичерпувати, якби це було можливо. [[Шум у залі]] Всім однаково дається. Я просто звертаюся до доповідачів. Щоб ми до обіду встигли зробити мобілізацію і проголосувати. Я звертаюся до всіх прихильників прийняття Закону про мову. Ми маємо до обіду його проголосувати, і ми не вийдемо з залу, поки ми не приймемо рішення. Поки ми не приймемо рішення по українській державній мові. Будь ласка, пане Михайло.
Доброго дня. Михайло Головко, Всеукраїнське об’єднання "Свобода", 164-й виборчий округ, Тернопільщина. Шановні колеги, звісно ж, нарешті, за 27 років української незалежності парламент дозрів до того, щоби обговорювати і ухвалювати Закон про державну мову, який, на жаль, стільки часу ми вже втратили. І пам’ятаємо, що буквально ще недавно в Україні діяв, так би мовити, Закон "Колесніченка-Ківалова" з 2012 по 18-й рік. Мені, хочу вам нагадати, що як ніхто з нас, свободівці, які ще якраз в попередньому скликанні зі своєї ініціативи зареєстрували законопроект ще в 13-му році, цей мовний закон, який ми сьогодні якраз і представляємо, 5669. І наша мета була: це захистити українську мову, це її утвердити, це дійсно дати змогу так, щоб українці могли володіти своєю мовою і навчатися, і щоб вона тут розвивалася. Ми пам’ятаємо ті події, коли на догоду Путіна Ківалов-Колесніченко тут, в сесійній залі з бійками "нагинали" опозицію і ухвалювали цей закон, ми тоді виходили на "Мовний майдан". На цьому "Мовному майдані" був мій друг, який 14 днів голодував, мій побратим і помічник, герой Небесної Сотні Олександр Капінос. Тоді, коли ми боролися проти Партії регіонів і проти цього закону, багато хто, може, і критикував, і засуджував, але нам все ж таки з основною вимогою, якою була так само на Революції Гідності вимога скасувати цей Закон "Колесніченка-Ківалова", то ми 23 якраз лютого в 14-му році в сесійній залі скасували цей закон. Але, на жаль, на той час спікер парламенту, який виконував обов’язки Президента України Турчинов, його так і не підписав, він не вступив у силу. Потім "Свобода" чотири роки боролася за дорученням голови партії Олега Тягнибока, зібравши підписи народних депутатів, подали до Конституційного Суду. Ми чотири роки захищали і відстоювали право, щоб все ж таки скасувати цей негідний закон, який був з порушенням конституційного способу ухвалений в парламенті, і ми добилися, ми перемогли. І сьогодні цей закон не діє і не функціонує. Тому це була і наша заслуга. І тому ми прекрасно знаємо загрози, які закладені в підвалинах якраз закону Колесніченка-Ківалова. На сьогоднішній день чим користуються українське суспільство, яким державним статусом української мови? Це є основний закон Конституції України, 10 стаття, це є рішення Конституційного Суду від 99 року, і це є Європейською хартією регіональних мов. Тому ми в своєму законі, якій і подали сьогодні і презентуємо, ще який був зареєстрований, нагадую, в 2013 році, до речі, не тільки свободівці взяли участь в розробці цього законопроекту, а і так само на той час фракція "УДАРу", і "Батьківщини". В цьому законі ми, який називається "Про функціонування української мови як державної та порядок застосування інших мов в Україні", ми заклали основні наші стратегічні цілі. Це утвердження української мови , її забезпечення як державної. Це утвердження української мови як державної на всій території України у всіх публічних сферах суспільного життя, визначення цим законом, а так міжнародним спілкування при здійснення посадовими особами, представниками їх функцій. Ми розуміємо, що наш закон, він є практично найкращий, але я розумію, що ситуація сьогодні в залі непроста. Тому всі ті поправки, пропозиції ми, звісно, очікуємо, що ви їх подасте. Але я би хотів наголосити на найбільшому зауваженні між законом, який сьогодні найбільше якби хвалять, це Закон 5670-д депутатський, який абсолютно є іншим від свіободівського закону, який практично перетягує на себе ті функції і положення Закону "Колесніченка-Ківалова". А це саме, я хочу зачитати, чи потрібен хіба нам такий закон, який якраз погіршує ситуацію в Україні з функціонуванням української мови? Чи потрібен нам закон, яким визначено, що статус української мови як єдиної державної мови не може бути підставою для заперечення мовних прав і потреб осіб, що належать до національних меншин. Звісно, що ні. Чи потрібен нам закон, який. відкривається дорога до навчання, не вивчення, я наголошую, а навчання мовами національних меншин. Звісно, що це не потрібно. Чи потрібен нам закон, який мови національних меншин в медіа, в сфері культури виводить на загальнонаціональний рівень, а не на містечковому. компактного проживання нацменшин? Так, Колесніченко сьогодні аплодує вам, бо навіть він до такого не додумався, що так званий Закон "Колесніченка-Ківалова" могли мовити мовами національних меншин тільки на території їхнього компактного проживання. Чи потрібен нам сьогодні такий закон, який закріплює паралельне право використання мов національних меншин разом з державною мовою в друкованих засобах масової інформації, в книговиданні, у сфері електронних, інформаційних систем і так далі. Чи потрібен нам такий закон, який у правове поле виводить соціальні покручі як терміни такі: "мова, прийнятна для сторін", а це є в цьому Законі 5670-д, "мова на вимогу споживача" – що це таке, яким повністю нівелюється статус державної мови. Звісно, що цього не потрібно. Тому що ми розуміємо, що це є підрив функціонування державної української мови. Тому саме питання, чи потрібен сьогодні так само в цьому законі, який проштовхується, який намагається маргіналізувати українську мову у сфері науки, де запроваджується вивчання і навчання мовами ЄС. Хочу наголосити, що сьогодні Британія якраз виходить з ЄС і англійська мова, це не є ЄС. Тепер виходить, що на Закарпатті угорці будуть, перепрошую, українці будуть угорською мовою дисертації захищати, на Буковині будуть румунською мовою захищати, що це впровадження практично російської мови я к другої державної. Ми прекрасно розуміємо, що якраз війна на сході почалася і якраз Крим ми втратили через те, що там не було української мови. Тому що там якраз і лунала мова ворога. Ще є давнє прислів’я римлян, що чия мова – того й влада. І ми це забули. Ми забули цитату Путіна, який говорить, що їхні кордони закінчуються там, де закінчується їхня мова. І сьогодні, на жаль, під хорошими гаслами, під ніби захистом української мови намагаються впровадити такі підступні терміни, які ще навіть Колесніченку і Ківалову не снилися, в принципі на догоду Путіну. Тому, бо це все – не риторичні питання, панове. Ми маємо пам’ятати: Москва веде війну, щоб нав’язати нам русский мир з його русским языком, з Русской Церковью. Що інші – колишні окупанти України на західному кордоні – блокують наш цивілізаційний рух до Європи, що намагаються контролювати частину України, роздають паспорти, що втручаються практично у внутрішні справи України, вимагають, щоб ми не. позбавили права наших дітей навчати української мови. Це неприпустимо! Однозначно, нам, панове, потрібен закон, який стане інструментом ведення. Нам не потрібен закон, який стане інструментом ведення гібридної війни проти України і українського народу. Тому звісно цей закон, який сьогодні 5670, де має явну загрозу, загрозу нав’язування нам з середини просування оцих норм, норм на догоду якраз Путіну, на догоду нашим ворогам, які хочуть роз’єднати нас на питанні мовному, тому що мова, віра, культура, церква – це є фундамент єдності нації. І чим нація об’єднаніша, чим вона з’єднується більше, тим вона міцніша, вона здатна відстоювати всі загрози, які сьогодні нам випали на наш шлях. Тому звісно, що я закликаю вас підтримати наш свободівський законопроект, який ще в 13-му році зареєстрували з іншими колегами від, на той час фракції "УДАР", "Батьківщина", які підтримували, що це є ключовий фундаментальний закон, який би захищав розвиток нашої української мови, бо без розвитку української мови не може існувати українська держава, українська нація. Я хочу наголосити, що довгий час ми були в окупації і не мали власної держави. І єдине, що нас об’єднувало - це є наша мова. І сьогодні ми зобов’язані як народні обранці, як державники зробити все для того, щоб утвердити нашу українську мову, щоб діти наші вивчали, навчалися українською мовою в вищих навчальних закладах, в школах, щоб в суспільстві вона лунала і була захищена від загрози її знищення, яка сьогодні ставиться на меті нашими ворогами. Тому я однозначно закликаю вас підтримати наші. наш закон, підтримати наші пропозиції і проголосувати за те, щоб врешті-решт ми мали Закон про мову і не жили за старими поняттями Колесніченка-Ківалова, які нам в черговий раз намагаються нав’язати під іншою ширмою, під іншою обгорткою. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, я прошу записатися на запитання до народного депутата Михайла Головка, який представляє зараз свій законопроект. Будь ласка, пан Заболотний, ваше запитання.
Шановний колего Михайло Йосифович, багато, що того, що ви сказали мені особисто імпонує. І я вважаю, що дійсно, ваш законопроект є одним із кращих. Але, як ви відноситесь до думки, щоб автори декількох цих законопроектів об’єдналися і зробили один єдиний спільний нормальний законопроект, який би прийнявся був би залом. Тому що, зрозуміло, що в залі люди розділилися, народні депутати розділилися з думкою, за який законопроект голосувати. І це створює небезпеку, що жоден з них може бути неприйнятий і не набере 226 голосів. Як ви до цього відноситесь? Дякую.
Дякую вам за запитання. Звісно, що буде прикро, якщо не пройде жоден законопроект, але у мене є зворотне запитання до вас: а хіба чи потрібен нам аби якийсь законопроект, який ще погіршить статус української мови захисту її чи розвитку? Чи нам потрібно під гарними гаслами ухвалювати закон, але який має суть і мету той, що саме мав в свій час Закон "Ківалова-Колісніченка"? А хіба, що ми з цього виграємо? Тому я, звісно, що проти ухвалення будь-чого, аби воно пройшло. Я краще, вважаю, що нам якщо немає сьогодні політичної волі і суспільство побачить, хто на яких засадах стоїть, то звісно, і зробить свої висновки. Але тоді ми, звісно, доопрацюємо і ми готові сідати за стіл перемовин, консультуватися і спільно находити точки дотику. Але я не розумію таких понять, яких сьогодні, перепрошую, впроваджуються як "мова на вимогу споживача". Це що, завтра прийде будь-хто, скаже, говоріть зі мною бо я споживач, будь-якою мовою? Що таке поняття "мова на прийняття для сторін"? Тобто ми принижуємо статус державної мови. І це якраз іде в.
Дякуємо, шановний пане Михайле. Наступне запитання від народного депутата Матківського.
Дуже потрібний закон. Прошу передати слово народному депутату Олегу Мусію.
Будь ласка, запитання від Мусія.
Шановний пане Михайле, Олег Мусій, Сокальщина, Червоноград. Я хочу перш за все подякувати вашій правильній вашій ініціативі, вашій депутатській групі від парті "Свобода" за абсолютно проукраїнський і патріотичний законопроект. Також він складає разом з попереднім доповідачем той законопроект, який абсолютно відстоює позицію української мови як тієї, яка захищає Україну і українців від чужоземного впливу. Скажіть, будь ласка, як він корелюється з рішенням Конституційного Суду від 1999 року щодо мови вивчення і мови навчання, бо це є надзвичайно принциповий водорозділ між всіма законопроектами. Щоби було нам зрозуміло, на яку позицію більше стати. Але "Народний контроль" буде, безумовно, підтримувати ваш законопроект в тому числі.
Дякую, пане Олеже, за запитання. Я хочу сказати, що наш законопроект ми розробляли ще в попередньому скликанні, ви знаєте, нашими філологами як Ірина Фаріон, які працювали в тому законі. І відповідно заклали ці всі норми, що згідно рішення Конституційного Суду, що тільки мова навчання має бути обов’язково українська, тобто не забороняється вивчати мови національних меншин, так як це є у всьому світі. Ви ж приїжджаєте в Польщу, наші діти їдуть, вони навчаються польською мовою, а не українською, в Німеччині – німецькою, в Англії – англійською і так далі. Тому ми не заперечуємо вивчення нацменшин. Але для цього, по-перше, потрібно внести закон і підтримати наш про внесення графи "національність" в паспорті, щоби кожен визначився, якої він національності. А потім він має, як представник нацменшини, чи представник титульної нації, говорити, що я хочу вивчати мову своєї нацменшини і так далі. Тому ми не заперечуємо, але ми вимагаємо що має бути навчання виключно тільки державною мовою. Дякую.
Дякую. І на цьому вичерпалися запитання. Дякую, пане Михайло. І до слова запрошується для представлення законопроекту 5670 один із співавторів законопроекту, шановна колежанка наша пані Ірина Подоляк. Прошу вас пані Ірино.
Шановні колеги, доброго дня! Справді, сьогодні історичний день і я переконана, що український парламент вийде після голосування в першому читанні за законопроект про державну мову з гідністю. Я є співавтором серед великого числа депутатів Верховної Ради законопроекту 5670. Але я не буду зараз говорити про цей законопроект, а я буду говорити про законопроект 5670-д (доопрацьований). Я переконана, що моєму колезі Княжицькому буде що додати до цього законопроекту. Тому що власне у нас сьогодні немає в сесійній залі кількох законопроектів про державну мову, у нашій сесійній залі сьогодні є один законопроект про державну мову і це законопроект 5670-д. Тому що саме цей законопроект визначає використання і застосування української мови як державної мови в Україні, всі ж інші мовні права різних груп людей, корінних народів, національних меншин, вони містяться у інших законах України, яких ми не скасовуємо і які виконуються. Ви пам’ятаєте, як закінчилося будівництво Вавилонської вежі? Будівництво Вавилонської вежі закінчилося тим, що вона розвалилася, постійно розвалювалася. Так от, усі закони, які ставлять предметом свого. законопроекти, які ставлять предметом свого регулювання різні мови, змішуючи і українську мову як державну, і мови корінних народів, яких я, наголошую, в Україні є чотири корінні народи і українці не належать до корінних народів, тому що ми маємо щастя мати нашу державу, корінні народи не мають своїх держав, але історично проживають на території. Тому лише цей закон розглядає статус і надає статус українській мові як мові державній. Українська мова – є одним з індикаторів і однією з характеристик державного суверенітету української держави. Вона розглядається в цьому законопроекті як такий же символ України і її суверенітету як Прапор, як Гімн, як Конституція, як непорушні кордони нашої держави. От така концепція лягала в основу цього законопроекту, який ми називаємо 5670-д. Чому зареєстрована така велика кількість законопроектів у цій сесійній залі? А зареєстрована вона саме тому, що величезна частина політикуму, на превеликий жаль, зацікавлена лише в одному, щоб законопроект, справжній законопроект не був ухвалений. Для того, щоб і далі впродовж багатьох років від виборів до виборів мати нагоду спекулювати на цьому запитанні. Чим же ж добрий законопроект 5670? Тим, що він буде виконуватись. Тим, що він пропонує нам не голі декларації і красиві слова про любов до української мови, а він пропонує нам створення інститутів, механізмів і процедур, які повинні, нарешті, забезпечити належний рівень розвитку української мови. В цьому законопроекті пропонується створення такого інституту як Національна комісія з питань стандартів української мови. В цьому законопроекті пропонується створення такого інституту як інститут уповноваженого з питань державної мови в Україні. Тому що громадянин України, який хоче звернутися за захистом своїх мовних прав, повинен мати своє представництво в органах влади. В цьому законопроекті дуже детально прописані процедури і сфери застосування української мови. Всі ці сфери означені, всі ці сфери дуже чітко виписані, там немає жодних можливостей для будь-яких зловживань. Що є важливо? Якщо впродовж багатьох років останніх українська держава не створила жодних механізмів для того, аби ті люди, які на території України з тих чи інших причин не розмовляють українською мовою, могли опанувати українську мову, то цей законопроект реальний він пропонує створення таких інститутів, які б допомогли громадянам України опанувати українську мову. Цей законопроект не іншує, не звинувачує, норми цього законопроекту не ламають через коліно тих людей, які, знову ж таки, з тих чи інших причин у свої 50, 60, чи 70 років не володіють державною мовою. Цей законопроект створює можливості для молодих людей, він створює можливості для тих, які зараз ходять в садочок, він створює можливості для тих, які зараз навчаються в школах, він дає інструменти для його реальної імплементації. І саме тому він, безумовно, викликає атаки з обох боків: з одного боку його атакують регіонали, тому що він нібито брехливо ламатиме через коліно людей; з іншого боку, його атакують псевдопатріоти, в законопроектах яких є чітко зафіксована двомовність і створення резервацій для людей, які хочуть цю двомовність практикувати. Це є абсолютно неприпустимо, це є фальшування. Найголовніше, що є в законопроекті 5670-д, який ми, до речі, доопрацювали на комітеті ще вчора, це те, що він забезпечує суверенне право України на державну мову і створює умови для її вивчення, а також зберігає повагу до кожного громадянина, який живе в цій державі. Дякую.
Дякую. І я запрошую. А! Перепрошую! Зараз запитання до доповідача. Прошу провести запис для запитань. Запрошую до слова народного депутата Добродомова.
Доброго дня. Я прошу передати слово своєму колезі Олегу Мусію.
Прошу, народний депутат Мусій.
Шановний доповідач! Олег Мусій, депутатська група "Народний контроль", Львівщина, Сокаль, Червоноград. Ви знаєте, що в нас, у прикордонні, дуже болісно завжди сприймається питання мови, особливо в останній час, коли Польща намагається нав’язати нам свої польські стандарти. Знаючи вас як людину, яка відстоює більше мови національних меншин, на превеликий жаль, а не української мови. Скажіть, будь ласка, у вашому законопроекті 5670 прописано абсолютно стаття, яка не відповідає рішенню Конституційного Суду 99-го року 10-рп щодо мови навчання і вивчення. Яким чином ви. Можливо би, було логічно, маючи законопроект 5670-д, де ви теж є автором і я де я є, до речі, автором, цей законопроект зняти? Бо навіщо розглядати ще родин законопроект, який, по суті.
Дякую. Прошу відповідати.
Я дякую за запитання. Я, власне, буду просити головуючого чи головуючу, я буду звертатися до залу з тим, щоб на голосування ми виносили законопроект 5670-д. Дякую.
Дякую. І я запрошую до слова народного депутата Писаренка.
Дякую, шановна пані головуюча. У мене до колеги запитання таке. То дуже добре, що ми займаємося законотворчістю в таких важливих питаннях, мене буде цікавити яким чином ви дивитесь на те, що запитував тільки що мій колега, але вже в контексті ваших конкретних пропозицій, а саме, захист мов національних менших і при цьому захист і прав людини використовувати і державну мову? Як це розмежовано? І як в цьому питанні ми використовуємо досвід європейських країн? Це перше. І друге. Хотів запитати вас стосовно тих пропозицій, які є у науково-експертного управління. Там дуже багато критичних зауважень, я знаю, що комітет сказав, що дуже. що багато з цього буде враховано. Як ви до цього ставитесь? І що точно буде враховано із зауважень науково-експертного управління? Дякую.
Дякую. Я хотіла б підкреслити ще раз, відповідаючи на ваше перше запитання, що предметом регулювання законопроекту 5670-д є виключно і тільки українська мова як державна. Усі права національних меншин є на сьогоднішній день у інших законах і міжнародних актах, ратифікованих Україною, і вони зберігаються, тому що вони гарантовані. Що стосується зауважень ГНЕУ до законопроекту 5670 чи законопроекту 5670-д, то ці їхні зауваження є типовими. В основному вони стосуються того, що законодавець не має права створювати ніяких органів. Натомість, ці органи мають створюватися Кабінетом Міністрів. Я хочу лише нагадати нашим дорогим колегам, що якщо. і так само колегам з ГНЕУ, якщо ми хочемо говорити про методологію створення центральних органів виконавчої влади, то, очевидно, ця методологія створення їхнього.
30 секунд. Будь ласка, завершуйте.
Тому що у нас в законодавчому полі їх є безліч, які ми створили. Це і НКРЕКП, це і НКРЗІ, це і інші центральні органи виконавчої влади. То, однозначно, це не має бути Закон про державну мову, де це питання повинно врегульовуватися. Дякую.
Дякую. Запрошую до останнього запитання народного депутата Брензовича.
Дякую за слово. Шановні пані колего, у мене наступне запитання. Ваш законопроект стосується кожної людини, кожного громадянина України. І, напевне, викличе великий резонанс як в нашій країні, так і за кордоном. Чи не бажано би було провести широке суспільне і фахове обговорення проекту закону, а також надіслати до Ради Європи для одержання висновків щодо відповідності її положень стандартам та рекомендаціям Ради Європи, тому що це не було зроблено?
Дякую. Шановні колеги, важливо зазначити, що законопроект 5670-д. чи 5670 був зареєстрований у Верховній Раді уже кілька років тому. Власне, це законопроект – єдиний законопроект, який пройшов якнайширше обговорення, його підтримують десятки громадських організацій багаточисельних, його підтримують десятки фахівців і звичайних громадян, індивідуалів. Тобто цей законопроект ширшого обговорення, яке було, ніж мав законопроект 5670-д, не було, точно, в жодного законопроекту, який є. Крім того, цей законопроект в частині мови освіти відповідає вимогам чи рекомендаціям, які надавала Венеційська комісія, тому що ця стаття буде укладена в тій редакції, в якій вона є в освітньому законі. Дякую.
Дякую, дякую, доповідачу. І можете займати своє місце. І ми запрошуємо до слова для доповіді голову Комітету з питань культури і духовності народного депутата Миколу Княжицького, прошу.
Поки пан Княжицький підходить до трибуни, колеги, я хочу вам повідомити. У нас йде повна процедура, тобто після останньої доповіді будуть виступи від фракцій, потім виступи від депутатів. Разом це 40 хвилин. Ми вже маємо 13:07. У мене дуже велике є прохання, і до доповідача, бути більш лаконічними. Ми маємо вийти на голосування до другої години. Я планую, щоб в 13:40, 45 – не пізніше, я повідомляю і голів фракцій також, щоб в 13:40 всі були на робочих місцях і щоб всі були готові до голосування. І закликаю вас до лаконічності, щоб ми не перетягнули розгляд питання, щоб ми мали можливість мати повну мобілізацію в залі під час прийняття Закону про українську державну мову. Пане Княжицький, будь ласка.
Дякую, пане Голово. По-перше, вам хочу подякувати за те, що ви поставили на розгляд це питання, тому що ми пам’ятаємо, коли український парламент напередодні незалежності у 89 році прийняв Закон про мову, це стало справжнім святом для українців. І ми згадували той закон і того Голову Верховної Ради протягом всієї побудови нашої незалежної країни. Я маю велику надію, що сьогодні ми зробимо цей історичний крок, відновимо справедливість, нарешті приймемо Закон про функціонування української мови як державної. Як ви чудово знаєте, після того, як цей закон було прийнято, згодом через багато років було прийнято так званий сумнозвісний закон колег на той час Колесніченка і Ківалова, які фактично знівелювали цей закон. Цей Закон "Колесніченка-Ківалова" було скасовано Конституційним судом. І ми зараз маємо вакуум, ми взагалі не маємо жодного закону про мову. Натомість в багатьох сусідніх країнах, в усіх європейських країнах є закони про свої мови. В Росії є Закон про російську мову, в Польщі є Закон про польську мову, у Франції є Закон про французьку мову, і такі закони про мови є в кожній з європейських країн. Сьогодні дійсно дуже відповідальний крок і час. Яким чином ми готувалися до прийняття цього закону. Це дуже важливо. Я, наприклад, був з колегою Матіос співавтором Закону 5669, який тут представляв колега зі "Свободи". В той же час інші наші колеги в робочій групі Міністерства культури спільно з громадськістю працювали над Законом 5670. Ми працювали паралельно. Але коли ми зрозуміли, що в нас є 2 закони, ми вирішили об’єднати наші зусилля. Ми підготували комітетський закон доопрацьований. Цей закон підписало дуже багато людей і мені це дуже приємно. Мені приємно, що його підписали представники фракції "Блоку Петра Порошенка", тому що, коли я бачу біг-борди з одним з кандидатів, де написано: "Мова", - в мене немає сумніву, що ви всі за цей проголосуєте, бо це і є закон про цю мову. Мені приємно, що ви підтримали, колеги з БЮТ, тому що, коли ваш лідер каже про європейський вибір, про НАТО, то якраз рекомендацією Венеційської комісії є захист української мови. Я переконаний в колегах з усіх фракцій, з "Народного фронту", в Олегу Ляшку, який-от піднімає руку, я ніколи і не сумнівався, в "Самопомочі", з якими ми разом працювали. В групах "Воля народу", "Відродження", я навіть вірю, що "Опозиційний блок" і Ганна Гопко, яка була співавтором цього законопроекту, позафракційна, як і інші позафракційні підтримають цей законопроект. Отже, це спільний законопроект, який напрацьовувався насправді представниками всіх політичних груп. Чому ми об’єднали Закон 5669 і 5670 і інший закон не був з ними об’єднаний? Це теж дуже важливо. Бо в нас є дві концепції. Цей закон називається "Закон України "Про забезпечення функціонування української мови як державної". Тобто це закон про українську мову. В нас є два інших проекти, один з них доповідався, колеги Лесюка, це не закон про українську мову, це Закон про мови в Україні. Так, він стосується регулювання української мови, але він, як тут сказано в преамбулі, стосується всіх мов, в тому числі мов меншин. Є ще один законопроект колеги Мураєва, який теж, 8550, який теж стосується регулювання всіх мов. І ці два закони, Мураєва і Лесюка, це не закони про українську мову. Закон колеги Мураєва ми ще не розглянули на комітеті, розглянемо – винесемо. Так, в цьому законі є багато корисних речей, але мені би дуже хотілося, я абсолютно переконаний, що закон, який ми маємо прийняти, а це є нашою історичною відповідальністю. Це Закон про українську мову як державну. Вчора на засіданні комітету ми внесли в цей законопроект деякі зміни. Це пов’язано з тим, що за час, коли цей законопроект було подано в зал і підготовлено, як про це говорила колега Подоляк, були прийняті інші закони. Це і Закон "Про освіту" і інше регулювання – Закон "Про телебачення і радіомовлення". Тому, враховуючи ці зміни, ми запропонували наступні зміни. Перше. І якщо ми будемо за нього голосувати, говорю це під стенограму, щоб ми голосували в редакції комітету. Отже, перше. В тексті законопроекту слова "Центр української мови" та "Термінологічний центр української мови" замінити на "Національна комісія стандартів державної мови" у відповідних відмінках. Друге. Статтю 45 законопроекту щодо Центру української мови вилучити. І частину "компетенція Центру" перенести до статті 40 "Повноваження Нацкомісії" як нової частини третьої цієї статті, перший абзац якої викласти в такій редакції: "До компетенції Національної комісії в частині підтримки стандартів української мови "Перевірка та вдосконалення рівня володіння належить:", кінець цитати. Тобто ми зменшуємо кількість регулюючих органів, залишаючи Уповноваженого і Національну комісію. Третє. Статтю 47 законопроекту щодо Термінологічного центру вилучити. А її частину другу і третю перенести до статті 40 як нової частини четвертої цієї статті, перший абзац якої викласти в такій редакції: "До компетенції Національної комісії в частині підтримання та вдосконалення стандартів української мови належить.". Наступне, це те, що хвилювало багатьох. Статтю 51 "Служба мовних інспекторів." з законопроекту вилучити, а всі згадки в інших статтях про мовних інспекторів та мовне інспектування замінити відповідно на "Уповноваженого із захисту державної мови" та "Контроль за дотриманням стандартів державної мови з застосуванням державної мови" у відповідних відмінках. Наступне. Всюди в тексті слова "Закон України "Про національні меншини в Україні" замінити на слово "Закон" у відповідних відмінках. Шосте. Статтю 20 "Державна мова у телебаченні та радіомовленні" викласти в редакції чинної статті 10 Закону "Про телебачення і радіомовлення". Тобто це ми виконали рекомендацію Комітету з питань свободи слова та засобів масової інформації, який на цьому тижні рекомендував нам зробити таке рішення, оскільки вступає в силу 13 жовтня новий закон і вже бачите, як багато каналів перекладають свої іншомовні програми українською. Дехто з цього ображається, а дехто пишається і робить це з гідністю і чесно. Наступне. Статтю 17 "Державна мова в освіті" викласти в редакції чинної статті 7 Закону "Про освіту", додавши до неї частину п’яту і одинадцяту статті 17 законопроекту в зареєстрованій редакції, передбачивши в "Перехідних положеннях", що додана таким чином норма з частини п’ятої статті 17 вступає в дію в 2025 році. Про що йде мова. Те чого немає в Законі "Про освіту", що ми вводимо обов’язкове здання зовнішнього незалежного оцінювання виключно українською мовою. Але, розуміючи, що ще не запрацював повністю цей закон, ми відтерміновуємо цю норму до 2025 року так як рекомендувала Венеційська комісія. І наступне те, що теж багатьох турбувало. Частину другу статті 1 виключити. Це якраз той пункт, який спекулювали багато хто, говорячи, що цей закон нібито інші мови захищає більш ніж українську. Цю статтю 2 частини першої ми з цього закону виключаємо. Шановні друзі, я закликаю вас всіх підтримати Закон 5670-д просто тому, що це чесно, просто тому, що це відповідально, просто тому, що кожен з нас, хто не натисне цієї кнопки не зможе собі це, ані собі, ані виборцям згодом пробачити. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, я хочу, щоб ви дуже уважно осмислили ті слова, які сказав голова комітету. Голова комітету Княжицький повідомив, що законопроект, де вчора на комітету був приведений у відповідність до інших законів, які ми приймали у сфері мови, до Закону "Про освіту" і Закону про квоти в ЗМІ і в телебаченні. Більш того, вразливе питання, яке стосується мовних інспекторів, з закону вилучено на всіх його етапах, щоб не було зайвих спекуляцій. Лишається Уповноважений з питань мови, функція і саме визначення мовних інспекторів з закону є вилучено. І коли ми будемо голосувати, ці зміни вже будуть в першому читанні, вже в першому читанні. Тобто ми проголосуємо без тих недоліків, які були в законі, оскільки поки закон чекав на розгляд, ми прийняли і Закон "Про освіту", і про квоти. І тому всі вразливі моменти і всі неузгодженості є зняті вчорашнім рішенням комітету. І коли я буду ставити законопроект "д", я наголошу: з поправками комітету, який озвучив голова комітету під стенограму, щоб всі це розуміли і не спекулювали на цих моментах. Це дуже важливо, колеги. Перед голосуванням, щоб всі це усвідомлювали. Зараз, колеги, 3 хвилини запитання–відповіді. Будь ласка.
Запрошую до слова народного депутата Семенуху. Рябчин, так? Перепрошу, народний депутат Рябчин. Прошу.
Олексій Рябчин, фракція "Батьківщина", Донеччина. Я особисто вважаю цей законопроект найбільш якісним і найбільш підготовленим з усіх який є. І дуже добре, що ви під стенограму зачитали ті речі, які його ще покращують. Тому що були речі, проти яких люди виловлювались. Сподіваюся, до другого читання він буде ще більш гарним. У мене запитання до вас. Є люди, які по об’єктивним причинам з приводу окупації тимчасової Криму та чистини Донбасу не мають можливості вивчати українську мову. Спілкуючись з ними, вони хочуть переїхати в Україну або розраховують, що їх діти будуть вчитися в Україні. Однак у них немає об’єктивної можливості вивчати українську мову. Цим законом, скажіть, будь ласка, яким чином допомагається цим людям опанувати українську мову, які механізми підтримки тих людей, які по об’єктивним причинам в окупованих частинах Донбасу та Криму не можуть зараз вчити українську мову, однак обирають Україну? Який сигнал шлемо на ту територію? Дякую.
Дякую, колега, за змістовне запитання. Ви торкнулися, до речі, тих змін, про які ми говорили. Мені слушно підказала колега, я кажу це під стенограму, що це приведення у відповідність до прийнятих вже законопроектів, зокрема про законопроект з телебачення і радіомовлення, теж буде вказане в "Перехідних положеннях". Хочу вам відповісти, що закон передбачає навчання українській мові. Форми навчання можуть бути різними. Можуть бути дистанційні форми навчання. І обов’язково ми повинні таке запровадити. Тому що громадяни, про яких ви говорите, це наші громадяни. Можливо, ми зараз голосуємо закон в першому читанні. Можливо, не достатньо виписана норма про забезпечення навчання цих громадян. Я буду вам дуже вдячний за правку, яку обіцяю сам підтримати при розгляді. Тому що, справді, кидати цих людей ми не можемо, ми за них відповідаємо. Дякую, колеги.
Дякую. Запрошую до слова народного депутата Констанкевич.
Прошу передати слово народному депутату Шевченку Олександру.
Порошу.
Добрий день, шановний український народе! Добрий день шановний пане автор! Я взагалі не розумію чому в Україні українська мова має мати квоти. Однозначно українська мова має мати сто відсотків мовлення. Хочу також додати, що якщо якісь і будуть, чи є компроміси, чи потрібні компроміси, це все потрібно робити на регіональному рівні. Отож тільки сто відсотків вимагаю таке голосування. Хочу також звернутись до всіх фракцій, в тому числі і пропрезидентської, тому що Президент говорить про те, що мова це є пріоритетом, на бігбордах все розклеєно. Відповідно звертаюсь до фракції БПП підтримати. І особисто до пана Барни тому що він освоїв ті російські матюки, а відповідно буду контролювати особисто, як він проголосує щодо мови. Дякую. Слава Україні!
Героям Слава! Шановний колего, по-перше, я хочу попросити у вас пробачення, бо я згадав тут кандидатів в президенти, які мають тут свої фракції, а вас не згадав. Отже на вашу підтримку, людини, яка бореться з "руським міром" я в першу чергу розраховую. І, звичайно, ми будемо з вами разом робити все для того, щоб українська мова запанувала на всій країні. У нас немає жодних квот для української мови. У нас українська мова є основною державною мовою і буде захищена цим законом. Так, у нас є квоти для національних меншин в деяких законах, щоб захистити їх права, звичайно, ми їх права поважаємо. Але зважаючи на той жахливий стан, в якому є зараз українська мова, ваше питання абсолютно має право на існування і буде нами враховане. Дякую.
Дякую. Останнє запитання народний депутат Острікова.
Доброго дня, шановні колеги! Скажіть, будь ласка, дуже часто Верховна Рада ухвалює закони, які не забезпечені реальними механізмами виконання і інституціями, які покликані контролювати виконання тої чи іншої норми. На жаль, багато положень законопроектів наповнені декларативними, а не нормативними змістами. Ви щойно зачитали під стенограму поправки, якими з тексту законопроекту виключаються, так звані, мовні інспектори, які і мали контролювали вживання української мови як державної в державному житті під час здійснення повноважень представниками держави: суддями, прокурорами, чиновниками, зокрема, народними депутатами. Скажіть, будь ласка, як тоді буде, який механізм, чи зможуть громадяни подавати скарги, хто їх розглядатиме, хто зможе подавати скарги? Хто буде виконувати оці функції, щоб цей закон не став черговою декларацією і профанацією?
Дякую вам дуже за це запитання, його теж часто ставили журналісти в кулуарах. По-перше, хочу вам сказати, що це єдиний законопроект, який включає в себе і адміністративну, і навіть кримінальну відповідальність. Адміністративна відповідальність є за дрібні порушення, наприклад, якщо хтось в залі сюди вийде і буде тут говорити іноземною мовою, він штраф заплатить, але, якщо хтось захоче паплюжити мову, принижувати так само як наш герб чи наш прапор, то за це буде кримінальна відповідальність. Функції, про які ви казали, які були в мовних інспекторів, передані апарату Уповноваженого, який буде контролювати виконання закону, до якого будуть звертатися і, безумовно, це єдиний закон, на відміну між іншими законами, 5556, де немає жодної відповідальності чи покарань, єдиний закон, втілення якого буде абсолютно реально контролювати. Дякую.
Дякую доповідачу. Прошу для репліки дати одну хвилину народному депутату Барні, і ми перейдемо до обговорення.
Дякую, що приділяють надзвичайно велику увагу. Але, я вважаю, коли питання поставити на місце, навіть деколи в жорсткій формі, брехуна і злодія або представника брехуна і злодія, є менш значущим, ніж красти і брехати. А щодо, до речі, поставили українською мовою, а щодо кандидата в депутати. кандидата в Президенти Олександра Шевченка, то хочу йому нагадати, щоб він більше увагу звертав не на деколи жорсткі слова, а щоб більше звертав увагу на брехні і крадіжки народу України його господарем Коломойським, який втік із країни. Слава Україні!
Дякую. Немає репліки на репліку, тому слідкуйте за своїми висловлюваннями, оскільки репліка на репліку не дається. Переходимо до обговорення. Прошу записатися для виступу від фракцій. Запрошую до слова народного депутата Долженкова.
Прошу передати слово Олександру Вілкулу.
Прошу, народний депутат Вілкул.
Шановний народе України! Вже всі знають, коли влада починає спекулювати на мовних питаннях – чекай біди або виборів. Якби керівники країни вміли працювати, вони пропонували шляхи виводу України з кризи і говорили про економіку, а ці не можуть, але дуже хочуть залишитись при владі. І що вони роблять? Далі розколюють суспільство та призначають внутрішніх ворогів, тому підняте питання мови. А якимись не справжніми українцями призначають мільйони громадян України, які говорять угорською, румунською, російською та іншими мовами. Цинізм полягає в тому, що це робиться під гаслами про Європу, а насправді ці законопроекти протирічать європейським законам та хартіям, Конституції України, висновкам Венеціанської комісії, навіть річній національній програмі під егідою Комісії Україна-НАТО на 2018 рік, ініціатором якої є Президент України. Я проти НАТО, але ви ж зробили з цього свою ідеологію. Влада повинна визначитись, вона за європейські стандарти, або чи їм хочеться створити Північну Корею? Ввести якийсь стандарт справжнього українця: який слухає лише одні пісні, читає лише одна книжки, дивиться лише одні телевізійні канали, ходить лише в одному одязі та розмовляє лише однією мовою. Для мене українець – кожен, хто зв’язує своє майбутнє з нашою державою і готовий на неї працювати. І мені байдуже, якою мовою він розмовляє, в які церкви ходить та навіть якої він національності. Яка ж це Європа, коли в першій версії було взагалі мовні інспектори, які повинні були штрафувати людей, якщо там лікар скаже своєму пацієнтові щось мовою, відмінною від державної. Тільки що я почув з трибуни, що мовних інспекторів змінюють на уповноважених по державній мові. Але ж суть така ж залишається: і штрафи залишаються, і навіть кримінальна відповідальність залишається – в тюрму можна сісти. Подивіться, будь ласка, на документи, які є у вас на руках. Навіть науково експертний відділ Ради зазначає, що законопроект суперечить Конституції, включає дискримінаційні норми, а його впровадження має корупційні ризики і вимагає додаткових витрат з бюджету. Ми будемо голосувати проти всіх законів. Я звертаюсь до народних депутатів: шановні колеги, має бути введений мораторій – заборона на закони, що розколюють суспільство питаннями мови, історії та віри. А найкращим захистом української державної мови будуть нормальні умови життя людей – пенсії.
30 секунд.
Найкращим захистом української мови будуть нормальні умови життя людей – пенсії, нормальні достойні зарплати, зниження тарифів, бо за сьогоднішніх темпів еміграції, вимирання населення та зубожіння українців скоро просто нема буде з ким спілкуватися. На жаль. Дякую за увагу і звертаюсь до вашого здорового глузду. Цього не можна робити! Дякую ще раз.
Від фракції "Батьківщина" до слова запрошується Іван Крулько. Будь ласка, пане Іване.
Іван Крулько, фракція "Батьківщина". Шановні українці, сьогодні розглядається в цій сесійній залі надзвичайно важливий законопроект. Законопроект, який не спрямований проти чиєїсь або якоїсь мови, але який спрямований на те, щоб український парламент, українська влада захистила українську мову, бо якщо ми не захистимо власну мову, то це не зробить жодна інша країна. Це наш обов’язок, щоби державна мова мала належний статус в Україні. Я представляю політичну силу "Батьківщина", яка послідовно в цій сесійній залі захищала саме українську державну мову. Я нагадати, коли у 2012 році в цей сесійний зал спеціально був вкинутий Закон "Ківалова-Колесніченка", щоб розколювати українське суспільство, щоби надати російській мові особливі статуси і упосліджувати українську, саме "Батьківщина" боролася проти того, щоб він був ухвалений. Представники "Батьківщини" були на "Мовному майдані" і це є наша послідовна позиція по захисту української мови як державної. При цьому я хочу сказати, що ми повинні робити все можливе, щоби заохочувати українську молодь, українське суспільство вивчати українську мову тих, хто ще не опанував українську мову. Але при цьому, а це питання регулювання окремого закону, ми мучимо захистити ті мови, яким зникнення загрожує в Україні. Це такі мови як кримськотатарська, караїмська, кримчацька, гагаузька мова, це ті мови, які є насліддям Європи і наш обов’язок – захистити. Але в той же час я би хотів сказати за який законопроект голосувати. Є чотири законопроекти, найбільш підготовлений із них – це законопроект 5670-д, який опрацьований комітетом. І я вважаю, що його треба брати за основу, хоч він і не ідеальним, над ним треба працювати до другого читання, потрібно зробити все можливе, щоб цей закон став дійсно дієвим і механізми в ньому мають бути прописані такі, щоби він працював задля того, щоби українська мова в Україні була захищена. У той же час мене дивує, коли в законопроект, який підписали депутати від фракції БПП, 5556, заклалися норми, які перекочували із Закону "Ківалова-Колесніченка" і які фактично закріплюють регіональні статуси для мов. Треба пам’ятати, що, да, питання мови в Україні, яке робила Партія регіонів набуло політичного характеру. Нас розколювали за мовною ознакою, нам розказували, що іде утиск російської мови у той час, коли утискалася насправді і упосліджувалася українська. Тому я закликаю авторів, якщо дійсно ви хочете української мови – зніміть свій законопроект і давайте об’єднаємося, і проголосуємо за один законопроект 5670-д, і поставимо крапку в цьому питанні. Проявіть свою державницьку позицію. Не грайтеся національними інтересами. На вішайте на борди одне, а насправді робите інше. Треба голосувати за ті закони, які є державницькими, українськими і роблять Україну сильнішою. Дякую.
Дякую. Від фракції "Самопоміч" Опанасенко передає Роману Семенусі слово. Будь ласка.
Семенуха Роман, фракція "Об’єднання "Самопоміч". Шановні колеги, шановний пане Голово! Шановний український народе! "Нації не вмирають від інфаркту, спочатку в них забирає мову" – скільки ж правди і болі в цих рядках Ліни Костенко! І, беззаперечно, сьогодні історичний день для українського парламенту для прийняття історичних рішень. Але вибраний він, колеги, не нами, а десятками попередніх поколінь. І цей проект Закону 5670-д про українську державну мову – це проект, насамперед, для майбутніх поколінь, для наших синів і онуків. Сила, воля і мудрість попередніх поколінь дали нам змогу зберегти українську мову, власну ідентичність, дали можливість нам шанс на відродження Української держави, бо рідна мова дається народові Богом, а чужа – людьми. І сьогоднішній розгляд цього законопроекту, шановні колеги, це всім нам тест на зрілість, на готовність приймати спільні доленосні, історичні рішення. І давайте будемо відверті, сьогодні поза парламентом багатьом кортить, щоб ми сьогодні вкотре не знайшли спільного важливого рішення. Але водночас, шановні колеги, жодний інший парламент світу не буде захищати українську мову. Парламент восьмого скликання, беззаперечно, має декілька історичних призначень. І одне з них – це захистити українську державність, але й водночас забезпечити розвиток української мови. Громадський проект 5670-д є збалансованим і виваженим. Він, насамперед, про гідність та повагу до людини. Він забезпечує, щонайголовніше, поступовий сталий розвиток української державної мови. Але також він дає конкретний інструментарій функціонування та розвитку української мови. Бо державна мова, колеги, – це інструмент безпеки держави, це інструмент захисту прав людини, і що найголовніше, це найбільший інструмент інтеграції всіх українських громадян в єдину українську політичну націю. Фракція "Об’єднання "Самопоміч" звертається до всіх колег по сесійній залі підтримати проект Закону 5670-д. Ми переконані, що всі зауваження цілком можна врахувати під час розгляду до другого читання, бо сьогодні весь український народ чекає від цього парламенту історичного і мудрого рішення. Дякую.
Дякую вам. Від Радикальної партії до слова запрошується Андрій Лозовой, будь ласка.
Андрій Лозовой, Радикальна партія Ляшка. Безумовно, Закон 5670-д не є досконалим, але це вже дуже важливий крок до захисту української мови, це Закон про державну мову, і всі контроверсійні норми фактично з нього прибрали. Микола Леонідович дуже правильно сказав про те, що (я просив би, щоб в стенограмі це зафіксували) про те, що телебачення регламентує окремий Закон про телебачення і радіомовлення, щоб ми не створювали юридичний колапс і неймовірну загрозу на майбутнє. Але знаєте, я сьогодні коли їхав, бачив борд про мову і згадав, що сьогодні, 4 жовтня 1890 року у Львові була заснована Радикальна партія – перша політична сила українська. Її першим лідером був Іван Якович Франко. В 2011 році Олег Ляшко і наша команда відродили цю партію. [[Оплески]] Іван Якович, перший наш лідер, в житті мав дуже багато страждань через те, що боровся за право українців бути українцями, за нашу мову. І зверніть увагу і послухайте, будь ласка, уважно, що він писав. "Українська мова – то для мене такий любий домашній убір, в котрім всякий показується іншому таким, яким є. Українська мова – мова мого серця". Для нашого лідера, для нашої команди мова – це рідне, це в серці, це природно. Нам не треба доказувати, вішати борди, перед виборами хизуючись: "Армія. Мова. Церква", будучи російськомовним. Коли Ляшка з Мосійчуком беркута били в 95-му році на похороні Патріарха Володимира, то Порошенко ні на мить не думав про захист української мови. Він і зараз, здається, досі російськомовний, просто паразитує на патріотизмі, паразитує перед виборами на тому, що 14-й рік навчив нас як дорого треба платити за свою незалежність. І сьогодні дії Президента Порошенка – це вершина цинізму. Починайте з себе, вчіть українську, любіть українську, будьте справжніми українцями, шануйте інших і, як писав батько-Тарас: "І чужому научайтесь, і свого не цурайтесь". Дякую. Слава Україні!
Дякую. Від "Народного фронту" до слова запрошується голова фракції Максим Бурбак, будь ласка.
Шановний український народе, шановні колеги народні депутати, ми спеціально вийшли усією фракцією "Народного фронту" аби звернутися до вас із простим. Ми маємо разом із вами сьогодні об’єднати парламентський зал, об’єднати український народ, зробити звернення до всіх українців світу з єдиним проханням: у нас немає іншої альтернативи ніж захистити українську мову в законний спосіб. Відповідно до Конституції України державною мовою є українська. Відповідно до 10 статті Конституції норми використання української мови повинен регулювати закон. Ми маємо сьогодні прийняти закон, який найбільше відповідає вимогам суспільства, який відповідає запиту академічного середовища, захистити закон, який допоможе Збройним Силам України, освіті, науці, телебаченню, охороні здоров’я, усім іншим сферам нашого життя мати інструментарії для впровадження ефективної державної політики. Цей документ повинен бути найефективнішими і найзручнішим для всіх, хто хоче вдосконалювати свої знання і бути сильнішим, хто хоче вивчати мову, але розмовляє в побуті іншою мовою – мовою національної меншини. Це закон, який повинен допомогти бути нам вище над своїми політичними амбіціями. Наша фракція буде підтримувати законопроект 5670-д, тому що він об’єднує сесійну залу. Тому що він об’єднує український народ. Тому що він дає відповідь Московському царству на 5 століть знищення української мови. Тому що він є плечем підтримки для розвитку української культури і мистецтва. Тому що він є відповіддю учасникам дисидентського руху. І він є результатом боротьби учасників Революції на граніті. Він є вимогою учасників Революції Гідності. Це наша відповідь всім, хто проти українського народу. Ми підтримуємо 5670-д. Слава українській мові!
Дякую. Тепер від групи "Воля народу", 1 хвилина, Євген Рибчинський. Бо наш час обмежений. Будь ласка, пане Євген, 1 хвилина. І потім 6 хвилин – від народних депутатів.
Євген Рибчинський. А чому. [[Шум у залі]] Звичайно, я готував такий, більш ширший виступ. Мені Андрій Володимирович дав 1 хвилину. За 1 хвилину, ви знаєте, що можна зробити – через 9 місяців родиться. А нам треба народити сьогодні. Так от, прочитаю Конституцію: "Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови у всіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом" – так твердить 10 стаття Конституції. Але наразі в Україні відсутній закон, який би визначав основні засади державної мовної політики. Після скасування Конституційним Судом Закону "Ківалова-Колесніченка" у нас зараз є вакуум, ми маємо його сьогодні заповнити. Я вас дуже прохаю, і "Воля народу" сьогодні голосуватиме за 5670-д. І дуже прошу сьогодні показати свою свідомість. Дуже всім дякую. Жаль, що одна хвилина.
Вибачте, пане Євген, я вам обов’язково в інший раз. Я винен дві хвилини Євгену Рибчинському. Я обов’язково дам в інший раз. Не було виступу від "Блоку Петра Порошенка". Будь ласка, пані Оксана. Оксана Білозір. Після того.
Шановні колеги, друзі, звичайно, ми повинні прийняти сьогодні Закон про мову, звичайно, ми сьогодні повинні прийняти два закони, два закони, тому що наш парламент може показати, що ми здатні об’єднуватися в українському парламенті, бо наша поведінка це і так як буде реагувати суспільство сьогодні. в нас є дві концепції: одна концепція, яку запропонувала наша фракція і друга концепція, яка є в законі, який 70-д. Мова – це душа народу, ніколи ви не заставите нагайкою полюбити мову. Я хочу, щоб мою мову поважали і шанували, бо мова як мама, вона відкриває обійми і пригортає до себе, а не відганяє нагайкою, яка є в законопроекті 70-д. Друзі, давайте об’єднаємо зусилля, приймемо два закони, бо і той, і той має право на життя і зробимо один гарний консолідуючий законопроект.
30 секунд, будь ласка, пані Оксана, завершуйте.
і покажемо українцям, що ми здатні об’єднатися в парламенті заради об’єднання українців. Дякую за увагу.
Дякую. Колеги, 6 хвилин від народних депутатів і потім ми переходимо до голосування. Колеги, через 6 хвилин відбудеться голосування. Прошу провести запис, 6 хвилин – це два виступи реально від депутатів. Це обов’язкова норма, щоб були виступи від народних депутатів, але час нас обмежує. Тому два виступи, Кишкар передає Кривенкові. І прошу всіх запрошувати в зал.
Віктор Кривенко, "Народний рух України". Шановні колеги, немає сенсу говорити про важливість мовного питання як голова міжфракційного об’єднання "За мову". От ми багато разом з вами прийняли вже ініціатив і про українську мову на радіо і багато-багато інших, багато інших ініціатив. Пані Марія, можна я? Дякую. Я підтримаю позицію, яку озвучила Оксана Білозір. Вважаю, що треба приймати два законопроекти і робити з них один-єдиний. 5670-д є очевидне порушення Конституційного Суду 99-го року. І з цим треба отримати справді фахову консультацію, в тому числі і Конституційного Суду. 5556, на нашу думку, більше захищає українську мову. 5670-д є ризик того, що знову повернеться в навчання мова національних меншин, в школи. Ви бачили, як рік тому майже пройшла ця провокація Кремля, коли у них не вдалося зробити другою мовою російську державною, вони пішли через мову національних меншин. На передову пішли угорська, румунські громади, але все робилося для одного, щоб в моєму рідному Кам’янському, в Дніпрі, в Маріуполі, в Харкові залишилися російськомовні школи. Тому що саме через дітей вони впливають на нас і намагаються зберегти в орбіті "руського миру". Ми прийняли з вами тоді виважене рішення і залишили до 4 класу навчання мови національних меншин. Зараз є великий ризик того, що через 17 статтю, 18 статтю, що можуть повернутися ці дискусії і знову ми отримаємо купу конфліктів в центрі і на сході. Тому є пропозиція приймати два законопроекти. Першим буде ставитись 5556, ми побачимо, як колеги по парламенту готові до компромісу чи неготові до компромісу. Я закликаю всіх депутатів не вішати один на одного ярлики, хто менший патріот, хто більший патріот, в залежності від того, за який він законопроект проголосує. Кожен по-своєму досліджував, читав ці законопроекти і хтось можливо, той хто критикує, знає набагато менше того, хто сидить мовчить і хоче миру і злагоди в нашій державі. Тому ми не можемо вийти без Закону про мову, раз ми вже в цю тему зайшли, ми все одно вийдемо з вами на рішення консенсусне. Головне, щоб це було все тихо, тому що наша дискусія, в тому числі виллється і на вулицю, і в душі проукраїнсько налаштованих громадян. Дякую. Слава Україні!
Героям Слава! Колеги, всім виступаючим я хочу повідомити, нам залишилось до перерви 13 хвилин. Мій намір полягає в тому, щоб ми ввійшли в голосування хоча би в без п’яти хвилин друга. І для того, колеги, згідно Регламенту мають бути виступи від народних депутатів, я дав мінімальну кількість, Ми не можемо порушувати жодної норми. І тому я прошу з розумінням до цього підійти і всіх прихильників закону я прошу не вимагати слова, а вимагати голосування, бо ми сьогодні маємо прийняти рішення до обіду, колеги. Не виступи, а рішення має бути сьогодні до обіду. Будь ласка, Леонід Ємець.
Леонід Ємець, фракція "Народний фронт", місто Київ. Шановні колеги, дорогі українці, сьогодні ми вся українська держава, весь український народ, українська нація і український парламент знаходимося в визначальний момент. Багато було сказано чому треба голосувати за Закон промову, тепер дуже важливо, шановні колеги, не помилися з текстом закону, який ми маємо зараз проголосувати. Реально мова сьогодні йде про те, що є голоси підтримки з два законопроекти. Один це законопроект від фракції "Блоку Петра Порошенка" 5556, інший це комітетський законопроект пана Княжицького 5670-д. Тепер з усією повагою до авторського колективу законопроекту "Блоку Петра Порошенка" є ряд зауважень, про які я не можу не зазначити. По-перше, цей законопроект він є швидше заявою або декларацією, оскільки ті вимоги, які ставляться до державних службовців, до народних депутатів і суддів, не містять жодної відповідальності за їх невиконання, таким чином ці норми є абсолютно декларативними. По-друге, ми говоримо про те, що там є ряд дуже небезпечних речей. Ви передбачаєте своїм законопроектом, що третина якщо є від населеного пункту національної меншини, яка бажає розмовляти іншою мовою аніж українська, матиме на це право. Але законом не визначено, чому? Законом не визначено, яким чином буде визначатися ця третина, хто буде обраховувати, де ця третина національної меншини, яка служба буде вести реєстр? І це все створює серйозні сумніви в тому, що це не може бути використано для маніпуляцій. Тепер ми йдемо далі по юридичній частині. З усією повагою знову ж таки до того юридичного колективу, про який ви говорили, але там є ряд суттєвих юридичних ляпів. Наприклад, коли говориться про перелік судів, в яких використовується офіційна мова, там забуто чомусь про Конституційний Суд, коли говориться про перелік осіб, які зобов’язані українською мовою надсилати свої звернення до суду і отримувати інформацію. Можливо, хтось не дочитав щось, серед осіб присутні не лише сторони, сторони то лише частина, є ще треті особи, є ще прокурор в цивільному процесі тощо, там згадуються якісь старші класи в школі, з юридичного законодавства цей термін відсутній. Шановні колеги, якщо ми говоримо про професійний закон, це закон Князевича, тим паче, що Закон про державну мову не має права в собі містити питання мов національних меншин, це різні категорії. Державна мова – це мова, в якій спілкуються органи державної влади, мови національних меншин – це гарантоване Конституцією право, але це норми для іншого закону.
Дякую вам. Сисоєнко Ірина Володимирівна. Сисоєнко не виступає. Колеги, увага, колеги, я даю хвилину Чубарову, я думаю, зал не буде заперечувати і Чубаров просить слово, я думаю, всі підтримають, що маємо дати представнику від кримських татар, будь ласка.
Шановні колеги, не мені вам говорити, що великі нації, гідні нації, а українська нація, безумовно, є такою, поводять себе таким чином аби не розчавити, не подавити іншого, хто має абсолютно такі ж, богом надані, права. Кримськотатарський народ – корінний народ Криму, чия історична земля, чия батьківщина є складовою невід’ємною частиною української держави. І немає за межами України ані іншої держави, ані іншої землі, де могла б зберігатися, розвиватися і використовуватися кримськотатарська мова. Тому я хотів би звернутися до всіх своїх колег, ми просто зобов’язані повсюди, де говоритимемо і захищатимемо українську мову, говорити про спосіб зберігання і розвитку кримськотатарської мови. Отже, з поправкою на твердження, які були у виступі.
30 секунд завершити.
колеги Княжицького, я би хотів сказати, що набагато покращуються підходи в тому проекті 5669(д). Маємо працювати на друге читання, але хочу зауважити, на проект колеги Ярослава Лесюка, в якому є філософія підходу, де намагаються комплексно вирішити мовне питання у взаємозв’язку з правами української нації, корінних народів.
Дякую. Отже, колеги, ми зараз переходимо до голосування. Я прошу голів фракцій запросити депутатів в зал, я прошу секретаріат Верховної Ради запросити всіх депутатів в зал. Поки депутати заходять, я хочу повідомити, що в уряді була свідомо створена комісія для вивчення законів про українську мову. Я надаю ще хвилину від уряду віце-прем’єр-міністру В’ячеславу Кириленку. Я прошу всіх зайняти робочі місця, В’ячеслав Кириленко, одна хвилина.
Шановний пане Голово! Шановні депутати! Значення цього питання в довгостроковому вимірі важко переоцінити, для справи деколонізації і для справи української ідентичності. Крім того, думаю, що зараз більшість людей розуміють, що питання української мови це не питання лінгвістики – це питання національної безпеки. Тому, безумовно, не може бути в цій справі законодавчого вакууму. Зараз немає жодного закону і його треба ухвалювати. З цього приводу в уряді ще в березні була створена спеціальна робоча група за дорученням Прем’єр-міністра по напрацюванню законодавчих пропозицій щодо Закону про мови. Також на виконання указу Президента була створена експертна група, яка також розглядала питання щодо мовного законодавства. Я доповідаю вам, що обидві ці інституції – і робоча група, і експертна група – ухвалили рішення, яке єдине може показати ставлення уряду до цього питання. Перше. Всі законопроекти, внесені зараз до порядку денного, вони добрі і мають позитивні риси, але переваги всіх законопроектів враховуються у законопроекті, який зараз у вас на розгляді і має номер 56.
Включіть 10 секунд. Включіть.
Переваги всіх законопроектів враховано в законопроекті 5670-д, який зараз у вас на розгляді. Просимо підтримати цей законопроект.
Дякую, колеги. Своє слово Ірина Геращенко передає Марії Матіос. Одна хвилина – і голосування, колеги. Я не виступаю, хоча мені є що сказати про мову, бо ви пам’ятаєте мене, коли тут приймався Закон "Колесніченка-Ківалова". Хто робив опір? Хто зривав цей закон? Я не беру слово, поважаючи закон, і прошу вас всіх поважати. Ми зараз переходимо до голосування. Хвилина – Марія Матіос, і потім голосування. Будь ласка, пані Марія.
Дякую пані Ірині Геращенко та Олегові Ляшкові за те, що дали нарешті можливість висловитися українському письменникові [[оплески]] – авторові більше 20 книжок українською мовою з українського парламенту. Я коли слухаю декотрих наших колег, які мало не б’ються в судомах від того, коли мова заходить про державну мову, то знаєте, мені хочеться говорити словами одного з персонажів моїх книжок, який каже, що "всі так люблять Україну, що ригати хочеться". І з книжки, як і з пісні, слів не викидають. Впродовж обговорення цих мовних законів ми наслухалися нісенітниць і маразмів у стилі незабутнього і улюбленого мною Миколи Яновича про нібито ламання через коліно тих, хто в побуті послуговується російською і всяких інших нісенітниць, які в цьому залі навіть непристойно повторювати. Так я ніде ні тут, ні деінде не зустріну під час цього оскаженілого супротиву проти ухвалення мовного закону, не зустріла жодного.
30 секунд.
який внаслідок нібито такого насильства був з переломом хребта, з підбитим оком чи з інсультом. [[Оплески]] Я не чула, щоби хтось із тих колег, який вішає лапшу, локшину виборцям на вуха, що він є представником нібито якогось особливого юго-востока, не розумів чи протестував без перекладачів тоді, коли бере гроші з української скарбниці на свій округ на юго-востоке.
30 секунд – завершити, 30 секунд.
Ще мій один месседж, я тут не зловживаю у парламенті своїм словом, я перепрошую, ми сьогодні говоримо про мову державну. [[Оплески]] Ще мій один месседж стосується тих, хто печеться, що нашим дітям з іншомовних родин буде важко опанувати державну. Шановні, не робіть з наших розумних дітей розумово відсталих, ми всі дивимося передачу "Крутіше всіх", бо він неспроможний вивчити начебто українську, наші діти спроможні.
Хвилину, хвилину – завершити, хвилину – завершити.
Японською, китайською, хінді,то українську він вивчить залюбки, якщо буде відповідний рівень викладання і матеріально-технічна база. Навіть у зоні воєнних дій, де я постійно бувала і буваю, починаючи від Трьохізбенки, де лупили російські "Гради" і в Широкиному, денасмерть стояв "Азов". Ніхто із тих, ким я опікуюся дотепер, не сказав, що не хоче чи не розуміє чути моєї української мови. Ба більше того, коли я їх відвідую у військових госпіталях усіх типів, то вони переходять розмовляти українською мовою без примусу і навіть без прохання через те, що вони оцінюють рівень турботи про них і немає жодного примусу, зрозуміємо це. Я би, Андрій Володимирович, одне засідання нашого парламенту виїзне провела на цвинтарі в Красногорівці. в Краснопіллі Дніпропетровської, поки що, області, де поховані не встановлені наші герої. Де я в суботу була, там багато кому.
Пані Марія, дякую дуже вам. 30 секунд. 30 секунд, завершіть.
Тому я звертаюся так, як кажуть у Львові. Дорогі колеги, не граймо нині вар’ята, зосередьмося над опрацюванням законопроекту 5670-д, який є плодом колективних зусиль, щоб ми вийшли на законопроект, який був би бездоганним з точки зору європейських стандартів і рекомендацій Венеційської комісії. І це буде чесно. Дякую.
Дякую вам. Отже, колеги, я ставлю спочатку. По-перше, я продовжую засідання на 15 хвилин. Прошу нікого не виходили з залу, а, навпаки, всіх зайти в зал і зайняти робочі місця. Я спочатку поставлю кожен на рейтингове голосування. Потім той, який здобув найбільшу кількість голосів, я запропоную прийняти за основу. Отже, розпочинаємо. Перший я ставлю на рейтингове голосування проект Закону 5556, який доповідав Лесюк Ярослав Васильович. Хто підтримує даний законопроект, прошу проголосувати. Рейтингове голосування. Голосуємо. [[14:01:29]] За-167 Другий я ставлю на голосування проект Закону 5669, який доповідав народний депутат Головко Михайло Йосипович. Прошу проголосувати. Рейтингове голосування. [[14:01:57]] За-66 Наступним я ставлю на голосування. [[Шум у залі]] Знімає. Наступний я ставлю (д), 5670-д, який доповідав Княжицький Микола Леонідович. Наголошую: він ставиться на голосування з тими правками, які голова комітету озвучив під стенограму. Рейтингове голосування, прошу голосувати. Прошу голосувати. [[14:02:37]] За-199 У рейтинговому голосуванні найбільше голосів набрав проект Закону 5670-д. І я ставлю на голосування проект Закону 5670-д, який. з правками, які були озвучені. [[Шум у залі]] Я один ставлю. Що за істерики? [[Шум у залі]] Я ставлю на голосування проект Закону 5670-д з тими правками, які були озвучені Миколою Княжицьким, де були враховані всі рекомендації Венеційської комісії, а також враховано було ці законопроекти, які ми вже прийняли в питанні освіти, і які ми прийняли в питанні квот. Прошу голосувати і прошу підтримати. Голосуємо. [[14:03:50]] За-202 Колеги, увага, увага. Я прошу спокою!
Прошу спокою в залі, я прошу спокою в залі. Колеги, я прошу всіх заспокоїтись. Я прошу всіх заспокоїтись, колеги. Я прошу заспокоїтись! Я ще раз говорю. Ганна, я прошу заспокоїтись. Ми не вийдемо з залу, поки не приймемо рішення. Я прошу всіх спокійно. Отже, колеги, отже, увага, я прошу всіх бути на місцях і під час роботи бути в залі. Отже, зараз у нас лишається кілька хвилин. Я запропоную, щоб ми повернулись до двох законопроектів, які нам дали найбільшу кількість голосів, і підтримали обидва за основу. Ми не маємо права завалити законопроекти, хлопці! Я говорю, ми звідси не вийдемо без рішення. Тому, колеги, зараз я. мова єднає, ми маємо бути в єдності. Зараз я пропоную повернутися до розгляду проектів Закону 5670-д і 5556. Колеги, це спосіб, щоб ми змогли прийняти рішення. Я прошу від БПП одну хвилину, Ігор Гринів. Поясніть позицію. [[Шум у залі]] Ми не встигнемо, колеги. Не зривайте розгляд закону. Будь ласка, Ігор Гринів.
Друзі, я закликаю всіх бути справді патріотами України. Не грайтеся в політичні ігри. Повірте, від самого початку. [[Шум у залі]] Не кричіть, мені "ганьба" в цьому житті тоже вже кричали, але, як правило, вороги України. Не робіться ворогами України. Я ще раз кажу, вислухайте до кінця. Пропозиція наша є така, ми повинні сьогодні прийняти закон про українську мову тут, в цьому залі. Тому ми пропонуємо, пропонуємо те, що створює консенсус як в залі, так і в суспільстві, пропонуємо сьогодні прийняти за основу обидва ці закони, віддати. [[Шум у залі]] віддати. неправда. Неправда. Дайте, дайте я попробую договорити свою пропозицію. Віддати цей закон від БПП, від Лесюка, від будь-кого іншого в комітет Княжицького, обидва закони.
30 секунд. 30 секунд.
зробить нормальний закон. Це нормальна пропозиція, яка може об’єднати зал. Не робіть політику з того, щоб зараз пробувати зробити: один – добрий, один – поганий.
Колеги. дякую. Колеги, я не буду давати слово на виступ. Бо якщо я дам слово на виступ, це буде означати зрив розгляду Закону про мову. В нас лишилося 6 хвилин, 6 хвилин залишилось, колеги. Тому, колеги, всі виступили, ми переходимо до прийняття рішення. Я пропоную повернутися до розгляду обох законів, які набрали найбільшу кількість голосів: 5670-д і 5556. Прошу підтримати. Прошу проголосувати. Прошу голосувати за повернення, повернення до двох законів. Прошу підтримати. Прошу підтримати. [[14:07:31]] За-218 Увага, колеги! Увага! Я прошу всіх, я прошу всіх уваги. Отже, колеги, я прошу зараз усіх заспокоїтись. Я максимально хотів, щоб мали більше запасу часу, я робив для того все можливо, хоч в залі були неймовірні вимоги по слову. У нас лишилося 7 хвилин. Я прошу спокою в залі. Я зараз бачу, яка є ситуація в залі. Я кажу, ми не можемо вийти без рішення. Без рішення, це буде означати – всі відхилені. Хто зможе подивитися в очі нашим громадянам, якщо ми вийдемо з відхиленими законами?! [[Шум у залі]] Колеги, я прошу вас зараз відставити політику на другий план. Ми маємо вийти з рішеннями. До речі, я переконаний, я звертаюсь до всього залу, має бути спільне рішення залу. Я вважаю, що закони не можуть бути в комітеті об’єднані, якщо навіть будуть прийняті. Вони мають паралельно розглядатись: один закон – про мови, один закон – про державну мову. І я бачу зараз, це єдиний спосіб, колеги, єдиний спосіб – повернутись, проголосувати два. Я зараз не бачу іншого способу, колеги. Отже, вже не буде виступів. Буде голосування. Я ставлю на голосування пропозицію повернутись до розгляду обох законів – 5556 і 5670-д. Прошу проголосувати і прошу підтримати. Голосуємо, колеги, прошу підтримати. Голосуємо. [[14:09:28]] За-215 Це патова ситуація. Будь ласка, голова комітету, одна хвилина.
Шановні.
Голова комітету, одна хвилина.
Шановні колеги, з фракції "Блоку Петра Порошенка", ну, було дуже багато помилок, говорили, що цей закон з літерою "д" це не мій закон, це не мій закон, це ваш закон. Зі мною працювали, ось є Марія Матіос, Юринець, Денисенко, я можу 20 прізвищ називати ваших же депутатів, вот, Юра Соловей стоїть, які разом працювали з нами над цим законом. В чому була ситуація? Ми пропонували колезі Лесюку сісти з нами в цю спільну робочу групу, де ми всіх об’єднали. Ну, він відмовився тоді. Ми вже це пройшли, ми рік над цим працювали, ми рік це готували. Це ваш закон, колеги, це вас ввели в оману, якщо ви це зробите, ви підтримаєте і лідера вашого, і демократію. Я вас дуже прошу, чесно вам кажу.
Отже, пропозиція від комітету, пропозиція від голови комітету повернутись тільки до Закону 5670-д. І я ставлю на голосування пропозицію повернутись до одного закону, який запропонований комітетом 5670-д. Хто підтримує пропозицію повернутись тільки до одного закону, прошу проголосувати і прошу підтримати. Голосуємо. Прошу підтримати. Прошу голосувати. [[14:11:00]] За-223 Колеги, у нас кілька хвилин. Я ще раз поставлю, як і попередній, два рази. Я ще раз пропоную повернутись до одного закону 5670-д. Прошу голосувати і прошу підтримати. До одного. До одного закону. Прошу голосувати. [[14:11:36]] За-209 Колеги, увага! Увага! Увага! Колеги, увага! Я знов запропоную пропозицію БПП повернутись до двох законів, колеги. Я прошу визначитися шляхом голосування. Я пропоную повернутись до двох законів 5556 і 5670-д. Прошу проголосувати і прошу підтримати. Прошу голосувати. До двох законів. Прошу голосувати. [[14:12:17]] За-207 Колеги, це неприйнятна ситуація. Увага! Слово давати неможливо. Ми маємо 3 хвилини для того, щоб прийняти рішення. Увага, колеги! Увага! Увага, колеги! Я ще раз на вимогу комітету поставлю до одного закону повернення. Якщо ми не приймемо рішення, ми продовжимо обговорення після обіду. Але ми не можемо не прийняти рішення. Колеги, я дуже прошу всіх відповідально, відповідально. Я ще раз ставлю пропозицію комітету повернутися до 5679-д до одного законопроекту. Прошу голосувати, прошу підтримати. Голосуємо. Прошу підтримати. Голосуємо. [[14:13:12]] За-207 207-за. Колеги, увага! Увага! Зараз мені не треба порад. Послухайте уважно. Колеги, увага! Я прошу зараз уваги. Ви можете мене всі чути? Можете, так? Отже, у нас зараз є два варіанти. Увага! Зал може заспокоїтись під час розгляду Закону про мови? Або ми зараз приймаємо рішення, або ми продовжуємо розгляд після обіду. Я попереджаю, після обіду – це набагато більший ризик. Колеги, увага! Я прошу зараз підтримати пропозицію продовжити розгляд засідання до завершення цього питання. Приймається? І я дам всім фракціям по хвилині. Домовились, колеги, продовжити ранкове засідання Верховної Ради України до завершення розгляду Закону про мову? Приймається. Прошу всіх приготуватись до голосування. Я ставлю на голосування пропозицію продовжити розгляд ранкового засідання Верховної Ради України до завершення розгляду проекту Закону про мови. Прошу голосувати і прошу підтримати. Голосуємо. Прошу підтримати. [[14:14:46]] За-248 Рішення прийняте. Зараз я надаю слово для виступів від кожної фракції по 1 хвилині. Розпочинаємо. Від фракції "Блоку Петра Порошенка". Хто буде виступати 1 хвилину? Всім фракціям по 1 хвилині. Добре, потім виступите. Спочатку від "Народного фронту". Хто? Княжицький, будь ласка. По хвилині від фракцій обмін думками.
Шановні колеги! Я вас просто закликаю все ж таки читати закони. Я б колеги Лесюка закон підтримав, але в мене є, розумієте, відповідальність перед майбутнім, тому що цей закон фактично легалізує регіональні мови і заохочує сепаратизм. Хоча в проекті про регіональні мови напряму не йдеться, фактично вони запроваджуються. Кожне село може оголосити себе місцем застосування мов меншин і почати боротися за своїх права. За відсутності формальних юридичних механізмів реалізації свої прав боротьба перейде в неформальну площину і що важливо боротьба йтиме під антиукраїнськими гаслами і буде розколювати суспільство. Ми врахували ваші пропозиції і до другого читання врахуємо, ще раз кажу це ваш закон фракції БПП з літерою "д", над яким ми працювали і ваші депутати були найактивнішими. Ярослав, не розколюй країну. Я думаю дивляться наші всі кандидати в президенти, а деякі тут в залі і соромно і переживаємо за майбутнє. Зніміть свій закон, ми не проти вас. Ми спільно з вами боремося за Україну. Дякую.
Дякую. Далі по вимогах. Від Радикальної партії Олег Ляшко 1 хвилина.
Олег Ляшко, Радикальна партія. Президент Порошенко розвісив по всій країні борди "Віра. Мова. Армія". Коли розглядались от тут питання послання Президента, я сказав, що для нього питання віри, мови, армії – це передвиборча спекуляція і технології. Сьогоднішні голосування в парламенті, коли президентська фракція не підтримує Закон про українську мову, підтвердження цього для всієї країни, що для Президента Порошенка питання віри, мови, армії – це чистої води спекуляції, чим він все життя і займається. Він сьогодні намагається з бордів обдурити народ, як він любить українську мову. Любиш, Петре, українську мову, дай команду своїм голосувати "за" Закони про мови. Любиш Україну, так говори українською в рідній сім’ї і в рідному оточенні. А коли на борди виносять одне фарисеї, а тут, у парламенті, валять важливий Закони про мови, знову хочуть надурити народ. Не вийде, ми розкриємо людям очі, бо ми голос народу і українців у цьому парламенті.
Дякую. Від "Блоку Петра Порошенка" Оксана Білозір. Будь ласка, пані Оксано. Ми йдемо по величині фракції.
Колеги, закон 5556 підписали 33 народних депутатів, які сьогодні представляють всі фракції українського парламенту, це не закон БПП. Я відкоментую те, що ви говорите про регіональну політику. Вибачте мені, але національні меншини, вони в повітрі не живуть, національні меншини живуть на конкретних територіях, де вони біля своїх кордонів, своїх національних держав, де вони послуговуються своєю мовою, і наш закон дозволяє їм там користуватися своєю мовою в повній мірі. Немає тут ніякого сепаратизму і не маніпулюйте, а у вас є ківаловська стаття, яка перейшла ще з ківаловського закону. Тому, будь ласка, у нас сьогодні, давайте так, ви бачите, у нас немає іншого виходу, у нас немає іншого виходу як прийняти спільне рішення, спільне рішення. Давайте не будемо пінг-понгом з однієї сторони в другу. Що, ми не здатні об’єднатися, два закони об’єднати і зробити один правильний.
30 секунд додайте. Завершили, так? Євген Рибчинський. Будь ласка, одна хвилина, пане Євген.
Росія і Москва більше боїться української мови аніж ядерних бомб, реально, і це видно в цьому залі. І сьогодні ми чітко бачимо, хто є справжніми агентами Кремля, хто сьогодні бореться реально з мовою, з державою. Хто знищує первістки. саму основу державності. Я закликаю БПП, яке. більшість яких, хлопців, я дуже люблю і поважаю, сьогодні – і дівчат теж – проголосувати за 5670 і не робити своєму шефу дуже великих проблем. Дякую.
Дякую. Колеги, я прошу всіх уваги! Я ще раз наголошую, я прошу всіх уваги! Наше завдання сьогодні тут в залі не намагатися знищити один одного політично, а проголосувати за Закон про мову. Це питання національної безпеки нашої держави. Це питання буття, не перетворюйтеся в політичні передвиборчі дебати, я вас благаю і прошу, як людина, яка багато в своєму житті віддала для цього. Зараз я надам слово людині, яка своїм виступом розв’яже проблему і ми через дві хвилини закон приймемо. Так буде, бо моя ціль прийняти закон. Ігор Гринів, одна хвилина.
Друзі! Вас всіх цікавить позиція нашої фракції, ви її зараз почуєте. Ми хочемо, щоб всі ми, і ви і ми робили уроки з історії. Не раз Україна ставала заложником, дійсно, політичних дискусій і боротьби, хто більший патріот. Ми будемо голосувати за цей закон, який ви наполягаєте. Ми зі своєї сторони на другому читанні будемо наполягати на врахуванні всіх правок, щоб недолугі речі з цього закону викинути. Робимо це, повірте, тільки з одного міркування, що Україна далі знаходиться в небезпеці і ви все робите для того, щоб її штовхнути в прірву. Але ми не дамо цього і будемо голосувати.
Дякую. Колеги, я користуючись правом припиняю обговорення і зараз я поставлю пропозицію повернутись до 5670-д. Я ставлю на голосування пропозицію повернутись до проекту Закону 5670-д. І я вітаю "Блоку Петра Порошенка". Прошу проголосувати, прошу підтримати повернення до 5670-д. Голосуємо, колеги, за повернення. Прошу проголосувати 5670-д, доопрацьований комітетом. Голосуємо за повернення. Всі разом підтримуємо, колеги, всім залом, одностайно підтримуємо. [[14:22:28]] За-263 [[Оплески]] І я ставлю на голосування проект Закону 5670-д з тими правками, які озвучив під стенограму голова комітету Микола Княжицький, які враховують пропозиції і рекомендації Венеційської комісії, з пропозиціями, які враховують Закон "Про освіту", який ми вже прийняли, і який враховує ті пропозиції, які ми прийняли, коли робили квоти для радіо і телебачення, а також зменшуючи кількість виконавських структур, зокрема знімаючи такий інститут як "мовні інспектори" – з тими правками проект Закону 5670-д за основу. Прошу голосувати, прошу підтримати, колеги. Голосуємо! Підтримуємо! Кожен патріот в залі підтримує цей закон. Це закон об’єднуючий, це закон фундаментальний, це справа нашої честі і нашої відповідальності. [[14:23:27]] За-261 Рішення прийнято. Вітаю український зал! Одного дня тут, в залі, ми не змогли зупинити Закон "Колесніченка-Ківалова". Я робив все можливе, щоб ми це зробили. Ми чекали того дня і того моменту, коли ми знову зможемо вийти і прийняти європейський сучасний закон в нормальній європейській і сучасній дискусії. Вітаю всіх! Слава Україні!
Слава Україні!
Слава Україні!
Шановні колеги, дозвольте коротке оголошення. Напередодні сьогоднішнього дня в Комітеті з євроінтеграції відбувалася акція за участю народних депутаток України разом з дружиною Президента і громадськими діячками малювали янголів – янголів надії на старих дерев’яних дощечках із покрівлі церкви Святого Юра у Дрогобичі. О 14 годині, тобто вже зараз, півгодини як, ці роботи виставлені на аукціон на першому поверсі Верховної Ради в рамках благодійного проекту "Ангели надії". І всі кошти, які збираються від цього благодійного проекту, вони йдуть до центру реабілітації воїнів АТО "Фенікс". Просимо завітати, подивитися і підтримати проект.
Дякую. Я ще хочу зробити повідомлення. Пані Оксана Корчинська, пані Оксана, я хочу зробити повідомлення, що під час реєстрації законопроекту про санкції був підпис також і Оксани Корчинської. Але з технічних моментів Апарат, роблячи перелік, не попало ваше прізвище. Я публічно оголошую, що Оксана Корчинська була співавтором Закону про санкції і вона долучилася дуже до розробки, до пропаганди цього закону. І хочу публічно оголосити, що великий вклад до прийняття цього закону зробила пані Оксана Корчинська, за що вам дуже дякую і публічно повідомляю. Колеги, це було дуже важливих півдня нашої роботи. Ми прийняли надважливі закони і показали, що український парламент, український парламент не тільки здатен, а й приймає історичної ваги фундаментальні рішення. Я хочу усім подякувати за розуміння, за стриманість, найголовніше – за великий патріотизм і бажання знайти компроміс. Колеги, я оголошую закритим ранкове засідання Верховної Ради України. В 16 годині ми розпочинаємо зняття недоторканності, в 16 годині. І тому я прошу всіх прибути в зал для продовження нашої роботи. Дякую вам.