Hvala. Gospodine predsjedniče Sabora, poštovani zastupnici, dame i gospodo. Imate pred sobom Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini. Rekao bih to je jedno izvješće napisano obimno gdje je sadržan cjelokupan rad u protekloj odnosno u 2007. godini i u materijalu se praktički sve vidi. Nekoliko samo napomena da bi rekao bih olakšao pregled nad ovim izvješćem. Nacionalno vijeće prateći sve dokumente koje je naša zemlja, država potpisala a to govorim prvenstveno bolonjizacija cijelog sustava je nastavila svoj proces i u 2007. godini. 2005. i 2006. je bila rekao bih usijana godina što se tiče rada Nacionalnog vijeća. Tu je bila ona prva bolonjizacija cijelog sustava misleći pritom prvenstveno na preddiplomski studij i sam diplomski studij. U 2007. godini Nacionalno vijeće što se tog procesa tiče je nastavilo prema poslijediplomskom studiju i to prema specijalističkom poslijediplomskom studiju i doktorskom poslijediplomskom studiju. Tu je i najveći akcent u ovom izvješću. Dakako, u toku 2007. godine bilo je niz i drugih zadataka koje iz zakona proizlazi kojim se Nacionalno vijeće bavilo. Ono što će možda vas zastupnike posebno zanimati upravo je u tijeku proces vrednovanja institucija visokog obrazovanja i to je jedan proces koji je u skladu sa svim međunarodnim rekao bih parametrima Nacionalno vijeće radi. Do sada je vrednovano devet institucija i u slijedećoj 2009. godini nadamo se da će i cijeli ostatak svih institucija iz djelokruga Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje će biti obavljeno. Možda će vam se učiniti ovo izvješće rekao bih jednim tehničkim izvješćem. Ono u jednom dijelu je, ali morate znati da svaki dokument Nacionalnog vijeća je praktički strateški dokument i da je ono itekako rekao bih u kooperaciji sa preko 500 recenzenata radi svoj zadatak, jasno u suradnji sa Agencijom za visoko obrazovanje i znanost a kao naš neposredni izvršilac se oslanjamo na Ministarstvo za obrazovanje i šport Republike Hrvatske. Evo, ja ne bih previše duljio. Ono što će biti daleko zanimljivije a to će biti na sjednici Sabora slijedeći put. To će biti projekcija mreže u području visokog obrazovanja koje je Nacionalno vijeće napravilo ali u proceduri je još, tako da će doći tek naknadno kao posebna točka dnevnog reda. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora? Da. Gospodin Miljenko Dorić u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo, u odsustvu profesora Selema zamoljen sam da ovdje iznesem stav našeg odbora koji je ovo izvješće razmotrilo kao matično radno tijelo, i dozvolite mi evo ovih nekoliko rečenica. Naime, konstatirali smo da izvješće posebno problematizira dva područja djelovanja Nacionalnog vijeća u 2007. godini. Prvo, razradu postupka i ostala pitanja vrednovanja doktorskih i stručnih poslijediplomskih studija. I drugo, rad na velikom broju zaprimljenih zahtjeva za osnivanje novih visokih učilišta i pokretanje novih preddiplomskih, diplomskih i stručnih studijskih programa u prošloj godini. U povodu prve spomenute zadaće Nacionalno vijeće rješavalo je načelna pitanja i pojedinačne zahtjeve za davanje pozitivnog mišljenja za pokretanje poslijediplomskih doktorskih studija. Pri tome se bavilo ocjenom većeg broja uvjeta što ih podnositelj zahtjeva treba ispuniti a osobito različitim zahtjevima za pokretanje doktorskih studija s obzirom na klasifikaciju znanstvenih polja odnosno smjerova kao i pitanja kapaciteta pojedinih ustanova koje žele pokrenuti doktorski studij u prvom redu kada se radi o mentorima. Zadaća Nacionalnog vijeća u istom pogledu treba olakšati i objektivizirati dokument, kriterije za vrednovanje visokih učilišta u sastavu sveučilišta. U povodu drugog pitanja izvješće Nacionalnog vijeća konstatira da je u prošloj godini i dalje bio, naime da su se i dalje dobivali veliki broj zahtjeva za osnivanje novih visokih učilišta i pokretanje novih studijskih programa različitih razina i profila. U raspravi je pored toga, u raspravi našeg odbora ukazano na okolnost da se Nacionalnom vijeću iz proračunskih sredstava odobravaju nedovoljni iznosi financijskih sredstava. Tako su na primjer recenzentski poslovi sada vrlo loše plašeni, također potrebno je Agenciji za znanost i visoko obrazovanje omogućiti da s obzirom na svakodnevne izazove i svjetske promjene u sustavu visokog obrazovanja zaposliti i osposobiti potrebne stručne osobe. Izvješće se poziva i na rad na projekciji mraže javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj budući da se radi o dokumentu izrađenom u izvještajnom razdoblju a imat će dalekosežne posljedice na razvoj onog dijela visokoškolskih kapaciteta koje ulaze u sustavu javnih visokih učilišta i financiraju se iz proračunskih sredstava. Nakon provedene rasprave odbor je većinom 8 za i 2 suzdržana donio slijedeći zaključak: "Predlaže se Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u prošloj godini." Hvala lijepo.
Hvala. Predstavnik Vlade je poslao mišljenje.. … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Gordan Flego. Izvolite.
Kolegice i kolege. Hrvatska je jedna od onih rekao bih sretnijih zemalja kojima parlamentarno tijelo koje prati ovu strategijsku djelatnost visokog obrazovanja. To je strategijskog tijelo, koje prati strategijsku djelatnost i stoga su očekivanja od tog tijela posebno visoka. Ovo je godišnji izvještaj koji mi razumijemo kao jedan uredan prikaz ali manje-više rutinski obavljenih tehnikalija koje se sastoji od navođenja podataka o tome što je učinjeno, ali gotovo nigdje nemamo obrazloženje zašto je učinjeno bez nekakvih udubljivanja i analiza što od strategijskog tijela bi bilo i za očekivati. Stanje na terenu je daleko od idealnog i blistavog i stoga bi takva analiza svima pomagala. Drugačije govoreći mi se bojimo da ovo strategijsko tijelo funkcionira ali nije nam potpuno jasan niti iz ovog godišnjeg izvještaja strategijski doseg i strategijska ambicija toga tijela. Navesti ću samo nekoliko primjera strategijskih promašaja ili propusta koje su se dogodile i tokom prošle godine, dakle, tokom perioda za koji je izvještaj podnošen. 2005. godine Hrvatska je uvela bolonjski proces, riječ je zapravo o dubokoj strukturnoj promjeni visokog obrazovanja u Hrvatskoj koja je trebala biti i prilika za veliko pospremanje, "veliko pospremanje" u navodnicima, no ona je rađena manje-više stihijski bez vizije u zadnji čas na brzinu i bojimo se da je u njoj došlo do cijelog niza propusta i nelogičnosti. Stoga smo očekivali od Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje da svake godine ispočetka analitičkim naporima ukazuje na te propuste, ali i jednako tako da predlaže poboljšanja. To se eto ni ove godine nije dogodilo. Ljetos je, podsjećam vas završila prva generacija prvog ciklusa studenata po bolonjskom procesu i to je bila fantastična prilika da se napravi analiza što smo postigli, na koji način smo provodili bolonjski proces i što treba dalje činiti jer je riječ o procesu da budemo u tome sve bolji i bolji. U Sabor mi o tome govorimo već 4 mjeseca, mi u SDP-u govorimo o tome od proljetost. Ali niti Vijeće, Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje a niti organi izvršne vlasti nisu osjetili potrebu da naprave jednu veliku evaluaciju i da ustanove što se zapravo dešavalo sa bolonjskim procesom. Tako da ta strategijska zadaća nije bila učinjena a čini nam se da bi je trebala biti učinjena iz zapravo, ona trebala biti pokazatelj daljnjih koraka, cijela stvar se i zove proces zato da bude u stalnom mijeni. To veliko pospremanje sustava visokog obrazovanja je po odgovarajućim projekcijama trebalo sadržavati i reintegraciju javnih instituta koji su 1993. godine nasilno iščupani iz sveučilišnih struktura, njih je 20-ak. Hrvatska, zemlja sa 4,5 milijuna stanovnika ima 30-ak javnih instituta i to je zapravo svojevrsni paradoks, koji je teško i financijski izdržati, pogotovo u vrijeme kada sveučilišta vape i za kadrovima i za prostorom i za opremom. Dakle, očekivali smo intenziviranje te reintegracije, u pet godina se zapravo ništa nije dogodilo i očekujemo i dalje od Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje da možda i zajedno sa Nacionalnim vijećem za znanost obavi taj posao. Treće, doktorski studiji su, oprostite broj doktora znanosti u hrvatskom stanovništu je nešto čime je Hrvatska najdeficitarnija u odnosu na ostale zemlje. I stoga, smatrali smo i 2002. i 2003., pa i vi u nekim svojim deklaracijama, dakle, vi vladajuća koalicija da su doktorski studiji prioritet u visokom obrazovanju. Ništa posebno na području promocije i razvoja doktorskih studija nije činjeno. Četvrto, 2001. godine osnovana je, a 2003. zapravo počela funkcionirati da bi postala potpuno operativnom 2004. godine Zaklada za znanost i visoko obrazovanje. Dakle, također jedna ustanova koja je međutim s jedne strane trebala biti od stategijskog značaja jer je trebala financirati one znanstveno istraživačke i visoko obrazovne aktivnosti koje su bile bitno drugačije, inovativne za područja u kojima je trebala djelovati. I drugo, ona je zapravo trebala biti strategijska i u tome što je trebala preuzeti slično onome što se zbiva u Sjedinjenim Američkim Državama u National … [[Govornik se ne razumije.]] fundation ili u Njemačkoj u Deutche …. [[Govornik se ne razumije.]] trebala je preuzeti financiranje znanstveno istraživačkih projekata. Ne samo da se ništa od toga nije dogodilo, nego o tome nema nikakvih referenci niti u jednom izvještaju od ovih nacionalnih vijeća a smatramo da je i Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje trebalo referirati na zakladu i možda se više založiti za redovan rad zaklade. To tim više što, kolegice i kolege, je zaklada na rubu svoje financijske operativnosti, budući da tri godine za redom, zaklada iz državnog proračuna nije dobivala sredstva. I sada su ove godine također predviđena određena sredstva koja su unutarnjom preraspodjelom poništena. Šesto. Poseban značaj svi mi pridajemo i zapravo se zaklinjemo u strategijsku zadaću gotovo sinergičkog nastojanja da povećamo broj visoko obrazovanih jer o razini obrazovanosti ovisi razina boljitka ili dobrobiti. I s druge strane jer je Hrvatska vrlo neobrazovana zemlja. U jednom dokumentu koji je objavilo Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje se spominje da je akademske godine 2007./2008. upisano manje-više 10% manje studenata u prvu godinu nego godinu dana ranije. Vlada svojim dokumentom korigirala taj podatak ali u korekciji ispada da je broj studenata u prošloj godini bio manje-više jednak, ili približno jednak broj studenata u pretprošloj godini. To je kolegice i kolege podatak koji zvoni na uzbunu, koji traži alarm jer smo mi manje-više projicirali u svim dokumentima da sustav visokog obrazovanja i znanosti raste sa barem 10% godišnje i kada Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje otkrije takav propust onda smo očekivali i od njega da zvoni na uzbunu, da traži posebne mjere, da inicira stimulaciju upisa u visoko obrazovanje ali od toga nije bilo ništa niti na razini nacionalnog vijeća niti na razini izvršne vlasti. I konačno Nacionalno vijeće ima sasvim specifične zakonske obveze. Ono je obavezno nadzirati sprovođenje zakonske obveze funkcionalne integracije sveučilišta. Iz godine u godinu se ta zakonska obaveza ne ispunjava ili se ta zakonska obaveza pomiče na sljedeću godinu. Riječ je između ostalog o … [[Govornik se ne razumije.]] dakle o cjelovitom proračunu sveučilišta kojim onda sveučilište svojim pravom može raspolagati i jedan dio sredstava preraspodjeljivati u one aktivnosti koje ona smatra prioritetnim ili strateško značajnim. Niti na toj funkcijskoj integraciji sveučilišta Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje nije inzistiralo, a zajedno sa Nacionalnim vijećem za znanost Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje treba razmatrati strukturu proračuna za znanost i visoko obrazovanje i donijeti odgovarajuće prijedloge zajedno sa svojim radnim tijelom naime sa financijskim savjetom ili savjetom za financije i s obzirom da se to nije dogodilo za prošli proračun onda bismo svakako očekivali od nacionalnog vijeća da to zdušno napravi za ovaj proračun pogotovo ukoliko on bude financijski tijesan. Jednako tako Nacionalno vijeće za znanost zajedno sa Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje je dužno predlagati članove Odbora za etiku. Vi znate kakove smo mi imali poteškoće s tim odborom ili bolje rečeno još imamo i niti to dakle Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje nije obavljalo pa se nadamo da će to sada učiniti jer je u toku natječaj za te članove. Ja sam bio mišljenja i ostajem mišljenja da bi izvještaj nacionalnog vijeća dakle godišnji izvještaj izgledao dosta drugačiji uz onaj strategijski dokument koji je izradilo a to je projekcija razvoja mreže visokog obrazovanja u Hrvatskoj o kojem ćemo nadam se govoriti zasebno, ali to je zapravo trebao biti onaj strategijski dokument koji bi pokazao strategijsku brigu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje i s druge strane iz perspektive tog dokumenta bi, kada bi ih se razmatralo zajedno s ovim izvještajem cijeli niz elemenata u izvještaju izgledao drugačije. A ove kritičke primjedbe kolegice i kolege su iznesene i iznošene ne zato da bismo rekli izvršnoj vlasti da ne zna ništa, da ništa ne radi, da ne obavlja svoje zadaće nego se naprosto upinjemo u nastojanju da popravimo sustav, da on bude bolji, da bude efikasniji, da bude učinkovitiji, da bude djelotvorniji i da inizistira na određenim djelatnostima koje čine strategijske iskorake. U tom smislu kolegice i kolege mi ćemo to i dalje činiti svojim kritičkim primjedbama jer se iz njih može najviše naučiti ali upravo zbog ovih propusta koje sam naveo bez obzira na nastojanje Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje i bez obzira na gotovo nepodijeljeno poštovanje prema predsjedniku tog tijela mi nećemo moći podržati ovaj izvještaj. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Nacionalnog vijeća, kolegice i kolege. Evo ja ću biti vrlo kratak jer je gospodin Flego naveo niz vrlo konkretnim prigovora vezanih uz ono što Nacionalno vijeće čini i u kom pravcu se uopće kreće naše visoko obrazovanje. Ako ste prošli ovo izvješće pa makar i samo ove zaključke vidjeli ste da je nacionalno vijeće preporučilo ministru izdavanje brojnih dopusnica. Ako malo usporedite odnos studija društvenih, humanističkih, medicinskih i tehničkih znanosti onda ćete vidjeti u kom pravcu ide većina tih dopusnica. Ono što mene građani pitaju, a i sami znate da je ministar Primorac nas u zadnjih nekoliko godina redovito izvještavao o znatnim pomacima, o sve većem broju ljudi koji imaju više i visoko obrazovanje što je dobro, to nam je cilj i taj postotak ljudi sa višom i visokom, visokim obrazovanjem je takav da čini mi se na nedavnom skupu u Westinu on je rekao da je 15 ili 16% naših građana sada ima visoko i više obrazovanje. Ono međutim što ne možemo i ne uspijevamo, ja barem, povezati je sljedeće: obrazovanje odnosno porast kakvoće obrazovanja i većeg broja visoko obrazovanih ljudi trebalo bi rezultirati čime? Povećanom konkurentnošću, povećanom proizvodnjom, povećanim izvozom, povećanim standardom. Ne računajući ovih zadnjih 6 mjeseci svjetske krize u kojoj smo, na koncu i ovo izvješće se odnosi na prošlu godinu, kolegice i kolege vrlo je zanimljivo da imamo jedan stalni rast broja visoko obrazovanih ljudi. Da istovremeno imamo stalni rast uvoza, stalni rast vanjskoga duga. Prema tome pitamo se čemu onda ovakav tip obrazovanja? Da li mi obrazujemo ljude da proizvodimo više i bolje ili za nešto drugo? Kakve su veze, stvarne veze onih koje upisujemo? Da li upisujemo ljude temeljem vrlo preciznih anketa sa gospodarstvom? Da li ih upisujemo temeljem zahtjeva države da će za 5, 10 i 15 godina trebati toliko učitelja, toliko pravnika, toliko policajaca vjerojatno bi trebao biti nekakav plan na koji bi se trebalo nasloniti onda to obrazovanje. Ovako ispada da osnovne ciljeve obrazovanja mi ne postižemo jer učinka nema u gospodarskom segmentu. Stalno smo se pozivali na finski model, na njihov način obrazovanja, na naslonjenost njihove mreže visokog školstva, na njihovo gospodarstvo. Mi nemamo inženjera brodogradnje, mi nemamo inženjera raznih tehničkih grana, mi nemamo dovoljno liječnika, a pogledajte dopusnice idu u pravcu ogromnog broja novih studija u području društvenih, humanističkih i drugih znanosti. Ja nisam protiv tih znanosti, ali smatram da država treba primarno obrazovati one kadrove koje trebaju državi i njenom gospodarstvu, da se na Strategiju razvoja države mora nasloniti neposredno i Strategija visokog školstva, pa i Strategija znanosti. Ja bih zato jako volio da nam se evo predstavnici Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u svom završnom obraćanju da nam kažu, da nam daju neke odgovore na koji način se planiralo do sada i planira od sada u biti kreirati i mrežu visokoškolskih ustanova i upisnu politiku i sve ostalo. Jer Lisabonska strategija i mi kao sutra članovi Europske unije ima jedan osnovni cilj, a taj jeste da se poveća učinkovitost europskog gospodarstva, pa i našeg gospodarstva. Bolonja je samo jedan od elemenata s kojim se namjerava i želi postići taj cilj. Evo, to je nešto što nas zaista treba zabrinjavati. Jer istovremeno ponavljam sa rastom broja visoko obrazovanih ljudi raste naš vanjsko-trgovinski debalans, imali smo jedan minus od 6 milijardi eura prije 5 godina, pa je on povećan sljedeće godine na 7, pa na 8, pa na 9 milijardi. Evo, hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani predstavnici Vijeća i ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje za 2007. godinu. Odmah na početku ćemo reći da ćemo podržati ovo izvješće zbog toga jer je sveobuhvatno, korektno napravljeno, a možemo slobodno reći da ima i dimenziju kritičkog osvrta na sve što je do sada napravljeno, što je svakako također značajan pozitivni iskorak. Ovo izvješće dolazi u razdoblju kada se naše visoko obrazovanje nalazi u velikoj tranziciji. Ono što je učinjeno u proteklih 10 godina ne može se uspoređivati sa svim prethodnim razdobljima. Hrvatska je odlučno krenula u smjeru popravljanja kvantitete, a sada je na redu i težište na kvalitetu visokog obrazovanja. U ovom izvješću se jasno ističe da je zadatak Vijeća da podupire i radi na bolonjskoj shemi, to znači da donosi odluke, da vrši recenzije i nadzire ustanove koje se nalaze na tri razine obrazovanja, na preddiplomskim studijima, zatim za diplomske sveučilišne programe i najvišu razinu poslije diplomskih što znači doktorskih ili poslije diplomskih specijalističkih studija. Ono što u izvješću u ovo kratko vrijeme se može istaknuti to je što je Vijeće učinilo na recenziji novih programa. To je ujedno i najvažnije u ovom trenutku. Najvažnija zadaća Vijeća je sa svojim recenzijama, sa svojim kritičkim pristupom predloženim na ovim programima direktno utječe na kvalitetu tih novih programa. Činjenica da je do 2005. godine izdano više od 800 dopusnica je činjenica za razmišljanje. To je što se tiče kvantitete zaista veliki iskorak i to je preduvjet da se obrazovna shema hrvatskog građanstva podigne na jednu višu razinu. Međutim, kad vidimo koliko je novih zahtjeva i koliko je novih prijedloga za nove programe dobilo ovo Vijeće, onda se moramo pitati da li smo došli u situaciju kada kvantitetu treba pretočiti u kvalitetu. Naime, 2006. godine bilo je 65 novih prijedloga za preddiplomske, diplomske i stručne studije i u istoj godini čak 16 novih zahtjeva za nova visoka učilišta. 2007. je to povećala za još 30%, tako da je 2007. bilo 91 novi prijedlog za razinu preddiplomskih, diplomskih i stručnih studija i čak 22 nova prijedloga za visoka učilišta. To je dakle porast od 1/3 u godinu dana i sad se naravno moramo pitati da li je to učinkovito, da li je to potrebno, u kojoj mjeri je kvaliteta zastupljena u tim prijedlozima i da li Nacionalno vijeće može doista kompetentno predložiti ministru izdavanje dopusnica. Dakle, da pojednostavimo pitanje. Da li se radi o stihiji ili potrebi? Da li se radi o kvaliteti ili improvizaciji? Da li se u ovako velikom broju novih zahtjeva radi o zahtjevima koji su usklađeni, a to je neminovno sa europskim standardima. Jer produkcija takvih visokih kadrova apsolutno mora biti na razini kvalitete europskih standarda. U suprotnom, u konkurenciji tržišnoj na razini stručnjaka nećemo dobiti bitku sa Europom. A kao što su rekli prethodnici neće se ta bitka i ta tržišna utakmica moći kvalitetno preseliti niti na gospodarstvo, niti na sva druga područja koja ovise upravo o ovakvim učilištima. Pa bih ja iz Izvješća pročitao rečenicu koja se odnosi na 2006. godinu. U Izvješću kaže ovako: “Osobito veliki napredak zaprimljenih prijedloga novih visokih učilišta ili novih studentskih programa koje predlagatelji najčešće stihijski predlažu vodeći se pretežno vlastitim interesima. Tu je najveća opasnost, a bez jasnog uvida u stvarne potrebe neke regije za pokretanje određenog profila studija prijeti opasnošću nekontroliranog porasta mreža učilišta ili programa što bi negativno utjecalo na kvalitetu cijelog sustava. Tomu treba dodati citiram da se kritičkim razmatranjem već postojeće mreže, dakle one koja je utvrđena studijskih programa može uočiti njihovo preklapanje i paralelizam.“ Gotov citat. Mislim da je ovo središnja rečenica čitavog izvješća popraćena sa brojnim podacima i da je Nacionalno vijeće pravilno usmjerilo svoju leću kroz koju promatra i proučava čitav sustav. Dakle, da prevedemo na jednostavni jezik. Koji je problem? Da li je važnija želja za osnivanjem jednog učilišta ili veleučilišta od interesa regije ili države. Da li je važnija želja da se ubere dio državnog proračuna i lokalnih proračuna namijenjenih toj instituciji ili ujedno da li je važnija želja za zapošljavanjem određenih kadrova od općeg nacionalnog interesa. Da li ta učilišta i veleučilišta mogu zadovoljiti kadrovske normative koji su u zakonu utemeljeni vrlo ozbiljno i kvalitetno? Drugim riječima, da li je moguće da je kvaliteta postignuta sa primjerom jednog našeg kolege nastavnika kojeg smo vidjeli u novinama neki dan koji predaje sedmerostruku normu na sedam ili osam učilišta u nekih osam ili devet predmeta? Što je sa kvalitetom takve nastave i da li je to okvir Bolonje? Naravno da tu kvalitete ne može biti, naravno da to nije u okviru Bolonje. Kvaliteta nastave se očituje, ne samo u dolasku predavanju i odlasku nastavnika, nego u njegovom kontaktu sa studentom. Ja svojim mlađim kolegama kažem da ga procjenjujem, ne samo po ocjeni studentskoj koji oni neovisno izrađuju, nego i po tome da li je sa predavanja ili seminara došao znojan ili nije. Ako nije došao znojan, znači da nije ostavio dio sebe u edukacijskom programu, a onda od kvalitete nema ništa. Da li je dobro da nam postoji posebna kategorija putujući profesori koji avionom lete od predavanja na predavanje? Ja ih ne zovem putujući, nego lutajući. Mislim da to nije dobro i da je ovo izvješće, što direktno, što indirektno vrlo kvalitetno ukazalo na te novonastale probleme. Jasno, ti problemi su došli na red sada kada je kvantiteta postignuta, što je opet pozitivno jer da nemamo bazu i mrežu koja je sada u Hrvatskoj utemeljena svih razina edukacije, onda naravno mi ne bi mogli raspravljati o kvaliteti. Da je vijeće na pravom putu vide se i obrasci za recenziju koji u svom uvodnom dijelu, čitam obrazac za recenziju poslijediplomskog doktorskog studija i poslijediplomskog specijalističkog studija. Već u uvodnom jasno svakom potencijalnom novom prijedlogu. Kažu da moraju zadovoljiti tri temeljna uzroka i tri temeljna uvjeta. Prvo, studijski program mora biti na razini najnovijih znanstvenih ili umjetničkih spoznaja i na njima temeljenih vještina. Dakle, poziva se na programe koji prate znanstvenu razinu, kao i razinu poznavanja vještina europskih zemalja. Drugo, da programi moraju biti usklađeni sa nacionalnim prioritetima. Ja bih rekao i nacionalnim i lokalnim prioritetima. I jedni i drugi, naravno moraju biti uključeni. I treće, da program mora biti usporediv s programima u zemljama Europske unije i ovo je najvažniji kriterij. Ako sada ne postavimo letvicu dovoljno visoko, onda je pitanje da li ćemo u bližoj ili daljoj budućnosti moći takve propuste nadoknaditi. U obrascu bih još pročitao nekoliko zahtjeva ili upita koji se postavljaju novim autorima novih programa. Da li je studij programa usporediv s programima u zemljama Europske unije? To je ključno pitanje i na njega moramo dati odgovor u vrlo kritičnim recenzijama ovih programa. Postavlja se i dalje pitanje da li su recenzenti programa dovoljno objektivni? Nisu li oni zainteresirani strukovno, znanstveno ili čak lokalno određenim prioritetima u odnosu na nacionalne prioritete? Dakle, usklađenje tih programa je sljedeći korak. Jedno od pitanja u ovom formularu, odnosno obrascu za recenziju je ima li predloženi nastavni kadar odgovarajuće kompetencije? Nastavni kadar je drugo veliko pitanje u ovako brzo rastućem broju naših učilišta. Naime, nastavni kadar se regrutira po kriterijima koji bi morali biti usklađeni barem sa donjom razinom kriterija u zemljama Europske unije. Zašto kažem barem sa donjom? Zbog vremena u kojem se cijela preobrazba visokog obrazovanja kod nas događa. Da li su ti kriteriji međusobno usklađeni? Pa ja ću usporediti, a neću imenovati dva visoka učilišta, u jednom možete doći do znanstveno-nastavnog zvanja sa 50% manje truda nego li u drugom. Jedan od negativnih, iako zvuči pozitivan primjer mogu reći recimo na mom medicinskom fakultetu da bi prijavili doktorsku dizertaciju, a čuli smo malo prije što znači imati odgovarajući broj doktora znanosti za opći razvoj društva, dakle da bi prijavili doktorsku dizertaciju kandidat mora imati objavljen jedan rad u … [[Govornik se ne razumije.]] sa impaktom većim od 1. Takav rad je već doktorski rad u malome. Da li može mladi čovjek to objaviti prije prijave doktorske dizertacije i nismo li previsoko digli letvicu i hoćemo li u tom području imati dovoljno doktora znanosti za buduća znanstveno-nastavna zvanja? Mentor tog doktoranda mora imati u 5 godina tri rada u … [[Govornik se ne razumije.]] , što je u redu, ali radovi moraju biti u području iz kojeg se prijavljuje doktorat, što nije dobro jer ja želim doktorske teze iz područja koja nisu dovoljno razrađena. Baš želim da mladi kandidati uđu u nova područja. Zašto bi on morao ući u područje iz kojeg smo 5 godina već objavili 3 rada na najvišoj razini? Zašto ne bi ušao u novo područje? Te i takve granice ograničenja koje se postavljaju imaju s jedne strane kvalitetu jer potiču višu razinu svih kriterija, ali s druge strane mogu postati kočnica vlastitom razvoju i mislim da je tu nacionalno vijeće kompetentno jer je uočilo problematiku i vjerujem da će usmjeriti i na to izjednačavanje uvjeta zajedno sa Nacionalnim vijećem za znanost da će usmjeriti i takve programe u pravcu europskih kriterija, ali ne pretjerati da bi bili sami sebi kočnica. Što reći iz ovoga izvješća o odbijenim zahtjevima? Odbijeni zahtjevi pokazuju da vijeće radi kvalitetno, da ima svoje kriterije, da je sustav uspostavljen, da ga treba korigirati prema prijedlozima koje nalazimo u samom ovom izvješću i da prije svega treba paziti na kadrovske normative. Naime, po članku 51. sadašnjeg Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju postoje minimumi znanstveno-nastavnih kadrova koji moraju biti u ugovornom radu. Dakle, ti minimumi su 1/3 nastavnog osoblja za veleučilišta i visoke škole, odnosno 30% za sveučilište. Već se godinama povlači jedan te isti problem, a to je kod prijedloga, ne možete imati ugovor o radu jer još niste ustanova, nego se onda iskazuje sa potpisom namjere da će taj i taj nastavnik sudjelovati u radi te ustanove. Tko je i kada kontrolirao da se nakon osnutka ustanove i odobrenja programa taj nastavnik doista u obliku ugovora o radu uključio njezin rad? Dakle, ono što zagovaram je kompletna revizija redovitom kontrolom svih do sada izdanih dopusnica i kontrola uvjeta rada u odnosu na postojeće dobre zakone. O novim visokim učilištima samo dvije tri rečenice. 2007. godine predložena su 22 nova visoka učilišta sa 41 novim programom. Da li je to u postojećoj mreži zaista potrebno i da li je to dovoljno kvalitetno da se uključi na razinu o kojoj govorimo? No, koji izlaz je iz toga? Izlaz je definitivno, a vidimo ga i u ovome izvješću vijeća. Prvo, izrada mreža, nacionalne mreže svih učilišta i veleučilišta, izrada mreže koja je vrlo odgovoran i vrlo težak zadatak. Ta izrada mora voditi računa prije svega o kvaliteti, o usporedbi sa europskim standardima, zatim o nacionalnim potrebama, zatim o lokalnim potrebama i konačno o mogućim kadrovskim, ispunjavanju kadrovskom svih postojećih normi. Uz to ako se uvede još i redovita revizija svih izdanih dopusnica, vjerujem da možemo ubrzao kvantitetu doseći i sa kvalitetom našeg visokog obrazovanja. Budući da u izvješću nalazim tragove svega ovoga, u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice mi predlažemo prihvaćanje ovog izvješća. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče Nacionalnoga vijeća za visoko obrazovanje sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. U cijelosti podržavam Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini, kao i dokument Projekcija mreže javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj koje je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje dostavilo Hrvatskom saboru na raspravu i usvajanje i o kojem su svoje pozitivno mišljenje dali i matični saborski Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu kao i Vlade Republike Hrvatske. Tijekom 2007. godine Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje održalo je devet sjednica na kojima je u okviru svoje nadležnosti nastavilo obavljati zadaće propisane Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Krajem ožujka 2007. godine došlo je i do imenovanja sedam novih članova Nacionalnog vijeća jer je dijelu dotadašnjih članova istekao dvogodišnji mandat. Pohvalit ću u svojoj raspravi i metodologiju izrade izvješća koja pregledano i jasno podastire prednost zastupnice i zastupnika u Hrvatskom saboru, sve teme o kojima je na svojim sjednicama vijeće raspravljalo kao i dokumente koje je donijelo. I iako je pred nama godišnje izvješće, ono u sebi sadržava iznimak stanja postignuća reforme visokoga obrazovanja koji je Republika Hrvatska pokrenula 2005. godine, opredjeljenjem za razvoj binarnog sveučilišnog i veleučilišnog sustava i policentričnog sustava visokog obrazovanja. Ne treba zaboraviti da smo prema zadnjem popisu stanovnika iz 2001. godine imali svega 11,8 više i visoko obrazovanih stanovnika u Republici Hrvatskoj. Razvijenoj Europi kojoj težimo, a na najboljem smo putu da postanemo 28. članicom Europske unije, najbolji način približavanja jest da joj konkuriramo znanjem. Određenje Hrvatske države društvom znanja značilo je pokretanje sveobuhvatnih promjena u sustavu koje sežu od predškolskog odgoja, osnovnog i srednjeg obrazovanja pa sve do znanosti i visokog obrazovanja. Upravo u području visokog obrazovanja postignuti su značajni pomaci na bolje, povećan je broj studenata, otvorena su nova veleučilišta i visoke škole poglavito kod veleučilišta sa stručnim studijima s ciljem stvaranja stručnih kadrova koji će u kraćem razdoblju od 3 godine, zadovoljiti potrebe svojih županija i regija. Većem broju mladih ljudi omogućeno je da studiraju doma, a njihovim obiteljima, dakle roditeljima olakšamo financijski i ne samo financijski studiranje njihove djece. I tako pitanje osnivanja veleučilišta i visokih škola te osiguravanja preduvjeta za njihov uspješan rad u pojedinim županijama i gradovima postaje očito statusno pitanje, vidimo to u izvješću, a o tome je nešto govorio i prof. Hebrang. Ne čudi stoga što u Izvješću o radu za 2007. godinu Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje konstatira da se broj zahtjeva za osnivanjem i otvaranjem i otvaranjem novih javnih visokih učilišta ne smanjuje iako je na to upozoravalo i u Izvješću o radu za 2006. godinu. Temeljni dokument na kojemu je vijeće radilo tijekom 2007. godine uz izdavanje dopusnica za nova visoka učilišta i izradu dokumenata za vanjsko vrednovanje visokih učilišta, a koji je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje i usvojilo početkom lipnja ove 2008. godine, bio je projekcija mreže i javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj. Dokument koji ima 105 stranica daje presjek i ocjenu postojeće mreže visokih učilišta u Republici Hrvatskoj, utvrđuje kvantitativne i kvalitativne kriterije za ustroj nove mreže s kriterijima za osnivanje sveučilišta, veleučilišta i visokih škola, daje prijedlog projekcije nove mreže kao i financijski okvir koji mora pratiti ustrojavanje nove mreže. U mreži postojećih sveučilišta u Hrvatskoj imamo 7, 13 javnih veleučilišta među kojih evo kada sudjelujem već u raspravi, meni posebno drago veleučilište u Slavonskom Brodu osnovano 2006. te 2 privatna veleučilišta i u mreži visokih škola 3 samostalne visoke škole i 22 privatne visoke škole od kojih je čak 14 sa sjedištem u Zagrebu. U projekciji mreže javnih sveučilišta ostaje postojećih 7 sa obrazloženjem da nije uputno širiti mrežu sljedećih 10 do 15 godina dok se postojeća sveučilišta ne konsolidiraju u pogledu kadrova, opreme i prostora i mislim da se sa ovim prijedlogom možemo složiti. Javno veleučilište s postojećih 13 planiraju se na 25, odnosno 27 jer u Zagrebu djeluju 3 odvojena i jer ih treba razvijati kao okosnicu stručnih studija. Geografskim razmještajem nastoji se osigurati ujednačena pokrivenost teritorija Hrvatske, vodeći računa o gustoći naseljenosti, ali i o potrebi demografskog razvoja. Visoke škole u ovoj projekciji u ovome dokumentu, kaže se trebaju poslužiti kao prijelazno rješenje dok se ne ostvare uvjeti za njihovo prerastanje u veleučilište. A za dislocirane studije, takvih danas imamo dosta, predlažemo ukidanje jer su neracionalni i nesvrsishodni. Većinu postojećih prema savjetu Vijeća za visoko, Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje treba prepustiti postojećim veleučilištima. Za postojeća i u mreži nova planirana visoka učilišta potrebno je osigurati prostorne, kadrovske i materijalne uvjete za njihov razvoj. Procjena iznijeta u ovom dokumentu glasi, da bi za izgradnju, dogradnju ili adaptaciju sveučilišnih i veleučilišnih objekata tijekom idućih 10 godina, dakle u razdoblju 2009.-2019. iziskivalo ulaganje od 4 milijarde kuna što godišnje prevedeno znači 400 milijuna kuna. Reforma sustava visokog obrazovanja je dugotrajan proces, najčešće povezan s financijskim mogućnostima kako države tako i lokalne zajednice koja ima ili želi osnovati visoko učilište, ali uz opredjeljenje koje smo kao država iskazali ne sumnjam da se nećemo znati nositi s poteškoćama koje se u tom procesu pojavljuju. I nešto što je Vlada iznijela u svojem mišljenju, a radi se o financijskim sredstvima koja u ovom izvješću nisu sadržana, a spominju se i nedostatna financijska sredstva. Tako za rad Vijeća za visoko obrazovanje, tako i za općenito visoko obrazovanje dakle u državnome proračunu. Slažem se sa p0rimjedbom i stavom izraženim u mišljenju Vlade, a odnosi se na činjenicu da u navedenom izvješću nisu dani financijski pokazatelji o osiguranim i utrošenim sredstvima iz državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu, a za koju se predlaže da u budućim izvješćima treba prikazati, obrazložiti njihovu namjenu i navesti što je realizirano u tome razdoblju. Pa iako se ovo odnosi samo na buduća izvješća Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, smatram da to treba vrijediti, kolegice i kolege, za sva izvješća koja se podnose na ovom Visokom domu na raspravu i usvajanje, jer nije ovo izuzetak. Iz svega naprijed navedenog da zaključim, podržavam i pohvaljujem rad Vijeća za visoko obrazovanje u ovome izvješću koje je podnijelo za 2007. godinu kao i projekciju mreže razvoja visokih učilišta u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Vladimir Ivković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pohvaljujem izvješće Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje i naravno i glasat ću za njega. Ono o čemu bih ja htio govoriti to je priložena projekcija mreža javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj kao neki temelj na kojemu će se graditi kasnije strateški dokument, a to je Mreža javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj. Govorit ću lokalno, naime u mrežu je konačno ove godine ušlo i Veleučilište u Međimurju, dakle u Čakovcu. Ono je osnovano odlukom Vlade. Formirana su tri smjera odnosno tri predmeta. S obzirom da je bilo problema u osnivanju i mišljenju vijeća oko blizine Čakovca i Varaždina, tu se dosta problema stvaralo oko samog osnivanja, jer praktički se odgodilo fizičko osnivanje za godinu dana. I nakon svih peripetija dobili su, svako veleučilište je dobilo računalstvo kao program, a građevinu i strojarstvo su dobili kao zajednički program na osnovu sporazuma. I do tog dijela, logikom koja je bila prisutna, nije bilo posebni problema. Međutim, gledajući projekciju Mreža javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj u budućnosti u njemu je vidljivo da u mreži se predviđa čak pet programa za Veleučilište u Varaždinu, a gotovo nijedan program u Veleučilištu u Čakovcu. Što znači gotovo nijedan program? Naime, od tri istovjetna programa koja su bila predviđena i koja su u sporazumu bila vezana, računalstvo se predviđa u budućnosti samo u Varaždinu, strojarstvo se predviđa samo u Varaždinu i na kraju, onda i građevina se za početak predviđa još koju godinu i u Čakovcu, ali kasnije samo u Varaždinu. Dakle, to je pitanje tog regionalnog razvoja i djelovanja. Moram podsjetiti da je vaša županija Međimurska po broju visoko obrazovanih ljudi na posljednjem mjestu, tako da zahtijevamo posebne mjere i koje trudom županije, trudom Vlade se ostvaruju na način da se povećava broj gimnazijskih odjeljenja, da se dobila vojarna, da bi se dobili prostori za veleučilište, studentski domovi itd., itd. Dakle, napori su već veliki uloženi, a iz projekcije bi rekli da za to veleučilište neke velike perspektive nema. Zbog toga praktički se predviđa biotehnički studiji koji, moram priznati da na terenu nitko ne zna prepoznati koji bi to bio korisni model koji bi se mogao u budućnosti primijeniti. Ali, dužan sam napomenuti u ovom direktnom prepucavanju pet programa u Varaždinu, a nijedan u Čakovcu, praktički da podaci koji govore su definitivno moguće prikazati i na način da se podjela i kompromis može oko toga postići. Prvo, oko građevine. Mislim da je za sve u Hrvatskoj nesporno da građevinari dolaze, a i zbog strukovne škole koja je prisutna u Čakovcu građevinskog smjera, GOC-a, je sigurno da građevinari su iz Međimurja. Naravno, ima ih iz Varaždinske županije, ali u daleko manjem obimu. Da bih to potkrijepio, u proizvodnji metala, dakle kad govorimo o strojarstvu, onda možemo vidjet da je to jedna od naših najjačih grana koja daleko nadmašuje odnosno pokrivenost uvoza izvozom tako da je, ne da je pokrivena nego 30% premašuje ukupno gledano uvoz u tu granu i izvoz iz te grane. Ona je za Međimurje posebno značajna, pokazuje podatak da recimo usporedbe, Varaždinska županija u 2007. godini je ostvarila u toj metalnoj industriji 985 milijuna prihoda, dok je Međimurska ostvarila milijardu i 172. Zaposlenih je u Međimurju 3120, u Varaždinu je 2789 itd., itd. Dakle, logično bi bilo da od ova tri programa u konačnoj mreži građevina i strojarstvo budu locirani u veleučilište i predviđeni u Čakovcu, a za Varaždin je predviđen dovoljni broj programa. Naime, podsjetimo da minimum koji tražite je tri programa koji moraju biti, dakle kompromis je moguć i ne ruši se niti kvaliteta, niti teritorijalna pokrivenost. Još jedanput, prijedlog je da se u tom dodatnom dokumentu na taj način rasporede i programi po veleučilištima. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga Sabora. Predstavnici Nacionalnog vijeća, Vlade. Kolegice i kolege zastupnici. Pa evo sad smo slušali diskusiju kolege koji govori o mogućim kompromisima. Mislim da je to ovako sada jedan primjer ovoga što sam želio reći, da otkako smo formirali županije bio je prvo cilj odnosno stvar prestiža da županija ima sajam, pa je onda poslije došlo koja županija nema festival da je to slaba županija. Pa sad kad bi pogledali, manje-više sve županije imaju kojekakve sajmove, nema veze koliko dolazi ljudi, ne dolazi, imaju festivale. E sada, u zadnje vrijeme je ovo aktualno pitanje visokih učilišta, visokih učilišta u županiji. Županija koja nema visoko učilište ili veleučilište ili nešto slično, to je ovako minus, smatra vjerojatno i župan koji je tamo i poglavarstvo itd. I upravo zbog toga, iz ovoga izvješća Nacionalnoga vijeća vidimo da je bilo jedno enormno širenje visokih učilišta, da je to širenje učilišta, a dali je vezano ili nije vezano uz mrežu ili će ta mreža biti donesena kada već budemo ta učilišta, veleučilišta imali. Međutim, ono što stoji to su nedovoljna sredstva. Sredstva se ne povećavaju, sredstva su i dalje prisutna ista itd. Prema tome, to je jedno pitanje. I drugo pitanje koje smatram da je bitno, to je pitanje stručnosti, odnosno pitanje profesor Hebrang je govorio tih putujućih profesora, letećih profesora kako hoćemo. Pa bih o te dvije stvari nešto pokušao reći. Mislim ovaj prelazak na Bolonjski proces 2005., 800 dopusnica za studije što je eto mislili smo idemo tako pa ćemo sada smo to prema Bolonjskom. Međutim, apetiti normalno da su porasli. 2006. novih prediplomiskih studija i 16 novih visokih učilišta. Upozorenja Nacionalnog vijeća su vidljiva iz ovoga kome dati, kako ne dati i zbog čega šta. Međutim, 2007. još 91 predpristupni studij i 22 nova visoka učilišta. Nacionalno vijeće je upozoravalo i upozorava na opravdanost i ovu sithitnost toga prihvaćanja svih tih programa i učilišta. Postavlja se pitanje i ja sebi i ne znam dozvole ipak dolaze. Nacionalno vijeće daje, ne daje, jel' da. Ali visoka učilišta se sve više otvaraju i mislim da je dobro ako su ona vezana za gospodarstvo tog kraja. To su hvale vrijedni pokušaji. Mislim da takovih veleučilišta ima i njihova opravdanost postoji. posebno ako postoje određeni kadrovi koji će to odraditi i koji će poslije završeni studenti koji će ostati imati gdje raditi u tome kraju. Recimo s područja s kojeg ja dolazim to je veleučilište, nisam iz Požega, iz Osijeka sam ali u Slavoniji je veleučilište u Požegi, vinarstvo, voćarstvo, vinogradarstvo, mislim da ima opravdanosti i da se to. Međutim, sada uvijek često puta uz to počinje se, apetiti rastu i toga veleučilišta. E sada ćemo mi još otvoriti jedan, dva ili tri ne znam koliko studija da bi proširili se da i mi postanemo nešto malo veći, jači itd. Bez obzira dali postoji takav studij u neposrednoj blizini u nekom sveučilišnom centru ili je on dalje, ili druga stvar što je najlošije da se često puta ostaje i otvaraju studiji iz kojih je vrlo teško poslije dobiti i neki posao. Međutim, imamo i primjera, ovdje je isto nabrojano, da nisu dobili neka visoka učilišta zeleno svjetlo. Nacionalno vijeće nije dalo, ali ne znam dali su dobili dopusnicu na kraju od ministarstva koji su na taj način ipak otvorili to, a da studiji koji su traženi uopće nemaju veze sa gospodarstvom toga kraja i da oni kao takovi vjerojatno nemaju gdje ni raditi. Drugo pitanje je ovo što sam rekao pitanje tih putujućih profesora. Čitali smo, bilo je govora imaju oni koji imaju dvocifreni broj predmeta, a predaju isto tako na učilištima koji moraju brojati ne na prste jedne, nego čak i na dvije ruke. Putuje se sa kopna na more ili obratno, predaje se na brzinu. Sa studentima, koliko se radi sa studentima? Kako je pitanje Bolonjski proces taj koji je trebao postaviti se da ne znam jedan sveučilišni profesor ili docent ima određen broj studenata kojima je on mentor s kojima on radi itd. Vidjeli smo to, bili smo i na zapadu, pa i u Americi i imao sam prilike vidjeti na sveučilištu u Sacramento-u u Kaliforniji kako se to radi, ali tko nije vidio, mogao je vidjeti na televiziji, na filmovima se o tome dosta kako u tim kampusima studenti i profesori žive, da ne kažem zajedno i imaju velike mogućnosti zajedničkoga rada i stvaranja zbilja kvalitetnih kadrova na kraju toga. Zato evo mislim na kraju upravo ovaj dokument Europski standardi i smjernice za osiguranje kvalitete u visokom obrazovanju, mislim da bi trebali maksimalno i provoditi i stvarati mrežu prema tim smjernicama. Ta mreža bi tada dala i kvalitetna visoka učilišta, a iz tih visokih kvalitetnih učilišta trebali bi proizaći i kvalitetni završeni studenti. Ovo što je profesor Dorić rekao pitanje, zbog čega danas uvozimo kadrova izvana, a u isto vrijeme ovakav način širenja, također i ništa baš kvalitetnoga ili novoga ne stvaramo ni u gospodarstvu da bi povećali i taj naš izvoz i stvorili brendove koji će biti na europskom nivou i s kojima ćemo se moći podičiti i kojeg ćemo moći i izvoziti. I danas mislim da sa ovakvim načinom visokog učilišta i stvaranja ne činimo dobro. Mislim da trebamo ozbiljno razmisliti o opravdanosti otvaranja tolikih broja visokih učilišta i programa. Jer mislim da ne bi bilo dobro da stvaramo nekad tako poznate "Šuvarice" jelda na koje smo svi imali mnogo primjedbi i koje su mnogo toga dali lošega u srednjoškolskome obrazovanju. Nemojmo si to dozvoliti i u visokom. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Evo dozvolite kratki osvrt na ovo izvješće. Statistički podaci koji su u njemu dani nesporno ukazuju na jedan važan, nadam se trajni fenomen, da Hrvati žele učiti, da Hrvatska kao društvo znanja je vjerojatno opredjeljenje mnogih pojedinaca. U svakom slučaju to pitanje zahtjeva ja bih rekao možda i sveobuhvatniju raspravu sa mnogih aspekata. Prije svega sa aspekta kvalitete zatim i sa nekih drugih da li je znanje najvažniji interes, kakav je odnos prema diplomi u odnosu na znanje, kakva je garancija da će masovnost zaista u konačnici producirati onu kvalitetu koja jedino ima smisla i koja jedino opravdava ulaganje nemalih državnih sredstava, sredstava iz državnog proračuna u visoko obrazovanje. Taj opseg i ta masovnost na neki način iznenađuju, upozoravaju. Kao što je rekao profesor Hebrang 800 dopusnica, stotine novih zahtjeva i rekao bih lijepo zvuči Međimursko veleučilište u Čakovcu, Visoka škola za informatički menađment u Virovitici, Visoka škola Hrvatsko zagorje u Krapini, Visoka poslovna škola Minerva u Dugopolje, Visoka politehnička škola u Zagrebu, Visoka škola medijskih, multimedijskih i komunikacijskih tehnologija itd. Ono što je centralno pitanje koja je kvaliteta obrazovanja koja se osigurava na tim novim institucijama, koji je nastavni kapacitet, koje su kvalifikacije, koja je razina kompetentnosti putujućih profesora, koliko vremena oni zaista imaju za ozbiljno istraživanje, za ozbiljni znanstveni rad jer kvalitetne nastave bez toga nema, to je svima jasno. Prije jedno pola godine predsjednik Hrvatskoga sabora me poslao da kažem nekoliko riječi na danima sveučilišta. Između ostalog, rekao sam studentima koji su tamo bili nazočni vrlo jednostavnu poruku temeljem svojeg osobnog iskustva a vjerujem da je to važno i za sve nas upisujte najbolje studije, upisujte najbolje fakultete, birajte najteže jer to je najbolja investicija u sebe same i to je najbolja investicija u društvo. Sjećam se dobro kad sam pred dvadesetak godina došao kao gost istraživač na jedno ugledno Američko sveučilište "Enarbour AeroSpace Department" i kad sam vidio sa kojom energijom, s kojom snagom, uvjerenjem mnogi mladi ljudi tamo rade. Mislio sam kad sam odlazio oko 6 ili 7 sati navečer sa fakulteta da radim puno. Nakon nekoliko mjeseci kad sam odlazio na večer u 9 ili 10 vidio sam da svi oni koji su prije sjedili sjede i tamo. Bilo je tako subotom i nedjeljom a nakon pola godine ili godinu dana kako se projekt približavao kraju vidio sam ujutro da je intenzitet rada na sveučilištu jednak kao i preko dana. Prema tome, radi se o jednom ozbiljnom, teškom, izazovnom poslu čije standarde ne samo kvalitete nego uložene energije definiraju najbolja sveučilišta u svijetu i o tome moramo voditi računa jer ona garantiraju kvalitetu, ona za uložene novce daju najviše znanja i osiguravaju ljudima koji steknu te diplome da će im ta uložena sredstva biti tijekom njihovog života na najbolji mogući način isplaćena. I nisam zato bez razloga rekao na početku ono diplomu, masovnost koja je zabrinula sve one koji su ovdje raspravljali pa i samo vijeće šta se iza toga krije, da li je veći ipak interes možda samo formalno za diplomu ili je ono što nikako ne bi htjeli vjerovati znanje tako važno ali ipak nije važnije od same diplome. Nažalost, neki fenomeni koje samo imali vidjeli u ovom društvu pred nekoliko mjeseci pokazuju da ne samo studentima znanje nije najvažnije nego čak i onima koji trebaju u to uvjeravati i koji trebaju poticati ne misle tako. I zbog toga svakako sve ove rasprave koje podupiru masovnost ne treba osporavati. Treba kako bih rekao dinamizirati sustav, ali konačni rezultati te masovnosti što je moguće prije kroz ozbiljne čvrste filtere kompetentnih kvalitetnih opredijeljenih nastavnika moraju garantirati kvalitetu. Ali to samo ne ovisi o onome što se zbiva na sveučilišta, to ovisi o čitavom društvu, ovisi o našim medijima i njihovom interesu i još uvijek držim negdje u svojoj ladici na fakultetu jedan časopis koji je izdavao … [[Govornik se ne razumije.]] gdje je na naslovnoj stranici lijepo stajalo "Rat za talente". Rat za talente je nešto što je konstanta razvijenih društava i razvijenih gospodarstava i najkvalitetnijih svjetskih kompanija. U kojoj mjeri je taj rat za talente u hrvatskom društvu pa posebno u gospodarstvu prisutan svakako je nešto o čemu treba razmišljati i o čemu treba raspravljati. Ono što zaslužuje posebnu pažnju u okviru svih vaših izvješća vezano je za najvišu razinu obrazovanja, za poslijediplomske studije, za poslijediplomske specijalističke studije, za poslijediplomske doktorske studije. Zašto? Čini se po svemu onome što se zbiva a normalno masovnost je prisutna na na onim dodiplomskim razinama a i za društvo je upravo ova razina najvažnija. Zašto? Zato što ona određuje dosege pojedinog društva ne samo u znanosti nego u gospodarstvu određuje konkurentnost tog gospodarstva, određuje ukupne sposobnosti našeg društva da se zaista brzo, kvalitetno i učinkovito transformira u društvo znanje, određuje naše tehničke, tehnološke i druge sposobnosti, određuje brzinu našeg gospodarskog rasta, određuje platnu bilancu i mnogo toga je ovdje već rečeno. Zbog toga je i izvrsnost izuzetno važna tema ja bih rekao zaslužuje posebni osvrt. Ne samo izvrsnost nego kao što sam rekao rad i briga za talente, to mora biti interes ozbiljnih kompanija. Koliko takvih ozbiljnih kompanija u Hrvatskoj imamo to je drugo pitanje. Interdisciplinarnost poslijediplomskih studija itekako je važna i reći ću osobno s obzirom da sam vodio poslijediplomske studije na Sveučilištu u Zagrebu koji su sačinjavali studenti fizike, matematike, FER-a i elektrotehnike. Bilo je to izvrsno iskustvo ne samo za studente, ne samo za profesore nego i za Sveučilište u Zagrebu. Mnogi izazovni projekti u tim sferama nude se, potrebni su ovom društvu i u svakom slučaju taj dio inovacija u sferi visokog obrazovanja poslijediplomskih studija je nešto o čemu ćemo vjerojatno u nekim vašim idućim izvješćima više čuti. Struktura obrazovanja, o tome je isto tako bilo više riječi. Najviše studenata imamo, vrlo vjerojatno ne moram biti u pravu tamo gdje je najlakše. Koliko imamo studenata na fizici, na matematici, na FER-u, strojarstvu, brodogradnji. Danas razgovaramo o brodogradnji, razgovaramo o inženjerima, ta vrsta obrazovanja određuje sposobnosti našeg gospodarstva i zbog toga o strukturi obrazovanja treba isto tako razmišljati. I na kraju bih rekao možda, jednu važnu stvar, koju možda nismo spomenuli, a odnosi se na visokoškolsko obrazovanje i rekao bih možda i vanjsku politiku, za mnoge velike države njihova sveučilišta predstavljaju najbolje ambasadore, njihove državne politike, Sjedinjene Američke Države, Francuska i mnoge druge. I rekao bih zašto ne, upravo ti centri izvrsnosti, ako i budemo imali u sferi obrazovanja mogu biti i elementi hrvatske vanjske politike, privlačiti ljude iz različitih država koji će jednog dana oblikovati ne samo bilateralne odnose između Republike Hrvatske i tih država nego i mnogo šire. I to je isto tako jedna važna komponenta visoko školskog obrazovanja koja, ja bih rekao, zaslužuje malo više pažnje u budućnosti. Hvala lijepo.
Hvala jedan ispravak, gospodin zastupnik Zdenko Franić.
Hvala gospodine predsjedniče. S obzirom da u Hrvatskom saboru nema institucije polu točnog navoda, ja ću ispraviti polu netočni navod kolege Ćosića koji je rekao da Hrvati žele učiti sa činjenicom da i Hrvatice žele učiti. Imam takav primjer i doma, studentica koja eto želi učiti i zna učiti i već kao studentica ima ispunjene uvjete za upis doktorata, jer ima pokoji CC objavljen rad u časopisima. Hvala lijepa.
Poluispravak? [[Upadica: Poluispravak!]] Obogaćujemo parlamentarnu praksu sa novim institutima. Replika, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Evo, ja bih istakao iz govora prof. Ćosića, njegovu glavnu misao a to je kvaliteta, kvaliteta i opet kvaliteta. U ovom izvješću smo vidjeli naznake toga, vidjeli smo smjernice da se iz kvantiteta pređe u kvalitetu. Ja bih nadopunio samo i na neki način zamolio repliku prof. Ćosića, na onaj primjer koji je on rekao kada je boravio na jednom inozemnom visokom učilištu koji je ujedno i znanstvena institucija. Svi mi koji smo boravili na takvim institucijama znamo da je to apsolutno najteži posao i najteža djelatnost. Drugim riječima, dolazite na posao u 8 ujutro, nikada prije pola noći ne odlazite s posla, to je visoko obrazovanje i to je znanost. I nema odgovornijega posla od toga, jer o vašem radu, o vašem trudu, znoju i suzama ovisi budućnost zemlje. Pa evo pitam profesora Ćosića što on smatra da će dovesti konkurencija u kadrovima, do čega će dovesti među našim učilištima, veleučilištima itd.. Konkurencija i tržište kadrova je i najoštrije tržište i mi ćemo već za koju godinu vidjeti kadrovi s kojeg učilišta i veleučilišta dobivaju dobre pozicije, dobre i odgovorne pozicije sa dobrim plaćama a koje ostaju na Zavodu za zapošljavanje, što znači da je cjelokupna investicija u taj kadar bila uzaludna. Dakle, zalažem se za tržište kadrova koje će profilirati i profiltrirati današnju mrežu učilišta, veleučilišta i svih razina visokog obrazovanja jer jedino tržište radne snage je prava ocjena veleučilišta. I to smo naučili gledajući tu bitku koju su mnoge zemlje u inozemstvu vodile, neke dobile, neke izgubile. Hrvatska u toj bitci mora biti dobitnik. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krešimir Ćosić.
Hvala. Zahvaljujem se profesoru Hebrangu na replici, zahvaljujem se profesoru Hebrangu i kao uvaženom i uglednom hrvatskom, ali ne samo hrvatskom nego i svjetskom znanstveniku iz područja kojim se bavi više desetljeća, apsolutno podupirem sve što je profesor Hebrang rekao u svom uvodnom izlaganju, jer ja bih rekao ne samo profesor Hebrang nego svi drugi su posebno istaknuli značaj kvalitete. Ali ono što je jako važno, kvaliteta se osigurava teškim, upornim radom, pa čak i onda kada vam institucija na kojoj studirate u smislu nastave, u smislu kompetentnosti ljudi koji predaju to ne osigurava, kao pojedinci, kao mladi studenti, kao budući znanstvenici, slažem se sa onim što je rečeno, investirajte u sebe, to će vam se svakako isplatiti. Jer karakteristika suvremenog svijeta i kompetilnog gospodarstva je društvo znanja, jer ako budete dio tog društva svojim znanjem, svojim radom, svojim sposobnostima, onda ćete sigurno imati ono za što ste se zalagali, u što ste ulagali, ne malu energiju i napore, rad od ujutro do navečer. Ali to nije samo doprinos vas samima sebi, nego je to najbolji doprinos društvu u kojem živite. I ja bih rekao, danas jednako tako kao što smo Hrvatsku teško naporima izgrađivali, branili tijekom domovinskog rata, tako je moramo tom vrstom energije, napora i truda izgrađivati u miru. Hvala lijepa.
Sljedeća replika gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Replicirati ću vam u onom dijelu u kojem ste gospodine zastupniče znači dotakli strukturu obrazovanja. Ono što je nažalost i što je tragično relativno primjetiti je da je u zadnjih 15 godina broj visokoobrazovanih inženjera narastao za samo 2%, dok je broj visokoobrazovnih humanista, znači onih ljudi koji su završili humanističke znanosti narastao za 60%. U svakom slučaju dobro je da imamo više visokoobrazovanih no nije dovoljno ulagati samo u visokoobrazovanje stihijski, već je potrebno ulagati i strukturalno. Možemo to učiti na primjenu Irske, koja je dovela svojim inovacijama, znači u obrazovnom sektoru do inovacija i u gospodarskom smislu. Jer nažalost nama uz dužno poštovanje profesori hrvatskoga jezika, povijesti ne mogu osigurati konkurentnost industrije niti naših izvoznih kapaciteta i mi moramo ići u mjeru da proizvodimo više inženjera elektrotehnike, sami ste dotakli matematike i fizike, brodogradnje, znači zanimanja koja će moći Hrvatsku na dulji period staviti u kontekst konkurentnosti a nažalost sada danas takva situacija nije. I mi smo jedni od zadnjih u znači industriji hight teh tehnologija, znači visokih tehnologija i to je ono što nas sve skupa treba zabrinuti kao i podatak da je u zadnjih 15 godina povećanje u tom dijelu samo 2% dok je u humanističkim znanostima povećanje od 60%.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Krešimir Čosić.
Hvala lijepo na komentaru i replici. Svakako nisam bez razloga naglasio važnost strukture obrazovanja koji ste isto vi istakli u vašoj replici na moje izlaganje. Mislim da je jako važno da se važnost tog strukturnog obrazovanja koje daje doprinos gospodarskom rastu, konkurentnosti ističe na svim mjestima, a rekao bih posebno u Hrvatskom saboru i držim da gotovo svi bez izuzetka podupiremo, zalažemo se za sve napore političke, financijske kao i sve druge da inžinjeri, najbolji inžinjeri, ovaj čas razgovaramo o brodogradnji. Pa hrvatska brodogradnja imala je svoju tradiciju. Itekako je bilo važno i ja bih rekao i još uvijek je jednako važno imati te ljude u punoj funkciji, u punoj mjeri u traženju svih onih rješenja koje se nalaze pred hrvatskom brodogradnjom, njenom privatizacijom, kroz restrukturiranje i tako dalje. To istovremeno znači da nitko nema ništa protiv humanističkih znanosti. Ja bih rekao ona su itekako važna, itekako važne posebno neke; sociološka istraživanja gdje se mi nalazimo, kakva je to tranzicija, kakva je kvaliteta te tranzicije ali u svakom slučaju struktura obrazovanja i struktura svih tih visokih škola i mreže učilišta, veleučilišta zaslužuje našu punu pažnju i napore kako bi ona dobila onaj karakter i onaj oblik koji odgovara društvu koje ima sposobnosti brzog gospodarskog rasta i napretka. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Ja sam današnju raspravu malo drugačije zamišljao. Dakle zamišljao sam današnju raspravu da ćemo doista imati jednu stratešku raspravu o tome da vidimo što je sve potrebno učiniti da bismo ostvarili onaj programirani i deklarirani cilj da Hrvatska bude utemeljena kao država znanja. Da razvoj Hrvatske bude utemeljen upravo na znanju. Mislim da rasprava o tome što jest tehnički radilo nacionalno vijeće i kakvi su obrasci za prijavu nastavnika ili za upis studenata je nešto što možda smo trebali vidjeti ali smo mogli i skinuti sa web stranice u krajnjem slučaju međutim mislim da smo trebali dobiti nekakav pregled onoga što danas imamo na području visokog obrazovanja ne u kvantitativnom ali i u kvantitativnom smislu ali svakako i u kvalitativnom smislu s jedne strane i s druge strane mene jako zanimaju koja su to, koje su to preporuke Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje da postignemo neke ciljeve. Mene danas primjerice zanima kada, u kojim rokovima ćemo poboljšati obrazovnu strukturu stanovništva? Da li je naš cilj da ostanemo na 8% visokoobrazovanih ili nam je cilj da dođemo do primjerice 20% visokoobrazovanih u strukturi stanovništva. Ako nam je kada ćemo to postići i koji resursi su nam za to potrebni? Koliko nam je potrebno novih visokih škola, veleučilišta i sveučilišta? Koliko nam je za to potrebno novih nastavnika? Koliko za to nam je potrebno novaca iz javnog i privatnog sektora? Dakle koliko nam je potrebno novaca iz državnog proračuna a na koliko novaca primjerice računamo i doprinosa iz privatnog sektora u osnivanju privatnih visokoobrazovnih institucija? I da li ova struktura, ovaj broj, ova kvaliteta i količina visokog obrazovanja kojeg danas imamo može rezultirati novom kvalitetom? Novom kvalitetom u onome što je profesor Hebrang govorio o kvalitetno obrazovanim kadrovima ali ne, i profesor Ćosić, ali ne samo dakle da nam to bude jedno i isključivo cilj jer uz tu kvalitetu svakako moramo doći i do kvantitete. Dakle moramo imati društveno potreban broj kvalitetno visoko obrazovanih kadrova za prije svega funkcioniranje sustava a drugo za napredak i razvoj. Mi se danas nalazimo u jednoj vrlo ozbiljnoj situaciji. Javna rasprava se vodi oko reforme zdravstvenog sustava. Koplja se lome oko toga hoćemo li ili nećemo plaćati administrativnu pristojbu, participaciju ili neki drugi namet dakle hoćemo li medicinske sestre pretvoriti ponovno u evidentičarke tamo da naplaćuju, pišu uplatnice. Međutim to nije jedan od temeljnih problema zdravstvenog sustava. Nama danas kronično ili ogromno nedostaje veliki broj liječnika za funkcioniranje zdravstvenog sustava u Republici Hrvatskoj. Mi ćemo doći do toga kada usvojimo zdravstvenu reformu da nemate gdje platiti participaciju jer će ordinacija biti prazna. Mi danas imamo nedostatak od 75 pedijatrijskih timova u Republici Hrvatskoj. To je pitanje na koje mi trebamo dati odgovor. Kako da osiguramo funkcioniranje sustava u javnom sektoru odnosno u javnom servisu. Mi moramo osigurati kao Hrvatski sabor, a sveučilišta moraju osigurati da se to i kvalitativno napravi da javne, javni sektor da javni servis može funkcionirati onako kao što se od njega, od njega očekuje. Mi danas na to nemamo odgovora. Ne da imamo problem sa specijalistima liječnicima. Mi danas imamo problem i sa primarnom zdravstvenom zaštitom dakle više nemamo, mi danas nemamo uopće dostatan broj liječnika niti imamo odgovor na to kada i pod kojim uvjetima i s kojim sredstvima ćemo doći do toga da imamo potreban broj liječnika. To je nešto što je u javnom, u javnom segmentu, u javnom servisu i za što smo mi odgovorni. Mi smo odgovorni i za to da stvorimo pretpostavke da privatni sektor i gospodarstvo imaju potreban broj visokoobrazovanih, kvalitetno visokoobrazovanih kadrova da mogu osigurati očuvanje danas radnih mjesta a ono što je puno važnije naravno da osiguramo razvoj gospodarstva. Jer razvoj gospodarstva danas se može i jedino se temelji na znanju. Što je veća količina znanja uključena u razvoj to je razvoj izvjestan i to je razvoj brži u odnosu na ono što danas imamo. Nažalost mi ni to nemamo, nemamo odgovor na to pitanje. Mi danas nemamo odgovor na pitanje primjerice što nedostaje hrvatskom gospodarstvu od visokoobrazovanih stručnjaka? Jer da imamo odgovor na to pitanje onda bismo mogli imati možda i smjernice i mogli bismo reći što treba poticati. Jedno od pitanja je ako doista dođe do privatizacije brodogradilišta ili onaj najcrnji scenarij do ukidanja brodogradnje u Hrvatskoj što će biti sa Brodarskim institutom, što će biti sa strojarstvom, što će biti sa svim ovim ostalim dijelovima visokog obrazovanja koje je bilo posvećeno istraživanju ili nastavi u segmentu koji je bio na usluzi brodogradilištima. To je nešto o čemu se danas u Hrvatskoj raspravlja. Ako se raspravlja o izgradnji brodova ili o ukidanju izgradnje brodova onda mi moramo dati odgovor danas, odnosno u proračunu jer današnja rasprava je podloga rasprave o proračunu. Kako ćemo mi znati za tjedan dana kada ćemo raspravljati o proračunu da li treba povećati stavku za visoko obrazovanje ili ne. Temeljem procjene, impresije, dojma ili temeljem kvalitativnih i kvantitativnih pokazatelja o tome što imamo , što vam treba i time se obavezati mi, a onda i Vladu da stvori pretpostavke da se ostvare ti takvi ciljevi. Nadalje, ja sam očekivao preporuku primjerice da se ukine školarina za visoko obrazovanje u Hrvatskoj, jer u zemlji u kojoj je 8% visoko obrazovanih ne smije se stvarati posljedica na javnim sveučilištima, visokim školama i veleučilištima materijalna prepreka da se studira. Mi na žalost nismo povećali kvote na teret ministarstva, ali zato jesmo ove godine su sveučilišta povećala školarinu za upis na javna sveučilišta i visoke škole, umjesto da smo rekli ne, svi će studirati besplatno. Nema nikakvog razloga da se u Hrvatskoj koja vapi za visoko obrazovanim stručnjacima mora pojačati školarina. Najbolja je investicija u društvo je da omogućimo svima koji imaju priliku da studiraju i da ih motiviramo da čim prije završe faks i da se vrate u radni proces na tržište rada, ponude to svoje znanje koje su stekli na visokim školama i sveučilištima i da mogu doprinijeti novom razvoju, stvaranju nove dodane vrijednosti u Hrvatskoj. I dozvolite mi na kraju da spomenem i nešto što se nama događa u Koprivnici. Mi smo grad koji je u posljednjih 5 godina uložio u hardware, u zgradu, u opremu za tu zgradu 14 milijuna kuna sami. Mi smo jedini grad u Hrvatskoj koji je tako ogromni novac investirao u stvaranje pretpostavke za visoko obrazovanje. Mi danas imamo 800 studenata kojima dajemo stipendiju koji studiraju u Koprivnici i u drugim sveučilištima, visokim školama i veleučilištima u Republici Hrvatskoj, u bolonjskom procesu od 5 godina. Dakle, investirali smo u budućnost grada 15 milijuna kuna samo kroz stipendije. Ako tome dodate 14 milijuna za zgradu koju smo kupili i adaptirali to je preko 30 milijuna kuna investicije. Mi to smatramo da je investicija u visoko obrazovanje. Da bismo došli do novog, mi imamo dislocirani studij, preddiplomski studij Ekonomije iz Zagreba gdje se svake godine praktički bojimo da neće pasti nekom na pamet da sljedeće akademske godine kaže ukidaju se dislocirani studiji. Jer na takav način u ovom trenutku imamo preko 1000 redovnih studenata u Koprivnici. I sad smo zatražili vojarnu koja je prazna godinu i pol dana da bude dodijeljena gradu ili sveučilištu ili bilo kom drugom da bi u toj vojarni nastalo, dakle zametak nove visoke obrazovne institucije koja će biti dakle ne samo dislocirana, nego i utemeljena u Koprivnici. Godinu i pol dana Vlada nema potrebu odgovoriti na naš zahtjev, godinu i pol dana se nema odgovora hoće li se i što od javnih visokih škola osnivati u Koprivnici i ono što je još pogubnije prije 2 mjeseca netko je donio odluku da se ispusti voda iz sustava tako da je vojarna neumitno propala. Dakle, sva infrastruktura koja jest u toj vojarni je propala. I umjesto da u ovom trenutku imamo, završavam, 2000 studenata u Koprivnici koji su isključivo poticani od strane grada, mi na žalost smo pred opasnošću da ih u budućnosti imamo sve manje.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolega, repliciram vam na ono što ste rekli u svezi besplatnog obrazovanja. Naime, ja bih se mogao načelno složiti s tim i s vašim tezama koje ste to pokušali obrazložiti. Ali u ovom trenutku, u ovom trenutku moramo neke stvari najprije korigirati. Okvir svega bi trebala biti i Strategija razvoja naše države. Znači, mi bi trebali znati u kom pravcu se razvijamo, mi bi trebali znati koji nam kadrovi za tu razvojnu politiku trebaju. U ovom trenutku mi obrazujemo kadrove za biro rada i da bi emigrirali, da bi otišli u Europu potražiti posao. Takve kadrove obrazujemo. Prema tome, poanta je moja da li smo dovoljno bogati da obrazujemo te profile koji nisu ničime uklopljeni u razumnu Strategiju države. Dakle, moramo najprije neke stvari prije riješiti, a onda možemo reći ove profile moramo obrazovati pod svaku cijenu i to potpuno jasno bez ikakvih školarina. Druge smatram da možemo čak i razmišljati o tome da opteretimo obzirom da imamo silan višak tih profila na Zavodima za zapošljavanje.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja se načelno slažem s vama kolega Doriću. Međutim, ono što danas mi imamo situaciju, dakle kada bismo samo zbrojili studente, odnosno diplomante koji su se obrazovali na teret ministarstva mi bismo imali ogromni problem u Hrvatskoj. Jer oni koji se obrazuju na teret ministarstva ne zadovoljavaju niti minimalnu funkciju društva, a kamoli gospodarstva. Dakle, i veliki broj studenata koji danas studira u Hrvatskoj na tzv. za osobne potrebe poslije se uključuje i u javni i u privatni sektor da bi to radili. Ja sam govorio ovdje načelno primjerice kao što je to u Norveškoj. U Norveškoj student bira da li će studirati na javnom ili privatnom sveučilištu ili visokoj školi. Njegova obaveza je da završi tu školu. Ako je završi i vrati se na tržište rada onda mu država kaže ne moraš platiti školovanje, a ako ne završi onda ga moraš platiti. Mi danas imamo situaciju da oni koji studiraju na teret ministarstva ne završe i nemaju nikakve obveze prema društvu koje je ulagalo u njih, a s druge strane oni koji studiraju za osobne potrebe i plaćaju svoju školarinu završe jer plaćaju, pa imaju interesa to završiti jer shvaćaju da to nešto košta i vrate se i služe društvu, dakle osiguravaju razvoj društva. Ali država koja ima 8% visoko obrazovanih nema većeg i prećeg cilja nego da osigura poboljšanje kvalitete obrazovanosti strukture stanovništva. Jedan od načina je da ukinemo materijalnu prepreku onima koji mogu završiti fakultet, a imaju prepreku u školarini.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz nacionalnog vijeća, kolegice i kolege zastupnici. Evo, danas se uglavnom lome koplja, odnosno postoje dvojbe oko kvantitete i kvalitete visokih učilišta u Republici Hrvatskoj, a što proizlazi iz ovog izvješća i korekcije mreže javnih i visokih učilišta u Republici Hrvatskoj. Kada bilo gdje netko spomene Cambridge, Oxford, Ethan, Yale, Stanford onda to ne treba dalje komentirati niti bilo što drugo reći. To je zapravo brend zemalja u kojima postoje ta sveučilišta. Kada netko spomene školu visoku, bez uvrede da kažem u Dugopolju ili Višnjanu, onda je to teško usporediti. Dakle, govorimo o kvaliteti veleučilišta koja su u neku ruku moramo priznati ili htjeli mi to priznati ili ne zapravo postala politički prestiž garnitura na vlasti u lokalnim, odnosno regionalnim samoupravama, a sukladno dogovorima ili razgovorima ili određenim pritiscima ili suradnji s izvršnom vlasti u Republici Hrvatskoj, odnosno u državi. I jasno da je to ovako jedna javna tajna, pa onda veleučilišta niču kao gljive poslije kiše. Što donosi masovnost visokih učilišta i masovnost veleučilišta pa da spomenem sveučilišta pri tome kojih ima 7 u Republici Hrvatskoj. Jasno da masovnost donosi i određenu prosječnost ili i puno i ispod toga. Jasno da u takvoj širokoj mreži postoji povećana mogućnosti i onih kaznenih djela o kojima, evo vode brigu oni koji se brinu oko afere "Indeks", a jasno da Hrvatskoj je potrebna kvaliteta, Hrvatskoj je potrebno dostići europski standard od 20% visoko obrazovanih, Hrvatskoj su neophodni kadrovi, osobito iz onih proizvodnih djelatnosti kada se govori o liječnicima o kojima je govorio gospodin Mršić i o pedijatrima, 70 timova pedijatrijskih, nedostaje i timova u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, pa onda 150 kirurga i tako dalje. Pa jasno je da je to jedan u ovom sustavu obrnutih vrijednosti, da ćemo mi povećati pristup ovim fakultetima koji osiguravaju ove kadrove onda kada vrijednost posla kojega oni rade bude izjednačen nekako barem sa Slovenijom. Ako kirurg ili pedijatar ima istu plaću ili približno istu kao u Sloveniji, onda će sasvim sigurno doći do pomaka u povećanju kadrova u tim strukama. Evo vidite, na prijemnom ili razredbenom ispitu za medicinski fakultet, to sam već govorio danas imate jedva nešto veći broj od onih koji se mogu upisati, a na pravu i ekonomiji, na pravnom fakultetu i ekonomskom imate ogromni pritisak na razredbene ispite. Zbog čega je tome tako? Zbog čega je tome tako? Pa ja mislim da je većini jasno, upravo iz ovog razloga što sam rekao. Dakle, plaća jednoga liječnika, jednoga pedijatra, jednoga kirurga, jednog primarnog tima koji radi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti je znatno ispod onoga što je u Europi ili u nekim zemljama tranzicijskim u našoj okolini. Kad sam govorio o tome da je zapravo osnivanje veleučilišta u množini i sveučilišta jedno pitanje političkog prestiža vladajuće garniture uglavnom u regionalnoj tako zvanoj samoupravi, onda moram podsjetiti ovdje nazočne sve skupa da od 7 sveučilišta koji postoje u Republici Hrvatskoj, njih 5 je smješteno na našoj obali. Samo je jedno kontinentalno, ili kako bi netko volio reći Panonskoj, ja bih rekao sveučilište u Slavoniji i Baranji, to je ono u Osijeku. Imamo Sveučilište u Puli, Sveučilište u Rijeci, Zadru, Splitu i Dubrovniku. Ako gledamo broj stanovnika i sve ostale parametre i pokazatelje, teško je opravdati, iako ja nisam za to da se bilo koji od ovih sveučilišta ukida upravo zbog onih potreba koje Hrvatska ima za visoko obrazovanim kadrovima, ali sjećam se dobro porođajnih muka koje je imalo Veleučilište u Slavonskom Brodu za osnivanje ili utemeljenje, kako god hoćete 2006. godine. Ovdje su i bivši župan i dožupanica ili zamjenica župana pa se dobro sjećaju tih trenutaka 2005. i 2006. godine kad se to Veleučilište u Slavonskom Brodu rađalo. Kada gledamo izvješće, odnosno projekciju mreže javnih visokih učilišta u Republici Hrvatskoj, onda na stranici 78 imate tablični prikaz broja srednjih škola i učenika u završnim razredima u županijama i gradovima. Zašto to spominjem? Pa zato što iz tih srednjih škola se regrutiraju, da kažem polaznici veleučilišta i sveučilišta, fakulteta i onih veleučilišta koje se kažu završeni prvostupnici i onda vidimo zgodan podatak. Opet kažem, ne aplediram ni na što u smislu da nešto želim ukinuti, da na primjer u istoj toj tablici su zajedno jedna do druge Brodsko-posavska i Zadarska županija. U vlas isti broj učenika završnih razreda, broj razreda i tako dalje, a prosječan broj stanovnika po školi je daleko veći na primjer u Brodsko-posavskoj županiji nego li u Zadarskoj županiji, a ipak Zadar ima sveučilište, ima i tradiciju u tom smislu i kažem da to poštujem. Ali u svakom slučaju, kada su već ovdje nazočni gospoda iz nacionalnog vijeća ja mislim da im treba reći da u nekoj projekciji, kako netko reče ovdje 5, 10 godina, u svakom slučaju treba razmišljati i o sveučilištu na kontinentu, dakle u Slavoniji i Baranji, u regiji koja je, dakle istočno od Zagreba, a po broju stanovnika i po svim ostalim parametrima, upravo je to Slavonski Brod pa molim da se to ubuduće kada budemo dobivali ova izvješća i s obzirom na prednosti koje ima taj grad, jedan tranzitni da kažem smještaj, cijeli dio uz rijeku Savu od dakle gotovo od Siska do Županje gravitira ovome šestom po veličini gradu u državi Hrvatskoj. Ne želim time da mi netko prigovori da evo, malo prije sam govorio o … veleučilišta itd. ali želim da se i pri toj ocjeni bude objektivan kao što sam rekao da postoji i pet sveučilišta, kad kažem ovako pod navodnike "morskih" o njima sam već govorio. Dakle kada se radi i ova mreža visokih učilišta, onda neka i ovo bude doprinos toj raspravi. Jasno da je razvojna strategija koju je govorio gospodin Dorić, razvojna strategija treba točno reći koji to kadrovi nama trebaju, dakle koji profili nam trebaju i treba poticati upis studenata na te fakultete pa i onim o čemu je govorio gospodin Mršić, dakle besplatnim školovanjem na tim fakultetima. Nadalje, kada se govorio Bolonjskom procesu na visokim školama i fakultetima onda postoje određene primjedbe samih studenata da npr. kada završe ili kada studiraju ovaj prvi stupanj ili kako se kaže dodiplomski, imaju velikih problema ako žele nastaviti školovanje na diplomskom studiju. Oni se zapravo moraju vratiti ponovo na onu prvu godinu koliko je meni poznato iz nekih primjera koje osobno poznajem, iz nekih osoba koje osobno poznajem. Dakle moraju se ponovo vratiti da ne kažem u prvi razred, u prvu godinu ili semestar studija diplomskog. Razlike koje oni moraju polagati da bi iz ovog prvostupanjskog prešli na diplomski studij su toliko velike, toliko veliki broj predmeta da je to zapravo nemoguće. Ako postoji mogućnost, ako je to tako uređeno u Europi u redu, ali ako može se nastaviti taj studij kao diplomski studij onda bi u svakom slučaju trebalo programe prvostupanjaca prilagoditi i dakle nastavku na diplomskom studiju i to bi bio možda doprinos da prije brže dođemo do većeg broja visoko obrazovanih ljudi u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Nekoliko replika. Zastupnik gospodin Davorko Vidović, prvi.
Upravo pokušavam replicirati nečemu što kasnije kolega nije do kraja razvio, ali je ostalo visjeti u zraku, teza da što je više veleučilišta, sveučilišta, više visokoškolskih ustanova da će se uprosječiti ili stekao sam dojam da želite reći sniziti kvaliteta ova zvanja, što mislim da je opasna teza i nije dobro da bude tako. Elitistički karakter visokog obrazovanja je imao i mogu imati svog smisla nekakvoga u 19. stoljeću, međutim danas kada se usporede elementarni podaci, postoci visoko obrazovanih u Hrvatskoj, visokoobrazovanih u zemljama okruženja srednjeeuropskoga, Europske unije, a posebno najrazvijenijih zemalja govore o tome ne samo da se gušćom mrežom, većim uključivanjem, … [[Ne razumije se.]] programa itd. da se ne smanjuje nego se povećava kvaliteta. Raste baza iz koje se mogu generirati onda i stručni i znanstveni studiji ali i formirati institute. Evo ilustracije radi. Grad Sisak koji danas nema niti veleučilišta na žalost, je prije godina imao jedan od najjačih metalurških instituta i fakulteta u regiji, dakle šire od Jugoslavije. 60 magistara i doktora znanosti je radilo u tom institutu. Danas je to potpuno satrveno, od toga nema ničega ni u tragovima. Ako uzmemo da smo imali takve nekakve oaze i znanstvenih i stručnih kadrova i institucija to bi trebalo biti podloga da razvijemo ne samo veleučilišta kao prvi korak nego da imamo i što više sveučilišta. Ja ne vidim da bi to na bilo koji način smanjilo razinu kvalitete obrazovanja. Sisak ja vidim kao sveučilišni grad, ne samo veleučilišni.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Broro Grubišić.
Hvala gospodine zastupniče Vidović. Sisak je meni drag i vjerujem da će raditi veleučilište jel', i zaslužuje to. A kad se tiče ovog prvog dijela vaše replike o kvaliteti. Naime, govorio sam upravo misleći na ono što je netko govorio ovdje da kažem o letećim "holandezima", odnosno o letećim profesorima koji zaista ne mogu pružiti ono studentima što bi u drugačijim uvjetima mogli obiti, o tome sam govorio jel'.
Gospodin zastupnik Ivo Josipović, sljedeća replika.
Potpredsjedniče, poštovani predstavnici vijeća. Mislim da je kolega otvorio puno zanimljivih i važnih pitanja, jedno je pitanje razvedenosti mreže. Ja bih se malo priključio tome s tezom da je vrlo lako osnovati veleučilišta, sveučilišta u 500 gradova, nije problem. Mi nemamo ljude. Mi nemamo ljude koji će to predavati i zato se dešava fenomen letećih profesora i na žalost iz osobnog iskustva vidim da na mnogim visokoškolskim institucijama kvaliteta nije dobra ne zato što su studenti glupi nego zato što ih nitko nema ozbiljno za učiti. Na žalost imamo primjere letećih profesora izvan Republike Hrvatske, imamo, naši profesori lete u Mostar i zanimljivo je, onda tamo predaju hrvatsko pravo a ne bosanskohercegovačko pravo, ne znam čemu im to tamo služi. To je jedna stvar. Drugo je zanimljivo pitanje prohodnosti između veleučilišta i sveučilišta. Tu je problem da nemamo pravi … ono što bismo rekli. Istina je, čak imamo poneki put i iste predmete i na veleučilištu i na sveučilištu ali je razlika u kvaliteti i onome što se traži toliko velika da neki puta zaista nije moguće tu mrežu uspostaviti. I na kraju Bolonjski proces. Bolonjski proces je bio odgovor Europe na američki pristup i tržište rada sa idejom da se skrati studij, da ljudi što prije odu na tržište rada nakon tri godine, a da se neki vrate na … što bi rekli na žalost, i vidjeli smo kako je rektor i dekan i mislim da je možda i ministar bio, su zapravo priznali poraz Bolonje jer slaveći prvu garnituru bolonjaca su rekli, svi osim trojice nastavljaju studij. Dakle samo ideja Bolonje koda nas nije ostvarena, ali opet sada kažem ne radi možda sustava visokog obrazovanja nego je pitanje i mislim da svaka zemlja mora vidjeti u kojoj mjeri i kako Bolonju aplicirati s obzirom na svoje stanje na tržištu rada. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Gospodine profesore, kolega zastupniče, puno vam hvala. Očito ste vrlo pozorno slušali moju raspravu i uglavnom se nekako i slažemo, a osim onoga dijela o Mostaru. Hvala vam lijepo.
I gospodin zastupnik Miljenko Dorić, replika.
Kolega Grubišić, vi ste stvarno … [[Govornik se ne razumije.]] niz vrlo zanimljivih tema ili podtema vezano uz Sloveniju koju ste spomenuli. Mislim da je kolega Mršić, a i drugi su dali modele kako se to može prevazići. Dakle, nije potrebno izjednačavati plaće sa Slovenijom. Ako se netko besplatno obrazuje, ako … … [[Upadica se ne čuje.]] Ako netko ne vraća školarinu onda kada je uspješan, ali ako odlazi u inozemstvo onda vraća školarinu i u Norveškoj i u drugim zemljama, prema tome to je jedan model. Ali Sloveniju bih spomenuo i za nešto što danas uopće nismo, o čemu nismo uopće govorili. Slovenija besplatno obrazuje mnoge strane državljane. Zašto? Da ih sutra zadrži, jer su im potrebni ti, ti i ti profili. Normalno da nastoji iz okolnih zemalja dovući mlade ljude koji će u Sloveniji ostati i razvijati njeno gospodarstvo. Prema tome, i to je jedna politika o kojoj nismo razgovarali a koju bi svakako trebali imati na umu.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala gospodine Dorić na vašoj replici, ali mislim da me možda niste baš najpozornije slušali. Naime, ja sam okrenuo o sustavu izokrenutih ili izopačenih vrijednosti, validnosti zanimanja i ljudi u ovome našem društvu. To je sukus zapravo moje rasprave. Dakle, ako vam netko kao poznati ili priznati celebrity poduzetnik, a nalazi se na socijalnoj skrbi, dolazi sa Cherokee Jeepom, dovodi dijete u vrtić a na socijalnoj skrbi, a kolega plaća 800 kuna vrtić, kao kolega doktor govorim, ne kolega zastupnik, ali i kolega zastupnik, onda je to, o tome se radi a ne o nečem drugom.
Gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ova tema zapravo evo danas pokazuje da ja osobno mogu ovdje potpisati gotovo sve što je riječ od svih kolega koji su diskutirali, raspravljali, dali svoj doprinos, replicirali, neovisno o stranačkoj i o drugim pripadnostima. To me veseli. Što me žalosti? Žalosti me ovaj materijal, ali to nisu krivci oni koji tamo sjede, sad zato njih naknadno pozdravljam, nego je to zapravo pitanje gdje se mi danas nalazimo i neću stoga govoriti o svemu onome što su govorili kolege Mršić, o čemu je govorio kolega Hebrang, Ćosić i da ne nabrajam, zapravo gotovo svi. Naime, očito je da smo došli u situaciju da je dozrelo vrijeme, kriza je na vratima, pred vratima ili već duboko mi u njoj i ona u nama, da je trenutak kad treba zapravo društvo, a mi predstavljamo i reprezentanti smo toga društva, staviti na dnevni red pitanje obrazovanja, visokog obrazovanja i školstva. Ponavljam, s obzirom da potpisujem sve što je rečeno, reći ću jednu malu opasku da veleučilišta, da sveučilišta, da visoke škole. Ali, nažalost, imamo i pojava jednog hrvatskog sindroma. Hrvat kad želi biti predsjednik nečega, osnuje stranku. I zato ima toliko stranaka. Ako ne može biti predsjednik u jednoj stranci, onda se izdvoji i formira drugu da bude on predsjednik. Otprilike u ovoj sferi imamo i ljudi koji žele biti dekani, koji žele imati svoje veleučilište. Oni koji tamo sjede znaju o čemu govorim, a nije mjesto za javno prozivanje. I onda imate situaciju, sad ću ja biti malo lokal-patriotski nastrojen, kao i kolega Ivković, pa ću malo sa nekoliko detalja. Pravila koja su tu napisana za veleučilišta i ovo, ja ih potpisujem, nisam struka, ali ovako kao politička osviještena osoba mogu potpisati da su to kriteriji koji piju vodu. Za Hrvatsku jesu problematični jer smo takvog oblika kakvog jesmo, pa onih 50 ili 100 kilometara je uvijek diskutabilno na koju stranu mjerite. Međutim, nema ovdje potreba, ja ću vam navesti primjer. Grad Zabok 40 godina ima izdvojene studije odnosno dislocirane studije Ekonomskog fakulteta iz Zagreba, sad već 20-tak godina Opatijskog turističkog menadžmenta i unatrag 4 godine Fakulteta organizacije i informatike iz Varaždina. Počeli smo sa 5% mladih, djece s područja Zagorja koji su se upisivali. A znate da smo između 2 i 3% visoko obrazovanih u našoj županiji zastupljeni. Danas ih je 65%. Ako je već to nekakav rezultat, mislim da možemo biti zadovoljni. Zabok ima tri srednje škole, ne zato jer je Zabok poseban nego Bog mu je dao mjesto da je lociran tu gdje je, da je blizu 25 kilometara svakog iz Zagorja. Ja sam sad za vrijeme boravaka u ime Udruge gradova u Bruxellesu i u Bonnu bio na jednoj ispostavi ministarskog sveučilišta i počeo sam razgovor s ljudima o kontaktu prekogranične suradnje koju Europa podržava za ono što je rekao kolega Vidović, što je rekao kolega Ćosić. Nama se seljenjem industrije iz Zagreba, nama Greenfield investicije izvana dolaze u područje gdje će trebati strojari i elektro-inženjeri. Dodiplomski studij. Nitko ne želi to otvarati, nitko ne želi razmišljati o tim inicijativama, a mi smo sebi u Zaboku stavili za cilj da nama nije cilj veleučilište kad smo na pola sata od Zagreba, da je praktičnije, kolegica ako sam dobro čuo ispričavam se, govorila o tome jednostavnije je za ono što nije struka gdje treba posebni laboratorij da profesor dođe do đaka, nego da đak plaća 200, 300 ili 500 eura za smještaj pa hrana, pa sve ostalo, ne znam u Opatiji. Preporuka što bi trebalo jer Krapina bi trebala postati centar, ovo nemojte računati čisti lokal patriotizam jesmo mi u odnosima kao i Šibenik i Zadar. Ali sada Krapina dobiva veleučilišta, a mi bi eventualno postali ispostava toga veleučilišta u Zaboku nakon 40-godišnjeg iskustva. Zanemarimo to. A na drugi problem, suštinski, preporuka, čemu bi se mi trebali okrenuti? I tako piše između ostaloga, da bi trebalo programe poljoprivrede. Ja vam moram reći pokušavam četvero mladih ljudi koji su završili agronomiju zaposliti. Kao što vi imate intervencije, imamo ih svi i na žalost nema šanse. Mogu raditi jedino kao prodavačice u poljoprivrednim apotekama. Sugestija da školujemo poljoprivrednike, a nama trebaju strojari i električari. Ja sam elektraš po porijeklu, pa zato ovo električari nemojte doslovno shvatiti. Inženjer elektrotehnike ili što se nekada zavalo pogonski inženjeri. Danas je to dodiplomski studij. Želim reći, mislim da zaista mi kao saziv ovog Sabora nakon što izglasamo sve ono što trebamo usuglasiti sa Bruxelles-om, da nam zaista dolazi na dnevni red, to nitko nije htio napraviti, mreže škola. To je škakljivo političko pitanje, osjetljivo, oko mreže visokoškolskih ustanova i ovo posebno što je govorio kolega Mršić, stimulirati apsolutno i maksimalno deficitarni, to je malo već ofucana fraza, deficitarni kadar i kadrove, na trošak države. A tko želi odabrati nešto drugo za što država nema prioritet, neka plati. Međutim, ne znam koliko znate, školarine na učilištima privatnim i drugim se danas kreću od pet i 600 do sedamnaest i 600 tisuća kuna. To je izuzetno atraktivan biznis. I zato se teško othrvati ovim, o čemu je govorio kolega Hebrang, na žalost i naši sveučilišni profesori koji ne pronalaze na svojim matičnim kućama mjesta za ostvarivanje primjerenog dohotka, su prisiljeni neki put i trčati, gostovati. To govorim o poštenima, ali ima dosta tu i slučajeva gdje se zapravo ne odrađuje, nego se definitivno tezgari. I stoga moj poziv uz ove opaske, primjedbe, želju da razgovaramo i na regionalnoj, ali to teško neki puta zbog političkih razloga i politikantstva ide, da iniciramo i da podržimo inicijativu da o ovim pitanjima povedemo jednu širu raspravu koja neće biti determinirana nekim rokovima, nekim usklađenjima, jer mislim da uvijek u krizama je situacija zrela da se donesu neke strateške i kapitalne odluke, lakše se donose i da osiguramo za ovu zemlju sigurnu budućnost ne samo za popunjavanje ili ispunjavanje vlastitih potreba za školovanim kadrom, nego i da ta naša mladost u novoj, širokoj, otvorenoj Europi ima šansu ne biti kadar s Balkana za drugu, treću razinu poslova, nego zaista konkurirati ravnopravno svim onima koji se školuju na prestižnim školama na zapadu. Mislim da mi toga imamo i da konkurencija je potreba, ali ne bilo kakva konkurencija. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Zdenko Franjić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, štovani gospodine Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, kolegice i kolege. Cilj svakog razvijenog demokratskog društva jest imati kvalitetno obrazovanu, visoko obrazovanu radnu snagu koja će ostvariti gospodarstvo temeljeno na znanju, odnosno ostvariti društvo znanja tu svima nama toliko dragu sintagmu. Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje zajedno sa Nacionalnim vijećem za znanost kao tijela koja daju smjernice za razvoj sustava, moraju naprosto djelovati na prožimanju visokog obrazovanja, znanosti i gospodarstva, odnosno moraju ubrzavati prijenos znanja iz sustava znanosti i visokog obrazovanja u gospodarstvo, odnosno u konkretne gospodarske projekte. Na žalost, kada se čita ovo izvješće, ono je prepuno tehničkih, birokratskih detalja, statistika i efemeralija, ali ne ukazuje na određene propuste, a sumnjam da smo mi ipak toliko napredovali da imamo bezgrješan sustav, ne ukazuje na strategijske iskorake, nema evaluacije Bolonjskog procesa, nema ni razmatranja proračuna kao instrumenta kojima se ostvaruje određena politika, čak nema niti zaključka, niti preporuka, nego završava zapravo s ni sa čim. Naš je cilj u Republici Hrvatskoj jest dakle imati što veći broj visoko obrazovanih osoba, međutim o strukturi visoko obrazovanih osoba u Hrvatskoj se zna vrlo malo ili gotovo ništa. I o toj njihovoj kvalitativnoj strukturi po pojedinim obrazovnim područjima, ali isto tako i dobnoj strukturi. Tako da prije određenog vremena je postao jedan podatak da je preko 50% hrvatskih doktora znanosti starije od 50 godina, a sada svaka čast pedesetogodišnjacima, danas i svaki balavac ima 50 godina, ali ipak oni ne predstavljaju onu snagu koja bi trebala voditi hrvatsku znanost i obrazovanje prema europskim projektima i kvalitetnom gospodarstvu. Gdje je prožimanjem sa tržištem rada i potrebama poslodavaca? Toga u izvješću nema. Gdje je prožimanje sa srednjim obrazovanjem? Primjerice još nije jasan međuodnos između državne mature i visokog obrazovanja. Svjedoci smo da pojedini fakulteti kao upisne uvijete naprosto uvjetuju poznavanje engleskog jezika kako "condicio sine qua non" Međutim, što je sa učenicima koji uče recimo francuski ili njemački. Zar ne trebamo ekonomiste koji izvrsno barataju njemačkim jezikom ili francuskim jezikom? Potrebno je dogovoriti dakle prožimanje uvjeta koje raspisuju fakulteti sa uvjetima koje propisuje državna matura jer u državnoj maturi stoji da je potreban jedan strani jezik, ne kaže se eksplicite koji. Dakle, možda bi bilo dobro da se fakulteti ne miješaju u obavezni dio državne mature nego u onaj dobrovoljni. Činjenica jest da se u hrvatskom obrazovnom sustavu nastavnički smjerovi slabo upisuju što na jedan poseban način čak tolerira i ovaj Visoki dom. Sjetimo se primjerice Zakona o sanitarnim inspektorima gdje su eksplicite postavljeni uvjeti tko sve može biti sanitarni inspektor pa se nabrajaju sve sami inžinjeri a recimo za biologe se tolerira da budu i profesori biologije, dakle i profesori biologije mogu biti sanitarni inspektori. Ali što su skrivili profesori primjerice kemije ili profesori fizike kada znamo da profesori odnosno kemičari, fizičari a i biolozi imaju najstrože uvjete za izbore u znanstvena zvanja koja su dvostruko ili stostruko, ili peterostruko viša od uvjeta propisanih za mnoge druge struke. Tu dakle otvaramo i problematiku neujednačenih uvjeta za izbore u znanstvena zvanja, pogotovo kad je u pitanju interdisciplinarna i multidisciplinarna istraživanja pa je često primjer da na jednom znanstvenom projektu bilo na fakultetu ili znanstvenom institutu radi jedan tim stručnjaka od kojih je jedan znanstveni suradnik a ima tri ili pet puta više radova nego njegov kolega koji je znanstveni savjetnik ako se primjerice radi o suradnji jednog kemičara i neke druge struke na tom projektu. Mi smo uspostavili kult cc radova, dakle radova koji se objavljuju u časopisima indeksiranim u bazi Karan contents. Postavlja se pitanje što je sa domaćim časopisima. Gdje je izvrsnost domaćih časopisa? Destimulira se pisanje u domaćim časopisima pogotovo kad se radi o tehničkim i prirodoznanstvenim strukama a domaći časopisi bi baš trebali biti poligon pogotovo za mlade znanstvenike. Što je sa recimo uvjetom da barem se za izbor u zvanje mora objaviti barem jedan rad na hrvatskom jeziku i to radi njegovanja terminologije, radi razvijanja hrvatskog jezika. Na koncu konca, poznato je da članak 73. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju uvjetuje prihvaćanje 85% europskih normi kao uvjet za punopravno članstvo Hrvatske u Europi. Kako da prevedemo te norme kada engleski ima nekoliko stotina tisuća ili nekoliko milijuna riječi za koje ne postoje hrvatske inačice a oni gospodarstvenici koji će raditi na poštivanju tih normi, na njihovoj implementaciji u gospodarstvu naprosto ne trebaju biti jezični savjetnici i stručnjaci, to moraju baš učiniti znanstvenici i stručnjaci u polju za koje moramo imati adekvatno obrazovanje kroz sustav znanosti i visokog obrazovanja pa je paradoks da takvih naprosto uvjeta nema, da se to destimulira, da recimo kao minimalni uvjet za napredovanje u zvanje primjerice u fizici što je moja struka objavljivanje jednog udžbenika ne donosi apsolutno ništa. Mislim, to su paradoksi koje naprosto treba riješiti da bi sustav išao naprijed i po mom mišljenju se i ovo izvješće moralo baviti i takvim nasumično iznesenim primjerima, baviti se meritumom a ne samo pukim nabrajanjem statističkih pokazatelja. Hvala lijepa.
Hvala. I završni osvrt predsjednik Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo. Rekao bih prvi svoj dojam slušajući raspravu na ovom časnom domu. Upravo mi je drago da je Sabor senzibiliziran za ovu temu do te mjere da su mnogi zastupnici sudjelovali u raspravi. Dakako da sve ovo što ste vi rekli je i meni kao predsjedniku Nacionalnog vijeća itekako poznato i da se Nacionalno vijeće s time bori iz sjednice u sjednicu, ali neke male rekao bih komentare bih ipak rekao ovog trenutka. A na prvom mjestu radi se o onim komentarima dijela zastupnika koji su spominjali projekciju mreže. To jednostavno nije tema današnje diskusije, radi se samo o godišnjem izvješću a mreža će biti tema ovog časnog doma drugom prilikom gdje je Nacionalno vijeće izradilo svoj dokument i iskazalo svoj stav. Dakako da će ono doživjeti i određene promjene nakon diskusije i rasprave u ovom Saboru. To se jasno odnosi za nekoliko zastupnika. Također, rekao bih još nešto, da zastupnici moraju razumjeti da koji put u izvješću se neke stvari statistički možda opterećuju, ali one su nužne i ovo izvješće je važno i rekao bih i unutar samog Nacionalnog vijeća ali i u odnosu na sve ono što čini sustav. U tim dokumentima se itekako nazire strategija. Vi morate uzeti u obzir da Nacionalno vijeće je tijelo koje je trebalo stvoriti, koje je trebalo rekao bih artikulirati u ovom našem sustavu visokog obrazovanja. I najveći rekao bih trud, ne najveći ali jedan dio truda je bio u artikulaciji dokumenata koji su strateške prirode. Naime, u ovom izvješću nema jedan važan podatak a to je da bi netko podnio uredno podnesen zahtjev za otvaranjem određene visoke institucije ili novog studija, on mora ispuniti određene zahtjeve koje se unaprijed odbijaju bez da započne procedura na nacionalnom vijeću. I morate znati da je nacionalno vijeće obavilo onu zadaću koja se može nazvati da je spriječilo rumunjizaciju visokog obrazovanja u Hrvatskoj. I kada vi isčitavate statistički broj dopusnica u 2005. godinu za preddiplomski, diplomski studij koji iznosi oko 8 stotina morate znati da je tih 800 prilagođavanje postojećeg sustava da bi dobilo određene dokumente u skladu sa zakonom i sa orijentacijom naše države koja ide prema bolonji. U vašoj raspravi je dodirnuto puno stvari i moram reći da kao predsjednik nacionalnog vijeća ću sve dijelove rasprave koji su korisni za nacionalno vijeće itekako uvažiti i voditi računa o njima. Ali moram imati isto tako jedan mali komentar da nacionalno vijeće je, nije političko tijelo nego je strukovno ono nije dakle, ono je organ koji je ovaj Sabor, ovo cjelovito tijelo donijelo i sigurno, uvjeravam sve zastupnike da rade da to nacionalno vijeće radi prema respektirajući isključivo kriterij struke, kriterije interesa cjelokupnog društva i razvoj visokog obrazovanja uopće. I ja mislim da je to interes sviju nas! Također mi je drago da su neki zastupnici uočili, ne uočili nego da su naglasili da je kvaliteta itekako važna. Isto tako je važno da, rekao bih ova masovna, ne masovna nego šira jedna baza ne smije prerasti sami sebi svrha, da postane jednostavno poligon za određeno prosvječivanje cijelog sustava, o tome nacionalno vijeće vodi računa. Ali također nacionalno vodi računa o onom dokumentu koji je ovaj časni Sabor i izglasao, to je Zakon o visokom obrazovanju koji točno određuje i determinira najvažnije strateške zadaće cijelog sustava, a to je policendričnost i to je nacionalno vijeće itekako uvažavalo. No o tom dijelu će biti puno sveobuhvatnije kada bude rasprava o onom drugom dokumentu a to je mreža, odnosno projekcija mreže visokog obrazovanja. Moram reći isto tako da ni jednu preporuku koju je nacionalno vijeće donijelo nije ministarstvo ili Vlada promijenila, nego je striktno poštivala preporuke nacionalnog vijeća kao savjetodavnog tijela dakako cijelog sustava. Tako da nije moguće, obzirom na kriterije koje nacionalno vijeće vodi koje sam malo prije rekao držeći se isključivo interesa struke i razvoja nije moguće na bilo koji način politički djelovati na nacionalno vijeće, niti će to dok sam ja predsjednik biti ubuduće moguće. Što se tiče dijela rasprave o tzv. putujućim profesorima, ili kako je rekao kolega Hebrang, lutajućim profesorima. To je boljka koju nacionalno vijeće itekako uvažava. I ono je spremilo, odnosno zajedno sa agencijom za visoko obrazovanje sprema banku podataka sa svim pokazateljima obaveza profesora gdje će biti vidljivo odmah gdje su sve njegove obaveze. Tako da se želi spriječiti jedna ta, rekao bih rabota koja ne donosi razvoju, pogotovo novih studija. Dragi zastupnici, evo, rekao bih da neki dijelovi vaše diskusije nadilazi ovu točku dnevnog reda danas. Ona je ipak godišnje izvješće jednog tijela, a ja vas uvjeravam, obzirom na stratešku ulogu u koju je Hrvatska ušla, a to je bolonja da je ona tek, rekao bih zakoračila u taj proces. I ne moram ponavljati i rekao bih u izvješću eventualno se dotikavati, ovo je zgodna riječ, dobro krenula je, to je jedna orijentacija koju smo već odredili ispred sebe. Posebno je naglašeno da je to 2007. utrošena u poslije diplomske studije, u specijalističke i doktorske i da je mnogo čemu nacionalno vijeće i poticalo interdisciplinarnost i da su mnogi studiji otvoreni. Reći ću vam samo jedan primjer kada sam se već toga dotakao, jedan poslijediplomski studij između Bogoslovnog fakulteta i ekonomskog fakulteta u Zagrebu. To je prije bilo naprosto nemoguće, sada to postoji. No, takvih primjera ima na tisuće i ne bih zamarao ovaj dom sa takvim izvještajem. U svakom slučaju zahvaljujem vam na raspravi. Kao predsjednik nacionalnog vijeća ću mnoge dijelove vaše rasprave prenijeti nacionalnom vijeću. I do sljedećeg puta to se zove daleko važniji dokument, to je projekcija mreže, kada ću se opet pojaviti pred ovim Domom. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo naknadno.
Prelazimo na glasovanje o pređenim točkama. Prvo, Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini, Podnositelj: Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskog matičnog radnoga tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi: "Prihvaća se izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 74 glasa za, 3 suzdržana i 39 protiv.
Idemo na sljedeću točku: - Godišnje izvješće o radu za 2007. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka, Podnositelj: Agencija za zaštitu osobnih podataka; Koja je temeljem članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka Agencije dostavila ovo izvješće. Raspravu su proveli Odbori za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Vlada je dostavila mišljenje. Ravnatelj Agencije za zaštitu osobnih podataka FranJo Lacko će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. U ovom izvješću koje je, bih ja volio možda da je i veće, međutim, u buduće ćemo vjerojatno i izdati posebno za vas jednu knjigu gdje ćete moći možda detaljnije vidjeti, usporediti znači naš rad, znači sa onim članicama Europske unije. U ovom izvješću smo ovaj puta probali prikazati i primjerima, znači naš nadzor u tijelima državne uprave, javne vlasti i svih onih koji vrše javne ovlasti, istovremeno, normalno prikazujući da ste vi kao znači tijelo a mi kao neovisna, znači nadležno nama i znači vama u neku ruku, da tako kažem polažemo račun, znači prikazati u njemu od trošenja naših sredstava, do naših znači djelatnika pa sve do znači onog što mi činimo na putu izvršavanja naših obaveza prema Europskoj uniji kada je u pitanju to područje zaštite osobnih podataka. Ja bih ovdje samo još, znači mislim da budem mogao više obrazloženja znači dati ukoliko bude vaših pitanja, dakle se osvrnuti malo znači na pojedine slučajeve koji su dakle bili u medijima. Znači ova agencija se morala uvijek potvrditi kao neovisno tijelo koje ima znači svoja stajališta, mora znači izvršavati zakon i ako su neka zakonska rješenja eventualno možda i eventualno nisu najbolja znači to svakako nije znači zadatak agencije znači da to ispravlja. Kroz ovo znači tu je dakle najviše bio spominjan znači registar hrvatskih branitelja i vi ste mogli možda primijetiti nedavno dakle u jednom časopisu znači da toliko detaljno neovisni stručnjak znači potpuno potvrdio znači da agencija dakle u svom radu je poštovala i poštuje znači zakon. Kad je u pitanju znači državna uprava i tijela javne vlasti mi smo znači ovdje dali znači primjere da vidite znači da smo zakucali skoro na vrata svih ministarstava prvenstveno Ministarstva unutarnjih poslova koji je najveći inače u svakoj zemlji je on najveći voditelj znači osobnih podataka. Najviše zbirki ima. Pa sve znači do onih koji eventualno znači imaju određene agencije koje imaju znači pri tom možda manje tih evidencija i tek nekoliko zbirki. Koji je naš, znači mi ne skrivamo znači da smo pokušali i da prema onome svemu što je, što su stručnjaci i eksperti Europske unije koji nas redovno obilaze i prate znači po njima znači mi naš, naše zadatke obavljamo dobro međutim svakako znači da imamo mnogo još obaveza i svakako da nismo sve naše zadatke obavili u cijelosti. To je znači da ćemo morati malo više znači u medije i više ćemo morati poučiti građane njihovim pravima i također morat ćemo znači tražiti znači da registar taj središnji, to je centralna baza podataka znači da se nekako više popuni znači da se ta obveza u većoj mjeri izvršava jer to je znači malo manje. U izvješću također vi ste ovdje primijetili da mi smo iako nam je staž nekako kratak da smo pokušali se prikazati i znači prema znači uniji, Europskoj uniji dakle da smo aktivni znači u svim regionalnim udruženjima i europskima i na kraju da smo također zapravo već znači nas se prima prema članku 29. direktive Europske unije već nas je primilo više i ne kao promatrača nego znači kao stalnog člana koji znači izvršava znači sve one obveze i zadatke, sudjeluje znači u pripremama prijedloga za znači zakonske odredbe. Tu govorim kad je u pitanju Europa. I tako da možemo reći da na tom području smo praktički znači mi na području zaštite osobnih podataka znači praktički kao već u Europskoj uniji. Ja sam inače ovdje i naveo znači da naših obveza ima još dosta. Nismo baš sve ispunili u cijelosti međutim obzirom na broj ljudi, na sredstva i tako mislim da smo znači ipak ispunili sve ono što je bilo primarno i prioritetno. Jer eto kažem mi ćemo za zastupnike izdati jednu knjigu koju ćete dobiti negdje kroz 2, 3 mjeseca da bi mogli vidjeti da primjerice znači nema baltičke zemlje, a vi veličinu znate pa može služiti kao usporedbu koja ima manje zaposlenih od nas. Jedna Makedonija dakle čak i znate veličinu te zemlje ima 17 i tako dalje i tako dalje. Međutim ova agencija a i ja, mislim isto mogu reći znači da sam svjestan onoga što znači u ova dakle znači što naša država može imam niz drugih obaveza financijskih i ono znači sve što je prioritetno znači mi smo obavili. Evo ja očekujući znači ako bude kakvih pitanja da bi više obrazložio ja vam se zahvaljujem na pozornosti i hvala vam lijepo.
Hvala. Izvjestitelji Odbora? Ustav, poslovnik, politički sustav? Informiranje, informatizaciju, medije? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pred nama je godišnje izvješće o radu za 2007. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka koja se dostavlja Hrvatskom saboru na temelju odredbe članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Sukladno članku 32. Zakona o zaštiti osobnih podataka Agencija za zaštitu osobnih podataka obavlja sljedeće poslove od, kao javne ovlasti: nadzire provođenje i zaštitu osobnih podataka, ukazuje na uočene zlouporabe prikupljanja osobnih podataka, sastavlja listu država i međunarodnih organizacija koje imaju odgovarajuće uređenu zaštitu osobnih podataka, rješava … [[Govornik se ne razumije.]] Zakona za utvrđivanje povrede prava zajamčenih zakonom, vodi središnji registar koji, u kojem se objedinjuju evidencije o zbirkama osobnih podataka koje dostavljaju voditelji sukladno zakonu. Isto tako i temeljem članka 33. zakona agencije obavljaju i druge poslove. Temeljem važećih propisa financijska sredstva za rad osiguravaju se u državnom proračunu. Za 2007. godinu agenciji je u proračunu namijenjen iznos od 6 milijuna 945 tisuća kuna od čega je ostvareno odnosno potrošeno 6 milijuna 713 tisuća 813 kuna ili 96,7% od ukupnog iznosa. Potrebno je naglasiti kako je Zakon o zaštiti osobnih podataka Republike Hrvatske u temeljnim pitanjima usklađen sa pravnom stečevinom zajednice te iako je praksa pokazala opstojnost i provedivost postojećeg zakona točka neusklađenosti koja se ogleda u članku 13. a koja se odnosi na transfer podataka u inozemstvo zahtijevala je dodatno usklađivanje u odnosu na članke 25. i 26. EU direktive 95/46. Kako je ove godine donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti osobnih podataka i istim je izvršeno daljnje usklađivanje sa člankom 26. direktive odnosno detaljnije je uređen transfer osobnih podataka iz Republike Hrvatske to je agencija u zadanom roku okončala izvršenje zadanih zakonodavnih mjera predviđenih za izvršenje u okviru pripreme Shengenskog akcijskog plana. U izvještaju su također primjerena i suradnja s tijelima Europske unije oko procesa pridruživanja Europskoj uniji. U poglavlju 8. izvješća detaljno je prikazana suradnja, sudjelovanje u projektima državnih tijela i tijelima javne uprave kao što su Ministarstvo pravosuđa, Središnji državni ured za razvojnu strategiju, Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Vladin Ured za ljudska prava, Ministarstvo financija, Središnji ured carinske uprave, Vladin Ured za E Hrvatsku, Ured za suzbijanje zlouporabe opojnih droga Vlade Republike Hrvatske. U poglavlju IX. opisano je postupanje agencije na upite državnih tijela, pravnih osoba i građana. U 2007. godini zaprimljeno je ukupno 124 neupravnih predmeta, upita od čega je udio mišljenja 81, a udio ostalih predmeta, odgovora i očitovanja iznosi 43. Upiti gore navedenih subjekata uglavnom se odnose na sljedeće teme: upit u vezi dostave evidencija o zbirkama osobnih podataka i općenito obavezama voditelja zbirke osobnih podataka, prikupljanje podataka na primjer od strane osiguravajućih društava, korisnika raznih usluga i slično. Dostava podataka. Upiti su se odnosili na dostavu, odnosno razmjenu podataka između državnih tijela najčešće MUP-a, objavu podataka najčešće na webu, iznošenje podataka iz Republike Hrvatske u druge države, uporabu video nadzora na radnom mjestu, neovlašteno davanje podataka drugim korisnicima, praćenjem prisutnosti na radnom mjestu, potpisne knjige i magnetske kartice, uporaba geometrijskih uređaja s karticama, upiti u većoj zaštiti posebnih kategorija osobnih podataka i biometrija kroz razne aspekte. Dalje su izdvojeni upiti i mišljenja za Ministarstvo unutarnjih poslova, za Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, sindikati. Na zahtjev voditelja zbirke osobnih podataka dana su mišljenja o adekvatnosti zaštite osobnih podataka u drugim zemljama. U poglavlju X. prikazan je pregled nadzora koji je provela agencija. Tijekom 2007. godine za nadzor je ukupno evidentirano 589 predmeta od čega su 543 predmeta postupano po službenoj dužnosti vezano uz zaštitu osobnih podataka, a u 49 predmeta temeljem podnijetih zahtjeva za zaštitu prava na zaštitu osobnih podataka, odnosno pritužbi građana i trećih osoba, sindikata, udruga i slično. Uspoređuje i ukupan broj nadzora izvršen u 2007. s ukupnim brojem nadzora u 2006. bilježi se ukupan porast nadzora za 83 u odnosu na prethodnu godinu. Izvršavanjem nadzora utvrđivalo se stanje zaštite osobnih podataka i postupanje prema Zakonu o zaštiti osobnih podataka, uredbu o načinu vođenja i obrasca i evidencija o zbirkama osobnih podataka, te uredbe o načinu pohranjivanja i posebnim mjerama tehničke zaštite posebnih kategorija osobnih podataka. Utvrđeno je da je još uvijek određeni broj voditelja zbirke osobnih podataka koje su bile predmetom nadzora nisu uspostavili i dostavili evidenciju o zbirkama osobnih podataka u središnji registar. Iz tih razloga u tijeku nadzora naložena je uspostava i dostava evidencija. U zaključku izvješća stoji da je 2007. godina označila potvrđivanje Agencije za zaštitu osobnih podataka kao subjekta nadzora i partnera u zaštiti privatnosti. Mnoge nove obaveze koje je agencija dobila potvrđuju da se Republika Hrvatska na području zaštite osobnih podataka uključila u načine i oblike djelovanja tražeći traženja najbolja rješenja za mnoge izazove i ukupnim djelovanjem koja se traže od jedne buduće članice Europske unije. Za određen broj propisa sada se pravovremeno traži i od agencije i pravovremeno dobiva mišljenje o zaštiti osobnih podataka u tim propisima. Rad agencije kao nadzornog tijela je očit i nije upitan. Kako ističu, podizanje svijesti građana, povećanje odgovornosti obveznika o zaštiti i primjeni privatnosti i povećanje informacijske sigurnosti, edukacija mladih o značaju ovog područja i dobro i učinkovito djelovanje na ispunjenju obaveza buduće članice su glavni predstojeći zadaci u narednom periodu. Iz svega gore navedenog vidljivo je da je Izvješće za prošlu godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka cjelovito i sveobuhvatno i Klub zastupnika HDZ-a će ga podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ravnatelju. Čini mi se da način na koji se pristupa ovoj temi ima za cilj da se obezvrijedi ova tema, a to ne bi bilo dobro. Agencija za zaštitu osobnih podataka iznimno je važna institucija u našem pravnom sustavu. To je jedan od novijih instituta kojeg imamo. To je institut kojega uvodimo na tragu međunarodnih iskustava, pa i obveza Republike Hrvatske u postupku pridruživanja Europskoj uniji. Svjedoci smo bili proteklih godina na koji način i koliko često je došlo do kršenja prava građana upravo u ovoj domeni zaštite osobnih podataka. Rekao bih da rasprava o korpusu pitanja vezanih uz zaštitu osobnih podataka praktički traje od onog vremena kada je problematizirani jedinstveni matični broj građana, odnosno kada je on ukinut kao javni podatak. No, međutim da se vratimo na Izvješće o radu agencije u 2007. godini. Nije to tako blistavo kao što se čini i kao što se želi prikazati na prvi pogled. I mi u klubu Hrvatske narodne stranke želimo ukazati na nekoliko vrlo važnih problema. Da bismo znali o čemu govorimo između ostaloga treba reći da u Agenciji radi 26 ljudi. To je veliko tijelo državne uprave. Ne znam hoću li pogriješiti ako kažem da ni u USKOK-u ne radi toliko ljudi. Dakle, 26 od toga ¾ visoko kvalificiranih ljudi radi posao između ostaloga 124 upita, odnosno neupravna predmeta. Impresivan je onaj dio nadzora, 5 stotina i nešto upita, rješenja, dopisa. Ali kad se sve zbroji i oduzme bojim se da 26 ljudi u toj agenciji ne radi punim kapacitetom. Iako činjenica je i to se iz ovog izvješća vidi da raste broj pritužbi, prijava građana, raste broj neupravnih predmeta, raste broj nadzora i za očekivati je da će u 2008. godini kapacitet ove agencije biti nešto bolje iskorišten. Koje su zadaće agencije? Zadržat ću se na jednoj. Ukazuje na uočene zlouporabe prikupljanja osobnih podataka. Kako to izgleda u praksi? Jedan od najeklatantnijih slučajeva je tzv. slučaj Erste investa koji se spominje u ovome izvješću. Naime, za one koji nisu pročitali izvješće ponovit ću da je zagrebačka HVIDRA prijavila i to ni manje ni više nikoga drugoga, nego Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, odnosno Upravni odbor Fonda branitelja da je nezakonito jednom privatnom trgovačkom društvu koje se zove Erste invest proslijedila veliku količinu osobnih podataka hrvatskih branitelja, a poradi izračuna vrijednosti njihova udjela u braniteljskom fondu. I sad što se događa? Dakle, taj sporni ugovor ministarstvo, odnosno upravni odbor potpisuje 21. siječnja 2005. godine. Na reakciju zagrebačke HVIDRA-e uključuje se agencija i zamislite utvrđuje da je došlo do prijenosa podataka putem CD-a, nekriptiranih podataka i to velike količine nekriptiranih podataka i da je prekršen čitav niz propisa o zaštiti osobnih podataka. Ministarstvo ispravlja grešku potpisujući jedan ugovor kojim će se zapravo štititi sigurnost tih podataka, ali kada? 19. studenog 2007. godine. 2005., 2006. i 2007. godinu jedno privatno trgovačko društvo je moglo dobiti i raspolagati sa svim podacima s kojima Sabor ne može, a to su podaci iz registra branitelja. To je vrhunac licemjerja ne samo Vlade, nego i ove agencije. A kad smo već kod toga da spomenemo drugi slučaj. Poznato je da je klub Hrvatske narodne stranke bio pokrenuo inicijativu za objavom općeg dijela registra hrvatskih branitelja. O tome smo razgovarali prošli tjedan. Mislim da smo si rekli mnogo što smo trebali i sjedne i s druge strane, ali podsjećam da je agencija u svome izvješću napisala eksplicite na upit navedenoga ministarstva kao i više novinara i drugih, agencija je dala mišljenje da se prema postojećim važećim propisima registar hrvatskih branitelja ne može objaviti. Ravnatelj agencije je s više priopćenja objasnio takvo stajalište objavljeno između ostaloga i na web stranicama agencijama. Podsjećam, ovo je izvješće za 2007. i ovo nije točna informacija, da ne kažem neku težu kvalifikaciju. Ja ću sada citirati što je rekla agencija 16. srpnja 2007. godine, dakle samo je to izvješće moglo biti obuhvaćeno, odnosno ovim izvješćem je moglo obuhvaćeno biti samo to mišljenje. Dakle, 16. srpnja 2007. godine ravnatelj agencije, gospodin Franjo Lacko potpisuje sljedeće rečenice: "Budući da Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te Pravilnikom o jedinstvenom registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata nije propisano javno objavljivanje podataka sadržanih u jedinstvenom registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, mišljenje je Agencije za zaštitu osobnih podataka da ne postoji obveza Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti na javnu objavu podataka iz jedinstvenog registra" i tako dalje. Mišljenje je agencije da ne postoji obveza ministarstva, a ja čitam ovdje u ovome izvješću da je agencija rekla da se prema postojećim važećim propisima registar hrvatskih branitelja ne može objaviti. Ili ja ne znam čitati i razumijevati ili je netko ovdje falsificirao istinu. To na što se poziva agencija u svome izvješću, agencija je napisala tek u travnju ove godine. Sad ću i to pročitati. A zašto je to napisala? Zato jer se Ministarstvu obitelji nije svidjela formulacija u onom prvom mišljenju, pa je tražila dodatno mišljenje, odnosno stav agencije, pa je sad agencija svoj stav konkretizirala i kaže: "Razvidno je da Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti nema zakonske pretpostavke da se podaci iz registra objave." Ali da agencija i dalje upušta se u političke ocjene i kaže: "Agencija se neće upuštati u komentare proizvoljnih, nedokučivih i neosnovanih zaključaka predlagatelja iz navedenog mišljenja agencije kao konačno mišljenje koje je zatraženo u svezi zahtjeva Kluba zastupnika HNS-a. Dakle, agencija koja odgovara ovome Parlamentu, klub zastupnika optužuje da daje komentare proizvoljnih, nedokučivih i neosnovanih zaključaka. Hvala lijepo gospodine ravnatelju. Mislim da je posao političkog nadmetanja i procjene rada Hrvatske narodne stranke nečiji drugi, a ne vaš. E sad kad smo već kod toga valjalo bi iščitati i jedno i drugo mišljenje pa ukazati na čitav niz nelogičnosti koje u oba mišljenja pišu, a to je igra riječi, jedna birokratska zavrzlama kojom se pokušava zamagliti pravo stanje stvari i preskaču se elementarne informacije o tome što doista propisi, a to znači Zakon o braniteljima, Pravilnik o jedinstvenom registru, a onda i Ustav, a onda i Zakon o zaštiti osobnih podataka doista kažu. Jer kako je moguće napisati mišljenje u kojemu eksplicite kaže da se podaci, govori se dakle o osobnim podacima kako je regulirano člankom 7. stavcima 1. i 2. Zakona o zaštiti osobnih podataka smiju prikupljati i dalje obrađivati uz privolu ispitanika ili u slučajevima određenim zakonom. A budući da je ovo slučaj određen zakonom, a između ostaloga se još i kaže, sad ću ja to citirati malo šire jer člankom 7. se kaže "u slučajevima određenim zakonom ili između ostaloga ako je obrada podataka nužna radi ispunjenja zadataka koji se izvršava u javnom interesu." Ako ovo nije javni interes, a iskazali su ga u ime javnosti, ne samo braniteljske udruge, neke ne sve, nego i veliki broj političara u Republici Hrvatskoj, novine, mediji, onda se zapravo radi o pokušaju da se politički interes Vlade pokrije pravnim mišljenjem agencije. To je ispod razine zadaća i javnih funkcija agencije. Ja ću još spomenuti jedan slučaj i time ću zaključiti u ime kluba Hrvatske narodne stranke. Ukoliko je točno da agencija ukazuje na uočene zlouporabe prikupljanja osobnih podataka, onda mi nije jasno kako je moguće da se u izvješću navodi da je u bankarskom sektoru postignuta visoka razina informacijske sigurnosti i ja pitam što to znači? Da li to znači da su banke prikupljale osobne podatke na zakonit način ili da su uspostavile izgradile sustav informatičke sigurnosti koji čuva podatke neovisno o tome na koji način su ga prikupile, a ja ću vam sad reći konkretni slučaj. Poznato je dakle da za odlazak u Rusku federaciju morate imati vizu. Da biste vizu platili, morate prema posebnom ugovoru veleposlanstva Ruske federacije i Volks banke uplatiti trošak vize na račun veleposlanstva. Kad odete u poslovnicu Volks banke, prvo pitanje koje vam kažu, molimo vaš matični broj građana. Na moje eksplicitno odbijanje davanja matičnoga broja rekli su oprostite, ali onda ne možemo provesti transakciju. Ja sam rekao pokažite mi propis, dovedite mi voditelja poslovnice da mi on objasni na koji način, s kojim pravom vi mene želite uvesti u registar svojih klijenata i pri tome mi uzeti matični broj građana. Kad sam na taj način se postavio, onda je odjednom sve moglo bez matičnog broja građana. Dnevno se s tim problemom suočava veliki broj građana i nije mi jasno da sve vidimo, ali ne vidimo takav način postupanja banaka, jer u tome banka koju sam spomenuo nije jedna i nije jedina. S tim u svezi klub Hrvatske narodne stranke ne može podržati ovakvo Izvješće Agencije za zaštitu osobnih podataka. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, naime ispraviti ću navod gdje je kolega Beus ustvrdio da je protupravno fond za, tj. upravni odbor fonda protupravno dozvolio Erste investu kao privatnoj tvrtci da raspolaže podacima. Ne, to je sve na Zakonu o pravima hrvatskih branitelja utemeljeno, u Zakonu o i pravilniku o registru hrvatskih branitelja i ne može se osim u onu svrhu koja je za stjecanje prava iz udjela iz braniteljskog fonda u drugu svrhu ni banka ni Fond za upravljanje imovinom ne može koristiti podatke u bilo koje druge svrhe osim za isplatu i vođenje evidencije. Tako da su oni zaštićeni i dalje. I netočno je da je napravljeno otklon od zakona, jer jasno je vidljivo da u članku zakona koji govori o Fondu hrvatskih branitelja kao i u pravilniku definirano kako se prikupljaju i kako se koriste podaci o hrvatskim braniteljima. Stoga insinuacije da je napravljeno i otklonjeno od zakona da su podaci dostupni svima, to nije točno. Banka se služi i Erste invest se služi samo za isplatu udjela koji su evidentirani kod njih i ne može u druge svrhe se uopće koristiti.
Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi gospodine ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Na početku same rasprave želimo reći da će Hrvatska seljačka stranka podržati Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2007. godinu. Podržati ćemo zato jer je iz njega vidljivo da je agencija kroz provedbu aktivnosti prepoznata kao partner u zaštiti i nadzoru privatnosti građana te da Vlada Republike Hrvatske na području zaštite osobnih podataka ulaže napore za kvalitetnije uređenje ovog područja. Nastojati ćemo ukratko obrazložiti razloge zbog kojih podržavamo ovo izvješće, a vidimo da podnošenjem ovog godišnjeg izvješća Vlada Republike Hrvatske, odnosno agencija žele jasno formulirati svoju odlučnost u unapređenju ovog područja. Izvješće na cjelovit način i kroz prihvatljivu strukturu prikazuje obveze, probleme s kojima se agencija susretala tijekom 2007. godine. Pri tome je prepoznata kao subjekt nadzora i partner u zaštiti privatnosti ne samo od državnih i županijskih tijela i institucija nego i od medija, sindikata, trgovačkih lanaca i drugi pravnih osoba, ali i od samih građana. Vrlo su interesantni upiti koje je agencija zaprimala, a odnosili su se na razna pitanja, zbirku podataka, prikupljanje, dostavu, objavu, iznošenje podataka iz Republike Hrvatske u druge države, uporabu video nadzora na javnom mjestu, crne liste u bankama, dužnika za komunalne i slične naknade, plaćama lokalnih dužnosnika, davanje na korištenje matičnih brojeva građana kao i niz drugih podataka. Pored toga za pohvaliti je i javnost rada agencije preko info telefona, jer se i na taj način želi što više približiti korisnicima usluga posebno građanima. Ovom prilikom bi ukazali na primjer zaštite podataka u sustavu zdravstva što može biti jako osjetljivo područje. Naime razvoj informacijske i komunikacijske tehnologije u medicini i zdravstvu stvara pretpostavke za brži i jednostavniji pristup podacima njihovih bolesnika. Tu se između ostaloga misli na razne registre, o bolestima pacijenata. Koliko dobrog sa sobom može nositi jednostavan pristup podacima, tako isto može i rezultirati neželjenim pojavama posebno ako informacije dospiju do nekoga tko ih želi zlorabiti i na taj način nanijeti štetu pojedincu, obitelji ili zajednici u cjelini. Posebno bi željeli ukazati na pravo djeteta na privatnost, mislimo tom prilikom na djecu vrtića i djecu osnovnih škola. S tim u vezi preporučamo veće angažiranje, odnosno suradnju nadležnog ministarstva i Agencije za zaštitu osobnih podataka te apeliramo na potporu medija koji bi svi zajedno bili u službi edukacije predstavnika vrtića i škola te roditelja i na taj način upozoravali na izvore manipulacije nedobronamjernih pojedinaca koji mogu naštetiti pravima privatnosti djece. Na taj način će se smanjiti zloporaba koje postoje kod objave osobnih podataka djece na internetskim stranicama dostupnih neograničenom broju korisnika. Općenito gledano kultura zaštite podataka zahtjeva jasna određenja i ponašanje osoba kojima su ti podaci dostupni. S obzirom na to da se veliki dio osoblja iz tijela državne uprave i pravnih osoba tijekom svog profesionalnog rada sreće s mnoštvom vrlo osjetljivih podataka, neophodno je definirati pravila njihova ponašanja i njihov odnos prema podacima i informacijama. Ta pravila moraju biti jasna, dostupna javnosti i služiti kao vodič u ponašanju profesionalaca. Nadamo se da će agencija i u narednom razdoblju utjecati na podizanje svijesti građana, povećanu odgovornost obveznika u zaštiti i primjeni privatnosti, povećanju informacijske sigurnosti, pitanju primjerenijih prostornih uvjeta, edukaciji stručnih kadrova te implementaciji međunarodnih normi. HSS podržava napore Vlade i mjerodavnih tijela koje ulažu odgovarajuće napore za zaštitu osobnih podataka od mogućih zlouporaba. Pri tome želim pohvaliti i podržati ostale sudionike u lancu koji skrbe o povećanju zaštite osobnih podataka od moguće zlouporabe. Za kraj naše rasprave reći ćemo da nam izvješće daje nade da u bližoj budućnosti možemo očekivati još bolje stanje na ovom području. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Ako se ne varam, u susjednoj Sloveniji posao naše agencije obavlja osoba koja ima funkciju koja se zove povjerenik za zaštitu osobnih podataka. I kada oni konstatiraju ono što vi u svom izvješću imate uočeno, nezakonito prikupljanje podataka, posebice ako se radi o tijelu državne vlasti ili institucije s javnim ovlastima, onda u slovenskoj politici, u Parlamentu nastane a posebice u Vladi, panika. I nikad nitko tko je bio predmet obrade povjerenika nije ostao na dužnosti, na svojoj funkciji nakon što ga je posjetio povjerenik za zaštitu osobnih podataka. Ova naša agencija djeluje poluilegali, jer to je vidljivo po broju obraćanja građana prema vama u zahtjevima za tumačenje pomoći ili savjete, jer je naprosto nevjerojatno da 26 zaposlenih s ovom strukturom školske spreme u cijeloj godini dana je obradilo zamislite 500-tinjak predmeta, a možda i zato jer ste u nekim predmetima davali 2, 3 i 4 različita mišljenja, tumačenja, propisa pa i političkih osvrta. Zbog toga nisam zadovoljan i vas kao instituciju koja za svoju raspravu odgovara parlamentu, vidim da ne bude samo u onom dijelu nadzora, kontrole i represije, nego da utječete savjetodavno i edukativno i na tijela vlasti, građane, kako bi što manje nesporazuma bilo. A tom dijelu posla se očito niste dovoljno posvetili, a ja ću ta izvješća pokušati u ovoj svojoj konstataciji dokazati. No, najprije, doista je netočno što ste utvrdili u izvješću da ste prošle godine izdali mišljenje na zahtjev Ministarstva obitelji da se Registar branitelja ne može objaviti, jer to niste izdali, to ste izdali tek ove godine. prošlogodišnje vaše mišljenje je potpuno drugačije. I zato bih vas molio da tu rečenicu od izvješća povučete, a možete je unijeti kada ćete dati izvješće za ovu godinu. Ali interesantno kako prilikom tog predmeta niste uočili da ako je ministarstvo odnosno fond prikupljao podatke o jedinstvenom matičnom broju građana za taj registar, da je postupio mimo zakona i pravilnika. I tim pravilnikom za ustroj registra nije predviđeno prikupljanje jedinstvenog matičnog broja građana, a navodno da je prikupljeno i navodno da je to bio jedini razlog zašto se registar nije mogao objaviti. Slučaj s Erste fondom je u sljedećem. Tko je, zašto i kako te podatke koristio uopće nije bitno. Da li je bilo zlouporaba nije bitno. Bitno je to da tri godine ugovor između njih i ministarstva nije imao klauzulu zaštite, a da podaci nisu bili zaštićeni. Pune tri godine. A to je ono što kolega Đakić nije razumio kad je kolega Beus govorio, da je propust ministarstva bio da je dao lošim ugovorom, lošom zaštitom i time dao mogućnost da dođe do zloupotrebe, a nitko nije utvrdio da ga je bilo. A to je strašno velika opomena jer se radi o pola milijuna građana ove države. Drugo, jedan sindikat vas je molio za tumačenje. Poslodavac je unajmio privatne detektive da prate radnike na bolovanju i pri tom je dao osobne podatke radnika za koje ste vi ocijenili da je protuzakonito postupanje. U cilju prevencije i edukacije bilo bi dobro da takva mišljenja, stavove, tumačenja, drugi put recimo dostavljat i Gospodarskoj komori i Komori poslodavaca da bi edukativno i savjetodavno djelovali na svoje članove kako takvih slučajeva. A vjerojatno će se razviti nova privatna detektivska radnja koja će se zvati Praćenje radnika na bolovanju, Praćenje radnika na gablecu, Praćenje radnika na godišnjem odmoru. Ja samo pokazujem u kojem stanju jesmo, ali dakle da toga više ne bude jer ovo je strašno. Jel' prate ti detektive radnike kad idu na wc, ne znam. Nadalje, kada ste došli do tijela državne vlasti, str. 16., konstatirate, pazite sad, da ima izvanrednih stanja gdje je sve u skladu sa zakonom u smislu sigurnosti pa da postoje nepotpune situacije kako-tako i situacije s neodgovarajućim stanjem gdje nedostaje niz akata, propisa, tehnike i sredstava. Uredima državne uprave po županijama nedostaju u potpunosti ili uopće ne postoje pisani pravilnici, uredbe, smjernice, upute, procedure za provođenje sigurnosnih mjera zaštite. Koji županijski uredi, gdje i koje su mjere bile poduzete da se … [[Govornik se ne razumije.]] otkloni? To nam treba, ne konstatacije općeg tipa. Ima ureda gdje toga nema, ima državnih tijela gdje toga ima ili toga nema. Pa za Boga miloga, niste formirali jučer te agencije. Imate stručnjake, imate 26 ljudi i sad pred Saborom tajite suštinu podataka koji su to ti u Hrvatskoj koji ne poštuju zakon, koji se nisu ustrojili, donijeli akte, pazite da mu fali kriptozaštita još bi razumio nema novaca, štednja je. Ali nema akte, nema potpise, nema unutarnji ustrojbeni red kako bi oni koji su u posjedu tih podataka znali kako postupati i kako bi se krivo postupanje moglo sankcionirati. Jer čim nema propisa, nema ni sankcija. Nitko ništa nije prekršio. Zato bih vas molio da ubuduće dajete točna izvješća. Puni naziv, ime odgovorne osobe u tijelu vlasti ili s javnim ovlastima, gdje ste utvrdili protuzakonita postupanja. Nadalje, str. 21., Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, citiram: "… da još nisu u potpunosti uspostavljene i dostavljene evidencije u zbirkama osobnih podataka." Propust je zapravo najlošija situacija od ministarstva koje navodite. I što je učinjeno, poduzeto? Otklonjeno po vašem nalazu ili je još uvijek i dan danas takva situacija? Ovo je bilo 2007., ne ove godine. I onda prelazite, citiram: "… na lokalnu upravu i samoupravu." Budite ljubazni, možete mi objasniti što je to lokalna uprava u Hrvatskoj, na što ste to mislili. Nema lokalne uprave. Postoji mjesna, lokalna i regionalna samouprava i državna uprava. A lokalne uprave nema, jer još nijedan kemičar ni fizičar nije izmislio drveno željezo. Pa bih vas molio da ubuduće koristite termine koji su sukladni Ustavu i zakonima ove države, jer Hrvatska doista nema lokalnu upravu. A vi ste ju eto nadzirali i kontrolirali čak. Malo čudno. Sektor zdravstva i socijalne skrbi. Dali ste jedno bitno upozorenje. Primarna zdravstvena zaštita i novi informacijski sustav ocijenili ste jako dobrim, ali na nivou bolničkih podataka stanje je grozno. Praktički ne postoji sustav. Pišete da ste inicirali razgovor s ministrom. To je bilo 2007. doista bi bilo izuzetno značajno jer bolnice, veliki dio bolnica raspolaže doista sa velikom količinom osobnih podataka. I ako je stanje u zdravstvenom bolničkom sustavu, dakle da budem precizniji, još danas takav kakav ste naveli u izvješću, onda je to ozbiljna tema rasprave u ovom Parlamentu. Možda u svojoj završnoj riječi možete i nešto o tome i reći, bio bih vam zahvalan. Još jedan slučaj. drugi sindikat vas je upozorio da je poslodavac izvjesio fotografije sa osobnim podacima na staklene ploče naplatnih kućica, tako da svaki turist slučajno vidi i fotografiju zaposlenika, a ne samo njegove osobne podatke. Dakle, opet se radi o jednom postupanju krajnjeg bezobrazluka poslodavca prema zaposlenim. I to se ponavlja. Ja sam samo dva slučaja tako uzeo. Ponavlja se zato, što u javnosti vi djelujete dosta po meni u poluilegali i bježite od javnosti, odnosno reagirate tek kad vas se pita, a ne proaktivno, zato što nema sankcija i zato što o tome javno ne govorite. Vaša javna riječ, vaša javna poruka, vaša javna kritika, ali i savjet i preporuka je funkcija, ako ćete što više raditi, izvješća će vam biti što kraća i ova rasprava će biti što kraća i nitko vam neće tada prigovoriti za 26 zaposlenih. U tom djelu posla, morate učiniti maksimum napora i vjerojatno ne trebate putovati daleko, ne u Bruxelles, niti u Pariz, niti u Madrid. Odite u Ljubljanu pokupite njihova iskustva pa vidite zašto je tamo tema zaštite osobnih podataka na veliku vrijednost i doista zašto se tamo povjereniku za zaštitu osobnih podataka malte ne, pa svi boje. I zašto njihov izvještaj u Slovenskom Parlamentu je ranga kao da se raspravlja o proračunu države. Hvala lijepa.
Hvala. Replika. Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče kolega Lesar, naveli ste da je, da se u registru branitelja navodno nalazi matični broj građana i tom kontekstu bih pročitao jednu rečenicu iz izjave gospođe potpredsjednice Vlade Kosor koja citiram: "Kosor je istaknula da Vlada nema niti jedan razlog ne objaviti registar, ali da ju je u tome spriječila nekoliko zakona, posebno onaj o JMBG-u koji je izmijenila Račanova vlada i podatak o JMBG-u koji se navodi u registru, a koji je proglasila tajnim". Dakle, ispada da je sama Vlada prekršila Zakon o tajnosti podataka prikupivši te podatke u registar. A s obzirom da smo mi usvojili Zakon o identifikacijskom broju, dakle ne postoje više nikakve zakonske zapreke glede tog registra za objavljivanje.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani kolega … /Govornik isključen, pa uključen./ … nekome je dosadno pa se igra. Ništa, O.k. oprosti. Dakle, ja sam primijetio ovu izjavu ali još neke sličnih izjava kada su se pozivali na činjenicu da se matični brojevi građana ne smiju objaviti. Međutim, pogledavši i zakon i pravilnik u registru, matičnog broja u sastavnom dijelu evidencije nema. I sada pitam, ako je agencija u srpnju prošle godine 16. srpnja 2007. imala taj predmet i davala mišljenje u kojem je napisala da samo ne postoji obaveza objave tog registra, a ne da se ne smije i objaviti, kako to da je propustilo tvrditi da su prikupljeni podaci mimo zakona i propisa i odrediti sankcije protiv toga. Možda još nije kasno gospodine ravnatelju, utvrdite dali je u registru prikupljen i JMBG. Ako je onda je protuzakonito, naredite da ga izbrišu. Ako nije, obavijestite o tome javnost. Jer nam drugi nitko ne želi otkriti. Ako i vi to nećete razriješiti, tko će onda? Onda agencija i ne treba.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. Prije svega kao saborska zastupnica, ali jednako tako i kao građanka prosvjedujem zbog toga što se događa našim građanima, a temeljem sve tobože Zakona o zaštiti podataka koji su građani s veseljem dočekali već sada daleke 2003. godine u 6. mjesecu. Da će ih netko zaštiti. Da će netko oprezno baratati njihovim podacima. Ali u što se to pretvorilo? Vlast kao da poručuje, pa čak i kroz ovu agenciju, vaši podaci, naše su vlasništvo. Još se samo postavlja pitanje dali su oni i na prodaju? Dolaze veliki prigovori. Građani jednostavno ne mogu shvatiti što im se događa. Pogledajte malo portale, čime se oni sve susreću? Tko sve ima njihove podatke? "Konzum" ima njihove podatke, pa to i u ovom izvješću stoji. Ministarstvo znanosti od učenika traži JMBG. Pogledajte ravnatelju pod ovim bologom, "Pajo Patak, otkrio podatak". To su ozbiljni prigovori kako se krše ljudska prava i tko krši ljudska prava. Gotovo sva ministarstva su prekršila ljudska prava. Ali to proizlazi dobrim dijelom iz apsolutnog nerazumijevanja ovog zakona. Što je to privatno, a što je to javno? A ponekad i namjerno se ne želi shvatiti takva razlika. Tako ono što zaista treba postati i ostati zaštićeno, što država na temelju zakona prikuplja podatke, osobne podatke o svojim građanima izađe na vidjelo. Frapantna je činjenica da su "Hrvatske pošte" dale podatke "Konzumu" o matičnom broju građana. Drugih primjera ima koliko hoćete. i tu država kao da je nemoćna prema nekim financijskim moćnicima. Bilo da su oni velika trgovačka društva koja se bave trgovinom, distribucijom ili pak financijske institucije. Građanin gotovo ne može ništa obaviti bez da date ne samo osobnu iskaznicu, nego svaki gotovo građanin mora imati jedan papirić gdje je zapisao svoj jedinstveni matični broj građana. I nikome ništa. Ali s druge strane, ljubomorno se čuvaju podaci koji po zakonu moraju biti javni a to su svi oni podaci gdje se raspolaže državnim fiskusom odnosno njegovim djelom, gdje pojedini korisnici crpe zajednička sredstva. To moraju biti javni podaci … [[Govornica je isključena, ne čuje se.]] kako vlast radi ali to se ljubomorno čuva. Tu se pišu velika mišljenja. Pa evo i kod registra hrvatskih branitelja kako je agencija dala mišljenje da se prema postojećim važećim propisima registar hrvatskih branitelja ne može objaviti po postojećem zakonu. Usput budi rečeno da kad se mijenjao i zakon, kad smo zatražili kao klub SDP-a i amandman da se promijeni zakon pa da izrijekom to piše bio je odbijen od Vlade. A da se mi malo podsjetimo što kaže odredba članka 7. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Dakle, ovdje je rado citirana kada država želi nešto prikriti i sakriti odnosno ne želi da u javnost to dopre. Takvo saznanje jer sami njegovi korisnici tog registra dobrim djelom to zahtijevaju. To zahtijevaju prije svega građani, onda se često citira odredba članka 7. bez privole ispitanika osobni podaci ne smiju se dati odnosno mogu se dati samo u određenim slučajevima. Pa vidite što kaže baš odredba članka 7. kasniji stavci što govore, da iako nema privole ispitanika podaci se mogu dati i javno objaviti kada se prije svega radi o podacima za koje su ustrojene zbirke u izvršavanju u javnom interesu. Dakle, ovdje u Hrvatskoj još se ne podrazumijeva i ne zna se što je javni interes, a ti vode javne poslove. Pa zbog čega se onda vodi ta zbirka ako ne u javnom interesu, pogotovo kad se raspolaže sa zajedničkim sredstvima. I dalje zakon kaže ili u izvršavanju javnih ovlasti koje ima voditelj zbirke osobnih podataka. Prema tome, ne razumijeva se javni interes. Javni interes očito postaje interes određene političke opcije na vlasti koje onda raspolaže s ovim podacima kako joj je volja. To je vrlo opasno. To su podaci koji pripadaju prije svega, o građanima su ti podaci ali oni i pripadaju građanima. Njima se ne smije manipulirati ili zloupotrebljavati ih nego ih se koristiti vrlo oprezno na način kao i smisao zakon i izričite odredbe toga zakona o tome govore, da takvi osobni podaci se moraju štititi o građanima ali itekako javno objaviti kada je to javni interes a raspolaganje zajedničkim našim dobrima to je primarni javni interes. Ali ovdje su se izgleda pobrkali lončići, pa se onda to što mora biti javno čuva privatno kao zmija noge a ono što moraju biti osobni podaci to postaje javno. Takav problem je i sa našim tajnim službama, pa onda je još manje čudo da eto se to događa i sa radom Agencije o zaštiti osobnih podataka. A toliko ljudi gospodine ravnatelju imate u agenciji. Kad bi toliko ljudi bilo u USKOK-u sigurno da bi mi imali manje problema s onim temeljnim problemom ove naše države zbog čega smo eto i u zaostatku u pristupanju Europskoj uniji. Prema tome, eto ja mislim da je osnovni problem da se prije svega svaka vlast shvati što je to javni interes, da javni interes je, ponovit ću još jednom, svako raspolaganje javnim dobrima. Nema te zbirke koja može očuvati takav, to nije tajna. To nisu neke donacije koje neki dužnosnik pa eto skriva da javnost ne bi doznala kakav je on dobar donator. To skrivajte, ali one zbirke koje vode podatke o tome koliko je država kome dala to ne može biti tajna. I molim vas, citirajte ovdje koja je to odredba zakona, bilo kojeg zakona koja to priječi. Evo, ja upravo zbog pobrkanih ovih stvari, temeljnog principa da se ne štiti javni interes, da se ne štite niti osobni podaci građana neću glasovati za ovo godišnje izvješće.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ravnatelju. Evo, kada pričamo o ovako jednom važnom području ljudskih prava moram priznati da sam ja isto kao i kolega Ingrid Antičević-Marinović malo nezadovoljan. Mi smo taj zakon 2003. godine donijeli. Imam osjećaj da u Hrvatskoj svijest o važnosti zaštite osobnih podataka ne postoji odnosno ne promičemo to dovoljno među ljudima a ljudi svakodnevno osjećaju probleme, ja ne znam vrlo malo građana poznajem koji nisu se barem jednom u životu se susreli sa krađom osobnih podataka. Tehnologija je napredovala, na internetu više-manje svi poslujemo i nema niti jedne osobe koja jednom u životu nije dobila određeni, sada ću koristiti jednu englesku riječ spen a to znači da dobijete neželjeni mail na vaš osobni mail kako bi nešto kupili. I zato mislim da moramo razvijati tu svijest ali i agencija mora naprava malo bolji posao. Kolega prije mene je govorio da 26 zaposlenih u agenciji nije mala brojka. To su zbilja kapaciteti da možete napraviti i više nadzora, da možete napraviti i više na ovom području. Kada govorimo o ovoj svijesti hrvatskih građana da li se mogu kome obratiti ja isto smatram da agencija nije dovoljno vidljiva i da građani jednostavno ne znaju da tu mogu potražiti zaštitu u slučajevima kada su njihovi osobni podaci ugroženi govori o tome da smo imali samo 124 neupravnih predmeta. Mislim, to je zbilja jedna vrlo mala brojka i 124 predmeta tijekom cijele godine, 26 zaposlenih, mislim da tu postoji prostora da se agencija malo više angažira pa nekad i samoinicijativno. Što se tiče nadzora nad državnom upravom, ono što ide po zakonu 528 naloga za nadzor, za obavljanje stručnog nadzora, mislim da je brojka koja je O.K.. I mislim da u svim ministarstvima, koliko smo mogli vidjeti izvješća postoje određeni nedostaci i postoje određene stvari koje možemo unaprijediti kako bi na ovom području bili što efikasniji. Htio bih samo nekoliko primjera reći, meni je stvarno zaprepašćujuća ova informacija da je Hrvatska pošta znači tvrtka u vlasništvu države povjerila osobne podatke jednoj privatnoj tvrtci. Mislim to je nedopustivo, i stvarno mi nije jasno da li i tko je imao kakve sankcije što se tiče toga u jednoj državnoj tvrtci. U tvrtci koja bi morala promovirati na najtransparentniji način provoditi zakone koje je ovaj Sabor donio. Mislim da tu nismo imali nikakvu niti sankciju, možda je netko slegnuo ramenima ili je netko to obrazložio, pa takav je biznis. Ja mislim da takav biznis ne smije biti da mi moramo u područjima koje su ovako bitne nemati iznimaka i biti još rigorozniji prema onima nad kojima imamo i direktni nadzor a to je sigurno tvrtka u vlasništvu države. Ono šta bih ja isto istaknuo, evo recimo pozitivan primjer Ministarstva zdravstva odnosno primarne zdravstvene zaštite gdje je uspostavljena za sve hrvatske građane jedinstvena baza kartona, gdje samo njihov osobni liječnik može doći do tih podataka od čega se oni liječe, kakvo je njihovo zdravstveno stanje itd.. Ali postoje određena područja gdje je to gotovo nemoguće napraviti. Evo, reći ću kako je u zdravstvenoj zaštiti obuhvaćen svaki građanin Hrvatske. Recimo u području što se tiče popisa birača to jednostavno nije moguće napraviti. Mi imamo problem da se objedine liste birača unutar ureda za državnu upravu već jako dugo. Ne postoji jedinstveni popis umrežen hrvatskih birača gdje bi se vidjelo da li je netko više puta zaveden ukoliko se selio po Hrvatskoj nego je to separatno napravljeno od županije do županije i zasebno za grad Zagreb. Znači evo na jednom primjeru znatno se vidi da se može korektno napraviti jedna takva baza podataka velika, znači svi su građani obuhvaćeni, ali izgleda kada su u pitanju hrvatski birači, kada nekome to ne odgovara da se napravi, to je gotovo nemoguće već dugi niz godina. Tako da, volio bih vidjeti vaš nadzor što se tiče toga područja sljedeće godine u izvješću, zbog toga što ste ovdje to samo dotaknuli da ste imali nadzor ali nema nikakvih informacija kakva je situacija što se tiče biračkih spiskova danas u Hrvatskoj. Ono što mislim da je posebno potrebno a to je da nadzor bude rigorozniji u područjima gdje država ima ovlasti, odnosno gdje postoje te baze podataka kao što su u Ministarstvu unutarnjih poslova, Ministarstvu financija gdje smo imali primjera, u proteklom vremenu, evo jedan primjer je i gospodin Kirin koji je nakon što je postao ministar, neovlašteno je uđeno u njegove podatke, bilo bi dobro da se na neki način zaštite podaci, osobni u unutar državne uprave na nekoj višoj razini da je to gotovo nemoguće napraviti. Ono šta mi isto malo kada gledamo ovo izvješće nije logično. Napravljeno je znači u financijskom sektoru analiza, koliko sam vidio u leasing kućama i nekim drugim kućama koje se bave financijskim uslugama, ali u onima gdje je obuhvaćen najveći dio hrvatskih građana, mislim, malo ljudi, građana uzima aute na leasing, uzimaju ih na kredite. Ne znam zbog čega nema izvješća gdje su obuhvaćene sve hrvatske banke i da li se i kako se, i da li se poštuje zakon, da li se vode evidencije u skladu sa zakonom i pogotovo što znamo da svi hrvatski građani u nekoj mjeri koriste, barem kroz tekući račun koriste usluge hrvatskih banaka. Znači tu mi taj dio u ovom izvješću nedostaje, zbog toga što obuhvaća zbilja ono šta najviše hrvatskih građana, kod kojih najviše hrvatskih građana ima interes. Na kraju, frapiran sam ovim podatkom, evo sada sam ga prvi put čuo, odnosno pročitao sam ga u ovom izvješću, ali sada kada je kolega Franić ove informacije iznio da je ministrica branitelja obrazlagala nemogućnost objave javnog podatka koliko ima branitelja s time da je zakoni onemogućuje a s druge strane da je ugrozila te podatke na način da je dala iz središnjeg, znači ovog državnog registra van kuće na CD-u i da je bilo moguće te podatke dobiti a da niste za to ovlašteni. Odnosno da postoji čak i ugovor neki gdje se između privatne tvrtke i ministarstva to na taj način definiralo. To je zbilja jedan loš podatak, a s druge strane pokazuje da je bilo volje da smo mogli to i zakonski riješiti i pokazati zbilja hrvatskoj javnosti koliko branitelja ima. Na kraju htio bih reći da meni i kao svim hrvatskim građanima moji osobni podaci pripadaju samo meni i ja ne želim da ih itko ima i da bilo tko sa njima raspolaže ukoliko im ja nisam dao. Bilo da je to u smislu trgovine, bilo da je to u smislu bilo kakve daljnje, bilo kakvog daljnjeg raspolaganja s njima i mislim da to hrvatski građani od nas to očekuju. Ja očekujem od ove agencije da bude aktivnija u narednoj godini i očekujem da na neki način izađe, to je netko dobro rekao iz ilegale, da bude agresivnija, da pokaže hrvatskim građanima da se taj zakon koji smo 2003. godine donijeli primjenjuje i da mogu biti sigurni da se s njihovim podacima neće neovlašteno raspolagati. Hvala lijepo.
Hvala. Dvije replike. Prva, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega, s pravom ste apostrofirali ovaj veliki problem zašto nemamo podatke i to jedinstvene podatke o biračima, jer od izbora do izbora birača je sve manje a stanovnika Hrvatske svake godine sve manje, a birača sve više. Tako još malo, još jedni izbori i birača će biti više u Hrvatskoj nego što imamo stanovnika, to je jedan veliki problem, ali naravno da se Agencija s time nije uhvatila u koštac, dapače, dobivamo već naznake za lokalne izbore su jedna zbirka podataka birača a za državne druge. Što je jedan veliki apsurd ako bi se to uopće i dogodilo. Posebno apostrofirate i potrebu da su građani s povjerenjem dali, najprije su morali, ali i onda i kada su dali sa velikim povjerenjem svoje osobne podatke državi koja tako treba onda i skrbiti tim podacima a ne davati ih svugdje, odnosno zaštiti ih od takvih zloupotreba. Ali s druge strane imamo bizarne situacije da se MUP, upravo zato što se ne razumijeva ta situacija, MUP se mora obraćati agenciji da bi dao normalne podatke, što oduvijek i na način kako oduvijek surađuje sa susjednim zemljama, a tim više i tim prije kada imamo zaključene razne međunarodne konvencije o suradnji naših policijskih redarstvenih snaga. I tako MUP gdje mora brzo djelovati radi poduzimanja određene službene radnje, on mora, on postavlja upit agenciji da li ima pravo dati susjednoj državi Bosni i Hercegovini određene podatke, i to samo podatke o državljanskom statusu dvije osobe s obzirom da ovi moraju poduzeti hitno određene službene radnje. Hoćemo se mi tako boriti protiv prekograničnog kriminaliteta?
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Evo ovdje odgovorno tvrdim da ovo što ste rekli i ne treba vas čuditi lokalni izbori će doći, nije moguće utvrditi da li je jedna osoba upisana na više mjesta u Hrvatskoj jer središnji registar birača nije umrežen i ne postoji. Zbog čega? To valjda znaju samo oni koji za to odgovaraju u Središnjem državnom uredu za upravu. I ja bih volio sljedeće godine da dobijemo informaciju i od ove agencije kako se, kakve zbirke podataka osobnih postoje vezano uz biračke popise i kako se s njima upravlja i na koji način bi se moglo upravljati bolje? Tako da mislim da je jasno svakome zbog čega nema volje da se to riješi ali to ću prepustiti hrvatskim građanima da sami zaključe. Hvala lijepo.
I gospodin zastupnik Zdenko Franić. Replika.
Štovani kolega Maras da zaista Agencija za zaštitu osobnih podataka je uhvatila Vladu sa rukama u ćupu s kolačima ali jasno je zašto nije reagirala naime ne grizi ruku koja te hrani. Oni su to konstatirali ali toliko mlako da nikakvih sankcija niti glasa u javnosti nije bilo pušteno do ove rasprave. Ja se također nadam da će agencija agresivnije pristupiti problematici biračkih spiskova jer primjerice na Trešnjevci sjever koja ima 60-tak tisuća ljudi je u prošlim parlamentarnim izborima glasalo 60-tak tisuća osoba što znači da je statistički odziv bio 100% pa i premašen uključujući i novorođenčad i školsku djecu, predškolsku djecu i tako dalje. Hvala.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Gordan Maras.
Kolega Franić pažljivo sam to, baš sam tražio Državni ured za upravu da vidim da li će biti kakve, kakve tu izvještaja o nadzoru, bilo šta. Nema. Samo da je obavljen nadzor, ali nema ničega unutra. Iskreno mislim da i u ovom primjeru ali i u primjeru državne tvrtke država mora pokazati da želi zakone provoditi onako kako ih je donijela. Mislim da to do sada nije bio slučaj i mislim da bi u tom slučaju bilo puno više i pritužbi građana jer sada građani misle ako se žalimo pa ionako se neće ništa desiti. Zbog čega ćemo se žaliti? I zbog toga je 124 samo neupravna spora. Ovo ostalo sve ide po službenoj dužnosti. Samo 124 spora tijekom cijele godine. To je zbilja podatak koji govori da građani ne vjeruju da se ovaj zakon provodi i da će se provoditi u onom smislu u kojem smo ga donijeli. I zbog toga mislim da je i pozvao bih agenciju gospodo izađite iz ilegale. Vi, građani Hrvatske imaju osjećaj da vi uopće ne postojite. Hvala lijepa.
I gospodin zastupnik Davor Huška. Replika.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, u potpunosti se slažem sa zadnjom rečenicom izlaganja kolege Marasa koji je rekao da njegovi osobni podaci kao građana pripadaju samo njemu. To je u potpunoj suprotnosti sa dijelom izlaganja i njega i sličnih članova stranke kojoj pripada gdje traže da se podaci o hrvatskim braniteljima objave javno te da svi imaju pravo uvida u njih. Znači obični građani Republike Hrvatske imaju pravo na zaštitu svojih podataka. Mi hrvatski branitelji nemamo pravo na svoju privatnost. Zbog čega? Zbog čega hrvatski branitelji prema vašem mišljenju ne bi trebali zadržati bar taj minimum dostojanstva sadržan u privatnosti podataka? Hvala.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Gordan Maras.
Dragi kolega Huška htio bih vas upozoriti da je osobni podatak i kako se ja zovem i kako se ja zovem i gdje stanujem i tako dalje. Pa ipak pristajem da to, da to netko zna. Moji podaci pripadaju meni ukoliko se ja sa time slažem. Ukoliko zakoni ove zemlje definiraju tako da oni nisu javno dostupni i o tome se tu radi. Ja govorim podaci o tome koji je broj mojeg matičnog broja, koja je moja kreditna kartica to pripada meni ukoliko ja ne želim to nekome dati. U slučaju da mi izglasamo zakon po kojem će moj matični broj biti javno dostupan ja ću ga vrlo rado objaviti. Ono što smo mi ovdje iz Kluba zastupnika SDP-a govorili ukoliko postoji problem da hrvatski građani doznaju tko i koliko je hrvatskih branitelja, pa promijenimo taj zakon i napravimo ga tako. Ja sam uvjeren da bi dobili podršku i među hrvatskim braniteljima jer puno hrvatskih branitelja zna da ta brojka nije ova o kojoj vi govorite, o kojoj govori ministarstvo nego da je ona puno, puno manja. I puno puta se hrvatski branitelji šale da smo imali toliko vojnika u ratu gdje, tko zna kako bi to sve skupa izgledalo. Ali nažalost treba biti volje da se s tog pitanja konačno skine ljaga. Da hrvatski branitelji koji su zbilja zaslužili da im se oda svako poštovanje budu pravo, na pravi način priznati a da oni koji su stekli taj status samo zato što su imali vezu, što su imali mogućnost negdje taj status registrirati da im se taj status i uzme. Ali to ne možemo ukoliko nemamo javni podatak o tome tko je to bio hrvatski branitelj zapravo. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ravnatelju Agencije za zaštitu osobnih podataka, kolegice i kolege zastupnici. Dakle kao što rekoh Agencija za zaštitu osobnih podataka jest uhvatila Vladu u krađi kolača ali nije imala snage da to javno kaže, da upozori Vladu. Da upozori javnost da je to učinjeno i da dade nekakve svoje smjernice što učiniti da se to ne ponavlja. Dakle uhvatila je Vladu u manipuliranju matičnim brojem građana. Međutim kad se radi u ovom izvješću vi ste zaista korektno glede matičnog broja građanina, građana iznijeli i pozitivne primjere. Primjerice da u Trgovačkom sudu se prestalo sa praksom objavljivanja MBG-a i tako dalje. Međutim zanimljivo je da sam recimo sada za pokus dok je trajala ova rasprava pokušao naći matične brojeve naših potpredsjednika koji se upravo mijenjaju i evo na webu se može naći i matični broj gospodina Šeksa i matični broj gospodina Jarnjaka. Oni su javno dostupni i oni su dostupni na internetskim stranicama nekad respektabilnog, a danas minornog dnevnog lista koji se pretvorio u partijsko glasilo desne orijentacije. Naravno ja ne želim te matične brojeve uopće spominjati, ali se pitam je li recimo gospodin Šeks nakon novogodišnje noći nastavlja slavlje odmah glede svog rođendana itd. Dakle, ne znam i da li sam ja načinio takav prekršaj s obzirom da evo na svom računalu imam matične brojeve svih gotovo većina je ovdje je zastupnika. Ali s obzirom da imam matični, ovaj imunitet saborskog zastupnika nadam se da nisam. Vezano uz primjer koji je kolega Richermbergher spomenuo i ja sam imao sličan primjer, jer sam išao raditi jedan posao platnog prometa u jednu banku sa žutim logotipom pokušavajući uplatiti novac ovdje u Zagrebu na račun koji se nalazi u sestrinskoj banci izvan Republike Hrvatske i ljubazni činovnik mi je rekao da to ne može načiniti bez da ima moj matični broj. Na što sam ja rekao da ja matičnog broja nemam sa sobom jer imam novu osobnu, imam novu vozačku i ja ne nosim sa sobom dokumente na kojima postoji matični broj na što je on rekao da ne može napraviti tu transakciju. A ja sam ga zamolio da mi kaže je li to naputak banke ili je to možda naputak Hrvatske narodne banke na što mi je on donio jedan list na kojem piše da banka ta i ta nudi niz pogodnosti iz područja bankarskih i nebankarskih proizvoda i kako bismo vam omogućili korištenje tih proizvoda potrebna nam je vaša privola za korištenje osobnih podataka kao i podataka o vašem poslovanju na što sam ja rekao da ja uopće nisam niti klijent te banke, nego sam došao napraviti jedan posao platnog prometa. A štoviše u ovom njihovom dokumentu kaže napominjemo da niste dužni dati zatraženu privolu. Međutim, on meni nije želio ili nije mogao. Rekao je da software tako ne radi bez JMBG-a i onda sam ja rekao dobro, evo ja ću vam napisati JMBG što sam i učinio na ovom listu, a on je tražio da se ja tu parafiram što sam ja odbio i dapače nakon izvršenog posla sam i uzeo ovaj list kao zanimljiv podatak. Postavljam pitanje, je li Republika Hrvatska omogućila stranim bankama poslove platnog prometa za što dobivaju debelu proviziju i da pri tome i teroriziraju građane sa traženjem podataka koji zapravo nisu potrebni. Štoviše, jutros sam također rutinski u jednoj drugoj banci obavio jedan posao na što me je izuzetno ljubazni službenik pitao je li bih ja želio sudjelovati u telefonskoj anketi, jer je njima moje mišljenje kao klijenta osobito važno. Ja sam rekao zašto ne, samo izvolite. I on je opet mene pitao JMBG da me upiše u neki formular. Pa ja reko čujte, ali dobrovoljno pristajem vama učiniti uslugu, vi još mene pitate JMBG. Je, kada tako poslujemo. Pa mogli ste poslovati i drugačije. Mogli ste uzeti broj iz osobne iskaznice ili nešto drugo, ali ne da ili mogao je on i svoj broj dati, da. Međutim, to prelazi stvarno sve razine dobrog ukusa da se traži jedan podatak koji je ovaj Visoki dom ukinuo. Ne kažem je li to bila pametna ili nije bila pametna odluka, ali činjenica jest da je ta, da je isticanje MBG-a ukinuto i da se sa njime više građani ne trebaju terorizirati posebice od kad imaju sve nove dokumente uključujući i u domovnicama. Ja sam i nazvao Agenciju za zaštitu osobnih podataka i izuzetno susretljiv, ljubazan glas me je zaista rekao da je to povreda i uputio me je taj glas, ta osoba s druge strane telefonske žice, uputila me je što mi je činiti ukoliko se želim pritužiti, potužiti i sa tog aspekta zaista čini mi se da agencija dobro i pozitivno radi. Međutim, moja pritužba jest da je telefonska linija otvorena samo 2 sata između 10 9i 12 i mislim da bi to trebalo biti daleko, daleko duže vrijeme na dispoziciji građanima. Što se tiče izvješća ono jest zanimljivo i sa aspekta da za razliku od mnogih drugih, pa i ovog prethodnog što smo ga razmatrali ovo izvješće ipak završava sa nekim zaključcima, pa i elementima samo kritike da svi ciljevi i zadaci agencije nisu u potpunosti ostvareni kao što je na primjer podizanje svijesti građana i povećanje odgovornosti obveznika u zaštiti i primjeni privatnosti i informacijske sigurnosti. Činjenica jest da je sada informacijska sigurnost od prioritetnog značaja u međunarodnom poslovanju. Ogromne su štete koje se nanose krađom osobnih podataka i zaista pozdravljam ovakve inicijative agencije i sa zadovoljstvom ću sljedeće godine glasovati za izvješće kada i ove komponente uključite u njega i kada spektakularno izađete iz ilegale. Ako vam je potrebno još dodatnih sredstava, mi zastupnici iz SDP-a ćemo se potruditi da barem pokušamo amandmanski u donošenju proračuna vama dodijeliti veća sredstva ukoliko nam obećajete da ćete bolje, agresivnije raditi na zaštiti svekolikog građanstva i njihovih osobnih podataka. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. To je Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, kolega po mom mišljenju netočno navodi da postoji kod nas dnevni list, veli partijsko glasilo minornog sadržaja. Partijsko glasilo, to mi je jasno što bi trebalo biti, ali minorni sadržaj vjerojatno valjda minorno veliča lik i djelo SDP-a vjerojatno. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Štovani kolega, vi ste govorili o slučaju kad je agencija uhvatila neko tijelo vlasti s rukom u pekmezu, ali podsjećam vas kako to izgleda kad agencija privatnika uhvati s rukom u pekmezu. Citiram: "Određene trgovine plaćanjem računa kreditnom karticom osim kroz POS uređaj koji je namijenjen za plaćanje provlači karticu i kroz čitač na kasi te na taj način stvaraju informacijski sustav, zbirku osobnih podataka o kupcima. Možete li zamisliti, dakle mi ne znamo koji su to trgovci radili jer nam agencija ne želi reći, ali nije li to bila idealna pozicija da agencija savjetuje građane da se paze takvog ponašanja trgovca da agencija veli koji trgovci ovo rade da bi građani sami mogli zaštititi svoje interese. I na kraju pitam je li netko kažnjen zbog toga? Da li je netko prijavljen i kažnjen od ovih trgovaca koji se ovdje ne žele spomenuti, što je protuzakonito koristeći kreditne kartice građana stvaralo bazu podataka. Koji podaci se daju uzeti sa kreditne kartice? Jeste svjesni toga? Tamo je i broj računa unutra. Privatni, čak trgovački lanci u stranom vlasništvu stvaraju bazu podataka građana Republike Hrvatske s brojevima žiro računa i nitko nije kažnjen. I ne smijemo znati tko je to. E pa, hvala lijepa.
Hvala. Imamo drugu repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Htio sam samo jednu rečenicu se nadovezati. Što se tiče trgovine, mislim da je izvješće nedovoljno jasno. Pobrojena su ovdje određena trgovačka društva i da su kod njih utvrđene određene nepravilnosti. Ne vjerujem da su svima utvrđene te nepravilnosti. Mislim da zbog jasnoće možda preciznije izvješće ne bi bilo loše. Ali ovo što se tiče ilegale, pa ja mislim da u svakom slučaju kršenja vi morate reagirati, neću reći baš kao USKOK kada odrađuje aferu "Indeks", ali morate dati hrvatskim građanima do znanja tko što radi. Ne smijete se skrivati, recite jasno tko krši ove zakone koje smo donijeli, a koji se tiču temeljnih ljudskih prava. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo s pojedinačnom raspravom pa ćemo završiti ovu temu. Uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju državne agencije, uvažene kolegice i kolege. Vrlo kratko. Kažu ima pravde, ima Boga. Znate kad ste prošli četvrtak činili sve da rasprava o prijedlogu kluba HNS-a o tome da se otkloni jedna prepreka da bi se mogao objaviti registar hrvatskih branitelja, jedna pravna prepreka, onda ste raspravu forsirali deset do sedam do devet i petnaest i činjenica je da drugi dan u novinama ni jedne riječi nisam mogao pročitati o toj raspravi i činjenica je da sam nešto sitno malo čuo u večernjim vijestima na Hrvatskom radiju. Na televiziji, koliko sam uspio pratiti nisam uspio vidjeti ništa. Cilj je postignut, ali kratkoročno jer sada je rasprava zapravo o tome istome, samo u nekoj drugoj točci dnevnog reda. Bilo bi dobro da se pripremite drugi puta malo bolje pa da nekako spojite te dvije točke tako da onda ipak uspijete sakriti od javnosti sve što mislite da trebate sakriti. A nemojte skrivati jer dolazi vrijeme istine sve više i više jer smo mi, i sami govorite ste više demokratsko društvo. Ono što želim reći vrlo kratko povodom ovog izvješća kojeg na žalost iz istih razloga kao što su govorili gospodin Beus, gospodin Lesar, gospođa Antičević-Marinović i drugi, zbog toga što je izvješće neuvjerljivo, kontradiktorno, u određenim dijelovima neistinito, ne mogu naravno za njega glasati. Ali osvrnuti ću se samo na citat na stranici 11 ovog pasusa gdje se govori o sljedećem. Na upit Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kao i više novinara i drugih agencija je dala mišljenje da se prema postojećim važećim propisima registar hrvatskih branitelja ne može objaviti. Ravnatelj agencije je s više priopćenja objasnio takvo stajalište objavljeno, između ostalog i na web stranicama agencije. Dakle, gospodine ravnatelju, vi i vaša, odnosno agencija nije to vaša, to je državna agencija, to je naša agencija koju vodite slijedite izravno naputke očito gospođe Kosor koje žao mi je što je ovdje nema, ali trebala bi biti jer to se očito tiče prije svega nje koja je stotinu puta u javnosti ponavljala da samo zbog toga što zakonske prepreke postoje, nije nekad definirala, nekad je, nekad je rekla da je to Zakon o zaštiti osobnih podataka, nekad je rekla da je to Pravilnik o registru branitelja, nekad je rekla nešto drugo da se ne može taj registar objaviti. Pa dajte molim vas gospodine Lacko i vi pripomognite tome da se otklone zakonske i druge pravne prepreke, napravite takav tekst jedan i drugi i treći koji treba da bi se mogao konačno taj registar objaviti. Ako vam treba pomoć, ja ću vam svakako pomoći. Ja o tome nešto znam. Ali ako vi to nećete u dogledno vrijeme napraviti, onda će vam se opet pred Saborom pojaviti, ali vjerujte ovaj puta vrlo seriozan prijedlog za otklanjanje svih mogućih sumnji koje su zastupljene u bilo kojem propisu, a da bi se registar branitelja mogao objaviti. Ali samo podsjećam na jednu činjenicu. Gospodo i gospođe iz agencije, pa zar vama isto nije čudno da je 2003. godine bilo 407 tisuća branitelja, a danas ih ima oko 500 tisuća. Meni je to čudno, ali ja bih barem istraživao, ja bih pogledao gdje su uzroci toga, pa bih pokušao nešto napraviti, a dobro je rekao na prošloj raspravi, sad moram to reći ovdje kad nije to, da tako kažem evidentirano u javnosti iz razloga koje je sam rekao jedan predstavnik HNS-a da ste doista hrabri svi skupa koji u tome sudjelujete kada to sve krijete pa kad jednog dana to dođe na vidjelo, onda će se pokazati vjerojatno. Ja još uvijek to sam i zadnji puta rekao, sumnjam samo da je to tako. Dakle da jedan dio branitelja ne zaslužuje status branitelja. Ali da bi se ta moja sumnja recimo, sumnja svih drugih novinara itd. dijela javnosti otklonila, dajte to otklonite na način da se objavi taj registar branitelja. Evo, toliko. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda i dvije replike. Prvo je ispravak netočnog navoda, uvažen zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Htio bih ispraviti netočan navod gospodina Šprema koji je rekao da se podaci o hrvatskim braniteljima kriju. Podaci o hrvatskim braniteljima se ne kriju. Svi hrvatski branitelji su uredno evidentirani u Ministarstvu branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnosti. Hvala [[Upadica: I oni koji nisu.]]
Molim vas bez dobacivanja iz klupe. Dobili bute riječ i bute govorili. Imamo replike dvije. Prvo je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Pa dobro ste kolega Šprem rekli. Da je gospođa Kosor najprije rekla da bi ona objavila te podatke, ali da je priječi Zakon o braniteljima. Pa smo mi napisali amandman na taj izmijenjeni zakon koji se u međuvremenu mijenjao po nekim drugim osnovama, pa je Vlada odbila taj amandman. Dakle zbog čega i kome služe oni koji su dobili prava, a ne pripadaju im? I kakvu to korist ima vlast od toga? Jesu to birači? Jesu to glasači? Što je to? I nema gore uvrede za branitelje nego dati takva prava koja pripadaju samo braniteljima, onima koji to nisu. A vi gospodine ravnatelju, vi dajete nezakonito mišljenje jer to mišljenje nije na zakonu osnovano, jer dapače odredba članka 7. onaj stavak koji sam vam citirala, upravo daje obvezu da se radi o javnom interesu i da ti podaci moraju biti javni. Dakle nije se trebao niti mijenjati zakon. Ali da budemo još transparentniji, da zakoni sliče ne na zakone koji se tumače i jezično i smisleno nego da budu zaista slikovnica, mi smo napisali i takav amandman, doslovno nacrtali pa je Vlada ipak odbila. Toliko.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani kolega Šprem vi pozivate agenciju i njenoga ravnatelja da pomognu da se otklone zakonske prepreke ako ih ima da bi se objavio registar. Ja mislim gospodine Šprem da vi bitno precjenjujete kapacitete i kvalitetu ove agencije bez obzira što ima 26 zaposlenih, što ima ukupno manje od tisuću predmeta pa kada to podijelite sa 200 radnih dana i 26 ljudi onda vidite zapravo kako je lijepo raditi u agenciji koja radi tako i daje takva mišljenja koja očito nikoga ne obvezuju nego samo nas u Saboru. Naime, razvidno je iz ovoga izvješća da kada agencija i utvrdi da se prekršio propis kao što je npr. u slučaju Ministarstva obitelji i slučaj Erste investa, nikome se ništa ne dogodi nego čak se HVIDRA-i koja je tražila to, taj nadzor odgovori, odnosno odbije se njihov zahtjev kao neosnovan, a iz aviona se vidi da je tri godine netko mimo propisa mogao koristiti i zloupotrebljavati te podatke, a taj netko to su svi zaposlenici toga trgovačkog društva. I drugo, ako je već razvidno i u javnosti rečeno, ministrica je rekla osobno da je u registar unijela i matični broj branitelja, a nigdje ne piše da se to smije raditi, pa tko je pitao ministricu za junačko zdravlje na koji način je ona zamislila kršiti zakone, odnosno koja je njena odgovornost. Pa agencija nije u stanju očito utvrđivati tu odgovornost, jer u čitavom ovom materijalu vi nemate ni jedan jedini podatak o eksplicitnoj konkretiziranoj i lociranoj odgovornosti za stanje u ovom sektoru. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Uvaženi kolega Beus, moram vam reći da ovaj vaš sarkastičan, repliku koju ste dali meni, barem onaj prvi dio, moram kazati da zakone, odnosno zakonske tekstove, izmjene i dopune pripremaju inače tijela koja su zadužena i za provođenje tih zakona. Zato sam ja to rekao i svjestan toga da je gospodin Lacko i u onom prvom reagiranju na traženje Ministarstva obitelji i međugeneracijske solidarnosti da skratim naziv, kada je dobro reagirao, dakle on je očito dobro svladao materiju i njegovi suradnici, samo treba tako nastaviti. Dakle otkloniti sve one prepreke koje postoje na putu pravne, da bi se registar branitelja u ovom slučaju mogao objaviti.
Zahvaljujem. I imamo zadnju raspravu pojedinačno, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle za ovu raspravu sam se javio nakon što je kolega Richembergh govorio u ime kluba HNS-a. I ako je točno ono što je kolega Richembergh rekao, a nema razloga sumnjati da je to točno jer je potkrijepljeno citatima i argumentima pa je to teško oborivo, onda mi imamo problem i to ne mali problem. Članak 28. Zakona o zaštiti osobnih podataka kaže: "U obavljanju poslova utvrđenih zakonom, Agencija je samostalna i odgovara Hrvatskome saboru." Po svemu sudeći, agencija nije samostalna. Agencija postupa po nalogu Vlade upravo jednog ministarstva, upravo Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. To je dokazano. Vi ste u 2007. godini dali jedno mišljenje po kojem smatrate da ministarstvo nema obavezu objaviti registar branitelja, dakle ne da nema zakonsku, da ima zakonsku zapreku nego naprosto nema obavezu, ali ako to želi može objaviti registra branitelja, dali ste takvo mišljenje. A onda je došlo do intervencije ministrice Kosor, koja se nastoji izvući iz te obaveze, i svoje mišljenje mijenjate i dajete drugačije mišljenje. Ja ne znam zbog čega je ministrica Kosor intervenirala na taj način, zašto joj nije pasalo vaše prvotno mišljenje, a još mi je manje jasno zašto ste vi kao čelnik agencija koja po zakonu mora djelovati samostalno, podlegli tome pritisku. Vidite, u odnosu prema objavi ovog Registra branitelja, taj odnos je dvojak. Jedni koji misle da im je mjesto u tom registru, koji su ponosni zbog toga što su bili branitelji, nemaju ništa protiv toga da se registar objavi, dapače. Dugi, koji se boje objave registra, a valjda se boje zbog toga što ih je strah da će se tamo naći i njihovo ime, a znaju i oni i svi oko njih da nikada nisu bili branitelji i da su taj status stekli tko zna kako i na koji način, a status dakako nije samo status. On donosi neka prava i neke privilegije. U tom sukobu između ovih koji su ponosni što su branitelji, koji hoće da se registar objavi i onih koji se skrivaju, koji nastoje pobjeći od toga, vi stajete na stranu ovih drugih, po volji ministarstva. E sad gledajte, ovaj postupak vaš je jako opasan jer ako agencija, tako važna agencija koju vodite, nije samostalna u odnosu na Vladu, a vaši postupci pokazuju da nije samostalna nego slijedi naloge Vlade i to u ovakvom relativno benignom slučaju kao što je objava registra branitelja, ja se pitam kako ćete postupiti u nekom drugom slučaju. Vlada je izvršna vlast. Ona ima represivni aparat i ona ga može okrenuti protiv građana. Kako građani mogu vjerovati vama da ćete štititi njihove interese ako represivni aparat zloupotrijebi njihove osobne podatke, a onda od vas naruči pozitivo mišljenje. I vi ga date, kao što ste ga dali u ovom slučaju. U zakonu, u tom članku 28. Zakona o zaštitit osobnih podataka piše dakle da je u obavljanju poslova utvrđenih zakonom Agencija samostalna i da odgovara Hrvatskom saboru. I ovaj drugi dio te odredbe vi očito ne namjeravate ispuniti. Naime, dokazano je da ste u ovaj izvještaj unijeli jedan falsifikat. Čuli smo kakvo ste mišljenje dali 2007. godine, a u Izvješću o radu baš za tu 2007. godinu vi zapravo trpate kasnije jedno mišljenje iz 2008. Time radite falsifikat. Pokušavate obmanuti Hrvatski sabor, jedino tijelo kojem odgovarate za svoj rad. Vas je Sabor izabrao, ali vi morate djelovati ne u interesu većine u ovom Saboru, vi morate djelovati u interesu javnosti, morate djelovati u interesu građana. Jer građani ne samo da to od vas očekuju, oni imaju pravo na vašu zaštitu. Oni su dosad mislili da imaju zaštitu, a danas nakon ove rasprave nažalost moraju konstatirat da nemaju tu zaštitu, da se oni u vas ne mogu pouzdati. Izloženi su na milost i nemilost Vlade. Ona očito može s njihovim podacima radit što hoće, a vi joj zato dajete alibi. Vi ju pokrivate. I onda to još pokrivanje falsificirate u izvještaju i s time dolazite pred Hrvatski sabor kojem odgovarate. Ovo izvješće zbog svega ovoga, ne samo da ne treba prihvatiti nego se ne smije prihvatiti. Ono se ne smije prihvatiti, a odgovornost za vaše postupanje bi trebalo pokrenuti i to pred ovim Saborom. Hvala.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Želi li predstavnik dodatno obrazložiti, završnu riječ? Da. Uvaženi Franjo Lacko, ravnatelj Agencije za zaštitu osobnih podataka. Izvolite.
Poštovanje gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Normalno da sam dužan da malo odgovorim, znači dakle i pojasnim neke, inače zahvaljujem svima bez obzira da li je netko gledao pozitivno na izvješće ili kritike. Ja čak eto mogu reći da zapravo dio kritika je potpuno prihvatljiv. Ja bih volio da smo imali više nadzora, da smo nekih akcija imali više, da smo bili više u medijima. Prema tome znači taj dio moram reći da ste apsolutno u pravu. Ja sam pokušao kada je u pitanju broj ljudi gdje ste mnogi spominjali to i zato upravo i mislim knjigu znači za vas izraditi, a bio sam na brzinu onako ono rekao, odvukao taj broj ljudi je znači … [[Govornik se ne razumije.]] na veličinu zemlje. Vi ćete sad vidjeti koliko, da li baš ima ovdje previše ljudi obzirom znači na zadatke i obveze koje agencija ima. Dakle, Makedonija koja ima 17, sve baltičke, bilo koja baltička zemlja: Estonija, Latvija i Litva, svaka od njih, vi znate njihovu veličinu, ima više. I da ne bih dalje nabrajao. Evo, ja bih sad išao, na kraju bih registar i to ste najviše doticali, ali bih prije onda znači mogao nešto drugo tako da ne bi o registru svakom pojedinačno odgovarao. Evo, kad je u pitanju matični broj građana, znači svjestan sam toga da on od 2002. dakle uopće ne sumnjam u dobre namjere, znači jer se već tada htjela štititi privatnost, međutim sve baze i svi softveri itd., sve baze podataka bile su bazirane na tom broju. I od onda pa do danas, vjerojatno će sad ovaj osobni identifikacijski broj pomoći 0da se znači to eliminira u najvećem dijelu, ali uglavnom tu su problemi znači postojali i sigurno da nije ova agencija u mogućnosti da to eliminira jer jednostavno to je, dakle tu postoje određeni problemi i pravne praznine. Ja bih pravilnik, registar, to bih ostavio kao zadnje i za sve. Nego, evo recimo, uvaženi zastupnik gospodin Beus je rekao da smo mi dali politički komentar, ne, mi to ne možemo, ne smijemo niti smo dali. Mi smo jedino se osvrnuli znači da je jednostavno krivo pročitano da smo dakle s onim mišljenjem iz 2007., da se iz onog može iščitavati znači objava, što nije točno. Samo znači samo smo to konstatirali i utvrdili. Kada su u pitanju matični brojevi u bankama kao i nekima drugima. Evo rekao sam, znači tu postoje neki problemi. Čini se da banke za početak, znači one su tražile taj broj i nakon naše intervencije oni traže i nekoliko od vas zastupnika je isticalo, osobne primjere, znači da je kod tražena oni su automatski tražili i privolu. Nije bilo kao ranije. Tražena je privola. Što mi možemo ako je netko dao privolu? Hoće poslovati sa bankom, postoje određene krađe identiteta. Vi znate da je bio slučajeva da je netko digao 100 tisuća kuna, predstavit će se kao drugi čovjek itd. Jednostavno mislim da sada nemamo drugih rješenja, nego onaj koji želi poslovati sa bankom, znači da je normalno sa privolom, znači ukoliko želi poslije on će to i dati. Ali ukoliko ne želi, mi ne možemo banku prisiliti niti imao instrumenata da stupa u neki građansko parni odnos, znači davanje kredita i bilo što, znači bez privole tog čovjeka. Uvaženi zastupnik gospodin Lesar spomenuo je Sloveniju. Znači primjer Slovenije je prilično teško uspoređivati, jer tamo je povjerenik za zaštitu osobnih podataka ujedno i povjerenik za prava na pristup informacijama. Dakle, tu ima svega nekoliko zemalja Slovenija, pa nešto od toga Mađarska, Finska znači ti primjeri su prilično u Europi znači za nas, zapravo u sadašnjem momentu dakle i ne možemo ih prihvatiti, jer kažem imaju sasvim drugu strukturu i organizaciju, a inače mi dobro surađujemo sa Slovenijom. I to je bila prva zemlja gdje smo mi išli da vidimo njihova iskustva. Kada su u pitanju sindikati, pa mi smo davali mišljenja i odgovore kako sindikatima tako i drugima. E sada prihvaćam da upozorit ćemo ih i možda gospodarske subjekte, odnosno sve Gospodarsku komoru. I to je ono dakle što mi možemo napraviti. Da se možemo negdje zabuniti dokaz je to ako je možda u nekoj rečenici pisalo i još i nabrojeno sve lokalna uprava i samouprava i regionalne, znači bilo je u jednoj rečenici gdje se mogla potkrasti ta greška. Također kada je u pitanju. Isto su neki zastupnici govorili o vlasništvu osobnih podataka. Dakle, svaki od nas kao pojedinac je zaista vlasnik svojih podataka. Međutim, usporedio bih to kada je netko vlasnik nekretnine, da i on može ograničiti, negdje će biti pravo dužnosti preko nekog poljoprivrednog zemljišta, negdje će biti ograničenje gradnje itd. Znači, nije apsolutno to naše pravo da bi mi mogli, dakle bilo uskratiti da nam negdje u zakonu, radi izvršenja nekog zakona da nam se uzmu podaci, a isto tako nismo mi ni kao vlasnici tih podataka uvijek moguće objavljivati. Dali može netko tko radi u USKOK-u objaviti svoje podatke? Ja mislim da je to prilično jasno. Tu djelomično spada i recimo registar. Kada je u pitanju, jer je više zastupnika istaklo znači sankcije. Vidite ovaj zakon iz 2003. godine je po nama bio dobar zakon. Uložen je trud. Međutim vi primjećujete da zakon ipak ima malo možda premalo razrađene neke odredbe i vjerojatno ćemo biti prisiljeni da jer ovo je bilo nekakvo krpanje kako neki kažu izmjene i dopune. Vjerojatno će biti potrebno donijeti jedan novi detaljnije razrađen zakon. Ali kažem takav kakav jeste zapravo usvojio sva načela iz Direktive Europske unije, sva bitna načela. Istovremeno iz one konvencije 108. prema toma zakon je dobar. Ali gledajte, upravo ste vi spomenuli sankcije. Ova agencija prema tom zakonu kakve sankcije ima na raspolaganju? Znači ona u biti direktno ne može izreći niti jednu sankciju, nego pokreće prekršajni sudom, dakle pokreće tamo postupak. I mi imamo do sada tridesetak tih presuda gdje oni koji su zakon prekršili gdje normalno snose odgovornost. Dio tih je zahtjeva zastario i dio je negdje smo mi odbijeni. Znači nađeno je da agencija u nadzoru možda nije dobro utvrdila činjenice. Obzirom da se stvara tko šta je god agencija nova, ima malo godina, pa sudovi naši isto, tek se stvara ta sudska praksa i normalno da ćemo vidjeti kojim i kako će to dalje ići. I to bude mogla biti nama pomoć da jednog dana zakon poboljšamo i da te sankcije budu boje. Mi ne možemo protiv nekih se lako boriti jer Hrvatska vjerojatno u kršenju ovih Zakona o zaštiti podataka, o kršenju Odredbi o privatnosti, ona je negdje vrlo slična članicama Unije, pogotovo istok i srednja Europa. Prema tome, kršenja ima. Međutim, ne u nekoj većoj mjeri nego vrlo smo kada su u pitanju banke, kada su u pitanju neke druge ustanove. Onaj slučaj "Konzuma" i "Hrvatske pošte" toga dakle od Slovačke do Estonije isto također ima. Ja sada ne znam da se ne bih zaista osvrtao na ovako neke gdje sam ono rekao da zaista uvažavam to morat ću to uraditi, dobit ćete detaljno da vidite veličinu zemlje i vidjet ćete broj zaposlenika, djelatnika. Vidjet ćete da Hrvatska tu racionalno radi. Slažem se da jednim dijelom nas se doživljava da smo u ilegali, ali shvatite da ovaj kratak rok u kojem se agencija trebala ustrojiti. Kada mi moramo nekako u trku, neću reći u hodu, nego u trku, i neke druge zakone kada je u pitanju područje zaštite osobnih podataka dakle usuglašavati sa Unijom, onda normalno da prioritet je uvijek imala Unija. Dalje, ja bih morao sada reći na obzirom da su neki zastupnici govorili o popisu birača. Vidite to se rješava valjda prema Zakonu o biračima. Agencija tu može uvijek samo se osvrnuti na ono što piše tamo u tom zakonu. Na žalost, vidite jedna stranka je zloupotrijebila taj popis birača. Jer vidite on služi samo u jednu svrhu, a uvijek će zakon reći u koju svrhu netko služi samo zato da upravo političke stranke mogu nadzirati da se biranje odnosno da se uopće izbor vrši prema zakonu i na taj način znači normalno da se kontrolira da se tu ne rade greške. Ova agencije ne može znači utjecati na to ako netko te adrese koristi u jednu drugu svrhu a to je bilo upućivanje propagandnog materijala na te adrese. I to je bilo, ja sam to ispustio, mislio sam da to nije vrijedilo jer je to prošlo i tako. Dakle, to je bio upravo HNS koji je bio i predlagao ovaj pravilnik. Jedino je znači on iz onog jer njihovo obrazloženje u početku koje je bilo da su koristili telefonski imenik brzo su ljudi koji su nam se žalili dokazali da njih u imeniku nema. Prema tome, evo znači šta ćemo mi moći? Ja se slažem kad budete dali zahtjev da agencija ide tamo, da vidi ali samo može ono što piše u Zakonu o popisima birača. Ona izvan toga nema šta da radi. Ja bih sada zaista išao na ono što je bilo nekako najviše oko registra hrvatskih branitelja. Ono što smo mi ako je pisalo u mišljenju da ne mora pa to obuhvaća, to isto također obuhvaća ako nije znak jednakosti ali gotovo isto znak jednakosti, služili smo se drugim terminom znači da i ne može. Ova agencija ne vidi jer ne može se reći da mi moramo označiti nego neka netko kaže po čemu se može objaviti, gdje je ta odredba. Jer, rekli smo temeljno je kako se podaci objavljuju i to ne kod nas nego bilo gdje i kako se prikupljaju, kako se obrađuju. Uvijek znači su dvije dakle stvari, privola ispitanika, to je pojedinac građanin kojega zakon gdje upotrebljava izraz ispitanik i zakon. Mi ne moramo pitati nikoga tko stupa u radni odnos da li će nam dati. Pa dat će nam on podatke i mi moramo njegove podatke dostavljati da bi on mogao imati tamo prava jednog dana iz mirovinskog, zdravstvenog itd. Prema tome, molim vas lijepo to može bez zakona. Dakle, privola ili zakon. Vidite, ovdje niti ima privola koja bi morala biti jedinstvena, znate da je to nemoguće približno 500 tisuća ljudi tražiti privolu. I drugo isto tako u zakonu nema. Vidite, između registra i zakona ima nekako jedna stvar između onog Pravilnika o pravima hrvatskih branitelja odnosno Pravilnika o registru. Vidite, tu ima jedna. Sabor, dakle Ured za zakonodavstvo o čemu ste vi raspravljali morao je dakle vidjeti da ne bi čak bilo dobro kad bi bilo moguće da ministrima određujete, naređujete, vi ih morate tražiti da ispunjavaju u najvećoj mjeri da poštuju zakon. Znači da postoji u zakonu i ne mogu ići šire kad je u registru pitanje što je to u zakonu, šire nije moguće jer inače došli bi na jedno sklisko tlo gdje bi bilo svašta moguće a tu trebamo poštedjeti uvijek izvršnu vlast. Evo to je ono što ne bih mogao prihvatiti onu konstataciju da je nama netko naredio. Nije, evo dok sam ja tu neće nam nitko narediti. Međutim, upućujem vas evo da bi bolje, mi ovdje nemamo vremena, na informator gdje, ja ne poznam tog čovjeka doktora … [[Govornik se ne razumije.]] pa mogu spomenuti gdje detaljno pravno obrazlaže to. Evo, to bi bilo prilično lijepo da se. Prema tome, šta je mogla konstatirati, utvrditi agencija, znači da zakonskih pretpostavki nema. Dalje, kad je u pitanju vi znate da ova agencija nije u mogućnosti da predlaže nikakve promjene zakona, ona svoj vlastiti, ona može inicirati u vezi svog zakona ali opet nije predlagatelj. Vi ste vidjeli kod onih, dakle tu nije bilo agencije jer predlagatelj zakona vi to jako dobro znate agencija nije mogla biti. Osvrnut ću se kad je u pitanju i onda ovo posljednje matični broj građana koji je upotrijebila dakle ministrica. Vidite zakon nas tjera odnosno svi uopće zakoni otprilike da mi kad prikupljamo podatke uvijek imamo na umu svrhu. Činjenica znači da smo imali kod poreza pa kod branitelja i na još nekim mjestima imali smo poteškoću da niste mogli utvrditi ako niste tražili matični broj vi niste mogli do kraja izvršiti tu svrhu. Dakle, da li da, na otocima vi znate koliko ima ljudi s istim imenom i prezimenom. Ako nema matičnog broja vi niste kadri to do kraja izvršiti. I kao ono posljednje, kad je u pitanju registar meni je isto zanimljivo. Tu se javljaju još neka načela, odredbe itd., pravila pa ne bi bilo loše kada već se spominju i zakoni i tako neke inicijative da se konzultiraju i stručnjaci za to novo, znači novo registarsko pravo, možda profesorica Josipović ili još neki. Registar ima svoja pravila, kako se donosi i tko ga donosi, koja su mu načela i da li je moguće i tko će ga mijenjati. Ako ga može pojedinac mijenjati molim vas lijepo. Ja se još jednom zahvaljujem, vidim već da ste i umorni, svima. Dakle, neke kritike zaista mogu prihvatiti, međutim ovo kad je u pitanju registar to zaista mi tu nemamo šta uraditi. I isto tako, dostavit ću vam u roku dva, tri mjeseca ovu knjigu u kojoj ćete vidjeti usporedbe broja djelatnika u ovim agencijama, vidjet ćete niz drugih primjera šta je recimo isto u drugim državama i ovo kad su u pitanju banke i tako. Tu postoje određeni problemi ali to nije u pitanju samo Hrvatska, toga znači ima i dalje gdje jednostavno je onaj u poziciji, banka je u poziciji da ako netko želi s njom poslovati nažalost od te druge strane traži određene podatke. Evo, ja vam se zahvaljujem na pozornosti. I ako baš treba dodatno nešto, tu sam.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Pokušat ću ispraviti jedan navod koji je po meni netočan a to je da će se problem koji je nastao ukidanjem JMBG-a 2002. na neki način riješiti ili sanirati uvođenjem osobnog identifikacijskog broja. Pokušat ću obrazložiti. Jedinstveni matični broj građana je bio idealni primarni ključ za bilo koju bazu podataka i upravo logika njegovog činjenja nedostupno je bilo to da se pomoću tog broja onemogući da se pretražuju takve baze podataka. Ukoliko bi mi umjesto JMBG-a imali novi JMBG a to je ovaj osobni identifikacijski broj i ukoliko bi on bio dostupan i jednako primarni ključ za sve baze podataka onda nije bilo ni smisla ukidati JMBG jer u JMBG-u je pisao datum rođenja koji ionako je više-manje javna stvar i neki podaci o mjestu rođenja. Prema tome, ne bi bilo dobro da OIB bude ustvari samo jedna zamjena za JMBG. I još dopustite samo još jednu rečenicu. Mnoge tvrtke umjesto JMBG-a sada koriste brojeve koji su nastali kao permutacija JMBG-a pa onda samo promjene znamenke, to isto bi trebalo zabraniti. Dakle, bilo kakvu, bilo kakav algoritam koji osobni identifikacijski broj čini bilo kakvim primarnim ključem. Zahvaljujem.
Uvaženi zastupniče prekoračili ste vrijeme i ne vidim ispravak. Mislim, moramo ispravak napraviti. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete više dobiti riječ vi ste svoje završili, mi smo isto tako ovu točku završili. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Drugo, Godišnje izvješće o radu za 2007. Agencije za zaštitu osobnih podataka, Podnositelj: Agencija za zaštitu osobnih podataka. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela koji glasi: "Prihvaća se Godišnje izvješće o radu za 2007. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće prihvaćeno je većinom glasova 71 glas za, 3 suzdržana i 43 protiv.
Dozvolite mi da samo najavim da ćemo nastaviti u 15,15 minuta sa trećom točkom: - Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2007. Podnositelj: Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje U skladu sa člankom 129., 139. Zakona o mirovinskom osiguranju, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je podnio izvješće. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za financije i državni proračun. Vlada je dostavila mišljenje. I tu ćemo stati, pa će predstavnici predlagatelja ukoliko će smatrati za potrebno dati svoj obrazloženje. Zahvaljujem i svima dobar tek želim.
Nastavljamo sjednicu Izvješćem o radu i poslovanju Hrvatskoga zavoda za mirovinsko osiguranje za 2007. godinu Predlagatelj Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. U skladu sa člankom 129. i 139. Zakona o mirovinskom osiguranju, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje podnio je izvješće. Raspravu su proveli Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za financije i državni proračun. Vlada je dostavila mišljenje. Ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje Mile Rukavina će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo zastupnice ovoga Visokog doma. Ovo moje izlaganje uvodno o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u 2007. ili za 2007. godinu slično će biti mojem izlaganju pred ovim Visokim domom u istom sazivu prošle godine o radu i poslovanju zavoda za prethodno razdoblje, za 2006. godinu. Naime i u prošloj 2007. godinu, u zavodu je obavljen veliki posao na koji je utjecala i pojačana zakonodavna aktivnost i ovog Visokog, ovog Visokog doma u području mirovinskog osiguranja. Prošle su godine doneseni i ušli u primjenu Zakon o izmjenama i dopunama zakona o provođenju odluke ustavnog suda od 12. svibnja 98. mislimo na obeštećenje korisnika najviših obiteljskih mirovina. Zatim Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. A doneseni Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju koji je stupio na snagu 1. siječnja 2008. za čiju su primjenu pripremne radnje u zavodu započele i tijekom 2007. a u ovoj godini će te aktivnosti biti završene u potpunosti. Svako treba spomenuti i prevođenje prava, prevođenje mirovina i naknada hrvatskim braniteljima prema Zakonu o pravima branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, provedbu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu, te provedbu ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine na području stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji, također iz 2006. godine. Svi ovi poslovi, kako redovni, tako i izvanredni obavljeni su u predviđenim zakonskim rokovima. Uz ovo ja bih naveo da veliki opseg poslova, novih poslova u godini zavod je u prošloj godini uz te poslove nastavio intenzivno raditi i na procesu i na poboljšanju ažurnosti, mislim na skraćivanje trajanja postupka osiguranja i na podizanju kvalitete u ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja. Ažurnost kao trajna zadaća i glavni pokazatelj uspješnosti o radu zavoda, vremenski gotovo prepolovljeno u odnosu na prije nekoliko godina primjerice na 2004. godinu i s obzirom na izuzetno zahtjevne poslove na provedbi preustroja zavoda koji se odvija paralelno moglo bi se slobodno reći da su navedeni rezultati i maksimum koji se može u ovome momentu postići. Daljnje poboljšanje ažurnosti postići ćemo ili postići će se preustrojem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u najmoderniju javnu ustanovu u Republici Hrvatskoj prelaskom na novu usmjerenu organizaciju rada sa punom informatičkom podrškom uz uvođenje digitalnih dokumenata u poslovne procese zavoda. Nešto o stanju sustava mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti. Ovaj sustav čini pravni okvir kojim se uređuje način osiguranja rizika starosti invalidnosti smrti, kao i administrativno i institucionalno uređenje provedbe mirovinskog osiguranja. Važnost mirovinskog sustava u gospodarskom, socijalnom i političkom životu Republike Hrvatske se ogleda u broj osiguranika koji plaćaju doprinos za mirovinsko osiguranje, o broju korisnika mirovine i članova njihove obitelji koji žive od te mirovine, te visini izdataka za mirovinsko osiguranje i udjelu njezinom udjelu u bruto domaćem proizvodu. Karakteristični pokazatelji stanja sustava mirovinskog osiguranja su udjel izdataka ili troškova za mirovinsko osiguranje u bruto domaćem proizvodu, omjer broja osiguranika i korisnika mirovine, zatim priljev novih korisnika mirovine, te razina mirovina u odnosu na plaću. U zavodu je 31. prosinca 2007. godine bilo evidentirano milijun 121 tisuću 540 korisnika mirovine i milijun 579 tisuća 463 osiguranika, to nam daje omjer 1:1,41 i to je ipak nakon dugogodišnjeg kontinuiranog pogoršanja ipak minimalno poboljšanje toga omjera koje je značajno, toliko značajno i za stanje i održivost sustava mirovinskog osiguranja, međugeneracijske solidarnosti. Primjerice unatrag nekoliko godina najniži omjer imali smo u 2001., 2002. i 2003. kada smo imali 1:1,36, zatim se taj omjer polako penjao u 2004. na 1:1,37, u 2005. 1:1,39 da bi u 2006. godini bio 1:1,40. I u 2007. godini su ukupni rashodi mirovinskog osiguranja rasli sporije od rasta bruto domaćega proizvoda u Republici Hrvatskoj. Naime, udjeli izdataka, osiguranja u BDP-u u 2007. godini iznosio je 11,9%, što u odnosu na prethodne godine znači pad pa primjerice kada krenemo od 2004. godine imali smo 12, preko 12%, 12,22%, danas to ipak predstavlja znatno niži udjel u BDP-u. Prosječna mirovina za mjesec prosinac u 2007. godini iznosila je 1996 kuna i 92 lipe, što je za 4,88% više nego u prethodnoj godini a udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,28%. Prosječna starosna mirovina, također kao jedan od parametara, za prosinac 2007. godine iznosila je 2206 kuna i 6 lipa, a udjel prosječne starosne mirovine u prosječnoj plaći za prosinac 2007. godine iznosio je 44,5% Prosječna mirovina koja je ostvarena za rad za 40 i više godina staža koja se i u Europskoj uniji smatra parametrom razine mirovina u Republici Hrvatskoj iznosi 61% prosječne neto plaće. 2006. iznosila je oko 63% što je približno razini mirovina u nekim državama članicama Unije. U 2006. godini primjerice Belgija je imala 67%, Finska 62%, Njemačka 63%, Slovačka 63%. Ukupni prihodi mirovinskog osiguranja u 2007. godini iznosili su 30 milijardi 516 milijuna kuna a ukupni rashodi za mirovinsko osiguranje u istoj godini iznosili su 30 milijardi 518 milijuna kuna. Naravno, tu su uključena i sredstva za mirovine hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Od ukupnih rashoda gotovo 97% se odnosi ili preciznije 97,86% odnosi se na isplate korisnicima mirovina a ostalo su rashodi stručne službe, financijski rashodi, rashodi za nabavu nematerijalne, nefinancijske imovine i obvezno osiguranje posebnih kategorija, ovdje mislim na drugi stup. Osim mirovinskog osiguranja na temelju generacijske ili međugeneracijske solidarnosti zavod provodi i ostvarivanje prava na doplatak za djecu. I za prosinac 2007. godine u zavodu ili u prosincu bilo je 242 tisuće 980 korisnika doplatka za 455 tisuća 761 dijete što je za 9,51% više u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje, mislim na prosinac 2006. godine. Prosječna svota doplatka za djecu iznosila je 363 kune i 90 lipa po djetetu što je za 32,1% više nego u prethodnoj godini a za financiranje doplatka za djecu u 2007. godini utrošeno je milijarda i 880 milijuna kuna. Kad se razmatra stanje sustava mirovinskog osiguranja ne može se zaobići odnosno ne mogu se zaobići dva zakona koja su donesena u 2007. godini kojima se pridonijelo njegovoj daljnjoj stabilizaciji i kojima se osobito poboljšao materijalni položaj korisnika mirovina. To su Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju: Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju donesen je 13. srpnja 2007. godine i stupio na snagu 7. kolovoza iste godine i ovim zakonom uređeno je ostvarivanje odnosno određivanje dodatka na mirovine priznate i određene isključivo prema ZOMO-u, prema Zakonu o mirovinskom osiguranju a u cilju ublažavanja razlika među tzv. novim korisnicima mirovine. Znači, mirovinama ostvarenim i određenim prema Zakonu o mirovinskom osiguranju a nastalih uslijed postupnog širenja obračunskog razdoblja za izračun mirovine u prijelaznom razdoblju od 2000. nadalje uzimajući u obzir naravno i razlike koje će još nastati širenjem obračunskog razdoblja za cijeli radni vijek do 2010. i kasnije. Mirovine su povećane od 4 do 27% ovisno o godini ostvarivanja prava. Mirovine ostvarene od 99. do 07. povećane su od 4 do 24,9%, mirovine koje se ostvaruju u 2008. povećavaju se za 25,9%, u 2009. povećat će se za 26,4% a 2010. i narednih godina za okruglih 27%. U 2007. godini isplaćen je dodatak za dva mjeseca, u studenom za listopad a u prosincu za studeni 2007. u ukupnom iznosu od 102,2 milijuna kuna za prosječno preko 197 tisuća korisnika mirovine. U 2008. godini isplaćen je dodatak za 11 mjeseci, ovdje je obuhvaćena isplata za prosinac 2007. i za razdoblje siječanj-listopad 2008. godine u ukupnom iznosu od 658,11 milijuna kuna za prosječno 213,5 korisnika mirovina. Nadalje, drugim zakonom, mislim naravno na novelu Zakona o mirovinskom osiguranju koji je stupio na snagu 1. siječnja 2008. godine došlo je do daljnjeg povećanja opsega prava i razine prava koje se ostvaruju primjenom Zakona o mirovinskom osiguranju. Tako su privremene starosne mirovine umjesto dosadašnjih 0,34% po mjesecu ranijim odlaskom u mirovinu smanjuju za 0,15% po mjesecu što u slučaju ostvarivanja te mirovine 5 godina primjerice ranijega odlaska znači ukupno smanjenje od 9% umjesto dosadašnjih 20,4%. Najniže mirovine koje se određuju za svaku godinu navršenog mirovinskog staža u nesmanjenoj svoti od navršene 31 godine mirovinskog staža a ne kao do sada u smanjenoj svoti. A invalidske mirovine ostvarene na temelju profesionalne nesposobnosti za rad koje se isplaćuju za vrijeme zaposlenja njihovih korisnika primjenom mirovinskog faktora povećane su za 33 za jednu grupaciju odnosno za 50% za drugu. Također valja napomenuti da je usporedo s novim i povoljnijim izračunom ovih mirovina korisnicima ponovno određen i dodatak na mirovinu a razlika mirovine za razdoblje od siječnja do rujna, 30. rujna 2008. godine isplaćena je početkom ovog mjeseca za skoro 70 tisuća korisnika, to su tzv. stari korisnici u iznosu od 108 milijuna kuna a jedan dio posla koji će se obaviti ručno zbog specifičnosti postupka i prava negdje za oko 6 tisuća korisnika bit će obavljen do kraja godine kako je zakonom i definirano. Što se tiče rada stručne službe Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je javna ustanova s javnim ovlastima u rješavanju o pravima i obavezama iz mirovinskog osiguranja osnovana Zakonom o mirovinskom osiguranju i Zakonom o mirovinskom osiguranju obvezno je uređeno obvezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti tzv. prvi stup trodijelnog mirovinskog osiguranja. Mislim da nema potrebe napominjati da su ostali dijelovi sustava uređeni posebnim propisima. Obveznim mirovinskim osiguranjem na temelju generacijske solidarnosti obavezno se osigurava prava kao što znamo na starosnu, prijevremenu starosnu, invalidsku, obiteljsku mirovinu, najnižu osnovnu profesionalnu rehabilitaciju, naknadu zbog tjelesnog oštećenja te naknade putnih troškova u svezi s ostvarivanjem osiguranih prava a što sve skupa čini praktički osnovnu djelatnost Hrvatskog zavoda za mirovinskog osiguranja. U sklopu provedbe mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti u 2007. godini u zavodu je bilo na rješavanju preko 600 tisuća postupaka odnosno zahtjeva, preciznije 604 tisuće 401 zahtjev o pravima iz mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu što je za 2,15% više nego u 2006. godini od kojih je riješeno 517 tisuća 366 zahtjeva ili 85,6% što je za 2,5% manje nego u 2006. godini. Izvršenje u prvom stupnju je na razini 2006. godine, dok je izvršenje u drugom stupnju manje za 12%. Razlog je veliki broj žalbi u predmetima branitelja, hrvatskih branitelja u kojima je složen dugotrajan postupak medicinskog vještačenja te ponavljanje postupka revizije pri ocjeni invalidnosti pri Povjerenstvu za reviziju, ocjene invalidnosti Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kao kroničan nedostatak i veliko opterećenje vještaka u zavodu. Ipak, u zavodu smo nastavili pored svega toga, trend smanjivanja čak do za 14,8% broja neriješenih zahtjeva iz ranijih razdoblja pa je tako preneseno umjesto u prethodnom razdoblju kad je bilo 80 tisuća, u ovom razdoblju preneseno u 2007. 70 tisuća neriješenih zahtjeva. Zavod je pored redovnih poslova, to sam već napomenuo na početku izlaganja, znači osim svojih redovitih poslova obavio veliki niz izvanrednih poslova koji su mu dani u mjerodavnost na temelju zakona Republike Hrvatske. Smatram da zbog velike važnosti i za ovaj Dom, a osobito za korisnike mirovine, naše umirovljenike, da trebamo se u par riječi prisjetiti kako je to izgledalo. Primjerice, kroz provedbu Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja pravo na obeštećenje ostvarilo je skoro ili približno 430 tisuća korisnika, a isplata se obavljala po dva modela, poznati model A, model B. Isplata po modelu A, isplata tijekom prve dvije godine onda trajanja fonda. Naravno, iznos obeštećenja uvećan je za kamate i umanjen za 50% i isplaćen je u 4 rate u ukupnom iznosu za 4,8 znači 4 milijarde i 800 milijuna kuna. Po modelu B imali smo isplatu tijekom ili bit će isplata bolje rečeno tijekom osam godina od kojih su prve dvije godine počeka. Isplaćuje se cijela svota pripadajućeg obeštećenja uvećana za kamate, razdijeljena na šest godišnjih obroka. Prva rata po ovom modelu isplaćena je u 12. mjesecu 2007. u iznosu od 702,6 milijuna kuna, a u prosincu ove godine slijedi isplata druge rate. Što se tiče provođenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda, ovdje mislim na obeštećenje naravno korisnika obiteljskih i najviših mirovina. Pravo je ostvarilo 35 tisuća 456 korisnika, a isplata se vrši po istom modelu kao korisnicima koji su ostvarili pravo na obeštećenje po, mogli bi nazvat ga tako, osnovnom Zakonu o provođenju odluka Ustavnog suda. Po modelu A isplaćene su do sada tri rate u ukupnom iznosu od 378,3 milijuna, dvije rate u 2007. godini u ukupnom iznosu od 250 milijuna i jedna u 2008. u iznosu od 127 milijuna. Prema podacima HPB-Investa Društva za upravljanje, na temelju oba zakona na ime obeštećenja do sada je korisnicima isplaćeno ukupno 5 milijardi i 880 milijuna kuna, a do kraja obeštećenja po ovome zakonu i po ovim zakonima isplatit će se ukupno 15,5 milijardi kuna. Što se tiče provedbe Zakona o pravima branitelja iz Domovinskog rata i članovima njihove obitelji, tijekom 2006. i '07. godine isplaćena je razlika do prevedene mirovine, tzv. dug hrvatskim braniteljima prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja i Domovinskog rata u ukupnom iznosu od 516 milijuna kuna. Tijekom 2007. godine u zavodu je bilo na rješavanju i 11 tisuća 450 zahtjeva za priznavanje prava na temelju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članovi njihovih obitelji. Isplata mirovine prema ugovoru počela je u travnju 2007. godine, a u 2007. godini bilo je isplaćeno 36,3 milijuna kuna. Na dan 31. listopada ove godine u zavodu je evidentirano ukupno 15 tisuća 821 zahtjev od čega je riješeno 11 tisuća 231 zahtjev i od početka isplate pa do tog datuma, znači 31. listopada ukupno je isplaćeno 137,56 milijuna kuna. Kad bi ovo sve rekapitulirali onda je, vezano za poboljšanje materijalnog položaja, unatrag kad pogledamo tri godine kroz obeštećenje, kroz dodatak na mirovine, kroz izmjenu Zakona o mirovinskom osiguranju, kroz novele … [[Govornik se ne razumije.]] , kroz rješavanje problema ili prevođenje prava isplate duga hrvatskim braniteljima, kroz isplatu vezano za rješavanje pripadnika HVO-a utrošeno ukupno 7 milijardi i 562 milijuna kuna. Što se tiče rada zavoda i rada na modernizaciji, ono što bih istaknuo kratko je da je, već smo o tome govorili, da je Vlada prihvatila studiju osnova preustroja čime je i započet ujedno opsežan rad na modernizaciji zavoda i cilj je jasan. To je preobrazba zavoda u modernu javnu ustanovu za provedbu mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti s ciljem podizanja razne kvalitete usluga koje zavod pruža svojim korisnicima, skraćivanje trajanja postupka za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja te smanjenje troškova poslovanja. Radi preustroja zavod je na načelima procesno usmjerene organizacije u 2007. godini radio intenzivno na pet područja, projekata. O njima smo svaki put izvijestili ovaj Dom. Smatram da nema potrebe nego samo navesti da su do sada dokumentirani svi poslovni procesi, temeljni i potporni do razine sudionika i aktivnosti, izrađeni model budućih procesa u uvjetima moderne informatičke tehnologije, tzv. "to be" model, te slijedi faza njegove implementacije. Izrađen je i Prijedlog programa smanjenja broja radnika i njihovo zbrinjavanje i Nacrt prijedloga novog modela plaća koji je proslijeđen Vladi Republike Hrvatske. Izrađena je i funkcionalna specifikacija, bilo od projekta ESUD-a, instalirano je novo središnje računalo, provođen je i međunarodni natječaj i odabran implementator za prvu fazu implementacije modula RP sustava. Pored ovih aktivnosti, vezano za dijelom određenu pomoć i Svjetske banke, u 2007. godini zavod je i samostalno koristeći se i vlastitim ljudskim potencijalom i materijalno tehničkim resursima nastavio započeti proces modernizacije i unaprjeđenje poslovanja izradom projekta upravljanja ljudskim potencijalima, prijedlog novog modela plaća, te nizom ostalih aktivnosti od kojih bih izdvojio nekoliko od kojih je najznačajnija mjera za skraćivanje trajanja postupka, rješavanja o pravima iz mirovinskog osiguranja, modernizacija poslovanja, arhiviranja uz kontinuirano izlučivanje registraturnog gradiva, za izvještajno razdoblje. Primjerice izlučeno je gradivo iz približno 276 tisuća mirovinskih spisa i mikrofilmirano približno u izvještajnom razdoblju 11 milijuna 300 tisuća dokumenata. Zatim je nastavljen rad na uspostavi dugoročne dokumentacijske politike i proširenje opsega elektroničkog poslovanja u sklopu projekta E-Hrvatska. Posebno ističem da je u zavodu i u 2007. godini implementiran tzv. spin ili RPN projekt, to je realizirani ili realizacija plana nabave. I zavod je prvi u cijeloj javnoj vlasti u Republici Hrvatskoj uveo ovaj model, odnosno ovaj informacijski sustav, upravljanja procesima nabave. Ovaj sustav omogućava da na jednom mjestu jednostavno, pregledno i učinkovito se prati izvršenje plana nabave zavoda od pokretanja postupka nabave, sklapanja ugovora do realizacije ugovora čime se povećava financijska učinkovitost i kontrola trošenja sredstava. Radi na području rada sa korisnicima, radi olakšavanja i ubrzavanja ostvarivanja prava dodatno, vezano za ono što sam već napomenuo, stavljene su u funkciju četiri nove ispostave, u Pitomači, Gračacu, Novalji i Otoku, započeto je i sa realizacijom projekta osuvremenjivanja načina rada sa korisnicima usluga zavoda u okviru kojeg će se otvaranjem jednog središnjeg mjesta za komunikaciju sa korisnicima omogućiti da korisnik na jednom mjestu bez potrebe osobnog kontakta sa voditeljem postupka dobije brzu cjelovitu informaciju o tijeku postupka, kao i informaciju u svezi sa ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu. S novim načinom rada koji je započeo u 2007. godini i u novo uređenoj područnoj službi u Vukovaru, tijekom ove godine nastavljeno je sa realizacijom projekta, do sada je zavod takav način rada uveo u potpunosti u 15 područnih službi i djelomično u tri područne službe od 20 područnih službi i taj projekt će se završiti u planiranom roku. Ono što bih još htio napomenuti, zaključno, da je osobito značajno da je sve ove poslove, redovne, izvanredne, u izvještajnom razdoblju koji su obuhvatili ogroman broj korisnika mirovina i predstavljali značajne promjene u opsegu i visini njihovih prava zavod obavio prema nama na najbolji mogući način što je i potvrđeno nalazom državnog ureda za reviziju koji je bezuvjetan i to po treći put za redom. Mi u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje smo svjesni važnosti uloge i zadaća koju naša institucija, odnosno koju mirovinski sustav cjelokupan ima u hrvatskom društvu, njegovog socijalnog i gospodarskog značaja i sve svoje znanje i sposobnosti ćemo usmjeriti ubuduće u pravcu izvršavanja naših zadaća na zakonit i profesionalan način vodeći računa i o racionalnom upravljanju sredstvima u skladu sa vrhom za koji je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i osnovan. Poštovane gospodo ja se zahvaljujem na vašoj pažnji. Hvala.
Hvala lijepa. Izvjestitelji odbora, rad, socijalno partnerstvo? Odbor za financije i državni proračun? Predstavnici Vlade? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ravnatelju i kolege zastupnici. Pa, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje aktivno od sredine 2005. godine na temelju studije, osnove preustroja koje je prihvatila i Vlada Republike Hrvatske radi na svojem preustroju u modernu javnu ustanovu za provedbu mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti. U sklopu provedbe mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti u 2007. godini u zavodu je bilo na rješavanju, kao što ste i čuli od ravnatelja 604 tisuće 401 zahtjev o pravima iz mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu, što je za 21,5% više zahtjeva nego u 2006. godini. Od kojih je riješeno 517 tisuća 366 zahtjeva ili 85,6%. Zašto spominjem opet te podatke? Mislim da je to u svakom slučaju pozitivno i jedan veliki napredak u rješvanju. Rješavanje zahtjeva sigurno opterećuje veliki broj žalbi u predmetima hrvatskih branitelja a što je složen i dugotrajan postupak medicinskog vještačenja, revizije, ocjene invalidnosti kao i kroničan nedostatak dovoljnog broja vještaka u zavodu. U 2007. godini zavod je obavljao osim svojih redovitih poslova niz izvanrednih poslova koji su mu dani u mjerodavnost na temelju zakona Republike Hrvatske. Ovdje treba istaknuti provedbu zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine na temelju kojeg je izračunata svota obeštećenja za korisnike najviših mirovina i obiteljskih mirovina ostvarenih u razdoblju 1. siječnja 99. godine do 4. kolovoza 2004. godine. Obračun svote obeštećenja obuhvatio je ukupno 43 tisuće i 219 korisnika od kojih je pravo na obeštećenje ostvarilo 35 tisuća i 456 osoba. U provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, postupak prevođenja mirovina i naknada hrvatskih branitelja obuhvatio je približno 42 tisuće predmeta. U provedbi Zakona o dodatku na mirovinu ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju izračunata je svota dodatka za preko 315 tisuća korisnika mirovina koje su ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju te je dodatak prvi put isplaćen uz mirovinu u studenom 2007. godine. Tijekom 2007. godine na rješavanju je bilo i 11 tisuća 450 zahtjeva za priznanje prava na temelju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji od čega je riješeno približno 5 tisuća 700 zahtjeva. Zavod je u 2007. godini samostalno koristeći se raspoloživim ljudskim potencijalima i materijalno tehničkim resursima nastavio započeti proces modernizacije i unapređenje poslovanja izradom projekta upravljanja ljudskim potencijalima i prijedloga novog modela plaća u zavodu te nizom ostalih aktivnosti od kojih su najznačajnije provedba mjera za skraćivanje trajanja postupka rješavanja o pravima iz mirovinskog osiguranja, modernizacija poslova, arhiviranja uz kontinuirano obavljanje poslova … [[Govornik se ne razumije.]] registriranog gradiva radi olakšanja i ubrzanja ostvarivanja prava osiguranika i korisnika mirovinskih primanja stavljene su u funkciju uspostave u Pitomači, Gračacu, Novalji i Otoku. Započelo se i s realizacijom projekta osuvremenjivanja načina rada s korisnicima usluga zavoda u okviru kojeg će se otvaranjem središnjeg mjesta za komunikaciju s korisnicima omogućiti da korisnik na jednom mjestu bez potrebe osobnog kontakta s voditeljem postupka brzo dobije cjelovitu informaciju o tijeku postupka kao i informaciju u vezi s ostvarivanjem prava iz mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu. Zavod je 2007. godine implementirao projekt realizacije plana nabave i time prvi od tijela javne vlasti u Republici Hrvatskoj što je u svakom slučaju pohvalno uveo informatizirani sustav upravljanja procesima nabave. Ovaj sustav omogućava da se na jednom mjestu jednostavno, pregledno i učinkovito prati izvršenje plana nabave zavoda od pokretanja postupka nabave, sklapanja ugovora do realizacije ugovora čime se povećava financijska učinkovitost i kontrola trošenja sredstava. Upravno vijeće Zavoda za mirovinsko osiguranje je sukladno planu i programu gospodarenja portfelje od strane Hrvatskog fonda za privatizaciju davalo suglasnost a sve stručne tehničke poslove oko određene dokumentacije obavljalo je Hrvatsko mirovinsko osiguranje, d.o.o. Na kraju nekoliko podataka o stanju sustava mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti. U Zavodu je 31. prosinca 2007. godine bilo evidentirano milijun 121 tisuća 540 korisnika mirovine i milijun 579 tisuća 463 osiguranika što daje omjer 1:1,41. U 2005. godini taj omjer je bio 1:1,39, a u 2006. omjer je bio 1:1,4. To nakon dugogodišnjeg kontinuiranog pogoršavanja pokazuje daljnje makar minimalno poboljšanje tog omjera značajnog za stanje i održivog sustava mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti. Ukupni prihodi mirovinskog osiguranja u 2007. godini iznosili su 30 milijardi 516 tisuća kuna, a ukupni rashodi za mirovinsko osiguranje u toj godini iznosili su 30 milijardi 518 milijuna kuna uključujući sredstva za mirovine i mirovinska primanja hrvatskih branitelja Domovinskog rata. Od ukupnih rashoda 91,86% odnosi se na isplate korisnicima a ostalo su rashodi poslovanja stručne službe, financijski rashodi te rashodi za nabavu nefinancijske imovine i obvezno osiguranje posebnih kategorija uz osiguranika onih iz drugog stupnja, stupa. I u 2007. godini su ukupni rashodi mirovinskog osiguranja rasli sporije od rasta bruto društvenog proizvoda. O tome je govorio i ravnatelj. Naime udjel izdataka tog osiguranja u bruto društvenom proizvodu 2007. iznosio je 11,9% što u odnosu na prethodne godine znači daljnji pad. U 2003. je to bilo 12,44%. U 2004. godini 12,22%. U 2005. 11,80%. 2006. 11,54%. I to ukazuje na financijsko stabiliziranje mirovinskog sustava. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti zavod provodi i ostvarivanje prava na doplatak za djecu. Za prosinac 2007. godine u zavodu je bilo 242 tisuće 980 korisnika doplatka za 455 tisuća 761 dijete. To je znači negdje za 9,51% više djece u odnosu na prosinac 2006. godinu što u svakom slučaju je dobar pokazatelj bar za natalitet Hrvatske. Prosječna svota doplatka za djecu iznosila je 363,90 kuna po djetetu što je za 32,1% više nego u prethodnoj godini a za financiranje doplatka za djecu u 2007. godini utrošeno je ukupno 1,88 milijardi kuna. Prosječna mirovina za mjesec prosinac iznosila je 1996,92 kune što je za 4,88% više nego u prethodnoj godini, a udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,28%. Prosječna starosna mirovina za prosinac 2007. iznosila je 2 tisuće i 206 kuna a udio prosječne starosne mirovine u prosječnoj plaći za prosinac je 2007. godine iznosio 44,49%. U 2006. iznosio je 44,26%. Znači vidi se lagani rast. No prosječna mirovina ostvarena za rad u punom radnom vijeku koja se u Europskoj uniji smatra parametrom razine mirovina u Republici Hrvatskoj iznosi 61% prosječne neto plaće. U 2006. godini iznosila je 63% što je približno razini mirovina u nekim državama članica Europske unije u 2006. primjerice Belgiji koja ima 67%, Finskoj 62%, Njemačka 63%, Slovačka 63%. No da se ne bi kasnije hvatali za ove postotke kako je to zgodno činjenica je nažalost da kupovna moć sa mirovinama naših umirovljenika je daleko, daleko ispod kupovne moći upravo umirovljenika ovih država koje po postotku imaju približan omjer. I zaključno obzirom na kvalitetno pripremljeno izvješće o radu Hrvatskog zavoda mirovinskog osiguranja iz kojeg proizlaze pozitivni pomaci na podizanju razine kvalitete usluga koje zavod pruža svojim korisnicama a što je i posljedica dobrog provođenja preustroja i reorganizacije zavoda Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i nema primjedbi na izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog mirovinskog zavoda za prethodnu godinu, znači 2007. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Broj korisnika mirovina znači koncem 2007. godine bio je milijun 120000. Broj osiguranika je milijun 580000. Omjeri znači 1:1,41. Godine 1991. taj omjer je bio 719868 umirovljenika naspram jednog milijuna 839265 osiguranika. Tada smo imali omjer 1:2,56. Devedesete godine je bio de facto omjer 1:3. Da imamo danas takav omjer očigledno bi samo doprinosi iz mirovina bili dostatni da možemo pokriti sve obveze naših ili potražnju naših umirovljenika. Ukupni rashodi Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje kako su ovdje navedeni su izraženi iznosom od 26,3 milijarde kuna. No, za mirovine ili za funkcioniranje tog sustava prošle godine isplaćeno je znatno više 30,5 milijardi kuna ili točnije 30 milijardi 518 milijuna 625 tisuća i 86 kuna. Iz mirovinskog znači tog sustava osigurali smo kroz doprinose 18,5 milijardi kuna, a razumljivo 12 milijardi kuna je onda išlo iz proračuna. Na strani 13 dana je tablica tzv. povlaštenih mirovina. Znači sudionici NOR-a 50 tisuća 187 dvije tisuće i 463 kune. Radnici na određenim poslovima u unutarnjim poslovima 3600 kuna. Pripadnici hrvatske domovinske vojske '41. '45. 2047. kuna njih 23328. Bivši politički zatvorenici 5727. Zatim ovdje imamo 12469 pripadnika bivše JNA, ukupna mirovina 2802 kune. Zatim tu su članovi HAZU, Izvršno vijeće Sabora, 399 zastupnika u Hrvatskom saboru i članova Vlade, članak 38 savezni kadar, rudari istarskog ugljenokopa “Tupljak“ d.d. Labin 267, prosječna mirovina 3116 kuna i 7 lipa čime se izuzetno ponosim. Hrvatska vojska, hrvatski branitelji 56000, ukupno 177004 korisnika te vrste mirovine. Ovdje očigledno fale neke kategorije kao što su recimo Predsjednik države ili udovice Predsjednika države čini mi se generali itd. Ono što je isto interesantno reći kada spominjemo nazovimo ih to tako povlaštene mirovine ili oni koji su po povlaštenim uvjetima u mirovini da gotovo u ovome trenutku u Republici nema obitelji čiji neki član ne ostvaruje neku vrstu te mirovine. Sutradan kada 500000 branitelja bude u svom sustavu zasigurno više neće biti obitelji koja neće de facto ostvarivati neku od takvih vrsta mirovine. Ono što ja osobno držim da ne bih to zaboravio da i ovih 50187 sudionika NOB-a moraju doći u priliku da im se vrate tzv. stečena prava. Što se tiče ovoga podatka na strani 14. on je indikativan. O tome je govorio državni tajnik. Ovdje se govori o mirovini za puni radni vijek i onda se ovdje kaže sljedeće da uzimajući u obzir iste parametre udjeli prosječne mirovine za puni radni vijek u prosječnoj plaći obveznom osiguranju u nekim europskim zemljama 2006. bili su sljedeći: Austrija 80% prosječne plaće, Belgija 67, Češka 79, Danska 71, Finska 62, Francuska 79, Njemačka 63, Mađarska čak 102, Irska 78, Italija 87, Luxembourg 98 i da ne nabrajam dalje te sve podatke. Hrvatska je tu vidimo na 63%. Znači, kao što je jedna Njemačka čak smo u nešto boljoj poziciji od Finske. Međutim jasno, ne želim cinik. U jednoj Njemačkoj na prosječnu plaću od 2 i pol ili 3 tisuće eura, 60% to je 1800, 2000 eura a u Hrvatskoj je na 5000 kuna 60% 3000 kuna. Znači, sa 2000 eura u jednoj Njemačkoj gdje je sve jeftinije nego u Hrvatskoj da se živjeti. U Hrvatskoj sa 3000 kuna da se izuzetno teško preživljavati. Ovi podaci koje sam sada iznosio na neki način bit su ovog izvješća. Ono što je sigurno hvale vrijedno, ono što treba posebno istaknuti to je vraćanje ja ću to tako nazvati duga penzionerima ili umirovljenicima, da to nije učinjeno de facto do 2007. Jasno je da se on vraća i danas. Nikada, ama baš nikada taj dug nazovimo ga tako ne bi bio vraćen, jer i sami imamo prilike pratiti stanje na hrvatskoj i na svjetskim burzama. Danas više nitko jasno ne kupuje dionice hrvatskih tvrtki. Danas svi žele lišiti se što je moguće prije dionica hrvatskih poduzeća. Danas na žalost više nitko ni ne želi ulagati ma ne u Hrvatsku, nego u ni jednu drugu zemlju, nego jednostavno kapital spašava ono što spasiti može i mi ćemo između ostalog i zbog ove činjenice pada vrijednosti dionica na našim burzama i činjenice da više nitko ne kani ulagati u Hrvatskoj imati sigurno u dogledno vrijeme izuzetnih problema. Mi smo usuđujem se reći svaku, gotovo svaku potencijalnu investiciju ili svakog potencijalnog investitora de facto otjerali bilo da je riječ o plinu u Istri, bilo da je riječ o nekoj Družbi Adriji, LNG terminalu, hotelima, golfu, nekoj tvornici i na taj način smo mi otjerali u Hrvatskoj u zadnjih osam, devet godina ma usuđujem se reći između 4 i 5 milijardi eura. Samo po osnovu PDV-a iz tih investicija mi smo mogli uprihodovati jednu milijardu eura, a i otvoriti 40, 50000 novih radnih mjesta koliko ćemo ih de facto izgubiti u 2009. godini. Zašto to govorim? Govorim da bi između ostalog spomenuo samo neke momente koje nas očekuju de facto u 2009. godini. Posezanjem Hrvatske narodne banke za smanjenjem recimo te obvezne pričuve ili rezervi bankama se oslobodio 8,4 milijarde kuna, de facto to je bio čin spašavanja države koja mora osigurati 2 milijarde kuna za obveznice koje dospijevaju u 11. mjesecu. Želim vjerovati da će se uspjeti prolongirati dospjelih 4,6 milijardi kuna po osnovu ovih jamstava za hrvatsku brodogradnju, a temeljem kojih "Brodosplit" bi trebao platiti 1,9 milijardi kuna, "Treći maj" 1,4 milijarde kuna, "Brodotrogir" 800 milijuna kuna, "Kraljevica" 400 milijuna kuna. Ne daj Bože da to ne uspijemo, onda će Hrvatska biti u pravom smislu te riječi u banani. Ali da smo mi u totalnoj banani, svjedoči i podatak da ćemo iduće godine za uvoz i servisiranje vanjskog duga trebati osigurati negdje 35, 36, možda 37 milijardi dolara. Postavlja se jasno pitanje gdje ćemo mi taj novac naći ili će možda doći do intervencije MMF-a, a onda ako se to dogodi, stradati će i tečaj i kao što rekoh, biti ćemo u totalnoj banani. Na strani 38 ovog izvješća dati su sljedeći podaci o prihodima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje pa se kaže da ukupni prihodi za 2007. osigurani su u svoti od 26,3 milijarde kuna, što je 99,47% planiranih prihoda. Prihode od doprinosa, znači u svoti od 18,5 milijardi kuna, što čini 70,38% ukupnih prihoda. Prihode iz proračuna za obveze države za mirovine ostvarene prema posebnim propisima i na ostale prihode iz proračuna u svoti od 7,788 milijuna kuna, što čini 29,56%. Prihode iz proračuna za obvezno osiguranje posebnih kategorija osiguranika 3 milijuna 585 kuna, što čini 0,01%, svjetska banka i tako dalje, i tako dalje. Zanimljivi su u ovome izvješću i ovi podaci iz portfelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, ali samo prije toga da kažem da ukupni rashodi za mirovinsko osiguranje po mjesecima za 2007. od siječnja do prosinca inače iznosi 30,5 milijardi kuna. Što se tiče ovoga portfelja ukupna vrijednost na dan 31.7. bila je 3,1 milijarda kuna. Ta vrijednost tog portfelja u odnosu na 31.7.2007., znači u odnosu na taj dan danas zasigurno je manja za šezdesetak posto i ako to iznosi milijardu i 500 milijuna kuna, onda to je puna šaka brade. Jasno, posljedica je to tih burzovnih oscilacija, ali ja bih rekao i loših procjena glede ulaganja, na primjer tih sredstava u neke fondove, pa je u nekim stranim državama čini mi se da se nešto ulagalo u Crnoj Gori i tako dalje. Sve u svemu sa tim mirovinama nitko jasno ne može biti zadovoljan, ali je isto tako istina da Hrvatska s druge strane ima najmlađu umirovljeničku populaciju i vjerojatno najlošiji omjer u Europskoj uniji između umirovljenika i osiguranika. I kao što rekoh, i kao što i drugi govore i to je jedan od onih momenata zašto možemo reći da je i taj sustav kojega smo gradili naprosto u banani. S druge strane, ono što će okarakterizirati 2009. to je taj pad izvoza, uvoza, maloprodaje, rastu krediti, do njih više nitko ni ne može, opada nam zaposlenost, biti će loše i u turizmu, Europa svoj oporavak očekuje u 2010., Hrvatska možda tek u 2011., ove godine treba vratiti 11,3 milijarde eura. Kada kažem ove, mislim na 2009., treba osigurati za uvoz 23, 24 milijarde dolara i Hrvatska nema tih deviza, tih 37, 38 milijardi dolara i dobro je da će država prolongirati svoje obveze, ali što će biti sa nekim drugima. Nema straha, banke u Hrvatskoj sigurno neće izvlačiti dobit, izvlačiti će iz Hrvatske dobit poduzeća Pliva, T-HT i tako dalje. Problem je samo u nečemu drugom, ako majke tih naših banaka ne budu financirale naše financijske institucije i ako one istima budu iduće godine morale vratiti između 3 i 4 milijarde dolara, e to je već problem, to će se vjerojatno dogoditi jer jedan Hypo, Erste i tako dalje traže intervenciju od savezne Austrijske države i tako dalje, i tako dalje. Problem je što će biti sa hrvatskim poduzećima, ide zamrzavanje plaća, Vlada to čini kako bi se plaće zamrznule u javnom sektoru sa 270, 280 tisuća plaća koje su na proračunu de facto se zamrzava milijun 580 tisuća plaća, ali to znači i manje doprinose i onda se postavlja pitanje što nam je činiti. Da sad ne nabrajam, ono što ja smatram da bi trebalo učiniti, jednom riječju 2009. biti će teška godina, ključ je spasiti zaposlenost i spasiti izvoz, spasiti turizam jer 2009. godine i prihodi hrvatskog mirovinskog sustava zasigurno će biti manji no što su u ovoj 2008. Umirovljenika mi ćemo u idućoj godini imati više, socijalna izdvajanja biti će veća, proračun realno će biti državni manji, a ja ću samo reći da u ovoj situaciji sigurno Istra ni na koji način nije doprinijela, ako ni zbog čega drugog, a onda stoga što imamo manju nezaposlenost nego devedesete, veći izvoz nego devedesete i to 7 puta i više radnih mjesta nego devedesete.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočni navod kolege Kajina vezan uz termin duga umirovljenicima. Dakle, nedopustivo je u ovom Visokom domu upotrebljavati krive termine za prave stvari. Odluka Ustavnog suda je dosudila štetu koja je učinjena umirovljenicima od 1993. do 1998. godine i obvezala državu da nadoknadi štetu umirovljenicima zvanu obeštećenje. Dug bi značio glavnica plus kamate što ni jedna država ne može podnijeti, osim, a ja bih dopustio kolegi Kajinu da govori o dugu samo ako namjerava izvršiti svoje predizborno obećanje da će on izboriti vraćanje preostalih 50% duga umirovljenicima.
Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodo iz Vlade, HZMO-a. Raspravili smo prije nekih dva mjeseca ja mislim, ako ne i ljetos na odboru ovo izvješće o radu koje je pisano u maniri i na način kao što se to već radi već godinama i kako to prolazi u našem Saboru, ja bih rekao većim dijelom korektno u špranci i u matrici koja je zadana i koja je postala da tako velim obrazac koji se više ni ne dovodi u pitanje. No, međutim ovdje bi se moglo postaviti pravo pitanje, iako vjerojatno ljudi koji ovdje sjede i nisu najpozvaniji dati odgovore na ta pitanja, jer nisu oni ti koji trebaju formulirati ono što bi se zvalo mirovinskom politikom ove zemlje, a Vlada pet godina uporno ili vlade šute i nema niti jedne institucije koja bi na cjelovit, sustavan i ozbiljan način ovo najveće područje i najveći socijalni i društveni izdatak uopće stavila u nekakvu vremensku relaciju i rekla što mi možemo očekivati kao država, što mogu očekivati oni ljudi koji sada rade, što će se zapravo događati sa mirovinama kao velikim socijalnim troškom i izdatkom, ali i izvorom prihoda i egzistencije za najmanje četvrtinu ljudi koji žive u ovoj zemlji. Toga u ovom izvješću nema. Ako je baza 2006. a govori se o 2007. a tu i tamo se ponegdje postave ili pokažu neki trendovi, a i pri tome ipak selektivno izvučeni, onda se ni na koji način zapravo ne može otvoriti rasprava o onome o čemu bi trebalo uistinu raspravljati. Jedino što je razvidno, ako bismo uzeli pet godina mirovinskog sustava u Hrvata, jedino što je razvidno jest točan podatak i broj da su mirovinski izdaci i troškovi u Hrvatskoj smanjeni i to bitno, dosta. Dosta su smanjeni. To je bio jedan od ciljeva reforme 99. godine. Od 13,87% udjela mirovinskih izdataka u ukupnim, u BDP-u Hrvatske 2002. godine oni su sada pali na 11,09%. To je velik i značajan pad i ovoga trenutka Hrvatska za mirovine izdvaja znatno manje, znatno manje nego što je prosjek europske 27-orice. Tamo je to negdje oko 12,7%, podaci se odnose na razdoblje od prije 5-6 mjeseci. Hrvatska manje izdvaja za mirovine. To je naprosto dobro znati da je taj sustav očigledno stabiliziran i da su restrikcije koje su 99. godine unijete u mirovinski sustav dale svoga ploda, i ako je to bio cilj možemo reći bravo, uspjeli smo u tome i ona Vlada 2000. do 2003. i ove Vlade ovamo. Ali ja vas upozoravam, udio mirovinskih izdataka je bio 13,87 u 2002. godini. Zašto je bio? Pa zato što su osim koristi koju treba imati država i financijski sustav uopće, nekakvu korist bi od države trebali imati njezini građani i zato kad se išlo intervenirati i ispravljati greške, propuste i štete sada kako kaže kolega Hrelja, štete koje su nanijete umirovljenicima krenulo se sa onime što se kolokvijalno zvalo povratom duga umirovljenicima u iznosima od preko 2,5 milijarde kuna svake godine ondašnjeg mandata što je generiralo znatan rast mirovina od nekih 520 milijuna kuna u četiri godine. Što se događa u zadnjih pet godina? U zadnjih 5 godina, jer sve ovo drugo nema puno smisla, da vidimo kakvi su trendovi. U zadnjih 5 godina mirovine su nominalno 5 godina, dakle ne 4, porasle za 200 kuna. Dakle njihov rast je bio, nominalni rast je bio 40 kuna po godini. Kada se uzme koliki je bio rast troškova života, kolika je bila inflacija, jasno je da su posebno, a da su recimo to u ukupnom rastu, znatno više participirale mirovine koje se dobivaju po posebnim propisima, jasno je da su mirovine realno padale u zadnjih 5 godina. Država manje izdvaja za mirovine i mirovine su sve niže. Za istu mirovinu radničku ako hoćete, starosnu znači, invalidsku i svaku drugu osim ovih koje idu po posebnim propisima se može manje kupiti nego što se moglo prije pet godina i to je tako. Uz čak kada se uključi i ovaj povrat duga kako se to kolokvijalno kaže, čak kada se i to uključi i stavi na penzije one nisu rasle u ovih 5 godina, realno, govorim o njihovoj realnoj vrijednosti. Prosječna mirovina je znači u 2007. bila negdje 1.933,00 kune, a na kraju godine u 12. mjesecu sa usklađivanjima 1.933,00 kune. Kada bi se pogledala struktura i broj umirovljenika koji se nalaze ispod egzistencijalnog minimuma, onda mi nemamo razloga danas ovdje smireno, lijepo, imamo dobro, krasno izvješće i reći stvari funkcioniraju i eto dobro je, to sve ide svojim tokom, sve je to čisto itd. Mirovine u Hrvatskoj naprosto nisu na onome nivou na kojem bi jamčili da ljudi mogu od mirovine normalno živjeti. Nisu na tom nivou i to je ozbiljan problem. Šutilo se o tome, govorilo se o tome, stranka umirovljenika, sindikati, ovi, oni, sasvim sve jedno, ali te mirovine nisu dostatne. Reći ćete, pa nisu ni plaće dostatne, nisu ni ovo, ni ono. Ali mi ovdje imamo trend pada, a ovo da su nam mirovine i mirovinski izdaci niži nego unutar Europske unije, govori da imamo prostora, ali da se mora unutar te političke volje traženja prioriteta vidjeti jesu li mirovinski sustav u tim prioritetima ili nisu. Ja mislim da bi trebali biti. Druga stvar o kojoj se ovdje uopće ne govori i to autor izrijekom kaže, to me ne zanima, mi ovdje pišemo samo o međugeneracijskoj solidarnosti o tzv. prvom stupu i dalje nas nije briga za ništa, a ne znamo koga je. Koga je briga u Hrvatskoj zato da pet godina, odnosno šest, sedam godina od uspostave drugog stupa, iako je to bilo predviđeno, izdaci za taj drugi stup sasvim sigurno generiraju nove buduće nove, nove najnovije siromahe unutar mirovinskoga sustava i onda će se govoriti kako je reforma koju smo zajedno organizirali provedbu kako je ona propala. Ali evo vidite iz drugog stupa neki sada koji su otišli ima ih pet, šest u mirovinu dobivaju malo novaca. Pa naravno da dobivaju malo, prvo zato što su kratko, ali i zato što su uplate od tih 5% kojih ide za drugi stup apsolutno nedostatne da oni koji sada imaju 35 godina mogu očekivati da će imati mirovinu pristojniju od ovih danas koji uzimaju samo iz međugeneracijske solidarnosti. Neće imati. I sada se mi možemo praviti kakvi god hoćemo i reći da nas ne zanima. Što se nas tiče što će biti za 8, 10 ili 12 godina, nas neće biti, nek se netko drugi bavi tim problemima. To nije odgovornost spram građana, spram ljudi koji sada rade, jer mi moramo voditi računa o tome da ćemo uz negativne demografske trendove itd. imati taj problem. Sasvim sigurno ga ne smijemo zanemariti i ne rješavati odmah sada. To je ozbiljan problem i SDP je ja podsjećam ponudio rješenje da ne opterećujemo poslodavce, da ne opterećujemo postojeće mirovinske izdatke, niti da na bilo koji način ugrožavamo međugeneracijsku solidarnost. Ponudili smo model i ponovno ćemo ponuditi model da se izdvajanja za drugi mirovinski stup idu do 9% kao što je to bilo predviđeno. I to bi trebalo učiniti što prije ili odmah. Drugo o čemu se ovdje također ne govori. Ali jeste aktualna tema i ja znam da ćete vi reći što to nas briga. Postoje zakoni. Vi ste brate Sabor. Postoji Vlada, vi riješite problem, ali Vlada o tome šuti. Imamo 120 tisuća ljudi starijih od 65 godina u ovoj zemlji koji nemaju mirovine. Prepoznali smo ih kao problem. SDP je dva puta ponudio svoj Zakon o socijalnim mirovinama. Ova Vlada je to napisala u sporazum i ne samo u sporazum, nego je stavila čak što više u program za ovu godinu. I to ne za cijelu godinu, nego za prvih 6 mjeseci. Znači, kao apsolutni prioritet. I to i nije tako veliki novac. Jel' od tih 120 tisuća daj samo oni koji nemaju ni imovine, ni bilo kakvih prihoda. Neka ti ljudi koji će se sada uslijed svih ovih kataklizmi koje se najavljuju, naći u doista teškoj situaciji. Novinski natpisi da su ljudi umrli od gladi, od studeni nas se ne bi smjeli iznenaditi. Ta razina neosjetljivosti kojom se barata, može dovesti do toga, jer su to odgovorno tvrdim apsolutno socijalno najugroženija kategorija ljudi. Spominjalo se, 'ajde sada ako uspoređujemo tu 2003. i 2000. Što se za pet godina dogodilo? Znači pali izdaci sa 14% na 11%. Država si je uštedila pare na umirovljenicima. Normalno, zato što su pale nominalne, što je pala realna vrijednost mirovina, zato što je udio mirovina pao s 43% prosječne plaće na ispod 40%. Sada se tu vrti negdje na 40%. Zato što je rast nominalni bio znatno manji, nego što su zapravo bili realni troškovi. To je rezultat ove uštede kao jedinog nekakvog pozitivnog rezultata koji je bio projektiran, a sve drugo su zapravo krajnje negativni trendovi. I na kraju još jedan problem o kojem se također često govori i treba ga spomenuti. I neka malo žulja. Imamo te umirovljenike iz područja drugih republika. Pa nisu ni to veliki novci. Imali su, nekada su prvo imali penziju, mirovinu su imali iz Hrvatske i svoju penziju iz Bosne i Srbije, pa su imali priznato to pravo kao mirovinsko pravo u Hrvatskoj, onda su imali dodatak, pa im je i to ukinuto. Malo, malo netko ti ljudi se javi i pitaju ima li ikakve šanse da mi koji nismo skrivili svoju sudbinu, radili smo, koji su protjerani zato što su bili Hrvati sa svojih tih vjekovnih stoljetnih mjesta u kojima su obitavali. Plaćaju sada jednu cijenu za koju nije kriva ni hrvatska država da se razumijemo. Ali jest nekakva elementarna solidarnost, jer su to naši sugrađani koji žive tu, dijele sa nama. Znači imamo evidentirane probleme, imamo jasne i vrlo rado ćemo pomoći, već gotove zakonske prijedloge, imamo čak i političku volju. Ja mislim da se na pitanjima umirovljenika mirovina koliko god oni bili zanimljivi u vrijeme izbora kada se procjenjuje kome će dati svoj glas, da bi se o tim pitanjima trebalo govoriti prije izbora na jedan smiren, ozbiljan način, trebalo bi vidjeti da uspostavimo nekakav institut da vidimo tko Vladi zapravo o tome razgovara i da se prestane mirovinska politika smatrati opće političkim pitanjem koje se poteže od izbora do izbora, jer su posljedice zapravo kataklizmičke i teško se ispravljaju i nisu više samo političkih odluka kada se jednom donesu.
Hvala. Klub HNS-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, odnosno izvjestitelja. Izvješće koje je pred nama na neki način je pomalo deklasirano. Naime, okolnosti u kojima je zavod radio 2007. godine, bitno su drugačije nego one u kojima raspravljamo o tome izvješću kad se govori o ukupnoj gospodarskoj, socijalnoj slici Hrvatske a osobito u svijetlu onoga što možemo anticipirati kao najave za godinu ili godine koje tek dolaze. Međutim, klub Hrvatske narodne stranke podržava ovo izvješće jer ono pošteno izvješćuje o onome što zavod radi ali želi iskoristiti ovu priliku otvoriti nekoliko tema odnosno izreći nekoliko teza za koje želimo da ih se ima na umu i koje držimo od osobite važnosti kad se govori o Zavodu za mirovinsko osiguranje. Zavod nije i ne smije biti tek prolazni račun. Fond u kojega će se privremeno sliti novac potreban za distribuciju mirovina. Kad bi to tako bilo onda bi u tome zavodu trebalo raditi jako malo ljudi, ali budući da to nije tako i ne smije biti tako jer zavod kao vrlo važna javna ustanova obavlja i čitav niz drugih poslova. Mi želimo da se osnaži pozicija zavoda u onome dijelu koji zavod čini specijaliziranom organizacijom, specijaliziranom ustanovom koja je zadužena za analizu, za predlaganje prevencije određenih loših efekata, trendova u gospodarstvu i mjesto na kojemu će eksperti analizirajući postojeće prilike i trendove predlagati Vladi bolja rješenja odnosno rješenja koja će spriječiti negativne efekte ukupne društvene situacije na mirovinski sustav. Znademo i to je rekao i ravnatelj da zavod ima velikih problema s kadrovima. Ne samo zavod, čitava javna uprava ima problema sa stručnim kadrovima, ali nedostatak tih kadrova u zavodu se osobito osjeća jer ne uspijeva učiniti ovu ulogu prema Vladi. Vrlo je bitno da se u zavodu prati stanje i na tržištu rada, socijalna slika stanovništva, trendovi starenja stanovništva ali jednako tako i sve ono što nam može biti izazov u procesu pristupanja Europskoj uniji. O čemu se radi? Činjenica jest da će Hrvatska ulaskom u Europsku uniju ući u novi režim liberaliziranoga tržišta rada. Jedan od temeljnih principa Europske unije sloboda kretanja ljudi, kapitala i roba. Ono što je Poljska doživjela nakon ulaska u Europsku uniju ja ne bih volio vidjeti da se ponovi Hrvatskoj. Iz Poljske je samo u Irsku i Veliku Britaniju otišlo 9 stotina tisuću uglavnom mladih visoko obrazovanih ljudi, ljudi u najboljim godinama, uglavnom mlađih. To su oni koji su i poduzetnički gledano najpotentniji jer oni kad krenu u inozemstvo pitanje je da li će im biti nostrificirane diplome, da li će im biti priznata kvalifikacija, spremni su praktički na potpuno drugačiju poziciju na tržištu rada i ne kreću od nule nego vjerojatno i od minusa, dolaze u drugu kulturalnu sredinu, u drugu jezičnu sredinu. Ali što se događa kao fit back zemlji iz koje odlaze? Smanjuje se broj radno najsposobnijih stanovnika, odgađa se moment sklapanja obitelji, zasnivanja obitelji, rađanja nove djece, to izravno utječe na starenje stanovništva, to izravno utječe na broj osiguranika u mirovinskim fondovima domaćim i to naravno izravno utječe na financijske efekte koji su važni za korisnike mirovina. Čini mi se da u našoj javnosti nema apsolutno nikakve rasprave o tom problemu koji nas vjerojatno očekuje i da ćemo i mi doživjeti odljev ne bih rekao čak mozgova nego srca nacije, možda privremeni. Neki se Poljaci sada i vraćaju iz Irske i Velike Britanije nakon što je počela recesija. Ali postavlja se pitanje imamo li mi odgovore za tu situaciju odnosno da li smo izgradili mehanizme kojima ćemo pokušati amortizirati, ne kažem spriječiti jer je to gotovo nemoguće, taj novi udar na ovaj odnos broja osiguranika i broja korisnika mirovina. Volio bih da je zavod u tom smislu snažniji, spremniji i da ga Vlada sluša ako on ima što reći na tu temu. Čuli smo proteklih mjeseci vrlo otvorene kritike na stanje mirovinske reforme, neki su čak prognozirali i krah. To je vrlo važno pitanje. I zavod mora komunicirati ovo pitanje u javnost, mi moramo biti na čisto. Da li pojedinci iz Vlade kada govore o krahu mirovinske reforme govore u svoje ime partikularno za pojedine dnevno političke potrebe ili je to odraz stvarnoga stanja. Bilo bi dobro da se ne odnosi dodatna pomutnja među ljude. Jednako tako, čini mi se da nije na korist niti mirovinskom sustavu niti zavodu, to što čujemo zadnjih dana zloguke proroke koji kažu: "Prestanite ulagati u bilo što, nemojte trošiti, kriza je na pomolu.". Svi eminentni ekonomski stručnjaci kažu da je to štetno i za gospodarstvo i za državu u cjelini. Naravno da je logično pitanje treba li investirati u ono što ne donosi povrat novca ali da li je logično huškati ljude da prestanu trošiti. Što to znači? To znači snižavanje cijena, to znači rezanje troškovnih grupa, najveća je znademo plaća, to znači otpuštanje radnika, to znači veći broj ljudi na burzi a manji broj radno sposobnih zaposlenih koji plaćaju svoj doprinos u mirovinski fond i to znači u konačnici manje novca za umirovljenike. Zato treba vrlo oprezno i pažljivo baratati s tim tezama i ne dovoditi ljude u zabludu odnosno ne tjerati da imobiliziraju svoje novce nego da se ostvari normalni tok novca u gospodarstvu Republike Hrvatske. Spomenut ću dva primjera. U prvome ću se nadovezati na ovo što je rekao kolega Vidović. Ne tako davno kod mene u ured u Veliku Goricu došla je gospođa sedamdesetih godina vrlo pristojno i uredno odjevena sa starom odjećom na sebi koja je došla samo pitati i zamoliti: "Molim vas, upitajte u Hrvatskom saboru što je s nama Hrvatima koji smo osigurali i ostvarili pravo na mirovine do 1990. odnosno 1991. godine zašto su nam ukinuli i smanjili ponovno mirovine?" I tog časa je rekla: "Hvala vam", počela plakati i izjurila iz ureda. Njen ponos više nije dozvoljavao da kaže ijednu jedinu riječ. Izrekla je samo tu molbu. Ta gospođa i u, sedamdesetih danas sa teškom kostoboljom čuva djecu da bi mogla preživjeti jer nema dovoljno mirovine. Radi se o nekoliko stotina kuna. Završila je svoju karijeru kao profesorica u Banja Luci. Tamo je prodala stan, kupila je stan u Velikoj Gorici još prije rata. U međuvremenu ga je morala prodati jer nije imala od čega živjeti pa je uselila u malu garsonjeru. Sad više nema što prodati i kao bolesna žena mora čuvati djecu da bi preživjela jer odrezak koji mi je pokazala s onim iznosom koji prima ne bi bilo pristojno niti da vam kažem koliko je to novca. Ali ću ovdje spomenuti još jednu grupaciju koja se obratila ne samo nama u HNS-u nego i vašim klubovima i drago mi je, tu je bio gospodin Hrelja, sad ga više nema. Ali drago mi je da su i gospodin Gajica i gospodin Horvat tu, postoji gotovo 20 tisuća osoba u Republici Hrvatskoj koje su ostvarile pravo na mirovinu i koristile pravo na mirovinu do 1991. odnosno 1992. godine nesmetano a onda su se zatekle na okupiranim područjima Republike Hrvatske. Ponavljam to su ljudi koji su ostvarili mirovinu dakle svi u trećoj životnoj dobi koji su nakon okupacije se javili Mirovinskome zavodu i Mirovinski zavod im je 1996., 1997., nekima osme oni koji su bili u progonstvu pa su se vratili i devete uredno nastavio isplaćivati mirovine. Ali na njihovo pitanje: "A što je s našim mirovinama koje nismo dobili ovih godina?" rečeno im je: "Vi na to nemate prava." Činjenica je da sudovi u pojedinačnim slučajevima već donose presude u njihovu korist. Ali zar je moguće da ćemo mi kao država dozvoliti da 19 tisuća ljudi mora ići na sud da bi dokazalo svoje pravo, a svi imaju identičan problem. Netko ih je prevario jer im ne prihvaća njihovo pravo. A priznato im je, stečeno im je i najnormalnije im se isplaćuje i dalje ali za taj period im se ne priznaje. U udruzi koja okuplja financijski oštećene umirovljenike već ima više od 17 tisuća članova. Mnogi od njih umiru i neće doživjeti ono što su doživjele njihove kolege iz drugih dijelova Hrvatske kojima se vraća dug ustanovljen od 1993. do 1998. Dakle niti s popustom niti u ratama niti u nekim drugim oblicima ne želi im se vratiti novac. Radi se o ljudima koji imaju iznimno male mirovine. Radi se o ljudima koji žive u ruralnim sredinama. Radi se o ljudima koji žive u područjima od posebne državne skrbi i ne radi se samo o Srbima. To je pitanje na kojega će trebati dati odgovor između ostaloga i u pregovorima na poglavlju «Pravosuđe i temeljna prava». Ako mislimo da možemo od tog problema bježati čitavo vrijeme opet će nas dočekati iza ugla. Zašto sami sebi stvaramo komplikacije? Zašto želimo da nam Europska komisija vraća mjerila i da nas odbija u postupku pregovora na tom tako važnom poglavlju? Zar nije moguće to prije riješiti da se ne sramotimo pred Europom? Zar baš u svakoj stvari moramo pokazati da nećemo dok nas ne natjeraju? Mislim da možemo i da u tom smislu i sugestije Zavoda za mirovinsko osiguranje mogu biti korisne i Vladi i državi. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Dakle iz ovog podnesenog izvješća vidimo da je predmet ovog izvješća obvezno mirovinsko osiguranje na temelju međugeneracijske solidarnosti ali i rad Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Djelatnost zavoda je provedba obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti utvrđenog Zakonom o mirovinskom osiguranju a što između ostalog obuhvaća: obavljanje poslova u vezi ostvarivanja i prava zaposlenika, poljoprivrednika, obrtnika i tako dalje, osiguranje zakonitosti, ostvarivanja prava i pružanja stručne pomoći osiguranim osobama, osiguranje provedbe međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju i ono o čemu želim govoriti kao jednom možda malom dijelu ali izuzetno važnom i držim problematičnom u radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje a to je vođenje upravnog postupka. Vođenje upravnog postupka u ostvarivanju prava i obveza iz mirovinskog osiguranja a temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju u postupku rješavanja o pravima iz mirovinskog osiguranja primjenjuju se odrednice Zakona o općem upravnom postupku. A u Zakonu o općem upravnom postupku osobito je bitan članak 218. koji kaže da kada se postupak pokreće temeljem zahtjeva stranke ili se postupak pokreće po službenoj dužnosti a u interesu stranke i kada nije prethodno potrebno provoditi ispitni postupak dakle misli se na ispitni postupak ukoliko je kompletirana i cjelovita dokumentacija tada je rok za donošenje rješenja mjesec dana. Ukoliko nedostaje nekakva dokumentacija tada se taj rok produžuje na dva mjeseca. Dakle u pravilu rješenje po zahtjevu o upravnom postupku Hrvatski zavod za mirovinsko je dužan donijeti u roku od mjesec dana odnosno u roku od dva mjeseca ukoliko potrebno prikupiti nekakvu dokumentaciju. Iz ovog izvješća koje imamo na klupama vidljivo je da je u 2007. godini u zavodu bilo na rješavanju sveukupno 604 tisuća zahtjeva. Ukupno 604 od čega 534 tisuće u 2007. godini, 504 tisuće a 70, skoro 70 tisuća i 500 neriješenih zahtjeva iz ranijih razdoblja. Dakle ne kaže se ranije razdoblje da li se odnosi na 2006. Moguće i na 2005. Hajde vjerojatno je u 2006. bila većina, ali se sasvim sigurno ovih 70000 odnosi i na 2006. i na 2005. a moguće je još i na godine ranije. Iz ovoga proizlazi a ako se pridržavamo Zakona o općem, Zakona o upravnom postupku da je riješeno u 2007. godini manje od 50% predmeta u zakonskom roku manje od 2 mjeseca. Dakle, u izvješću nije navedena brojka zahtjeva koji su riješeni preko roka od 2 mjeseca. Mislim da to nedostaje. Dakle, ja u izvješću nisam našao koliko je predmeta, koliki je broj predmeta koji su rješavani u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje i riješeni, a preko roka od 2 mjeseca. Isto tako, broj neriješenih zahtjeva krajem 2007. godine bio je 87000, preko 87000. On se znači povećao i to značajno povećao jer je krajem 2006. godine bilo 70000 zahtjeva. Dakle, povećanje je negdje za 16 i pol tisuća neriješenih zahtjeva u 2007. godini. Vraćamo se malo prije, ravnatelj hrvatskog zavoda je kazao da je posebno bitna, ključna uloga vezana za ažurnost. E ja se sad vraćam za ažurnost. Dakle, povećanje od 16600 predmeta, neriješenih predmeta krajem 2007. u odnosu na godinu prije i preko 50% neriješenih predmeta u zakonskom roku mislim da govori da nešto ne štima, da nešto nije u redu i da je u najmanju ruku kada o ovom problemu govorimo Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje neažuran. Dakle, preko 50% neriješenih predmeta u zakonskom roku i povećanje za gotovo 17000 predmeta neriješenih u odnosu na 2006. godinu. U izvješću nije vidljivo iz kojeg vremena datira broj neriješenih zahtjeva, ovih 87000. Dakle, radi se o ljudima koji su u nekakvom upravnom postupku tražili svoja prava. Radi se o ljudima koji su sasvim sigurno trebali riješiti nekakav problem vezan za njihovu životnu egzistenciju i koji očekuju da se taj problem riješi odmah i sada, a ne da se rješava kroz nekoliko mjeseci, a najmanje ne da se rješava kroz nekoliko godina. Dakle, ako se Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje uistinu želi preobraziti u modernu ustanovu za provedbu mirovinskog osiguranja, ukoliko želi postići razinu kvalitete, razinu kvalitete prema europskim standardima naravno ja sam siguran da u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje žele skraćivanje svih ovih postupaka za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja. Ali upravo ovo prekoračenje zakonskih rokova sukladno Zakonu o upravnom postupku koji se odnose na ovih 30 ili 60 dana značajno stvara problem, odnosno poremećaj u redovitom radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Što je uzrok tome, jer mislim da se radi o velikim brojkama? Ukoliko više od 50% predmeta nije riješeno u zakonskom roku, vi me ispravite ako ja griješim, u onom zakonskom roku od mjesec ili dva mjeseca i ukoliko imamo povećanje ovih neriješenih predmeta sa 70000 na 87000 onda da li je stvar informatizacije, da li je stvar djelotvornosti rada u Hrvatskom zavodu za mirovinsko ili nečega drugog. Ali, mislim da postoji problem i mislim da trebamo ljudima koji imaju problem, koji traže rješenje, koji se obraćaju Mirovinskom zavodu ovaj rok za rješavanje tih problema maksimalno skratiti u najmanju ruku za očekivati je da se ovi rokovi skraćuju, a ne da se ovi rokovi tu mislim na dane ili mjesece produžuju. Prema tome, ovo je samo jedan kratki dio rada u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Ja bih molio da se ne doživi previše kritično, ali ovaj uski segment koji se odnosi na egzistenciju ljudi koji imaju potrebu obratiti se Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, koji očekuju da se njihov problem riješi, a taj problem se tiče njihove životne egzistencije u svakom slučaju ne mogu biti zadovoljni ukoliko se ne poštuju zakonski rokovi, a ti zakonski rokovi i jesu vrlo kratki i ja to razumijem. Ali moramo svi razumjeti da je tim ljudima koji se obraćaju životna egzistencija u pitanju, u pitanju je mirovina ili je neko drugo pitanje i da ako ništa drugo onda mislim da je najmanje što moramo tražiti da se poštuju zakonski rokovi. A zakon kaže i poziva se na Zakon o upravnom postupku. Ukoliko Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje iz objektivnih razloga nije u stanju, a očito nije u stanju rješavati ove predmete sukladno zakonu, onda je ovdje Hrvatski sabor, odnosno prije toga Vlada promijenimo taj zakon i nemojmo pisati zakone na način da smo unaprijed svjesni da ih izvršavati ne možemo. Ali moje osobno stajalište kad govorimo o ovom konkretnom onda tu mislim da je deplasirano mijenjati rokove, jer ljudi koji ove probleme imaju očekuju da se ti problemi riješe u vrlo kratkom roku. Hvala lijepa.
Hvala. U 16,45 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta po ovoj točci. Sada Klub zastupnika HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke razmatrajući ovo izvješće ocijenio ga je korektnim. Smatramo da su ovdje izneseni svi relevantni podaci koji doista odgovaraju istini, ali želimo i također predložiti da se razmisli da se kroz sljedeće izvješće uvijek stavlja i prethodna godina radi usporedbe, jer bi bilo zanimljivo ovdje u pojedinim tablicama možda vidjeti kako je to izgledalo u 2006. godini. Naravno da nizom zakonskih prijedloga i odluka koje su donesene se nastoji poboljšati status umirovljenika, prije svega važan akt je Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine gdje je započet proces obeštećenja umirovljenika, ali isto tako Zakon o dodatku na mirovine prema Zakonu o mirovinskom osiguranju gdje je na neki način smanjena razlika između starih i novih umirovljenika. Naravno da sve izmjene koje se rade jesu sa namjerom poboljšanja statusa umirovljenika, a kroz ovo izvješće vidljivo je da ipak postoje određeni pomaci. Kao što je to navedeno u samoj preambuli važno je istaknuti da u 2007. godini broj korisnika mirovina je porastao na 1,12 milijuna, ali je istovremeno nastavljen i trend porasta broja osiguranika, pa je u zavodu u 2007. godini bilo evidentirano ukupno 1,58 milijuna osiguranika, tako da je i omjer između te dvije skupine korisnika usluga zavoda ipak nešto poboljšan u odnosu na prethodnu godinu i iznosi 1:1,41, što ukazuje između ostalog i na stabilnost samog mirovinskog sustava međugeneracijske solidarnosti. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2007. godine iznosila je 1996 kuna i 92 lipe, što je za 4,88% više nego u prethodnoj godini, a udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,28%. Ono na što bi mi htjeli upozoriti u Klubu zastupnika HSS-a jesu podaci koji se odnose na broj neriješenih zahtjeva prenesenih iz prijašnjih godina i prema ovom izvješću na stranici 31 stoji da je u 2007. godini preneseno 70 407 neriješenih zahtjeva, što naravno je pomak u odnosu na prethodnu godinu za nekih 14%, ali čini nam se da bi to ipak trebalo rješavati jednom bržom dinamikom, pa nas zanima da li ste vi u samom zavodu i došli do određenih prijedloga i rješenja kako što prije te postupke okončati. Isto tako ako pogledamo stranicu 34 i 35 ovog izvješća, zabrinjava broj žalbi na prvostupanjska rješenja tijekom 2007. godine zaprimljene su 11 792 žalbe na prvostupanjska rješenja, a ukupno je podneseno 2 686 tužbi na drugostupanjska rješenja zavoda i ako tu dodamo da je iz 2006. godine 581 neriješena tužba, onda je to doista velik broj predmeta koji još uvijek nisu riješeni. Na stranici 41 nama je bilo posebno zanimljivo vidjeti podatke vezano uz matičnu evidenciju osiguranika poljoprivrednika. Prema ovom izvješću ubilježeno ih je u 2007. godini do 31. prosinca 39 824. Ako se to uspoređuje sa prijašnjim godinama, onda se ukazuje da je prisutan stalan pad tog broja osiguranika jer 2003. godine bilo ih je ukupno 59 226, 2004. 51 791, tijekom 2005. 46 726, a tijekom 2006. 43 219, da bi u 2007. došli na brojku ispod 40 tisuća. Nas u HSS-u zanima da li se rade određene analize zbog čega dolazi do takvog trenda pada osiguranika poljoprivrednika jer ono što mi dobivamo kao informaciju sa terena jest da neki od njih se ispisuju jer nemaju dovoljno novca platiti mirovinsko osiguranje. U svakom slučaju predložili bi da kroz sljedeće izvješće se pokušaju ponuditi i neka rješenja, jer ipak ste vi ljudi koji dolazite iz same struke, imate detaljan pregled i analize stanja na terenu. No željela bih također reći, jer ovdje kroz raspravu je bilo dosta govora o ljudima koji ne dobivaju nikakve potpore, niti nikakvu mirovinu i tu se aludiralo upravo na populaciju poljoprivrednika. Ja moram ispraviti kolegu Vidovića, to nije točno jer postoji nešto što se zove model dohodovne potpore. On je jedan od stupova poljoprivredne reforme koji ima za cilj omogućiti postupnost u procesu razdvajanja nekomercijalnih i komercijalnih poljoprivrednih gospodarstava i taj model se često puta pogrešno smatra socijalnom mjerom potpore nekomercijalnim poljoprivrednim gospodarstvima, ma da on uistinu nema takvu zadaću. Dakle, taj model se odnosi na one koji imaju najmanje 65 godina starosti, a ne ostvaruju dohodak po osnovi samostalnog ili nesamostalnog rada, niti mirovinu ili nešto slično. Zbog toga smo upravo za takve osobe kroz model poljoprivredne reforme povećali tu dohodovnu potporu sa 5 tisuća na 10 tisuća kuna po osobi godišnje. Naravno da ono što je tema razgovora jesu poljoprivrednici koji se nalaze u nekim drugim kategorijama, ali isto tako i svi oni umirovljenici koji imaju mirovinu manju od 1 500 kuna. Mi smo govorili, mi u HSS-u se zalažemo i naravno da tražimo i podršku da se uvede najniža mirovina koja bi iznosila 1 500 kuna, mi ju možemo zvati nacionalna mirovina, ali smatramo da je to izuzetno važno jer prema podacima Zavoda za mirovinsko osiguranje vidljivo je da 68 457 osoba ima mirovinu manju od 500 kuna. Tih 68 457 osoba ako se uzme prosječna mirovina, ona iznosi po svakom 259,89 kuna. Ja vas pitam tko može živjeti sa takvom mirovinom? Ako uzmemo kategoriju onih koji imaju mirovinu između 500 i tisuću kuna, njih ima 102 091, a ako se gleda prosječna mirovina, onda ona iznosi 747,15 kuna. Onih u kategoriji od 1.000,00 do 1.500,00 kuna mirovine ima 133.307 i njihova prosječna mirovina je 1.269,53 kune. Ako zbrojimo sve te tri kategorije koje sam navela, a sve tri kategorije imaju mirovinu manju od 1.500,00 kuna to nas dovodi do podatka da u Hrvatskoj imamo 303.855 umirovljenika koji imaju mirovinu manju od 1.500,00 kuna, a to znači da oni doista žive na rubu siromaštva i da treba poduzeti konkretne mjere kako bi se ta nepravda prema njima ispravila. Ako se uzmu izračuni za svaku od tih kategorija koliko je potrebno nadomjestiti novca da bi se došlo do te minimalne najniže mirovine od 1.500,00 kuna za koju se mi u HSS-u zalažemo, onda ispada da je potrebno godišnje osigurati u proračunu 2,3 milijarde kuna. Svjesni smo da to nije mali novac, ali je činjenica da za taj projekt imamo i podršku naših koalicijskih partnera i ja sam uvjerena da će se taj projekt i realizirati, jer je činjenica da je ovdje uglavnom riječ o ljudima koji su cijeli svoj radni vijek proveli pod vedrim nebom, koji nisu imali godišnjeg odmora, koji nisu odlazili na more, koji nisu živjeli luksuzno i mislim da je minimum solidarnosti od strane svih nas da im osiguramo barem tu jednu minimalnu nacionalnu mirovinu koja po našem mišljenju u HSS-u ne smije biti manja od 1.500,00 kuna. I naravno ne želimo tu zaboraviti niti one nove umirovljenike oko kojih je bilo dosta riječi, to zasigurno treba biti i predmet razgovora i rasprave i treba se postići konsenzus oko ispravljanja nepravde prema njima. Evo nedavno sam razgovarala sa jednom magistricom koja je radila u našoj velikoj tvrtci u Hrvatskoj, ona je rekli bi zaslužila mirovinu od 1.603,00 kune, a njena kolegica sa SSS umirovljena je također s početkom ove godine i ona ima mirovinu od 1.060,00 kuna. Dakle trend pada mirovina traje od 1999. godine kada je promijenjen način izračuna mirovina i 760 tisuća građana koji su otišli prije tog razdoblja u mirovinu, u prosjeku imaju primanja nešto veća od 1.900,00 kuna. Više od 280 tisuća građana koji su u mirovinu otišli nakon 1.1.1999. godine, u prosjeku imaju isti staž i visinu plaće i do 600 kuna manju mirovinu od svojih kolega koji su umirovljeni prije tog datuma. To bi značilo u jednom narodskom prijevodu, da oni koji su umirovljeni nakon 1999. godine žive od 1.600,00 kuna, a kako vrijeme odmiče novi umirovljenici su čak i siromašniji od onih starih i svakako mi u klubu HSS-a se zalažemo da se otvori rasprava da se ta nepravda prema novim umirovljenicima ispravi, naravno uz ovaj prijedlog koji stavljamo pred sve vas da se uvede nacionalna, odnosno najniža mirovina od 1.500,00 kuna jer mislimo da je doista strašno da preko 300 tisuća umirovljenika u Hrvatskoj živi od mirovine manje od 1.500,00 kuna, da njih skoro 70 tisuća ima prosječnu mirovinu oko 300,00 kuna, ali isto tako zalažemo se da u sljedećem izvješću koje će vaš zavod izraditi, vidimo i jasnu strukturu tih umirovljenika, njihove godine staža i sa koliko godina staža su otišli u mirovinu kako bi onda možda i ovaj izračun bio realniji, a i sama slika koju vidimo iz podataka koje ste nam pružili. Dakle u svakom slučaju mislimo da je izvješće koje ste podnijeli korektno, nadamo se da ćete uvažiti prijedloge koje smo mi iz HSS-a iznijeli i možemo reći da ćemo podržati ovako predloženo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U svojoj raspravi prvo želim iskoristiti i ovu temu, a i prisutnost ravnatelja zavoda gospodina Rukavinu, zbog želje da ga javno pohvalim. U ovih pet godina čini mi se da je on jedini i do sada jedini čelnik institucije sa javnim ovlastima koji je izvršio zaključak Sabora, a što nije bilo sve nego je čak i pismenim putem obavijestio Sabor da je izvršio nalog kojega je dobio i volio bih da se recimo njegovim primjerom služe i njegove druge kolege na čelu drugih zavoda recimo kao što je Zavod za zdravstveno osiguranje. Naime u ožujku mjesecu ove godine svojim smo zaključkom zavod obavezali da za sve potencijalne građane koji idu u mirovinu se štampa jedan vodič u cilju lakšeg snalaženja u načinu i pravima tog ostvarenja i doista vodič je štampan, mislim da je jako dobro napisan jer je jezičnim izričajem podešen toj grupaciji stanovništva, iako na Internet stranicama redovito se ažuriraju ti podaci, ali se radi o populaciji koja ipak manje, rjeđe koristi Internet, a ovo je sredstvo komunikacije koji oni razumiju. Velim bio bih sretniji da svi to tako rade, ali eto gospodine Rukavina prvi ste to i jedini do sada napravljeni, pa ako vam što to znači, hvala vam bar da ste i poslali da vidimo kako to izgleda. Nekome je to možda nevažno, ali vjerujte mi deseci tisuća ljudi koji su se educirali ovom knjižnicom, zahvalni su svima. Drugo, u svojim pitanjima ili sugestijama koje ću iznijeti, pokušati ću vam pomoći da iduće godine ovo izvješće bude jedanput kraće, tanje. Uštedjeti ćete vrijeme, živce, ljude koji vam rade, papir, pa možda i usmjeriti raspravu na predmet izvješća a ne na zakonodavne okvire kao što su otprilike većina dosadašnjih rasprava bila, jer ovo je Izvješće o radu zavoda, a ne Izvješće o stanju mirovinskog sustava naše države. Sastavni dio izvješća gospodine ravnatelju je izvješće koje se odnosi ili dio izvješća na u pravno vijeće. Ja sam mislio da od 2005. kada smo zaključkom rekli da upravno vijeće mora dati poseban izvještaj Saboru, jer Sabor bira upravno vijeće, je to uzeto kao pravilo da u ovom izvješću vašem kao ravnatelja, upravno vijeće ne smije biti jer ono je njihovo izvješće, to je tada bio zaključak Sabora pa je upravno vijeće nakon nekoliko mjeseci došlo sa svojim izvješćem ako se sjećate i to bi bila stalna praksa. Naime ne možete vi u ime upravnog vijeća Saboru davati izvješće kojega nisu potpisali oni, nisu utvrdili oni niti ga ovdje predstavljaju, brane i obrazlažu. Zato bih vam najiskrenije savjetovao da iduće godine taj dio prepustiti njima, pa ćemo imati točku a vaše izvješće, a točku b upravno vijeće, jer nadam se da nekoga interesira što radi upravno vijeće zavoda koje raspolaže sa 33 milijarde kuna godišnje. Drugo, područje je područje žalbi i činjenica je da broj žalbi koje su završavale, a odnose se na mirovinska prava kod pučkog pravobranitelja i drugih institucija je manje no ranijih godina, i to sam pohvalio kad je bilo njihovo izvješće, no ipak postoji dio podataka koji zaslužuje pažnju. Broj neriješenih predmeta koji se iz godine u godinu prenosi kod tuzemnog mirovinskog osiguranja je 25% otprilike, kod inozemnog 41,3, 42%. To je još uvijek jako puno. Ja bih rekao previše puno. Kad dođemo na prvostupanjska i drugostupanjska odlučivanja iz izvještaja je vidljivo da ste prošle godine imali u prvostupanjskom odlučivanju 569 tisuća predmeta, drugi stupanj 35 tisuća nula 26 od čega je bilo 11 tisuća 792 žalbe iz mirovinskog osiguranja, 5 tisuća 509 međunarodno mirovinsko osiguranje očito, 844 dječji doplatak. Nisam dalje išao analizirati, ali to je otprilike to. Dakle, 35 tisuća žalbi na prvostupanjsko rješenje je koje je išlo na drugostupanjsko odlučivanje i to je strašno puno. Da je 3 i pol tisuće rekao dobro ajde, ali radi se dakle o 35 tisuća korisnika mirovina koji su svojom žalbom morali ili su istjerivali nekakvo svoje pravo, pravdu, pravicu, bilo što. Nadalje, navodite i podatak o broju predmeta koji su završili ili na Ustavnom sudu ili pred drugim sudovima gdje su podnijete tužbe, pa je taj zbir tih podataka 3 tisuće 267 upravnih sporova, 3 tisuće 267. Kad bi recimo tu brojku prepolovili na tisuću 600 to znači da bi hrvatski sudovi imali tisuću 600 predmeta manje godišnje samo s tog osnova. Ja ne znam jer to, niste se time bavili, a na žalost ni očito ni upravno vijeće se ozbiljno tim problemom nije bavilo, a mi smo ovdje u poziciji zaštite interesa građana i pokušaja da učinimo sve da oni što lakše ostvaruju svoja prava, a to bi trebao biti i posao upravnog vijeća koji koliko znam rade uz sasvim solidnu naknadu za taj dio posla, pa vas molim sad ili kasnije da nam velite u čemu je problem. Da li je problem ljudski faktor, službenici koji rade? Ne znaju, nisu educirani, nisu školovani, ne žele? Ili je problem recimo informatička oprema. Ako je problem oprema onda doista moramo se izboriti da imate novac da kupite ne samo hardvere, nego i softvere koji će olakšati posao. Ili su možda problem propisi ili i propisi. Ako su propisi problem, ili uzrokuju ovakav veliki broj drugostupanjskih predmeta, a i preko 3 tisuće 200 upravnih sporova, onda nam recite što to u zakonima moramo promijeniti da vaši ljudi lakše i brže rade, da je što manje drugostupanjskih postupaka i upravnih postupaka. Ja ne mogu suditi jer ne znam doista što je problem, ali nemojte molim vas da iz godine u godine konstatiramo da je jako puno toga, a da nikad ne … [[Govornik se ne razumije.]] uzroke. Ja želim vjerovati da vi znate gdje su uzroci i da vaši suradnici u vrhu znaju uzroke. Ako znamo uzroke recite je li ih možete otkloniti vi ili netko drugi, ali nemojte više preko toga prolaziti. Dakle, radi se ne samo o interesu tih ljudi. Radi se o dignitetu jednog dijela uprave, pa i vas i upravnog vijeća. Ako je dakle novac, recite nam za informatiku, ako su propisi recite koji, ja ću ih boriti se ovdje da doista taj propis onda promijenimo, da radite što lakše, jer ljudi koji odu u mirovinu i čekaju rješenje i mirovinu 4, 5, 6 mjeseci ne mogu biti zadovoljni građani. Njih razlozi ne interesiraju, oni znaju da ne primaju ništa. Drugo područje vašeg izvješća je portfelja zavoda o kojem želim. 3 milijarde 100 milijuna portfelje mirovinskog zavoda, upravlja Fond za privatizaciju i oni su sa tih 3 milijarde i 100 portfelje u prošloj godini priskrbili ako se ne varam, odnosno najprije ste dali suglasnost za prodaju 10 društava, prodano je jedno, a vrijednost tih 10 društava je bilo 365 milijuna. Prodano je jedno. 9 nije prodano očito, ako sam dobro razumio. Gospodarenje portfeljom naplaćeno je 7 milijuna 400, od čega 3 milijuna 800 prodaje i 3 milijuna 600 dividende. Dakle 3 milijarde 100 portfelje, Fond za privatizaciju vama je donio 3 milijuna 600 dividende. Jako slabi gospodari ovi u Fondu za privatizaciju. Ja da sam na vašem mjestu ja bih im uzeo tu portfelju i dalje rukovodio i upravljao sam s njom. Očito je negdje problem, jer sa 3 milijarde 100 ostvarit ovako mizernu dobit, pa imati suglasnost za prodaju 5 trgovačkih društava, prodati jednu, ne znam. Interesira me dakle i ova potraživanja gospodine ravnatelju koja govorite da su 14 milijuna 828 tisuća, a odnose se na novac za prodane i udjele ili na osnovi dividendi. Koje to tvrtke? Tko to vama duguje? Tko nije platio na vrijeme? A što se tiče kapital fonda i Hrvatskog mirovinskog investicijskog društva, sa vrijednošću 2 milijuna 650 koliko je tržišta vrijednost portfelje u kapital fondu ostvaren je dobit 69 milijuna 529. Pa dajte te podatke gospodi u Fondu za privatizaciju da nauče kako se može sa daleko, daleko, daleko manjim sredstvima i vrijednošću, dakle skoro milijardu kuna ostvariti 10 puta veća dobit. Ili predložite, raskinite onaj ugovor s njima iz '99. koje imate pa ovom kapital fondu prenesite i tu portfelju jer ćete iduće godine imati 120 milijuna kuna zarade na dividendi. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici zavoda, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Ja ću pokušati racionalizirati vrijeme s obzirom na tempo koji nam je određen za danas. Naime, ne želim ponavljati ono što je rečeno, želim samo naglasiti da je ovo izuzetno važno pitanje, kao i ono kad smo razgovarali o mreži, o sustavu visokih škola veleučilišta mislim da i to kao što je rekao moj kolega Vidović, zaslužuje jednu veću raspravu o budućoj politici sustava mirovinskog osiguranja, a da nabrajamo sve sudbine koje bi trebalo nabrojiti i koje su vezane sa ovim područjem, mislim da nema smisla. Ja ću samo naglasiti da je posebno to izraženo pitanje u područjima gdje su inače primanja znači plaće ispod prosjeka Republike Hrvatske kao što je to u Hrvatskom zagorju sa 30% koje zaostaju u prosjeku decenijima i da jasno onda u mirovinama toliko zaostaju u odnosu na prosjek Republike Hrvatske. I da pređem na ono što sam najavio da zapravo neću raspravljati, nego ću postaviti pitanje. Naime, iz samog izvješća uvažene kolegice i kolege vidljivo je da područne službe na području Republike Hrvatske imaju sve županije osim Zagrebačke županije koja ima i donekle logike, jer obuhvaća Grad Zagreb i centralnu službu, a da je jedino zapravo područje Hrvatskog zagorja konkretnije područje Krapinsko-zagorske županije nema takovu ispostavu i da je ona Statutom određena da treba egzistirati. Međutim, nikada nije došlo do njezinog formiranja. Uz to treba naglasiti da je materijalno stanje prostora u kojima rade vrijedni i dobri službenici i službenice zavoda, molim da to prime na znanje, naglašavam, izuzetno ljubazni, izuzetno otvoreni, izuzetno od pomoći svakom tko se pojavi sa bilo kakvim problemom da su uvjeti u kojima rade nedostojni 21. vijeka i da bitno neće fond mirovinski narušiti ako se ulože sredstva koja su nužna za funkcioniranje postojećih kapaciteta prostornih, a mi smo na pragu onog što smo započeli prije dvije godine, pa onda zastali spremni rješavati zajednički prostor za područnu službu u Zaboku i na taj način omogućiti i da vaši ljudi i da služba u Zagrebu se rastereti, a da istovremeno svim korisnicima i onima koji su potrebiti rješavati stvari u okviru fonda neposredno i osobno imaju na dohvat ruke u svojoj blizini na lakši prometni način dostupne i podatke i dostupnu službu. Evo, time završavam, a nadam se da će me u tome podržati i potpredsjednik koji je upravo preuzeo predsjedavanje sjednicom [[Upadica: Samo vi nastavite.]] Vođenja sjednice pa želimo sam završiti da se nadam da ćete me podržati kao i sve ostale nas zastupnike iz Zagorja oko realizacije područne službe Mirovinskog osiguranja, a nadam se i potpredsjednik Šeks, da realiziramo taj projekat koji zaista dugo, dugo čeka i nazočna je potreba. Još jedanput zahvaljujem i na suradnji i na razumijevanju. Hvala.
Hvala lijepa i vam na pozivu kao i do sada. Nastavljamo. Uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, ravnatelju zavoda sa suradnicom. Žao mi je što nisam došao na red dok je bio potpredsjednik iz Slavonije, pa da i ja kažem nešto ovako kao kolega koji lobira kod potpredsjednika iz svog kraja, ali evo iskoristit ću priliku. Vjerujem da će to do njega doći. Također vezano za određene aktivnosti na nekretninama Zavoda za mirovinsko osiguranje u ratom stradalim područjima. Konkretno reći ću tri stvari vezane za teren kao čelnik izvršne vlasti u jedinici lokalne samouprave, a odnosi se na dosta loše stanje i na obnovljenost pojedinih nekretnina koje su u vlasništvu Zavoda za mirovinsko osiguranje u području zapadne Slavonije ratom stradalom području. Evo tu je grad Pakrac u kojem živim i u kojem se objekt mirovinskog nalazi stvarno u jednom na izgled lošem stanju. Unutra je hvala Bogu uređen, pristupačan i omogućeno je korištenje usluga. To je jedna loša stvar. Htio bih reći nešto pozitivno vezano za djelatnike u ispostavama Zavoda za mirovinsko osiguranje gdje imamo jednu izvanrednu suradnju sa osobama koje rade u ispostavama. Evo opet spominjem ovdje ispostavu za područje Pakraca i Lipika koja izvanredno surađuje sa različitim skupinama umirovljenika, posebice sa umirovljenicima koji ostvaruju pravo na mirovine na temelju sudjelovanja u Domovinskom ratu gdje se pruža cijeli niz obavijesti bitnih za korisnike mirovina pristiglih iz Domovinskog rata gdje praktično djelatnici sudjeluju u radu i koordinaciji udruga iz Domovinskog rata kada su bitne izmjene zakona i prava umirovljenika iz Domovinskog rata. Imam i jedno negativno iskustvo kao čelnik grada sa zavodom. Evo ne tako davno zatražili smo, zamolili popis umirovljenika sa područja gradova Pakraca i Lipika od zavoda sa naznakom da se izdvoje umirovljenici sa primanjima do tisuću kuna kako bi krajem godine osigurali simboličnu pomoć od 100, odnosno 200 kuna iz proračuna gradova Pakraca i Lipika upravo za te osobe koje imaju izuzetno mala primanja iz mirovina. Dobili smo taj popis, ali prije toga popisa došla nam je faktura iz zavoda iz Zagreba na 5 tisuća i 400 kuna što smo naravno morali unaprijed platiti za 20-ak listova isprintanog popisa umirovljenika sa područja naša dva grada i automatski 50-ak osoba je uskraćeno za pomoć iz proračuna koja im je bila namijenjena. Pa molim ako je moguće nekako ove informacije koje se traže na terenu, a praktično svi smo država i na državnom proračunu i vi kao zavod i mi na gradskim proračunima u jedinicama lokalne samouprave, da međusobno takve usluge, takve podatke ne fakturirate gradovima barem na području posebne državne skrbi, jer svaka faktura nam umanjuje slobodna sredstva u našem proračunu. To su evo stvari koje se događaju na terenu. Inače sve pohvale ovom izvješću vezanom za 2007. godinu. Nadamo se da će biti ovako pozitivno izrađeno i za 2008. godinu bez obzira na ova sva gospodarska kretanja probleme u kojima se nalazi cijeli svijet, pa tako i naša zemlja. I još jednom na kraju želim vam čestitati na ovoj informaciji i podatku koji smo dobili. Treća uzastopna bezuvjetno pozitivno mišljenje Državnog ureda za reviziju. U svakom slučaju nisam čuo za još ni jednu ustanovu koju je tri godine za redom dobila bezuvjetno mišljenje Državnog ureda za reviziju i to svjedoči o jednom kvalitetnom i poštenom radu u vašem zavodu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Jutros sam bio nazočan raspravi o Izvješću Agencije za zaštitu osobnih podataka i upravo uvaženi zastupnik Huška je replicirao gospodinu Marasu kada je bilo pitanje objavljivanja jednog drugog popisa, pa me sada zanima ustvari koje je vaše mišljenje o tim objavljivanjima popisa. Je'l bi vi da se ti popisi objavljuju ili da se ne objavljuju? Ili da postavim drugačije pitanje, jesu li u pravu ovi iz Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koji vam nisu dostavili popis pa su loši ili je u pravu ministrica Kosor tu, pa onda jeste imali dobra iskustva ili loša iskustva. Evo, mene zanima ukoliko je vaše loše iskustvo s HZMO kakva su tek onda iskustva onih koji traže objavljivanje jednog drugog popisa o kojemu smo jučer i prije neki dan pričali. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala, gospodine predsjedniče. Pa žao mi je kolega evo što niste pažljivo slušali. Mi smo dobili traženi popis od Zavoda za mirovinsko osiguranje. Nezadovoljstvo je bilo tim izraženo što je uz taj popis došla i faktura za njegovo tiskanje koju smo morali platiti. Ti podaci nisu javno objavljeni, ti podaci služe kako bi se najugroženijoj kategoriji umirovljenika sa primanjima do tisuću kuna isplatila jedna simbolična pripomoć, pomoć iz proračuna grada Pakraca i grada Lipika prije božićnih blagdana i Nove godine. Nije za javno objavljivanje i mislim da nijedan umirovljenik koji će ta sredstva dobiti nema ništa protiv da gradovi imaju njega u evidenciji na tom popisu. Hvala.
Zahvaljujem. Pojedinačna rasprava, nastavljamo. Uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Potpredsjedniče Sabora. Pa kad se raspravlja o ovom izvješću onda je uvijek dobra prilika reći nešto i o tome kako umirovljenici žive odnosno da je u Hrvatskoj prisutan trend pada mirovina ali trend rasta prehrambenih artikala i trend rasta energenata. Također, Hrvatska je demografski gledano zemlja sa sve starijim stanovništvom što će u budućnosti sve više opterećivati prvi stup temeljen na međugeneracijskoj solidarnosti i stoga će taj stup trpjeti sve veća izdvajanja i neće moći izdržati pritisak u već skorijoj budućnosti a i danas je već po tom pitanju na rubu. Ono gdje je naša odgovornost svih nas je da se povećaju izdvajanja za drugi stup, prvo za drugi stup temeljem smanjenja izdvajanja za prvi stup i ja se nadam da ćete poduprijeti naš prijedlog koji smo uputili u saborsku proceduru da se izdvajanja za drugi stup sa 5% povećaju na 9% jer samo u ovoj godini, to moram napomenuti, mirovinci, znači mirovinski fondovi su u prva tri kvartala bili na gubitku od 8%. Ukoliko se tome doda inflacija od 6%, zapravo inflacija u srpnju je iznosila, pik inflacija 8,4% koju se nažalost ne može izbjeći a ne može ju se izbjeći zbog divljanja cijena energenata i sve veće cijene prehrambenih proizvoda. Na stranu sad komoditeti, luksuz, automobili, znači sve ono na čemu se može uštedjeti. Činjenica je da zbog svjetskih trendova će inflacija i u budućnosti biti dominanta i inflacija je upravo neprijatelj mirovina u budućnosti odnosno neprijatelj mirovinskih fondova. Mirovinski fondovi moraju zaraditi preko inflacije da bi ljudi u budućnosti barem taj novac koji su uplatili imali na onoj istoj razini ako je to na razini inflacije. Znači, oni moraju zaraditi preko da bi taj novac bio veći odnosno da bi za taj novac mogli kupiti nešto više nego što je uključeno samom inflacijom. E sada, vidite sada imamo inflaciju ove godine i iskliznuli su mirovinski fondovi odnosno izdvajanja za drugi stup. No međutim, od reforme, ukupne reforme mirovinskog sustava mirovinski fondovi su povećali svoju imovinu od ukupnih uplata sa 20 milijardi kuna na 21,5 milijardi kuna što je negdje povećanje od 5 do 6% godišnje. I to je ono što u budućnosti brine i to je ono na čemu svi zajedno trebamo inzistirati i s čime ne trebamo biti zadovoljni. I stoga predlažemo i predložili smo da se nivo izdvajanja u drugi stup, upravo stup koji donosi veći profit u budućnosti za umirovljenike poveća na 9% i nadam se da ćete to podržati. Jer inače je i trend europskih razvijenih zemalja poput Austrije, poput naših sjevernih susjeda Slovenaca da imaju znatno veća izdvajanja za mirovinsko osiguranje blizu 25-26% čak i u odnosu na izdvajanja za zdravstveno osiguranje. Danas se moglo pročitati u novinama da se Vlada Republike Hrvatske da bi otplatila obveznice koje je zadužila po kamatnoj stopi od 6% de facto, riječ je o kreditu, zadužila dodatno kod mirovinaca, znači kod mirovinskih fondova po kamatnoj stopi 8,6%. To znači da je dug prebila novim zaduženjem u ako se to zbroji to će negdje biti na razini 13,6%. Dakle, riječ je o vrlo nepovoljnom zaduženju koje ćete ako kupujete, ako dižete nenamjenski kredit kao građanin dobiti puno povoljnije i to je ono što definitivno brine i to je ono što je signal, danas kad sam to pročitao da stvarno imamo problema i krizu. I nadam se da to neće utjecati i na likvidnost Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Čuli smo i o tome dosta špekulacija, da će se možda zbog pojedinog zaduženja samog centralnog proračuna to osjetiti na dinamici isplate mirovina i mi bi htjeli danas zbog građana, zbog javnosti čuti i odgovor na to pitanje da li će mirovine kasniti odnosno da li će se dogoditi eventualno kašnjenje u tom dijelu. No, ono što je još važno napomenuti je nedovoljna popularizacija od strane države izdvajanja za treći stup jer treći stup, drugi stup ni u budućnosti samo drugi stup neće biti dovoljan da nosi mirovinu na razini one mirovine u kojoj je to u razvijenim zemljama. Znači, mi bi htjeli negdje da kad čovjek nakon svog radnog vijeka ode u mirovinu bude na mirovini od 70% do 80% svoje plaće a danas je to na razini 39%. Dakle, mi trebamo poduplati mirovinu u odnosu na neki period od dvadeset, trideset godina. Kako ćemo to napraviti ako ne povećamo izdvajanja za drugi stup i ako ne populariziramo treći stup ja to ne znam. A država tu ima ključnu ulogu ne samo kroz popularizaciju već i kroz oslobađanje plaćanja poreza, prireza i doprinosa na uplate u treći stup. I to je ono što država treba napraviti. I na tome je odgovornost jer se ne smijemo dovesti u situaciju da zbog loših odluka danas umirovljenici u Hrvatskoj za dvadeset, trideset godina ne žive bolje od umirovljenika danas. a ono što stalno postavljamo i na što ćemo stalno upozoravati i postavljati pitanje je kako u Hrvatskoj umirovljenik može preživjeti sa ispod dvije tisuće kune i s tom misli zaključujem svoju raspravu.
Zahvaljujem. I pojedinačno zadnja prijava uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolege iz Zavoda za mirovinsko osiguranje, kolegice i kolege zastupnici. Pa kada evo sad smo čuli dosta rasprava već oko ovog izvješća je bilo dosta pohvalnih rasprava i kada raspravljamo o situaciji umirovljenika o izvješću mirovinskog zavoda za proteklu godinu ne možemo biti samo zadovoljni s time da li je revizija istakla neki prigovor ili nije odnosno da li imamo dobro popisane statističke podatke koje možemo onda čitati na ovaj ili na onaj način. Uvijek se moramo zapitati kakva je pozicija naših umirovljenika odnosno da li, da li oni mogu dostojno živjeti od svoje mirovine? I da li hrvatski umirovljenici danas žive bolje nego što su to živjeli proteklih godina? I još jedno ključno pitanje kako će hrvatski umirovljenici živjeti sljedeće godine? To su neki odgovori koje pokušavamo iz ovakvih izvješća doznati. Ovo što je bilo proteklih godina lako je usporediti. Nažalost podaci nisu prebajni. Vidimo konstantni pad udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći koji danas je ispod 39%. Kada pogledamo tu statistiku od devedesetih godina krenulo je sa 62%. Bilo je 2000. na 37%. Onda je u mandatu koalicijske Vlade došlo na 42% i na kraju sad opet na 39%. Možda se ne čini puno tih 3%, ali to je otprilike svakom umirovljeniku 125 kuna mjesečno pa sad vi procijenite da li je to malo ili puno. S druge strane kada uzmemo da prosječni umirovljenik živi sa 60-tak kuna dnevno to govori da taj novac ipak baš nije toliko malen koliko se na prvu čini. Moram primijetiti da u izvješću ima dosta podataka koji i govore da nije jednostavno na neki način u Hrvatskoj niti pratiti trend održavanja standarda umirovljenika jer broj korisnika svake godine odnosno broj korisnika mirovine svake godine raste a broj osiguranika u odnosu na njih pada. Tako da taj omjer koji danas jedan, znači 1,5 milijuna osiguranika a korisnika 1,12, 1,120 tisuća sigurno nije povoljan i jednostavno nije lako pratiti taj trend. Što se tiče, što se tiče samog rada Zavoda za mirovinsko osiguranje moram primijetiti da po broju zahtjeva mi se čini dosta da nije riješeno otprilike 80 hiljada zahtjeva i 87 hiljadu neriješenih upravnih postupaka na kraju godine bez obzira šta dolaze neki zahtjevi naravno i na kraju godine pa onda ih morate prenijeti u drugu godinu. Ali to je otprilike nekih 25% neriješenih zahtjeva što znači da otprilike 3 do 4 mjeseca ljudi čekaju da im se zahtjev u prosjeku riješi i mislim da to nije kratak period pogotovo što u tom periodu na neki način nemaju nikakvih prihoda. Kada gledamo šta će biti sljedeće godine moja predviđanja nisu optimistična i tu bih se pridružio kolegi Bernardiću ovih dana čujemo mnoge informacije oko toga da li će biti i kada će biti osigurane, osigurana sredstva za mirovine. Mislim da izjave da visimo o koncu i da novaca nema nisu dobre i da takav odgovor isto mirovinski, čelnici mirovinskog, Zavoda za mirovinsko osiguranje danas bi trebali dati. Da li će tih sredstava i da li se sredstva osiguravaju u dostatnom iznosu da bi se mogla isplatiti bilo bi korisno da to čujemo, a pogotovo šta sljedeće godine ja vjerujem da neće biti bolja situacija za umirovljenike nego da će udio mirovina u plaći i dalje padati. Iz čega to zaključujem? To zaključujem iz toga što je rast doprinosa ove godine, odnosno 2007. godine u odnosu na 2006. godinu dana ranije bio otprilike 9% što je značajno. Nije to malo. To je 1,6 milijardi kuna. Ako budemo svjesni da proračun sljedeće godine neće rasti da će cjelokupna gospodarska situacija biti teža, da je pitanje da li će se i ova razina zapošljavanja zadržati mislim da se tu javlja veliki problem što se tiče održavanja standarda umirovljenika i da će mirovine biti u daljnjem padu u odnosu na prosječnu plaću. I tu neke odgovore bez samo suštinskih podataka u izvješću moramo dobiti. Moramo vidjeti kakve su perspektive i za naredna razdoblja. Što se tiče onoga što bih ja isto očekivao od ljudi iz struke je da nam kažu kakva je situacija trenutno sa novim umirovljenicima. Konkretno, to pod navodnicima možemo reći novim umirovljenicima odnosno drugim stupom. Mnoge ljude koje ja srećem i koji mi se javljaju govore da su nepravedne razlike odnosno da su mirovine koje se dijelom isplaćuju iz drugog stupa puno niže od onih koji idu po starom načinu i mislim da se tu već uviđa problem koji moramo rješavati. A to je da se mora povećati izdvajanje iz drugog stupa iz bruto plaća kako bi hrvatski građani u nekom narednom periodu mogli ostvariti primjereno visoke mirovine onome što su u cijelom, u svom cijelom radnom vijeku i zaradili na kraju krajeva. I tu nemamo isto nikakvih informacija. Mi smo evo u Klubu zastupnika SDP-a predložili da se ta stopa diže sa 5 na 9% jer smatramo da to neće biti moguće sa ovom stopom ostvariti odnosno na te, da te mirovine neće biti dovoljno visoke za umirovljenike koji će se i koji će ići u mirovinu a koristili su drugi stup. Još jedna činjenica koja govori tome u prilog je da je vrijednost svih uplata odnosno vrijednost svih uplata u drugi stup ove godine drastično pala. Pala je na 21 milijardu kuna i moramo biti svjesni toga na kriza na svjetskom tržištu i kriza na financijskim tržištima će moguće i dalje utjecati na to. Bez obzira što su ta ulaganja najsigurnija jer se većina ulaganja ostvaruje i daje u ona, u one najsigurnije instrumente kao što su obveznice države. Ali bez obzira i onaj manji dio je bio dovoljan da ta vrijednost ove godine dosta padne što znači konkretno da hrvatski građani sada imaju manje novca nego što su imali prilikom isplate iz svojih bruto plaća. Tako da ta cjelokupna problematika kada pričamo o ovom izvješću se ne može samo svesti na to koliko je bilo predmeta, koliko je ljudi zaposleno, da li je izvješće revizije bilo pohvalno ili nije, jer je suština životna i ljudi od tih mirovina svakodnevno žive i moramo vidjeti kako će oni živjeti naredne godine. Moja predviđanja nisu optimistična, ali to je vezano na jednu širu priču, vezano na priču i proračuna koji ćemo dobiti za nekoliko dana valjda konačno ovdje u Hrvatski sabor pa ćemo moći pričati o gospodarstvu, o tome koja je strategija Hrvatske u ovim kriznim vremenima. Ja se bojim da strategije nema, a pogotovo je nema što se tiče hrvatskih umirovljenika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Uvaženi zastupnik Mile Rukavina, ravnatelj HZZO-a. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Ja bih samo kratko odgovorio na par pitanja. Nemam namjeru naravno niti mi je, niti to smijem polimizirati sa uvaženim zastupnicima vrlo kratko. Odmah ću konkretno odgovoriti. Ne znam od kud je ta informacija, ali sredstva za mirovine niti su upitna, niti će mirovine kasniti. To kratko i jasno. Drugo, bila je informacija nisu u vezi sa nikakvim transakcijama. Ne znam o čemu je riječ. Što se tiče podatka o realnom rastu mirovina mislim da je uvaženi zastupnik Vidović to pomenuo. Taj podatak je na sreću netočan. Mirovine su od 2000. godine kad možemo gledati razdoblje novih mirovina ili mirovina po novom zakonu rasle realno, realno rasle ponavljam 17,7%. Na žalost pad je bio samo u 2001. godini, realni pad mirovina od 0,19%. Što se tiče problema koji je vezan za drugi stup, ja moram ponoviti zavod nije nadležan za provođenje drugog stupa. Ovo je izvješće o radu i poslovanju zavoda i odnosi se na prvi stup međugeneracijske solidarnosti. Ali ono što može doprinijeti raspravi ja mogu odgovoriti da pomenuti su neki primjeri odlaska u mirovinu. Bilo ih je 137 prema našoj informaciji i te osobe koje su bile u osiguranju bile su pet godina. Pet godina. Prema tome, mi ne možemo govoriti nakon 5 godina, već nakon 10, 15 ili 20 godina i više o tome da li su mirovine iz drugog stupa sa prvim stupom manje. Što se tiče korisnika mirovina iz drugih država to je točno da su imali dodatak na mirovinu u vremenu kad je bio prekinut platni promet ili kad nisu bili sklopljeni međudržavni ugovor. Danas je druga situacija. Naravno ne ovisi od zavoda da li će ti korisnici koji nisu korisnici iz Hrvatske nego iz drugih država imati dodatak na mirovinu ili ne. Ono što bih posebno htio napomenuti je, to je napomenuo gospodin Šišljagić i nekoliko uvaženih zastupnika vezano uz ovu ažurnost, odnosno za postupak koji traje 30, 60 ili duže dana. Ja moram radi znanja naprosto jer i činjenice su takve bez obzira što mi u zavodu naravno trudimo se da obavimo svoj posao što je bolje moguće. Moram radi naprosto istine i činjenica navesti sljedeće situacije. U zavodu u nazad dvije i pol, tri godine mi praktički radimo na 3 fronta. Mi imamo redovne poslove koji ste vidjeli da se zahtjevi povećavaju iz godine u godinu, primjerice 12% u odnosu na prošlo razdoblje. Drugo, imamo područje izvanrednih poslova gdje praktički ja ću pokušati brojkama odgovoriti na pitanje. Imali smo rješavanje problema obeštećenja korisnicima mirovine. Proveli smo 700000 postupaka. Vezano za prevođenje prava hrvatskim braniteljima branitelja bilo je 45000 postupaka. Kada je u pitanju Zakon o dodatku imali smo 300000 postupaka. Kada je u pitanju rješavanje problema pripadnika Hrvatskog vijeća obrane bilo je 16000 postupaka. Kada je u pitanju novela … [[Govornik se ne razumije.]] jedna, druga i treća imali smo 100000 postupaka. E sad kad to zbrojimo praktički ispada kao da smo još dvije godine, iz dvije godine zahtjeva dobili, a vidjeli ste da ih u godini jednoj dođe 600000. Naravno, nije mi namjera da ovdje kažem da mi radimo idealno i da ne bi mogli i bolje. Međutim, netočna je informacija da ti korisnici su bez primanja nekoliko, tri ili četiri mjeseca. U svim slučajevima gdje ne možemo donijeti konačno rješenje, a evo da napomenem još i da imamo primjerice 110000 korisnika primjenom međunarodnih ugovora gdje postupak izuzetno dugo traje, ne ovisi samo od nas, nego i od drugih sudionika u postupku osobito od korisnika od mirovinskih fondova iz inozemstva gdje znači svi ti korisnici dobiju privremeno rješenje koje po privremenom rješenju dobiju isplatu. Znači, oni nisu bez primanja, a visina mirovina po privremenom rješenju je nešto manja ali ne puno u odnosu na konačno rješenje. Istovremeno ja moram ovdje kao ravnatelj reći jednu činjenicu, a to je da sam ja u svom mandatu kad sam započeo mandat kao ravnatelj zatekao primjerice duplo duži postupak i duplo manje zahtjeva kojeg ste rješavali u ovome roku do 60 dana. U zavodu se radi i proces preustroja i prema tome zaista se radi o procesu i nije moguće u jednoj godini ili dvije godine napraviti dramatičan pomak, ali vjerujem da ovaj broj koji sam vam sad rekao ukazuju da se zaista trudimo da taj postupak što je maksimalno moguće skratimo. Uvaženi zastupnik Lesar je pomenuo upravno vijeće. Upravno vijeće nije u izboru nadležnosti Hrvatskog sabora, ako sam ja dobro shvatio. Ako nisam ispričavam se, to je u nadležnosti hrvatske Vlade. Vlada je ovlaštena za imenovanje upravnog vijeća. No, u svakom slučaju ne znam upravno vijeće može razmotriti prijedlog da dostavi posebno izvješće. To ne vjerujem da može biti problem. Naravno da se u zavodu analizira i broj žalbi upravnih postupaka, a jedan od razloga je naravno i izuzetno složeni propisi i česta izmjena propisa koja također na određeni način produžuje postupak. Još je spomenuto raskidanje ugovora sa HFP-om. Ugovor sa HF-om nije sklopljen sam po sebi. On je sklopljen na temelju Zakona o privatizaciji članka 1a. Zakona o privatizaciji. Prema tome, da bi promijenili ugovor prethodno moramo promijeniti Zakon o privatizaciji. Što se tiče ispostave u Zaboku bilo je pitanje. Za funkcioniranje ispostave prema našem iskustvu i prema našim projekcijama, jer stavili smo u međuvremenu Viroviticu u funkciju, vratili Vukovar iz Borova Sela u Vukovar i naravno utrošili ogromna sredstva za to. Potrebno je za funkcioniranje na godišnjoj razini preko 11 milijuna kuna. Znači, zavod će shodno svojim mogućnostima poraditi na tome da što prije stavi, jer nama je interes da Zabok profunkcionira što prije u svojoj punoj funkciji. Također, bilo je pomenuto fakturiranje ovih raznih popisa vezano za korisnike mirovina. Prema odluci upravnog vijeća gradovi moraju plaćati, no mi možemo stavit na upravno vijeće da se razmotri to da li će biti ti podaci besplatni za gradove, a ne samo za udruge umirovljenika. I još bih napomenuo ovdje da vezano za poljoprivredno osiguranje pitanje je zašto mi analiziramo. Naravno, uvažena zastupnica Marija Petir je postavila pitanje, naravno da analiziramo, ali nedvojbeno je da praktički do opadanja broja aktivnih osiguranika dolazi zbog starenja i raslojavanja hrvatskog sela, da je to problem ne samo hrvatskog zavoda, nego cijele države da se poradi na tome da broj osiguranika poraste. Ali na kraju ti osiguranici su uvedeni u sustav vrlo kasno 1980. donošenjem Zakona o poljoprivrednom osiguranju, ali i oni kao i ostali imaju institut najniže mirovine, pa se na određeni način štite njihova primanja. Ali naravno sve vaše zahtjeve, prijedloge i ideje mi ćemo razmotriti, u našem daljnjem radu koristiti će nam kao putokaz da svoj posao obavimo što je moguće profesionalnije. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Treće, Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2007. godinu, Podnositelj: Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskih radnih tijela koji glasi: "Prihvaća se Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo je izvješće prihvaćeno većinom glasova 107 glasova za, 6 suzdržanih i 2 protiv.
Prelazimo na 4. točku dnevnog reda a to je - Godišnje izvješće za 2007. Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga Podnositelj izvješća je Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Ovo je izvješće podnijeto sukladno odredbi članka 21. Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun. Vlada je dostavila mišljenje. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ante Samodol, predsjednik uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Izvolite.
Četvrto, Godišnje izvješće za 2007. Hrvatske Agencije za nadzor financijskih usluga, Podnositelj izvješća: Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela koji glasi: "Prihvaća se Godišnje izvješće za 2007. Hrvatske Agencije za nadzor financijskih usluga. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 76 glasova za, 3 suzdržana i 36 protiv.
Idemo na sljedeću točku: - Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. Podnositelj: Državni ured za reviziju Predlagatelj Državni ured za reviziju koji je podnio ovo izvješće temeljem članka 11. Zakona o državnoj reviziji i članka 20. Zakona o financiranju političkih stranaka nezavisnih lista i kandidata. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli: Odbor za financije i državni proračun i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Glavna državna revizorica Šima Krasić će dodatno obrazložiti izvješće. Izvolite [[Upadica: Može jedno pitanje samo?]] Glupo pitanje?
Ne glupo. Razumno i pametno. Do kad ćemo mi raditi večeras ovu točku i onda točka? I sutra počinjemo sa novom [[Upadica: Točno tako.]] Evo samo toliko da znam.
Je. Ispričavam se, ja sam čuo ovo prvo malo.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni zastupnice i zastupnici. Evo pred vama se nalazi prvo izvješće Državnog ureda za reviziju o reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Revizija se odnosi na 2007. godinu. Naime, do konca 2006. godine financijsko poslovanje političkih stranaka bilo je propisano Zakonom o političkim strankama i prema tim odredbama političke stranke su bile dužne voditi poslovne knjige i sastavljati financijske izvještaje u skladu s propisima o neprofitnim institucijama. Isto tako su bile obavezne sastavljati financijske izvještaje i dostavljati ih saborskom Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Državnom uredu za reviziju. Državni ured za reviziju je imao obvezu izvršiti uvide, pregledati ih da li su sastavljeni u skladu sa zakonskim propisima i o tome sačiniti kratko izvješće. Istovremeno moram naglasiti da je Državni ured za reviziju svake godine obavljao reviziju vladinog Ureda za opće poslove koji je u to vrijeme vršio raspored tih sredstava na temelju rasporeda Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i da smo kroz tu reviziju revidirali i ta sredstva, jer su stranke bile obvezne dostaviti izvješća o utrošku sredstava odboru. Do tada nije bilo riješeno kako će nezavisni zastupnici voditi poslovne knjige, te je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav donio zaključak kojim je obvezao da vode poslovne knjige u skladu sa odredbama uredbe i Pravilnika o neprofitnim institucijama. Od početka 2007. godine način stjecanja i raspolaganja sredstvima za rad političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata, financijskog poslovanja, te nadzor zakonom regulirano je Zakonom o financiranju političkih stranaka. U odnosu na ranije zakonske odredbe novim zakonom jasnije su propisane prava i obveze političkih stranaka u vezi prikupljanja sredstava iz različitih izvora – izdavanja potvrda o primljenim sredstvima iz donacija i članarina, zabrani financiranja i pogodovanja, vođenja evidencija i javnom prikazivanju porijekla i načina utroška sredstava, objavljivanja financijskih izvještaja i završnog računa na web stranicama, te obvezi uplate u državni proračun svih anonimnih donacija i donacija iznad propisanih iznosa za pravne i fizičke osobe. Prema odredbama članaka 17. i 20. tog zakona nadzor nad financijskim poslovanjem političkih stranaka provodi Državni ured za reviziju i Ministarstvo financija Porezna uprava. Nadzor se provodi u prvom polugodištu svake kalendarske godine za prethodnu godinu. Izvješće o provedenom nadzoru, odnosno za Državni ured za reviziju u reviziju financijskog poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika koji se financiraju iz državnog proračuna Državni ured za reviziju dostavlja Hrvatskom saboru zakonom je rečeno. Tu nije određen rok u kojem roku, prema tome mi smo ga dostavili u roku kad smo bili i dužni napraviti te revizije. S obzirom da se pod pojmom nadzor podrazumijeva aktivnost revizije i inspekcije nadležnost ureda odnosi se na poslove revizije financijskih izvještaja i poslovanja kojom se obuhvaćaju djelokrug rada i unutarnje ustrojstvo, planiranja i cjelokupnog poslovanja, financijski izvještaji i za vršni račun, te prihodi i rashodi političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Početkom 2008. godine sve političke stranke koje su to bile dužne učiniti dostavile su uredu financijske izvještaje za 2007. godinu. Ovdje je bitno napomenuti da su u Republici Hrvatskoj registrirane 102 političke stranke, da financijske izvještaje sastavljaju i dostavljaju samo one stranke koje ostvaruju prihode iznad određenog limita utvrđenom propisima o neprofitnim institucijama, a to je bilo do 2008. godine iznad 2 i pol tisuće eura u protuvrijednosti kuna. A od 2008. iznad 100000 kuna prihoda i imovine. Na temelju tih limita izvještaj je Državnom uredu za reviziju dostavilo je svih 15 parlamentarnih stranaka i 14 izvan parlamentarnih stranaka kao i sve druge revizije. Do sada revizije financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika provedena je na jednak način i prema postupcima koji su utvrđeni Zakonom o državnoj reviziji, međunarodnim standardima kojima se koristi Državna revizija i Kodeksom profesionalne etike. Ciljevi revizije bili su provjeriti istinitost, vjerodostojnost financijskih izvještaja, provjeriti primjenu zakona i drugih propisa vezanih u organizaciji financijskog poslovanja, provjeriti pravilnost stjecanja prihoda iz proračuna, dobrovoljnih prihoda, članarina, te iz drugih izvora i provjeriti pravilnost izvršenja rashoda, odnosno jesu li sredstva korištena isključivo za ostvarenje ciljeva iz programa i statuta kako piše u zakonu. Za potrebe ostvarenja spomenutih ciljeva postupcima revizije obuhvaćeni su financijski izvještaji, poslovne knjige. To je popis imovine i obveza, stjecanja prihoda, izvršenje rashoda, te poseban naglasak na objavu podataka na web stranicama popisano u navedeni zakon. U okviru ovog izvješća nalaze se i pojedinačna, cjelovita izvješća obavljena u reviziji što su ih izradili ovlašteni državni revizori za 15 parlamentarnih stranaka i 19 nezavisnih zastupnika koji imaju ukupno 541 stranicu. Izvještaji su objavljeni web stranicama Sabora sve dotle dok ne završi rasprava. Tada ih Državni ured za reviziju stavlja na svoje web stranice. U ovom uvodu ja ću samo ukratko dati samo nekoliko osnovnih podataka o financijskom poslovanju revizijom obuhvaćenih stranaka i nezavisnih zastupnika u 2007. godini. Ukupni prihodi stranaka su iznosili 184 milijuna 93 tisuće 885 nula sedam kuna. Iz državnog proračuna su sredstva ostvarena 93 milijuna 975 304 ili 51,05%. Iz proračuna lokalnih jedinica 28 milijuna 157 tisuća 843 38 ili 15,30%. Članarine su iznosile 5 milijuna 362 415 34 što je 2,91%. Donacije 31 milijun 122 tisuće 127 kuna i 16 lipa što je 16,9%. A iz svih ostalih izvora 25 milijuna 476 194, a to može biti od prodaje imovine, od djelatnosti bilo kakve, privredne, gospodarske ili izdavačke itd. Rashodi stranaka iznosili su 215 milijuna 811 tisuća 908 kuna i 32 lipe. Od toga za usluge 140 milijuna 96 tisuća 526 ili 64,9%, a od tih usluga 97 milijuna 288 tisuća 460 ili 92% za usluge promidžbe. To je jasno jer je bila izborna godina i da se u promidžbu najviše potrošilo iz tih sredstava. Za zaposlene 17 milijuna 973 512 43 ili 8,17%. Dalje tako slijedi za materijal i materijalne rashode 7 milijuna 618 134 30 ili 3,53% Energija 2 milijuna 416 354 47 ili 1,12, nematerijalni rashodi 17 milijuna 145 963 64, odnosno 7,94% i svi drugi spomenuti 30 milijuna 561 417. Ukupni prihodi parlamentarnih stranaka iznosili su 184 milijuna, kako sam navela 0,93, a rashodi 215 milijuna što je više za 31 milijuna 718 023. Ti rashodi su podmireni zaduživanjem nekih stranaka, neke su imale viškove prihoda iz prethodnih godina, što smo provjeravali u njihovim financijskim izvještajima da li je to i sredstvima ostvarenim u 2008. godini, tako da nije ostalo nepokrivenih rashoda. Prihodi devet nezavisnih zastupnika iznosili su 4 milijuna 319 tisuća 451 tisuća 38. Od toga iz državnog proračuna 3 milijuna 627 429 ili 84%, donacije 151 tisuću 148 ili 3,50%, a iz drugih izvora 540 tisuća 872 tisuće ili 12,50%. Rashodi nezavisnih zastupnika su iznosili 3 milijuna 973 146 tisuća i to je također najviše za usluge 2 milijuna 23 tisuće 103 kune ili 51%. Od toga za promidžbu, odnosno za usluge milijun 450 tisuća 604 i 16 kuna. Isto tako za zaposlene jer su neki imali i zaposlenike iznosilo je 159 tisuća 704 92, za materijal 83 tisuće 609 32, za energiju 8 tisuća 907, nematerijalni rashodi 778 tisuća 557 kuna i drugi rashodi 919 tisuća. Nezavisni zastupnici ostvarili su prihode kako sam rekla, 4 milijuna 300, a rashode 3 milijuna 970 tisuća te višak prihoda nad rashodima iznosi 346 tisuća 305 kuna. Međutim, svi zastupnici nisu ostvarili višak prihoda, neki su i manjak određenih prihoda. Zastupnici koji su ostvarili viškove prihoda, znači nisu utrošili sredstva, a prestali su biti zastupnici u Hrvatskom saboru, jedan od njih je vratio ta sredstva u proračun već u 12. mjesecu, jednom zastupniku smo dali nalog da višak ne odnosi se na, a svi oni koji su zastupnici nastavili sa političkim djelovanjem ta sredstva mogu koristiti za svoju političku djelatnost. Isto tako jedan zastupnik nije bio dostavio podatke. Nakon naknadno dostavljenih podataka proizlazi da je u minusu, pa ćemo provjeriti te podatke i vidjeti da li je po našim podacima je u višku prihoda. Najznačajnija područja u kojima su revizije utvrđene nepravilnosti i propusti kod političkih stranaka odnose se na planiranje, računovodstveno poslovanje, novčana sredstva, stjecanje prihoda, izvršenje rashoda, a kod nezavisnih zastupnika odnosi se na planiranje i računovodstveno poslovanje. U skladu s revizijskim standardima i prema uobičajenoj praksi institucija državne revizije na temelju utvrđenih činjenica izrađena su mišljenja o financijskim izvještajima i poslovanju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Za političke stranke izraženo je jedno bezuvjetno i 14 uvjetnih mišljenja, a za nezavisne zastupnike 3 bezuvjetna, 5 uvjetnih i 1 suzdržano mišljenje. Suzdržano se mišljenje daje u situaciji kada nemamo dokumenata, kada ne raspolažemo dokumentacijom, ne možemo utvrditi u što su sredstva utrošena. Ovdje je bitno napomenuti da smo od svih revizijom obuhvaćenih političkih stranaka i nezavisnih kandidata zatražili da se u roku 60 dana pisano očituju o poduzetim aktivnostima, na otklanjanju propusta, ispravljanju nepravilnosti. Sve političke stranke, njih 15 i 4 nezavisna zastupnika dostavili su pisano očitovanje iz kojih je vidljivo da su pokrenuli postupke na ispravljanje određenih nepravilnosti. Isto tako bih htjela naglasiti, a to ste vidjeli iz našeg izvješća da je bilo ukupno 65 nepravilnosti kod političkih stranaka i 13 kod nezavisnih lista. Međutim, bilo je tijekom revizije i određenih, neću reći nepravilnosti, ali oni koji se podrazumijevaju, tako da jedna stranka je uplatila višak donacija od 195 tisuća kuna u proračun. Jednoj stranci smo dali nalog jer bilo je ne donacija od nepoznate osobe da uplati 11 tisuća 370 kuna, a imamo i situaciju da nije objavljeno, međutim poznati su donatori tako da smo i tu pokušali razriješiti tu situaciju, što jer su to situacije da se mora objaviti na web stranicama popis donatora, iznos donacija i tako dalje. Vi svi znate da je zakonom propisano da fizičke osobe mogu uplatiti do 90 tisuća kuna, pravne do milijun kuna. Isto tako člankom 15. zakona je rečeno da zabrane određenih donacija. Zabrane donacija od pravnih stranih osoba i tako dalje, fizičkih osoba. Mi smo imali, jedna uplata je bila od strane pravne osobe, ona je uplaćena u državni proračun. Isto tako jedna osoba fizička je uplatila više i uplaćeno je u državni proračun. Znači da sve ono što je uplaćeno, nešto je uplaćeno prije nas, a nešto, to je ukupno uplaćeno negdje 363 tisuće 370 kuna, tako da. Državni ured za reviziju i porezna uprava su obvezani ovim Zakonom o političkim strankama da, a propisane su i određene kaznene sankcije da se podnose prekršajne prijave za sve ono što utvrde da nije bilo u skladu sa tim zakonom. Međutim, ja moram reći da nas obvezuje Zakon o financiranju političkih stranaka, a porezna uprava ima druge propise po kojima radi Opći porezni zakon, porezni zakoni o porezu na dohodak, porezu na dobit i ostale tako da mi nismo u tom dijelu u izvješću. I ja sam napravila jednom malu možda jednu analizu nepravilnosti koje smo utvrdili u političkim strankama. Dali smo i pravnicima da vide da li tu postoje prekršaji, u kojim slučajevima će se moći podnijeti prekršajne prijave i tako dalje. Po Zakonu o financiranju političkih stranaka točno je navedeno kad se smatra da je bio, ako se ne vode evidencije o članarinama, ako se ne vode evidencije o donatorima, ako se ne izdaju potvrde za jedno i drugo, ako se ne vode poslovne knjige, ako se ne objavi na web stranici financijsko izvješće, završni račun, izvori prihoda, posebno donatora itd., da smo mi to sve utvrđivali. Međutim moram ovdje reći na glas, da nije rečeno u kojem roku. Najviše ima nepravilnosti da nisu objavljeni financijski izvještaji na web stranicama, nije objavljen rok u kojem roku to moraju učiniti. Prema tome vjerujem da ćemo se složiti, radi se analiza Zakona o političkim strankama u toj radnoj grupi sam i ja, pa vjerojatno ću svoj dio doprinosa dati u tom dijelu i da ćemo vidjeti sve ono što nama nije bilo jasno, pokušati ćemo to ugraditi u zakon. Tako da svi oni koji nisu objavili, ne nepotpuno, nego koji nisu objavili. Prema tome sada pokušavamo sa prekršajnim sudom vidjeti na koje se te sve odnosi nepravilnosti da bi se trebala podnijeti prekršajna prijava.I ukoliko se zaista utvrdi da će biti … [[Ne razumije se.]] mi ćemo podnijeti prekršajne prijave u svim slučajevima gdje imamo osnova, odnosno gdje imamo mišljenje da bi se mogao pokrenuti taj postupak. Od 65 nepravilnosti koje su imale političke stranke, 58 ih nije sankcionirano, jer mi uvijek tražimo da se, a one se odnose na izvješća, na konsolidaciju, na popis imovine, obveze i potraživanja, odnošenje i izradu financijskog plana. To su sve odredbe koje se trebaju poštivati da bi knjigovodstvo bilo uredno, ažurno i točno, međutim nisu sankcije propisane a mi tražimo da se to na taj način napravi. A one nepravilnosti njih je kod političkih stranaka 7, to je vođenje poslovnih knjiga, vođenje evidencija članarina od ukupno objavljivanja na web stranicama. Ponavljam da većina se odnosi na neobjavljivanje podataka na web stranici itd. Što se tiče nezavisnih zastupnika, njih 9, tu je 13 nepravilnosti, 6 nije sankcionirano. Odnose se na ne vođenje poslovnih knjiga. Međutim zakon u članku ne znam, 22. čini mi se da je kazao ako neko, politička stranka ne vodi poslovne knjige da je prekršaj i ne objavi to na web stranici, međutim za nezavisne zastupnike je rečeno samo ako ne objavi. Prema tome i to ćemo najvjerojatnije pokušati uskladiti da bude ubuduće na isto itd. Od sankcioniranih 6 nepravilnosti, uglavnom se odnose na neobjavljivanje podataka i korištenje sredstava, zakon kaže mimo programa i planova nezavisnih zastupnika. Mi, zakon je propisao da se sredstva moraju koristiti u skladu sa programima i statutima. Međutim Uredba o računovodstvu neprofitni i Zakon o proračunu kaže da se moraju donijeti i financijski planovi što smo mi tražili, jer po financijskom planu se onda može znati itd. a nama je bilo vrlo teško utvrditi da li su sredstva trošena u skladu sa programima nezavisnih zastupnika čak i političkih stranaka, jer smo malo se interesirali da se ti programi rade kada se registrira politička stranka da moraju vidjeti da je to političko djelovanje itd. Nastojali smo vidjeti da li je to u funkciji, bilo u funkciji recimo zastupnika obavljanje njegovih poslova itd. Evo to bi bilo ukratko o ovim nalazima. Ja bih molila i svih vas ako bude nešto nejasno, mi ćemo to pokušati odgovoriti. Ja mogu reći u pravilu da s obzirom da je prva revizija, da ja kao evo šef revizije sam jako zadovoljna, jer možda su bolje revizije nego bilo gdje drugdje gdje smo prvi puta došli. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Želi li predstavnik Vlade obrazložiti dodatno mišljenje Vlade? Državni tajnik u Ministarstvu financija ne jel'? Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpresjedniče, gospođo revizorice državna sa suradnicima, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo ukratko par rečenica oko izvješća o obavljenoj reviziji Financijskih izvještaj o poslovanju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. godinu. Klub zastupnika SDP-a da odmah kažem, podržati ćemo izvješće Državne revizije. Smatramo da je ono napravljeno na kvalitetan način i smatramo da je ulazak na neki način revizije u poslovanje političkih stranaka veliki korak naprijed i demokratski iskorak u Hrvatskoj i na neki način možemo pozdraviti taj cijeli posao koji je obavljen. Kao što znate i revizorica je to rekla, političke stranke su i do sada imale obavezu objavljanja izvješća, svojih godišnjih izvješća na web stranicama, odnosno dostavljati ta izvješća Saboru, odnosno Odboru za Ustav, Poslovnik na razini godine. Vjerojatno su to svi radili, ali po prvi puta revizija sada utvrđuje da li su ti podaci točni, odnosno da li ti podaci se prikazuju na način na koji bi se trebali prikazivati. Smatramo da je i zakon po kojem se provodio postupak revizije, odnosno poslovanje političkih stranaka treba doraditi, jer političke stranke bi trebale biti ono u šta bi mogli reći da se gleda kao primjer poslovanja kada se govori o potrošnji proračunskog novca. Smatramo da zakonu su potrebne promjene i da treba doraditi neke stvari, prvenstveno tu mislim na izdvajanje troškova kampanje. Vi znate da mi imamo za predsjedničke izbore poseban način vođenja troškova kampanje i obaveza je da se troškovi kampanje vode na posebnom računu. Smatramo da bi i za parlamentarne izbore na taj način, na taj isti način trebalo voditi troškove kampanje kako onda ne bi došlo do ponekad pitanja i od nevladinih udruga koliko se potrošilo, da li se to potrošilo kroz cijelu godinu i da li se to potrošilo samo u izbornoj kampanji. Ono što ja mogu sa zadovoljstvom reći je da je SDP tri dana prije pred same izbore prijavio troškove kampanje koji su potvrđeni izvješćem državne revizije. Znači, na neki način ono šta i tražimo da se u zakonu mijenja primijenili smo i sami već u praksi. Što se druge strane tiče, smatramo da bi bilo potrebno i ograničiti troškove izbora, odnosno troškove do kojeg iznosa bi se u kampanjama moglo utrošiti sredstava. Da li staviti neki limit to je, odnosno staviti sigurno neki limit, ali koliki taj limit treba biti to je za raspravu, jer imat ćemo situaciju da ćemo ići prema amerikanizaciji izbora, odnosno da će ti troškovi svake kampanje u kampanju biti sve veći i veći. Da li želimo takav sustav i da li želimo da hrvatski građani prije svakih izbora se pitaju zbog čega je potrošeno stotine milijona kuna u kampanju i da li želimo da onaj koji više sredstava, kojemu su sredstva dostupnija, to govorim iz pozicije stranke koja je imala po meni pristojnu troškovnu kampanju. Da li želimo da to bude izražena prednost u samoj kampanji, mislim da ne želimo. Mislim da treba definitivno svesti kampanju u neku razumnu mjeru, način na koji sve stranke mogu prezentirati svoj program, da ne bude kriterij, odnosno da ne bude prednost za nekoga da li može potrošiti 50, 70 ili 100 milijona kuna. I treća stvar, koju smatramo da treba u zakonu mijenjati. Ja se slažem, ove stvari koje revizorica rekla neću posebno isticati, ali postoje neke stvari koje nisu sankcionirane, a trebale bi biti, konkretno što se tiče vođenja računovodstvenog poslovanja stranaka, ali smatramo da treba smanjiti limite donacija pojedinačnih osoba i fizičkih osoba, odnosno pravnih osoba. Znate da su sada limiti na milijon kuna za pravne osobe, 90 tisuća kuna za fizičke osobe. Smatram da su ti iznosi preveliki i da mogu biti manji. Iskreno u praksi prilikom financiranja, pretpostavljam svih stranaka interes je strankama da prikupe neki novac, ali da tih donatora, simpatizera, na kraju krajeva i glasača bude što više. U mnogim stranim državama imamo primjere gdje ovaj iznos čak i za osobe fizičke neumjeren, 90 tisuća kuna je zbilja veliki novac. Sa druge strane milijon kuna isto smatramo da mora biti manje. Kada se govori o konkretnom izvješću, ja sad neću ulaziti u tome koliko je kakvih pogrešaka bilo, kakva su mišljenja uvjetna, bezuvjetna ili da li netko nije prošao na testu revizije. Smatram da i uvjetno mišljenje može biti i ovako i onako i da se ono rangira, da bi možda trebalo biti segmentacija malo šire. Uvjetno mišljenje može biti kada se pogledaju izvješća sa jednim propustom koji ne mora biti toliko bitan za poslovanje, a s druge strane možete napraviti i veći propust pa opet dobiti uvjetno mišljenje, tako da je nejasno kako je koja stranka poslovala, odnosno da li se tu može segmentirati. Možda, ja znam da je tu jedan drugi zakon, ali možda bi trebalo i te zakone mijenjati kako bi se moglo realnije shvatiti kako je koja stranka poslovala i kako se pridržavala zakona. Ali i kada govorimo o tim propustima, stranke su tu možda bile u nekoj malo boljoj poziciji, s obzirom da su poslovale kao organizacije. Već i ranije imale su neke ustaljene i procedure i način na koji su se evidentirali poslovni događaji, prikupljala dokumentacija i nije iznenađujuće da nezavisni zastupnici imaju dosta propusta. Mislim da bi tu trebalo poraditi na tome da se na neki način stavi i obaveza zastupnicima da angažiraju stručne osobe koje bi im na neki način pomogle da se kvalitetnije evidentiraju ti troškovi, odnosno da se na kraju krajeva može kvalitetnije odraditi taj računovodstveni dio posla. Na kraju mislimo da 184 milijona kuna, mada nije sve iz državnog proračuna nije mali novac, da možemo reći da evo naš sistem financiranja stranaka mislimo da je bolji nego da se više financira iz privatnih izvora. Konkretno vi znate svi da zakonom se definira određeni iznos koje stranke imaju pravo dobiti iz državnog proračuna i lokalnih jedinica i smatramo da takav način financiranja je bolji, nego da je taj iznos, da se stranke više moraju osloniti na privatne izvore, odnosno zalažemo se za to da, to je tzv. švedski model gdje se iz javnog izvora što više treba omogućiti. Naravno koliko je to realno i koliko je to potrebno, da se stranke financiraju. Tih 184 milijona kuna je bitno potrošiti transparentno, hrvatska javnost ima pravo znati, svaku kunu, svaki podatak kako se, na koji način potrošilo, kako se došlo do novca i smatramo da je i ova revizija i ovo izvješće korak naprijed prema tome i da naredna izvješća moraju biti po podacima i po analizi poslovanja samo kvalitetnija i bolja. Evo to je ukratko to. Zahvaljujem se gospođi Krasić i njenom timu u reviziji. Poslovanja je bilo, odnosno suradnja je bila korektna i mislim da revizija je odradila jedan kvalitetan posao i nadam se da će tako biti i ubuduće. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo glavna državna revizorice, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvaća, odnosno nema primjedbi na izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. godinu. Uvodno bih isto tako napomenuo da je od početka 2007. godine način stjecanja i raspolaganja sredstava za rad političkih stranaka financijsko poslovanje, te nadzor nad financijskim poslovanjem propisan naravno već spomenutim Zakonom o financiranju političkih stranaka nezavisnih lista i kandidata što je zasigurno u samu praksu financiranja i način podastiranja ovih izvješća, a o ovom segmentu i jednom posebnom ili specifičnom vidu rada i državne revizije naravno i jedna novina. Upravo odredbe tog zakona i u onom dijelu koji se odnosi i na dobrovoljne priloge i na zabrane financiranja i mogućnosti pogodovanja, te nadzor nad financijskim poslovanjima odnose se u tom segmentu i na političke stranke, ali se primjenjuju i za nezavisne liste i kandidate. Isto tako za napomenuti je da je i ova revizija dakle financiranja i poslovanja političkih stranaka nezavisnih zastupnika u odnosu na promatranu 2007. godinu, obavljena na način i prema postupcima koji su utvrđeni i Zakonom o državnoj reviziji ali eto posebno naglašavam i prihvaćenim revizijskim standardima i kodeksom profesionalne etike državnih revizora. U izloženom smislu ono je sačinjeno uistinu i stručno i kvalitetno. Dakle, zapravo pokazuje u kojoj mjeri je financijski izvještaj koji su analizirani objektivno pokazuju financijski položaj i financijske aktivnosti, te dali je i daje odgovor na pitanje dali je poslovanje političkih stranaka i nezavisnih zastupnika u promatranom vremenskom razdoblju obavljeno u skladu sa pozitivnim zakonskim propisima. Ako analiziramo samo izvješće, mislim da iz njegovog sadržaja treba istaknuti upravo ovaj dio. Naime, revizijom su u ovom promatranom vremenskom periodu obuhvaćena 24 subjekta, 15 političkih stranaka i 9 nezavisnih zastupnika. O financijskim izvještajima i poslovanju za 2007. godinu izraženo je 19 ili 79,2% uvjetnih mišljenja, 4 ili 16,6% bezuvjetna, te jedno, odnosno 4,2% suzdržanih mišljenja. Nepovoljna mišljenja nisu izražena, a suzdržano mišljenje je izraženo kod subjekata revizije koji nije dostavio financijski izvještaje i dokumentacije u poslovanju. Mislim da je na ovom mjestu i bitno, a i s obzirom na ove ocjene koje imamo u ovom izvješću još jedanput spomenuti i napomenuti da je uvjetno mišljenje, zapravo takva vrsta mišljenja kada postoji sumnja u jednu ili više pozicija u financijskim izvještajima koja je značajna, ali nije odlučujuća. Ponavljam, nije odlučujuća za razumijevanje financijskih izvještaja, odnosno ako se poslovanje nije odvijalo u manjoj mjeri u skladu sa zakonskim propisima. Isto tako suzdržano mišljenje se izražava, odnosno daje kada se zbog značajnih nejasnoća u financijskim izvještajima ili u ograničenjima opsega revizije uzimajući ih u cjelini ne može izraziti drugačije mišljenje o financijskim izvještajima i poslovanju. Za napomenuti je i to da je iz samog izvješća razvidno koje su najupečatljivije ili najčešće nepravilnosti koje su se pojavljivale u smislu primjene samog zakona, dakle nepravilnosti u smislu nepravilnosti koje su u određenom segmentima funkcioniranja, odnosno financiranja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika najupečatljiviji. Međutim, sve te nepravilnosti Državni ured za reviziju ne samo da je uočio, dakle već je i naložio da se te nepravilnosti otklone uz inzistiranje da se svi subjekti, naravno su se dužni pridržavati propisa koji reguliraju njihovo financijsko poslovanje, ali ukazivanje na te nepravilnosti u izvjesnom smislu propuste od strane Državne revizije ima svoju dodatnu težinu, a čuli smo i u uvodnom izlaganju da pojedine nejasnoće u smislu sankcija ili propisivanja sankcija u samom zakonu, postoji opravdanost dakle da se izvrši jedna analiza ovog zakona, Zakona o financiranju političkih stranaka i da svi subjekti koji su uključeni u ovaj proces, a zapravo se radi o jednom postupku kontrole financiranja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika ishode ili nađu još boja rješenja kako bi se sve te nepravilnosti naravno mogle ispraviti. I zaključno, nakon iščitavanja samog izvješća uistinu se nameće potreba za unaprjeđivanja sustava financiranja stranaka i nezavisnih kandidata, te Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava sve one prijedloge koji idu za tim da se izradi u prvom redu analiza Zakona o financiranju političkih stranaka kako bi se određeni pravni instituti poboljšali u smislu njihove primjene, a na taj način otklonile sve nejasnoće i nepravilnosti koje su se pojavile ili se mogu pojaviti u smislu primjene ovog zakona. Shodno svemu izloženom Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovo izvješće, odnosno nema primjedbi na samo izvješće Držane revizije o financiranju i financijskim izvještajima i poslovanju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. godinu. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospođo Krasić, uvažena gospodo zastupnici. Gospođa Krasić možda ni sama nije svjesna ali izrekla je jednu, ja se usuđujem reći, antologijsku rečenicu, citiram zadnje što je rekla za ovom govornicom, glede ovog izvješća, "Da možda su ove revizije bolje, nego bilo kojeg gdje je Državna revizija prvi puta ušla", od riječi do riječi evo citirao sam. Ja znam da kritičari hrvatskog parlamentarizma to neće zabilježiti, ali usuđujem se reći da ovaj Parlament je ono najbolje što Hrvatska ima. Drugo, jasno kao što su i svi moji prethodnici rekli, ono što najbolje što Hrvatska ima. To ću reći. Nisam rekao da smo jedan od najboljih Parlamenata, ali ono najbolje što Hrvatska ima. Jasno je da treba pozdraviti ovo izvješće, treba isto tako izraziti nezadovoljstvo što su analizirane samo parlamentarne stranke, a ne i one koje djeluju samo na lokalnoj razini. Treba isto tako izraziti čuđenje zašto nije revidirano i postupanje tzv. nezavisnih lista, iako da se razumijemo nezavisnih nema, to je svima nama jasno. Nezavisni su krinka, a iza toga se u pravilu pojavljuju ljudi jasne političke orijentacije. Treba izraziti nevjericu zašto se ne revidiraju tzv. Udruge građana, pa da se vidi kako se te udruge građana koje dijele lekcije svima nama financiraju, a one u pravilu ili sve češće postaju samo eksponenti kapitala. Istina, ja znam da u radu parlamentarnih stranaka ima i propusta, ali ja se usuđujem reći, mi smo još uvijek male bebe prema bilo kome drugome. Npr. recimo prema Hrvatskoj radio televiziji, ako ni zbog čega drugog, a onda zbog toga što su proračuni naših stranaka sviju izražene iznosom od 184 milijuna kuna, a proračun Hrvatske radio-televizije iznosom od 1 milijarde i 500 milijuna kuna a sustav im se s druge strane raspada. I treba isto tako objaviti ja bih rekao i revizije sindikata ili tih središnjica pa bi se javnost šokirala na primjer kada bi saznala da na Hrvatskim željeznicama 102 sindikalista ima tzv. menađerske ugovore, da ima uz to prosječnu plaću od 12 tisuća i 500 kuna, jasno osiguran parking, otpremninu od 150 do 200 i više kuna, dnevnice kada napuste grad i idu u neki drugi grad i da ne nabrajam sve dalje. Jasno je da nitko od nas ovdje makar nas nema puno nije naivan. Mi svi znamo o svakome od nas ali isto tako o svakome od nas znaju oni koji o nama sude. U Hrvatskoj isto tako želim reći ne može biti tajna, to je zemlja od 4,5 milijuna stanovnika i jasno je da se tako reći svi poznajemo. Zna se isto tako da na Hrvatskoj radio-televiziji 2 stotine ljudi prima veća primanja od hrvatskih ministara, zna se na primjer da jedna "Zelena Istra" u Istri ima proračun gotovo kao i IDS, zna se isto tako koja je pozicija sindikalista, da je gro njih u boljoj poziciji od premijera ili predsjednika države, da su svi u dva, tri nadzorna odbora, jasno u onim bolje plaćenim ne u onim lošije ili tamo gdje se radi bez naknade. Znamo i tko prodaje recimo članke pojedinim medijima, televiziji. Tako da u Hrvatskoj jasno je ne može biti prostora za izbjegavanje istine. Ja se isto tako nadam da će uskoro doći taj porezni broj pa da se vidi i tko što posjeduje, kada je do toga došao i jasno kako je do toga došao. Jasno je, ja ne mislim da su stranke bezgrešne, da smo mi čistunci, ne mislim da smo mi Bogom dani ali ponavljam tu su prilike bolje, ja bih rekao možda nego bilo gdje drugdje i to pokazuje između ostalog i ovo izvješće. Zašto je tome tako? Zato jer nas javnost kontrolira sto posto. Mediji, pustimo što ih je dobar dio privatizirano. Novinari, pustimo što svaki kolumnist ima veću plaću od premijera ili predsjednika države, o ljudima sa HRT-a neću ni suditi ali nas u pravilu kontroliraju svaki dan građani ove zemlje. Izuzetak su možda ajde recimo one stranke koje na neki način obnašaju vlast. Tu stojimo malo drugačije, one se bave malo opozicijom, one postavljaju, one smjenjuju, jednom riječju kadriraju između ostalog i one koji vrše državnu reviziju i dakako da su u boljoj poziciji. To je isto tako istina. Imaju možda utjecaj i na medije, kao što na njih imaju utjecaje i recimo tajkuni koji, govorim sada o medijima, direktno plaćaju nekog urednika da za njihov politički ili poslovni angažman nešto odradi. Jasno je i to da oni koji su u datom trenutku na vlasti kontroliraju preko polovine bruto društvenog proizvoda. Ali ako na primjer s druge strane, na primjer pet najvećih trgovaca kontrolira 54% trgovina na malo, deset najvećih recimo 75% trgovine na malo onda tih 10 trgovaca, ovdje ne računam recimo Tisak u vlasništvu Konzuma, EPH, Adrisa. Oni mogu ako žele srušiti svaku vlast u roku od dva, tri mjeseca samo dizanjem cijena i izazivanjem inflacije. Drugo i to želim reći. Sve stranke nisu iste. Nisu iste one koje recimo su naslijedile stotine milijuna kuna u nekretninama, ovdje mislim na imovinu Saveza komunista Hrvatske. Ponavljam, zbog toga ne možemo jednostavno biti svi isti. HDZ je s druge strane stvaranjem tajkuna mislio da će njima vječno upravljati ali oni su se emancipirali što ćete nakon petnaestak godina bivstvovanja pa više ne slušaju kao što su slušali prije, tim više što znaju da im se više ništa jednostavno ne može dogoditi. E sada se postavlja pitanje od kuda poći u ovom revizorskom izvješću. Ja ću poći od IDS-a. Jasno, u nas isto ima propusta. Ja nisam recimo znao da smo mi ostvarili višak od 165 tisuća kuna, nisam znao da za plaće nama ide milijun 180 tisuća kuna, to su tri mandata ovdje u Saboru. Od članarina jasno da ne možemo živjeti, u nas to iznosi 65 tisuća kuna. Za što se troši uz plaće novac recimo u IDS-u? To je uglavnom za izbore, 2 milijuna i 500 tisuća kuna. Jasno, to je veliki novac. Ali pazite, IDS nije imao niti jednu plaćenu reklamu na Hrvatskoj radio-televiziji za prošle parlamentarne izbore, niti jednu reklamu nismo imali na RTL-u, na Novoj TV, isključivo samo na regionalnim medijima i jasno da je to bila greška. I to je bila greška, ja to priznajem. A sad zamislite one koji su sve to pokrivali koliko je njima novaca trebalo. I jasno, bez novaca nema više uspjeha. To je jedna strašna istina ali je to istina. Ako imate na umu ali to nitko ne želi revidirati da nas je nas u IDS-u Hrvatska radio-televizija svjesno bojkotirala u prezentaciji i da od deset emisija IDS je bio zastupljen samo u jednom onom sučeljavanju. To isto ima svoju pozadinu. Ako je mandat mjerilo ne može se dogoditi da oni koji su lošije zastupljeni u parlamentu dobijaju više prostora u tim predizbornim emisijama. Drugo što želim reći na ovoj strani sedam dana je tablica sredstava za reklamu, HDZ 20,3 milijuna kuna, SDP 11,2, HNS 3,5, HSS 2,9, HSP 2 milijuna kuna, HSU 950 tisuća kuna, IDS milijun i 500, SDSS 950 tisuća kuna. Nema više da netko može dobiti mandat bez novaca. To je naprosto postala istina i gotovo. A ja tvrdim da su male stranke prikazale gotovo sve ali s druge strane, gotovo sve, nisam rekao sve, a s druge strane sumnjam da su velike prikazale sve. Iz proračuna Republike Hrvatske stranke dobijaju 93 milijuna kuna. Od članarina sve stranke u ovoj državi ovo što pokazuje izvješće dobijaju svega 5,3 milijuna kuna, ali evo po prvi puta počinju pristizati značajnije donacije 31,1 milijun kuna i to u tijeku izbora. E postavlja se sada pitanje da li se tim donacijama valja revanširati, da li tim donacijama valja vratiti uslugu. Netko će reći da, netko će reći ne. Kako to funkcionira treba pitati jasno izvršnu vlast i onih koji ih doniraju. S druge strane, ako netko vama čuva monopol, nije bitno na cigarete ili nešto drugo, ako mu ne naplaćujete turističko zemljište, ako vam se nešto privatizira znate i sami kako. Ako vam se donese neki povoljan zakon i tako dalje za milijun, dva, tri, pet milijuna kuna onda je sigurno najbolja investicija u onu političku opciju koja može sutradan obnašati vlast. Ali sve stranke zajedno 2007. ostvarili su, ostvarile su, a to je bila izborna godina pa treba oduzeti brat bratu nekih 50 i više milijuna kuna, 184 milijuna kuna. Prihodi Hrvatske radio-televizije rekoh prije iznose milijardu i 500 milijuna kuna. I onda si čovjek postavlja pitanje gdje je moć, gdje je novac i tako dalje? Pa jasno da je novac i moć u kapitalu, u izvršnoj vlasti i u ovim nacionalnim medijima. Ponavljam gro stranaka u ovoj zemlji je bijedno kao crkveni miš. I tu mistifikaciju prema javnosti već jedanput treba razbiti. Jasno u nešto drugačijoj poziciji su stranke koje mogu obnašati vlast. To su najjače u ovoj zemlji. Ovi, ne znam recimo HDZ zbog toga što su na vlasti. Ovi drugi SDP možda zbog imovine. Inače HDZ ima izborne 2007. rashod od 92,2 milijuna kuna, SDP 52,5, HNS 18,4 milijuna kuna, HSS 17,1, HSU 5,4, IDS 5,5, HSLS 4,2 milijuna kuna. Od ovih 184 milijuna kuna za reklamu 2007. išlo je 97,2 milijuna kuna. 50% svih prihoda. Znači 50% novaca ide za reklamu. Ja tvrdim da je to i više ide znači direktno kako da se izrazim za izbore. Što se tiče ovih neovisnih zastupnika oni su jasno u nešto benevalentnijoj situaciji. Jasno nema se što pravdati bilo kome, bilo koja pravilnost jasno nepoznavanje nikoga ne opravdava. Ali osim jedne stranke koja u svom vlasništvu ima, pardon, u svom posjedu da se tako izrazim ima znatnu imovinu nitko u vlasništvu od političkih stranaka u ovome času nema nijedan prostor, nijedan stan kamoli šta ja znam neki poslovni prostor od kojih može uprihodovati neku značajniju svotu. U toj poziciji je prema ovom izvješću samo jedna politička stranka. Možda to nije pošteno rekao bi Kalimero, ali šta ćemo? Nismo svi isti nikada bili niti možemo biti. S druge strane vidimo ovdje HDZ vodi dvojno računovodstvo no što je tu je, nije idealno, ali kad je riječ o novcu a sve valja biti propisano … [[Govornik se ne razumije.]] stranke koji stvarno imaju novac i imamo ovu da se tako izrazim političku buraniju. Nakon ovih izbora to će biti ili je još izražajnije jer se prihodi smanjuju svima osim HDZ-u i SDP-u a jedino neovisnima ostaju isti. Za kraj što reći? Novac je moć. Od novaca ovisi koliko ćete plakata imati? Da li ćete biti na televiziji da možete reklamirati neki svoj spot? Da li ćete moći organizirati neki skup, platiti neki oglas? I možda će trebati početi razmišljati da se ti troškovi limitiraju i da revizije, revizori uđu u stranke i u sam i prije izbora. Ono što će se događati da će možda oni koji su možda najgori od sviju nas tj. oni koji su sudjelovali u pretvorbi '91., druge, treće i tako dalje u vrijeme rata u pravilu kad se ginulo, kad se krv lila sutra postati naši moralni autoriteti i politički kako bih rekao stupovi kao što jedan naš saborski zastupnik kaže: «Ja sam protiv penzija» a što si dobio milijardu kuna imovine e to nikome ništa. Sve u svemu ovo izvješće je velik doprinos parlamentarizmu ali isto tako molim vas neka se revidiraju i udruge i sindikati a bogami i mediji.
A ona: «Nije u šoldima sve. Glasaj za» Kako to? [[Upadica: HDZ.]] Klub HSS-a gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna revizorice, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da prije svega u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke zahvalim Državnom uredu za reviziju na dolasku i izvršenom financijskom pregledu poslovanja stranke te ukazanim propustima u našem radu. Iako je prvi dolazak Državnog ureda za reviziju velika pomoć u otklanjanju propusta ali što je još važnije velik je doprinos u promjeni percepcije javnosti u radu političkih stranaka. Vjerujemo da će se percepcija javnosti tijekom narednih godina bitno mijenjati u pozitivnom smislu o radu političkih stranaka za što će u velikoj mjeri i svoj doprinos dati i budući nalazi revizije jer sam uvjeren da će u njima svake godine biti sve manje nedostataka. Revizija je utvrdila u svome pregledu određeni stupanj istinitog i objektivnog financijskog poslovanja stranke u namjeri da provjeri istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja kao i pravilnost stjecanja prihoda i pravilnost rashoda. Jedan od razloga za izvršenje revizije je utvrđivanje i korištenje financijskih sredstava isključivo za realizaciju programa rada stranke temeljenog na Statutu stranke. U raspravi ću nastojati istaći samo neke specifične primjere bez namjere pravdanja nekih naših propusta koji su uočeni. I zbog tog si moramo postaviti neka pitanja. Što je program rada političke stranke? Iz čega on proizlazi? Koliko je on stalan i u kojoj mjeri podložan stalnim i čestim promjenama? Program rada političke stranke ne smije se promatrati kao program rada neprofitne udruge građana ili neke sportske udruge u kojoj kalendarom natjecanja određeno mjesto i vrijeme i sudionici natjecanja pa se sukladno tome mogu točno predvidjeti i potrebna financijska sredstva. Program rada političke stranke u velikoj mjeri pretpostavlja eventualne moguće događaje u toku godine i njega se može izraditi ali su također moguća i velika odstupanja od tog programa. Željeni program ne mora se ostvariti radi određenih političkih okolnosti i drugih nepredviđenih društvenih događanja na koje politička stranka ne može utjecati. U takvim okolnostima jasno je da će i nalaz Državnog ureda za reviziju ukazivati na određene nepravilnosti jer troškovi stvoreni na temelju programa rada su utrošeni na nešto drugo od planiranog odnosno utrošeno su sukladno nastaloj ili novonastaloj potrebi. Koje su to situacije? Primjer su izvanredni izbori u nekoj od općina, gradu ili županiji. Koja politička stranka može u svoj program staviti takove događaje jer su preko 550 općina i gradova odvijaju određeni procesi iz kojih često puta kao završna aktivnost proizlazi potreba za održavanjem prijevremenih izbora zbog određenih okolnosti. Iz ovog primjera vidi se da plan rada stranke ovisi o niz elemenata koje se ne može predvidjeti i na koje se ne može utjecati, jer plan rada kod nas nije puki zbir određenih događaja prema kojima se mogu planirati i financijska sredstva što znači program rada političke stranke ipak je specifičan program i na određeni način predstavlja dokument podložan stalnim promjenama, a uvjeren sam da će tu činjenicu uvažiti u svojim narednim pregledima i Ured državne revizije. Percepcija javnosti je da su političke stranke korumpirane i da se korupcija u velikoj mjeri odvija u političkim strankama. Namjera mi je ukazati na jedan detalj iz nalaza gdje smo uočili određeni propust, a odnosi se na potpuno ispunjavanje uplatnica za plaćanje mjesečne članarine u iznosu od 2 i pol kune. Ovdje se jasno uočava da su troškovi uplatnice njezinog ispunjavanja i njezina izrada veći od 2 i pol kune i nepobitna je činjenica da taj iznos u stvari ne može bit izvor korupcije. Ukazat ću na još jedan detalj, odnosno treći propust koji nam se ukazuje je neupisivanje spomenika Stjepanu Radiću podignutog u gradu Zagrebu u vlasništvu HSS-a, odnosno kao osnovno sredstvo. Izradu i postavljanje spomenika financiralo je članstvo stranke, postavilo spomenik na javnu površinu građanima grada Zagreba kao i građanima cijele Republike Hrvatske. Mišljenja smo da postupak evidentiranja spomenika ne bi trebao biti isti kao i sa drugim osnovnim sredstvima za rad primjer računalom, namještajem ili nekom drugom opremom koja se svakodnevno koristi i ovo je primjer koji govori o specifičnostima u radu političkih stranaka koje će vjerujemo u sljedećim nalazima Državna revizija uvažiti i uzeti u obzir kod ocjenjivanja rada političkih stranaka i time doprinijeti u percepciji i stavovima građana u radu i djelovanju političkih stranaka. Izvješća koja je izradila stranka pružila su točan, istinit i pouzdan pregled izvora sredstava, te prihoda i rashoda i time ispunila uvjete propisane Uredbom o računovodstvu kao i drugim zakonskim propisima. Vjerujemo da će sljedeći nalazi Ureda za reviziju iduće godine utvrditi manje propusta u radu. Siguran sam da će neki zbog toga ostati razočarani, jer upravo ova izvješća govore da stranke odnosno konkretno HSS nije mjesto korupcije i nezakonitog rada. Nadam se da će se i percepcija javnosti o radu i poslovanju stranaka temeljem nalaza Ureda za reviziju mijenjati u pozitivnom smjeru. Zahvaljujemo Državnom uredu za reviziju na korektnoj suradnji i ukazanim nedostacima u našem radu i Hrvatska seljačka stranka na kraju otklonila je nedostatke navedene u nalazu revizije za 2007. godinu, a klub Hrvatske seljačke stranke podržava izvješće o obavljenoj reviziji. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo Krasić sa suradnikom. U ime kluba Hrvatske narodne stranke želim na početku i prije svega pozdraviti ovo prvo predstavljanje rezultata rada revizije poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Činjenica da model financiranja koji smo izabrali, da se po tom modelu stranke najvećim dijelom financiraju iz proračuna. Ovo izvješće to i potvrđuje i u samom izvješću piše da je u 2007. godini iz državnog proračuna uplaćeno oko 94 milijuna što je otprilike polovica prihoda političkih stranaka. Ako tome dodamo i tridesetak milijuna kuna koje su stranke uprihodovale iz proračuna lokalnih jedinica jasno je da 2/3 prihoda političke stranke financiraju iz proračuna, proračuna naših građana, pa i sama ta činjenica nalaže potrebu da se o ovom izvješću raspravlja i u Hrvatskom saboru. Za razumijevanje ovog obimnog izvješća važno je istaknuti da je ovo prva godina kada su političke stranke morale uskladiti svoje poslovanje s novim Zakonom o financijskom poslovanju, poslovanju stranaka. Revizorsko izvješće to potvrđuje jer su sve političke stranke dobile uvjetno mišljenje s izuzetkom MDS-a Međimurske demokratske stranke. Činjenica je da stranke u hodu prestrojavanjem pokušava s manje ili više uspjeha uhvatit se u koštac i zadaćama koje pred njih stavlja novi zakon. I ovdje bih postavio pitanje podnositelju izvješća da mi detaljnije i podrobnije objasni što konkretno znači što je prag značajnosti. U ovom izvješću se spominje određivanje ovog praga u postotku, ali nigdje se ne spominje koliki je taj postotak, niti bilo gdje kod revizije, poslovanja političkih stranaka govori u kom postotku njihovi izvještaji sadrže pogrešne iskaze. Zbog te činjenice rasprava o reviziji poslovanja svih političkih stranaka može biti samo otprilike ili bolje rečeno od oka. Naime, nismo odredili prag značajnosti, a niti je kod jedne političke stranke nije izražen postotak pogrešnih iskaza. Nadalje, iz ovog izvješća je vidljivo da sve stranke imaju pogrešne iskaze, da su uočene greške različite od stranke do stranke, a i da se može reći da je postotak pogrešnih iskaza vrlo različiti. Članak 19. Zakona o financijskom poslovanju stranaka govori da stranke, da su političke stranke dužne završne račune i financijsko izvješće objaviti da su ti podaci javni i da su ih dužni objaviti na web stranicama, na svojim web stranicama. Međutim, nigdje ne piše u kojem roku. I sljedeći našu praksu lako je moguće da u trenutku kad će vaši suradnici doći ili postaviti to pitanje da će odgovor i stranke biti evo upravo sad stavljamo na web stranicu, pa smatram da bi iz tog razloga bilo dobro da se utvrdi taj rok. Kad smo kod rokova i u članku 20., članak 20. govori o tome da će izvješće o provedenom nadzoru Ured za reviziju dostaviti Hrvatskom saboru. Međutim, i tu nema roka i smatramo da bi se Hrvatski sabor i u tome trebao odrediti, znači definirati rok do kada bi Državni ured za reviziju dostavio Hrvatskom saboru nalaz o financijskom poslovanju političkih stranaka. Ovo izvješće se odnosi na izbornu godinu i iz izvješća je vidljivo da je ukupni iznos s kojim se financiraju političke stranke iz proračuna višestruko veći nego kad to nije izborna godina i ta činjenica ponovo aktualizira pitanje donošenja Zakona o financiranju izborne kampanje kao i potrebu i nužnost cjelokupne sistematizacije, usklađenja cjelokupnog izbornog zakonodavstva. Želim posebno naglasiti, a i ovo izvješće je potvrdilo stvarne razloge postojanja nezavisnih zastupnika u promatranom vremenu izvješća, kolega Lesar i njihovo tadašnje funkcionalno financiranje. Taj problem je sad riješen i onemogućen promjenama u Zakonu o financiranju političkih stranaka i onemogućena je zloupotreba statusa nezavisnog zastupnika za interese vladajuće većine. I sama činjenica, a iz izvješća je vidljivo da je utvrđena znatna razlika, što je potrebno posebno naglasiti, znatna razlika u poslovanju zastupnika manjine i nezavisnih zastupnika. Naime, najveći broj bezuvjetnih ocjena dobili su upravo zastupnici manjina za razliku od uglavnom uvjetnih ocjena koje su dobili nezavisni zastupnici. Želim na kraju u ime kluba Hrvatske narodne stranke podržati i ovo izvješće i klub Hrvatske narodne stranke će potvrdno glasati na ovo izvješće. Isto tako želim još na kraju izraziti, neću reći nezadovoljstvo, ali bilo bi dobro da su stranke pojedinačno rangirane postotno u visini neispravnosti svojih izvješća pa da ispravnost financijskog poslovanja i Hrvatske narodne stranke dođe snažnije do izražaja. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna revizorice, kolegice i kolege zastupnici. Pa, ja bih naprosto rekao da je izvješće Državne revizije zapravo izvješće o nama ovdje u saboru, odnosno o nama političarima i to je prilika da Hrvatski sabor ima uvid, kontrolu u trošenje javnog novca i zakon je to poslovanja političkih stranaka, ali to je istodobno i prilika da predstavnici građana uoče probleme i da iz tog izvješća izvuku neke zaključke kako bi u budućnosti poboljšali zakonitost poslovanja političkih stranaka. Na ovakav zaključak me navela i okolnost da državna revizija vrlo precizno utvrđuje nedorečenosti i neusklađenosti zakona ili zakona o financiranju političkih stranaka. Ja bih to ilustrirao na 2 primjera. Ne samo što nema roka za objavu na web stranicama financijskog poslovanja stranaka, nego zakon nema ni obvezu da stranke posebno iskazuju financiranje promidžbenih kampanja. Pa iz toga se da zaključiti da je disproporcija ili diskrepancija u nalazu državne revizije po računovodstvenim i knjigovodstvenim ispravama i stvarno utrošenih troškova u izbornoj promidžbi, u izbornoj kampanji, a zbog toga bi trebalo popraviti zakon da se kontrola utroška financijskih sredstava političkih stranaka, ali i stvarnih troškova u izbornoj kampanji povjeri nezavisnom tijelu i to u realnom političkom vremenu kad se to događa. Kad već imamo Državno izborno povjerenstvo, zašto nismo u zakonu predvidjeli da Državno izborno povjerenstvo kontrolira financiranje izbornih kampanja i stvarne troškove u izbornim kampanjama i financijske i promidžbene materijale, pa onda to kad uskladi, onda možemo govoriti tko je kako trošio novac i tko je koliko dobio sponzorstva iz kojih izvora. Ako već se protivimo sponzoriranju, a ja mislim da bi bilo dobro jer su u Hrvatskoj političke stranke ustavna kategorija, dakle Ustavom zaštićene, da se Hrvatska odluči za potpuno financiranje političkih stranaka iz javnog novca, s time da limitira troškove izborne promidžbe i troškove ukupne političkih stranaka zavisno od utjecaja bilo u Parlamentu, bilo u lokalnim ili regionalnim zajednicama. Kad već sam uzeo riječ i čekao da to kažem, uočio sam još nešto što je mogući izvor nezakonitog poslovanja, a to je da je u zakonu ostala mogućnost da se političke stranke mogu donirati, sufinancirati, sponzorirati iz inozemstva i to od građana koji nisu državljani Republike Hrvatske. Nitko još nije obrazložio zašto je to ostalo u zakonu, a ako bismo bili zločesti, a moguće je da ima u Hrvatskoj zločestih ljudi, mogu reći da je to ostavljeno zbog pranja novca jer je financiranje političkih stranaka moguće od sestrinskih stranaka i zaklada, ali zašto bi bilo moguće financiranje, koji je politički interes da građanin Njemačke, Francuske, Austrije i Švicarske donira političku stranku u Republici Hrvatskoj. Nema takvog interesa ili ga se ne može obrazložiti logičkim postupanjem. Treće što sam htio još reći političke stranke bi po mojem sudu trebale imati sasvim precizno razdijeljeno financijsko poslovanje kad je riječ o tzv. hladnom pogonu za plaćanje suradnika, savjetnika i stručnjaka, a potpuno odvojeno financiranje političke promidžbe i političkih kampanja. Tim više što, budimo realni da se u političkoj promidžbi ili pred izbore skupljaju donacije. To je logika političkog interesa, političke, mogao bih reći političke logike financiranja političkih stranaka, dok ne riješimo ta pitanja, mi ćemo imati zadovoljstvo koje ćemo iskazivati u Hrvatskom saboru, ali to zadovoljstvo neće dijeliti građani jer ostavljamo sumnju u političku korektnost političkih stranaka jer ne rješavamo stvari koje su zapravo bjelodane za malverzacije u financiranju političkih stranaka. Zbog toga ja očekujem da će nakon razmatranja ovog izvješća u Vladi Republike Hrvatske, a posebno u nadam se u političkim tijelima političkih stranaka doći do prijedloga da se zakon dopuni sa posebnim nezavisnim tijelom i od Vlade i od Sabora kao što je Državno izborno povjerenstvo koje u realnom vremenu može kontrolirati financiranje političkih stranaka i troškove izborne kampanje, a zalažem se da se u Hrvatskoj pokuša što više definirati limit, maksimum troškova izborne promidžbe i da on bude iz javnog novca, jer su političke stranke i politika od općeg dobra Ustavom zajamčena. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Prije nego što utakmica započne, da završimo i ovu temu. … [[Upadica se ne čuje.]] Furio je zabrinut za parking koliko razumijem.
Al' koja utakmica?
Vrijeme mi zaustavite dok ne dođem na red.
Koja utakmica?
Liga prvaka za Boga miloga ne. Nogomet.
To nije bilo jučer?
Pa ima i danas, a biti će i sutra ako Mamim drugačije ne odluči. Dakle kada smo u Saboru donosili Zakon o financiranju političkih stranaka on je bio predstavljen i obrazložen kao jedan od zakona iz antikorupcijskog paketa. Toga se nadam se, sjećamo svi. No prije, podsjetim li se na današnju raspravu, često je bilo rečeno percepcija korupcije u političkim strankama. Kada su se iznosili podaci o percepciji korupcije u zdravstvu onda smo percepciji davali za pravo. Kada smo iznosili podatke o percepcije korupcije u pravosuđu opet je ona bila ispravna. Pa onda percepcija korupcije za prosvjetu rekli smo da je to tako, tako ljudi to vide. Ali kada je percepcija korupcije u političkim strankama u pitanju, onda percepciji ne dajemo za pravo nego se pozivamo na nalaz Državne revizije i dokazujemo da nje nema. Ne znam gdje, ali sigurno u političkim strankama najmanje se korupcija vrši putem žiro računa da bi Državna revizija to mogla naći. I borbu protiv percepcije ili negativne percepcije u korupciji nećemo dobiti povikom i galamom na novinare i medije nego dobrim, jasnim provedivim zakonima koje ćemo poštivati. A ovaj nalaz Državne revizije prvi takav je pogodak u sridu. Napravili s te fantastični dio posla, jer ste nam ponovno pred nos i nas stavili nalaz iz kojeg proizlazi da smo donijeli loš, nedorečen i nejasan zakon koji se u svojim dijelovima može žvakati ko' žvakača guma, podijeliti na 10 dijelova i svi ćemo imati žvakaču. Očekujem dakle da nakon ovog nalaza Vlada dođe što prije sa prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o financiranju političkih stranaka i otkloni sve sumnje u tome kako ćemo ga tumačiti i provoditi. Ako sam dobro upamtio 58 propusta bi se moglo utvrditi, ali i ne sankcionirati, a da bi se samo 7 tih propusta možda moglo podsvesti pod prekršaj. Ja sam još davno davno, 15. listopada uz ovu točku dao jedan prijedlog zaključka za kojega vjerujem da će ga Sabor s gnušanjem odbiti, a on kratko glasi, da Državna revizija i Ministarstvo financija, Porezna uprava slijedom zaključka Sabora za sve što god nađe elemente prekršaja hitno pokrenu postupak utvrđivanja prekršaja, da i tu ne bi bilo kakvih odstupanja. Članak 2. zakona govori o namjeni sredstava za što stranke smiju koristiti novac. Potencijalno su taj zakon prekršile sve stranke koje su obrađivane, jer točno u svim strankama je dana konstatacija da dio dokumentacije ili nađenje vođenje evidencije ili korištenje sredstava nije sukladno nečemu od onoga čemu je bilo, nije prekršaj, a trebao bi biti po meni. Nije zato jer je zakon nejasan. Članak 3. obavezuje stranke na vođenje evidencije primitaka članarina i dobrovoljnih priloga. DC i HSLS po meni učinili su prekršaj u članku 3. Članak 15. zabranjuje primanje sredstava od određenih točno nabrojenih organizacija, tijela ili ostalih … [[Ne razumije se.]] i čini mi se da ako sam dobro pročitao kompletni nalaz Državne revizije, da je Hrvatska stranka umirovljenika tu u prekršaju. Članak 19. obavezuje stranke da moraju javno prikazati porijeklo i način utroška sredstava pa i na web stranici. Taj prekršaj ili tu odredbu nisu poštivali HDZ, HSLS, HSP, IDS, SDSS i SDA. Kada bi uzeli minimalne kazne ovim člancima zakona koje sam vam iščitao, dakle minimalne, ne maksimalne i kada bi se ovo sve proglasilo prekršajem i sankcionirale, kazne bi iznosile milijun i 378 tisuća kuna po minimalnim iznosima. Kako to izgledaju web stranice i objave izvora sredstava? HDZ je objavio donatore, ali samo za kampanju ne za cijelu kalendarsku godinu. HSLS nedostaje popis donora, objavljen je iznos. HSP također. SDSS također. SDP isto tako. PGS nije objavio ništa. IDS je objavio tek po zahtjevu revizije, a SDA ništa. Da li su dali izvješće o cijeloj stranci ili samo iz središnjice? DC samo za središnjicu i 40 podružnica, HDZ samo za središnjicu, HNS za središnjicu i 11 županijskih i zagrebačku organizaciju, HSLS samo za središnjicu, HSU samo središnjica i SDSS samo središnjica. Jesu li to prekršaji? Nisu jer nema roka i ne piše da li sve ili djelomično. Hoćemo li popraviti ovaj zakon? HDZ kao najjača i najbogatija i sa ovim sredstvima o kojim razmatramo sudjeluje sa 32%, na svojoj web stranici objavio da je za oglase u kampanji utrošio 13,9 milijuna kuna. Državna revizija pa je ustanovila da je za kampanju utrošeno 27,3 milijuna kuna za promidžbu, a da je cijela godina dakle 2007. za promidžbu išlo 36,6 milijuna. HDZ je na web stranicu objavio da je za radio i televizije platio 12,1 milijun, Državna revizija je našla 18,5 milijuna utroška za te namjene. HDZ je objavio da je za tisak utrošeno 1,6 milijuna, državna revizija konstatira 8,3 milijuna. Jesu li to prekršaji? Nisu. I što god nađete takvoga, iščitavajući Zakon o financiranju političkih stranaka državna revizija je nakon konzultacija sa pravnicima … [[Govornik se ne razumije.]] da će naći elementa možda u onih 7 pokretanje prekršajnog postupka. Čemu onda zakon? Čemu ove smiješne kazne, sankcije predviđene u zakonu ako ispada, ali da ništa što je dosad uočeno nije sankcionirano ili bi svaki prekršajni sudac takvu prijavu mogao odbaciti. Zbog toga doista smatram nužnim da prije kraja ove godine ili najkasnije početkom iduće godine izmijenimo i dopunimo taj zakon, posebice zbog toga što su u svibnju iduće godine lokalni izbori. Imat ćemo također onda isto situaciju kao i sada i konstatirati da je nalaz državne revizije fantastičan, što je, vjerovatno i najbolje područje koje dosad državna revizija po prvi put kontrolirala, ali zbog toga što je zakon takav. Ali da je zakon jasniji i precizniji, i da nema dvojbi oko tumačenja što je, a što nije prekršaj ja želim vjerovati da bi onih ako se ne varam 58 propusta barem 50 od njih lako bilo protumačeno, proglašeno kao prekršaj, a posebice porezna uprava koja se ne mora držati samo Zakona o financiranju lokalne samouprave, nego svih ostalih poreznih zakona od opće poreznog dohodak, dobit, PDV i ostalo, mislim da bi uz malo truda i oni mogli naći elemente za prekršajni postupak već i po ovom revizorskom izvješću, ne zato da se gule stranke i uzima im novac, nego zato da se naučimo reda da greške ne ponavljamo. I da je sad išlo sa 50-tak prekršaja po 10 tisuća kuna, u idućem nalazu možda bi bilo svega 10-tak, a ja se bojim 2009. je izborna godina, imat ćemo isto situaciju kao i za 2007. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, glavna državna revizorica gospođa Šima Krasić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo, ja ne bih puno objašnjavala, ali ipak zahvaljujem se na raspravi, mislim ne ono na za nas jako dobra rasprava, konstruktivna i podrška. Moram reći da je to jedno od najosjetljivijih područja koje smo mi dosad radili i drago mi je da eto se prihvaća, da je posao dobro odrađen. Ja bih samo nekoliko ovdje primjera stavila. Ja sam naglasila u svom uvodnom izlaganju da političke stranke podnose financijske izvještaje, ako ostvare prihode i druge udruge iznad određenog limita. To je bilo do sada 2 i pol tisuća eura prosjek. Znači svi oni koji su iznad toga ostvarili, a to je 15 parlamentarnih i 14 izvanparlamentarnih stranaka, one su negdje na lokalnim razinama, mi smo napravili uvide u njihove financijske izvještaje, sačinili smo izvješće i dostavili im, a svi ostali koji su ostvarili ispod tog limita zakon ne predviđa da, vode samo evidencije o svojim prihodima, vode jednostavno knjigovodstvo, a ne dvojno. Dvojno nije greška, dvojno je kad se vodi jedna i druga strana, uravnotežuje se znate, tako da je to dobro da se vodi dvojno knjigovodstvo, a ne jednostavno. Što se tiče nezavisnih lista, mi nemamo kad se izbori završe, kad naš odbor ne znam potvrđuje … [[Govornica se ne razumije.]] tada postaju nezavisni zastupnici i tako dobivaju sredstva i mi smo im na takav način i revidirali. Znači da nije ni jedna nezavisna lista ušla u Sabor, a da nije bila revidirana. E tražilo se da revidiramo nezavisne liste. To su za nas nezavisni zastupnici koji su samostalno ušli ili su ušli preko nezavisnih lista, odnosno ako su izišli iz neke stranke druge, na taj način i tih 9 zastupnika smo revidirali. Znači da smo obavili … [[Govornica se ne razumije.]] Što se tiče udruga, ja moram ovdje naglasiti da smo mi dobili 14 tisuća 700 financijskih izvještaja za neprofitne institucije. Od 10 tisuća 400 udruga u Hrvatskoj, udruga se financiraju vi znate sami na kakav način. Udruge koje se ne financiraju iz javnih sredstava mi ne možemo revidirati, samo onaj dio koji je, odnosno ako se neka udruga financira u cijelosti ili djelomice iz javnih sredstava. Što se tiče sindikata, također nemamo nadležnost revidiranja sindikata. Oni imaju svoje članarine, svoje članstvo, dobrovoljno se to. Jedino da se posebnim zakonom to odredi. Prema tome, niti sindikati. I drugih udruga. Sve one udruge gdje mi nađemo sredstva da i financiraju lokalne jedinice, pa udruge proizašle iz Domovinskog rata to revidiramo preko onih institucija koje ih financiraju, a ponekad i po neku udrugu ako je u cijelosti, odnosno pretežno financirana itd. Bilo je ovdje napomena donacije da li možda to ne kapitaliziraju, da li se one pogoduje, itd. To je zakon zabranio. Zakon je zabranio davati nekom donaciju. Mi smo sa naše strane pokušali donatore provjeriti, jer smo istovremeno radili revizije korisnika proračuna ministarstava i ostalih, da li je netko od donatora bio i dobavljač u tim institucijama. Ako je da li je bilo nepravilnosti kod dodjele poslova. Moram ovdje priznati da nismo našli takvih nepravilnosti, a porezna uprava je provjeravala, mi smo to radili za ove koji rade sa javnim sredstvima. Porezna uprava koliko ja znam je provjeravala donacije od gospodarstva i od drugih institucija i agencije koje su radile za određene stranke itd. Mislim da smo i tu pokušali napravit, ono koliko je sa tog stajališta bilo moguće. Bilo je postavljeno i jedno pitanje o pragu značajnosti kako se on izračunava. Čujte to vam je, to su standardi, to su pravila struke. Svaki revizorski tim koji, kad obavi reviziju on donosi sud o funkcioniranju, o poslovanju jednog subjekta. Sudovi donose presude, mi donosimo sudove cjelokupnom poslovanju. Revizori daju izvješće, naloge, mišljenje, a mišljenje obrazlažu. Obrazlažu ga na način predlažu to mišljenje i daju obrazloženje, a obrazloženje se sastoji iz dva značajna, prag po vrijednosti ako se može izračunati vrijednost u apsolutnom iznosu i u postotku od ukupnog prihoda. Tolerira se do 2%. A ako to, ta nepravilnost ima obilježje kažnjivog djela. Mi smo se na jedan sporazum, je li deklaraciju smo potpisali na razini državnih revizija Europske unije u kojoj smo i mi, sudjelujemo, da je prag tolerancije nula. Znači ako se nepravilnost odnosi na kažnjivo djelo onda nema tolerancije. I nepravilnost po prirodi. Ona ovisi o vrsti transakcije. Ako je neka transakcija što je ona izazvala, što bi se dogodilo da, posljedice kakve su itd. I revizori predlažu, ali se ta mišljenja, odnosno postoji vertikalna kontrola tako da one prolaze dva, tri … [[Govornica se ne razumije.]] više ujednače. Znači pokušava se ujednačavati ta mišljenja. Ako netko ima veće prihode onda je i prag značajnosti veći što jer normalno jer postotak od njega je tako. Tako da nema nekakvih nepravilnosti. Mogućnosti velikih pogrešaka u tom, a istina je da je široko područje recimo kod uvjetnih mišljenja. Kod suzdržanog se zna, nema dokumenata ne mogu se provjeriti podaci, nema ih itd. Ja bih dalje isto malo podnošenje prijava komentirala. Ja sam prije nešto kazala, naš Zakon o financiranju političkih stranaka članak 25. kaže da će, članak 21., 22., 23. govore kada su učinjena kaznena djela, odnosno prekršajna u kojim situacijama i kada i tko podnosi prijave. Kaže da podnosi prijave Državni ured za reviziju ili Ministarstvo financija. Mi možemo podnijeti samo po ovom Zakonu o financiranju političkih stranaka dok Porezna uprava gleda i ostale zakone. Tako da se mi, mislim da smo dobro uočili. Ja imam pravnu službu, pravni odjel za pravne poslove koji obrađuje svaku nepravilnost, ne samo one koje su sankcionirane. Pa pokušavam one koje nisu sankcionirane pokušati na neki način da se one isprave, odnosno da se uvedu možda nekakve mjere prisile da se više ne ponavljaju takve nepravilnosti. Konsolidirani podaci. Ovdje sam dužna reći da smo mi dobili od nekoliko stranaka nekonsolidirane, znači neobjedinjene podatke. Međutim, mi smo dobili od ogranaka, posebne financijske izvještaje. Pa se spominje HDZ, ne znam još neke stranke koje jesu, sada ne znam koje su sve bile, da nisu imale, mislim da ih je bilo 6, konsolidirane podatke. Mi smo pokušali tijekom revizije da stranke naprave objedinjene te podatke. Zato se razlikuju podaci koji su objavljeni od podataka koji su stavljeni u izvješće, da se naprave objedinjeni. Nisu mogli napraviti nove financijske izvještaje, ali su objedinili podatke na način kako su ih trebali prikazati u financijskim izvještajima. Mi smo to prihvatili s tim što se nadam da će za ovu godinu biti onda objavljen i konsolidirani. Primjerice, da jedna stranka ima jako puno ne znam, ogranaka i dobili smo sada te. Dobili su moji po područnim uredima, mi smo to sve na jednom mjestu napravili i napravili objedinjene. Mi ne možemo konsolidirati. To su ti podaci koji se razlikuju od podataka. Podaci u kampanji su bili okvirni. Piše da se objavljuju okvirni podaci. Mi smo ih stavili koji su bili okvirni, a poslije su bili objavljeni stvarni podaci. Prema tome, ne znam koliko stranaka tu nema kod sebe sada podatka, neke su stranke objedinile te okvirne koji se podudaraju, neke su imale veće, odnosno manje iznose tih podataka. Ja bih ovdje samo još nešto kazala. Recimo što se tiče donacija. Zabranjene su, točno se veli koje. Kaže iznad tih iznosa i da u roku od 8 dana netko mora uplatiti u državni proračun i to. Mi smo malo razmišljali o tome gledajući donator koji primi, mi smo mišljenja da bi možda onoga tko donira i može netko namjerno nekome donirati, a ostati anoniman da izazove ne znam nekakve prekršaje. Pa ćemo možda i tu pokušati predložiti da i onaj koji donira u roku od 8 dana da je uplati u državni proračun. Isto tako ima i jedan problem koji kaže da ne mogu donirati osobe protiv kojih se vodi postupak, prisilni postupak naplate poreza. Mi smo mišljenja i gledali smo na taj način. Ja sam s Poreznom upravom dogovorila, ne samo prisiliti, nego za sve one Porezna uprava mi je provjeravala, koji imaju nepodmirene obveze, bilo na državnoj ili lokalnoj razini, smatramo da ne mogu biti donatori. I tako smo radili. Na taj način smo radili. Nismo gledali ako se vodi postupak prisile, znači ovrha. Nego svi oni. I mislim da će to biti ugrađeno i to smo u koordinaciji radili sa Poreznom upravom. Tako da evo ja mislim da sam odgovorila na određena pitanja. I nadam se ukoliko pravnici utvrde da postoje prekršaji, još ćemo. Mi ćemo podnijeti prekršajne prijave. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa raspravom o Godišnjem izvješću o radu državnih odvjetništava za 2007. godinu.
Peto, Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007., Podnositelj: Državni ured za reviziju. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskih radnih tijela koji glasi: "Prihvaća s Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. Molimo uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo je izvješće prihvaćeno sa većinom glasova 114 za, ništa suzdržanih i 2 protiv. Zastupnik Dragutin Lesar predlaže Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka. Hrvatski sabor zadužuje Državni ured za reviziju i Ministarstvo financija, Poreznu upravu da u roku od 60 dana sukladno članku 25. Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata podnese zahtjev za pokretanje prekršajnih poslova pred nadležnim sudom povodom utvrđenih prekršaja iz … Državnog ureda za reviziju o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2007. godinu. Predlagatelj nije prihvatio ovaj prijedlog zaključka. Stavljam zaključka na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zaključak nije prihvaćen, jer je glasovalo za 48, 3 suzdržana i 64 protiv.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je drugo po redu godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Kao što znate 2007. godinu su dominantno obilježile javne ponude dionica i usklađivanje sa propisima Europske unije. Samo ću istaknuti da je ukupna nekonsolidirana bilanca nebankovnog sektora bila 115 milijardi kuna ili oko 42% bruto domaćeg proizvoda. Nažalost, zbog recentnih događanja na tržištu kapitala ta imovina je danas pala za nekakvih 15 milijardi kuna i udio te imovine je oko 36%. S druge strane HANFA je u 2007. godini provela niz usklađenja zakona, potpisala sporazuma sa srodnim institucijama u Europskoj uniji tako da smo potpisali sporazume sa Mađarskom, Njemačkom, odnosno Austrijom. Od najvećih aktivnosti koje su bile, bile su skoncentrirane naše najveće aktivnosti na tržištu kapitala. Tu smo imali 14 kaznenih prijava, 24 prekršajne prijave. Isto tako Europska komisija je pozitivno ocijenila rad agencije. Proveli smo niz edukacija iz programa KARC za sprječavanje pranja novca, a kao što sam rekao tijekom ove godine su provedene i aktivnosti na daljnjem usklađenju, posebice na donošenju Zakona o tržištu kapitala. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Uvažena zastupnica Vesna Buterin u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, gospodine ravnatelju u Ministarstvu financija. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga je samostalna pravna osoba s javnim ovlastima u čiji djelokrug i nadležnost spada nadzor financijskog tržišta, nadzor svih pravnih ili fizičkih osoba koje se bave pružanjem financijskih usluga, savjetovanjem na financijskom tržištu, prodajom, posredovanjem ili upravljanjem imovinom korisnika financijskih usluga te nadzor financijskih usluga koje subjekti nadzora pružaju. HANFA je službeno započela s radom 1. siječnja 2006. godine spajanjem agencija za nadzor mirovinskih fondova i osiguranja, komisije za vrijednosne papire i direkcije za nadzor društava za osiguranja. HANFA je dužna jednom godišnje za proteklu kalendarsku godinu podnijeti Vladi Republike Hrvatske i Hrvatskom saboru izvješće o svom radu i stanju financijskih institucija i tržišta koja ulaze u njen djelokrug i nadležnost. Upravo zato i raspravljamo danas o godišnjem izvješću o radu Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2007. godinu. 2007. godinu su obilježile javne ponude dionica i daljnje usklađivanje regulative u procesu pridruživanja Europskoj uniji. Ukupna nekonsolidirana imovina nebankovnog financijskog sektora pod nadzorom Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga u navedenom razdoblju je iznosila oko 115 milijardi kuna, što ukupno čini oko 42% bruto domaćeg proizvoda Republike Hrvatske. Kada se analizira tržište kapitala, onda je evidentno da je ukupni ostvaren promet na Zagrebačkoj burzi u 2007. godini dosegao 66,5 milijardi kuna, što predstavlja povećanje od 35,5% u odnosu na ukupan promet u 2006. godini. Aktivno se trgovalo sa 376 izdanja vrijednosnih papira, što je 1,3% više u odnosu na 2006. godinu. Redovni promet dionicama je iznosio oko 22 milijarde kuna, što je povećanje od 57% u odnosu na proteklu godinu. Posebnu pozornost je privukla prodaja dionica Hrvatskih telekomunikacija javnom ponudom gdje je Vlada Republike Hrvatske ponudila na prodaju nešto više od 23 milijuna redovnih dionica društva. Dionice su ponuđene hrvatskim državljanima uz pravo prvenstva i posebnu pogodnost. Javna ponuda dionica je u potpunosti uspjela te je Vlada Republike Hrvatske ponuđene dionice prodala po cijeni od 265 kuna po dionici. HANFA je kao nadzorno tijelo pratila cijeli postupak javne nabave. U tom smislu je agencija prije i tijekom inicijalne javne ponude davala odgovarajuća upozorenja vezana za zloupotrebu punomoći za kupnju dionica u povlaštenoj ponudi, te je nakon javne ponude poduzela i odgovarajuće zakonske mjere protiv osoba koje su kršile uvjete za kupnju dionica u povlaštenoj ponudi. Nadalje, najsnažniji rast tijekom 2007. godine ostvarili su otvoreni investicijski fondovi čija se imovina sa 16 milijardi kuna sa kraja 2006. godine povećala na 30 milijardi kuna na kraju 2007. godine. Osnovana su 32 nova otvorena investicijska fonda, a važno je naglasiti i da ovi fondovi preko 67% svoje imovine ulažu na domaćem tržištu vrijednosnih papira. Zakonski okvir kojim je regulirano poslovanje investicijskih fondova dan je u Zakonu o investicijskim fondovima koji je stupio na snagu 1.1.2006. godine. HANFA je donošenjem novih podzakonskih akata postavila čvršći regulatorni okvir što je pridonijelo znatnom unapređenju nadzora nad poslovanjem društava za upravljanje investicijskim fondovima i investicijskih fondova. Ukupna imovina obveznih i dobrovoljnih mirovinskih fondova na kraju 2007. godine je iznosila oko 22 milijarde kuna što je za 5 milijardi kuna više u odnosu na 2006. godinu. Agencija je tijekom 2007. godine kontinuirano nadzirala poslovanje mirovinskih društava i mirovinskih fondova te njihovu usklađenost sa zakonskim i podzakonskim aktima u svrhu zaštite interesa članova obveznih i dobrovoljnih mirovinskih fondova. U 2007. godini Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga ostvarila je prihode od 30,3 milijuna kuna koji su u najvećem dijelu ostvareni temeljem naplaćenih naknada od imovine i prihoda subjekata nadzora kao i od naplaćenih naknada za pružene usluge iz djelokruga HANFA-e. Važno je isto tako istaknuti i činjenicu da agencija u okviru svojih obveza sudjeluje u procesu pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. S tim u vezi je tijekom 2007. godine izrađen self of assessment dokument ili dokument o samoprocjeni za izradu redovitog izvješća Europske komisije o napretku Republike Hrvatske u procesu pristupanja Europskoj uniji. Tijekom 2007. godine u agenciji su boravile misije MMF-a kojoj se priključila i tzv. "PR assessment" misija Europske komisije sa ciljem pregleda sustava nadzora nad nebankovnim financijskim sektorom gdje su rad i uloga agencije pozitivno ocijenjeni. Na kraju Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvaća Godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2007. godinu. Hvala.
U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga od 1. siječnja 2005. godine vrši nadzor nebankarskog financijskog sektora. Samostalna je i pravna osoba s javnim ovlastima i odgovorna je Hrvatskom saboru. Temeljni ciljevi Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga su promicanje i očuvanje stabilnosti financijskog sustava i nadzor zakonitosti poslovanja subjekata nadzora. U ostvarivanju svojih ciljeva agencija bi se trebala rukovoditi načelima transparentnosti, a posebno izgrađivati povjerenje među sudionicima financijskog tržišta. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga je institucija koja poštivanjem Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga dužna osigurati pristup svim vrstama informacije koje mogu biti od interesa svim investitorima. Da li je Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga izvršila i koliko uspješno izvršava svoju temeljnu funkciju? U uvjetima kada je gospodarski rast u zemlji oko 5% očito je činjenica da prinosi i rast tržišne kapitalizacije u kojima smo istina svrstani među najveće na svjetskoj razini, dobrim dijelom i uglavnom nisu generirani ratom realnog sektora. Preciznije rečeno iskoristivši pozitivan trend na svjetskoj ekonomiji do ove godine, na hrvatskom tržištu se stvarao spekulativni balon. Marketing takvog tržišta prouzročio je preveliki broj fondova i ostalih financijskih posrednika u odnosu na tržišnu kapitalizaciju. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga svoje je resurse obilno trošila na tzv. ganjanje vještica tragajući za običnim prekršiteljima zakona pri čemu je kompletno izgubila veliku sliku tržišta i moguće posljedice brzog i spekulativnog rasta. Propustili smo, a i trenutno stanje na financijskom tržištu govori da nismo preduhitrili moguće rizike nerealnog rasta. Činjenica da rizici nisu adekvatno kontrolirani, da nisu adekvatno mjereni, a isto tako i da javnost o njima nije adekvatno izvješćivana. Činjenica da nije prikazan ni jedan jedini stres test koji bi obvezivao sudionike na tržištu kapitala na određen način ponašanja u slučaju negativnih tržišnih okolnosti osim dnevnih obustava trgovanja na domaćoj burzi. Veliki skokovi cijena dionica zbog spekulativnog ponašanja sudionika na tržištu rezultirali su zanemarivim brojem preuzimanja tvrtki što u konačnosti implicira i moguće sprječavanje ulaska stranog kapitala. Takvim tržišnim ponašanjem omogućeni su ekstra profiti društvima za upravljanje i društvima za financijsko posredovanje. Nadzor agencije kakav je opisan u ovom izvještaju i kakav je izvršen, odgovara svojoj najelementarnijoj formi nadzora tj. nadzor koji zadovoljava formu, ali istovremeno ne vodi računa za fundamentalno otklanjanje ili ublažavanje moguće štete u upravljanju rizicima. Reaktivni pristup prema tržištu kapitala i čekanje da se dogode propusti i gubici, da se povuče potez je koštalo sve učesnike tržišta kapitala. Proaktivnost i razvijanje suvremenih metoda nadzora gdje je rizik ono što se treba menadžirati i minimizirati definitivno, a iz ovog izvještaja je vidljivo, nedostaje agencija. Iščitavanjem i analiziranjem ovog izvješća i sve rezultate nadzora u ovom godišnjem izvješću za 2007. godinu čudno je i teško objašnjivo da nema ni jedne situacije gdje agencija sumnja ili još manje kažnjava nelogične investicijske djelatnosti investicijskih fondova i brokerskih kuća u dijelu pod folijom menadžmenta. Istovremeno uvjereni smo da su u agenciji provjeravani potpisi na dokumentima, da je provjeravana kompletnost fajlova ali definitivno ne možemo konstatirati da su suštinski provjeravane investicijske odluke, fond je pod folijom menadžera, odluke koje su u krajnjoj mjeri koštale i firme, ali još je važnije bile su fatalne i za male investitore. Cijela odgovornost agencije i njezina površnost u poduzimanju mjera je direktno utjecala na kvalitetu života investitora tj. građana. Upravo poanta supervizora, a to u ovom slučaju Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga je da zaštiti ulagača ili u najgoroj situaciji da ga upozori na moguće posljedice. Svjedoci smo da to nije postignuto, za mnoge ulagače, a posebno novopečene, male investitore pod navodnicima, koji su se neposredno prije parlamentarnih izbora odlučili dati svoj doprinos projektu Vlade poticanju gospodarskog rasta koji dolazi iz tržišta kapitala i to na način da sudjeluju u inicijalnoj javnoj ponudi dionica. Logično je i ne treba nas ni čuditi da su visoki prinosi i pozitivna kretanja pomamili ulagače i same firme, fondove, portfolio menadžere da ulaze u što rizičniji i što neodrživije investicije, ali nije logično to što ni jednim signalnom, ni jednom analizom, niti jednom regulatornom mjerom agencije nije nastupila u pravcu zaštite investitora i smirivanja spekulativne groznice. Samo ovo godišnje izvješće za 2007. godinu Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga za svoje godišnje dostignuće nadzora u 2007. godini je najrelevantniji dokaz. Mi u Hrvatskoj narodnoj stranci podržat ćemo ovo godišnje izvješće, međutim smatramo i ponovno naglašavamo da Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga premalo radi na jednoj od svojih najosnovnijih zadaća, a to je razvoj tržišta kapitala počevši od razvoja zakonodavnog okvira tržišta kapitala do edukacije koja bi trebala biti usmjerena na usvajanje specijalističkih znanja, ali i na podizanje opće razine znanja u tržištu kapitala. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga bi trebala snažno i za građane vrlo jasno i razumljivo upozoravati na neprimjerene izjave pojedinaca u javnosti, a posebno političke elite u situacijama kada to može znatno utjecati i utječe na tržište kapitala, posebno u ovom današnjem za financijsko tržište izuzetno osjetljivom trenutku. Nadalje, upozoravali smo i ponovno upozoravamo da se još uvijek u financijskoj branši Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga doživljava kao rigidan državni organ koji se usredotočio na restrikcije, kažnjavanje i javno nekritično prozivanje sudionika tržišta kapitala za navodne kažnjive radnje i još uvijek je uobičajena praksa komuniciranja agencije sa javnošću. Takvim i sličnim istupima u kojima se navodno u interesu javnosti zanemaruje načelo da je svatko nevin dok mu se to u odgovarajućem postupku ne dokaže, Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga gubi na vjerodostojnosti i sama sebe pozicionira na instituciju iznad zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi predstavnici Hanfa-e i Ministarstva financija. Evo šta reći dok smo danas čekali cijeli dan izvješće Hanfa-e, dionički indeks Crobex pao je 5,28%. Ovo što stoji u izvješću, a vezano je za brojke i statistiku to je nešto što se ne može osporiti kao ni ovaj pad dioničkog indeksa danas od 5,28% i tome ne možemo pridodati veliku važnost. To je zbroj statističkih pokazatelja, takav kakav je, za 2007., no onaj dio koji nas zabrinjava je onaj dio koji se tiče nadzora, a to je zadaća regulatora kao i poduzeti mjere edukacije i suradnje s onima koji su uključeni u proces o čemu ću nešto reći na kraju. Impresivni podaci na početku tržište kapitala, prvenstveno ću se orijentirati na tržište kapitala, mirovinske fondove i investicijske fondove, jer mislim da tu imamo ponajviše problema. Kao što su i kolege prije mene rekli ukupna nekonsolidirana imovina iznosila je 115 milijardi kuna, obuhvaćena nebankovnim sektorom, te 42% GDP-a i 10% povećanja u odnosu na 2006., a novi promet u 2007. godini je veći za 22 milijarde kuna bio, odnosno 57%, a Crobex sam narastao je preko 60%. Nužnost je odgovorni regulator i to je ono čega smo svi svjesni. Također su tu godinu obilježile i javne ponude ne samo HT-a, već i drugih renomiranih hrvatskih tvrtki koji su odlučili svoje dionice stavili na tržište. No međutim, ono pitanje koje treba tu danas postaviti nije toliko vezano uz Hanfa-u, koliko u odnos države prema vlasništvu, prema svom vlasništvu. Hrvatske telekomunikacije prodane su građanima i fondovima za 12 milijardi kuna, znači može se pričati o iznosu koji je na razini 12 do 15% državnog proračuna za prošlu godinu. I ja se sad tu pred vama pitam što bi bilo znači da nije bilo te prodaje u državnom budžetu, da li bi to značilo da bi se i prethodne dvije godine plaće zamrznule i nije ni čudo da s obzirom na takav trend prodaje imamo i krizu sada. No međutim, ono što još treba podvući je taj, ta tvrtka ostvaruje godišnju dobit na razini od 2 milijarde kuna i odreći se dobiti koju možete vratiti u 6 godina zvuči pomalo suludo. No što se onda događa. Vlada odlučuje prodati tvrtku po cijeni za koju tada može dobiti veći novac. Znači upitno je da li je ta odluka bila ispravna, budući da se tada na tržištu mogla postići i cijena od 320 kuna. U tu priču uključuje se i Hrvatska agencija za nadzor financijskih institucija. Mada svjesni činjenice i svjesni rizika da građani uzimaju kredite i ne samo za kupnju dionica HT-a, nego za kupnju dionica ostalih hrvatskih tvrtki, ide se u reklamu bez dovoljno objašnjenja da je ulaganje dionica rizičan posao. E sad, jedan ugledni financijskih analitičar, kad je komentirao i govorio o špekulativnim tržištima je rekao prvi slom špekulativnog tržišta dolazi onda kada građani iz čarapa i ispod jastuka ili zadužujući se izvlače novce da bi ušli u kupovinu vrijednosnih papira. To se i dogodilo. Na tržištu smo odjednom imali višak dionica, velik broj dionica i velik novac koji je došao kupnjom tih dionica. To su naravno prvo nanjušili oni koji su bili svjesni toga, a to su krupni igrači da je takav trend neodrživ, budući da su se građani zadužili takav trend je bio nezadrživ i počeli su polako izlaziti, a kad će izaći, ako neće izaći kad je količina kapitala na dioničkom tržištu najveća, a najveća je u onom trenutku kad se građani počnu zaduživati na tom tržištu. U to isto vrijeme bili su, bilo je vrijeme predparlamentarne izbore i ono što je nedopustivo u tom trenutku je da Hanfa svjesna rizika koje nosi zaduživanje, jer građani su posezali u banke za kreditima da bi kupili dionice, na neki način stimulira, odnosno ne obrazlaže rizik koji to nosi, jer oni građani koji su vjerovali Vladi s razmakom od godinu dana danas, bez obzira na 10% dionica koji su dobili, ti građani su danas na gubitku. Njihove dionice manje vrijede, zato jer su vjerovali Vladi. Iz HANFA-e često čujemo da je riječ o nesigurnom i nelikvidnom tržištu i to je ono što zapravo nas i brine. Što se onda dogodilo? Onda se dogodilo i to da uslijedi i pravilnika o mogućnosti ulaganja samih mirovinskih fondova ne samo u dionice prve kotacije, već u dionice javno dioničke kotacije, oni počinju izlaziti iz investicijskih fondova. Kako oni izlaze iz investicijskih fondova treba platiti udjele, budući da je tržište nesigurno i nelikvidno, prodaju se dionice koje najbolje idu, prodaju se likvidne dionice i ruši im se cijena. To podsvjesno, svjesno ili nesvjesno izaziva strah kod ulagača, tržište je činjenica počelo padati, a mirovinski fondovi počinju sami kupovati dionice iz javno dioničke kotacije i na taj način sami trguju vrijednosnim papirima. Samo podatak jedan, 2007. u odnosu na 2006. mirovinski fondovi u dionice su uložili 3 milijarde kuna u odnosu na 0,85 milijardi u 2006., a u otvorene investicijske fondove 2,5 milijarde u odnosu na 1,1 milijardu u 2006. Na žalost, to se može provjeriti i bilo je i slučajeva kada su se pojedini fondovi ponašali kao špekulanti, a to namjerno sada ovdje govorim i kada s u samo jednom tjednu su se realizirale transakcije sa istim dionicama kupnja i prodaja. E tu je zadatak, strateški zadatak Hrvatske agencije za nadzor financijskih institucija da tu priču spriječi, zaustavi ili nekako regulira. Na žalost, imovina obrtajni kapital investicijskih fondova, obrtajni kapital investicijskih fondova, obrtajni kapital mirovinskih fondova je puno veći od kapitala brokerskih kuća, a imam feeling osjećaj da se HANFA uglavnom više bavila procedurama, znači pogreškama u procedurama brokerskih kuća. I to nas navodi na pitanje, a to pitanje se tiče Kaznenog zakona, jer podsjetit ću vas da je manipulacija cijenom i tržištem kazneno djelo. I dolazimo do pitanja nadzora. U ovome što je HANFA nadzirala se svašta spominje kao da je to dio neke deklaracije. Ono s čime ne možemo biti zadovoljni je taksativno nabrojano ono zbog čega je došlo do intervencije. Htjeli bi to u izvješću vidjeti, htjeli bi vidjeti koji je broj slučajeva bio kada se manipuliralo tržištem, kada se trgovalo sa informacijama, a kada su se dogodile proceduralne pogreške. No međutim, za to za trgovanje in side informacijama, za manipulaciju tržištem u HANFA-i bi trebali sjediti vrsni ekonomski analitičari, vrsni financijski analitičari, pa u jednu ruku detektivi i dobro plaćeni da obavljaju taj dio posla, a ne pripravnici koji jedino što mogu napraviti u određenom trenutku, je vidjeti dali je pojedina brokerska kuća napravila određene proceduralne pogreške i takvih slučajeva i takvih primjedbi na rad brokerskih kuća je zapravo i najviše i to je ono definitivno s čime ne možemo biti zadovoljni. I ne samo to, nego to nas i brine. Nužnost analitike i nužnost detektivskog pristupa. Ono što također na neki način i zabrinjava je i odnos. HANFA je imala partnerski odnos sa investicijskim fondovima koji su nešto prije se prilagodili direktivama MiFIDA i uskladile sa takoreći sa europskim propisima, jer mi smo ovdje u srpnju mjesecu, ja koliko se dobro sjećam na raspravi i na usvajanju Zakon o tržištu kapitala koji stupa na snagu 1. 1. 2009. godine. No međutim, ja sam tada rekao da mi prihvaćamo jedan čitav niz europskih direktiva, europskih procedura za koje ni ne znamo kako će se odrazit na naše tržište. Ja sam tada rekao da je 2002. obavezna javna dionička kotacija stvorila dobar primjer pojedinim burzama u regiji da što transparentnije objavljuju svoje podatke na Internetu kako bi privukli male ulagače. To je jedna od stvari koja je ukinuta. No međutim, to nije problem. Problem je ono što nastaje u sljedećih 12 mjeseci. Banke koje se prilagođuju Zakonu o tržištu kapitala koje imaju banke majke u zemljama koje su već prihvatile direktive će se lako prilagoditi. I one tu neće imati većih problema, budući da su one već trošak, znači novih procedura, u svojim matičnim zemljama iskusile na svom proračunu. Također neke brokerske kuće, ali rijetke koje imaju stranog vlasnika, će trošak te dodatne regulative, znači prilagodbe u 12 mjeseci jedna od većih stvari adekvatnost kapitala, isto tako moći usvojiti direktive tj. procedure od svog vlasnika u zemljama Europske unije. No na žalost, najgore će proći domaće naše brokerske kuće, znači brokerske kuće u našem vlasništvu. I to je ono što nije dobro i što sam rekao tada da nije dobro, da mi usklađujemo sustav pošto poto, da zapravo se sustav uskladi sam sebe sa Europskom unijom, umjesto da smo oformili, ja bih više volio da smo oformili tim koji bi bio suport i suradnja pa i našim financijskim institucijama na putu u prilagodbu u ove mjere. I to je ono pitanje što ja moram postaviti. Dali ste organizirali pojedine ljude, radionice koje će pomoći brokerskim kućama, znači domaćim subjektima da se prilagode na novonastale okolnosti? I kada odete na web stranicu HANFA-e ja bih volio vidjeti organizacijsku strukturu. Znači kada nazovete u HANFA-u oko pojedinog problema, onda zapravo morate se spajati sa centralom i razgovarati o nečemu gdje vas spoje. Htjeli bi vidjeti isto tako organizacijsku strukturu koga se može nazvati, dali ste ekipirali tim da se pomogne i investitorima, ali i da se pomogne onima koji posreduju u odnosu između investitora i samih burzi. Evo, ja mislim da smo mi u klubu SDP-a bili dovoljno jasni u ovom odnosu prema izvješću Hrvatske agencije za nadzor financijskih institucija. I ja od vas očekujem odgovore na pitanja koje smo postavili. I još jedno pitanje koje bi za kraj postavio. Vidio sam neki dan reklamu "Sutra je novi dan", pa me ujedno zanima i odgovor na to pitanje. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, poštovani predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Ovdje danas razmatramo Godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2007. godinu. I ja samo želim pohvaliti Godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Smatram da je kvalitetno i da daje realnu sliku zakonitosti poslovanja ovog značajnog financijskog ne bankarskog sektora, dakle tržište kapitala, investicijskih i mirovinskih fondova, tržišta osiguranja, mirovinsko-osiguravajuća društva, lising, tržište lising društva i faktoring društva. Iz izvješća ako ga objektivno promatramo vidljivo je da je Hrvatska agencija za nadzor za financijske usluge izvršila uspješno svoju zadaću u skladu sa onim glavnim temeljnim ciljem a to je nadzor zakonitosti poslovanja subjekata nadzora. Također smatram da se agencija rukovodila i načelima transparentnosti, izgradnje i povjerenja među sudionicima financijskog tržišta, izvješćivanja potrošača te u skladu s tim da se Izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2007. godinu prihvati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Uprave HANFA-e, predstavnici Ministarstva financija, cijenjene kolegice i kolege. Ovu prigodu bih iskoristio samo za istaknuti da samo iz dobrog i kvalitetnog nadzora financijskih institucija proizlazi i stabilnost financijskog sustava. Svakako je nesporno da je unatoč intenzivnog ekonomskoj globalnoj krizi stabilnost financijskog sustava u Hrvatskoj na zadovoljavajućoj razini a za takvu stabilnost zasluge svakako pripadaju osim HNB-u i fiskalnoj politici Vlade naravno i Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga. Unatoč mnogim i negativnim opaskama ovdje doduše čini mi se bez pravih argumenata podržavam prihvaćanje Godišnjeg izvješća HANFA-e za 2007. godinu i čestitam predsjedniku uprave gospodinu Samodolu i njegovim djelatnicama na stručnom i profesionalnom djelovanju i ne bih se složio sa mišljenjima da u HANFA-i ima nedovoljan broj kvalitetnih ljudi i da treba popuniti profesionalnijim djelatnicima. Smatram da kad bi nam i druge institucije i agencije funkcionirale sa osposobljenim osobljem kao što profesionalnim djelatnicima kao što je u HANFA-i i država bi nam bila malo pozitivnija u svakom pogledu i segmentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolege iz ministarstva i HANFA-e, kolegice i kolege zastupnici. Htio bih samo evo vidim da su dosta kratke rasprave pa ću ja se tome pridružiti. Ne treba svih deset minuta možda da ono što kažeš, što želiš reći da i kažeš pa ću ja na tri stvari se obratiti. Prvo, smatram da je izuzetno važno djelovanje ove agencije i smatram da ima puno prostora za napredak rada ove agencije. Konkretno, i kroz donošenje novog zakona će postojati vjerojatno i jači mehanizmi s kojim ćemo to moći postići mada mi iskreno nije bilo jasno zašto smo taj zakon donosili tako na brzinu pa prolongirali njegovu primjenu na šest mjeseci do 1.1.2009. godine. I zbog čega te neke stvari već ranije nismo i sankcionirali koje su sada novim zakonom sankcionirane. Što se tiče samog tržišta 115 milijardi zbilja je puno, 42% BDP i agencija zaslužuje da joj se da puna podrška i da bude još prisutnija na tom tržištu kako bi hrvatski građani bili zaštićeniji. Ono šta mislim da je negativan primjer kako se ne bi trebalo raditi na tim tržištima je definitivno IPO-i koji su bili u prošloj godini. Konkretno mislim na IPO HT-a gdje se po mom mišljenju navelo ljude da uđu u jedan posao za koji mnogi od njih nisu bili spremni. Država je odnosno konkretno Vlada i tada tko je bio u poziciji je promovirao dioničarstvo kao obećanu zemlju, kao nešto što ćete sutra, danas ćete uložiti 100 sutra ćete dobiti 200 kao da se tako bez toga može, bez rada da se može živjeti i da je to jednostavno samo tako. Evo danas ćete nešto dati, sutra ćete zaraditi. Meni je žao i mislim da tu agencija nije položila test što nije bila aktivnija u tome da objasni ljudima da to nije tako. 400 tisuća ljudi je ušlo u IPO, mnogi od njih su uložili svoj novac. Mnogi od njih nisu uložili svoj novac nego su uložili novac koji su posudili od banaka i sada situacija godinu dana nakon toga kada su dobili dodatne dionice i kada su vratili te kredite koje su posudili saldo im je negativan. Mnogi hrvatski građani su na toj transakciji izgubili po mojoj procjeni 4-5 tisuća kuna. Zbog čega? Zbog toga što su zbilja povjerovali i Vladi i onim reklamama što smo ih gledali koje su promovirale ulaganja na tržišta kapitala i vjerovali su da zbilja mogu zaraditi novac bez rada. Nažalost, to nije tako i zbog toga mislim da tu HANFA isto nije prošla kod mene odnosno nije položila test odgovornosti da edukativno više djeluje na ljude i da upozori na kraju krajeva i Vladu da se tako ne smije ponašati, bez obzira šta je Vlada Vlada i bez obzira šta možda nekad nije uputno Vladi govoriti ne smijete to raditi, to nije dobro ali ipak je HANFA institucija Hrvatskog sabora i ima jednu neovisnost na tržištu i mogla je na taj način reagirati da pedesetak tisuća hrvatskih građana ne izgubi 5 tisuća kuna. To nisu građani koji imaju taj novac u čarapi, to su građani koji su posudili novac i koji sada iza ove godine, iza ove teške godine moraju vraćati taj novac koji su izgubili neodgovornošću hrvatske Vlade. S druge strane, kada gledamo cjelokupno tržište ovo su nevjerojatni podaci a to je da smo mi od početka godine izgubili otprilike kapitalizaciju tržišta od 220 milijardi kuna. Izgubilo se negdje dva hrvatska proračuna, izgubilo se skoro cijeli BDP. Mislim da s te strane je to isto posljedica ne samo svjetskog vala ajmo to tako reći pada vrijednosnica nego zbog toga što ljudi jednostavno nisu bili spremni i tržište se nije razvilo, ljudi nisu bili spremni za sve što tržište nosi. Oko cijene HT-a bi se isto dalo raspravljati. Evo, ja sam napravio jednu malu analizu i smatram da kada gledam današnju cijenu INA-e koja je otprilike 40% ispod cijene IPO-a. Da je tako, da je dionica HT-a tada bila realno procijenjena vjerojatno bi danas da je dionica HT-a tada bila realno procijenjena vjerojatno bi danas vrijedila 40, 50 kuna niže nego što vrijedi i s te strane se može govoriti o tome da je možda i državni proračun svjesno zbog izbornih potreba oštećen za određeni iznos ako je cijena 50 kuna trebala biti viša to bi bilo negdje otprilike jednu i pol milijardu kuna. I ono što u bit najviše zamjeram ajmo reći regulatori odnosno onome koji bi trebao nadzirati što se tu dešava je nečinjenje, ne bih ja sad govorio o tome da li je netko kupio paket više ili paket manje, to je nedopušteno, dionica HT-a i te ljude treba ako je moguće sankcionirati da ne koriste se nedopuštenim sredstvima, ali ima eklatantnih primjera. Ovo tko je kupio par paketa više to su ipak mali igrači i na kraju ipak najviše mali igrači na tržištu stradaju. Veliki igrači, velike ribe ostaju nekažnjene. Jedan dan sam otvorio jedne naše dnevne novine i unutra sam vidio članak koji me moram priznati zgrozio, a glasi otprilike ovako: «Ukoliko ne kupite nešto po toj cijeni do sutra ili do za dva dana pitanje je šta će sa vašim dionicama biti? Vrlo vjerojatno će dionice pasti i izgubit ćete vrijednost.» Otprilike sada pokušavam rezimirati sadržaj tog članka. Samo što nije pisalo: Kupite po toj cijeni te dionice jer inače će vam sve propasti. Nisam vidio niti ikakvu reakciju HANFA-e na taj tekst. Bilo ga je nemoguće promašiti jer je bio preko cijele stranice jednih visokotiražnih novina. Evidentno se utječe na tržište. Evidentno se sugerira što treba napraviti u korist onoga koji bi te dionice trebao kupiti ali nikakve reakcije nije bilo. Mi smo prepušteni kao investitori mali ili kao građani kao malo tržište na milost i nemilost većih ulagača koji onda mogu raditi i sa nama šta god žele. Da HANFA bez obzira šta nije bilo možda mogućnost sankcije, evo izgleda po novom zakonu će biti sankcije i novčane pa takvi listovi, takve više članke neće objavljivati jer bi mogli platiti do milijun kuna ali da HANFA nije reagirala i rekla to je nedopušteno, ne smijete to raditi. Da se oglasila na bilo koji način bilo bi mi puno lakše jer bih imao osjećaj da se na tom tržištu stvari ne samo kontroliraju da li je netko kupio 5 paketa više ili manje nego da se i transakcije u milijardama kontroliraju i da se na taj način štite hrvatski građani. Nažalost tome nije tako. Ja se nadam da će u budućnosti biti i da ćemo na kraju krajeva kao investitori, kao zastupnici ovakva izvješća moći sa većom podrškom čitati. Što se tiče jednog, jedne nove usluge nažalost usluga faktoringa koji je sad vidim u velikom porastu u odnosu na protekle godine kakva je situacija sa likvidnosti u Hrvatskoj? Vjerojatno će sve veća i veća biti potreba za faktoringom. Ja evo bi tu volio da agencije naredne godine obrate posebnu pažnju na te stvari zbog toga što mislim da se tu, da je tu moguće stvari na neki način i a neću reći zloupotrebljavati ali tržište je vrlo, vrlo osjetljivo. Evo na kraju nadam se da ću slijedeće godine moći reći da konačno postoji agencija ne samo kao ideja dobra nego da zbilja bdije nad našim investitorima i na ljudima koji se upuštaju na tržište kapitala i koji koriste usluge na tržištu kapitala i da ćemo na kraju krajeva biti svi skupa zadovoljni sa takvim izvješćem. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik izvjestitelja uzeti riječ? Da. Uvaženi Anto Samodol, predsjednik Uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo samo ukratko odgovor uvaženom zastupniku Bernardiću na postavljena pitanja. Dakle HANFA je sudjelovala što se tiče HT-a jedino u odobrenju prospekta. Nismo sudjelovali u kampanji niti to smijemo. Ako ste primijetili naši zaposlenici u tome nisu sudjelovali. Sudjelovali su zaposlenici burze. Dakle ako je bio kakav problem s tim u identifikaciji. Što se tiče HANFA-e i izbora ne smijemo savjetovati niti je to naš posao i toga se strogo držimo Pravilnik o ulaganju mirovinskih fondova nažalost on je morao biti na osnovu zakona koji je usvojen u ovom Domu. Dakle morali smo postupiti po tome. Procedure brokerskih kuća apsolutno kao i fondovi propisani su pravilnicima i našim odlukama i kad god dolazi do intervencije, to je ono što vi zaista ne vidite a, niti o tome mi možemo izvješćivati, a to su naše kaznene prijave i prekršajne prijave. Vidjeli ste mi smo imali 14 kaznenih prijava za, između ostalog i manipulacije i 24 prekršajne prijave. Procesuira Državno odvjetništvo. Mi o tome ne možemo pričati niti govoriti dok ne bude. Mi ne sudimo. Mi ne kažnjavamo. Za to postoje druge institucije. Što se tiče radionica sa brokerskim kućama odnosno novim zakonom održan je niz radionica još od 2007., zadnje dvije godine i ako se bolje informirate vidjet ćete da je i sada jedna radionica. Do sada je održano oko 7 radionica. Informirani ste krivo od nekih brokerskih kuća. Istina neke brokerske kuće će morati nestati. Ja razumijem njihov gnjev, ali nažalost mora biti sve u skladu sa zakonom. Što se tiče gospodina uvaženog zastupnika Marasa, točno, posvetili smo pozornost faktoringu ali kao što znate ne postoji zakon o faktoringu u Hrvatskoj i ja još jednom naglašavam i molim ovdje kad ste govorili uvijek govorite ili brokerska kuća ili fond. Ono što je nama u osnovi, u zakonu je zaštita korisnika financijskih usluga i mi smo uvijek skoncentrirani na korisnike financijskih usluga, a ne na zaštitu brokera niti fond menadžera. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Idemo na sljedeću - Godišnji izvještaj o poslovanju Financijske agencije za 2007. godinu Podnositelj je Nadzorni odbor FINA-e koji temeljem članka 21. Zakona o Financijskoj agenciji, članku 13. stavku 2. Statuta Financijske agencije podnio ovaj izvještaj. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Predsjednik Uprave FINA-e, Drago Regvar će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite. Mato Regvar. Da, da, Mato.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Uz odobrenje predsjednika Nadzornoga odbora Financijske agencije, gospodina Ivana Šukera, ja sam dobio mandat da vam ukratko prezentiram Izvješće poslovanja Financijske agencije za 2007. godinu. Iako ova institucija ima polustoljetnu tradiciju, Financijska agencija pod ovim imenom djeluje od siječnja 2002. godine kada je donesen Zakon o Financijskoj agenciji kojim je ta institucija u vlasništvu države naslijedila prava, obveze i imovinu bivše službe za platni promet i nastavila u tržišnom okruženju oblikovati svoju poslovnu politiku. Zavod za platni promet naslijedio je 1993. godine Službu društvenog knjigovodstva koja je u bivšoj državi imala isključivo pravo obavljati transakcije platnog prometa u tuzemstvu. Zavod za platni promet se usavršavao i tehnološki i organizacijski te je 2002. godine zadržao monopol na području platnog prometa. Više od 500 tisuća transakcija dnevno obrađenih u realnom vremenu, iznimno visok stupanj zadovoljstva klijenata te izrazito pozitivne ocjene domaćih i inozemnih institucija pridonijele su stjecanju vrhunske reputacije ove institucije. Nekoliko riječi o organizacijskoj strukturi. Financijska agencija je organizirana mješovito što znači da se sastoji od 13 sektora i to 4 poslovna sektora, 8 sektora podrške i jedan sektor koji se zove Sektor poslovne mreže koji je ujedno i najveći sektor u sklopu Financijske agencije. Sa danom 31. prosinca 2007. godine u Sektoru poslovne mreže kao najvećem sektoru kao što sam rekao, radilo je 3914 djelatnika. Inače ukupan broj zaposlenih u Financijskoj agenciji sa datumom 31.12. prošle godine, bio je 4735 djelatnika što u strukturi FINA-e izgleda ovako. Centralne službe broje 899 djelatnika. Imamo četiri regionalna centra tako da regionalni centar Zagreb broji 1752 djelatnika. Regionalni centar Rijeka 758 djelatnika. Regionalni centar Split 710 i Osijek 615 djelatnika. Tijekom 2007. godine 523 radnika su ispunila uvjete za odlazak u mirovinu prema prijelaznim odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju. Temeljem sporazuma s Nezavisnim sindikatom "Solidarnost" 316 djelatnika je umirovljeno kroz model poticajnog umirovljenja što je FINA-u stajalo 88 milijuna kuna i što se vidi kasnije u tabelarnom prikazu financijskih pokazatelja što je isključivi uzrok što je FINA tijekom 2007. godine iskazala gubitak od 22 milijuna kuna. Nekoliko riječi o aktivnostima i proizvodima koji su obilježili prošlu 2007. godinu. FINA je tijekom 2007. godine implementirala sustav kvalitete po normi ISO 9100/2000 što je jedina financijska institucija kojoj je to uspjelo do sada, a njegovom implementacijom ostvaren je, predstavljen je poseban izazov zbog teritorijalne i organizacijske specifičnosti FINA-e kao i velikog broja zaposlenih. Radi udovoljavanja potreba klijenata osobito građana te povećanje FINA-nih kompetentnosti, FINA je 2007. godine uvela poslijepodnevni rad s klijentima na dodatnih do tada sedam lokacija što je u tom trenutku činilo 44 lokacije na kojima su klijenti svoje poslovne usluge mogli obaviti do 18,30 sati. U prosincu prošle godine na takvih lokacija je otvoreno još dodatno 15, a tijekom ove godine još dodatno 24. Novosti u poslovanju FINA-e je uvođenje mjenjačkih poslova tako da FINA od siječnja 2007. godine uz kupnju strane gotovine u ime i za račun Hrvatske poštanske banke obavlja otkup i prodaju strane gotovine i to na 129 lokacija. U 2007. godini FINA je izvršila otkup efektivnoga stranoga novca u vrijednosti od 259 milijuna kuna što je za 322% više nego što je to bilo izvršeno u 2006. godini te je izvršena i prodaja efektivnog stranog novca u vrijednosti od 34 milijuna kuna. FINA je 2007. godine reorganizirala sustav gotovinskih centara u sklopu čega je uspješno premješten gotov novac Hrvatske narodne banke iz trezora 12 gotovinskih centar koji su prestali raditi u razdoblju od veljače do svibnja 2007. godine te su time ostvareni potrebni preduvjeti za funkcioniranje novog sustava poslovanja gotovim novcem, a od svibnja prošle godine sustav poslovanja gotovim novcem čine 10 gotovinskih centara. Telegrafski samo da vas izvijestim koji su to novi proizvodi, odnosno servisi ili usluge bili kreirani u FINA-i. Info-bis za one koji ne znaju, samo rečenicu-dvije o svakom tom proizvodu ili servisu. Jedan od njih je Info-bis. To je servis koji omogućuje brz i jednostavan pristup informacijama o uspješnosti poslovanja i financijskom položaju poduzetnika te u poslovnoj okolini u kojoj djeluju. To je prvi i jedini internetski servis koji sadrži sve poslovne informacije na jednom mjestu te omogućuje usporedbu podataka poduzeća i hrvatskog gospodarstva u cjelini. Jedna od veoma dobro prihvaćenih usluga FINA-e zove se FINA-opcija, to je usluga besplatnog informiranja i planiranja financijskih ulaganja koje klijentima nude djelatnici u sklopu FINA-nih poslovnica. Nadalje, servis sigurne ruke, odnosno računovodstveni servis. U ovom trenutku FINA je najveći računovodstveni servis u Republici Hrvatskoj. Počelo se sa skromnih 2006. godine 19 ugovora, sa 31.12. prošle godine imali smo 219 ugovora sa poduzetnicima, a da bi već sa današnjim danom imali preko 3700 ugovora. Dakle to govori o povjerenju koje imaju poduzetnici što se tiče vođenja poslovnih knjiga u instituciji, a to je FINA. Nadalje, u zadnje vrijeme u medijima ima sve prisutniji natpisi o elektroničkom potpisu. To je jedinstvena aplikacija za elektronički potpis namijenjen privatnim i poslovnim korisnicima koji u potpunosti zadovoljavaju zakonsku regulativu u Republici Hrvatskoj. I nekoliko riječi još samo o najvažnijim događajima koji su se zbili vezani uz FINA-u. Sredinom ožujka 2007. godine predstavljen je od strane Financijske agencije i Hrvatske poštanske banke, Servisni centar za devize. Ovaj zajednički Sabirni centar za devize između ostalog nudi usluge prijevoza, obrade i trezoriranja devizne efektive. "E" kutak možete vidjeti u svakoj poslovnici Financijske agencije predstavlja još jednu uslugu, odnosno uslužni servis Financijske agencije u sklopu vladinog projekta, a to je HITRO.HR. Ne bi o ostalima, jedino vezano za projekt, Vladin projekt Vladin servis HITRO.HR Tijekom 2007. godine otvoreno je novih 37 lokacija na kojima djeluje taj servis, tako da sa današnjim danom u sklopu poslovnica Financijske agencije usluge HITRO.HR-a moglo se dobiti na 61 lokaciji. I ono sada najbitnije što vas vjerojatno najviše interesira, a to su financijski pokazatelji poslovanja Financijske agencije za 2007. godinu. Moram reći da se financijsko poslovanje Financijske agencije temelji na cjenicima koje postoje u sklopu FINA-e a to je cjenik za obavljanje poslova obračuna, platnih transakcija preko Nacionalnog kliničkog sustava. Na temelju cjenika ugovornih poslova Platnog prometa, cjenik usluga Financijske agencije i cjenik ugovornih poslova za Ministarstvo financija. Dakle, sve usluge, svi servisi, svi proizvodi imaju svoje uporište u transparentnim cjenicima koji su dostupni svim našim klijentima. U 2007. godini ostvaren je ukupan prihod u iznosu od milijardu 4 milijuna 758 tisuća i 152 kuna. A struktura tih prihoda je sljedeća. Poslovni prihodi predstavljaju, odnosno u strukturi ukupnih prihoda iznose 948 milijuna 891 tisuću kuna. Financijski prihodi 55 milijuna 866 tisuća kuna, što ukupno iznosi 938 milijuna 982 tisuće kuna. Rashodi na žalost veći su od prihoda. Od ukupnih prihoda, a ukupni iznos ostvarenih rashoda je kao što sam rekao i prije milijardu 27 milijuna 375 tisuća kuna. Isključivi razlog što je iskazana negativni financijski rezultat od 22 milijuna 616 tisuća kuna je trošak poticajnog umirovljena 316 djelatnika Financijske agencije. Najglavniji podaci vezani koji se nalaze u bilanci, a to je da je ukupna dugotrajna imovina FINA-e je u iznosu od milijardu 157 milijuna 462 tisuće. To je dugotrajna imovina, od toga je materijalna imovina 77 milijuna 980 tisuća kuna i ne bih sada išao u detalje. Nadalje, financijska imovina iznosi 81 milijun 905 tisuća kuna i potraživanja na dan 31. prosinca prošle godine iznose 15 milijuna 966 tisuća kuna. Kratkotrajna imovina u ukupnom iznosu je 744 milijuna 973 tisuće kuna. Dakle, ukupna pasiva da još jedanput ponovim iznosi milijardu 157 milijuna 462 tisuće kuna. A struktura pasive je sljedeća. Vlastiti kapital i rezerve u iznosu od milijardu 603 milijuna 250 tisuća kuna, dugoročna rezervirana 71 milijun 567 tisuća kuna, dugoročne obveze 99 milijuna 297 tisuća kuna, kratkoročne obveze 140 milijuna 330 tisuća kuna ili ukupno pasiva milijardu 915 tisuća 11 4 tisuća kuna. I možda sada kratka rekapitulacija računa dobiti i gubitka. Dakle, ukupni rashodi 947 milijuna 77 tisuća kuna. Od toga poslovni rashodi iznose milijardu 24 milijuna 338 tisuća kuna. Nadalje, troškovi osoblja iznose 569 milijuna 897 tisuća kuna što u postotku iznose 52% ukupnih rashoda. To je posljedica prije spomenutih velikog broja djelatnika koje sam rekao, a iznose sa 31. 12. 4 tisuće 735 djelatnika. Nadalje, troškovi … amortizacije iznose 105 milijuna 981 tisuću kuna, vrijednost usklađivanja kratkotrajne imovine milijun 829 tisuća kuna, rezerviranja troškova i rizika 9 milijuna 222 tisuće kuna i ostali troškovi poslovanja 65 milijuna 608 tisuća kuna. Rezultati, dakle prihodi iz poslovnih aktivnosti umanjeni su iz zaduženja vezano za kredit za zaduženje vezano za obnovu i umirovljenje iskazani su u iznosu od 77 milijuna 260 tisuća kuna. Dakle, još jedanput ponavljam iskazani negativni rezultat ili gubitak od 22 milijuna 616 tisuća kuna. Pored svih napora iz redovnog poslovanja iskazani su iz razloga jel se prišlo ubrzanom, odnosno poticajnom umirovljenju 316 djelatnika Financijske agencije. Evo dame i gospodo toliko ukratko u skraćenoj vijest. Detaljnije imate u svojim materijalima a prema potrebi ja stojim na raspolaganju za pojedinačna pitanja odnosno obrazloženja. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za državni proračun i financije? Predstavnik Vlade? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predsjedniče Uprave FINA-e, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama je izvještaj državne agencije koja obavlja transakcije za svoje klijente i pruža informacija i elektroničke servise kako ne pruža zapravo niti jedna druga tvrtka u našoj zemlji. Razgranata mreža poslovnica, informatički sustav dokazan na najzahtjevnijim poslovima i projektima od nacionalne važnosti. Evo, sjetit ćemo se mirovinske reforme za koju smo dobili i međunarodna priznanja, sjetit ćemo se REGOS-a, HITRO.HR-a, elektroničkog potpisa o čemu je govorio i predsjednik uprave, dakle sve to zajedno s 5 tisuća stručnih i efikasnih radnika to je FINA danas. FINA sa svojim možemo slikovito reći minulim radom. No, FINA danas je i agencija koja se nalazi i pred najneizvjesnijim razdoblje svoje polustoljetne povijesti. Podsjetimo se, FINA djeluje pod svojim sadašnjim imenom od početka 2002. godine kao pravna slijednica ZAP-a nastalog raspadom SDK 1993. godine. A SDK je osnovan 1959. i uz poslove kontrole korištenja društvenih sredstava i vođenja društvenog knjigovodstva imao je i isključivo pravo obavljanja domaćeg platnog prometa u tadašnjoj državi. Zbog izuzetne brzine transakcija, visoke efikasnosti i sigurnosti tadašnji platni promet smatrao se vrhunskim u Europi. Takvu vrhunsku reputaciju ali i monopol u obavljanju platnog prometa zadržao je i ZAP do kraja 2001. godine. A onda je Zakonom o platnom prometu u zemlji početkom 2002. izvršena transformacija platnog prometa. Platni promet su preuzele banke a imovinu, prava i obveze ZAP-a naslijedila je FINA koja je dakle sada bez monopola odnosno na tržištu ali i dalje u državnom vlasništvu počela je oblikovati svoj status i svoju poslovnu politiku. Postala je opće prihvaćeni hrvatski pružatelj financijskih, administrativnih i informatičko-komunikacijskih usluga, elektroničkih servisa, informacija i drugih usluga visoke dodane vrijednosti kakve ne pruža niti jedna druga tvrtka. Ovdje moram naglasiti da unatoč činjenici da je uvijek bila u vlasništvu države od institucija od posebnog društvenog interesa kakva je bila kao SDK pa do tržišno orijentirane tvrtke kakva je danas, dakle FINA nikada nije bila na državnim jaslama. Dapače, uvijek je i to vrlo izdašno punila državnu kasu, čak i onda kad je stavljena u diskriminirani položaj u odnosu na banke u smislu oporezivanja platnog prometa PDV-om. Naime, na usluge platnog prometa koje se obavljaju u bankama ne plaća se PDV dok se na usluge platnog prometa u FINA-i obračunava PDV. Nakon što se krajem 2007. i pošta zahvalila FINA-i na obradi dokumentacije poštanskih ureda FINA-i je od početka 2008. praktički ostao samo platni promet s građanima dok sa banke odnosno njihove klijente FINA obavlja platni promet u ulozi outsourcing partnera što podrazumijeva šumu najrazličitijih tehnoloških modela postupanja da bi se do posljednjih detalja zadovoljili zahtjevi poslovnih banaka. Zbog otkazivanja pošte čiji su nalozi činili znatan dio ukupnog platnog prometa FINA-e ukupan broj obrađenih naloga platnog prometa smanjen je u 2007. godini u odnosu na 2006. za 8%. Od ukupno 119 milijuna obrađenih naloga 83 milijuna ili 70% bili su bezgotovinski nalozi, s tim da je u usporedbi s 2006. godinom njihov broj smanjen 12%. Istovremeno broj gotovinskih naloga kojih je obrađeno 36 milijuna ili 30% od ukupnog broja, povećan je u odnosu na 2006. godinu za 4,5%. Više od dvije trećine gotovinskih naloga činili su nalozi građana. Unatoč činjenici da FINA još uvijek ima značajnu poziciju od 38% tržišnog udjela u segmentu kunskog platnog prometa i što nudi tržištu vrlo široku lepezu drugih svojih proizvoda od kojih su neki vrlo sofisticirani manjak prihoda zbog gubitka platnog prometa nažalost ne može se nadoknaditi. Po šarenilu poslova koje danas obavlja vidi se da FINA zapravo nema jasno definiranu tržišnu poziciju, nažalost ni strateški cilj. Naime, strategija agencije temeljena na motu "male stvari puno znače" je zapravo politika "zrno po zrno pogača". No, FINA je preveliki sustav a okruženje predinamično da bi takva politika mogla predstavljati sigurnu perspektivu. I zato je pogača sve tanja, i to potvrđuju podaci o ostvarenim financijskim rezultatima. Naime, do 2006. FINA je redovno ostvarivala značajnu dobit. U 2006. neto dobit je iznosila čak 25 milijuna kuna. U 2007. godini po prvi puta rekla sam u 50-ljetnoj povijesti ostvaren je gubitak i to u iznosu od 23 milijuna kuna. Istina, bruto dobit je dvostruko veća nego 2006. godine, međutim zbog 88 milijuna kuna koliko su iznosili troškovi umirovljenja za 523 radnika kako je rekao predsjednik uprave konačan financijski rezultat je negativan. No, da ne bi bilo zabune troškovi umirovljenja nisu jedini razlog slabog financijskog rezultata. On ipak ima dublje razloge a to potvrđuju podaci o financijskom rezultatu ostvarenom za prvih devet mjeseci 2008. godine. Zapravo je, reći ću to i pomalo deplasirano što evo na kraju 2008. godine raspravljamo tek o financijskom izvješću FINA-e za 2007. godinu. Dakle, u devetomjesečnom razdoblju 2008. iskazan je gubitak u iznosu od 33 milijuna kuna a to je 10 milijuna kuna više nego za cijelu 2007. godinu. Istina, posljednje tromjesečje posljednje godine uvijek je rezultatski najjače, najizdašnije, međutim unatoč tome gubitak će biti ogroman i on je stvaran, nije izazvan troškovima umirovljenja i to je vrlo ozbiljan problem. Taj problem je dodatno potenciran nepostojanjem definirane tržišne pozicije. Što će u tom smislu poduzeti nadzorni odbor u kojem sjede predstavnici države kao vlasnika FINA-e i gdje su rješenja problema? Uz velik broj do sada poznatih usluga FINA je tijekom 2007. ponudila i niz novih. Dakle FINA računovodstveni servis, FINA kompenzaciju, FINA opciju, FINA mjenjačnice, E-potpis, Info-bis, IC-reiting, otvoreno je još 37 HITRO.HR ureda tako da ih sada ima ukupno 61. Kao partner Hrvatskoj poštanskoj banci FINA je odradila na najvišoj profesionalnoj razini poslove zaprimanja i upisa javnih ponuda za kupnju dionica THT-a. Nastavljena je i operativno tehnološka podrška sustavu državne riznice i razvijene su nove funkcionalnosti za Regos. Nadalje planira se novi nacionalni sustav gotovinskih centara koji bi trebao osigurati ujednačenje kvalitete i standarda obrade gotovog novca i sniženje cijene usluga u poslovanju s gotovim novcem. Jedinstveni sustav gotovinskih centara bio bi baziran na 9 lokacija. Dakle u Zagrebu, Varaždinu, Bjelovaru, Osijeku, Rijeci, Puli, Zadru, Splitu i Dubrovniku s tim da bi bio u 49%-tnom suvlasništvu banaka. Isti toliki bio bi udio FINA-e a 2% bio bi udio Hrvatske narodne banke. Osnivanje trgovačkog društva planirano je za početak konkretno za ožujak 2009. godine. Ovaj projekt FINA-i bi osigurao održivo poslovanje s gotovim novcem i zaposlio određeni broj njezinih ljudi. Koji broj još nije poznato no svakako manji jer bi dio radnika trebao biti regrutiran i iz poslovnih banaka. A što će biti s ogromnim brojem drugih zaposlenika? To je primarno pitanje. Što će biti s milijardu kuna vrijednim materijalnim resursima, široko razgranatom mrežom podružnica, poslovnica i ureda koje je osiguravala dostupnost FINA-e doslovno u svakom kutku Hrvatske svakom građaninu i zbog čega je FINA mogla uspješno odrađivati najzahtjevnije projekte od nacionalne važnosti. Ta vrijedna infrastruktura je veliko financijsko opterećenje ako nije racionalno iskorištena a ovoga trenutka bojimo se to nije. Što će se poduzeti u smislu sustavne zaštite od razbojničkih napada na FINA-u koja je doslovno postala samoposluga novca razbojnicima. Naposljetku što će biti s onim što je u FINA-i jedinstveno i najvrjednije i što u svijetu ima daleko najvišu cijenu «Know how». Ponavljam vlasnik FINA-e je država i država mora odrediti što će FINA raditi i šteta je što ovdje danas nema predsjednika nadzornog odbora ministra financija Šukera da nam dade odgovore na pitanja o FINA-inoj budućnosti i 5000 njezinih zaposlenika. I još nešto. S jedne strane FINA dobiva nagrade za najkvalitetnije obavljene usluge i najvišu orijentiranost prema klijentima. Isto tako svrstana je u sam vrh najuglednijih hrvatskih tvrtki. S druge strane zabrinjava njezina umiješanost u neke za FINA-u, za FINA-inin dosadašnji imidž neuobičajene poslove koji su završili neugodnom aferom. Mislim na slučaj hotelskog kompleksa «Koločep». Kakva je bila uloga FINA-e u tome? Po čijem nalogu ili pod čijim pritiskom je FINA bila u tome angažirana? Čija je to odgovornost? Kakvim se to poslovima FINA bavi i njima ugrožava budućnost 5 tisuća zaposlenika? Dakle očekujemo odgovore na sva postavljena pitanja. Daleko više od nas ovdje odgovore na ta pitanja očekuju FINA-ini zaposlenici a naročito one odgovore koji se odnose na budućnost FINA-e. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče uprave FINA-e, kolegice i kolege. Klub zastupnika i zastupnica Hrvatske demokratske zajednice razmatrao je godišnji izvještaj o poslovanju FINA-e za 2007. godinu i želi skrenuti pozornost na nekoliko bitnih činjenica o kojima se treba voditi računa prilikom ocjene rezultata i donošenja bilo kakvih zaključaka o poslovanju FINA-e u protekloj godini. Kao prvo FINA je financijska institucija u vlasništvu države i kao takva ne vodi se isključivo motivom zarade i stjecanja dobiti koja je pod pritiskom imperativa donijeti što veću zaradu vlasniku. FINA je agencija kojoj je osnovna djelatnost obavljanje financijskih transakcija i pružanja servisnih, financijskih i drugih informacija za najširi krug klijenata. Nadalje FINA je i najraširenija financijska organizacija, ima svoje podružnice, poslovnice i ispostave po cijelom području Republike Hrvatske gotovo u svakom malo većem mjestu ili gradu. FINA ima ogromnu materijalnu imovinu, građevinske objekte i opreme koji su disperzirani po cijeloj državi i o kojima se treba skrbiti, održavati u funkciji i koristiti. I na kraju FINA ima ogroman ljudski potencijal, gotovo 5 tisuća zaposlenih različitih profila koji se kontinuirano osposobljavaju za nove projekte i izazove vremena. Pored toga smatram da moramo uvažiti činjenicu da je u 2007. godini FINA nastavila proces transformacije i restrukturiranja u želji da poboljša kvalitetu i nivo financijskih usluga u vrlo zahtjevnom i konkurentnom okruženju. Taj proces prilagodbe suvremenim uvjetima poslovanja u 2007. godini se odrazio konkretno na zbrinjavanje 523 radnika koji su ispunjavali uvjete za odlazak u mirovinu pri čemu je trošak umirovljenja iznosio gotovo 88,4 milijuna kuna. Bruto dobit FINA-e bez troškova umirovljenja iznosila je odnosno iznosila bi gotovo 66 milijuna kuna. Istina je i činjenica je da je trošak umirovljenja uvjetovao negativan financijski rezultat, gubitak od preko 22,6 milijuna kuna, ali on će se nastojati pokriti većom ekonomičnošću i rentabilnošću poslovanja iz tekućih prihoda u 2008. godini. Financijski pokazatelji poslovanja koji su dati u materijalu su vrlo dobri i pokazuju pozitivna kretanja kako u odnosu na ostvarenje 2006. godine tako i u odnosu na plan za 2007. godinu izuzev pozicije troškova umirovljenja koji su uvjetovali gubitak a koje sam već prokomentirala. Možda bi bilo zanimljivo malo prokomentirati promjene u strukturi prihoda i rashoda po poslovnim sektorima u dvije usporedne godine kao i uzroke koji su doveli do promjena pa bi se onda dobila potpunija slika o uspješnosti poslovanja i rezultatima restrukturiranja i prilagodbe poslovanja FINA-e u prošloj godini. Prihodi od poslovanja s gotovim novcem smanjili su svoj udio u ukupnim prihodima sa 18,8% u 2006. na 15,4% u 2007. godini i to uglavnom zbog toga što izuzetno brzo raste bez gotovinskog plaćanja građana putem Internet bankarstva. To je rezultiralo i smanjenjem ovih prihoda za 16% u odnosu na usporednu godinu no i pored toga ostaje činjenica da su transakcije gotovim novcem u FINA-i i dalje za građane najjeftinije. Prihodi od poslovanja s državom obuhvaćaju poslovanje s Regosom i mirovinskim … [[Govornica se ne razumije.]] servise, podrške sustavu državne riznice i poreznoj upravi i oni su povećali svoj udio sa 18 na 19,2% odnosno povećali su svoj udio za 19% u odnosu na prethodnu godinu. Prihodi od servisiranja usluga bankama smanjili su udio sa 50,5% na 46,7% ili za 5% što je logično s obzirom da banke nastoje što više prihoda od platnog prometa svojih deponenata usmjeriti direktno na svoje račune bez posredovanja FINA-e gdje god je to moguće. Prihodi od korisničkih servisa povećali su svoj udio sa 4,3% na 5,4% ili za čak 28% u odnosu na prethodnu godinu. Kod ovog sektora korisničkih servisa moram naglasiti da se on u svom portfelju novih kvalitetnijih usluga nametnuo za vodećeg davatelja u elektroničkom poslovanju i servisnim informacijama. U 2007. godini pokrenuto je niz novih proizvoda, e kartica, e-potpis, Info bis portal, upravljanje dokumentacijom i druge koje intenzivno razvijaju nove trendove u poslovanju i pružaju infrastrukturu koja mnogim korisnicima može unaprijediti poslovanje i smanjiti troškove. U strukturi ukupnih prihoda najveće povećanje ostvarili su financijski prihodi od 159%, odnosno njihov se udio povećao sa 2,2 na 5,5%. U strukturi rashoda nije bilo znatnih odstupanja u promatranim godinama ako se izuzmu troškovi umirovljenja koji se ne mogu uspoređivati jer nije bilo prošle godine. Na osnovu svega iznesenog klub zastupnika i zastupnica Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se ovo Izvješće FINA za 2007. godinu prihvati uz potporu za daljnje napore u pravcu restrukturiranja i prilagodbe ali i u pravcu daljnjeg širenja financijskih usluga, jer i na taj način FINA doprinosi jačanju konkurentnosti poduzetnika pogotovo malih i srednjih obrtnika, a time i nacionalne ekonomije.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Perica Bukić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Iako u rezultatima FINA-e u 2007. godini uz izvještaj mnogo govori i promjena na čelu Financijske agencije koja je početkom godine inicirala Vlada Republike Hrvatske smatram kako Financijsku agenciju danas moramo ocjenjivati u njenoj ukupnosti, te u tom svjetlu ocijeniti i materijalno poslovanje u protekloj toj 2007. godini. Parcijalna slika govori o negativnom rezultatu poslovanja u 2007., povećanju prihoda za 3% ali rashoda za 8% u odnosu na 2006., te negativan saldo u visini nešto preko 22 milijuna 600000 kuna. Ujedno zabrinjavaju podaci iz financijskog izvješća koji pokazuju kako se produljeno vrijeme naplate potraživanje, te dugovanje dobavljačima prosječno 43 dana iskazani za 2006. godinu nisu pomakli nabolje i u 2007. Međutim, činjenica je kako je s povećanjem prihoda rashod tekućeg poslovanja bio manji za 3% od planiranog, a financijski udar na ukupan saldo su stvorili visoki troškovi umirovljenja dijela djelatnika kao što smo već čuli iz izlaganja na što je potrošeno 88 milijuna kuna. U svjetlu tih činjenica treba ocjenjivati i financijske pokazatelje. 2006. je ukupni prihod bio 977 milijuna kuna dok je u 2007. godini ukupni prihod narastao na preko milijardu kuna što pokazuje povećano povjerenje u FINA-u, te uspješnost niza pokrenutih servisa o kojima smo evo nešto čuli i u ovim izlaganjima do sada. Možemo zaključiti kako je unatoč svim problemima u kojima se FINA našla na tržištu uspješno transformirana, te je tržišno orijentirana novčarska institucija. Ne treba zaboraviti kako je pretvorba započela prije nepunih 6 godina, a još u ožujku 2002. godine svi poslovni subjekti su imali otvorene račune i obavljali cjelokupno materijalno poslovanje preko današnje FINA-e. Izmjenama Zakona o platnom prometu 2002. godine, te donošenjem Zakona o financijskoj agenciji FINA se našla u posve drukčijem položaju nego li je ikad bila u svojoj gotovo polu stoljetnoj povijesti. Mnogi su tvrdili kako u novim uvjetima FINA nema mnogo šanse za opstanak u tržišnoj utakmici, međutim Financijska agencija uporno pobjeđuje u toj utakmici i iz godine u godinu lansira nove proizvode i zadržava povjerenje starih, te osvaja nove korisnike svojih usluga. U 2007. godini FINA je lansirala 6 novih programa uz uspješno provođenje još desetak projekata od kojih je svakako najvažniji kao što smo čuli HITRO.HR koji je otvorio četrdesetak novih poslovnica u Hrvatskoj. Sve to uz zadržavanje svih zaposlenih čiji se broj smanjuje tek umirovljenjem radnika koji su stekli uvjete za odlazak u mirovinu. Kako FINA ima 38 postotni tržišni udio kunskog platnog prometa, 55 postotni udio tržišta uplata građana uz sve ostale usluge jasno je kako je Financijska agencija zadržala tržišnu poziciju koji omogućavaju još kvalitetnije rezultate na tržištu kapitala. Iz svih navedenih razloga smatram kako podržavajući Financijski izvještaj FINA-e za 2007. godinu pružamo podršku kvaliteti u hrvatskom gospodarstvu i očekujemo i uz ove novo nastale probleme na financijskom tržištu, očekujemo zadržavanje obima poslovanja i neto dobiti u izvještaju o poslovanju i za iduću godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo kada pričamo o FINA-i, FINA je tvrtka koja je nastala iz jedne, transformacijom iz ZAPA, iz jednog sustava koji je po mojem dubokom uvjerenju početkom devedesetih bio puno čak i napredniji nego što je sada FINA. Ono što bih ja danas posebno komentirao je financijski rezultat. Kada čitam ovo izvješće je činjenica je da rezultat za 2007. mada evo slažem se malo je čudno da raspravljamo o Izvješću za 2007., već skoro godina je 2008. na izmaku. Moglo se to odraditi i prije tri, četiri, pet mjeseci kada bi neke stvari bile svježije. Rezultat koji nije u skladu sa planovima koje je postavila sama sebi uprava i nadzorni odbor FINA-e za 2007. godinu i ostvaruje se gubitak od 22 milijuna kuna. Isto tako vidim u izvješću se na nekoliko mjesta to obrazlaže sa ovim umirovljenjem određenog broja ljudi i to mi se čini kao neka isprika, kao da se to nije moglo planirati, kao da se to desilo iznenada, kao da se to nije znalo da će određeni dio ljudi morati ići u mirovinu i kada to nije poslovna odluka sa kojom svaka odgovorna uprava i svaki nadzorni odbor mora računati i na osnovu tih stvari planirati rezultate za narednu godinu. I zato ja nisam zadovoljan kada vidim da uvijek u planu piše ovako velika razlika. Znači, u planu je 8 milijuna dobiti, a gubitak na kraju godine 22 milijuna. Nema takve poslovne promjene koja će se desiti, a da je niste mogli predvidjeti godinu dana unaprijed, a da je ovako značajna. Radi se o osamdeset i nešto milijuna kuna. Kada gledamo malo pažljivije i bilancu pošto je to prikazano na kraju izvješća vidi se da su troškovi koji se odnose na zaposlene nisu baš porasli 80 milijuna kuna, nego 40 milijuna kuna, tako da cijela istina oko tih dodatnih troškova i ne može biti jedino obrazloženje ovoga gubitka. Ono što ja želim ovdje istaknuti, a to je da FINA je nakon dugog niza godina izgubila jednu poziciju koju je imala, a to je da je imala najviše poslovnica koje su se bavile poslovima sa gotovim novcem i sa drugim novčarskim poslovima. Tu je primat preuzela jedna banka i FINA više nije lider i više nije najdostupnija u tim uslugama prema hrvatskim građanima. To se vidi u izvješću gdje dolazi do pada poslova, znači s gotovim novcem gdje je otprilike 30 milijuna kuna manji promet nego što je bio u 2006. godini. Bez obzira što su određene usluge nove uvedene i bez obzira što i te sve nove usluge nisu uspjele nadomjestiti pad prihoda u ovom dijelu, znači poslovanja prema građanstvu i poslovanja servisa za banke jer banke otvaraju svoje poslovnice, a FINA tu nije uspijevala konkurirati kao netko tko bi mogao razvijati svoju mrežu i dalje. Ono što bih ja još napomenuo, a to je jedna stvar koja nam je možda tijekom rasprave se nije spomenula, a to je priča oko kupnje ZAPI-ja, odnosno Zavoda za poslovno istraživanje i to je jedna, hajmo to tako reći nelogična stvar koja se desila u privatizaciji devedesetih da je ZAPI de facto nastao na bazama podataka FINA-e, znači privatni poduzetnik je razvio svoju firmu iz onoga što je nekadašnji ZAP, pa nakon toga FINA, znači nije taj prostor iskoristila i sada nakon 15 godina ili više se ZAPI kupuje po informacijama iz medija za 25 do 30 milijuna kuna. I druga stvar koja je tu vrlo čudna, svi znamo u kakvoj je privatizaciji ZAPI sudjelovao, a radi se o otoku znanja Koločep gdje je ZAPI uz suradnju sa određenim udrugama kupio Koločep i dobio prvenstvo pred određenim hotelijerima koji su htjeli investirati novac, a svi znamo kako je ta priča nakon godinu i nešto dana završila. Ja neću sada komentirati i činjenice da se vlasnik ZAPI-ja spominjao i kao jedan od potencijalnih kandidata da uđe u FINA-u i da li je to sve skupa povezano, to će naši građani moći sami zaključiti, ali je evo jedan paradoks da FINA kupuje nešto što je sama mogla i razvijati prije 15 godina. Na kraju krajeva ja želim iskreno da takva jedna institucija uspije. Mislim da za nju ima potrebe i nadam se da će rezultati u narednom periodu biti bolji nego što su to prošle godine. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. FINA je prepoznatljiva kao pružatelj financijskih administrativnih i informatičkih usluga. Svoje poslovanje iz godine u godinu mijenja prilagođavajući se tržišnim uvjetima i promjenama prvenstveno u bankarskom sustavu i sustavu platnog prometa. U 2007. godini predstavljen je niz novih proizvoda. Od Info bis servisa koji omogućuje pristup informacijama, o uspješnosti poslovanja poduzeća kao i usporedbu podataka poduzeća, a i hrvatskog gospodarstva u cjelini. FINA opcija usluga besplatnog informiranja o financijskom investiranju, FINA računovodstveni servis, usluga kojom se FINA pozicionira na tržištu kao pružatelj usluga, vođenja financija i financijskih knjiga, otvaranje mreže mjenjačnica, aplikacija za elektronički potpis namijenjen privatnim i poslovnim korisnicima. U 2007. godini završen je i proces certificiranja sustava upravljanja kvalitetom prema normi ISO 9001, čime je FINA dokazala da ima dobro organiziran poslovni sustav u kojem su svi procesni poslovni potpisani i opisani, u kojem nema preklapanja i točno se zna tko što radi i tko je za što odgovoran. Ovo je preduvjet dobrog poslovanja i pokazatelj da FINA ima potencijal za daljnje reforme i dobro pozicioniranje na tržištu. Svoju modernu orijentaciju FINA pokazuje i kroz razvoj centra za edukaciju. U centru se provodi edukacija za zaposlenike FINA-e i vanjske polaznike iz različitih područja informatičkih znanja te komunikacijskih i prezentacijskih vještina. S obzirom na kvalifikacijsku strukturu zaposlenih, od kojih je 64% srednja stručna sprema, dodatna specijalistička znanja mogla bi povećati konkurentnost i produktivnost FINA-e te zato podržavam razvoj i jačanje centra za edukaciju. Izvješće o poslovanju FINA-e za 2007. godinu daje kvalitetan pregled ukupnog poslovanja s financijskog i sadržajnog aspekta. Poslovanje se mijenja, modernizira i unapređuje. Financijski rezultat pokazuje da su potrebne daljnje reforme i inovacije u radu. Sve ovo je prepoznato, vidi se napredak i dobar put kojim FINA ide i zbog čega prihvaćam ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, gospodin Regvar. Izvolite. Želite li? Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Ova uprava na čelu sa mnom imenovana je 25. veljače ove godine. Iz tog razloga ja sam se isključivo fokusirao na točku dnevnoga reda, a to je Izvješće o poslovanje Financijske agencije za 2007. godinu. Većina govornika, odnosno sudionika u raspravi potvrdili su ono što i je dan danas, da je FINA respektabilna financijska institucija i da definitivno takva će i ostati uz objektivne poteškoće koje su i ovdje spomenute. Pad platnog prometa. Ne samo zbog toga što su banke dobile mogućnost od 2002. godine da se bave platnim prometom, nego platni promet u takvom tradicionalnom obliku definitivno polagano ide u ropotarnicu povijesti. Informatičari, ja nisam, vele da procjena za 5 godina da platnog prometa u ovakvom obliku neće biti i sve će biti elektronički. Dakle, to je taj dio koji odlazi u prošlost, iako on još u ovom trenutku čini veliki postotak u prihodima Financijske agencije. Spomenuta je bila gotovina. Obradom gotovine mogu se baviti i banke, međutim to nije kritika banaka, ali banke za razliku od Financijske agencije ne rade i ne moraju još uvijek raditi po smjernicama Hrvatske narodne banke. Mi smo jedina institucija u Republici Hrvatskoj koji svaki korak u obradi gotovog novca radi po pravilima igre koje je odredila Hrvatska narodna banka, a banke ne sve, manji dio, ali po volumenu i po značaju u Hrvatskoj rade taj posao, a raditi će ga po smjernicama Hrvatske narodne banke tek sa 1. siječnja 2010. godine. Dakle mislim da sam dao odgovor i na taj dio, da je i u poslovanje koje se zove poslovanje gotovim novcem FINA nema instrumentarij da doskoči, odnosno da zadrži taj dio koji je do prije nekoliko godina bio njezin. To su poznate činjenice već prošlih godina. Ti trendovi u platnom prometu i gotovini se nastavljaju, međutim na pitanje, odnosno na konstataciju da Financijska agencija u ovom trenutku nema strateško razmišljanje, strateških prava daljnjih kretanja ne stoje. Imamo ga, ali ga nemamo u formalnom obliku, nemamo ga u aktu. Šest projekata spremno čeka sjednicu nadzornoga odbora koja mora biti do 20. prosinca ove godine i nadamo se da će nadzorni odbor dati zeleno svjetlo da se ide u implementaciju, odnosno u realizaciju tih projekata. Ja o njima ne smijem govoriti jer oni su samo dobili zeleno svjetlo u smislu da uprava može krenuti u njih, a rezultati će biti poznati, odnosno rezultati što je sadržajno u tim dokumentima biti će poznato nakon sjednice nadzornog odbora. Moje osobno uvjerenje koje ne mora biti točno, ali uvjerenje poslovnog okruženja s kojima svakodnevno radimo to su klijenti, to su građani pojedinačno, to su poslovni subjekti financijske institucije i ostalo je da FINA definitivno ima svoje mjesto pod suncem šatrovački možda rečeno, i da ima svoju perspektivu uz određene korekcije u ponašanju, u organizaciji a koje opet su vezane za projekte koje sam rekao da će biti javnosti dostupne poslije 20. prosinca. Problem nadalje i taj porez na dodanu vrijednost, jer banke nisu opterećene njegovim obračunom, obračunavanjem u tu cijenu. Mi jesmo. Svaka naša usluga koja je identična bankarskoj usluzi je podložna obračunu poreza na dodanu vrijednost. Međutim, vlasnik, država je prepoznala taj hendikep FINA-e i sa 1.1. iduće godine tu ćemo biti izjednačeni sa bankama. Dakle i banke će morati obračunavati porez na dodanu vrijednost. Jedino nisam razumio pitanje gospođe cijenjene zastupnice koja je prva sudjelovala u raspravi, da FINA-i ne služi na čast njezina uloga u ako se ne varam, privatizaciji, a gospodin je to mislim kasnije pojasnio kada je spominjao ZAP jel' tako. Dolaskom u FINA-u uprava je načula priče koje smo odmah provjerili i u ni jednom pisanom dokumentu niti nigdje ne stoji, nema pisanog traga, nema ničega o nekakvoj namjeri da je FINA trebala kupiti ZAP. Međutim kroz uvid u druge stvari, ova uprava je prekinula sve odnose iz ZAP, ne zbog tih razloga nego iz nekih drugih razloga, a koje mjerodavne, određene mjerodavne institucije već i ispituju. Dakle FINA sa ZAP-om apsolutno nema ništa. Najkvalitetnije, najbolje i najtočnije i u realnom vremenom kako god hoćete, podatke o našem gospodarstvu ima FINA. Na žalost neki do takvih podataka dolaze na čudan način, ali opet ponavljam time će se pozabaviti institucije sustava koje će to reći da li je to ispravan način ili nije. Još jedanput i odmah na kraju mogu se zahvaliti na sudjelovanju u raspravi, jer definitivno po mom mišljenju iz svih rasprava je proizašla konstatacija da je FINA respektabilna institucija uz određene radnje, doradu i da će takva i ostati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku uprave FINA-e, gospodinu Regvaru. I zaključujem raspravu o Godišnjem izvještaju o poslovanju Financijske agencije za 2007. godinu. Glasovati ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Osmo, Godišnji izvještaj o poslovanju Financijske agencije za 2007. godinu. Podnositelj je Nadzorni odbor FINA-e. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela koji glasi: "Prihvaća se Godišnji izvještaj o poslovanju Financijske agencije za 2007. godinu.". Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Ovaj Izvještaj je prihvaćen većinom glasova sa 77 glasova za, 3 suzdržana i 37 protiv. Dobro jutro. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom. Prelazimo na točku dnevnog reda - Godišnje izvješće o radu državnih odvjetništava u 2007. godini, Podnositelj: Državno odvjetništvo Republike Hrvatske Sukladno odredbi članka 3. Zakona o državnom odvjetništvu Državno odvjetništvo je dostavilo Godišnje izvješće o radu. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za pravosuđe, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za ravnopravnost spolova i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Vlada je dostavila mišljenje. Žele li predstavnici predlagatelja? Da. Gospodin Mladen Bajić, glavni državni odvjetnik Republike Hrvatske. Izvolite.