Kolegice i kolege zastupnici i zastupnice želim vam dobar dan i otvaram 16. sjednicu Hrvatskoga sabora. Pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske gospodina Zorana Milanovića, potpredsjednice i potpredsjednike i članice i članove Vlade Republike Hrvatske. Ovom sjednicom započinje redovito zasjedanje Hrvatskog sabora koje prema odredbama Ustava RH i Poslovnika Hrvatskoga sabora započinje 15. siječnja i završava 15. srpnja. Pozivam vas da na početku zasjedanja odamo počast Domovini izvođenjem himne "Lijepa naša". - Izvođenje himne "Lijepa naša" - Kolegice i kolege zastupnici, predsjedniče i članovi Vlade pozivam vas da sada minutom šutnje odamo počast svim palim hrvatskim braniteljima, civilima i žrtvama rata kao i svima palim za Hrvatsku. - Minuta šutnje - Neka im je slava i hvala! Kolegice i kolege zastupnici zapisnik sa 15. sjednice Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Pitam, imate li primjedaba na zapisnik? Ako nema utvrđujem da smo usvojili zapisnik 15. sjednice Hrvatskog sabora u predloženom tekstu. Sada ćemo prijeći na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv primili ste prijedlog dnevnog reda, a sada na klupama imate i konačni prijedlog dnevnog reda. U konačni prijedlog dnevnog reda predsjednik je uvrstio 10 novih točaka, i to: 1. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 785; 2. Prijedlog Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 783; 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 784; 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 782; 5. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU, drugo čitanje, P.Z.E. br. 730; 6. Prijedlog Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. godine; 7. Prijedlog Odluke o davanju suglasnosti Vlade RH na donošenje obavijesti o namjeri davanja koncesije i dodjeli koncesije na pomorskom dobru u svrhu izgradnje i gospodarskog korištenja plaže na dijelu kao brašna, a u svrhu realizacije turističkog razvojnog projekta "Kupari" na lokaciji Kupari 1 u općini Župa dubrovačka; 8. Prijedlog Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2015. godinu; 9. a) Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala b) Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala; 10. Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu s člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora, osim ako matično tijelo ili Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ili Odbor za zakonodavstvo ne zatraže da se zakon raspravi u prvom čitanju. Zakoni za čije je donošenje predložen hitni postupak, a nose oznaku P.Z.E. nalaze se pod točkama 6., 8., 14., 15. i 16. konačnog prijedloga zakona. O Zakonu o poljoprivredi, P.Z.E. br. 774 koji se nalazi pod točkom 6. konačnog prijedloga dnevnog reda Odbor za zakonodavstvo zatražio je da se zakon raspravi u prvom čitanju. S obzirom da Vlada prihvaća da zakon ide u dva čitanja o tome onda nema potrebe glasati. Za donošenje po hitnom postupku predloženi su zakoni pod točkama konačnog prijedloga dnevnog reda 5., 7., 9., 10., 11. i 18. To su Prijedlog zakona o dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 785, 2. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 778, 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proračunu s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 770, 4. Prijedlog zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 773, 5. Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Turkmenistana o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 771, i 6. Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i Vlade Republike Srbije o suradnji u zaštiti prirodnih i drugih katastrofa s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 775. O hitnosti postupka za točku 25. Konačnog prijedloga zakona odlučili smo na prošloj sjednici pa danas nećemo odlučivati. Također napominjem da je Odbor za zakonodavstvo zatražio da se rasprava o Zakonu o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru P.Z. br. 773 provede u prvom čitanju. Vlada je prihvatila prijedlog da zakon ide u dva čitanja pa i o tome nema potrebe glasati. Sada pitam ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? nema. Time mogu utvrditi da je dnevni red, da su točke koje se odnose na hitni postupak apsolvirani. Pisanih prigovora na prijedlog dnevnog reda koji je predsjednik uputio uz poziv na sjednicu nije bilo, te se ovaj dnevni red sukladno članku 225.stavak 3. Poslovnika smatra usvojenim. U skladu s člankom 225.stavak 4. Poslovnika prigovor se sada može podnijeti samo na one točke koje nije sadržavao prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red sljedećih točaka: 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU, drugo čitanje, P.Z.E. br. 730, 2. Prijedlog strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015.-2020.godine, 3. Prijedlog odluke o davanju suglasnosti Vladi RH na donošenje obavijesti o namjeri davanja koncesije i dodjeli koncesije na pomorskom dobru u svrhu izgradnje i gospodarskog korištenja plaže na dijelu katastarske Općine Brašina u svrhu realizacije turističkog razvojnog Projekta KUpari na lokaciji Kupari 1 u Općini Župa Dubrovačka, 4. Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2015.godinu i 5. a) Prijedlog odluke o razrješenje dijela članova Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala i pod b) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala i 6. Izvješće o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Nema primjedaba. Time utvrđujem da je dnevni red utvrđen. Sukladno članku 228.sada bi trebalo pročitati cijeli dnevni red pa po praksi koju već imamo predlažem da to ne činim. Hvala lijepa. Dnevni red je utvrđen na način kako je predložen osim što će zakoni pod točkama 6.i 10.biti u prvom čitanju ne u hitnom postupku.
Sada ćemo uobičajenom praksom u skladu i na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, drugo čitanje, P.Z. br. 691, predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada; 2. Konačni prijedlog Zakona o izbornim jedinicama za izbor zastupnika u Hrvatski sabor, drugo čitanje, P.Z. br. 692, predlagatelj Klub zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada; 3. prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 786; 4. prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 790; 5. prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 787; 6. prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 789; 7. prijedlog zakona o dopuni Zakona o reprezentativnosti udruga, poslodavaca i sindikata s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 788; 8. Konačni prijedlog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 733; 9. prijedlog Zakona o muzejima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 791; 10. Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva U skladu sa člankom 205. Poslovnika koji određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu sa člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora a to je zakon pod točkom 3. prijedloga dopune dnevnog reda. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Ima. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora s obzirom da znamo kako su na vrat na nos jedinice lokalne i regionalne samouprave donosile proračune krajem prošle godine zbog izmjena zakona nije nam jasno što se to toliko znakovito i potrebito mijenja u Zakonu o područjima od posebne državne skrbi što neće imati nekakve posljedice kako za proračun jedinica lokalne i regionalne samouprave tako i na državni proračun da bi taj zakon morao ići po hitnom postupku, a da se on nije mogao raspraviti prije mjesec dana kad su raspravljani zakoni iz te tematike? Isto tako prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji što se to toliko promijenilo što se nije moglo donijeti prije donošenja proračuna? Jer ako se taj zakon promijeni, ako se ne osiguraju sredstva postavlja se pitanje koji će biti efekt njegove primjene? Stoga se protivimo donošenju ova dva zakona po hitnom postupku. A kako to izgleda hitni postupak imali smo najbolje prilike vidjeti prekjučer kad smo raspravljali o Zakonu o proračunu kojega smo početkom 12. mjeseca uvrstili u dnevni red da bude po hitnom postupku, a onda raspravljamo o njemu 28. siječnja, a u završnoj točki piše da se taj zakon primjenjuje od 1. siječnja.
Hvala lijepa. Sad ćemo to razriješiti na uobičajen demokratski način. Ali prije toga molim da utvrdimo kvorum. Molim da vidimo koliko nas ima. Dobro 108 zastupnika, imamo dovoljno zastupnika u Hrvatskom saboru da možemo odlučivati o svim stvarima. Prelazimo na glasovanje o hitnosti postupka. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno-poticajnoj stanogradnji P.Z. br. 787? Molim glasujte. Glasovanje je gotovo. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glas za, 8 suzdržanih glasova i 23 glasa protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno-poticajnoj stanogradnji P.Z. br. 787. Drugo molim, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi, P.Z. br. 789? Molim glasujte. Glasovanje je gotovo. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 77 glas za, 9 suzdržanih glasova i 26 glasa protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi, P.Z. br. 789. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red ostalih predloženih točaka? Nema. Kolegice i kolege, poštovane zastupnice i zastupnici dnevni red je time dopunjen. a na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem dopunu dnevnog reda slijedećim točkama: 1. Prijedlog Zakona o računovodstvu, prvo čitanje, P.Z.E.br. 792 1. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, prvo čitanje, P.Z.br. 793 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, drugo čitanje, P.Z.br. 722 predlagatelj Klub zastupnika SDP-a 1. Prijedlog Odluke u povodu zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma o uređenju pitanja davanja Hrvatskih autocesta u koncesiju, predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav 1. Izvješće o radu i provedbi nadzora zakonitosti rada Financijskog poslovanja HRT-a za 2013. Godinu. 6. Prijedlog rada Europske komisije za 2015.godinu. Time bih završio sa prijedlogom novih točaka dnevnog reda. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red predloženih točaka dnevnog reda? Nema. Utvrđujem da nema prigovora. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici time je dnevni red dopunjen.
Sada ćemo na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskoga sabora dopuniti dnevni red sljedećim točkama: 1. Prijedlog zakona o sustavu civilne zaštite, prvo čitanje, P.Z.E. br. 796; 2. Prijedlog zakona o Izmjeni i dopuni Opće poreznih zakona, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z, br. 795; 3. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o listi tjelesnih oštećenja sa Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 794; Članak 205. Poslovnika utvrđuje da se najprije odlučuje od prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Pod točkom 1. imamo zakon, P.Z.E. o kojem po našem Poslovniku nećemo glasati o hitnosti postupaka, odnosno prvo čitanje je. Pitam ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod zakona pod točkom 2. i 3.? Kolega Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, ovo je valjda jubilarna 50-ta izmjena Poreznih zakona u trogodišnjem mandatu ove Vlade. Ne znam što se to dogodilo i što je to tako nužno ako ćemo koristiti odredbe Poslovnika za hitnost postupka, što se nije znalo u 12. mjesecu. Druga stvar, stalno govorimo o investicijama, znate što znači kolegice i kolege u 2., 3. mjesecu mijenjati porezne zakone? Pa ljudi su ušli u poslovnu godinu s nečim, vi im mijenjate odredbe kako će poslovati i kako će se obračunavati porezi. Pa nemojmo raditi lakrdiju od ovog Sabora i nemojmo raditi lakrdiju od poreznog zakonodavstva Republike Hrvatske stoga tražim glasovanje o ovom.
Ima li još primjedba? Nema. Onda ćemo pristupiti glasanju. Molim da utvrdimo kvorum. Rezultat. Ukupno je prisutno 119 zastupnika, dakle možemo pristupiti glasanju. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Općeg poreznog zakona, P.Z. br. 795? Molim pristupimo glasanju. Utvrđujem da je sa 78 glasova za, 5 suzdržanih, 33 protiv donesena odluka o hitnosti postupka. Time smo i dopunili dnevni red.
Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru uobičajeni postupak, u petak u 12 sati. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora Saboru predlažem dopunu dnevnog reda slijedećim točkama: 1. Prijedlog Zakona o osiguranju s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.799. 1. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.798. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnom preventivnom mehanizmu za sprječavanje mučenja i drugih okrutnih neljudskih ili poražavajućih postupaka ili kažnjavanja, drugo čitanje, P.Z.BR.717. 1. Konačni prijedlog Zakona o poljoprivredi, drugo čitanje, P.Z.E.BR.790. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o sudovima, drugo čitanje, P.Z.BR.758. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjena i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, drugo čitanje, P.Z.BR.759. 1. Konačni prijedlog Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o nasljeđivanju, drugo čitanje, P.Z.BR.768. 1. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.804. 1. Prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.800. 1. Prijedlog Zakona o nadzoru prometa od plemenitih predmeta od plemenitih kovina s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.805. 1. Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između RH i Europske banke za obnovu i razvoj o izmjenama i dopunama ugovora o jamstvu između RH i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekata obnove infrastrukture luke Split s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.803. 1. Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o HRT-u, prvo čitanje, P.Z.BR.797. Predlagatelj zastupnik Branko Hrg. 1. Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o doplatku za djecu, prvo čitanje, P.Z.BR.801. Predlagatelj zastupnik Mladen Novak. 1. Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z.BR.802. Predlagateljica zastupnica Sunčana Glavak. 1. Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 1. srpnja 2013. do 15. srpnja 2014. godine. 1. Prijedlog zaključka o obustavi ovršnih postupaka i deložacija pokrenutim od strane austrijskih banaka Raiffeisine grupe. Predlagatelj je Klub zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada. 1. Mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju zahtjeva za davanje mišljenja o povredi Poslovnika Hrvatskog sabora zastupnice Đurđica Sumrak. U skladu s člankom 205. Poslovnika Hrvatskog sabora određeno je da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Napominjem da hitnost postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu sa člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora a to su zakoni pod točkama 1. i 8. prijedloga dopune dnevnog reda. Ima li netko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona? Da. Poštovani Davorin Mlakar, poštovani kolega zastupnik Davorin Mlakar.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče ma da ste u uvodu rekli ja ću vas zamoliti za iznimku jer mislim da to naš Poslovnik ne priječi. Pod točkom 1. dopuna predložili ste da se po hitnom postupku donese Zakon o osiguranju koji u sebi sadrži i ovu oznaku usklađivanja sa europskom unijom. Mi smo ovaj zakon tek primili. Radi se o zakonu koji regulira izuzetno opsežnu materiju u 464. članka. S obzirom da se radi o pitanjima osiguranja ja nisam uspio provjeriti navode da je to usklađivanje sa svim direktivama EU i ne mogu sa sigurnošću tvrditi da to nije tako ali zbog ozbiljnosti materije mislim da ništa ne prijeći Hrvatski sabor da umjesto zbog usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije ovaj zakon odradimo u dva čitanja da bismo uopće mogli argumentirano raspravljati o ovako obimnoj materiji evo pa predlažem bez obzira što nosi oznaku P.Z.E. da ga raspravimo u dva čitanja.
Ima još primjedbi. Poštovani potpredsjednik Doma, Željko Reiner.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, mene bi silno zanimalo obrazloženje zbog čega je kao hitni postupak predviđen na usvajanje Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006. godine. Čini mi se da predlagateljica a to je Vlada Republike Hrvatske ima daleko, daleko većih problema i daleko većih potreba za žurnim rješavanjem problema nego potvrđivanje nečega o tropskom drvu iz 2006. godine, ako ne volio bih čuti obrazloženje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dakle nema primjedbi, ima traženja obrazloženja. To vam ne mogu ja dati jer je predlagatelj uvrstio prijedlog za hitni postupak. Ali logično mi je ako je iz 2006. da je trebalo po hitnosti već davno donijeti, po hitnom postupku. A na zahtjev kolege Mlakara ne možemo odlučivati zaista jer je to prijedlog usklađivanja sa Europskom unijom. Ako bi to i bilo suspektno u okviru rasprave uvije možemo imati razmatranje, prijedlog zaključka da se otvori i drugo čitanje. Dakle nemamo primjedbi koje su u skladu sa Poslovnikom. … [[Upadica se ne čuje.]] O tropskom drvu? … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, O.K., to sam i razumio, to je jasno. A imamo još kolegu Kajina.
Što se tiče tropskog drva, to ćemo lako. Činjenica je da je to inicijativa iz koje smo čuli iz 2006. godine. Znači niti Vlada HDZ-a nije smatrala da to treba biti uvršteno u hitni postupak, evo sada smo se toga dosjetili 2015. Ali mene brine ovaj Zakon o mirovinskom osiguranju, P.Z.E. 804. Pošto ga nisam imao prilike pročitati, ja bih doista molio glasanje o toj točci dnevnoga reda. I mislim da bi to trebalo ići u najmanju ruku u redovnu proceduru.
Kolega Kajin, to smo riješili Poslovnikom i to nije moguće sada raditi. Idemo na odlučivanje o zahtjevu poštovanog potpredsjednika Doma Željka Rainera. Molim da, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006., P.Z. br. 800. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Samo vi dajte. Pročitao sam, pročitao. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za i 1 glas suzdržan i 34 glasa protiv uvršten u dnevni red po hitnom postupku Zakon o potvrđivanju Međunarodnog sporazuma o tropskom drvu iz 2006., P.Z. br. 800. Kolega Reiner čitao sam tko je. Dobro. Da, molim sada ima li netko od zastupnica i zastupnica prigovor na uvrštavanje u dnevni red ostalih predloženih točaka dnevnog reda upravo sada? Nema. Nema prigovora na ostale točke. Poštovane kolegice i poštovane kolege zastupnici, dnevni red je time dopunjen. Idemo na odlučivanje o odrađenim temama.
Kolegice i kolege, na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskoga sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 809; 2. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 808; 3. Prijedlog odluke o razrješenju tajnika Hrvatskog sabora, imenovanju tajnice Hrvatskog sabora, predlagatelj predsjednik Hrvatskog sabora 4. a) Prijedlog odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, b) Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije; 5. a) Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje, b) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje; 6. Prijedlog jedinstvenih metodološko-nomotehničkih pravila za izradu akata koje donosi Hrvatski sabor, predlagatelj Odbor za zakonodavstvo; 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Državnom izbornom povjerenstvu, prvo čitanje, P.Z. br. 806, predlagateljica zastupnica Jadranka Kosor; 8. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, prvo čitanje, P.Z. br. 807, predlagatelj Klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada; 9. Prijedlog zaključka o načinu reguliranja prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, predlagatelji 54 zastupnika Hrvatskoga sabora; 10. Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nosi oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu s člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. To je zakon pod točkom 1 prijedloga ovoga dnevnog reda. Ima li tko od zastupnika primjedbu na hitnost postupka kod donošenja Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, P.Z. br. 808? Nema. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red ostalih predloženih točaka? Također nema. Time smo dopunili dnevni red.
Sada ćemo uobičajeno u petak u 12,00 sati najprije provjeriti brojno stanje zastupnika u sabornici Hrvatskog sabora pa onda predložiti dopunu dnevnog reda. Možemo utvrditi stanje? Hvala lijepa ima dovoljan broj prisutnih zastupnika da možemo odlučivati o svim stvarima. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 810; Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a i HNS-a u Hrvatskom saboru. 2. Prijedlog Odluke o proglašenju dana 26. rujna Nacionalnim danom oboljelih od multiple skleroze. Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a također. 3. Prijedlog Zakona o stečaju potrošača, prvo čitanje, P.Z. br. 811; 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 812; 5. Informacija o provođenju postupka predstečajnih nagodbi temeljem Zakona o financijskom poslovanju i u razdoblju od 1.10.2012. do 31.12.2014. godine. Predlagatelj Klub zastupnika Nezavisnih ljevičara. 6. Izvješće pučke pravobraniteljice o ljudskim pravima osoba sa duševnim smetnjama u psihijatrijskim ustanovama u okviru djelovanja Nacionalnog preventivnog mehanizma u 2014. godini. 7. a Prijedlog odluke o razrješenju člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. b. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. 8. Prijedlog odluke o razrješenju djela članova Nadzornog odbora HRT-a koje imenuje Hrvatski sabor. U skladu s člankom 205. Poslovnika određeno je da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu s člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora, to je zakon pod točkom 4. predložene dopune dnevnog reda. Ima li netko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu, P.Z.BR. 810 koji je predložen od strane klubova zastupnika SDP-a i HNS-a? Je. Poštovani zastupnik Kulušić Ante.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege u ime kluba HDZ-a protivimo se hitnom postupku donošenja izmjena i dopuna Zakona o sportu iz razloga što ministarstvo već skoro godinu dana radi na Zakonu o sportu. I sad u ime kluba SDP-a i HNS-a ministarstvo anulira sve ono što je napravilo i daje prijedlog udruge, prijedlog o hrvatskom sportu. Ovo se, nije dobro da se donese po hitnom postupku iz razloga što ovaj prijedlog je prijedlog o prvoligaškim klubovima gdje se amaterski klubovi, amaterski sportaši, nogometaši nema ih nigdje, ne spominje se ni jedan drugi sport nego samo nogomet. Mislim da ovo nije dobro, ovo bi se trebao Zakon o profesionalnim klubovima, mislim da to Sabor ne bi trebao donijeti. Hrvatski sportaši su zaslužili pravi zakon jer su oni napravili na promidžbi RH više nego svi mi političari u Hrvatskoj zajedno koliko nas ima. Hvala.
Hvala lijepa. Razumio sam, razumjeli su svi drugi. Pa ćemo u skladu sa Poslovnikom provjeriti. Tražite glasovanje, naravno. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjena i dopunama Zakona o sportu, P.Z.BR. 810 kojeg su predložili klubovi zastupnika SDP-a i HNS-a u Hrvatskom saboru? Molim da glasujete. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red po hitnom postupku uvršten konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o sportu, P.Z.BR. 810. Molim da li netko od zastupnika ima prigovor na uvrštavanje drugih predloženih točaka dnevnog reda? Nema. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici ovime je dnevni red dopunjen.
Kolegice i kolege, na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Izvješće mandatno-imunitetnog povjerenstva. 1. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o uskrati prava za uvećanje plaće na osnovi ostvarenja godina radnog staža sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 816. 1. Prijedlog zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenicima u javnim službama, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 815. 1. I u odnosu što smo vam podijelili na klupe dopunit ćemo još i sa točkom 4. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z. br. 790. iz razloga što su određeni rokovi za dodjelu poljoprivrednog zemljišta. Članak 205. Poslovnika utvrđuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Tko od zastupnika ima primjedbe na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona po točkama 2. i 3.? Kolega Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Dakle, točke pod dva i tri nisu po ničem zadovoljile uvjete iz članka 204. našeg Poslovnika da bi bile po hitnom postupku. Međutim, ima nešto drugo. Mi predloženim prijedlogom zakona pod točkom 2. ukidamo uredbu koju još nismo raspravili u ovom Visokom domu. Dakle, Vlada je 31.12. donijela Uredbu o izmjeni Zakona o uskrati prava na uvećanje plaća po osnovi ostvarenog radnog staža. 31.12. donijeli, 31.12. objavili u Narodnim novinama poslali u Hrvatski sabor 14.1.
Hvala lijepa.
Ne, ja vas lijepo molim. Onda tražim stanku u ime kluba.
Pa vi obrazlažete sada zašto …
Ne, ne ja samo obrazlažem gospođo potpredsjednice …
Obrazlažete hitni postupak.
Ne, pa obrazlažem hitni postupak da nije zadovoljene odredbe članka 204. Kolegice i kolege, pod točkom 26. aktualnog dnevnog reda se govori o izvješću, o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonskih ovlasti. U tom izvješću vam je uredba koju mi trebamo ukinuti ovim zakonom. Pa zar mi stvarno ćemo dozvoliti da od nas se tu u Saboru radi bedake i da radi kaj ko god hoće, tim više što donosimo uredbu s kojom ukidamo prava za nekoliko desetaka tisuća javnih službenika. Pa bar ako im se već uskraćuje neko pravo zaslužuje da o tome bude rasprava, jer o prva tri mjeseca ukidanju tih prava nije bilo rasprave u ovom Saboru.
Zlatko Tušak, izvolite.
Isto protivimo se za točku dva i tri da idu po hitnom postupku prvenstveno jer ispada da je Vlada izgubila u prostoru i vremenu kad na ovakav način upućuje u saborsku proceduru ove zakone. Imala je svoju sjednicu, redovnu sjednicu u srijedu, da bi u četvrtak na telefonskoj sjednici ova dva zakona uputila u saborsku proceduru što je neprimjereno. A područje koje se tiče ovih zakona regulira se kolektivnim ugovorima. Sa sindikatima niti se pokušalo razgovarati niti se pokušalo ovo područje riješiti kolektivnim ugovorima. Zato smatram da se nisu stekli uvjeti da se o ovim zakonima raspravlja po hitnom postupku.
Damir Kajin.
Da kolega, točka 3. koja doslovce glasi prijedlog Zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenicima u javnim službama s konačnim prijedlogom zakona. I kao što smo čuli nažalost mi nismo vidjeli još uvijek taj prijedlog zakonskog teksta. U srijedu je Vlada o tome raspravljala, u četvrtak je dogovorila se na hitnoj sjednici telefonskim putem i vjerojatno je tijekom današnjeg dana možda došlo i u Sabor prijedlog ovoga zakona. Ja mislim da bi bilo dobro, da bi bilo uputno da nam netko obrazloži koja su to materijalna prava koja će se uskraćivati zaposlenicima u javnim službama. Na stranu što su to vjerojatno najprivilegiranija radna mjesta, ali bez sindikata, bez
Kolega Kajin to ćete reći u raspravi. Vi sad obrazložite zašto se protivite hitnosti postupka.
Pa protivim se hitnosti postupka uz jedno malo obrazloženje koje bi bilo uputno čuti.
Hvala lijepa, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo i mi se protivimo hitnosti procedure u ova dva zakona odnosno ova dva slučaja zato što se radi o problematici koja sasvim sigurno zahtijeva sjednicu Gospodarsko-socijalnog vijeća, razgovor sa socijalnim partnerima i pokušaj usuglašavanja sa zainteresiranim socijalnim partnerima, a to su prije svega sindikati. Takva je praksa bila u prošlosti, naravno da Vlada ima pravo predložiti i uskratu određenih prava i naravno vodeći računa o deficitu, o proračunu predlagati različite mjere ali prije toga Vlada je dužna u skladu sa dobrim običajima i socijalnim partnerstvom koje je na kraju i jedna od vrednota i Hrvatskoga ustava razgovarati sa sindikatima i pokušati doći do dogovora. Predlažemo redovitu proceduru, hvala.
Prelazimo na glasanje o hitnosti postupka. Molim da utvrdimo kvorum. Imamo kvorum, prisutno je 100 zastupnika i zastupnica. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni Zakona o uskrati prava na uvećanje plaće po osnovi ostvarenih godina radnog staža, P.Z. br. 816? Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 za, 1 suzdržan, 25 protiv utvrđena hitnost postupka kod zakona br. 816. Sada molim da glasamo o hitnosti postupka o Zakonu o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenicima u javnim službama, P.Z. br. 815. Molim pristupite glasanju. Utvrđujem da je većinom glasova, 75 za i 25 protiv zakon pod brojem 815. utvrđena hitnost postupka. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red ostalih predloženih točaka? Nema. Time smo dnevni red dopunili. Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Prije nego pređemo na dnevni red htjela bih reći da se 26. ožujka obilježava "Ljubičasti dan", dan kad se širom svijeta ljubičastom bojom iskazuje solidarnost s osobama koja imaju epilepsiju. Vidim da su neki od kolega i uzeli ovaj bedž. Kolega Kajin?
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, poštovane kolegice i kolege. Ja bih rado da mogu postaviti pitanje o valutnim klauzulama naših banaka na kredite za naše građane, ne samo za švicarski franak nego za i euro, ali moja obaveza je da postavim pitanje ne o dugovima naših građana prema bankama, nego o dugu RH prema građanima Srpske nacionalnosti koji su '90., '91.i kasnije na područjima pod kontrolom vlasti ostali bez svojih stanova. I ne po Zakonu o obaveznim odnosima, ni kasnije po Zakonu o nadoknadi štete nastale uslijed terorističkih akata i javnih demonstracija, niti po Zakonu o obnovi ti građani nisu dobili ono što im je država trebala osigurati, a to znači zaštiti njihovo vlasništvo. Takvih je mnogo. Samo na području Bjelovara oko 800, na području oko Zadra oko 700, na širem području RH ta brojka može sezati i do 10 tisuća. Gospodine predsjedniče Vlada, što Vlada misli učiniti da nakon tolikih godina stvori pravni okvir po kojima će ti građani kojih je još ostalo vrlo malo, ali koji potražuju svoja prava u zaštiti svojeg vlasništva omogućiti ili kompenzaciju ili adekvatnu obnovu?
Na pitanja odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovani zastupniče, nas je nažalost ili na sreću dopalo da moramo svoditi bilance i rješavati dugove pa i grijehove koji su počinjeni puno prije nas. Hrvatska je bila napadnuta, tu se događalo svašta ali prije svega je bila napadnuta, branila se, branila se kako je znala i mogla. Međutim uvijek će prema svim svojim građanima, dakle a građanin nije pitanje živiš li u gradu ili na selu ili živiš na nekoj hacijendi sam nego jesi li građanin ove države, prema svim svojim građanima biti jednaka. I učiniti ćemo sve i činimo sve da ljudima pomognemo. Tu treba strpljenja, ne mudrosti nego strpljenja. Jer kod nas je mudrost obično druga riječ za paničan strah od djelovanja i od akcije. Nisam za takvu mudrost nego za strpljenje i mi na tome aktivno radimo. I znam da je onima koji su ostali bez ičega, koji su obični tzv. mali ljudi teško čekati, ali molim za razumijevanje i strpljenje. Radimo na tome.
Komentar za odgovor, kolega Milorad Pupovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Vlade na vašem odgovoru i htio bih reći dvije stvari. Prvo je, točno je, mi svi znamo od koga je i kako je Hrvatska i kako su njezini građani napadnuti. Međutim, isto tako moramo znati na koji način su napadnuti građani koji nikoga nisu napadali, koji su živjeli mirno sa svojim susjedima i koji su također napadnuti od onih koje država nije spriječila u tome ili im je čak omogućila da te napade izvrše. Oni nisu bili pojedinačni nego nažalost u mnogo slučajeva su bili sistematski. Ja razumijem da ova Vlada treba rješavati te dugove i da politički gledano ona nema odgovornost u vezi sa tim, ali naravno to je odgovornost države i to je dug države. I vjerujemo da će građani imati strpljenja, ali isto tako se nadamo da ćete vi imati snage da to pitanje riješite onako kako pravda i kako očekivanje građana zapravo zahtjeva. Hvala vam.
Kolegice i kolege ima ovdje upita, s obzirom na redoslijed, klubovi su dali određene izmjene sukladno Poslovniku, ali nisu provedene na ekranu pa molim za malo strpljenja, biti će to riješeno. Drugo pitanje postavlja kolega Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa moje pitanje uputiti ću ministru branitelja Predragu Matiću. Gospodine ministre, kako živite sa činjenicom da ste obmanjivali hrvatske branitelje u javnosti tvrdeći da nema nikakvog zakona u izradi, da ne znate zapravo što hoće ta mala militantna skupina. I onda nakon 20 dana prosvjeda pustili ste u javnu raspravu Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Svjesno ste u javnosti obmanjivali i vrijeđali te stradalnike, najteže stradalnike iz Domovinskog rata. Vi predstavljate kao branitelj u Vladi Republike Hrvatske i tu populaciju hrvatskih branitelja jer ste i sami to bili a učestalo im prišivate razne epitete. Zašto to činite? Pitanje je sviju njih. I zamolili su me da vas pitam kako možete zaspati da spoznajom da najteži invalidi već 90-ti dan stoje na cesti a vi i dalje preispitujete njihovo poštenje pokušavajući umanjiti njihovu odanost domovini kao i časnu ulogu u Domovinskom ratu iznošenjem njihovih primanja za cjeloživotnu prikovanost u kolicima. Zar ih s time dodatno ne vrijeđate, omalovažavate? Imate li uopće savjesti ili ste toliko zaljubljeni u sebe i u svoju ministarsku fotelju?
Na pitanje odgovara ministar Predrag Matić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, uvaženi saborski zastupnici, kolege ministri. Evo trebam odgovoriti po tko zna koji put na pitanje na koje ne zna čovjek više što bi odgovorio. Hvala vam lijepa, dobro živim, izvrsno, zdravlje mi je još uvijek dobro iako sam prošao i rat i 9.-to mjesečno zatočeništvo u 3. srpska koncentracijska logora. Pa ako je nešto dobro nakon ovih 90. dana osobno moram reći konačno mi je priznati ratni put i stradavanje u Domovinskom ratu, dakle bio sam hrvatski branitelj, vukovarski branitelj. U logoru nisam jeo janjetinu i prasetinu svaki dan i nisu mi dovodili prostitutke kako se do sada to govorilo nego sam prošao sudbinu jednako kao i drugi hrvatski branitelji civili, zatočenici, od nekih bolje, od nekih gore. Dakle Izmjene i dopune Zakona o pravima hrvatskih branitelja, radi se samo o 7. točaka koje su sve vrlo afirmativne i vi to vrlo dobro znate koje smo morali donijeti vezano uz jedinstveno tijelo vještačenja. Neke stvari smo poboljšali u stambenom zbrinjavanju hrvatskih branitelja i riješili smo pitanje pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koje je bilo dugo godina neriješeno, odnosno traljavo riješeno, vi to najbolje znate. Dakle, da komentiram nekakvo vrijeđanje hrvatskih branitelja možda bi bolje mogli oni komentirati kako se ja nosim s time da svaki dan prolazim pored Ministarstva gdje mi se viče ubij ga, smrdi i da ne govorim neke druge još izraze koje mi prišivaju. Zahvaljujem hrvatskim braniteljima jer danas zadnja 2 mjeseca kada idem kupiti kruh idem u pratnji dva policajca, hvala hrvatskim braniteljima na tome. Dakle 90.-tih godina nisam se morao bojati četnika niti sam ih se bojao a sada, ne bojim se sada naravno ni njih jer oni su, većinom su ti koji to čine i koji to meni govore većinom su kukavice, jaki su kada su u skupini, pojedinačno baš i nisu, to je dokazano i puno prije. I evo, nemam šta reći, dakle niti vrijeđam hrvatske branitelje, radim na njihovu korist. Što se tiče moje zaljubljenosti u fotelju, evo čekamo da prođu izbori, jednostavno treba pokazati ljudima da se vlast ne mijenja na ulici, ne mijenja se šatorima. Jer ukoliko bih podnio ostavku nakon što prosvjednici u šatoru izraze to pred Ministarstvom branitelja, bojim se da to ne bi bio recept pa da se ne bi šator preselio pred Ministarstvo ne znam, poljoprivrede, pa poslije pred Ministarstvo zdravlja. Rekao sam to već jedanput da možemo izračunati što je jeftinije, svake 4 godine imati izbore ili seliti šatore svakih 20 dana ispred ministarstava. Evo, nema drugo šta reći. Hvala vam lijepo.
Komentar na odgovor.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa gospodine ministre, ne mogu bit zadovoljan sa vašim ponovnim objedama i nazivanjem pojedinih branitelja kukavicama. Jednako tako ste ponovo nepristojni u ovom visokom hrvatskom domu, u ovom parlamentu kao i u javnoj komunikaciji sa ljudima i građanima Hrvatske, jednako tako kao i sa braniteljima. Pa zar niste svjesni kakove ste sve uvrede iznijeli i kakove bezobrazluke i prostote ste izrekli u javnoj komunikaciji? Pa trebalo vas je odmah smijeniti da nemate više nikakvu ulogu u ovoj Vladi. … /Buka u dvorani./… Pa rekli ste da su vas pročačkali od četvrtog do sedmog koljena, da sve o vama znaju pa čak i o onomu mjestu o kojem ja ne bih govorio danas. Zar to nije sramota? Šivali ste si džepove, pa zašijte si više usta da ne budete tako bezobrazni. … /Buka u dvorani./…
Molim vas. Molim vas tišina. A kolega Đakić vi ipak birajte riječi kad nastupate u Hrvatskom saboru, to nije primjereno. Treće pitanje postavlja kolegica Đurđica Plančić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje uputit ću predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Dakle posljednjih tjedan dana svjedočili smo naglom porastu tečaja švicarskog franka zbog kojeg je doslovno preko noći došlo do značajnog financijskog udara na veliki broj građana Republike Hrvatske. Procjenjuje se da se radi o oko 68 tisuća kredite u švicarskim francima što vjerojatno znači i jednak broj obitelji koje su se zaista našle u nezavidnom položaju. Naravno, odmah se tu našlo mnoštvo stručnjaka svaki sa svojim prijedlogom rješenja, od traženja moratorija, konverzije ili smanjenja porezne stope do traženja dodatnih analiza i još mnogo čega. No Vlada je reagirala odmah i bez odugovlačenja te je na svojoj hitnoj sjednici koju je održala jučer donijela odluku kako će predložiti Saboru dopunu zakona kojim će fiksirati tečaj švicarskog franka na 6,39 kuna i to na rok od godine dana. S obzirom da od kritičara i dalje slušamo kako je ova mjera vatrogasna, nedovoljna, parcijalna, ja vas lijepo molim da nama i hrvatskoj javnosti još jedanput pojasnite i kažete kojom ste se idejom vodili kada ste se odlučili baš za ovaj put rješavanja tog problema i mogu li naši građani sa ovakvim kreditima biti mirniji. Hvala vam lijepa.
Na pitanje odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite predsjedniče.
Hvala vam gospođo zastupnice. Kod nas kad se kaže vatrogasna mjera onda se obično to gleda s visoka kao nešto loše. Ovo nije vatrogasna mjera, ovo je odlučna mjera, a inače osoba koja je na čelu Udruge Franak je jedan vatrogasac višeg reda, pilot kanadera u Hrvatskoj vojsci, to sam jučer saznao. To su ozbiljni ljudi u problemu. Ali evo vam primjera, dakle ja sam ove tri godine bio vrlo oprezan i pažljiv i birao sam riječi kada sam govorio o bankama i o financijskim institucijama. Svjestan sam da je njihova stabilnost važna, dominacija ne dolazi u obzir. Ne dolazi u obzir. Imam nekoliko prijatelja, bliskih prijatelja moje generacije koji su uzeli te kredite, nijedan od njih nije spekulant. Imam bliskog rođaka koji je vrhunski liječnik, koji svakodnevno dakle ne diže praktički glavu iz operacijske sale i živi od plaće. 2006. godine da bi kupio stan za svoje troje djece, on i supruga koja je isto liječnica i radi u javnom sustavu, podigli su kredit dugoročni i prva rata je bila 5800 kuna. Da su uzeli u eurima, a nikome nije jasna ta razlika, bilo bi 6500 kuna. Danas ta ista rata za kredit u eurima je malo više od 6500 kuna. U francima da Vlada nije donijela i predložila ovaj zakon bila bi 10500 kuna. Ovako je samo 8500 kuna naspram početnih 5800. To je nažalost moram sada reći nakon tri godine u povijesti kreditiranja moderne dakle zapadne civilizacije bez presedana. To je naprosto nezamislivo i nikakva priča o bančinim bilancama, o tome kako sam se onda zaduživao i kako prikazujem bilance, na to ne može dati odgovor. Oni koji su 2006. godine populistički prelazili preko toga, tu mislim na odgovorne ljude ne nužno u Vladi nego drugdje, koji se nisu htjeli zamjeriti građanima i puštali su ih da se naivno naprosto upuštaju u to dok su u Austriji u isto vrijeme po nalogu države banke izdavale kod takvih kredita upozorenja građanima na službenom obrascu na kojem samo što nije bila mrtvačka glava. To ćemo podijelit u ovom Saboru da to ljudi vide, sa upozorenjima svih rizika, dakle podijeljene odgovornosti. Tamo tog problema nije bilo. Ok, možda se ne možemo u svemu uspoređivati sa Austrijom, možda naši građani žele nadoknaditi ono što im je uzeo rat, godine patnje, odricanja i razumno je da su ljudi htjeli malo više ili malo jeftinije. I ako te za to kasnije okolnosti malo i kazne i to je ljudski, ali da te unište da padneš u dužničko ropstvo to ne. Vlada je napravila ovo i to može napraviti. U suradnji s Narodnom bankom Hrvatske, koja je Narodna banke Hrvatske a ne Pakistana, naći ćemo rješenje i garantiram da ćemo naći rješenje da dodatno riješimo ovaj problem jer on nije gotov, da se osvrnemo i na problem kredita u eurima, da pojasnimo javnosti šta to stvarno znači, u čemu je razlika između kredita u eurima u Hrvatsko i u Austriji i zašto smo toliko ovisni, da razmislimo o mogućoj konverziji u kune, da vidimo je li to moguće. Zato jer naprosto treba reći, nakon 6 godina krize i na to smo znali biti i ponosni, hrvatske banke i dalje rade ko Bog, profiti su veliki. U godini, nakon godinu dana od kad smo prvi puta zakonski intervenirali i smanjili kamatne stope na franak profiti banaka su još narasli. Ne da nije smetalo, nego im je i dalje super i neka budu profitne. Ali u buduće će se ta odgovornost dijeliti. Ja nisam nikada potpirivao i potpaljivao javnost populističkim izjavama na račun banaka. Reda mora biti, ali u buduće na drukčiji način.
Komentara nema. Hvala. Četvrto pitanje kolega Domagoj Ivan Milošević.
Hvala gospođo potpredsjednice. Moje pitanje ide gospodinu Milanoviću, predsjedniku Vlade. Gospodine predsjedniče Vlade, opće je poznata žalosna činjenica da je u mandatu vaše Vlade eksplodirao javni dug Republike Hrvatske, a da je premija rizika manja jedino od grčkog rizika, da smo na žalost na svim gospodarskim ljestvicama na samom dnu EU. Ono što međutim je manje poznato, a to je da koristeći statističke metodologije mijenjate ih kao tenisice. Dakle, kada vam odgovara statistička metodologija EU kako biste prikazali rast izvoza onda je to dobro došlo. Kada međutim treba obračunavati hrvatski državni deficit onda koristite nacionalnu metodologiju, pa ste tako prije dva tjedna ponosno objavili da je naš deficit svega 12,8 milijardi kuna iako ste mjesec dana prije toga ovdje u Hrvatskom saboru iznijeli rebalans koji je bio tri milijarde kuna veći. Dakle, u mjesec dana se ušparalo valjda 3 milijarde kuna. Međutim na žalost koliko god mi svi željeli da je taj deficit svega 12,8 milijardi kuna zaboravljate vjerojatno namjerno, a to je da ste uzeli tri milijarde kuna iz drugog mirovinskog stupa, da je nezabilježen dug u zdravstvu više milijardi kuna, da se jamstva državnim poduzećima javnim poduzećima izdaju kao na traci, nitko više niti ne bilježi. E sad, moje je pitanje za vas da li ste ovdje pred svima nama i hrvatskom javnošću spremni pod punom moralnom, materijalnom i kaznenom odgovornošću jamčiti da je deficit stvarno 12,8 milijardi kuna?
Na pitanje odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite.
Gledajte, prošlo je tri godine. U ovoj godini nemam vremena za ovu vrstu polemika s vama. Građani i Hrvati i Hrvatice će odrediti i odlučiti i vidjet će vrlo jasno, jer sad su se oblaci razišli tko radi za dobrobit ljudi, tko se trudi i upire da oni koji predstavljaju pokretački motor ovog društva dođu u bolju, povoljniju situaciju da mogu više potrošiti. Možda ne kao vi i slični, ali da si mogu nešto malo priuštiti tako da ih se liši tog dužničkog tereta. A vi nastavite po svom. Mi statistike ne friziramo, mi radimo pošteno. Ako se katkad pozivamo na statistiku EU to bi trebalo bit u redu. Ne? Ne znam na koje statistike smo se ranije pozivali i nastavit ćemo u ovih godinu dana tako. Neće bit lako, borit ćemo se jer imamo čiste ciljeve i čiste metode, a vi nastavite po svom. Moju pažnju nećete dobit.
Komentar. Molim vas, komentirat će odgovor će komentirati onaj tko je postavio pitanje. Kolega Domagoj Milošević, izvolite.
Pa oduševljen sam odgovorom. Drsko, bezobrazno, neodgovorno kao i uvijek u vašem stilu. A to što koliko ja mogu potrošiti znate od '89. sam zaposlio za razliku od vas stotine ljudi i platio stotine milijuna kuna poreza. Dakle, pustite to. A odgovor na vaš odgovor slijedi. Dakle, zahvaljujući vašem neradu ili krivom radu hrvatski građani o kojima ste sad malo prije govorili su izgubili otprilike stotinjak milijardi kuna vrijednosti samo u nekretninskom stambenom fondu više od Španjolske, Grčke ili Portugala. Ne zna se koliki su gubici u vrijednosti tvrtki zbog vašeg nerada, dakle u vrijednosti tvrtki vjerojatno deseci milijardi kuna u protekle tri godine. Oportunitetni trošak tog što smo ušli u EU i što danas vi činite i ne činite činite pogrešno se mjeri također u milijardama eura. Javni dug u četiri godine vaše Vlade će sigurno narasti za 80 milijardi kuna. I kad sve to skupa zbrojite to je jedan cjelogodišnji hrvatski GDP, o 50000 ljudi koji su napustili Hrvatsku, mladi i obrazovanih zadnjih nekoliko godina ne trebamo ni govoriti. Šteta toga je apsolutno nemjerljiva, pa vi samo i dalje nemajte vremena i nemojte odgovarati na pitanja.
Peto pitanje kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Ja moje pitanje postavljam ministru Mornaru, a odnosi se na priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija stečenih izvan EU. Nakon 1.7.2013. stupanjem na snagu Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija nastali su problemi i to u vezi stručnog priznavanja visokoškolskih obrazovnih kvalifikacija za sve one koji su diplome stekli izvan EU, a posebno u Republici Srbiji i Republici Bosni i Hercegovini. Iako im je formalno priznata obrazovna kvalifikacija od strane Agencije za znanost i visoko obrazovanje isti se upućuju na ponovni postupak kod nadležnih komora kako bi im se priznala stručna kvalifikacija. Iskustvo kaže da je priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija preko stručne komore pratio otežavajući administrativni postupak i prate visoki materijalni troškovi. Naime, postupak obuhvaća polaganje više od 10 ispita, 5 stotina sati praktičnog rada u struci uz troškove oko 50 hiljada kuna koji naravno ti mladi ljudi koji još nisu ni počeli raditi ne mogu obezbijediti. Sve ovo govori u prilog nerazumijevanja problema tih mladih i obrazovanih ljudi koji su sticajem različitih okolnosti svoje obrazovanje stekli izvan Republike Hrvatske. Ima se dojam, stvara se osjećaj da se radi o otvorenoj diskriminaciji za hrvatske državljane koji se školuju u državama regije u odnosu na državljane članice EU. Zato postavljam pitanje gospodinu ministru što misli ministar poduzeti kako bi se riješio problem međusobnog priznavanja diploma u regiji?
Na pitanje odgovara ministar Vedran Mornar. Izvolite ministre.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovdje je u pitanju doslovna primjena europske direktive i Zakona o priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Razlikuje se od područja do područja. Obrazovna kvalifikacija priznaje se, i to rutinski odrađuje, ona Agencija za znanost i visoko obrazovanje. A u konkretnom slučaju na koji vjerojatno upućujete ovo svoje pitanje radi se o postupku pred Hrvatskom komorom dentalne medicine gdje je postupak nešto malo složeniji. S tim je upoznat i ministar zdravlja i zajednički radimo na rješavanju tog problema, da se postupak pojednostavi.
Komentar na pitanje, Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Ja bih mogao načelno biti zadovoljan s ovim odgovorom gospodine ministre, međutim, to je daleko od onoga što je problem u realnom životu i stječe se nažalost dojam da je lakše tim ljudima diplomirati nego nostrificirati tu istu diplomu u RH. Da podsjetim na činjenice da ovog trenutka 200 tisuća mladih ljudi školovanih je otišlo iz Hrvatske, od toga 800 liječnika. A istovremeno imamo deficit toga kadra, naročito na područjima od posebne državne skrbi gdje taj posao nije toliko atraktivan kao što je atraktivan u Zagrebu, Osijeku, Splitu i nekim drugim gradovima. Unatoč toga mi imamo podatke da postoje ljudi i u Erveniku i u Kninu i u Belom Manastiru i u Vukovaru i u Trpinji koji žele da rade, da ostanu tamo, koji su mještani dakle tih mjesta i koji su stekli svoje obrazovanje na način kao što sam rekao. To im je onemogućeno upravo zbog takvog odnosa komore prema tim njihovim diplomama. Oni su odradili i odrađuju pripravnički staž, njima je priznata diploma ali se ne dozvoljava polaganje državnog stručnog ispita naravno samim time dovodi se u pitanje buduće zapošljavanje. I ne bi voljeli da kažemo da ćemo biti vjerojatno u prilici u skoro vrijeme da umjesto njih uvozimo liječnike iz Rumunjske.
Šesto pitanje postavlja kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ja svoje pitanje upućujem potpredsjednici Hrvatske vlade i ministrici socijalne politike i mladih gospođi Milanki Opačić. Poštovana gospođo potpredsjednice iako mnogi često za ovu Vladu govore da nije socijaldemokratska, da je tehnokratska, neoliberalna, da ništa ne radi, da nije socijalno osjetljiva i da ne brine o hrvatskim građanima ova Vlada upravo suprotno vuče niz socijaldemokratskih poteza i mjera kao što su neke odluke i zakoni vezani uz ljudska prava, kao što je povećanje plaća hrvatskim građanima, obnova u poplavljenim područjima, mjere za poticanje zapošljavanja, pomoć našim sugrađanima koji imaju kredite u švicarskom franku, jučerašnja podrška premijera radnicima Sisačke rafinerije itd., itd. Tako je ova Vlada povukla još jednu socijaldemokratsku mjeru koja se zove novi početak za socijalno najugroženije građane kojom će se otpisati dugovi našim najsiromašnijim sugrađanima. Pa za tu inicijativu možemo reći slobodno da je to još jedna socijalna mjera nesocijaldemokratske Vlade. Tu mjeru i inicijativu najavili ste prošli tjedan hrvatskoj javnosti. Prije dva dana sporazum s Vladom potpisali su gradonačelnici velikih gradova i direktori javnih poduzeća, jučer su to učinili predstavnici banaka. Moje pitanje stoga glasi, što očekujete od ove inicijative, koji su kriteriji za otpis dugova, tko je sve podržao ovu inicijativu i uključio se u otpis građanima i od koga to očekujete da će se u narednom razdoblju još priključiti? I zbog čega se, po vašem mišljenju, ovako veliki broj naših sugrađana našao u blokadama? Hvala lijepo.
Odgovor na pitanje, potpredsjednica Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala gospodine zastupniče. Dakle, riječ je o velikom broju građana koji su duže od godinu dana blokirani i koji zbog toga doista imaju na neki način zaustavljen život i to nije nešto što se dogodilo od jučer, dakle to je nešto što se gomila godinama. Kriza predugo traje, radna mjesta se gube već zadnjih 10-ak, 12 godina i ljudi nažalost su iz dana u dan sve više tonuli u probleme. Ovo što smo napravili zadnja dva dana sa potpisivanjem i teleoperaterima, bankama, trgovačkim društvima u većinskom državnom vlasništvu i sa 4 velika grada riječ je ustvari o vjerovnicima koji imaju 90% duga. I zato nam je bilo važno s njima to prvo potpisati. Riječ je o tome da dug otpisujemo onima koji su najugroženiji. Dakle, ljudima koji imaju socijalne pomoći, ljudima koji imaju osobne invalidnine, ljudima koji žive doista na liniji siromaštva. I svi smo se zajedno složili ovo je jedan bio proces koji smo duže od 6 mjeseci radili u pregovorima i sa bankama i sa teleoperaterima i zajednički smo došli do ovih kriterija. Svi su se složili da su ti kriteriji apsolutno kriteriji za one koji su najugroženiji. To znači da bi ustvari za prve korisnike koji od 1. veljače će moći podnijeti prve zahtjeve za otpis duga već negdje u ožujku mogli očekivati i prve ljude koji su deblokirani i koji imaju ajmo reći jedan novi životni početak. Zasada se javljaju brojni gradovi koji žele potpisati sporazum, pristupiti tom sporazumu. Neki dan smo bili u Krapinsko-zagorskoj županiji jer su se tamo prvi javili, međutim od danas je ili od jučer već obrazac na stranicama Ministarstva socijalne politike i mladih koji se može popuniti od strane svakog grada i svake općine i bilo koje pravne osobe koja pruža određene usluge svojim građanima i koje žele na taj način po ovim kriterijima otpisati dug građanima. Mislim da su svi pokazali jedno veliko društveno odgovorno ponašanje, jednu veliku socijalnu osjetljivost prema onim građanima koji doista najteže žive i upravo zbog toga ova zadnja dva dana po meni se pokazalo u Hrvatskoj da se može sjesti zajedno za stol i sa onima s kojima se možda naizgled ne može dogovoriti, ali evo pokazali smo da može jer su svi svjesni da toj kategoriji ljudi treba pomoći. Najveći broj tih ljudi doista nisu svjesno i ono svojom voljom upali u te probleme nego su se našli zbog teške gospodarske situacije i krize koja predugo traje. Dakle, ovo jest jedna dobra socijalna mjera i upravo zbog toga očekujem da se svi gradovi, sve općine i sve pravne osobe koje isporučuju određene usluge građanima uključe u ovaj projekt. Hvala lijepa.
Komentara nema. Sedmo pitanje, kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje upućujem potpredsjednici Vlade RH i ministrici socijalne politike i mladih gospođi Milanki Opačić. Poštovana gospođo potpredsjednice, svojom odlukom od 12.siječnja 2015.godine Ustavni je sud je obustavio primjenu Obiteljskog zakona. moram ukazati da je takva brzina pomalo neuobičajena kada znamo da u nekim drugim predmetima Ustavni sud evo već 4.godinu odlučuje pa još uvijek ne znamo koji je stav Ustavnog suda primjerice o valutnoj klauzuli. Ali dobro. Brzina kojom je Ustavni sud ovdje odlučivao dovela je do čitavog niza problema. U problemima su naši sudovi, u problemima su centri za socijalnu skrb jer ne znaju kako postupati, ali prije svega u problemima su djeca, štićenici i roditelji jer ne znaju na koji način će se njihove odluke koje su dobili, odluke o alimentaciji, odluke o viđanju roditelja i djece izvršavati. U problemima je i RH. Naime, zakon čiju primjenu odredio Ustavni sud, a to je Obiteljski zakon iz 2003.godine nije usklađen niti sa direktivama EU, niti sa međunarodnim konvencijama kojima je RH pristupila u međuvremenu. Napomenut ću, Europska komisija je notificirana o donošenju zakona iz 2014.godine, on je usklađen sa europskim pravom i mi smo ga dužni provoditi. Moje pitanje vama je, što će Vlada učiniti kako bi se ove posljedice odluke Ustavnoga suda što prije otklonile kako ne bi trpili naši građani i kako ne bi trpila RH zbog postupka koji bi eventualno Europska komisija mogla pokrenuti protiv nas? Hvala.
Odgovara potpredsjednica Milanka Opačić. Izvolite.
Da, gospodine zastupniče sve ovo što ste vi rekli je točno. Dakle vrlo jednom neuobičajenom odlukom Ustavnog suda umjesto da kaže koji dijelovi su eventualno protuustavni pa da da rok kao i za mnoge druge zakone da to zakonodavno tijelo i izvršno usklade, oni su suspendirali zakon i stavili se u funkciju zakonodavca i odlučili koji zakon će biti na snazi što je po prvi puta do sada učinjeno od Ustavnog suda i definitivno su izišli izvan okvira svoga zakona. Mi smo ovdje u Vladi prvenstveno izabrani da štitimo interese građana i njihova prava. U ovom trenutku je činjenica da mnogi naši građani ne mogu ostvarivati svoja prava, da npr. imamo situaciju da zbog suspenzije novog zakona jedan roditelj i dalje može dijete odvesti u neku drugu zemlju i ne mora ga vratiti natrag. Mi imamo puno takvih problema gdje su to roditelji učinili i mi tu djecu nikad nismo vratili u Hrvatsku i nismo ih vratili njihovim roditeljima. S druge strane nema nijednog mehanizma više koji štiti roditelja da ima pravo na viđanje svoga djeteta, to je prvenstveno pravo djeteta da ima pravo kontakta s jednim i s drugim roditeljem jer nema nikakvih sankcija u zakonu iz 2003.godine što je bilo u zakonu koji je suspendiran. Jednako tako treba reći da osobe koje su lišene poslovne sposobnosti po starom zakonu su lišene u potpunosti. To je kršenje Konvencije o ljudskim pravima i Konvencije u pravima osoba sa duševnim smetnjama. Mi smo izgubili mnoge sudske presude na Europskom sudu za ljudska prava zbog toga što je po starom zakonu da npr. roditelja koji ima laku mentalnu retardaciju ali se brine za svoje dijete, oduzmete to dijete, date ga na posvojenje što je bio slučaj i da ga pri tom ne pitate ništa i ne tražite nikakvo njegovo mišljenje. Dakle u našem zakonu mi smo se uskladili i sa direktivama i sa konvencijom takvog roditelja mora se tražiti suglasnost i mora se tražiti mišljenje. S druge strane mi smo s ovim zakonom uštedjeli određene novce. Ja ću vam samo reći npr. kada su u pitanju naši centri za posebno skrbništvo gdje smo imali dakle ljude sa pravnim fakultetom i sa položenim pravosudnim ispitom koji su išli na sud i štitili prava djece i osoba koje su lišene poslovne sposobnosti odnosno lišavaju se, mi smo njih plaćali dakle odvjetnike smo do sada plaćali negdje oko 7,5 milijuna kuna na godišnjoj razini. Naši odvjetnici koje smo mi zaposlili u naših pet centara nas koštaju milijun i 300 tisuća kuna godišnje. Dakle to je jedna direktna ušteda u hrvatskom proračunu, no očito to Ustavni sud baš i nije puno zanimalo. Nama je puno važnije od ove uštede i to da smo dobili pravnike koji su senzibilizirani na prava djece i senzibilizirani na prava osoba koja se lišavaju poslovne sposobnosti i koji se na sudu isključivo bave njihovim pravima i štite njihove interese što do sada nije bio slučaj. Bez tog instituta u ovom trenutku su i te osobe ostale. Što se tiče Vlade RH još jedanput ću reći, svi smo mi ovdje zaduženi da se borimo za prava naših građana i da štitimo njihova prava i utoliko Vlada RH će vrlo brzo uputiti u Hrvatski sabor Obiteljski zakon sa određenim izmjenama kako bi Obiteljski zakon stupio na snagu i zadržao sve ove mehanizme koji štite prava građana prvenstveno djece, roditelja i još više osoba koje su sa duševnim smetnjama, osoba s invaliditetom čija prava u ovoj zemlji očito štite samo pojedine udruge i nitko više. Hvala vam lijepo.
Komentara nema. Hvala. 8 pitanje kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje upućujem prvoj potpredsjednici Vlade, ministrici vanjskih i europskih poslova gospođi Vesni Pusić. Okrutan i tragičan napad na redakciju satiričkog časopisa Charile Hebdo u Parizu svojom je bezobzirnošću, drskošću i posebice motivom zgrozio, ali barem na trenutak i ujedinio cijeli slobodarski svijet. Očito je da je sam napad isprovocirao razna tumačenja ali brojne poglede na vjerski fundamentalizam, u ovom slučaju islamski fundamentalizam od povijesnog pogleda te s njim uzročno posljedičnih razloga nastanka islamske države do brojnih vrlo ozbiljnih rasprava o globalnoj, individualnoj sigurnosti država u datim okolnostima. Sve zemlje protuterorističke koalicije među kojima je i Hrvatska ranjive su manje ili više u pogledu mogućih sličnih terorističkih napada i to nepredvidivog sadržaja, mjesta i vremena. Po vašem mišljenju, koja su najvažnija sigurnosno-politička pitanja i aspekti koji se otvaraju pred nama u Europi i u Hrvatskoj?
Odgovora prva potpredsjednica Vesna Pusić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Zahvaljujem gospodine zastupniče na pitanju. Dakle nakon terorističkog napada na Sharlie Hebdo u Parizu se okupio pa ja bih rekla iz dva razloga, jedno je solidarnost konkretno sa Francuskom i specifično sa francuskom tradicijom u borbi za slobodu javne riječi i u podršci novinarima i karikaturistima koji su stradali u tom terorističkom napadu. Okupio se slobodarski svijet i okupila se apsolutno u jedinstvu Europa. Tu vrstu zajedništva zapravo smo vidjeli u borbi protiv terorizma prvi puta direktno u okupljanju anti-ISIL ili anti-DASH koalicije u borbi dakle protiv terorističke ekstremističke organizacije koja sebe naziva Islamska država koja je već tada otvorila široku temu a to je s jedne strane borbu protiv terorizma, ujedinjenu Europu i ujedinjeni svijet u borbi protiv terorizma koji zahtjeva suradnju službi, država, vrlo široku suradnju na tom polju i istovremeno otvara drugo pitanje obzirom da je ovaj napad u Parizu okarakteriziran i kao antisemitski dakle borbu protiv antisemitizma. I istovremeno borbu protiv antiislamizma. Dakle činjenica da se terorističke grupacije, ekstremističke, terorističke grupacije danas identificiraju ili skrivaju iza Islama a mogle bi se skrivati iza bilo čega drugoga, otvara i pitanje važnosti borbe protiv antiislamizma koji to često izaziva u društvima. I jedan od načina je svakako partnerstvo sa islamskim zajednicama u europskim zemljama i leaderima koji su spremni i sposobni unutar muslimanskih zajednica u europskim zemljama osigurati takvo vodstvo koje prokazuje teroristički ekstremizam koji se skriva iza te religije. Mi na sreću u Hrvatskoj imamo takvo vodstvo i surađujemo sa tim vodstvom u našoj islamskoj zajednici. To također zahtjeva i nešto o čemu smo razgovarali na vijeću ministara za vanjske poslove Europske unije u ponedjeljak i sa glavnim tajnikom Arapske lige Elarabyjem. Budući da zahtjeva suradnju i sa većinskim islamskim u prvom redu arapskim zemljama koje trebaju imati ravnopravnu, ako ne u nekim stvarima i leadersku ulogu u borbi protiv terorizma, ekstremizma koji se skriva iza Islama, odnosno iza muslimanskih zajednica i koji prijeti muslimanskim zajednicama barem isto toliko kao i nemuslimanskim zajednicama. Dakle ukratko odgovor je suradnja država, vrlo široka suradnja država i službi sa posebnim naglaskom na suradnji Europe sa [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Arapskom ligom i državama Arapske lige kao i suradnja sa islamskim zajednicama u svim tim zemljama [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme.]] Hvala lijepa.
Nema komentara. 9. pitanje kolega Ivo Jelušić.
Hvala lijepa. Pitanje postavljam potpredsjedniku Vlade i ministru regionalnog razvoja gospodinu Branku Grčiću. Poštovani gospodine potpredsjedniče, Hrvatski zavod za statistiku kaže prema njihovim podacima, a njih ne dovodimo u pitanje i kada nam pašu i kada nam ne pašu da je hrvatsko gospodarstvo u proteklih 10 mjeseci prošle godine imalo izvoz oko 65 milijardi kuna. To mnogima možda ne znači ništa ali ako kažemo da je to u postotku 9% više nego prošle godine, s istim razdobljem prošle godine onda to nešto govori. S druge pak strane, nakon 6 godina stagnacije i pada industrijske proizvodnje imamo rast industrijske proizvodnje. Prema izvješću Europskog statističkog ureda, dakle europskog ne hrvatskog Hrvatska spada među zemlje koje imaju najveći skok rasta industrijske proizvodnje. Ako tomu dodamo i činjenicu da od 1.1. ove godine gotovo milijun građana hrvatskih ima i imati će veće plaće što je rezultat izmjena poreza na dohodak postavio bih pitanje, možemo li konačno nakon 6 godina krize reći da je Hrvatskoj krenulo na bolje a da vas odnosno nas koji to govorimo ne proglase dežurnim optimistima bez pokrića? Hvala lijepa.
Odgovara potpredsjednik Branko Grčić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Neću se ponavljati, dakle ovo sve što ste vi rekli je istina, to su činjenice, to je zabilježeno u državnim statistikama različitih institucija, Državnog zavoda, HNB-a, Ministarstva financija, nekih naših fondova itd., itd.. Međutim, ono što želim reći jeste da će Vlada apsolutno učiniti sve što jeste u domeni Vlade da ovi pozitivni trendovi iz 2014. se nastave u 2015. i da dođe do određenog dakle ja bih rekao preokreta prije svega u BDP-u jer ovdje već imamo dosta tih pozitivnih kretanja. Ono što možemo očekivati u 2015. u tom smislu jest nastavak rasta dakle i industrije i turizma a onda naravno izvoza i roba i usluga. Ono što nam treba jeste i potrošački optimizam, dakle treba nam nastavak rasta osobne potrošnje koji je bio jako blag u 2014. godini ali bez raste osobne potrošnje teško može doći do oporavka BDP-a. I ono što je najvažnije treba probuditi investicije kako u javnom tako i u privatnom sektoru. Ja se nadam da će ova priča s EU fondovima gdje smo stvorili ali doista stvorili sve pretpostavke da u ovoj godini krene ugovaranje ogromnih novaca pa onda i realizacija tih projekata, da će to posebno doprinijeti investicijama. Međutim, ono što želim ovdje posebno naglasiti i mislim da bi se oko toga konačno trebali složiti, ovaj pristup gdje se svaka dobra vijest pokuša kroz legitimnu ja ću reći političku bitku obezvrijediti to nije dobro za Hrvatsku, to nije dobro da se događa niti u zemlji, a Boga mi ni u Bruxellesu, a to se cijelo vrijeme događa. Znači naši relevantni politički predstavnici non-stop govore protiv svoje države, ne protiv Vlade, ne protiv nekih pojava nego generalno protiv nekih stvari koje bi trebale vući naprijed i gospodarstvo i zemlju i to nije dobro. Dakle bez tog nužnog optimizma, jednog odgovornog odnosa nema niti rasta investicija niti će doći investitori, nema rasta osobne potrošnje jer će se ljudi uvijek stiskati i reći će evo sutra će možda biti gore pa idemo štedjeti, nećemo trošiti. Bez potrošnje nema gospodarskog oporavka, bez tog nužnog optimizma neće biti ni novog zapošljavanja ljudi jer će se poduzetnici stisnuti pa neće uzeti jednog, dva, tri, pet ljudi u firmu jer neće znati što slijedi sutra. U ekonomskoj teoriji postoji teorija očekivanja. Bez dobrih očekivanja i optimizma nema napretka. To je vrlo jasno i ako barem oko ovih pitanja ne stanemo zajedno, čvrsto iza toga nema oporavka. Taj oporavak će biti i dalje trom, spor, lagan, međutim kažem barem oko takvih stvari trebali bi zaista vrednovati istinu i činjenice koje se opovrgnut ne mogu. Evo primjer ovaj maloprije oko proračuna. Pa zašto ne pohvaliti jednu Vladu da je u nekoliko mjeseci u finišu 2014. godine uspjela uštediti dodatne 3 milijarde kuna? Zašto ne pohvalit tako nešto? To je činjenica. Dakle vrlo egzaktno po stavkama znamo koliko smo manje potrošili, sveli deficit na 3,8% BDP-a i približili se onim zadanim ciljevima koje smo dogovorili između ostalog i sa Europskom komisijom. To je odličan ulaz u 2015. kao novu fiskalnu godinu i na tome ćemo bazirati fiskalnu politiku, ali i ukupnu ekonomsku politiku u ovoj godini.
Hvala. Nema komentara. 10 pitanje, kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje upućujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske, naime jer u studenom prošle godine zatražio sam iz Ministarstva financija popis kapitalnih investicija za Zagreb, Split, Rijeku i Osijek za vrijeme ove Vlade no nisam dobio tu informaciju, a stanje u Slavoniji i Baranji je sve gore. Znamo da se godinama dolazilo u Slavoniju i Baranju, no gledajući zadnje vrijeme da ljudi napuštaju sela i gradove, odlaze u inozemstvo, mnogi su godinama vidjeli svoju šansu i u građevinskom sektoru, no gledajući proračun i slušajući premijerovo zadnje izvješće nisam pronašao baš neke kapitalne investicije za Slavoniju i Baranju. Pa evo postavljam pitanje predsjedniku Vlade, do kraja mandata planirate li započeti neku stratešku investiciju za Slavoniju i Baranju, pa ja bih molio da kažete koje su to investicije i kada planirate započeti.
Odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite predsjedniče.
Zadnje izmjene poreznog sustava, korekcija poreznih topa na koje je bilo i prigovora, najviše, daleko najviše pogoduju siromašnijim općinama koje su nažalost većinom u Slavoniji i Baranji. Prvo. Drugo, bili ste gradonačelnik Osijeka, nedavno je pokrenut jedan ogroman projekt u infrastrukturu, vodoopskrbni sustav odvodnje vrijedan desetke i desetke milijuna eura. To Osijek nikad nije imao. Evo na tome ću stati, ima još puno toga, da ne bi rekli da širim optimizam.
Komentira kolega Krešimir Bubalo.
Zahvaljujem se predsjedniku Vlade Republike Hrvatske. No i sami ste maloprije rekli da je Slavonija i Baranja također među nekim regijama prošla rat i odricanja, no mislim da je došlo vrijeme da se prema Slavoniji i Baranji ponaša puno drukčije. No ja vas nisam pitao za porezni sustav iako on se mijenja iz dana u dan, a vidimo da Slavonija i Baranja sve više zaostaje. Također, gledajući ljude iz Slavonije i Baranje koji sve više odlaze, onda sigurno da izražavam svoju zabrinutost. No maloprije ste spomenuli jednu kapitalnu investiciju, a upravo sam godinama radio na toj kapitalnoj investiciji i niste je mogli mimoići, a radi se o pročišćivaču i kolektoru vrijednom 72 milijuna eura za Grad Osijek. Nisam vas pitao za investicije koji je inicijator bio Grad Osijek nego upravo za investicije koje se tiču vaših ministarstava Hrvatske Vlade i očekivao sam da ćete se pohvaliti s nečim i da ćete nešto započeti jer prošao vam je gotovo mandat a u Slavoniji i Baranji niste započeli nijednu investiciju, pa i one koje su u tijeku idu prilično sporo i razvučeno je njihovo završenje. Prema tome, ja vas još jednom molim predsjedniče Vlade, pogledajte na Slavoniju i Baranju i započnite barem jednu kapitalnu investiciju u svome mandatu. Hvala lijepo.
11 pitanje, kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovana gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje uputit ću ministru pravosuđa. Poštovani gospodine ministre, svjedoci smo brojnih slučajeva u kojima naši građani iz različitih razloga nisu u stanju podmirivati svoje financijske obveze, dolaze pod ovrhe, blokade, deložacije. Neke zemlje to rješavaju stečajem potrošača odnosno tzv. osobnim bankrotom. Smatram da mi kao socijaldemokratska vlast možemo i moramo zaštititi i te građane. Zato vas pitam hoćete li i kada predložiti Zakon o stečaju potrošača te ako da, koje bi bile njegove bitne značajke.
Na pitanje odgovara ministar Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepo poštovana zastupnice. Dakle zakon je pred krajem izrade, znači u javnoj raspravi i mi očekujemo da će do kraja mjeseca ići pred Vladu što znači da će biti u Saboru negdje u veljači, prvoj polovici veljače. Radi se o jednom vrlo kompleksnom zahvatu u pravni sustav jer uvodimo jedan institut koji mi u Hrvatskoj nikad nismo imali. Uvodimo institut od kojeg postoje velika očekivanja, ja bih rekao nekad i prevelika i ja bih volio i poslat poruku da tu moramo biti također realni. Znači što on znači? On znači s jedne strane mi dajemo građanima koji su ušli u životni problem, stvarno u životni problem, jer na žalost takvih građana oko nas ima dosta. Dajemo im priliku za novi početak i dajemo im priliku da nakon što cijela njihova imovina se sravni ostane im određeni egzistencijalni minimum, vrate se dugovi, da im se preostatak otpiše. Tu ide i jedno razdoblje kušnje dvije do pet godina kako sada zamišljamo u kojem građanin je pod ja bih rekao pod patronatom jedne vrste jer ono što zaradi dio mora ići na otplatu dugova, dio ostaje njemu za život. Nakon toga kad to razdoblje završi on je potpuno miran i oslobođen cijelog onog ostatka dugova. Tu se izbjegava i onaj užasan problem koji građane često muči kod recimo stambenih kredita gdje izgube nekretninu i onda ostanu zapravo možda nekad i do kraja života dužni još više nego što su bili. To će se s time izbjeći. Ali je isto tako osnovna poruka koju mi moramo i koja je ovdje, dakle s jedne strane pomoć takvom dužniku koji se našao u problemu je da se dug također mora vratiti. To je poruka ne zbog vjerovnika, to je poruka i zbog svih onih građana koji uredno teško nekad spajajući kraj s krajem rade sve da svoj dug vrate. Dakle, ovo nije zakon koji će biti nekakav čarobni štapić koji će sve ljude u ovoj zemlji osloboditi dugova i da krenu od početka i još im nešto stavit u džep ni blizu. On je zakon koji će ljudima dati priliku koji su se došli, doveli nekad svojom krivnjom, nekad iz objektivnih okolnosti u problem koji ne mogu sami riješiti da krenu ispočetka ali uz vrlo veliki napor, uz odricanje. Nitko ne može računati da će ući u osobni stečaj i imati ne znam iPhone. Pitanje je da li može imati auto ako mu ne treba za neke zbilja nužne potrebe nekakvog prijevoza zbog djece itd. To je tako. Nitko neće moći ostati u velikoj kući ako je dužan drugima, jer ti koji potražuju od njega žive od toga. To su također možda neki radnici koji su obavili posao, neki obrtnik koji se ne može naplatiti itd. Dakle, to je jedan krug. Međutim, on je samo jedna od mjera svega onoga što smo do sada radili, ono što smo promijenili u Ovršnom zakonu tu smo uveli i moratorij recimo na deložacije koji postoji, uveli smo naravno kad je u pitanju jedina nekretnina i pod određenim uvjetima. Idemo sad sa otpisom dugova što je također bitno. I ono što je bitno mi moramo i sada smo konačno u prilici da uspostavimo sustav da ovaj zakon može raditi. Mi očekujemo u jednom trenutku priljev od 200 tisuća građana. Dakle, mi smo prvo morali uspostaviti sustav da se s tim možemo nositi. Vi ne možete pustiti jedan novi institut da on zapravo propadne. Sada kad znamo da s njim možemo upravljati i da je on tu onda idemo sa zakonom. Bit će rasprava i u Saboru, očekujemo također povratnu informaciju što se može drugačije i bolje. I znači zakon kroz dva čitanja negdje u ožujku očekujem drugo i mogao bi stupit na snagu negdje u svibnju. Evo hvala lijepa.
Komentara nema. 12 pitanje kolega Franjo Lucić.
Hvala lijepa. Svoje pitanje postavljam ministru poljoprivrede gospodinu Tihomiru Jakovini. Obzirom da znamo da nam je stanje u poljoprivredi katastrofalno pogotovo u zadnje tri godine od kada vi vodite ovo ministarstvo i Vlada sastavljena od SDP-a poštovani gospodine ministre na upit onih ljudi koji me često zaustavljaju na cesti, a i sam kao predsjednik Odbora vas pitam koliko je Ministarstvo poljoprivrede u 2014. godini povuklo sredstava iz Programa ruralnog razvoja iz omotnice od 333 milijuna eura i koliko to planira povući u 2015. Postavljam vam također pitanje zašto ste iz Programa IPARD-a u protekloj godini od 14 milijardi eura koliko ste povukli 12 i pol milijardi vratili u europsku blagajnu. Pitam vas zašto ste kasnili sa Programom ruralnog razvoja 6 mjeseci, pa vam je EU to vratila nazad, pa ste ponovno to vratili. Dobili 373 primjedbe, a od sredstava ni traga ni glasa.
Odgovara ministar Tihomir Jakovina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, poštovani saborski zastupniče, dragi kolega. U vašem pitanju je prilično veliki broj netočnosti i krivih navoda i krivih podataka. Program ruralnog razvoja najvažniji, jedan od dva najvažnija strateška dokumenta ove Vlade ali i inače za sektor hrvatske poljoprivrede i hrvatske poljoprivrednike izrađen na vrijeme. Tri godine se donosio novi reformski paket zajedničke poljoprivredne politike i donesen je krajem 2013. godine. Provedbene akte po kojima smo mogli izraditi Program ruralnog razvoja izišli su tek u travnju i svibnju 2014. godine. U sedmom mjesecu 2014. godine smo predali Program ruralnog razvoja nekih dva ili tri tjedna prije roka. Krajem 10. mjeseca smo dobili opservacijsko pismo Europske komisije sa ne kako ste rekli 373, ne onako kako neki kritičari govore 377 jer nisu uopće pročitali opservacijsko pismo i primjedbe, nego 378 primjedbi. Jedan dio od toga je nomotehničke primjedbe, a jedan je bio krucijalni, sadržajni gdje smo tjednima se sa Komisijom argumentirano borili da prođe naša argumentacija koju smo izložili, koju smo tražili u programu ruralnog razvoja. Govorimo o gornjim i donjim pragovima za investicije po mjeri četiri. Nije nam i nismo htjeli napraviti grešku koju smo činili prilikom zatvaranja Poglavlja XI., XII., XIII. i pristati na sve ono što je Komisija tražila od nas, za naše poljoprivredne proizvođače, za našu prehrambenu industriju je izuzetno važno da u mjeri 4. mogu koristiti gornji prag investicija od 5 milijuna eura prihvatljivih troškova, a ne 3 milijuna kako je tražila komisija od nas. Donji pragovi su nam isto bili važni da budu na granici između 4 i 8 SO ili 4 do 8 tisuća eura godišnjeg prometa da bi što veći broj OPG-a mogao aplicirati na tu mjeru. Mjera 7. koja je namijenjena za jedinice lokalne samouprave, gdje imamo do milijun eura sredstava za izgradnju komunalne infrastrukture, uređenje prometnica, javne rasvjete, objekata u jedinicama lokalne samouprave zahtjev komisije je bio da je financiranje 80% iz proračuna EU, a 20% iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Tjednima smo argumentirano dokazivali i pregovarali s komisijom da to financiranje bude 100% i za to smo se izborili. Zbog toga nisam pristao i nisam u jednom danu poslije primitka tog opservacijskog pisma pristao na svih 378 primjedbi da bi radio na PR-u svome i da bi Hrvatska bila zemlja među prvima kojima će biti prihvaćen program ruralnog razvoja. Ne, pregovori sa komisijom su pred krajem, i u rokovima koje smo zacrtali program će biti usvojen i usklađen sa Europskom komisijom. Ni eura nismo izgubili iz programa ruralnog razvoja zato što je primjena programa ruralnog razvoja M+3. Znači, prva godina 2014. za koju nitko nije mogao koristiti jer je bila programska godina, od 118 programa ruralnog razvoja u cijeloj Europi samo tri su prihvaćena u 12. mjesecu prošle godine. Koristimo M+3 sredstva iz 2014. godine i koriste se do 2017. Sredstva iz 2020. koriste se do 2023. A ako govorimo o iskorištenju IPARD-a 2010.-2011. zajedno je iskorišteno 1,7%. Digli smo, zatvorili smo IPARD kao pretpristupni fond, digli smo ugovorenost na 94% kompletne omotnice i imat ćemo iskorištenje oko 70% ukupne omotnice pretpristupnog fonda zato što smo značajno digli iskorištenje u zadnje 3 godine. Nijednog eura nismo izgubili iz programa ruralnog razvoja i na najbolji način smo zaštitili i interese hrvatske poljoprivrede. Očekujemo da ćemo kroz ovakvi program ruralnog razvoja imati iskorištenje 70 do 80% cijelog programa ruralnog razvoja.
Hvala. Imamo komentar na odgovor, izvolite kolega Lucić.
Gospodine ministre naravno da se ne slažem sa vašim odgovorom jer ste rekli masu netočnih informacija. Niste mi odgovorili zašto ste u IPARD-u 12,5 milijardi vratili u europsku blagajnu, niste mi odgovorili. Niste mi odgovorili ni koliko ćete povući u 2015., a u 2014. niste povukli ništa dakle po pitanju ruralnog razvoja. Ono što želim reći je to, istina je nismo izgubili ali kasnimo. Dakle, danas je 2015. godina, prvi mjesec, nećete povratnu informaciju od Europske komisije dobiti do 6. mjeseca. Dolaze vam godišnji odmori, ako u jesen budete raspisali ijedan natječaj budite sretni, a bojim se da će 2,5 godine proći, a da vi u Ministarstvu poljoprivrede po pitanju ruralnog razvoja od 333 odnosno preko 600 milijardi eura nećete povući ni kune. Pa naravno da nam je poljoprivreda u takvoj teškoj situaciji, katastrofalna, i da će biti i još teže poslovati u poljoprivredi jer ovakav odnos ministarstva prema ljudima koji se bave poljoprivredom i novcima koje ste dobili iz EU su doista za svaku osudu.
Zahvaljujem. Sljedeće pitanje će postaviti kolega Marin Jurjević, izvolite.
Hvala lijepa. Pitanje je za ministra Mornara. Poštovani gospodine ministre kako izvještavaju mediji ovih dana u Imotskome je izabran ravnatelj Pučkog otvorenog učilišta. Od 5 prijavljenih kandidata njih 4 imalo je visoku stručnu spremu, 1 kandidat imao je srednju stručnu spremu. Po zakonu ravnatelj mora imati visoku stručnu spremu. Gradsko vijeće grada Imotskoga izabralo je, zamislite, ovoga jedinog koji ne ispunjava zakonske uvjete natječaja, ovog kandidata koji ima srednju stručnu spremu i to sa 12 HDZ-ovskih vijećničkih glasova za i 5 vijećničkih oporbenih glasova protiv. Gospodine ministre ovaj kandidat slučajno je i član HDZ-a. Pitam vas gospodine ministre ne čini li vam se kako je ovakvim izborom povrijeđen ne samo zakon nego i zdrav razum koji nam nalaže da odvojimo unutarstranačke od javnih funkcija i koji nam nalaže da nadam se još uvijek priznamo kako je adekvatna diploma važnija od adekvatne stranačke iskaznice. Gospodine ministre pitam vas što ćete poduzeti da zaštitite ugled struke, demokracije, zakon od nakaradnog i da tako kažem nakaradne demonstracije sile, političke podobnosti i političkog primitivizma kao što je to bilo u ovom slučaju, ukoliko mediji ne lažu što se desilo.
Hvala. Na pitanje odgovora ministar Vedran Mornar, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zastupnici i zastupnice, pučka otvorena učilišta mogu izvoditi obrazovne programe, a mogu izvoditi i programe u kulturi. Mogu i jedno i drugo. Zakon je nažalost jasan samo tamo gdje se izvode obrazovni programi. Ovdje je nažalost situacija takva da Pučko otvoreno učilište u Imotskom ne izvodi obrazovne programe i kao takvo nije uopće u nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. A natječaj na web stranicama omogućuje da se i srednja stručna sprema na taj natječaj javi.
Hvala lijepo. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas kolegice i kolege nastavljamo sa pitanjima. Sljedeće pitanje će postaviti kolega Gordan Jandroković, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Nakon predsjedničkih izbora u više ste navrata vrlo ružno govorili o političkim protivnicima i o novoizabranoj predsjednici Republike i odbili joj čestitati na izbornoj pobjedi. To je vaše pravo, to je vaša politička odluka i vaš stav. No ono što je mene zainteresiralo jest objašnjenje zašto nećete čestitati, a to objašnjenje izrekli ste u Emisiji Javna stvar. Ja ću vam ga sada pročitati. Kazali ste: "Nisam se još čuo s njom, ne znam što to znači čestitati. Ja šutim. Nisam čestitao ni Ivi Sanaderu. To nije stvar kućnog odgoja, ja ga imam i više nego dovoljno, ja sam takav idem glavom kroz vrata, ne kroz zid. Ja sam joj izrazio dobrodošlicu. Ne budimo licemjerni ovo gledaju i djeca. Ne želim čestitati nekome koga nisam htio i ne želim glumiti da sam zbog tih rezultata izbora sretan. Nemojmo inzistirati na licemjerju". Dakle moje pitanje ili više pitanje glasi ovako, budući da se vrlo često pozivate na političku kulturu i predstavljate se kao dio onog političkog spektra u Hrvatskoj koji zagovara tu političku kulturu, kako takav vaš stav utječe na kulturu političke tolerancije, međusobnog uvažavanja i dijaloga? Kakvu poruku ste poslali djeci na koju se isto tako pozivate jer ako smatrate da ne treba čestitati onome koga niste htjeli, kakva je to poruka oko onog univerzalnog fair play za naše mlade generacije? I ono što me posebno intrigira, ako smatrate da ne treba čestitati onome koga niste htjeli ili niste sretni ako čestitate da ste licemjere, da li onda smatrate da gospodin Ivo Josipović, predsjednik Hrvatskog sabora gospodin Leko i nekolicina vaših ministara da li su oni željeli gospođu Kolindu i sretni su zbog njezine pobjede ili ih isto tako smatrate licemjerima?
Vrijeme. Hvala. Na pitanje će odgovoriti predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite.
Šta vam ovo treba? kampanja gotova, ali ako ostanete bez saborskog mandata i ako vam ga šef uskrati možete doći za mog PR-a u SDP jel ovo što ste ponovili sada je upravo tako, da. Ja ne izvitoperim svoje riječi, ja djecu učim da budu iskrena naravno u okviru pristojnosti. Vi vrlo dobro znate kakav ja kućni odgoj imam, solidno znate moje roditelje, znam ja vaše, nije to loše uopće ali to nije stvar kućnog odgoja, to je stvar garda, dakle to je stvar odnosa prema istini. I da, to je naprosto nešto kako ja želim da se hrvatska djeca ponašaju, naravno da ih ne mogu uzeti pod svoje. To je moja poruka njima. Prema tome, kampanja je gotova, predsjednicu koja je izabrana sa većinom glasova prihvaćamo, dobrodošlica znači da ćemo zajedno raditi u okviru svojih zakonskih ovlasti, Vlada 99%, predsjednik ono malo što ima i to je tako i to će biti tako. A ja mogu samo pozvati da kada govorimo u inozemstvu, kada predstavljamo Hrvatsku, kada dajemo intervjue uglednim novinama da ne kritiziramo svoju zemlju i svoju Vladu i svoju državu ustvari preko granica pristojnosti. Naime, to nitko nikada nije radio od hrvatskih predsjednika ni Franjo Tuđman koji je bio pravi predsjednik dakle sa polupredsjedničkim ovlastima ni predsjednici koji su od 2000.godine odnosno 2001.više protokolarni ali i dalje su predsjednici direktno su izabrani. Prema tome ovo je moj poziv osobi gospođi Kitarović koja je pobijedila na ovim izborima da kada daje intervjue, a medeni mjesec vrlo brzo prođe, da pazi što govori, da ljudi to gledaju. Ne da pazi šta govori, nemojte molim vas, nema smisla da uzdišete, da bude oprezna što govori. Nitko joj ne prijeti, pa zna se tko prijeti i ja nisam govorio o njoj, ja sam govorio o jednoj stranci, o gospođi Kitarović vrlo malo. Samo sam rekao da je izabrala loše društvo jer u životu je opet sve stvar izbora. Mi biramo, mi smo slobodni ljudi. A vama velim nudim vam posao, trebat će vam.
Hvala. Sljedeće pitanje će postaviti, a odgovor. Izvolite kolega Jandroković.
Vratite mi molim vas 2 minute. Hvala lijepo. Dakle gospodine Milanoviću, ja svoj posao sam imao prije i imat ću ga poslije, ako ne u Hrvatskom saboru, privatnom sektoru jer sam suvlasnik jedne tvrtke za razliku od vas koji ste cijeli svoj život proveli ovdje na državnim jaslama, ali to je trenutno manje važno. Puno je važnije …
Ja bih vas molio kolegice i kolege. Kolegice i kolege molim vas dozvolimo kolegi da odgovori. Izvolite kolega Jandroković.
Mogu ja.
Izvolite kolega Jandroković evo i vrijeme smo zaustavili.
Dakle ja sam vas nešto pitao niste mi odgovorili zato sam vas i pitao da pokažemo još jedanput hrvatskim građanima da nemate pojma i uopće niste svjesni onoga što izgovarate. A znadete zašto vam je to tako? Zato što ste kazali da ne idete glavom kroz zid nego idete glavom kroz vrata. Pametan čovjek se služi kvakom on otvori vrata, a oni koji su malo manje pametni ti udaraju glavom u tvrde predmete i onda vrlo često završe u traumi s teškim ozljedama mozga. Meni bi bilo puno draže da kao predsjednik Vlade svoju glavu koristite za neke druge stvari. A što se tiče posla sasvim sam siguran da nakon kraja ovoga mandata nećete baš lako naći novi posao jel sa svim što ste pokazali ne vidim nijednog poslodavca koji će vas zaposliti.
Hvala. Sljedeće pitanje će postaviti kolega Mladen Novak. Izvolite. Molim vas kolegice i kolege budimo tolerantni prema kolegama koji trebaju postaviti pitanje i članovima Vlade koji trebaju odgovoriti. Ukoliko se ne možete suzdržati ja bih vas zamolio da napustite sabornicu dok se ne smirite. Izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo. Moje je pitanje upućeno premijeru. Godišnjim planom upravljanja imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske INA je predviđena ili za prodaju ili za otkup, eventualni otkup djela koji nije u vlasništvu Republike Hrvatske. S obzirom da znamo da novaca nema, to ste i sami u nekoliko navrata govorili, znači od kupovine ništa. Vlasnik se uvijek rukovodi interesima i Mađari to rade, naš interes osim onog legitimnog je i energetska neovisnost i sačuvanje radnih mjesta. U slučaju naših rafinerija očito da se samo MOL rukovodi svojim interesom, ostvarenjem dobiti i preuzimanjem tržišta. Ova Vlada očito nema strategiju za ovakvu situaciju niti rezervnu opciju. Ministar Vrdoljak je slikovito rekao da se spreman i potući za INA-u no to je rezultiralo odlukama uprave koje praktički vode ka zatvaranju danas Rafinerije Sisak, u budućnosti vrlo vjerojatno Rafinerije Rijeka. MOL vjerojatno nikada neće donijeti formalnu odluku o zatvaranju rafinerije jer bi morao preuzeti i obaveze za sanacije zemljišta što je prevelika stavka. Mađari očito štite svoje nacionalne interese a mi od vas još ništa nismo čuli, nekakav što ste rekli u odgovoru na prošlo pitanje, nema garda, nema vašeg stava. Jučer ste primili radnike rafinerije i rekli da ćete nešto poduzeti. Sada ja pitam kada i što konkretno ćete poduzeti jer niti jedan vlasnik ne dozvoljava da mu netko ciljano uništava njegovu imovinu i onda konstatira, op nema je. A vi u ovom slučaju predstavljate vlasnika, Republiku Hrvatsku. Svi znamo za štetne ugovore ali za njih ste vi znali i prije nego što ste došli na vlast, odnosno u vrijeme još dok ste bili opozicija. Problem je prevelik, nacionalnog je karaktera i od jednog premijera se očekuje odlučna reakcija. Ja vas molim što ćete vi konkretno poduzeti. Hvala.
Na pitanje će odgovoriti predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite predsjedniče.
Hvala kolega Novak, konačno na istoj strani. Ali možda smo cijelo vrijeme bili na istoj strani. Ja sam jučer primio predstavnike radnika i sindikata Sisačke rafinerije, to je za mene sve rafinerija Hrvatska. Čak i direktor rafinerije kojeg je postavio MOL jedan čovjek i za Rijeku i za Sisak. Jedan čovjek iz Belgije koji nije stručnjak za tehnologiju nego je stručnjak za optimizaciju, dakle za otpuštanja. To je legitimno do određene mjere. Ja sam primio jučer ljude iz Rafinerije Sisak, tu se radi o 1000 radnika, nije bitan broj, tu su bitni principi neki. Nisam nikad razgovarao sa umjerenijim sindikalcima, sindikalci znaju biti vrlo ostrašćeni. Ovi ljudi su prije svega tehnolozi i stručnjaci u svom rafinerijskom poslu, to je na mene ostavilo dojam. To su ljudi koji mogu otići raditi u Katar ili mogu otići raditi u neke druge rafinerije u Europi, zaista im nije dakle radno mjesto ugroženo na način da moraju misliti hoće li sutra imati da kupe djeci knjige, odjeću, bilo šta. Da, znamo šta je potpisivano ranije, znamo kako je omogućeno MOL-u da stekne određeni paket dionica u INA-i. Oni su to kupili doduše, platili po tržišnoj cijeni a onda im je upravljačka prava, predsjednik jedne stranke i jedne vlade izvolio pokloniti ranije nego što bi na to možda imali pravo da je išlo sve normalno. To je Hrvatska čula, vidjela, probavila, apsolvirala i ima još uvijek mučninu od toga. MOL, vrlo jasno, dakle ima interes da preko INA-e radi svoju prodaju odnosno retail. INA ima malo manje od 500 benzinskih crpki, MOL je zatvorio rafineriju u Mantovi u Italiji, to je manja rafinerija, obnovio je 2 rafinerije u Mađarskoj i u Slovačkoj na razini najvišoj mogućoj. I ako pitate MOL njihov interes je da se sve u Hrvatskoj zatvori i Rijeka i da svoje gorivo, iz svojih rafinerija u okviru integrirane grupe mogu valjati u INA-ine crpke, to je tako. To je činjenica. Što Vlada može? Može se tome probati suprotstaviti. Ne oružjem, ne silom nego naprosto političkim pritiskom. I neće mi nitko onda reći da je to udar na slobodu investicije i pravnu sigurnost u Hrvatskoj. Nažalost doveli su nas dotle. Nažalost oni koji su radili što su radili su nas doveli dotle. Pa neka mi netko kaže da sam populist. 3 godine, 3 godine ja osobno, doduše ne ikad, nikad izravno i nikada u kontaktu sa predstavnicima MOL-a u Zagrebu i u Budimpešti nikada nego isključivo preko posrednika koji su izabrani od Vlade pokušavamo naći zajednički jezik. To teško ide. To teško ide. Postoje vrlo jasni interesi jedne strane, ja neću reći mađarski interesi, to su interesi te korporacije koje sam opisao. Dakle, derivate radim kod sebe jer sam tamo uložio a ulagati u Rijeku i Sisak što je hrvatski rafinerijski kapacitet o kojem stalno govorim mi se ne isplati. Poslovno gledano ja to razumijem ali s obzirom da sam nećete vjerovati Hrvat i hrvatski premijer ja to ne prihvaćam. E pa da vidimo tko je jači.
Hvala. Komentar kolega, izvolite.
Kolege koje ste vi opisali kao sindikalce jako dobro poznam i nisu u pitanju sindikalci, jedan je predsjednik radničkog vijeća a drugi je predsjednik Udruge branitelja i bili smo zajedno na ratištu tako da ih jako dobro poznam. Što se tiče ovoga, ako pitate za interese MOL-a, nisam pitao za interese MOL-a i za stavove MOL-a pitao sam za stavove hrvatske Vlade. Podsjećam vas da ste bili u Sisku 31.12.2011. godine i da ste iznijeli popriličan broj onako obećanja od kojih se baš ništa nije ispunilo. Nakon toga u Sisku je održana izvještajna konvencija SDP-a, 5 vaših ministara je bilo tamo. Rekli su da će Sisak punom parom krenuti naprijed. Što imamo nakon te 3 godine? Vaš savjetnik, koliko čujem po medijima i prijatelj, član Nadzornog odbora Siniša Petrović vas je mogao davno, davno informirati i upoznati sa situacijom koja se dešava u rafineriji i odluka o zatvaranju proizvodnje u rafineriji, o odustajanju od proizvodnje je donesena dosta davno. Za nju znamo svi ali se svi, nigdje nema crno na bijelo pa onda kao nije se desilo. Pokrenuo se proces istraživanja Jadrana, tko će prerađivat … naftu, Mađari? INA je dobila svoj prostor, ali to ustvari će bit MOL-ovo pa opet eksploatacija s našeg područja ide tamo. Jednog dana će jedna druga Vlada reći isto kao što vi sad kažete to je prethodna Vlada napravila pa su mi ruke vezane, ne mogu ništa. Jednog dana će jedna druga Vlada reći gledajte, oni prije nas su prodali autoceste ili imunološki ili ne znam šta sve, ovo sve što ćete vi rasprodati nažalost za vrijeme svog mandata. Za mene je zatvaranje rafinerije suprotno nacionalnim interesima i razlika između vas i jednog od vaših prethodnika je u tome što…
Vrijeme kolega Novak, isteklo je nažalost.
Samo sekundu da završim, što nažalost lopova možete strpat u zatvor ali onoga tko ne želi nešto napravit, tko je nesposoban ili lijen njemu nažalost ne možete ništa. Možete samo konstatirat na idućim izborima da mu ne dajete glas. Hvala.
Hvala. Sljedeće pitanje će postaviti kolega Damir Kajin. Izvolite.
Pitanje želim postaviti gospodinu Jakovini, ministru poljoprivrede. I pitam ga da li je u duhu Zakona o poljoprivrednom zemljištu da država svoje nekretnine, da država svoje poljoprivredno zemljište prodaje, nije bitno sada kome, za 1 do 2 kune po kvadratu pa da se te nekretnine potom urbanizira i onda te iste nekretnine pojedinci prodaju za 50, 100, 200, a znam slučajeva kad su prodavali i za 300 eura po kvadratu. Znači za 300, 700, 1000, 2000 puta više. Seljaku sve, zemlju mu treba jasno dati jer bez zemlje nema seljaka. Ako trebamo dati krv i krv mu treba dati, ali špekulantu treba naprosto sve uzeti. Jednom rječju, špekulant bez svega ili špekulanti u pluralu trebaju ostati. Ponavljam, seljak treba doći do zemlje. Zakon koji je na snazi poznaje zakon. Nije meni mrsko ni da mu se prodaje, ali moje je mišljenje da intenca zakona nije da netko preprodaje na taj način stečeno od države, znači moje mišljenje je da je država htjela špekulantima dati da se na taj način bogate da bi vjerojatno i drugačije zakon pisala. Međutim, kako tome stati na kraj ili doista je ova praksa u skladu sa pozitivnim propisima Republike Hrvatske.
Hvala. Na pitanje će odgovoriti ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovani kolega Kajin, da i vi i ja dobro znamo da je interes i intencija Zakona o poljoprivrednom zemljištu da poljoprivredni proizvođači dobiju osnov za svoj rad, a to je poljoprivredno zemljište i tu se slažemo da špekulacije i špekulanti, a imali smo dovoljno primjera u povijesti šta se radilo sa poljoprivrednim zemljištem unazad 10-ak godina, trebaju biti sankcionirani i ne biti u mogućnosti da raspolažu poljoprivrednim zemljištem. Sadašnji zakon stavlja prvi i prioritetni način raspolaganja, to je zakup na 50 godina. Jedan od drugih modela koji također zakon omogućava je privremeno korištenje na 5 godina dok se ne sredi zemljišno-knjižno ispravno stanje, dok nemamo istu situaciju u katastru, gruntovnici, stanje na terenu i mogućnost raspisivanja natječaja i zakon je dao mogućnost i kupovine zemljišta na kontinentu do 10 000 kvadrata, u priobalju do 2000 kvadrata i to sa točno striktno raspisanim kriterijima. Znači za okrupnjavanje susjednih parcela s ciljem okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, ako se do tih čestica ne može doći drukčije nego preko čestica koje su u vlasništvu fizičke osobe, ukoliko se na tim česticama rade objekti za poljoprivrednu proizvodnju ili neki drugi gospodarski objektu u interesu Republike Hrvatske. Nigdje se ne spominje i nigdje ne postoji mogućnost špekulacija u toj priči. U 2014. godini imali smo ukupno 810 zahtjeva za 2276 katastarskih čestica za ovaj način raspolaganja samom prodajom. Što se tiče zakupa koji je osnovni način raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, 124 natječaja raspisano u 2014. godini za gotovo 18096 hektara. Oni su u proceduri, za neke su ispisana rješenja, uvedeni poljoprivredni proizvođači u proizvodnju, za neki su to u tijeku i završetak obrade samih predmeta. I treći oblik je privremeno korištenje na 5 godina gdje smo u '13. i '14. skoro 60 tisuća hektara poljoprivrednim proizvođačima dali po tom modelu i da mogu ostvariti same potpore. Kad govorimo o poljoprivrednom zemljištu, a nastavno na pitanje poštovanog zastupnika Lucića kojeg nema tu, u Programu ruralnog razvoja između ostaloga smo osigurali sredstva i za njih smo se zalagali za dvije važne vjere koje će nam regulirati zapravo i kvalitetno korištenje poljoprivrednim zemljištem, a to je razminiranje. Mjera 5, razminiranje poljoprivrednog zemljišta gdje smo osigurali više desetaka milijuna eura da kroz mjeru 5 možemo minsko i minsko sumnjivo poljoprivredno zemljište očistiti sa 100% financiranjem iz sredstava EU proračuna i staviti ga u poljoprivrednu funkciju. Drugi vid koji ćemo koristiti i financirati iz Programa ruralnog razvoja je komasacija, znači Zakon o komasaciji je prošao prvo čitanje u ovom domu, drugo čitanje će biti vrlo brzo i već ove godine ćemo imati višegodišnji plan i prvi plan komasacije za 2015. godinu koji ćemo financirati iz programa ruralnog razvoja. Špekulanti ne, poljoprivredno zemljište što prije staviti u funkciju i dati poljoprivrednim proizvođačima da. Inspekcijske službe moje na terenu mogu kontrolirati ali i druge institucije države. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Komentar, kolega Kajin izvolite.
Da, poljoprivrednici naprijed, špekulanti stoj. Nažalost, predugo smo u ovim klupama da ne bi znali, naši zakoni su često pisani za nekog, ja ovdje ne prozivam vas ili institucije nažalost opet rade za nekog. Ja mislim da i ovaj institut zakupa koji ste uveli apsolutno je jedan pošten pristup. Ja jesam i za prodaju, ma za 0,1 lipu kvadrata poljoprivrednicima, neka se poljoprivrednik time bavi, neka zemlja nek bude Istrijani bi rekli u baredi. Ako je netko ne obrađuje s druge strane, ako je preprodaje onda neka postane državna. Ne može netko kupit ne znam dva, tri, pet hektara za 50 ili 100 tisuća kuna i onda dobiti 300 ili 350 ili 500 tisuća eura hipoteke na toj zemlji koja je do jučer bila naprosto državna. Ne može netko to preprodavati što je kupio za jednu ili dvije kune za 50, 100, 200, 300 eura po kvadratu. Zašto sam se borio za zakup ovdje? Jer su neki veliki veleposjednici u Istri koji imaju one agro komplekse 500, 600, 1500 kvadrata namjeravali za 15 milijuna kuna preuzeti sve te komplekse, a da im pritom lokalna samouprava urbanizira jedan ili dva hektara. To naprosto ne ide. Zašto ne ide? Ispada da nismo svi isti. Gro ljudi u ovoj zemlji je bankrotiralo, ne može ni naprijed, ni nazad, izgubilo je najbolje godine, a vidimo da drugi naprosto mešetare. I zato u duhu tog zakona doista želim povjerovati da će se ta praksa u ovoj zemlji preispitivati ma gdje god da se dogodila.
Zahvaljujem. Sljedeće pitanje će postaviti kolegica Ljiljana Cvjetović. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pitanje je upućeno ministru Mrsiću. Prognoze Svjetske banke predviđaju da će Hrvatska nakon šestogodišnjeg pada bruto domaćeg proizvoda u 2015. godini ostvariti rast od 0,5%. Procjene rasta gospodarstva zaista nisu velike, ali ni najniže mirovine nisu povećavane u značajnom obimu doku su troškovi života umirovljenika rasli pa sve veći broj umirovljenika ulazi u zonu siromaštva. Čak 48% umirovljenika prima mirovinu manju od 2000 kuna, a korisnika najnižih mirovina ima 200 tisuća i njihova prosječna mirovina iznosi 1410 kuna, odnosno četvrtinu prosječne plaće. Moje pitanje glasi: Mogu li umirovljenici s najnižim mirovinama očekivati povećanje mirovine? Hvala.
Hvala. Na pitanje će odgovoriti ministar Mrsić. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, kad govorimo o najnižoj mirovini ona je dio sustava mirovinskoga, ali i dio i socijalnog sustava. Naime, gledajući najniže mirovine one ako bi ih odredili samo prema stažu i prema uplaćenim doprinosima bile bi za 44% manje nego što su sada. Prema tome, sustav solidarnosti djeluje i te mirovine su skoro za 50% veće od mirovina koje bi zaslužili ti naši sugrađani samo da smo ih bazirali na godinama radnog staža i uplatama doprinosa. To je sve posljedica privatizacije onoga svega što se dešavalo kada su ljudi odlazili u mirovinu, prije vremenu mirovinu, kad su odlazili u mirovinu sa malo godina radnog staža, da se nisu uplaćivali doprinosi. No, to je sada iza nas. Sasvim sigurno i ti umirovljenici i svi ostali mogu očekivati usklađenje mirovina sa troškovima života i porastom plaća. Mi smo 2012. već uskladili bili. 2014. zbog toga što parametri nam nisu pokazivali porast, takav porast plaća i porast troškova života, nije bilo usklađivanja. Ali za 2015. očekujemo da će biti vjerojatno određeno usklađenje u drugoj polovici ove godine i za to su predviđena sredstva na poziciji Zavoda za mirovinsko osiguranje. Mirovinski sustav štitimo, mirovine se isplaćuju, mirovine se redovito isplaćuju i to je ono što je ova Vlada napravila. Osigurala je socijalnu državu, osigurala je da socijalna država djeluje i vidi se i na primjeru ovih najnižih mirovina koje jesu niske da nema socijalne države, da nema socijalnog našeg socijalnog sustava ne bi ni te mirovine bile koje su i ovako male ovako još manje. Ono što je sasvim sigurno u budućnosti jačanje ekonomije, povećavanje broja zaposlenih u Republici Hrvatskoj, ojačat će se i mirovinski sustav koji je kao što znate baziran na tri stupa i ovaj prvi stup međugeneracijske solidarnosti će ostati baš u budućnosti za sve one naše sugrađane koji tijekom svog radnog vijeka ne budu imali tu sreću i mogućnost da dobiju mirovinu koja im je dostojna za jedan siguran život ispod granice siromaštva. Dakle, te mirovine će se i usklađivati i bit će u budućnosti te mirovine veće. Cilj nam je da one nikad ne budu ispod granice siromaštva, ali za to nam treba jaki, dakle jaka ekonomija, treba nam više zaposlenih. Dakle, svi oni koji izdvajaju u prvi mirovinski stup. Mirovine će se isplaćivati i u 2015., doći će na vrijeme, usklađivat će se i to je ono što je ova Vlada održala, a to je da smo održali socijalnu sigurnost građana Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Komentar, izvolite.
Mi razumijemo da je to pitanje vrlo kompleksno i po našem mišljenju niti jedan trud nije prevelik kada se radi o zaštiti umirovljenika. Svakako treba pomoć umirovljenicima koji žive u zoni siromaštva i koji nemaju dodatnih prihoda. Podaci Mirovinskog zavoda pokazuju da je svake godine sve više umirovljenika ide u tu najnižu mirovinu i zato ćemo bit zahvalni svakom naporu Vlade kojeg će učinit po tom pitanju.
Zahvaljujem. Sljedeće pitanje postavlja kolegica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Svoje pitanje upućujem ministru financija gospodinu Lalovcu. Zasigurno ćemo se svi složiti da jedna od najprepoznatljivijih mjera ove Vlade bila i uvođenje fiskalizacije. Prije nekoliko dana ministre iznijeli ste najnovije podatke o rezultatima fiskalizacije. Pritom ste naglasili da je u 2014. godini u Hrvatskoj cirkuliralo gotovo 160 milijardi kuna gotovine. To bi značilo da su to pokazatelji značajniji ili u porastu 7% u odnosu na 2013. godinu. Ministre, gledamo sa svih strana i možemo reći da su ovo ipak ohrabrujući gospodarski pokazatelji, da su ovo indikatori i povećanja potrošnje u RH, ali zasigurno su to i pokazatelji uvođenja reda, pokazatelji konsolidacije i fiskalnih odnosa u RH. Stoga me u konačnici zanima i vaše mišljenje, da li su ovo stvarni pokazatelji optimizma, da li se oni mogu nasloniti na sve one druge statističke pokazatelje koji govore i o povećanju izvoza i o strukturi BDP-a i da li zapravo ovo jesu stvarni i pravi rezultati 3-godišnjeg rada ove Vlade?
Hvala. Na pitanje odgovora ministar Lalovac. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, da, projekt fiskalizacije nije samo prepoznat u Hrvatskoj on je već prepoznat i u Europi. Ja sam dobio prije nekoliko mjeseci i poziv potpredsjednika Vlade Češke Republike koji su jako zainteresirani za ovaj projekt da se implementira i u Češkoj Republici i zapravo jako su bili zainteresirani na koji način je Hrvatska vlada, znači s jedne strane se bori oko sive ekonomije, a s druge strane može na dnevnoj razini mjeriti dnevnu potrošnju građana. Znači, ovo sada nam se omogućuje da zapravo na dnevnoj razini odnosno da ne kažem iz sekunde u sekundu se može pratiti po različitim djelatnostima u različitim dijelovima Hrvatske kolika se kreće potrošnja. Tako da znamo sada po prvi puta da je najveća potrošnja u RH bila za blagdan Velike gospe, 14.08., u tom razdoblju da je čak bilo dnevno izdano 10 milijuna računa, odnosno na taj dan da je bio promet u kešu u RH negdje oko 100 milijuna eura. Znači, to su određeni pokazatelji koji vam zapravo mogu … da možete raditi određene ekonomske i fiskalne politike prilagodbu tih modela. Međutim, ono što je vrlo bitno reći da kada smo bili u posjetu ne samo u Češkoj Republici nego i u Sloveniji i u drugim europskim zemljama gdje su pokazali da se hrvatska pamet, hrvatske IT kompanije mogu izvesti jedan vrlo dobar proizvod jer znate da je na razini EU snažna borba protiv sive ekonomije i da po ovome proizvodu Hrvatska sada prednjači u Europi. Nažalost, stalno se govori o nekakvim lošim pokazateljima, da nismo konkurentni, a ovdje se pokazuje da imamo jako mlade i pametne ljude, kompanije koje mogu ovaj proizvod izvoziti i u Češku. Mi smo vodili brojne naše IT kompanije da odu u Češku i da mogu zapravo osvajati i europska tržišta. Tako da je ovo jedan dobar projekt koji sigurno i dalje treba nadograđivati. Zahvaljujem.
Hvala. Nema komentara. Sljedeće pitanje će postaviti kolegica Nevenka Bečić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pitanje imam za ministricu graditeljstva gospođu Mrak Taritaš. Poštovana gospođo ministrice prošlo je 18 godina otkad je Hrvatski sabor ratificirao Konvenciju o zaštiti ljudskih prava i sloboda, međutim još do dana današnjega nije to primijenjeno u ovom društvu jer se u kontinuitetu krše prava jedne kategorije ljudi i to prvenstveno vlasnika privatnih stanova u koje su odlukom komunističkog ondašnjeg režima useljeni zaštićeni najmoprimci a vlasnicima je po sili zakona nametnuta obveza da s njima sklope ugovore o najmu na neodređeno vrijeme sa zaštićenom najamninom koja iznosi 2,70 kune. Dakle, narušena su njihova vlasnička prava, pravo na posjed, pravo na zarađivanje od vlastite imovine, pravo na mogućnost otkazivanja ugovora o najmu uslijed čega vlasnici zbog zaštite svojih prava ustaju tužbama pred Europskim sudom za zaštitu ljudskih prava. U tim tužbama uspijevaju i zadnja presuda je donesena i postala je pravomoćna u listopadu 2014. godine po kojoj je vlasnik dobio zadovoljštinu, a teret ide na teret Proračuna RH. U toj presudi, između ostalog, je navedeno da je u hrvatskom zakonodavstvu ugrađen čitav niz mehanizama za zaštitu kategorije zaštićenih najmoprimaca, a nasuprot tome nametnut je vlasnicima prekomjerni teret i nema nikakvog mehanizma za zaštitu njihova vlasništva što je izravno kršenje članka 1. Protokola konvencije. Pa ja vas pitam da li ova Vlada i vi kao nositelj izrade nacrta izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova zaista namjeravate staviti izmjene tog zakona u saborsku proceduru i da li namjeravate sugestije iz presude unijeti u te izmjene? Ukoliko ne namjeravate znači li to da ova Vlada podržava izgradnju demokratskog društva koje se temelji na komunističkoj otimačini?
Kolegice Bečić, vrijeme. Na pitanje će odgovoriti ministrica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana zastupnice dakle riječ je o Zakonu o najmu stanova, riječ je o jednom zakonu koji je ova Vlada dakle čim je stupila na svoju dužnost 2011. odnosno tokom 2012. napravila prijedlog izmjene i dopune zakona, u 2013. smo imali 2 javne rasprave u trajanju od mjesec dana. Imali smo nekoliko sastanaka što s vlasnicima što sa zaštićenim najmoprimcima. Jednako tako smo nakon te dvije javne rasprave u kojima je bilo jako puno primjedbi konzultirali i međunarodne stručnjake na tu temu i iza toga smo učinili u 2014. javni poziv u trajanju od dva puta po mjesec dana u medijima da nam se jave zaštićeni najmoprimci odnosno vlasnici da točno možemo utvrditi o kojem broju stanova je riječ, da možemo vidjeti financijske okvire i financijski okvir sve te akcije, odnosno posljedice izmjene i dopune zakona. Presuda je postala pravomoćna, presudu smo analizirali i elemente presude imamo obvezu ugraditi u naše zakonodavstvo. I kao što možete vidjeti u prijedlogu koji je i na web stranicama ministarstva i koji smo uputili dalje u prvoj polovici ove godine, dakle 2015., mi ćemo nakon što obavimo ponovno javnu raspravu u trajanju od mjesec dana jer je vrlo osjetljiva problematika ići u prvo čitanje, odnosno prema Vladi i onda u prvo čitanje u Hrvatski sabor s tim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala. Komentar izvolite kolegice Bečić.
Zahvaljujem se ministrici na danom odgovoru s kojim sam u načelu zadovoljna i ja sam duboko uvjerena da će ova Vlada okončati tu hrvatsku sramotu jer između ostaloga napomenula bih da je u toj presudi navedeno da se krše i ustavna načela RH jer Ustav garantira vlasništvo, a ukoliko je vlasništvo je nekom ograničeno onda je dužnost zakonodavca da zakonom ugradi obeštećenje u tržišnoj vrijednosti, a tržišna vrijednost tog najma bi bila 25 puta veća od trenutnog, dakle ne 2,75 kuna nego 65 kuna prema presudi Europskog suda. Nadalje, ako postoji politička volja da se taj problem riješi riješit se može vrlo jednostavno i to na način da se vlasnicima omogući posjed njihova vlasništva, a zaštićenim najmoprimcima da se osiguraju adekvatni zamjenski stanovi i da im se omogući da ih otkupe po istim uvjetima kao što su otkupljivali svi građani RH stanove na kojima su postojala stanarska prava. Sredstva za to su osigurana jer primjera radi, bila sam predsjednica Splitskog gradskog vijeća pa znam podatak točan, od 1992.do 2009.grad Split je uprihodovao od prodaje stanova 223 milijuna kuna, a od 2009.do 2022.uprihodovat će još 25 milijuna eura. Dakle sredstva postoje, treba postojati politička volja. Ja sam uvjerena da će ova Vlada imati hrabrosti da tu hrvatsku sramotu konačno okonča. Hvala lijepa. Molim pisani odgovor.
Hvala i vama. Sljedeći je na redu za pitanje kolega Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moje je pitanje upućeno ministru Zmajloviću vezano naravno za Ministarstvo zaštite okoliša. Dakle sve nas u Splitsko-dalmatinskoj županiji, a posebno u Dugom Ratu interesira status sanacije prostora bivše Tvornice Ferolegura Dugi Rat i ispravna informacija. Naime, svi smo bili svjedoci pompozno najavljene investicije jednog vrlo ozbiljnog investitora koji je kupio 2006.godine prostor bivše Tvornice Ferolegura i investicije koja čeka, a ona je u vrijednosti 450 milijuna eura sa više stotina radnih mjesta koja bi se trebala otvoriti. Međutim prije toga treba napraviti sanaciju tog prostora. I dugo vremena i kako se radilo na određenoj djelomičnoj sanaciji, a kako je dolazilo i do određenih zaustavljanja od strane inspekcija po pitanju te sanacija koje su određene dozvole čak postojale, bilo je puno i pitanja da li je ta troska otpad, da li je ta troska sirovina, da li je ona mineralna sirovina, jeli to rudno bogatstvo, nije rudno bogatstvo s obzirom da je troska uvezena, a nije izvorno prirodno hrvatska. Da li je na kraju krajeva otpad inertni, opasni ili neopasni što je iznimno bitno svim građanima? Da li u biti ta investicija ide i da li će biti novih radnih mjesta? A budimo iskreni jako puno radnih mjesta je vezano i za samu sanaciju. Molio bih ministra da informira javnost jel mislim da je vrlo dobro i potrebito da znamo u kom smjeru ide. Hvala lijepa.
Hvala. Na pitanje će odgovoriti ministar Zmajlović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Kao što ste i sami rekli to je sanacija Dugog Rata bivše tvornice koja je započela još 2009.godine, izdane su bile određene dozvole. Nažalost, zbog sumnji u određene nezakonite radnje jer vode se i postupci koje je pokrenulo i Državno odvjetništvo i niz nadležnih inspekcija je izdalo rješenja i zabrane radova itd., no u konačnici krajnji cilj sanacija i pokretanje investicije ovisit će isključivo jedino o tome da investitor mora doraditi program sanacije jer su uočene određene nepravilnosti i nedostaci i prilikom same sanacije, ali sve što je vezano uz nastavak radova. Nažalost, od 2011.godine do kolovoza prošle godine investitor nije pokazivao apsolutno nikakav interes da se temeljem naloga inspekcije doradi program sanacije na koje bi trebalo ministarstvo dati i dodatnu suglasnost i mišljenje, nije se oglasio i samim time sve aktivnosti sanacije su bile zaustavljene. Ono što u ovom trenutku možemo potvrditi je da se program sanacije nalazi u postupku procjene gdje je imenovano stručno povjerenstvo koje će kroz zakonom propisani postupak dati mišljenje i tada se stvaraju pretpostavke sa aspekta zaštite okoliša da se sanacija nastavi, a onda vjerujem i sama investicija. Kako je to u nadležnosti nekoliko resora, sa aspekta zaštite okoliša nama je najvažnije da i sama sanacija, ali i trenutno stanje na terenu ne ugrožava ljude, građane koji tamo žive i naravno okoliš. A u interesu je svih da se to privede svrsi i da se kao što ste i sami rekli otvore radna mjesta.
Zahvaljujem. Komentar izvolite.
Hvala lijepa ministru na odgovoru. Bitno je naravno ova sigurnost što se tiče svih građana koji dolje žive, što se tiče toga da nije ugroženo zdravlje. A ono što nadasve raduje da je ministarstvo pokrenulo i povjerenstvo da se investitor pokrenuo u smislu usklađenja sanacijskog programa sa pozitivnim zakonskim propisima i ja se nadam i vjerujem da onda tijekom ove godine ponovi radovi na sanaciji će krenuti čime će se u biti moći stvoriti preduvjeti za realizaciju ovoga iznimno velikoga turističkog kompleksa i investicije. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeće pitanje će postaviti potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Prije točno godinu dana pitao sam vas na Aktualnom prijepodnevu zašto u cijelom svom mandatu niste niti spomenuli, a kamoli da biste učinili nešto u svezi sa pronatalitetnom politikom i pokazali brigu o demografskom razvitku Hrvatske. Naime iz Hrvatske se u zadnje 3 godine vaše vlasti iselilo više od 50 tisuća ljudi trbuhom za kruhom zbog potpunog sloma gospodarstva uzrokovano nesposobnošću vaše Vlade da potakne gospodarski razvitak i investicije. Svjedočimo još jednom masovnom egzodusu Hrvata kakvih je nažalost u povijesti bilo nekoliko. Međutim, za razliku od ranijih valova gospodarske emigracije iz Hrvatske danas uglavnom ne odlaze neškolovani fizički radnici koji su planirali raditi u inozemstvu 10 ili 20 godina i onda se sa ušteđevinom vratiti u Hrvatsku već poglavito odlaze mladi, visokoobrazovani, najbolji, najsposobniji u koje je puno uloženo i koji su trebali biti budućnost Hrvatske a odlaze sa obiteljima i namjerom da ostanu u inozemstvu zauvijek jer u ovakvoj Hrvatskoj koju vi vodite više ne vide nikakvu budućnost. Istodobno svake godine otprilike oko 10 tisuća građana Hrvatske više umre nego se rodi. Svake godine rađa se 5% djece manje a hrvatsko pučanstvo je sve starije. Pa smo danas jedna od 10 demografski najstarijih zemalja na svijetu. Uz sve starije kućanstvo i odlazak tisuća mladih postavlja se pitanje tko će raditi u Hrvatskoj. Tko će kada napokon vi odete sa vlasti i stanje se popravi osiguravati mirovine? Već danas imamo otprilike 1 zaposlenog na 1 umirovljenika što nema niti jedna druga zemlja na svijetu i što je za mirovinski sustav neizdrživo. Vi ste mi tada prije godinu dana na moje pitanje odgovorili, citiram: "Strategija će biti gotova ove godine.". To se pokazalo kao još jedna neistina jer nikakvu strategiju demografskog razvitka, još manje pronatalitetne politike niste načinili. Stoga vas sada godinu dana kasnije ponovno pitam, hoćete li u ovo malo vremena koje vam je preostalo barem početi raditi na strategiji nacionalne populacijske politike koja bi morala biti integralni dio strategije razvitka Hrvatske [[Upadica Batnić: Vrijeme.]] a koju vaša Vlada također nema? Hoćete li što je još puno važnije žurno početi provoditi [[Upadica Batinić: Vrijeme potpredsjedniče.]] bar neke mjere za poticanje nataliteta i demografski oporavak Hrvatske [[Upadica Batinić: Potpredsjedniče, vrijeme je.]] Hvala.
Na pitanje će odgovoriti predsjednik Vlade, Zoran Milanović. Izvolite predsjedniče Vlade.
Akademiče Reiner, ja žudim za trenutkom kada ćete mi kod postavljanja pitanja pogledati prema meni i gledati me u oči a ne čitati s papira. Taj trenutak će sigurno doći jer želim s vama debatu dakle da zaista u ono što čitate i vjerujete, da ste to u stanju reći. Što je radila prethodna Vlada, o tome neću. Što radi ova Vlada? Ono što može i radi. Evo recimo kada odem u Gunju ili u Rajevo selo pa tamo razgovaram sa ljudima koji žive od poljoprivrede i imaju 3 djece a ta djeca putuju 20 ili više kilometara u najbližu srednju školu u Županju a to roditelje košta 1500 kuna mjesečno pa nemaju taj novac a Vlada je već djelovala na početku mandata. I u mnogim županijama, naročito tamo gdje su eto naši kolege na vlasti, to nije slučajno, djeca imaju potpuno pokriven trošak putovanja u srednju školu iz mjesta boravka jer to naime košta, lako je govoriti o srednjoj školi kao besplatnoj ako moraš iskeširati mjesečno 500, 700, 2000 kuna da bi djeca došla u strukovnu školu. Ljudima je to glavna barijera. Vidite to je pronatalitetna, to je demografska politika. Time od djece radimo školovane ljude jer inače će odustati, imaju siromašne roditelje kojima je to prevelik trošak. To se ranije nije radilo. Mi ne da smo za to našli sredstva nego ćemo ih naći još. To je šlagord za vas, dakle još ćemo naći sredstava tako da i ovi u Gunji za koje lokalna županijska vlast nimalo ne mari nego sve država na sebe preuzima od obnove kuća i svega i završiti će taj posao, već ga je praktički završila. Osigurati ćemo im i da mogu ići potpuno besplatno u srednju školu. Tako će ta djeca završiti srednju školu jer vi im sigurno nećete dati 1500 kuna da putuju svaki dan do Županije. Nemaju taj novac, to će im dati država. Ova država, naša država, moja Vlada. A vas, ono zaista kažem nemojte to shvatiti kao provokaciju, kada postavljate tako bremenita pitanja, gledajte u oči.
Hvala. Komentar, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo. Naravno da ponovno neću komentirati način na koji vi pokušavate odgovoriti na nešto što ne znate. Dakle vama ne bi škodilo da ponekad nešto i pročitate i da možda bacite pogled na neke brojke jer očito njima uopće ne baratate. Da baratate znali bi uopće šta je to pronatalitetna politika, što je to demografska politika. Vi ste sa ovim odgovorom pokazali jedno potpuno neznanje, potpuno neznanje i ne brigu o tome što pokazujete i svojim djelovanjem stalno. Jeste vi svjesni da u usporedbi sa 2001. godinom u Hrvatskoj živi čak oko 150 tisuća ljudi manje? Pa možete me pogledati sada vi u oči kada s vama razgovaram ako vam je tako stalo da se baš gledamo u oči jer ja govorim o podacima koje vi ne znate i za koje vas nije uopće briga. I to je problem, to je problem vaš i to je problem ove države što vas ima nažalost kao predsjednika Vlade. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će pitanje postaviti Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Hvala uvaženi potpredsjedniče … [[Govornik se ne razumije.]] Svoje pitanje postavljam predsjedniku Vlade, gospodinu Milanoviću. Iako ste u jednoj svojoj izjavi opovrgnuli tezu da je pred nama 10-ak mjeseci kohabitacije između Vlade i novoizabrane predsjednice gospođe Kolinde Grabar-Kitarović. Moglo bi se čak reći da je stvarno riječ o nekakvoj klasičnoj kohabitaciji odnosno sustanarstvu ili suradnju dvaju državnika koji dolaze iz dvije svjetonazorski različite stranke. Kako će ta kohabitacija izgledati kada i neki strani mediji pretpostavljaju da je intencija novoizabrane predsjednice destabilizacije Vlade iz dva razloga. Prvi razlog je da se možda izazovu izbori prije roka, dakle još prije ljeta. Ako taj prvi scenarij ne prođe, drugi scenarij bi bio da se stalnim napadima na vas i Vlada pokušaju smanjiti šanse ljevice na predstojećim parlamentarnim izborima. Što ćete učiniti da se smanje tenzije između Vlade i novoizabrane predsjednice na najmanju moguću mjeru? Što ćete učiniti da se kao što najavljuje predsjednik HDZ-a gospodin Tomislav Karamarko i kao što najavljuje novoizabrana predsjednica Kolinda Grabar-Kitarović ne vratimo u 90.-te? Jedan od tih povrataka doživjeli smo nedavno kada je gospodin Borovac nazvao sve glasače Ive Josipovića jugosmradovima, a HDZ na to nije reagirao. Kako ćete vi reagirati na eventualno izazivanje ustavne krize, naročito kad znamo da je vaša Vlada trenutno manjinska. Što ćete učiniti da taj antagonizam između dva bloka smanjite na najmanju moguću mjeru? I posljednje pitanje, hoćete li prihvatiti recept koji ima gospođa Kolinda koja je rekla da postanemo u vrlo kratkom roku bogata i najuspješnija zemlja na svijetu.
Hvala. Na pitanje odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović. Izvolite.
Samo jedna kratka refleksija na prethodnu važnu temu, treba poslušati što Sveti otac kaže o ljudima, o prokreacijskoj politici i kad Sveti otac kaže da ljudi nisu male životinje. Ljudi su ljudi, poslušajte što je jučer papa rekao u Manili. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispričavam se što sam se to usudio reći. Ispričavam se, ali eto citiram Svetog oca koji je duhovit čovjek i ima smisla to što govori, no dobro. Gospodine Vukšiću, ovo je ustvari novinarsko pitanje dakle, ali drago mi je da eto dijelimo neke svjetonazorske točke. Vidim da vas neke stvari koje ste sad spomenuli smetaju, kod mene izazivaju mučninu, međutim ja ne mogu sa svoje strane osim da radim svoj posao koji je sadržajan i najvažniji i ne mogu napravit puno više. Ja naime ne dajem intervjue u stranim novinama ovih dana u kojima se podcjenjivački odnosim prema svojoj zemlji, ne pamtim da je to ikad radio. To je moj doprinos smanjenju tenzija, da budem miran i da radim svoj posao, a drugi neka vide kako hoće. Nije ovo kohabitacija, kohabitacija postoji u sustavima u kojima predsjedničke ovlasti uključuju recimo pravo raspuštanja parlamenta svake godine kao u Francuskoj. To je prava kohabitacija i kad se to dogodi država ima problem. U Francuskoj ih je bilo 3 ako se ne varam, '86. godine Chirak i Mitteran pa onda … Mitteran pa onda od '97. do 2002. … i Chirak i to dosta utječe na funkcioniranje države i na podjelu ovlasti. Hrvatska nema taj problem, Hrvatska ima dosta jasan ustavni poredak u kojem se sva unutarnja i vanjska politika, tako piše, vodi u Vladi i na relaciji Vlada-Sabor. S predsjednikom se naravno surađuje. Predsjednik može biti itekako koristan. Recimo gospodin Josipović je odlazio u zemlje srednje Azije i ustvari otvarao neke priče o poslovima koje je kasnije sklopila Vlada, bio je koristan. Konkretno Turkmenistan, Azerbajdžan, konkretni poslovi, konkretne narudžbe, konkretno za hrvatska brodogradilišta, građevinske tvrtke, vjerojatno i Končar kako stvari stoje, Gredelj itd. I to je ono što predsjednik može, prema tome kohabitacija u hrvatskom ustavnopravnom poretku, ispričavam se što tumačim Ustav, ako mi to neće nitko zamjeriti, ali neke članke sam osobno dovršavao prije 5 godina pa vjerojatno će se sutra pojavit netko tko o tome zna puno više, ali evo ja dajem svoj skroman doprinos. Predsjednik svaki je dobrodošao, Vlada vodi unutarnju i vanjsku politiku, s predsjednikom će rado sudjelovati i razgovarat i konzultirati se o vanjskoj politici, predsjednik ne možete preuzimati obaveze u ime Republike Hrvatske jer to nijednim zakonom nije predviđeno, ali predsjednik može napraviti dobre stvari, može napraviti štetu, sve je stvar izbora. Mi vjerujemo i u prvo, da će predsjednica napravit dobre stvari za Hrvatsku. Prema tome ima samo zajedničkog napora, odgovornost je na Vladi.
Hvala. Nema komentara. Sljedeće pitanje postavlja Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pitanje bih uputio ministru Lalovcu. Poštovani ministre, jesu li monetarni poslovi utvrđivanja tečajnih lista odnosno formiranja vrijednosti domaće valute u odnosu na druge valute u sferi poslova Vlade i Sabora Republike Hrvatske? Hvala lijepo.
Odgovor, ministar Lalovac izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče, ti poslovi nisu u domeni Vlade Republike Hrvatske, međutim ovo je bio iznenadni ajmo reći valutni šok na svjetskim deviznim financijskim tržištima i budući da smo tražili brojne instrumente kako zaštititi građane od ovog snažnog valutnog šoka Vlada se odlučila za ovu, po meni izvanrednu situaciju jer se tako i dogodilo na svjetskim financijskim tržištima. Ali vjerujem da institucije koje se bave tečajima, a to su Hrvatska narodna banka i poslovne banke zapravo na deviznim tržištima, znači one su uglavnom odgovorne za formiranje tečaja. Da li će i kako odgovoriti Hrvatska narodna banka i sudjelovati u ovome rješavanju ovoga problema treba vidjeti i treba tražiti od njih također odgovore. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Komentar, kolega Marić izvolite.
Hvala lijepa. Pa ministre kad nisu kako je onda moguće da Vlada sebi dopušta, a Saboru nameće protuustavni presedan da Zakonom o potrošačkom kreditiranju određuje vrijednost kune u odnosu na švicarski franak? Kad već utvrđuje tečajnicu gdje su vam druge valute s tečajnice? Ne zvuči li malo čudno, Vlada sa svojom tečajnicom i samo jednom valutom. Tako problem Vlada neće riješit, ona ga ne rješava već ga komplicira, umnožava i odgađa, a problem je neodgodiv, a nastao je kad je Hrvatska narodna banka dopustila kao regulatorno tijelo da se pokvareni proizvod pojavi na financijskom tržištu. HNB ga treba i povući i zamijeniti novim kreditima u kunama ili vezanim za euro jer siguran sam da su banke vezale odobrene kredite uz danske ili češke krune ili marokanski dirham da bi smjesta HNB suspendirao takve kredite. Zašto? Zato što nemaju banke ni krune ni dirhama, ali nemaju ni švicarske franke, a ako nemaju švicarske franke znači da ne duguju švicarske franke. Znači onda da nemaju se od čega štititi, znači onda da špekuliraju, znači da se kockaju sa sudbinama ljudi i financijskim sustavom, a to znači i da HNB štiti i radi ono što bi trebala sprječavati a nije spriječila. Banka koja se zove narodnom nije učinila nešto za narod, za narod koje ime nosi. Pa kakva je to banka, čija je onda to banka? Stvorene su sve pretpostavke samo na slučaju švicarskog franka da se razriješi rukovodstvo Hrvatske narodne banke koje je prouzročilo ovakav problem jer je odgovoran za ovakav problem. I bez obzira na prijateljstvo gospodine ministre pokrenite postupak za razrješenje rukovodstva Hrvatske narodne banke i imate već prvi glas. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeće pitanje postavlja kolegica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Postavljam pitanje ministru pomorstva, prometa i infrastrukture gospodinu Siniši Hajdaš Dončiću. Gospodine ministre zadnje vrijeme kao mantra se ponavlja ova Vlada ne radi ništa. Dolazim iz županije gdje se Vlada etiketira sa onim da se prema građanima te županije zapravo se odnosi kao prema građanima drugoga reda, a isto tako se navodi da su svi projekti stali. S druge strane, iz Vlade se navodi odnosno stalno se priča da se povezivanje hrvatskog juga i rješavanje prometne izoliranosti ovog dijela Hrvatske, da su to zapravo čvrsto opredjeljenje hrvatske Vlade i da će se upravo i ove godine vidjeti da ova Vlada je na pravom putu. Stoga vas pitam gospodine ministre u ime građana Dubrovačko-neretvanske županije, pitam vas u kojoj su fazi projekti? Na primjer projekt Luke Ploče koja bi trebala biti suvremena sredozemna luka i koja će imati veliku ulogu obzirom na koridor 5C. Zatim što je sa projektom Gruške luke koja će otvarati isto tako nova radna mjesta. Što je sa projektom povezivanja juga Hrvatske, te što je, u kojoj fazi projekt Zračne luke Dubrovnik koji će zapravo, s time ćemo, s tim projektom ćemo imati i proširenje i povećanje kapaciteta Dubrovačke zračne luke što je od izuzetne važnosti obzirom da znamo da je preko 60%, oko 64% prometa se zapravo provodi kroz zračni prostor. Hvala lijepa.
Ministar Hajdaš Dončić, izvolite ministre odgovor.
Dobar dan! Lijep pozdrav svima. Mi smo uvijek na pravom putu, to je dobro pitanje i dobra konstatacija. Ali da možda pojmovnički utvrdimo što je zapravo mantra koja se ponavlja što spominjete. Gledajte, mantra vam je zapravo sanskrit, to je nešto ono uzvišeno, oslobođenje uma, ovo vam je više ono kao božanstvena komedija što ponavljaju, pakao prvi dio, osmi krug, katran. Ali hajmo se vratiti na zapravo ulaganje u Dubrovačko-neretvansku županiju. Da, to je točno. Dakle, ove godine završavaju ili završava investicija u Lučku upravu Ploče. Tu ću bit jasan, u Lučku upravu Ploče. Dakle, kreditom Svjetske banke i uz sufinanciranje Hrvatske države koje je započelo 2012. godine to je negdje približno oko 600 milijuna kuna. Ali ono što je to generiralo, generiralo je investicije privatnog sektora, dakle Luke Ploče d.d. koja je kroz podkoncesiju, dakle i kroz privatne investicije već sada generirala investicije naravno i u energiju u iznosu od nekih pola milijarde kuna. Dakle, to je konkretno. A ono što je također dobro i to će biti jedan od prvih financiranih projekata reći ću cestogradnje u Hrvatskoj od strane EU, da smo ono što je bilo suspendirano, a to su unutarnji plovni putevi uspjelo u razgovoru sa Europskom komisijom prebaciti zapravo na ceste i autoceste, pa će i ovaj dio ceste koji nedostaje, kojeg će početi graditi pod navodnicima kažem počet graditi Hrvatske autoceste. To je onaj dio koji nedostaje ulazak u Luku Ploče. Otvorenje natječaja je zapravo 23. I ako sve to prođe dobro, naravno bez žalbi, dakle za dva do tri mjeseca se očekuje i početak radova. To je osamdesetak milijuna kuna što znači da je kompletna primarna infrastruktura, govorim o željeznici, govorim o autocestama tada namijenjena Luci Ploče. Spominjali ste i ulaganje u novi terminal na Gružu. Mogu vas izvijestiti da tako kažemo da je prvi krug natječaja gotov, dakle da se sada ulazi u drugi krug gdje očekujemo da će u svibnju ili lipnju biti potpisan ugovor sa budućim koncesionarom koji onda ima pošto su projekti to, dakle ima dvije godine da pripremi kompletnu projektnu dokumentaciju ali po onim prvim otvorenim da tako kažem ponudama opet se radi o nekih pola milijardi kuna ulaganja, dakle u terminal i u reći ću prateću infrastrukturu. Da li je to infrastruktura ili suprastruktura, dakle to ovisi o samom investitoru. Nadalje, znate da su Hrvatske ceste koncem godine, dakle potpisale ugovor sa izvođačem studije za studiju izvodljivosti. Dakle, povezivanja hrvatskog juga koja mora bit gotova do šestog mjeseca što znači da će onda Vlada Republike Hrvatske, dakle uz sve druge studije biti apsolutno spremna da aplicira za povezivanje hrvatskog juga. A i kroz studiju predizvodljivosti, dakle pokazalo se da je najbolje rješenje, dakle most što znači dodatnih 2 milijarde kuna investiranja, dakle i u most i u pristupne ceste. I ono što nas posebno veseli, dakle jedan od prvih projekata koji je također dobio vrlo visoku razinu sufinanciranja, dakle to je vjerojatno zasluga nekih drugih je zapravo Dubrovačka zračna luka, a to vam je investicija od preko milijardu kuna, gdje će nadam se pošto postoji reći ću hrvatski dva pročelnika koja o tome odlučuju – pročelnik za konkurentnost i pročelnik za gibanje vrlo su visoko ocijenili, dakle taj projekt sa skoro 80% što znači da će 80% ukupnih investicija biti bespovratnih i da će biti iskorišten onaj OP 2007./2013. za promet, N+3 to je 2016. gotovo u potpunosti. Tako ako malo uspoređujemo, dakle ne dijelimo Hrvatsku, ali ako uspoređujemo ulaganja u županije osobno smatram da su najveća ulaganja upravo bila u Dubrovačko-neretvansku županiju u mandatu ove Vlade. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nema komentara. Sljedeće pitanje će postaviti kolega Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Moje pitanje je za ministra poduzetništva i obrta gospodina Gordana Marasa. Poštovani gospodine ministre, izmjenama Zakona o PDV-u uvedena je mogućnost da se PDV plaća po naplaćenom računu, a ne kao što je do sada bilo po izdanom računu. Ono što me zanima je kakav je odaziv obrtnika i poduzetnika odnosno interes za ulazak u taj sustav. Hvala.
Hvala. Na pitanje će odgovoriti ministar Gordan Maras. Izvolite ministre.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Gospodine Hajduković hvala vam na ovom pitanju. Danas smo čuli već nekoliko značajnih mjera koje je ova Vlada napravila ove godine u nekoliko tjedana od oprosta dugova, I umjesto naravno da pričamo o takvim stvarima i u opoziciji mi se bavimo traženjem jugofila po Hrvatskoj. Voljeli bi da takve prijedloge imamo i sa strane oporbe možda bi bili neki i usvojeni i možda bi neke mogli iskoristiti da unaprijedimo situaciju u Hrvatskoj, a ne da se samo raspravlja o tim ideološkim temama koje su dugo iza nas, znači 50 godina iza nas, i da se potpiruju najniže strasti koje su dovele evo to moram sada reći danas do i prijetnji jednoj novinarki, a to su isključivo sljedbenici nažalost naše opozicije. Da ste malo odgovorniji, da ne potpirujete ljude vjerojatno takvih situacija u Hrvatskoj ne bi imali. A sad da se vratim … [[Upadica se ne razumije.]] O čemu? Evo pokazat ću vam o čemu. Evo ga, to su vaši sljedbenici gospodo.
Ministre.
To su vaši sljedbenici.
Ministre, molim vas nemojte polemizirati. Odgovarajte na pitanje.
Da se vratimo na ovo pitanje, 120 tisuća poduzetnika i obrtnika u Hrvatskoj dolazi do ove granice od 3 milijuna kuna koje smo odredili da mogu ljudi izabrati da li će plaćati PDV po naplaćenoj ili po izdanoj fakturi. I do ovog trenutka, iako je do jučer bilo znači moguće se izjasniti, i očekujemo da će jedan veliki dio poduzetnika i obrtnika to iskoristiti i u zadnjem danu, u ovom trenutku smo došli do preko 60 tisuća onih koji su iskazali interes da nastave takav, odnosno da počnu sa takvim ali da nastave sa takvim obračunom u budućnosti. Znači, preko 50%. Ja sam uvjeren da ćemo u nekoliko sljedećih dana kada se kompletiraju svi podaci u Poreznoj upravi imati preko 75 tisuća poduzetnika i obrtnika koji će odabrati ovaj model naplate i da ćemo na taj način pomoći tim ljudima da jednostavnije posluju, da im se likvidno pomogne da ja bih rekao oko milijardu kuna odgođenog plaćanja poreza pomognemo ljudima da jednostavnije posluju u RH. I uvjeren sam da će mnogi od tih 75 tisuća poduzetnika i obrtnika za koliko procjenjujemo da će ih biti u ovom sustavu zbog toga i uspješnije poslovati i imati manje problema i neće zatvarati svoje poslovanje. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Nemamo komentar. Sljedeće pitanje postavlja Frano Matušić. Izvolite kolega.
Ja sam imao namjeru postaviti pitanje ministrici kulture, gospođi Violić.
Ministrica je bolesna, opravdala se.
Onda mogu postaviti pitanje nekome drugome, evo premijeru.
Možete, izvolite.
Premijeru ću postaviti pitanje. Zašto? Zato što smatram da je to jako važno pitanje i smatram da je i premijer trebao reagirati. Naime, gospodine predsjedniče Vlade, obzirom da nema ministrice kulture pitat ću vas jeste li reagirali na sjednici Vlade po pitanju objave jedne knjige u Srbiji, a koja nosi naslov "Historija dubrovačke književnosti". Ona je objavljena pred kraj prošle godine, dakle nešto malo od oko mjesec dana otprilike, prije mjesec dana je objavljena, i naravno riječ je o posezanju ponovno za hrvatskom dubrovačkom kulturnom baštinom gdje se hrvatski pisci Držić, Gundulić i ostali proglašavaju srpskim piscima i gdje se ta književnost, dakle dubrovačka hrvatska književnost proglašava srpskom književnošću. Pa me zanima jeste li reagirali na to i jeste li svojoj ministrici kulture rekli da reagira na tu drsku provokaciju?
Hvala. Predsjedniče Vlade, izvolite.
Nacionalna svijest uključuje i svijest o sebi i o tome tko sam i što sam. I ako će me svaka bezvezarija koju je nekakav polupismeni provokator u Beogradu objavio tjerati na to da na Vladi RH o tome govorim onda smo mi slabi u svojoj vjeri tko smo i što smo. Džore Držić, Šiško Menčetić su u 15. stoljeću pisali na čakavštini. E pa to je samo hrvatsko. Ako vas zanima što o tome misle hrvatski mozgovi čitajte Krležu, čitajte njegove razgovore sa Čengićem gdje govori upravo iz perspektive događaja 50-ih godina i Kongresa književnika u Dubrovniku što on misli o tome i kakva je to lakrdija. Smijmo se tome. Hrvatska je u ovom smislu jača od Srbije. I nemojmo se ponižavati sami pred sobom, takvih pamfleta je bilo i biti će ih. Dubrovnik je hrvatska baština. Ne zato jer je to netko propisao nego zato jer ljudi to osjećaju. I to se ne može izbrisati. Kao što je Dalmacija Hrvatska. Kad sam pitao svog dida prije puno godina što si ti, Hrvat ili Dalmatinac? On je rekao to je isto. Ali nemoj zaboraviti da si Dalmatinac. Mi moramo znati što smo, a ne da nas svaki šibicar i provokator dovede u situaciju da u Hrvatskom parlamentu sami sebe preispitujemo. Moramo ići naprijed, imamo posla.
Hvala. Komentar, kolega Matušić. Izvolite.
Hvala što ste se isključili gospodine predsjedniče Vlade. Naravno da nisam zadovoljan s vašim odgovorom. Nije riječ o polupismenoj osobi, riječ je o znanstvenici, dakle jednoj uglednoj, u Srbiji uglednoj znanstvenici dr. Zlati Bojović koja je samo u nizu jedne od njihovih znanstvenika, akademika koji posežu za hrvatskim u ovom slučaju književnošću, a u nekim drugim slučajevima posezali su za hrvatskim teritorijem. Upravo to posezanje i prisvajanje zapravo daje argument onim barbarima koji su '91. bombardirali taj isti Dubrovnik, koji su njegovu okolinu opljačkali i popalili, srpsko-crnogorskim barbarima. I naravno da treba reagirati. Narod koji ima svoju kulturu, u čijim temeljima kulture su hrvatski dubrovački književnici kao što je Držić ili kao što je Gundulić ili znanstvenici kao što je Ruđer Bošković kojega također svojataju u Srbiji, narod koji zna koji su njegovi temelji naravno da treba reagirati na tako drsku provokaciju. Inače nam se može ponoviti ponovno ono što nam se događalo '91. Jer će ti isti na taj način hraniti neke buduće generacije i govoriti kako je Dubrovnik njihov teritorij, jel', to su govorili '90-ih, '91. Ne radi se tu gospodine predsjedniče samo o tome jesmo li mi svjesni. Mi smo bili svjesni i '90. i '70. i 1900. i 1800. itd. i jasno je da je dubrovački teritorij neupitno hrvatski po narodu koji je tamo od 97% mislim u nekim dijelovima i 100% itd. to je neupitno. Ali moramo biti svjesni prije svega vi morate biti svjesni da morate braniti hrvatsku kulturnu baštinu, a vi to ne radite kao što uostalom ne branite hrvatske nacionalne interese.
Hvala. Sljedeće pitanje postavlja kolega Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Moje pitanje će biti predsjedniku Vlade Zoranu Milanoviću. Najnovije divljanje švicarskog franka izaziva stravični udar na 60 tisuća korisnika kredita i pogađa preko 200 tisuća građana, posljedice ovakvog stanja su kriva monetarna politika HNB-a i guvernera Vujčića kojeg vidim najmanje je briga za sadašnju situaciju u kojoj se nalaze očajni građani. Ni njemu ali ni Vladi nije stalo do vođenja suverene monetarne politike i ukidanju devizne klauzule te pomaganju građanima i uništenom gospodarstvu. A što imamo danas? Pad BDP-a 12 kvartala za redom i novu lošu prognozu za 2015.godinu s padom za 60% od očekivanog. Svi smo svjesni vrlo teške i ozbiljne situacije u zemlji osim vašeg potpredsjednika Grčića koji širi optimizam do neviđenih granica. Govori o dugim tunelima, iscrpljujućim maratonima, usporenim padovima i beskrajnom izlasku iz krize. Neuspješnu politiku prezentira kao uspjeh. A o uspjesima najbolje nam govori podatak o godišnjem padu prihoda prosječne obitelji za 7.667 kuna. Zbog uništenog standarda, ali i stalne štednje nad građanima sa vidljivim posljedicama svuda oko nas proizlazi da je ovo ipak najuspješnija mjera ove Vlade. Zato moje pitanje je koliko će još odricanje žrtve morati podnesti očajni građani u zadnjoj godini vašeg mandata?
Odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Kolega manipulirate podacima i to prilično loše. Podatak o padu prihoda koji ste iznijeli se odnosi na razdoblje od 7 godina od čega je lavovski dio, lavovski dio se odnosi na prve dvije godine kada je najveći pad bio. Ali pustimo sada to. Ja sam govorio na početku ovog Aktualnog prijepodneva detaljno iscprno i po podacima i po stavu i gardu šta mislimo napraviti prema tome neću se sada navući na vašu želju da se posvadimo oko toga. Vjerojatno mislimo isto. Još ću jednom ponoviti, HNB je možda mogla djelovati 2006., 2005.da ju je tadašnja vlada stisla, da je bilo više vidovitosti, skepse one zdrave ljudske kao u Austriji recimo. Pa Franak to dijeli okolo onaj papirić odnosno formular koji su austrijske banke bile dužne davati ljudima jel se u Austriji također nudio kredit u francima, skoro da nema achtung na tome sa totenkopfom. Dakle pazite šta radite Austrijanci to može biti dobro ali može biti i loše. To mi nismo radili. Jel to trebalo tada Ministarstvo financija s sjetiti, mi smo tu bili sa slabim iskustvom. Tadašnji guverner je imao dosta relaksiran odnos po tome, nadam se ne iz svojih političkih ambicija, a on je glavni. Ovaj novi guverner tu čuda ne može napraviti, od sada ćemo zajedno biti na tom zadatku kao što smo bili i na ovom zadatku donošenja Zakona o fiksiranju tečaja franka. I još jedna stvar, o tome o odredbi je jako važno, na tome sam osobno inzistirao da ne kažem napisao preuzimam odgovornost za to da dug odnosno štetu preuzimaju financijske institucije, to je zato da banke ne bi banke za godinu dana ustale sa tužbama protiv dužnika. Neka se žale Ustavnom sudu koji nažalost već 4 godine u ladici drži inicijativu da se preispita ustavnost valutne klauzule. Tu inicijativu nisam pokrenuo ja, ali volio bih da se u takvim stvarima ajde ne brže ali da ne stoji u ladici, 4 godine to tamo stoji. Za to nismo odgovorni mi. I još jedna ilustracija, šta se događa u Hrvatskoj i još samo nekoliko država i zašto je ovo naročito teško. Kada je u Americi kolabiralo tržište nekretnina i kada su ljudi počeli napuštati kuće i svašta se događalo, dogodila se jedna stvar, dakle ljudi su bili zaduženi imali su neto vrijednost nikakvu jer je cijena nekretnina koju su kupili na kredit tri godine ranije pala ispod vrijednosti kredita. To je samo po sebi problem, većini ljudi je to jedina vrijednost koju imaju i to je strahovito potreslo Ameriku. Kod nas se dogodilo i to dakle čovjek koji je platio ili obitelj koja je platila stan 2 tisuće eura po kvadratu, 2005.danas ima stan koji vrijedi 1.300 eura, to je prvi problem, to je prva drama. Druga drama da ne bi sve bilo gotovo je u tome što moraju platiti mnogi od njih duplo veću ratu kredita, to je nažalost elementarna nepogoda i to je više sa financijama i sa bankovnim bilancama nema nikakve veze. To je čista politika, to je čisto državništvo u kojem se moraju donijeti odluke koje će voditi tome da banke budu minimalno profitne, a sada su fino namazane. Dakle banke moramo čuvati ali se držati nekakve mjere. Nama trenutno pod teretom duga stenje potencijalno najpropulzivniji dio populacije, potrošači. Pilot s kojim sam razgovarao neki dan ima plaću 13 tisuća kuna, manje nego u Croatia Airlensu leti kanaderom, supruga mu ne radi, čovjek je na rubu egzistencije, one egzistencije na koju po svom statusu, znanju, vještinama, činu ima pravo. Tko je za to kriv? O tome više nema smisla govoriti. Gledamo što možemo učiniti sada i u ovih sljedećih nekoliko mjeseci. Ja ne želim da ljudi dođu prosvjedovati pred Narodnu banku, ne možete to zabraniti, to nije rješenje. Zato ću tražiti od guvernera da sjednemo po deseti put. I samo još rečenica, jel ja s tim guvernerom razgovaram stalno. Bivši guverner sa Vladom dvije godine nije komunicirao.
Hvala. Komentar na odgovor Zlatko Tušak.
Da, najprije ste rekli da baratam krivim podatcima a onda sami kažete da je cijena nekretnine pala. A zašto je cijena nekretnine pala? Pa pala je zato što je kupovna moć pala građana i manja je bila potražnja. Svatko tko je htio prodati nekretninu nije mogao prodati. A podatke koje sam ja iznesao to su službeni podaci Državnog zavoda za statistiku koje govore o 2013. u ovoj godini. A vi meni hoćete sada reći da se od 2013. godine do sada, godinu dana promijenio standard i povećao standard građana i da oni imaju veće prihode što nije istina. To isto ako bi govorili onda govorite o krivim podacima. A ja između ostalog i želim reći da bi se potaknula potrošnja i zadnju mjeru koju ste vi pokrenuli na način da građanima dadete više novaca, to je porez na dohodak gdje oslobađate dio građana da imaju više novaca ali koji će rezultat toga biti to niti ste analizirali niti želite predočiti javnosti. A tu se radi da dvije trećine građana će dobiti od 30 kuna do 100 kuna novaca a jedna trećina građana od 100 kuna do 1000 kuna. Koga vi onda pomažete i da li će efekti biti, veća potrošnja? Sigurno neće. To je potpuno kriva mjera i ja na to upozoravam.
29. pitanje. potpredsjednik Sabora Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje ću uputiti ministru gospodarstva gospodinu Ivanu Vrdoljaku a vezano je na istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u našem dijelu Jadrana. Gospodine ministre Vlada je donijela odluku o početku istražnih radova na 10 istražnih polja u južnom i srednjem Jadranu. U fazi ono što prethodi je također i pregovori ugovorima o koncesiji. Pa me zanima kakve koristi odnosno efekte će imati ti istražni radovi i u konačnici eksploatacija ugljikovodika na Jadranu i za gospodarstvo a isto tako i za građane Republike Hrvatske?
Na pitanje odgovara ministar Ivan Vrdoljak.
Hvala potpredsjednice. Hvala poštovani zastupniče, poštovane zastupnice i zastupnici ajmo korak po korak. Znači ove dozvole, mi smo izdali dozvole kao predigru za pregovore o ugovoru o podjeli proizvodnje koje trebaju uslijediti do 2.4. u onim ponudama koje smo dobili direktne koristi tijekom faze istraživanja minimalno garantirane od investitora su 4 milijarde kuna novih investicija. 4 milijarde kuna a neki prosjeci svjetski isto kažu da 60% tog tipa investicije u pravilu završava na domaćoj zemlji da tako kažem, u lokalnoj komponenti. Što znači da možemo reći da je gotovo 2,5 do 3 milijarde kuna investicija direktno bez udjela Vlade Republike Hrvatske će doći u sljedećih nekoliko godina u fazu istraživanja. Međutim, faza istraživanja je faza istraživanja. Ono što želim ovdje istaknuti je da ima puno onih koji su protiv tog projekta. Znate zašto? Zato što ima puno onih koji danas prodaju u Hrvatskoj naftu i koji danas prodaju Hrvatskoj plin i voljeli bi da ono što prodaju da Hrvatska nikada ne postane izvoznik plina i nafte. Ima puno onih koji prodaju isti taj plin i istu tu naftu našim prijateljima iz Mađarske, Slovenije i Austrije. I ako Hrvatska bude povećala svoju proizvodnju remeti njihove biznise jer nije dobro da se pojavi neki dobar novi proizvođač u regiji. I upravo ti su oni koji najviše žele da se ništa ne radi u Hrvatskoj. Možda su i ti bili razlog što se ništa nije i 25 godina radilo jer je čudno da se samo kod nas nije radilo a radilo se u Italiji, radilo se u Izraelu, radilo se u Grčkoj, jedino se nije radilo u Hrvatskoj i Albaniji i Crnoj Gori. Zanimljivo, ali dobro, sada smo tu da promijenimo te stvari. Što dolazi nakon toga? Tada smo mi oni koji upravljamo, koji možemo upravljati za nekoliko godina sa hrvatskom industrijom na način da kompariram to sa drvetom, da ne izvozimo drvo nego da napravimo tvornicu i izvezemo namještaj. Da ne izvozimo sirovu naftu nego napravimo tvornicu, potrošimo plin, izvozimo proizvod. Potrošimo naftu, izvozimo naftne derivate kakvi god oni bili i u kojem god volumenu. To će netko u nekom budućem vremenu kada krene ta proizvodnja koja će voditi vlade, koji će ministarstva, koji moraju razmišljati da Hrvatska ne bude nikakva kolonija. I da tada dolaze najveći industrijski efekti. Mi smo počeli jedan projekt koji nije projekt koji se može prodati jednokratno na izborima kao što su mnogi u Hrvatskoj bili nego će i benefiti dolaziti za niz godina ali netko je trebao nekada krenuti i brinuti o tome.
Nema komentara 29. pitanje kolegica Vanja Posavac. Uključite mikrofon.
Evo ga, ispričavam se. Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, svoje pitanje upućujem Mirandu Mrsiću, ministru rada i mirovinskog sustava. Poštovani ministre, prateći statistike možemo vidjeti kako je broj nezaposlenih s početkom ove godine manji za oko 50 tisuća nego prije godinu dana odnosno vide se uistinu pozitivni pomaci. No jedan od ključnih problema u Republici Hrvatskoj ali i nažalost i u čitavoj Europskoj uniji i dalje nezaposlenost mladih osoba. Kako planirate riješiti taj problem u Hrvatskoj? Odnosno, ja vas molim da budete konkretni i navedete kroz koje programe, kroz koje skupine će mladi moći koristiti sredstva, za koje aktivnosti i koliko je ukupno tih sredstava predviđeno za financiranje svih programa? Hvala.
Odgovor na pitanje ministar Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Hrvatska je zemlja koja ima veliki broj nezaposlenih mladih ljudi i tu dijelimo mjesto sa Italijom, dakle ovisno o statistici mi smo 3. i 4. ili obrnuto. Međutim, mjere koje smo pokrenuli 2012. a ekspandirali 2013. daju rezultate. Smanjili smo broj nezaposlenih mladih sa negdje otprilike s 50% na 41% i gledajući broj nezaposlenih u Hrvatskoj bez obzira na sve pokušaje objašnjavanja zašto je taj broj manji od one zloguke prognoze od 400 000 koja se očekivala da će biti u siječnju i veljači ove godine, od toga neće biti ništa. Dakle u Hrvatskoj se počelo zapošljavati. Prošle godine preko Zavoda za zapošljavanje preko 225 000 naših sugrađana je dobilo posao, bilo u sezonskom zapošljavanju, bilo na ugovore na određeno vrijeme i na ugovore na neodređeno vrijeme. Međutim, potpuno je jasno da Hrvatska mora sačuvati mlade ljude da ostanu u Hrvatskoj, da ne odlaze na druga tržišta jer druga tržišta također rade i imaju probleme kao što i mi imamo i mi de facto sa našim mladim ljudima ako ih ne zaustavimo i ostavimo u Hrvatskoj ćemo omogućiti da njihovo tržište rada ekspandira, a mi ćemo u naše tržište rada morati uvoziti drugu radnu snagu izvan Hrvatske. Stoga garancija za mlade koja je počela 2013., a treba de facto 2015. imamo i odobrenje za trošenje sredstava je mjera koja ide za time da u roku 4 mjeseca mladom čovjeku damo posao, naukovanje, vježbeništvo ili obrazovanje. Sjećate se mjere rad bez zasnivanja radnog odnosa koja je bila napadana sa svih strana. Prošle godine 37 000 mladih ljudi je steklo tu godinu dana radnog iskustva. Ali nije to najvažnije, najvažnije je da je preko 60% njih se zaposlilo unutar 6 mjeseci od završetka te godine dana. Prošle godine 8500 mladih ljudi je krenulo u poduzetnički pothvat na tržištu rada putem samozapošljavanja. Preko 70% tih tvrtki ostaje na tržištu rada u drugoj godini otkad su pokrenuli svoj biznis. Drago mi je da je Hrvatska unatoč opet nekim prognozama, mi uvijek mislimo najlošije, da ne možemo, da ne znamo je zemlja koja je u prvih 60 operativnih programa koje je Europska komisija odobrila i prva sredstva kada govorimo o operativnom programu Europskog socijalnog fonda su stigla u Hrvatsku, 15 milijuna eura je sjelo na račun Hrvatske 31.12., omogućava nam da ove godine u proračunu imamo 500 milijuna kuna zahtjevne mjere politike zapošljavanja ali i 600 milijuna kuna koje nam dolaze iz Europskog socijalnog fonda što je preko 1 milijarde, dakle 1 milijardu i 200 milijuna kuna. Napominjem da 2011. smo imali svega 250 milijuna kuna u proračunu za ove mjere što govori da ova Vlada je izuzetno socijalno osjetljiva, da mjerama koje poduzima ide za time da se položaj mladih ljudi na tržištu rada poboljša. Zahvaljujem i vama saborskim zastupnicima koji ste digli ruku za izmjene Zakona o doprinosima na plaću gdje smo omogućili da mladi ljudi dobiju ugovor na neodređeno vrijeme i da tim ugovorom poslodavac ima pravo da ga se oslobodi doprinosa na plaću kroz 5 godina, koja je izuzetno snažna mjera za zapošljavanje mladih ljudi, ali i izuzetno snažna populacijska mjera jer mladi ljudi sa ugovorom na neodređeno vrijeme mogu zasnovati obitelj, mogu riješiti stambeno pitanje. Prema tome, to su sve mjere koje idu i ka populacijskoj politici, ostanku mladih ljudi u Hrvatskoj i poboljšanju položaja mladih na tržištu rada.
Hvala. Nema komentara. 30 pitanje će postavit kolega Davor Bernardić.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Svoje pitanje postavljam ministru financija Borisu Lalovcu. Moram priznat da sam ostao dosta neugodno iznenađen kad sam pročitao u jednom međunarodnom časopisu prije neki dan izjavu nove hrvatske predsjednice u kojem se dosta negativno osvrnula na državne financije. To do sada u hrvatskoj povijesti od osamostaljenja Domovinskog rata koji nas je ujedinio nije bila praksa jer bez obzira na političke prijepore unutar zemlje, na politička neslaganja, zajedno smo vani nastupali jedinstveni, branili smo svoje institucije, branili smo svoju zemlju. Bili smo reklamatori, znači reklamirali smo svoju zemlju i zastupali i branili njene interese. Na taj način to je donijelo do međunarodnog priznanja, to je dovelo do ulaska u euroatlantske integracije, NATO, Europsku uniju sa 1.7.2013. godine i to je put definitivno kako treba braniti nacionalne interese. Dakle, možemo jedno i argumentirano raspravljati ovdje, ali kada smo vani, kada smo izvan naše zemlje budimo ponosni na to što jesmo, budimo ponosni Hrvati i zastupajmo i branimo svoje institucije i svoju zemlju. I zato me baš na tom tragu, vidjevši ono što je gospodin ministar financija izjavio, a to je da je deficit proračuna smanjen za 3 milijarde kuna i ono s čime je zaključena prošla financijska godina, to zasigurno puno znači ušteda ta od 3 milijarde kuna i to je poruka prema europskim institucijama, ali i prema vanjskih financijskim institucijama. Mene znači zapravo što konkretno to znači za građane Republike Hrvatske i da li će zbog te uštede od 3 milijarde kuna oni ostati bez ijednog svojeg prava.
Hvala. Odgovara ministar Boris Lalovac.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice. Uvaženi zastupniče, da, znači nijedan hrvatski građanin u 2012., 2013. i 2014. godini što se tiče javnih financija sve obveze koje je Vlada Republike Hrvatske preuzela i koje ima ugovornim odnosima isplaćuje se. Znači uredno se isplaćuju i mirovine, uredno se isplaćuju i usluge prema zdravstvenom sustavu, a znamo da smo i 2013. i 2014. godinu dodatno ubacili u zdravstveni sustav 6 milijardi kuna kako bi zdravstveni sustav mogao izvršavati određene obveze. A kada govorimo o određenim uštedama koje je Vlada Republike Hrvatske napravila, javno i bitno treba reći da su plaće u 2014. godini, ono što Vlada svojim politikama je radila, ukupno iznose 21,4 milijarde kuna, 2011. godine u izbornoj godini plaće su iznosile 22,8 milijardi kuna. To znači milijardu i 400 milijuna kuna manje se 2014. godine troši na sustav plaća nego što se trošilo 2011. godine. Sustav materijalnih troškova 2014. godine 7 i pol milijardi kuna, znači spustili smo se na 2007. godinu što se tiče racionalnosti upravljanja materijalnim troškovima predizborne 2011. godine sustav troškova materijalnih je iznosio 8,7 milijardi kuna. Znači, milijardu i 200 milijuna kuna se više trošilo 2011. godine. Sustav subvencija također 2014. godine 5,2 milijarde kuna, 2011. 6,6 milijardi kuna. Znači, ovo pokazuje da Vlada, znači može racionalnim svojim politikama, znači ne ići u suluda rezanja, ali da može organizacijom posla voditi efikasno i stabilizirati i javne financije i javni dug. A o racionalnom ponašanju 2011. godine i 2014. godine govore vam ovi podaci o materijalnim troškovima, plaćama i subvencijama. Hvala lijepa.
Komentar? Ne.
Pa mogu samo, dakle mogu samo zaključiti da to ništa neće smanjiti bilo kakve prava znači hrvatskim građanima. To je ono što sam mogao iščitati iz pitanja. Evo hvala vam na tom odgovoru.
31 pitanje kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora. Svoje pitanje postavljam premijeru Republike Hrvatske gospodinu Zoranu Milanoviću. Pitanje je iz područja privatizacije, a u konkretnom slučaju tiče se hotelsko-turističkog poduzeća Primošten koje je prema navodima iz Tiska još 2002. godine prešlo u vlasništvo poduzeća Dijamant marina koje je tad od Hrvatskog fonda za privatizaciju kupilo nešto više od 60% dionica tog poduzeća za jedan i pol milijun kuna kad se zna što sve obuhvaća hotelsko-turističko poduzeće Primošten onda je potpuno jasno da je cijena od jedan i pol milijun kuna simbolična. Naime, radi se o marini Primošten, radi se o nizu hotela u Primoštenu, radi se o auto kampu Primoštenu. I tad se kroz javnost argumentirala ovakva prodaja obavezom kupca da izvrši dokapitalizaciju, odnosno investicije i stavi sve objekte koji su bili u zapuštenom stanju i van funkcije u svrhu, te time omogući normalno funkcioniranje svih tih turističkih resursa normalno zapošljavanje i normalno dohodovanje. Danas 13 godina kasnije sam letimičan pogled na te objekte pokazuje da nisu izvršene činidbe iz ugovora. To je potpuno jasno. Hoteli su u drači, marina je u funkciji naravno kao najatraktivniji dio. Postavljam pitanje gospodine premijeru da li ste spremni, a to sam vam postavio i u pismenoj formi ima dva mjeseca pa nisam dobio odgovor da li ste spremni iskoristiti svoj autoritet, a u konačnici držim da je to i vaša obveza, da date hrvatskoj javnosti, a posebice ljudima primoštenskog kraja jasan odgovor na pitanje ako nisu, a i razvidno je da nisu izvršene činidbe iz ugovora što kanite poduzeti da se zaštiti interes građana Republike Hrvatske čiji su ti hoteli vlasništvo bili i što kanite učiniti da se ti hoteli i ti turistički resursi konačno stave u funkciju.
Hvala. Odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovani kolega Baranović, dobit ćete pisani odgovor jer je riječ o vrlo konkretnim stvarima. Znam načelno o čemu se radi, ali na primjeru, ovom konkretnom primjeru želim govoriti općenito. Imamo mi takvu situaciju i na Krku u Haludovu. Dakle, 2001., druge je jedan investitor ruski, ali mogao je isto tako biti i kineski ili američki došao, kupio to i vjerojatno zamišljao da će tamo gradit apartmane. Do dana današnjeg, dakle jedna od perjanica hrvatskog turizma iz sedamdesetih godina gdje su dolazili mondeni gosti koji su puno trošili je u drači, u drači, salatama i mašklinima se tamo ne možeš probiti. I sad što se događa? Dakle, očito onaj koji je imao novaca tko zna odakle ga je donio ovdje, uložio je taj novac u nekretninu i čeka svoj dan. Lokalna zajednica, mada je to dosta bogata općina i bez Haludova. Ali zamislite kakva bi bila sa Haludovom. Lokalna zajednica škrguće zubima, ne može mu ništa. Država također, mada smo od prvog dana mandata osobno sam zadužio dvoje ljudi da na tome rade, jer mi je to bio trn u oku na neki način kao primjer, kao primjer muljaže. Muljaže gdje netko tko ima puno novaca dođe, kupi i čeka. Ne može gradit apartmane, naravno to mu neće ni jedan prostorni plan dati. Mislim nema nikoga tko bi si na takav način pucao u nogu ili u koljeno, ali rezultat je da nema ničega. I čovjek čeka, jer je težak ili njegovi financijeri su teški milijune. Malinska nema hotele, pat pozicija. Šta treba napraviti? To je tema za ovu godinu. Istjerati ih dimom van kao da ne kažem koga porezima, ubiti ih porezima. Ne radiš? Platit ćeš punitivni porez, kazneni porez ćeš platiti. To do sad nismo radili. Čekaš da se to pretvori u apartmansko zemljište, nećeš to dočekati. Platit ćeš ono godišnji porez, pa neka mi tvrde da je neustavan koji je veći od vrijednosti tog zemljišta. Idi van, raus! To do sad nismo radili, sad hoćemo. Znam jedan konkretan primjer kad jedan ruski tajkun u jednom pa relativno poznatom skijalištu u susjednoj državi bacio oko na jedan hotel i htio sagraditi tamo svoju vilu u istim gabaritima. Nije mogao, nisu mu dali ni to, bez obzira na milijarde eura. Izvoli sagradit hotel, obnovi ga, pa si ga zakupi cijelo i budi jedini gost unutra. I na kraju je tako bilo. E to je gospodarenje prostorom. Mi tu nismo toliko lošiji od njih, jer eto nismo dopustili da se tamo sagradi 5000 apartmana i nećemo. Ali mislim, nema optimizacije vlasništva. Dakle, netko tko je imao novaca kupio je i čeka, spekulira. E sad ćeš fino platit porez pa ću te natjerati da to prodaš, pa će doći netko tko će graditi. Evo to je moj odgovor, a za ovo ćete dobiti pisani odgovor.
Petar Baranović, komentar.
Hvala. Vama sam gospodine predsjedniče postavija pitanje zato šta sam pismeno postavlja pitanja da mi se dostave preslike ugovora ne samo ovog privatizacijskog slučaja, nego konkretno i slučaja TLM-a, da izvršim uvid kao saborski zastupnik da li su izvršene činidbe iz ugovora ili ne. Sad vam postavljam još jednom hipotetski pitanje, ako činidbe iz ugovora nisu izvršene, jer ovdje nisu došli ni s parama nego samo s obećanjima, što kanite poduzeti da se to vrati u vlasništvo RH? I u pismenom pitanju koje sam konačno kao treće pismeno pitanje postavio vama jasno sam napisao da li ste spremni zajedno s ovom Vladom pustiti u proceduru zakon koji će omogućiti potpunu transparentnost i uvid u sve privatizacijske ugovore? Jer dosta je bilo ponašanja hrvatske politike da smokvinim listom pokriva kriminal koji je potpuno evidentan. Stotine milijune eura pa možda i milijarde imovine hrvatskih građana privatizacijom je vrlo čudnim ugovorima pretvoreno u privatno vlasništvo. Najveći dio toga doživio je fijasko. Deseci tisuća radnika su ostali bez posla. A na upit saborskog zastupnika da li može izvršiti uvid u ugovore da vidi da li je stvar čista ili ne dobivam odgovor da se radi o poslovnoj tajni. Tko je taj mangup tko može postaviti tako stvari i tko može sastaviti ugovor na način da se prodaja imovine RH i njenih građana može smatrati poslovnom tajnom? Postavio sam pitanje vama ali ne samo kao premijeru nego i kao čovjeku Zoranu Milanoviću kojeg sam upoznao prije nekoliko godina, doživljavajući ga kao nekog tko ima hrabrosti … ovakve stvari. Sad pitam i čovjeka Zorana Milanovića je li spreman istjerati medu iz brloga? Je li spreman poslati prijedlog zakona prema kojem će privatizacija i njeni ugovori biti dostupni zastupnicima RH odnosno zastupnicima i zaštitnicima interesa građana RH? Hvala lijepa.
Hvala. 32. pitanje, kolega Mladen Marelić. … [[Ne razumije se.]] Ja imam ispravan redoslijed, a ovdje je pogreška. Kolega Mladen Marelić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ja svoje pitanje postavljam ministru Tihomiru Jakovini. Poštovani ministre svjesni smo da je sektor ribarstva, poglavito ribolov, danom ulaska RH u EU doživio brojne promjene te su mu nametnuta razna ograničenja. Prvenstveno sukladno odredbama mediteranske plovidbe, a što je dovelo u pitanje i samu opstojnost Poglavlja 13. Ribarstvo u procesu pregovora vezano, ribarstvo je u većini ovih ograničenja bilo je moguće barem ublažiti ove probleme. Ali nažalost to nije učinjeno. Kako bi se ipak pomoglo ovom sektoru što je Ministarstvo poljoprivrede učinilo po tom pitanju kako bi se moglo pomoći ribarima koji su zakinuti u ovome?
Odgovara ministar Tihomir Jakovina.
Poštovana potpredsjednice, štovani kolega Marelić da, Poglavlje 13. smo prilično ekspresno zatvorili, nismo osigurali gotovo ništa od derogacije odnosno izuzeća od mediteranske uredbe za hrvatske ribare. Vaše pitanje je bilo što je napravilo Ministarstvo poljoprivrede u ovom periodu. Prije svega donijeli smo planove upravljanja za primjenu povlačnu mrežu koču i okružujuću mrežu plivaricu koja zapravo rješava 90% problema hrvatskog ribarstva i ona nam je potvrđena od strane Europske komisije. Nadalje, zajedno sa Republikom Italijom i Slovenijom izrađujemo prijedlog Regionalnog plana za sitnu plavu ribu na osnovu kojeg ćemo kao zemlje partneri urediti način izlova plave ribe i riješiti još neke probleme koji su vezani za izlov i za moguće derogacije. Kroz plan upravljanja dali smo prijedlog prema komisiji i određenih novih derogacija i izuzeća, a koji se odnose na veličinu oka same mreže i mogućnost ribarenja na manjoj udaljenosti od obale od 3 nautičke milje. Nadamo se zapravo da će dio tih derogacija proći. U slučaju da ne prođe imamo osigurana sredstva u fondovima gdje će biti obeštećenje za određene alate koji će biti povučeni iz ribolova i gdje se neće moći ribariti. To je od onoga što smo napravili vezano za gospodarski ribolov. Što se tiče i imali smo prije par tjedana ovdje u ovom poštovanom, ispred ovog poštovanog Doma izmjenu i dopunu Zakona o morskom ribarstvu gdje smo napokon uredili još jednu obavezu koja je bila dogovorena odnosno propuštena pri zatvaranju Poglavlja 13., a govorimo o malom obalnom ribolovu gdje smo obalni ribolov sa gotovo 11 tisuća korisnika se obvezali skinuti na 3,5 tisuće imatelja dozvole za mali obalni ribolov. Uredili smo zakonom, donijeli smo podzakonske akte i način i model koji će biti transparentan zapravo za 3,5 tisuće ljudi koji će se moći baviti tim načinom ribolova. Za one koji ne budu mogli po jasnim kriterijima određeno je da će moći dobiti dozvole za rekreacijski ribolov i ribolov … parangalom bez naknade. I ono što je najvažnije, kroz operativne programe 2007.-2013. osigurali smo 11,6 milijuna eura za 3 mjere gdje su natječaji već raspisani. Govorimo o investiciji u aqua kulturu gdje za 5 milijuna i 100 tisuća eura je pristiglo projekata gotovo 9 milijuna eura. Već sredinom veljače će biti odluke i realizacije i kretanje u te projekte. I druge dvije mjere gdje su natječaji u tijeku, a to je privremena obustava ribolova i trajna obustava ribolova. Kroz operativne programe 2015.-2020. osigurali smo novih 300 milijuna eura za naše ribare i ti natječaji kreću sredinom ove godine za period 2015.-2020. 2014. 90 milijuna, 2015. 115 milijuna kuna državnih potpora za ribarstvo u suradnji i partnerskom odnosu sa ribarima. Na neki način smo trasirali ribarstvenu politiku koja je sukladna zajedničkoj ribarstvenoj politici 2015.-2020. i za hrvatske ribare. Siguran sam zapravo kroz ovo navedeno da smo pokazali koliko je važnost dobrog korištenja fondova i u sektoru ribarstva po broju projekata koji su prijavljeni vidimo da će biti vrlo visoka iskoristivost samih fondova i to je najbolji način da podignemo konkurentnost našeg ribarskog sektora. Zahvaljujem.
Komentara nema. 33.pitanje kolega Dražen Đurović.
Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, u svom prvom i do sada posljednjem izvješću o radu kada ste spominjali primjer Krajiške kao jedan model ovako neracionalnog trošenja novca na asfaltiranje neke ceste tada sam vas upitao i u odgovoru ste rekli da ćete nešto učiniti po tom pitanju oko radova na dionici državne ceste D38, na području Požeštine gdje je investicijom Hrvatskih cesta na dionicama koje su bile u odličnom stanju dakle potpuno dobar asfalt došla nova investicija i stavljen je nekakav mikroasfalt i zapravo su uništene te dobre ceste. Dakle potrošen je državni novac bezrazložno preko Hrvatskih cesta, a postavljen je loš asfalt. Izvođač je jedna privatna tvrtka nije važno kako se zove, nemam namjeru uopće se sa tom tvrtkom baviti već me zanima pitanje javnog interesa i odgovornosti. Da li možemo uspostaviti nekakvu odgovornost da se jednostavno i takve stvari i u cestogradnji više ne događaju. Jer su danas hrvatske ceste jedan veliki investitor, jedan veliki potrošač državnog novca, a očito je da tu ima jako puno prostora da se ozbiljno time pozabavi, vidi što oni rade i kako rade i da se ovakve neracionalne stvari ne događaju. Jel i nama se i vama obraćaju ljudi koji traže 100, 200 kuna i nemaju te novce a mi ovdje milijune kuna državnog novca nekad trošimo zaista na vrlo čudne zahvate i na kraju time dođemo u situaciju da je lošije danas nego što je bilo prije nego što je taj zahvat uopće izveden. Hvala.
Odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovani zastupniče stvarno me raduje vaše pitanje odnosno to je komentar i pogled na problem koji je identičan mome. Ono što sam ja govorio prije nekog vremena u Saboru vi sada to ponavljate još jednom utvrđujemo gradivo i konstatiramo da se novcem često neracionalno upravlja i ja vam dajem benefit sumnje, to se tako kaže, dok ministar pomorstva, prometa i infrastrukture točno ne provjeri ako već nije o čemu se radi pa ćemo onda tražiti odgovornost jer to se ne smije događati. Ono što se dogodilo pred mojim kućnim pragom se ne smije događati tamo gdje je država odgovorna. Država nije odgovorna u gradu Zagrebu, grad Zagreb podijeli novac gradskim četvrtima i haj nehaj troši kako znaš. 100 metara dalje je vrtić koji je prokišnjavao i škola koja je stara 100 godina, spomenik kulture koja se raspada. Tih milijun kuna je moglo tamo napraviti dosta posla. Eto to je bio moj primjer. I drago mi je da mi je došao kao as na desetku na dan kada se u Saboru raspravljalo o državnom proračunu. Vaš primjer je sličan, provjerit ćemo i djelovat ćemo. Hvala. To je sve što mogu reći.
Dražen Đurović komentar.
Zahvaljujem. Dakle molio bih pismeni odgovor. Sada ću vam još malo proširiti temu, znači radi se o tenderu koji je raspisan u lipnju prošle godine, 1.rujna je prihvaćen 4 su tendera provedena, a to je Istočna Hrvatska, Središnja, Primorska i Južna Hrvatska. Ukupna vrijednost tih tendera je bila sa PDV-om 37 milijuna kuna. na sva 4 tendera je prošla jedna te ista ta tvrtka koja je kod nas upropastila taj asfalt. Tvrtka ima 300 zaposlenika u tom trenutku nakon što je prošla tender tvrtka odjedanput počela raditi po cijeloj Hrvatskoj na sva 4 ova tendera, počeli stavljati taj mikroasfalt. Pa ne može sa 300 ljudi se pola Hrvatske ići asfaltirati. Uzeli su silne podizvođače raznorazne, mjesec dana nakon ovog ta ista tvrtka na Mljetu neću vam reći šta je pisalo, mještani su digli bunu na Mljetu, na Mljetu stoje sa pločama i zaustavljaju radove jel im upropaštavaju asfalt. Ta ista tvrtka godinu dana prije u Zagrebačkoj cesti u Dubrovniku također nastaju problemi i naknadni radovi, dakle na Cresu također isto to. Dakle imamo niz događaja vezan za ma kažem neću uopće spominjati, nije pitanje tvrtke već modela gdje 37 milijuna kuna više nije mali novac. Jedan ozbiljan događaj. Da li postoji odgovornost i u Hrvatskim cestama da oni mogu tvrditi da jedna tvrtka sa 300 zaposlenika može po cijeloj Hrvatskoj stavljati taj asfalt i na kraju da je kvaliteta tih radova vrlo loša, vrlo dvojbena i zaista mislim da bi bilo dobro utvrditi tko je to zatražio, zašto je to provedeno, način kako je to provedeno i ima li tu ikakvih elemenata kaznene odgovornosti. Zato molim pismeni odgovor. Hvala.
34.pitanje kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Svoje pitanje uputit ću predsjedniku Vlade. Gospodine predsjedniče Tihomir Jakovina apoteka, Andrea Zlatar Violić korištenje novca iz proračuna za svoj časopis, Siniša Varga tri puta u sukobu interesa, drago mi je što potvrđuje ministar ovu činjenicu, zamjenik ministra Cesarik, Branko Šegon, Mario MOharić, Željko SAbo, Marina Lovrić Merzel zlouporaba položaja i ovlasti. Znate ih, to su vaši kolege, neki bivši. Navedeni dužnosnici koji su bili u sukobu interesa dobili su mogućnost blagonaklono da svoje nepodopštine plate na rate, međutim pitam vas istodobno što da na rate plati 320 tisuća blokiranih naših sugrađana, 327 tisuća nezaposlenih, što da na rate plate 25 tisuća obrtnika koji su moral zatvoriti svoje obrte? Što je sa 6 godina recesije? Što je sa 6 godina recesije? Što je sa sramotnom pozicijom Hrvatske koja je prema relevantnim podacima na dnu po investicijama to vjerojatno znate, konkurentnosti po stopi gospodarskog rasta. Što je sa zaduženjem u posljednje 3 godine gotovo 80 milijardi kuna? Prije neki dan zadužili ste nas za gotovo milijardu eura. To je stvarnost o kojoj vi govorite riječima, ovo je najbolja i najpoštenija Vlada do sada. Vrhunac ironije uz sve probleme koje Hrvatska ima izrekli ste u noći pobjede gospođe Kolinde Grabar-Kitarović kada ste rekli mi smo jedina brana od povratka kriminalne zadruge na vlast. Uredili smo državu, mi smo država a oni su hajdučija. Gospodine predsjedniče Vlade, ako nemate snage čestitati izbornoj pobjednici onda vas pitam imate li snage i hoćete li se ispričati hrvatskoj javnosti zbog ovakvih svojih izjava?
Odgovara predsjednik Vlade Zoran Milanović.
S obzirom da je ovo zadnje pitanje koje me danas dopalo nakon vaše reakcije na moj odgovor ja ću otići raditi vjerujem ozbiljan posao, što god vi mislili o tome, a na ovo što ste vi rekli bi jedan popularan lik crtanog filma rekao karamba. Karamba. Ima u SDP-u i u našoj Vladi ljudi koji su i od strane DORH-a pod istragom, neki su i optuženi, ima ljudi koji su što neopreznošću se našli u sukobu interesa. Oni koji su se tamo namjerno ugurali preko HBOR-a, jedno od tih imena ste spomenuli, su izbačeni iz Vlade. Ali ovi drugi, to se događa, dakle u sukobu si interesa pa onda više nisu u sukobu interesa, nije kazneno djelo. Ima i mojih suradnika, koji doduše nisu izravno moji suradnici nego su stranački suradnici, birala ih je konvencija koji su eto na moju tugu, moram reći pod istragom DORH-a, neki su i optuženi, neki koji su bili u srpskim logorima za vrijeme rata, branili Hrvatsku, uništavali tenkove, ja nisam ali oni jesu, pobjeđivali na izborima, sada su u problemu. Gle nije mi to lako, šta da radim, slegnem ramenima pa izađu iz predsjedništva stranke, pa ih se isključi iz stranke pa sisačka županica, nažalost tako je, mislim ne znam da li da ženi čestitam Božić, pa joj čestitam Božić na kraju. E vidite, u tome je ta razlika, dakle tako radimo mi. A kada se netko iz jedne druge stranke, neću sada ovdje spominjati da mi se ne bi zamjerilo, da se ne bi morao opet ispričavati za svog člana predsjedništva, za svoju članicu predsjedništva koja je pod istragom ili koji je pod istragom radi jako teškog kaznenog djela prema stajalištu DORH-a onda je poruka ti si naš, mi ga ne damo to je politički proces. I zato me ono zaista čudi da uopće otvarate takve teme. Dakle ljudi griješe, nađu se u sukobu interesa, budu optuženi, budu pod istragom. Ja i moji suradnici reagiramo katkad teška srca na način gle, ispred SDP-a nalazi se Hrvatska država, nju u ovom slučaju zastupa DORH ne policija dakle DORH i ljudi koji u DORH-u stoje iza toga za to i odgovaraju. Mogu i pogriješiti. Ali u tom trenutku ja sam možda ne manji od makovog zrna ali manji od DORH-a. Kako se ponaša jedna druga stranka, pa to svi vide. A to je politički proces, ohrabruju se takvi ljudi zajedničkim fotografijama, maše zastavama muskulfiber se dobije od mahanja zastavama. To je loše, to je jako loše, to je jako nemoralno. I vraćamo se na jedno od prethodnih pitanja vašeg kolege iz ovih redova kojem sam ponudio posao kako na to gledaju naša djeca. Ja nisam pretenciozan u tim stvarima, kućni odgoj cijenim, ali on nije sve, nije dobro ako se pretvori u licemjerje, ako se pretvori u klimanje glavom, ako se pretvori u manjak i odsustvo stava, karaktera. Karakter se gradi. Ti putevi su zakučasti i komplicirani. Prema tome, ja vam neću reći pometite ispred svog praga jer takve metle nema, to još u Japanu nisu uspjeli smisliti. Ali gledajte, mislim budite kritični prema sebi, pa i ja pogriješim. Za sada mislim ne ozbiljno. I kada je sukob interesa u pitanju. Evo tu se čovjek hvalio da je suvlasnik firme. Kaj ne zna je li to sukob interesa, jel smije biti suvlasnik, valjda smije biti suvlasnik, ili nemam pojma. Dobro, evo vidite i to je to ponašanje. Dakle meni se zastupnik obraća sa ti a ja koji ga znam cijeli ili 25 godina sa vi, to je isto kućni odgoj do kojeg ja držim koliko treba držati. To je to, dakle ne previše ali opet mi je važan. Ali ne možemo ni politiku svesti na kućni odgoj. To je pitanje morala, karaktera, odlučnosti, izdržljivosti, obrazovanja, svega toga pomalo. I sada smo konačno tu, kako kaže ona pjesma I can see clearly now. Sada jasno vidim, svi oblaci su otišli i tu smo … [[Govornik se ne razumije.]]
I u politici može biti iskrenosti. Sunčana Glavak komentar na odgovor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine predsjedniče Vlade, nama apsolutno ništa nije smiješno. I ako vi volite čitati stripove i volite i engleski onda ću vam ja reći samo disaster na ovo što ste vi sada rekli. Pojavu osuditi a druga Sabu spasiti, tako je bilo rečeno. Spriječiti vašeg kolegu Linića da se provedu radnje na koje je on upozoravao. To je stvarnost. Kažete, moramo ići naprijed imamo posla. Pa gospodine predsjedniče Vlade 80% umirovljenika živi na rubu siromaštva, 10 do 15% građana živi na rubu siromaštva. Vi nama kažete da vi širite optimizam. Vi nas gledate zašto mašemo zastavama i zašto mašemo našim barjacima, pa što je u tome loše? Zašto vidite to kao neku lošu pojavu? Gospodine predsjedniče Vlade govorite o kućnom odgoju. Kućni odgoj je izdići se iznad svog ega, nekome čestitati i nekome se ispričati. To je veličina čovjeka, to je ono o čemu govorimo ako govorimo o moralu. Istina je svi možemo pogriješiti, nikada se ne zna, ali jednako tako veličina je znati tu pogrešku priznati, saslušati sugovornika. Selektivna pravda najveća je nepravda. I zato kada vas nešto pitam vi uvijek imate neke doskočice, mislite da ste jako smiješni i zabavni, smijete se sami sebi. Dakle nama nije ništa smiješno. Vi raslojavate hrvatsko društvo, Hrvatska to ne zaslužuje, a zajedništvo vam je potpuno nepoznata riječ. I zato vas molim, ako je moguće radite što manje jer sve što ste napravili nama je bilo samo sve gore.
35 pitanje kolega Ante Babić.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice. Svoje pitanje upućujem ministrici socijalne politike i mladih, gospođi Milanki Opačić. Na aktualnom prijepodnevu još 14. svibnja 2014. godine postavio sam vam pitanje što vi zapravo, a i vaša Vlada poduzimate ili namjeravate poduzeti da se zaustavi alarmantni trend iseljavanja mladih ljudi iz Hrvatske. Do dana danas, tražio sam pisani odgovor, do dana današnjeg to nisam dobio vjerojatno zbog toga jer očito odgovor na to pitanje nemate, a možda taj problem za vas i ne postoji. Danas bih vas zapravo mogao pitati o vašoj odgovornosti vezano za odluku Ustavnog suda o suspendiranju cijelog Obiteljskog zakona što se prvi put dogodilo u povijesti Hrvatske države. Ali neću vas ni o tome pitati jer se o tome izjasnila gotovo cijela stručna i svekolika javnost u Republici Hrvatskoj. Vaše ministarstvo mjerodavno je prvenstveno za politiku socijalne skrbi i o socijalno ugroženim i siromašnim osobama. Međutim, umjesto borbe protiv siromaštva i socijalne isključenosti vi ste nakon donošenja Zakona o socijalnoj skrbi od 1.1.2014. godine zakinuli hrvatsku sirotinju, poglavito obitelji sa više djece, sa preko 174 milijuna kuna, odnosno gotovo 9% jer su upravo toliko smanjeni izdaci za socijalnu skrb u 2014. godini u odnosu na 2013. godinu. Pa vas stoga pitam zbog čega ste u vašim neuspjelim pokušajima strategije i reforme vaše socijalne skrbi ignorirali ključne točke strategije Europe 2020, temeljnog dokumenta Europske komisije za borbu protiv siromaštva i socijalne isključenosti. Hvala.
Odgovara potpredsjednica Milanka Opačić.
Hvala gospodine zastupniče. Pa ne znam što bih rekla, ovo je naprosto gomila netočnosti ali vi na njih imate pravo kao oporbena stranka koja uvijek nastoji naravno stvari učiniti puno gorim i crnjim nego što one jesu. Dakle kolega Mrsić je ovdje govorio vrlo opsežno o garanciji za mlade koja je među prvima ili prva prihvaćena kao operativni program koji treba pomoći mladim ljudima da dođu do radnog mjesta. To je jedan od konkretnih odgovora da mladi ljudi ne odlaze vani. Drugo, u predstečajnim nagodbama je spašeno oko 33000 radnih mjesta. To su svi ljudi koje možete pomnožit onda sa puta 2 ili 3 koliko ih imaju u svom kućanstvu. Ljudi koji su mogli otklizati u siromaštvo i u ove blokade nisu otklizali upravo zahvaljujući predstečajnim nagodbama jer su ta radna mjesta spašena. Toliko ih ne bi mogli otvoriti. Drugo, mi smo što se tiče same socijale u reformi i spajanju socijalnih naknada, ali puno više kroz aplikaciju u kojoj smo maknuli ljude koji su koristili jedan neuređeni sustav koji smo naslijedili, novce preraspodijelili na način da smo povećali socijalnu naknadu za samce jer su samci po svim pokazateljima i u Hrvatskoj, ali i u Europi oni koji se najviše nalaze u području siromaštva. S druge strane treba reći da jedna mjera koja je krenula i koja je i sa vaše strane, ali i od strane jednog dijela medija bila proglašena jednom vrlo lošom mjerom, to je ova mjera za stručno osposobljavanje. Sjetite se sami, ismijavali su se sa 1600 kuna iskorištavanjem mladih ljudi i tako. Ja ću vam reći da je danas posljedica i rezultat te jedne mjere to da je negdje oko 60% tih mladih ljudi našlo radno mjesto, što znači da im je tih godinu dana radnog iskustva doista pomoglo da nađu radno mjesto. Dakle ovo su neke od mjera koje su isključivo išle na one koji su mladi, koji trebaju dobit zapošljavanje i na one koji su socijalno ugroženi. Podsjetit ću vas još jedanput i na ovaj otpis duga socijalno najugroženijima gdje bi trebalo negdje oko 60 000 ljudi biti riješeno najvećeg dijela duga. Neki će najvjerojatnije biti u potpunosti lišeni dugova što znači da će moći normalno disati. A što se tiče zakidanja višebrojnih obitelji, nije točno da smo bilo koga zakinuli. Mi smo limitirali gornju granicu za kumuliranje socijalnih naknada kada je država u pitanju na iznos minimalne plaće jer priznat ćete, nije korektno da tekstilna radnica koja radi u tekstilnoj industriji, koja prima 2400, dakle puno manje od 2900 koliko smo mi išli jer to je bruto minimalna plaća, od toga često puta hrani i muža koji ne radi i dvoje ili troje djece. Dakle od socijalne naknade se ne smije bolje živjeti nego što se živi od svoga rada. A s druge strane, obitelji sa većim brojem djece mogu kumulirati naknade uz državne i u lokalnoj samoupravi. Većina jedinica lokalne samouprave ima socijalne programe, ustvari svi imaju, neki manje izdašne, neki više izdašne, ali u svakom slučaju obitelji sa većim brojem djece imaju pravo kumuliranja naknada i utoliko mislim da je ovo jedan pravedan sustav koji smo mi uveli. Jer još jedanput ću reći, ne može se i ne smije živjeti bolje od socijalne pomoći nego od rada, a to nam se u nekim slučajevima događalo. Još jedanput ću reći, tekstilna radnica u tekstilnoj industriji 2400 dobije i još uzdržava muža i nekoliko djece koja žive od tih 2400.
Ante Babić, komentar na odgovor.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, naravno da nisam zadovoljan vašim odgovorom. Moje pitanje je bilo jasno, a vi ste govorili općenito o predstečajnim nagodbama, dva puta ste spominjali da nije korektno da tekstilna radnica ima toliku plaću, ali zaboravili ste zapravo kazati tako socijalno osjetljivi koliko zapravo koštaju i koliko koriste kartice vaši ministri. Međutim, Republika Hrvatska je već godinu i pol dana u Europskoj uniji i očekivanja građana su bila velika, što je i legitimno, međutim dogodilo se sve veće siromaštvo u Republici Hrvatskoj. Mi smo uz bok manje ili više jednoj Bugarskoj, Rumunjskoj, Grčkoj i Španjolskoj. Ta očekivanja stanovništva koja su se trebala dogoditi su upravo bila vezana za vaše ministarstvo, za Ministarstvo socijalne politike i mladih. Ova strategija Europe 2020. o kojoj vi niste rekli niti jednu riječ zapravo jest jedna ideja ostvarivanja pametnog i održivog i uključivog rasta u svakom društvu, a vezana je za smanjivanje broja siromašnih do 20 milijuna do 2020. godine, ostvarivanje 75% stope zaposlenosti i smanjivanja ispadanja iz redovnog sustava obrazovanja na 10%. Sustav socijalne skrbi u Republici Hrvatskoj i ta shema socijalne pomoći izuzetno su rigidni, jedno obrazni i neosjetljivi su za bilo kakve iznimke pogotovo za obitelji sa više djece. Te obitelji ne znaju moliti. Oni zapravo trpe vaše loše odluke i odluke vašega ministarstva. Ono o čemu ne želite govoriti, a to su fakti, to ste napravili u rebalansu proračuna za 2014. godinu gdje ste zapravo uskratili 174 milijuna kuna upravo tim obiteljima sa više djece i k tome ste zaboravili reći da ste u vašem ministarstvu zaposlili gotovo tridesetak djelatnika koji su trebali raditi na poslovima europskih fondova i projekata [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] da bi uzeli ta sredstva iz Europskog socijalnog fonda, Europskog fonda za regionalni razvoj i Fonda europske pomoći za [[Upadica Zgrebec: Hvala. Vrijeme je isteklo.]] najpotrebitije što se do danas nije dogodilo. Nije povučena niti jedna kuna.
Nemojte prekoračivati vrijeme. 36 pitanje kolega Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo pitanje postavljam ministru prometa, pomorstva i infrastrukture gospodinu Siniši Hajdaš Dončiću. Dakle, radi se o problematici hrvatskih cestovnih prijevoznika. Dakle, početkom godine hrvatski cestovni prijevoznici doživjeli su težak poslovni udar obzirom da je u Saveznoj Republici Njemačkoj stupio na snagu propis koji gotovo da eliminira hrvatske prijevoznike sa europskih koridora, bilo da se radi o kamionskom prijevozu, bilo da se radi o autobusnim operaterima. Dakle, oko 7000 pravnih i fizičkih osoba u Hrvatskoj koji se bavi ovom djelatnošću s preko 45000 vozila u međunarodnom prijevozu roba i putnika sudjeluju u bruto društvenom proizvodu Republike Hrvatske sa oko 4%. Nemogućnošću rada sa Saveznom Republikom Njemačkom gdje sudjeluju u bilateralnom i tranzitnom prijevozu i prijevozu za treće zemlje sa 60% sveukupnog međunarodnog prometa prijevoznici u Republici Hrvatskoj striktnom primjenom ovog zakona onemogućeni su praktično poslovanju s većinom zemalja zapadne Europe i postoji realna mogućnost propasti mnogih tvrtki i gubitaka tisuća radnih mjesta. Pitanje je dakle, jeste li znali da se ovaj zakon donosi u Saveznoj Republici Njemačkoj. On je donesen 2. travnja prošle godine sa primjenom od početka ove godine. Da li ste išta učinili prema kolegama iz Vlade Savezne Republike Njemačke ili putem Europske komisije kao što su to radili drugi, dakle Slovenija i same udruge autoprijevoznika i da li danas nešto činite da popravite ovaj položaj. Jer ukoliko se ovo zaista bude primjenjivalo i dalje hrvatski autoprijevoznici će nestati sa europskih cesta, a time naravno ponavljam i gubitak tisuće i tisuća radnih mjesta. Hvala.
Odgovor na pitanje ministar Siniša Hajdaš Dončić.
Hvala lijepo. Dakle, naravno da poduzimamo zajedno sa našim kolegama iz europskih zemalja koji također imaju otežane uvjete poslovanja sa dizanjem … [[Govornik se ne razumije.]] bruto plaće na 8 i pol eura. Dakle, prije svega sa kolega iz Poljske, dakle Rumunjske, Bugarske reći ću stvoren je jedan neformalni blok koji pokušava utjecati na Europsku komisiju, isto tako i na Saveznu Republiku Njemačku. Dakle, riješiti ili donekle ublažiti taj problem. Hvala.
Komentar Đuro Popijač.
Da, vi kažete da ga sad pokušavate ublažiti, ali on traje, dakle već od 1.1. Pitanje je, dakle, da li ste uopće znali da se to događa, da li vas je Ministarstvo vanjskih poslova ili diplomacija upozorila na to i zašto niste ranije reagirali. Ili ste previše bili zaposleni sa monetizacijom bi, ne bi li i sve oko toga što se događa ili ne događa. Naravno to će se vidjeti i u sljedećim koracima. Dakle, niste radili ono što ste trebali raditi. Vi ste resorni ministar. Naravno, sa drugim kolegama prvenstveno ministar rada, vanjski poslovi da zaštitite i da spriječite ovaj diskriminacijski zakon. Dakle, činjenica je danas da svaki kamion koji prođe granicu Njemačke, a vozi robu ili putnike u autobusima je izložen naravno kontrolama i činjenica je da mora ispoštovati zakone Savezne Republike Njemačke iako nije u tzv. vi to znadete što je to u tzv. režimu kabotaže. Dakle, to je direktan udar. I ponavljam tisuće radnih mjesta zbog vašeg nereagiranja, zbog neosjetljivosti Vlade na gospodarske probleme hrvatskih poduzetnika danas smo evo tu generalno gdje jesmo. Hvala.
I zadnje pitanje kolega Tomislav Ivić.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pitanje ću uputiti ministru zdravlja gospodinu Vargi. Gospodine ministre, što ćete učiniti kako bi riješili tešku i složenu situaciju u Kliničkom bolničkom centru Osijek? Znam da ćete odgovoriti da se priprema smjena sanacijskoj upravitelja, treća u mandatu vaše Vlade i da će biti imenovan novi sanacijski upravitelj. Situacija u KBC Osijek nije teška samo zbog financijskih sredstava. KBC Osijek mjesečno pravi minus od nekih 7 milijuna kuna. U KBC Osijek caruje nepotizam, postavljanje šefova odjela vrši se po stranačkim, rođačkim i prijateljskim vezama, voditelji pojedinih kliničkih odjela nemaju znanstvene titule, nego se na njih postavljaju stranački kadrovi. U upravu u Kliničku bolnicu Osijek došlo je 7, 8 ljudi nemedicinske struke koji su zapravo opteretili bolnički proračun godišnje za oko 2 milijuna kuna. Zbog ovakve situacije itekako je prisutan odljev stručnog kadra u čije školovanje je država uložila ne mala sredstva. Po svim kriterijima KBC Osijek je najlošije rangirana klinička bolnica u RH i među zadnjim bolnicama u RH. Dakle, situacija nije nimalo sjajna, dapače, što kanite poduzeti?
Odgovara ministar Siniša Varga.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Uvaženi zastupnice i zastupnici hvala na pitanju i zahvaljujem što je iz područja zdravstva prvo i osnovno jer kada je pitanje bilo postavljeno za unutarnju politiku stvarno može biti svašta. Da sam znao da se radi konkretno pitanje o KBC-u Osijek došao bih sa … podataka, ali većinu ste i sami pročitali. Djelomično je istinito, djelomično je paušalna ocjena. Naime, unutarnji izbori za šefovska mjesta kada se provode prvenstveno se rukovodi s tim da su zakonske procedure poštivane po pitanju tome da je izabran najpovoljniji i najkvalificiraniji kandidat, a ne onaj koji je po bilo kakvoj političkoj pripadnosti negdje izabran. To bih volio vjerovati da se poštuje u apsolutno svim bolnicama u RH pa tako i u KBC-u Osijek. Znamo da je od oslobođenja RH '90-ih godina do danas bilo masu primjera da to nije tako i moja jedna velika misija i želja je da se politika izbaci iz zdravstvenog sustava do one mjere maksimalno koliko može ići. Dok jesmo u sferi politike, a politika je da centralna država financira gubitke koji nastaju u sustavu zdravstva i onda centralna država kao političko tijelo ima utjecaja na događaje koji se tiču na regionalnoj razini, a KBC Osijek kao i ostali KBC-i su bolnice državne razine. Prema tome, ministarska je ovlast i potpuna ingerencija da upravlja sa svojih 11 bolnica onako kako smatra da je najpotrebnije. Čekamo sada u 2015. godini sa izlaskom iz Riznice, sa novim modelom ugovaranja i sa čvrstim obećanjem da sustav zdravstva u centralnoj državi više ne traži niti lipe za saniranje bilo kakvih nastalih gubitaka. Sa novim poslovanjem i novim ugovorom koji je ponuđen KBC-u Osijek gdje je uzeto u obzir specifičnost, regionalna specifičnost bolnice, podneblje i bazena otkuda crpi pacijente koji se tamo liječe i želimo da se u Slavoniji liječi što više Slavonaca, da se smanji pritisak na Zagreb i da se sve može odvijati što bliže domovima naših osiguranika, naših pacijenata. Dakle, očekujem i danas u 13,45 imam sastanak sa Europskom komisijom gdje ponavljam i ono isto što i ovdje govorim sustav zdravstva će sam konsolidirati sebe do kraja sukladno novom modelu financiranja i samostalnim upravljanjem zdravstvenim fondom do 31.12.2017. godine. Dakle, ekstra priljev koji sada dobivaju bolnice kroz novi model ugovaranja prvenstveno je namijenjen ne za proširenje i broj zaposlenih, nije namijenjen za povećanje plaća, samo je prvenstveno za povećanje dostatnosti zdravstvene zaštite za kvalitetnu zdravstvenu skrb naših građana i za smanjivanje nastalih gubitaka u prošlosti. Prvenstveno tu govorim sada za dugovanja koja su nastala u 2014. godini. Zato kroz usku suradnju, kroz sanaciju ustanova od 2012. do danas su sanirani gubici prvenstveno naslijeđeni iz 2011. godine. Radilo se o nekonsolidiranom dugu od 7,4 milijardi kuna i konsolidiranom od 5,6. To je sa krajem 2014. godine sanirano i sada krećemo u novo doba gdje sustav zdravstva brine za samog sebe. Ja dajem čvrsto obećanje da je pogotovo što se tiče Splita gdje je povijesno Split bio apsolutno potkapacitiran i potfinanciran od strane centralne države, tu je drugi po redu Osijek i vjerujemo da sa novim modelom ugovaranja kako je on planiran za 2015. godinu da ćemo imati održivi sustav zdravstva. Hvala lijepa.
Komentar, Tomislav Ivić.
Gospodine ministre iz vašeg odgovora ipak ne mogu zaključiti da će bilo što u Osijeku u kliničkoj bolnici promijeniti. Rekao sam da u Osijeku nije isključivi i najveći problem samo financije. Tu je situacija otprilike ista kao i u svim ostalim kliničkim bolničkim centrima u RH, u Osijeku je veći problem upravljanje bolnicom pogotovo kadrovska politika u bolnici. Rješenje sigurno nije da umjesto postojećeg sanacijskog upravitelja dođe njegov pomoćnik, a sadašnji sanacijski upravitelj postane njegov pomoćnik. Dakle, bez jedne temeljite kadrovske prije svega rekonstrukcije u Kliničkoj bolnici Osijek pomaka sigurno neće biti. I to je ključ problema i tu je mjesto i uloga politike odnosno Ministarstva zdravlja da bi takve stvari rješavalo. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege u skladu s odredbom članka 144. Poslovnika obavještavam da Vlada i ministarstva nisu dostavili u propisanom roku odgovor na 57 zastupničkih pitanja te sukladno navedenoj poslovničkoj odredbi molim da se odgovori dostave u roku od 8 dana. Kolegice i kolege aktualno prijepodne je završeno. Molim vas još minutu da se samo dogovorimo o ovotjednom radu. Danas bismo raspravili prve 4 točke koje se odnose na sudove, Državno odvjetništvo, na Zakon o nasljeđivanju i stečajni zakon. Sutra bismo započeli sa zakonom o dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju. Radili bismo još točku 6. i 7. i u petak točku 8. i najvjerojatnije u 12,00 sati bismo glasali. Hvala lijepa. Određujem stanku do 15,00 sati.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Nastavljamo sa: 1. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, prvo čitanje, P.Z. br. 758. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je predstavnica predlagateljice zamjenica ministra Sandra Artuković Kunšt, zamjenice uvodno. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Vlada RH Ministarstvo pravosuđa poduzima niz aktivnosti i mjera u okviru reorganizacije mreže sudova i državnih odvjetništava. Manji dio tih aktivnosti predstavljaju prijedlozi zakonskih izmjena, a dio je već i raspravljen i prihvaćen u Sabor, prvenstveno Zakon o područjima i sjedištima i sudova i Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništava koji su usvojeni na glasanju 24.listopada prošle godine i u glavnini svojih odredbi stupaju na snagu 1.travnja ove godine. Ove izmjene i dopune Zakona o sudovima predlažu se radi usklađenja Zakona o sudovima i sa Zakonom o područjima i sjedištima sudova i sa reorganizacijom mreže sudova u RH te sa ciljevima i svrhom same reorganizacije. Predložene odredbe usklađene su i sa predloženim izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu. Budući da će reorganizacijom doći do smanjenja broj općinskih sudova sa 67 na 24 općinska suda odnosno do smanjenja broja prekršajnih sudova sa 61 na 22 prekršajna suda, a time će doći do okrupnjavanja ovih pravosudnih tijela i posljedično do povećanja broja njihovih stalnih službi jer će dio bivših općinskih sudova nastaviti dalje djelovati kao stalna služba jednog od preostalih 24 općinska suda, predlaže se jasnije određenje pojma stalne službe u smislu definiranja, osnivanja i prestanka stalne službe. A uvodi se i pojam voditelja stalne službe kao mehanizma pomoći predsjedniku suda u obavljanju poslova sudske uprave u dislociranim stalnim službama. Radi brže i lakše delegacije predmeta kao jednog od modusa ujednačavanja radne opterećenosti sudova, predlaže se prenijeti ovlasti za odlučivanje o delegaciji sa predsjednika Vrhovnog suda RH na predsjednika zajedničko neposrednog višeg suda u odnosu na sudove sa kojih se i na koje se predmeti delegiraju. Kako bi se povećala učinkovitost u obavljanju poslova sudske uprave, predlaže se predsjednike svih sudova uz iznimku predsjednika Vrhovnog suda RH naravno obvezati na izradu godišnjeg programa rada suda, te podnošenja izvješća o obavljenim poslovima sudske uprave za prethodnu godinu, što će omogućiti kontinuirano praćenje rada i rezultata sudova i predsjednika sudova. U postupku u kojem ministar pravosuđa daje ovlaštenje za provođenje poslova sudske uprave sucu u sudu u kojem je predsjednik suda prestao obnašati svoju dužnost, dakle to je institut tzv. vršitelja dužnosti predsjednika suda, predlaže se uvođenje prethodnog mišljenja predsjednika Vrhovnog suda RH o tom činu i toj osobi. Radi ujednačavanja sudske prakse županijskih sudova kojima se u reorganizaciji pravosudnog sustava novim Zakonom o područjima i sjedištima sudova izmijenila mjesna nadležnost predlaže se i uvođenje obveznih sastanka Vrhovnog suda RH sa predsjednicima sudskih odjela svih županijskih sudova i to najmanje dva puta godišnje, zaključci koji sastanka će se objavljivati na internetskoj stranici Vrhovnog suda RH. Radi ujednačavanja sudske prakse predlaže se i ustrojavanje centra sudske prakse kao posebne ustrojstvene jedinice Vrhovnog suda RH sa zadaćom praćenja, analiziranja i objave sudske prakse svih naših sudova te sudova koji odlučuju na razini Vijeća Europe i EU, a koji bi djelovao i kroz područne centre u 6 najvećih županijskih sudova. Institut podnošenja godišnjeg izvješća predsjednika Vrhovnog suda RH Hrvatskom saboru smo predložili vremensko ograničenje za njegovo podnošenje na način da je propisan krajnji rok za podnošenje toga izvješća i to 30.travnja u toj godini. Radi veće učinkovitosti i transparentnosti postupka donošenja okvirnih mjerila za rad sudaca predlaže se postojeću ovlast ministra pravosuđa da upozori opću sjednicu Vrhovnog suda RH na potrebu donošenja odnosno izmjena i dopuna okvirnih mjerila za rad sudaca zbog izmjene propisa ili provedbe drugih mjera iz ovlasti Ministarstva pravosuđa, dopuniti i ovlašću da ministar samostalno donijeti okvirna mjerila u slučaju da opća sjednica Vrhovnog suda u roku od 2 mjeseca od upozorenja nije dostavila svoj prijedlog. Predlaže se i objava okvirnih mjerila na internetskoj stranici Ministarstva pravosuđa. Nadalje, predlaže se i dodatna razrada postojećih odredaba ovog zakona koji se odnose na rad pravosudne inspekcije, a u kojoj će ubuduće u širem krugu nadzornih ovlasti moći sudjelovati i ovlašteni službenici Ministarstva pravosuđa. Važeće odredbe od dodjeli predmeta u rad sucima izmijenjene su s obzirom na uvođenje jedinstvenog informacijskog sustava rada u sudovima, tako da je ručna dodjela predmeta iznimka, a sam postupak dodjele ostaje i dalje propisan odredbama sudskog poslovnika. Sucima RH pružaju se prilike i oni iskazuju interes za različite oblike sudjelovanja u radu međunarodnih institucija i organizacija u vidu razmjene izbora ili sudjelovanja u radu tih institucija. U svrhu regulacije njihovog statusa u tom slučaju predlaže se propisati mogućnost upućivanja sudaca na rad u međunarodne institucije i organizacije uz suglasnost ministra pravosuđa i predsjednika Vrhovnog suda najduže na vrijeme od 4 godine i za koje vrijeme sudačka dužnost našim sucima miruje. Zaključno predložili smo a zbog potrebe razrade postupka utvrđenja posebne zdravstvene sposobnosti službenika pravosudne policije, davanje ovlasti ministru pravosuđa za donošenje posebnog pravilnika u postupku utvrđivanja sposobnosti za obavljanje poslova službenika pravosudne policije. Hvala lijepo.
Hvala i vama zamjenice ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih zastupnika Slavka Linića, Branka Vukšića i Nedžada Hodžića, Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Znamo da veličina ribnjaka ništa ne govori o kvaliteti ribe. Tako ni veličina sudova smanjivali ih mi, ukidali, dodavali, ništa ne govori o kvaliteti sudovanja u Republici Hrvatskoj odnosno ostvarivanju pravde. Malo prije zamjenica ministra je govorila, spomenula i predsjednika Vrhovnog suda. Kako ćemo mi postići bolju sudsku praksu? Kako ćemo postići to da nemamo sudske postupke dvostruko duže ili trostruko duže od uobičajene europske prakse kada Hrvatskome saboru predsjednik Vrhovnog suda lani nije podnio izvješće a morao je, trebao je? I da mi kao Hrvatski sabor jednostavno odmahujemo rukom. Ja sam i pitao predsjednika Sabora ovdje na sjednici Sabor zbog čega predsjednik Vrhovnog suda nije podnio izvješće Hrvatskome saboru. To je izrugivanje. … [[Upadica se ne čuje.]] Kada je podnio? Trebalo je to biti kolegice, da si ne dobacujemo prošle godine. Ovdje se često spominje da se o sucima ne bi trebalo niti javno raspravljati. Suci se ljute kada se dobivaju kritike na njihov račun i kažu da je to pritisak na pravosuđe. Na ovakvo pravosuđe je sve pritisak. Koliki je tek pritisak, koliki je teret na građanima Republike Hrvatske koji pravdu čekaju 5, 10, 15, 20, 40 pa i više godina? Ima takvih predmeta za koje je rekao ministar da je nemoćan bilo što poduzeti. Pisali su mediji o tome. Nema veze sa ovom temom, ali govorimo o istoj stvari. Ako se u slučaju Glavaš koji je trebao biti riješen u godinu dana na Ustavnom sudu 4,5 godine rješava, skoro 5 godina. Ako se slučaj devizne klauzule rješava 4 godine a ništa se ne donese a pritišće građane Republike Hrvatske ili stavlja nož pod grlo i mi smo mirni i kažemo mi imamo pravnu državu. Nemamo, to nije pravna država. Oni bi trebali biti metar mjere za pravdu. Vrhovni sud bi trebao biti metar mjere za pravdu svim ostalim sudovima, županijskim, općinskim sudovima, prekršajnim sudovima. Znači je li postižemo to? Ne. Po mojem skromnom mišljenju hrvatsko pravosuđe, hrvatsko sudstvo, hrvatski sudovi su rak rana hrvatskog društva i Hrvatske države. I tako dugo dok ovdje nećemo ozbiljno razgovarati o sadržaju nego ćemo svaki puta razgovarati kako smo to upakirali a što je unutra ne govorimo, tako dugo dok ćemo klimati, onako reći pa poslao je predsjednik Vrhovnog suda izvješće, jesmo li ga mi raspravili? Ako je to jedan od gorućih problema u Republici Hrvatskoj mi o tome ne raspravljamo. Donosimo zakone koji se ne primjenjuju kako se trebaju primjenjivati. Ili donosimo loše zakone nažalost koji se ruše pa se onda kaže da je zapravo Ustavni sud taj koji je napravio kaos u hrvatskome pravosuđu zbog toga što po onima koji to tvrde je srušio zakon iz nekih političkih razloga. Ako imamo prevelik broj sudaca, ako imamo prevelik broj sudova što je točno, zašto imamo dugotrajnost sudskih postupaka? Jesmo li mi o tome raspravljali? Nismo o tome kolega, nismo, mi smo raspravljali, samo smo spomenuli da ima. Nismo utvrdili činjenice zbog čega je to tako, zbog čega su suci zaštićena kasta o kojima se čak ne može ni raspravljati. Mi ne govorimo o pojedinim slučajevima, mi govorimo o kaosu u hrvatskome pravosuđu, o dvostruko dužim sudskim procesima nego što je to uobičajeno u europskoj praksi. To piše u izvješću ministra. Ministar je sam rekao da imamo previše sudaca, previše sudova. I sada ćemo imati isti broj sudaca. Samo što smo reorganizirali radi uštede. Ustanoviti će se i centar sudske prakse. U tom centru sudske prakse opet će jednu od glavnih riječi voditi predsjednik Vrhovnog suda gdje će on određivati za voditelje centara sudske prakse na nižim razinama koji nije podnio izvješće ovdje. Neće danas sutra okrivljavati za kaos u pravosuđu suce nego nas u Hrvatskome saboru jer nismo radili svoj posao i ne radimo svoj posao, mirimo se sa onim što imamo. Mi ako se ne mirimo svakoga dana sa ekonomskom krizom zašto se mirimo sa krizom u hrvatskim sudovima. Pa to je kriza, kada nešto traje dulje kao što kod nas dvostruko dulje traje ekonomska kriza, tako dvostruko duže se rješavaju predmeti. Pitajte građane kako je tim građanima koji se vucaraju po sudovima 10 godina i nakon 10 godina im se ne rješava ono što im se trebalo rješavati u razumnim rokovima. Dakle, svakog dana svi oni koji dolaze u Sabor svakog dana ispred ulaza stoji nekoliko ljudi koji dijele bespomoćno pokušavajući doći do nas, do naših ušiju, kažući nam dajte raspravljajte o tome jer ne mogu postići, kažu sud je ta zadnja instanca, ne mogu postići pravdu, ne mogu doći do pravde. I to vidimo svi, svakoga dana vidimo. Najveći broj pritužbi koje dobivam kao zastupnik u Hrvatskom saboru odnosi se na sudove i mi smo zadovoljni s tom praksom. Sve ovo gdje zamjenica, neću ponavljati, nije problem u tome podržati ovaj zakon zbog toga što vjerujem da je to racionalnije nego što je do sada i nemam ništa protiv da se taj zakon usvoji. Međutim, tako dugo dok nećemo govoriti o suštinskim problemima hrvatskog pravosuđa ovo nam je samo izlika, ovo su nam izlike. Mi ćemo napraviti okvire ali sadržaj će ostati isti. Hrvatski sabor ima dužnost brinuti o tome ako pravosuđe ne funkcionira da počne funkcionirati. Mi smo zaduženi za to, naš posao je to. Sudska praksa, tu se kaže da se reorganizacije sudova o kojima smo raspravljali kad je bio na dnevnom redu, da se ujednači sudska praksa. Sudska praksa je neujednačena, i dalje nemamo stručnjake suce. Ne znam koliko ste imali prilike sudjelovati u sudskim procesima, biti sudionik ne promatrač i da vidite što se sve može dogoditi na sudovima sa sucima koji vam kažu nemojte mi te podatke, ne mogu toliko pamtit, recimo to je jedna rečenica. Tvrdim i dalje, nema demokratskog društva i neće biti demokratske države tako dugo dok ona zadnja instanca gdje ljudi mogu potražiti pravdu ne funkcionira, a sudovi ne funkcionira. Sam zakon ćemo podržati.
Hvala. Prelazimo na replike. Josip Kregar, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ne mogu preuzeti teret teze da nismo raspravljali o sudstvu. Dapače, raspravljali smo mnogo puta u ovom sazivu Sabora pa i prošle godine, pa i povodom izvještaja Vrhovnog suda odnosno predsjednika Vrhovnog suda. U mnogome to je bila kritička rasprava sa puno žustrim riječima i puno osjećaja, ali ovdje se u jednom cijelom nizu zakona radi o sasvim racionalnom unapređenju efikasnosti sudstva. Da bi se to bolje vidjelo ne bi trebalo koristiti podatke a da se ne osvrnemo na brojeve na koje je ukazao i predsjednik Vrhovnog suda. Dakle opterećenje neriješenim predmetima smanjuje se, poduzete su mnoge mjere u tome, radi se i unapređuje se sistem odabira i napredovanja sudaca. U tome nismo bili sasvim zadovoljni, ali ne možemo ne primijetiti napredak. A osobito mislim opasno, smatram opasnom tezu koja zaboravlja da mi nismo nadređeni sudstvu i da ga nećemo nikada mijenjati. Sudstvo je jedna od tri grane vlasti. Što je jača nezavisnost sudstva to su građani sigurniji, to smo mi sigurniji, to demokracija ima više šanse. Zbog toga ne bi se smjelo cijeli problem pojednostaviti na to da Sabor, dakle politika napada i kritizira suce a oni se brane. Nije tako jednostavno i treba se držati činjenica, tehničkih problema, stvarnih, političkih problema koji postoje u sukobima o sudstvu i u sudstvu. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor, kolega Vukšić izvolite.
Uvaženi kolega Kregar, ja sam govorio o tome, mi smo raspravljali o stanju nacije ili kad je predsjednik Vlade podnio izvješće o radu Vlade, tada smo govorili o radu Vlade. mi ćemo govoriti o stanju kad će predsjednik Vrhovnog suda gospodin Hrvatin ovdje doći za govornicu i kad ćemo mi moći to raspravljat. Mislim da je kolegica Vesna Škare-Ožbolt ili netko s te strane predložio da bi bilo puno pametnije u onom setu zakona raspravljati nakon što predsjednik Vrhovnog suda podnese izvješće. Mi ćemo sve zakone usvojiti i onda će predsjednik Vrhovnog suda doći i reći će suci uglavnom govore da mi loše radimo, da su loši zakoni. O tome nismo raspravljali. Nismo raspravljali o pravosuđu i o sudstvu, znači dvije različite stvari, slične, segmentarno. Ne znam zbog čega se ne bi moglo komentirati suce i sudstvo kao nezavisnu vlast kada imate bezbroj, samo kliknite na onu škatuljicu koju imate pred sobom, kliknite koliko sudaca govori najgorim riječima o Hrvatskom saboru, političarima, politici i tako. To je pitanje stila, maloprije smo govorili o kućnom odgoju. Ali ne vidim zbog čega bi bila kritika opasna političara neke druge vlasti. Zbog čega? Pa postoji izvršna vlast, pa zbog čega kritiziramo izvršnu vlast. Drugo, kada ne funkcionira jedna od vlasti treba učiniti sve da počne funkcionirati. Što ako se odmetne sudstvo, mi ćemo reći ne, oni su neovisni, oni mogu radit što god žele.
Hvala. Sljedeća replika Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Pa kolega sa vama bih se složila u ovom dijelu, zapravo dobrim dijelom pogotovo kad kažete da vlast na kraju i u cjelini odgovara i za funkcioniranje sudbene vlasti i to je ja ću reći i na žalost točno. Međutim, odgovor i dati odgovor na to da su suci kasta i da mi o njima moramo i o konkretnim predmetima, niste baš tako rekli o konkretnim predmetima, ali sve aludira na to moramo i trebamo razgovarati. Kad bi tomu bilo tako onda bi to bila jednostavna stvar. Međutim, nama nije dato u ovlast da na takav način raspravljamo o unapređenju pravosuđa. Sudbena vlast, kome odgovara sudbena vlast? Suci su sami tražili i to u svim demokratskim zemljama, pa ima problema upravo i zbog toga što su sada, nisu ovisni o politici, ali su interno ovisni jedan o drugom i to također postaje jedan veliki problem pravosuđa i puno razvijenijih zemalja. Međutim, složila bih se također s vama pa i sa onima koji su vam polemizirali da ima na žalost sudaca koji u biti ne vole svoju profesiju i popodne ili u slobodno vrijeme ili uvijek nađu za to vremena da se bave politikom. Takvi suci ne vole svoju bez obzira na kvalitetu, jesu kvalitetni ili ne, ne vole svoju profesiju. A da biste bili dobar sudac morate voliti svoju profesiju. Ali jednako tako složit ćete se i s tim da imamo političara koji bi sudili što isto ne valja. Dakle, što je nama za činiti? To je mukotrpan posao. Vi morate znati da smo mi našli 2000. godine pravosuđe prestrašeno, 50% kadra je bilo potjerano ili je otišlo i to dakle, mukotrpnim. Sve vlade su se izmjenjivale, u svakom tom razdoblju je učinjen adekvatan korak, nekad više, nekad manje. Istina je, građani nisu zadovoljni s pravosuđem, ali se mi nećemo dodvoriti ako to ovdje potenciramo, nego će vidjeti što mi radimo za to pravosuđe. Jer su građani koliko god su i s pravom ponekad i prekritični prema pravosuđu još kritičniji su prema političarima kad žele imati utjecaj na pravosuđe.
Hvala. Odgovor kolega Vukšić.
Uvažena kolegice Ingrid Antičević-Marinović, zamislite što će se dogoditi sa ovom rečenicom koju sam ja izrekao za tri sata kad se bude prepričavala. Reći će da sam rekao, naravno ono je šala da treba suce vješati. Vi ste rekli da sam rekao da trebamo raspravljati o konkretnim predmetima. Ja sam rekao ne raspravljati o konkretnim, ne, ne. Znači, netko će reći, Vukšić je rekao da moramo mi raspravljati, mi suditi. Ne, mi ne trebamo, mi ne smijemo i to … [[Govornik se ne razumije.]] od toga. Kažete da se ovdje dodvoravamo? Kome se dodvoravamo? Onim ljudima koji 20 godina čekaju na pravdu. Kakva je to pravda koju čeka 20 godina? Vi kažete trebamo se strpiti. Dokle će se ti ljudi strpiti? Nismo u pitanju mi, nego oni koje mi zastupamo. Svaki dan ovdje rekao sam vam na ulazu dočekuju ljudi sa papirima, ovakvim snopovima. Šetaju ih sa županijskog na općinski, iz vrhovnog na županijski, iz županijskog ponovno na općinski i tako 20 godina i tako. Kako, zašto mi ne bismo o tome raspravljali? To da postoje političari koji bi sudjelovali to znamo dobro. Postoje diktature, postoje autokrati, postoje i političari koji su postavili suce. I o tome ste vi sad govorili i o tome se slažem. Postoje oni suci koje je postavila politika, pa smatraju da imaju pravo biti i političari. Jednog takvog glasnog suca kog je postavio čovjek koji je u zatvoru, a on ga osudio na taj zatvor znamo koji svakodnevno dijeli lekcije, koji je zapravo više političar nego sudac, pa ne vjerujem ni u njegove presude.
Hvala. Davorin Mlakar, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena kolega Vukšić, potaknuli ste me na ovu repliku jer se ne mogu složiti sa vašim ocjenama koje uvijek idu vrlo općenito o stanju u čitavom pravosuđu i one niti su bazirane na nekakvoj čvrstoj argumentaciji kojom vi baratate, niti na nekoj analizi koju ste izvršili. Vi ste govorili i o svojim čini mi se osobnim iskustvima u nekim pravosudnim slučajevima, pa ste onda na temelju toga ocjenjivali rad čitavog pravosudnog sustava i zbog toga se s vama ne mogu složiti. Posebno bih rekao da je velika većina sudaca koji rade vrlo temeljita i radi kvalitetan posao, a u svakoj profesiji naći ćete i onih manje dobrih, loših ili ako hoćete nikakvih i to nije ekskluziva u pravosudnom sustavu, toga ima svuda. Međutim, na tom temeljiti ocjenu da cijeli sustav ne valja mislim da je nekorektno prema pravosuđu osobito kad o tom govorite i u nekim rekao bih gotovo dnevnim slučajevima kao što se dogodio, pa kažete Ustavni sud je kreirao kaos u pravosuđu jer je suspendirao zakon, zakon koji smo mi donijeli. Dakle, ako je netko kriv za kvalitetu rada onda smo to mi jer smo donijeli zakon za koji je Ustavni sud procijenio da je toliko loš da ne da ne može neku pojedinu odredbu njegovu proglasiti protuustavnom ili problematičnom, nego je suspendirao čitav zakon. Time nije nikakav kaos producirao u društvu, jer ostaje na snazi ono što je bilo prije toga zakona i to je najjednostavnije rečeno [[Upadica Batinić: Hvala.]] a miješamo redovne sudove sa četvrtom vlašću u državi, a to je Ustavni sud.
Hvala kolega Mlakar. Završilo je vrijeme. Kolega Vukšić, odgovor.
Kolega Mlakar, upravo sam rekao da znam da je četvrta vlast. Rekao sam da bi oni trebali biti metar pravednosti. Nisam toliko nepismen da bih stavljao to u isti koš. Drugo, kažete da sam ja ustvrdio kako je Ustavni sud kreirao kaos. Opet nije točno, izvukli ste rečenicu koju nisam izrekao. Ja sam rekao da tvrdi dio a to je dio Vlade koji je Vlada koja tangira nad tim pitanjem da je Ustavni sud, nisam ja rekao da je Ustavni sud, kažem tvrde da je izazvao kaos. Drugi suci kažu da nije izazvao kaos. Znači, imamo jedan kaos barem u državi ako ne u samom sudstvu. Drugo, mislim da je nekorektno da ste govorili da ja na temelju osobnih iskustava. Ja sam samo imao u životu jedan sudski proces koji je istina trajao 10 godina, ali uopće osobno iskustvo, i nevažno je to. Ali ja vam govorim, čuli ste, sad ponavljam 4 puta, o ljudima koji ovdje čekaju na trgu, ljudima koji nam pišu. Ja govorim na temelju tih njihovih iskustava. A što se tiče statistike na temelju koje sam zaključio, statistiku vam je, kad smo u prošlim zakonima, donijela sama Vlada, statistiku koliko traju sudski procesi, koliko izdvajamo u postotku na broj stanovnika za pravosuđe po stanovniku, koliko imamo sudaca, koliko više sudaca imamo od ostalih. Prema tome, statistika postoji. I usprkos tome imamo bezbroj neriješenih predmeta. I to se zna koliko imamo neriješenih umjesto da imamo čisto kao što je recimo u Čakovcu gruntovnica čista. Tamo kad dođete ništa ne čekate, sve vas čeka, isto neću miješati kruške i jabuke. Ali govorim, sudski predmeti ne bi trebalo biti toliko neriješenih sudskih predmeta. Ja tvrdim da sustav sudstva i pravosuđa ne funkcionira.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Govoreći u ime kluba SDP-a odmah ću reći da klub SDP-a podržava donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima u kojem prijedlogu vidi još jedan korak naprijed kako bi se došlo upravo do onoga što je još uvijek prijeporno da građani dobiju što prije pravorijek, odnosno da pravda bude brža, da bude pravosuđe u potpunosti neovisno, ne samo od politike aktualne nego i od poraženih politika ali jednako tako da se riješi i međusobne ovisnosti koja jednostavno što politika ima manji utjecaj takav vid utjecaja dolazi sve više do izričaja i sve više se ističe. Ja mislim da ćemo i mi morati dati odgovor na to pitanje. Dakle, uvodno samo želim reći da suci su ti, to smo se mi opredijelili na tragu svih modernih rješenja kako bi sudbena vlast bila neovisna vlast. Što znači da sami suci odlučuju koga će primiti u svoje redove, koga će kazniti stegovno, koga će unaprijediti. Vidimo i ono što čitamo iz medija i što dopire iz samog pravosuđa da to nije uvijek samo kvaliteta jer suci, a hrvatsko pravosuđe zaista ima jako kvalitetne suce, to su nam mnogi rekli, ali hrvatski građanin želi da je svaki sudac takav. Jer kakve on sreće ima od toga što je možda 90% sjajnih i divnih, krasnih koji bi mogli suditi na bilo kojem međunarodnom sudu ako njega dopadne sudac koji nije baš takav. I što je onda u suprotnosti i sa člankom 6. Europske konvencije o ljudskim pravima da svaki građanin ima pravo na poštenog i neovisnog suca. Dakle, mi u cjelini vidimo da je upravo i ovaj prijedlog zakona korak naprijed, jedan iskorak tomu i da ta reforma pravosuđa koja traje već godinama i da smo pomalo i mi zamoreni od samog tog naziva ali da je ova reforma mreže sudova i ustroj dolazi u biti na kraju kada se i pokazalo same reforme, kada se i pokazalo da suci svi nisu ni u istom položaju. Da neki suci u manjim sredinama evo vidjeli smo i tu je evo jedan istaknut primjer gdje nema nikakvih zastoja, nema nikakvih čekanja, riješe sve u primjerenom roku, vrlo, vrlo brzo. Kako u svom zemljišniku tako na općinskom pa i neposrednom njihovom višem sudu. Međutim, u nekim drugim sredinama koje također imaju općinske, županijske sudove čeka se godinama. I to je nešto što opterećuje dakle pravosuđe u cjelini i što traži od nas odgovor. Dakle, sudac kad se sam nađe u jednoj nepoštenoj situaciji jer je on koji je opterećen gomilom problema za razliku od svog kolege suca u susjednoj županiji koji ima puno komforniju situaciju. Prema tome, to je ova reforma iznjedrila i sve one mjere koje su bile poduzete sad se vidjelo i zato ministarstvo i Vlada reagiraju s tim da bi i sami suci bili jednako raspoređeni. I zato je došlo, odnosno predlaže se da se konačno smanji broj županijskih sudova i konačno više ne robujemo onom županijskom ustroju koliko imamo županija da ima županijskih sudova. Što je svakako jedan korak naprijed. Dakle, imat ćemo sada 15 županijskih sudova, 24 općinska suda, 22 prekršajna suda, 8 trgovačkih sudova i 4 upravna suda. Ja još samo ovdje sada govoreći u ime kluba SDP-a vjerujem da će možda još uvijek imati i u ovom sazivu možda i vremena, mislim da je takvo raspoloženje i u samom ministarstvu, da učinimo još jedan korak naprijed i da dođe do spajanja prekršajnih i općinskih sudova. Tu će biti do jedne već efikasnosti i bolje organizacije. Na kraju krajeva, što se dogodilo i zbog čega se ovo radi? Nije samo zato eto što imamo i što je stalno jedan prigovor imate najveći broj sudova, imate najveći broj sudaca što je sigurno financijski veliki teret, ali imamo i najveći broj možda predmeta ili veliki broj predmeta po glavi stanovnika. Dakle, kako u svemu tome naći jedno rješenje koje neće biti samo opterećenje financijsko za državu nego prije svega gledati kako da se ti predmeti, oni koji pristižu, riješe u razumnom roku, a pogotovo kako da se riješimo zaostataka? U pogledu zaostataka učinjeno je jako, jako puno. Naravno da još uvijek ima predmeta za koje nema obrazloženja ni opravdanja da toliko dugo stoje. Međutim ono što je najvažnije zbog čega mi u klubu SDP-a vidimo ovu mjeru odnosno sve ovo što se predlaže ovim prijedlogom zakona, u jačanju pravne sigurnosti, pravne izvjesnosti građana. Jel vi ste imali situaciju dakle u manjim sredinama koja nema toliko predmeta gdje ne možete ni steći jedno veliko sudsko iskustvo ni sudsku praksu i nemate mogućnosti jer nije predmet tako velikog spora, tako velike vrijednosti da može ići na Vrhovni sud, na reviziju tu se u toj mikro sredini završi se predmet pravomoćno. U susjednim županijama gotovo kod istog činjeničnog stanja imate dijametralno suprotnu praksu i onda ljudi, mi smo ipak mala zemlja, ljudi razmišljaju pa kakva je to onda pravna izvjesnost jer nama pravne izvjesnosti ukoliko građanin koji se obraća sudu bez obzira koliko je stvar kada dolazi do suda uvijek neizvjesna, ako ona na temelju dokaza kojima raspolaže i pogotovo uz stručnu pomoć svog pravnog savjetnika, odvjetnika ne može otprilike znati da će uspjeti u tom sporu nego da je potpuno sve uvijek neizvjesno, onda loše stojimo onda bi kolega Vukšić bio u pravu. Međutim srećom nije tako, ali da ima takvih slučajeva i da se to u nedopustivom broju slučajeva događalo, činjenica i kakav smo do sada imali ustroj. Zato ovaj ustroj nije samo zato da se možda uštedi na nekim plaćama predsjednika sudova, to najmanje, nego upravo da dođemo prije svega ravnomjernijeg opterećenja samih sudaca što je sigurno pravedno, moramo biti pravedni prema ljudima kojima smo dali ovlast da dijele dalje pravdu, a s druge strane upravo da se razvije jedna dobra sudska praksa. To će sigurno ovaj ustroj i omogućavati. I ono što je već bilo napomenuto naročito u uvodnom slovu koje je dala gospođa zamjenica gdje će se upravo organizirati i takav centar koji će pratiti sudsku praksu. Ono će u svakom slučaju doprinijeti nečemu i istina je i to nitko ne može poreći, da se nama obraćaju ljudi bez obzira na našu profesiju najviše ljudi zbog toga kako im je sud riješio, pa i u Odboru za zakonodavstvo. U Odboru za zakonodavstvo najveći broj predmeta je što građani traže upravo zato što im je bilo sudbeno tijelo, pravosudno tijelo bilo sud ili neko upravno tijelo pogrešno primijenilo pravo ili bar po njihovom nahođenju i traži naše vjerodostojno tumačenje. Naravno da se odbor u to ne može upuštati kada je norma jasna, ali kada je došlo do pogrešne primjene zakona. I zato da ne bi došlo svaki sud može pogriješiti i zbog toga i postoje drugostupanjski sudovi i zato upravo jedno objedinjavanje i praćenje sudske prakse jer u našoj pravnoj povijesti nešto malo daljnjoj ne baš toliko bliskoj i kada smo promijenili puste zakone pa nije bilo možda ni vremena da se razvije sudska praksa znali su suci u Dubrovniku kako razmišlja sud u Zagrebu, čime se rukovodi i tako i gotovo u sličnim predmetima nije bilo straha da suci neće slično i postupiti. I zato evo podržavajući ovaj prijedlog zakona napominjem i to da ćemo učiniti sve da suci budu neovisni od politike, ali bome ćemo se potruditi i to da njihova neovisnost ni u kom slučaju ne znači i neovisnost od zakona. zakone tvori Hrvatski sabor, a vidjeli smo da mnoge grane vlasti imaju takva postizanja u Hrvatski sabor i osnovnu … Hrvatskog sabora da bi oni bili zakonodavci, to ne smijemo dozvoliti jer to ne radi njih što posežu u naša prava nego to je rušenje pravne sigurnosti građana. Zakona se dužan držati svak, a pogotovo sudac. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Josip Kregar. Izvolite.
Gospođa Antičević-Marinović je upravu u jednoj stvari, u mnogima, ali ovdje ću samo jednu naglasiti a to da rasprava o sudstvu je vrlo ozbiljna i mora biti odmjerena jer je problem veliki. On je psihološki jer dira u svakodnevni život mnogih ljudi, ljudi se osjećaju nezadovoljni, zakinuti i smatraju da žive u nepravednoj državi. Ali ta točna ocjena mora se temeljiti na balansu između svega onoga o čemu se govori. Ovdje se počela probijati jedna dosta opasna teza, da Sabor ignorira taj problem u društvu. Ne. Odbor za pravosuđe je imao 62 sjednice u našem mandatu, nijedna nije bila manja od 4 točke. Imali smo posebne sjednice o nekim pitanjima. Samo je do izražaja došlo nešto što u ovoj raspravi izostaje, a to je profesionalni pristup, argumentacija zasnovana na činjenicama, na iskustvu, se samo na osjećajima i na masovnoj psihologiji. Sa punom odgovornošću mogu reći da nas nisu dijelile stranačke linije nego nas je povezivao profesionalni interes, a ovdje ću u tome naglasiti dvije stvari. ne samo da mi ne smijemo dozvoliti da se ulazi u konkretne slučajeve nego smo i u Zakonu o sudovima obvezali predsjednika da nas izvještava zbog toga da bismo imali partnera i razumnog sugovornika, da ne padaju kritike samo u prazno nego da imaju svoje efekte. Još će se mnogo danas govoriti, ali zadržat ću se samo na tome apelu da balansiranim pristupom ne izazivamo obratni efekt polarizacije i stranačkog tretiranja nečega što je pitanje usavršavanja. Ovdje se ne radi o pravosuđu nego o jednom zakonu.
Hvala. Odgovor kolegice Antičević. Izvolite.
Kolega ovo sve što ste rekli a pogotovo više puta ponovili i to je upravo ja mislim temelj na kojima moraju počivati sve naše rasprave kada je riječ o pravosuđu kao neovisnoj grani vlasti a to je jedan balansirani pristup. Što znači da na sve negativnosti smo i dužni ukazivati ali ne poopćavati niti prebacivati odgovornost na pravosuđe jer je činjenica bi imali, toga smo se nauživali, suci bi govorili, oni nam donose nekvalitetne zakone, mi kažemo kako oni sude, od toga nije bilo koristi. Ali ovo što vi profesore Kregar naglašavate pogotovo sada i kao predsjednik ovdje ključnog odbora, Odbora za pravosuđe da su tu rasprave dakle svih članova bez obzira … [[Govornik se ne razumije.]] savršeno zrele i da se s dubokom razlikuju od onakvih rasprava kakve smo na istom odboru možda imali prije 10, 15 ili više godina. Što znači da zori jedna ideja, dakle da smo zainteresirani za neovisnost pravosuđa i da je naša uloga ovdje da donosimo što kvalitetnije zakone, dakle da damo sucima što kvalitetnije oruđe kako bi upravo mogli ispuniti svoju Ustavom i zakonsku zadaću, ne zadaću koja je postavljena radi njih samih nego upravo radi građana koji se obraćaju sudu.
U ime kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, dakle jedan još od zakona kojima zapravo zaokružujemo kao što Vlada u svojem opisu stanja piše pravosudnu reformu koja će završno oblikovati to da će Hrvatska imati 15 županijskih sudova, 24 općinska, 22 prekršajna, 8 trgovačka i 4 upravna suda. I ovaj zakon je, tako piše bio potreban da bi došlo do koncentracije kvalitete, brže i lakše delegiranja predmeta, brže kretanje predmeta, ujednačavanje rada opterećenosti sudaca ili sudova i da bi došli do ujednačavanja sudske prakse. To je nešto što zazivamo već godinama. Formirati će se centar sudske prakse koji će raditi analizu i objavljivati sudovanje kako onih hrvatskih sudova tako i sudova unutar Vijeća Europe Europske unije. To je otprilike citat iz željenih ciljeva ovog zakona. Centar sudske prakse pri Vrhovnom sudu imati će područne centre pri županijskim sudovima Osijek, Rijeka, Split, Varaždin, Velika Gorica i Zagreb. Tko ovo ne bi podržao? Tko to ne bi podržao ali, da kolega Kregar u pravu ste, ali piše da ne treba dodatnog novca za provedbu ovog zakona. Ja ću povjerovati ovoj tvrdnji ako mi se danas odmah gospođo zamjenice ministra daju podaci kakvo je stanje sa e-spisima. E-spis funkcionira u svim sudovima, na svim nivoima u 100%-tnom obliku. Kakvo je stanje informatičke opreme u sudovima, tamo gdje će biti stalne službe da se razumijemo, kakvo je stanje mreža i povezanosti sudova i koliko su simulirani troškovi putovanja sudaca i sudova … [[Govornik se ne razumije.]] Naime, to su stavke koje neminovno traže novac. Ove ciljeve koje sam citirao iz želje zakona moguće je ostvariti ako je za provedbu mjera koje su propisane osigurani novac. Ako novac nije osigurani ciljevi ostaju plemeniti, dobri i potrebni Hrvatskoj, ali bojim se ne ostvarivi. Ja vas podsjećam kada smo raspravljali o Izvještaju o radu Državnog odvjetništva da smo bili upozoreni ne samo da više nemaju novaca da plaćaju vještake za skupa vještačenja nego da nemaju dovoljno … [[Govornik se ne razumije.]] Čitao sam nedavno a mediji u Hrvatskoj pišu samo istinu i objektivno da je problem plaćanje vještaka prisutan i kod sudova, oko 60 milijuna je bilo u pitanju. Kakvo, sve je plaćeno, sve je plaćeno do u lipu, tako je i svi su jako zadovoljni samo sve manje i manje vještaka želi vještačiti jer je plaćeno nakon 2, 3 godine potraživanja, naravno intervencijom drugog ministarskog resora iz nekakvih vjerojatno proračunskih pričuva ili preraspodjelom sredstava. To nije sustav. Sustav je kada se za ove potrebe novac osigura na stavci Ministarstva pravosuđa i sudovanja. To je sustav. Međutim, da li će ove mjere i želje dovesti do toga da u Hrvatskoj imamo daleko manje presuda sudova drugog stupnja koja glasi vraćamo na ponovno postupanje sudu prvog stupnja? Da li ćemo imati bitno smanjenje dugotrajnost sudskih postupka u Republici Hrvatskoj? Koliko smo platili odštetu građanima temeljem presuda Europskog suda zbog dugotrajnog suđenja? Kolegice Antičević, vi sve podatke obično znate na pamet, koliko milijuna je to bilo uplaćeno? I to je sve plaćeno? Puno, puno. U zadnje vrijeme iz redova ljudi iz pravosuđa čujem nešto što me plaši da je sve više presuda u kojima se, čijim se obrazloženjima namjerno postavljaju nagazne mine da bi presude mogle padati ili biti podložne revizijama naročito u imovinskim sporovima veće vrijednosti. Ljudi ako je to točno onda smo mi u daleko većoj gabuli od smanjenja broja sudova. I kada sam spomenuo pravo, pravdu i dugotrajno suđenje, ja ću vam morati na jednom konkretnom primjeru i neću dakle generalizirati, neću ulaziti u meritum stvari, ali poštovane kolegice i kolege na ovom primjeru vam moram ilustrirati što znači dugotrajnost sudskog postupka, nepravda i bešćutnost države kada netko ostane s ono strane zaštite. Imam suglasnost čovjeka da mu spomenem ime i prezime. On se zove Zoran Golub. Gospodin je iz Zagreba. 1991. godine pokrenuo je radni spor, dakle govorim o sudovima u Gradu Zagrebu, ne nekom malom sudu tamo koji nije kadrovski ekipiran, koji nije nešto, 1991. je pokrenuo radni spor protiv poduzeća zbog protuzakonitog otkaza. 1996. sud donosi odluku da je tužba povučena, presudu da je tužba povučena zbog toga što se stranka nije pojavila na raspravi a da nikad stranka nije bila pozvana na raspravu niti joj je dostavljeno rješenje o obustavi postupka. 1997. godine stranka slučajno saznaje za tu odluku suda u Zagrebu i pokreće postupak ponovnog suđenja. 2000. godine, već smo u 2000., stranka saznaje da je predmet na trgovačkom sudu jer je tužena tvrtka, poduzeće bila u stečajnom postupku. 2008. godine, ponavljam 2008. zakazuje se prvo ročište. Preskačem kronologiju i dolazim u siječanj 2014., zbog svega toga što se dogodilo građanin Zoran Golub tuži Republiku Hrvatsku zbog nadoknade štete koju je pretrpio zbog dugotrajnog suđenja. U siječnju 2014. prvostupanjska presuda odbija se tuženi zahtjev, kasnije drugostupanjska presuda odbija se zahtjev i predmet je na reviziji pred Vrhovnim sudom predano još u lipnju prošle godine. I prije citata iz presude, čovjek je izgubio 15 godina radnog staža, zbog nedonošenja odluke suda 11 godina nije imao pravo na socijalnu pomoć jer je formalno bio zaposlen, ima 1400 kuna mirovine koja mu je u blokadi, blokirana, izvršena ovrha od strane Republike Hrvatske za 23750 kuna koliko je po presudi morao platiti sudske troškove. 23750 kuna mu je država blokirala mirovinu od 1400 kuna i ovršila jer nije mogao platiti. Što je sud, razmatrajući njegovu tužbu protiv Republike Hrvatske, konstatirao? Ovo je citat iz presude Općinskog suda u Zagrebu. U ovom postupku utvrđeno je da sudovi nisu postupali u skladu sa svojom obvezom suđenja u razumnom roku. To proizlazi iz samog spisa Trgovačkog suda u Zagrebu u kojem se nalazi nalaz i rješenje predsjednice suda kojim je konstatirano da je u spisu tužba podnesena 1995. pred Općinskim sudom u Zagrebu, da se spis nalazi na Trgovačkom sudu od 2000. a da do 2000. nije načinjena niti jedna radnja suca te je pod točkom 4. nalaza utvrđeno da se radi o apsolutnom neradu na spisu te je rješenjem dodijeljen predmet u raspored i to dana 10. svibnja 2007. Takav nalaz predsjednika suda u skladu je sa stanjem spisa Trgovačkog suda pod brojem te i te u Zagrebu. Slijedom navedenog ovaj sud utvrđuje da uređujući sudac nije postupao u skladu s obavezom suđenja u razumnom roku. Nastavlja se. Međutim, iako je samo trajanje postupka pred Općinskim i Trgovačkim sudom u Zagrebu u svakom slučaju bilo pretjerano dugačko, to je bilo razdoblje potpune neaktivnosti tih sudova, ovaj sud smatra da se ti propusti sudova ne mogu dovesti u neposrednu uzročno-posljedičnu vezu s mogućom štetom koju je tužitelj pretrpio. To što sudovi u Zagrebu nisu sudili i presudili i kada je građanin Republike Hrvatske tužio Hrvatsku da mu nadoknadi štetu, sud je konstatirao sam i u spisu postoje svi dokumenti koji dokazuju postupanje, nepostupanje suda i sudaca, konstatiraju da građanin nema pravo na naknadu štete od Republike Hrvatske jer to se ne može uzročno-posljedično povezati. I sad ako mislite da je ovo jedini predmet sličnog karaktera, slične naravi, varate se. Ako mislite da je ovo jedini predmet u kojem, a danas je prije ove rasprave nezavisno o najavljenoj temi zvao me čovjek koji je otprilike negdje također negdje 17,5 ili nešto kraće godina pokušava dokazati i doći do pravde. On tvrdi za novu vrst kriminala u Gradu Zagrebu sa zemljištem u kojem se fantomske tvrtke uknjižuju kao vlasnici zemljišta na kojem su izgrađeni neki društveni stanovi, upisuju se na sumnjiv način u gruntovne knjige i onda grad Zagreb tim tvrtkama nudi zamjenu zemljišta na drugim lokacijama. O tome postoje predmet, dokumenti pred hrvatskim sudovima i na Vrhovnom sudu. Mislim da je prošlo 8 godina kada nitko ništa nije odlučio. Tako dugo dok imamo ovakve slučajeve i predmete ili imamo pravo mi saborski zastupnici govoriti o dobrom hrvatskom pravosuđu i imamo li pravo podržati ovaj prijedlog zakona koji je idealno dobro idejno, ideju iza sebe ima a ne postaviti pitanje gospođo zamjenice ministra da li vaše ministarstvo traži rebalans državnog proračuna i osiguranje novaca za njegovu provedbu. Jer ako novaca nemate, nećete ove mjere moći provesti i nećemo doći do cilja koji je u njemu proklamirano. I kada iznosimo kritike na račun pravosuđa i na ovakvim konkretnim primjerima što se mene tiče ima samo jednu jedinu funkciju, da oni koji nakon Sabora o tome odlučuju znaju što moraju raditi. I sad se dvojim da li kopiju ovog spisa dokumenata koji potkrepljuju moje navode dati zamjenici ministra jer unutra su vam sve imena sudaca koji su sudjelovali u ovim nečasnim radnjama. Neki su i danas u sustavu pravosuđa. Neki od njih javno sole pamet saborskim zastupnicima i kritiziraju Sabor. Ili ga priložiti zapisniku sa ove sjednice Sabora pa kad budu reakcije javnosti, kad me suci počnu napadati da bar Sabor ima dokumente o tome. Jer ako nakon ovog što sam vam prezentirao sve ostane samo na mojem govoru, a ovaj čovjek će i dalje biti u blokiranom žiro računu dok državi ne plati skoro 24000 kuna jer sudovi nisu radili svoj posao onda nismo napravili puno, onda nismo puno napravili. A ovakvih Zvonimira Goluba je u Hrvatskoj kolegice i kolege previše.
Hvala. Prelazimo na replike. Vesna Škare-Ožbolt, izvolite.
Poštovani gospodine Lesar, ja sam već nekoliko puta rekla mi ovdje govorimo o reformi pravosuđa, o reorganizaciji mreže sudova kao jedan od bitnih elemenata reforme pravosuđa, a da nismo napravili analizu učinaka dosadašnje reorganizacije mreže pravosuđa. Mi smo u prijašnjim godinama bitno smanjili i reducirali mrežu sudova, a da ovdje nikada nismo dobili rezultate učinaka te reorganizacije mreže sudova da li je ona efikasna, da li nije, da li se treba ići dalje ili se treba zastati. Spominjali ste e-spis. E-spis još nije zaživio na svim sudovima, pa se postavlja pitanje kako ćete u drugostupanjskom postupku slati predmet na, iz Zagreba na primjeru Dubrovnik ako tako se izvrti, ako tako bubanj kaže, kolo sreće da. Što će se dogoditi s tim spisom ako se izgubi, ako se kopira kolike su to tisuće stranica koje će trebati kopirati, koliko je to gubljenja energije, posla, rada. Ja govorim iz prakse, ja ne govorim napamet, ja govorim konkretne primjere. Prostorne mogućnosti na primjer Županijskog suda u Velikoj Gorici su katastrofalne. To je sramota da takav sud uopće funkcionira, a sad mu dajete još više posla, jer mu dajete u nadležnost i predmete iz Općinskog suda u Novom Zagrebu. Taj sud vam izgleda tako da je na prvom katu sud, na drugom katu je šumarija, pa na trećem katu je opet sud, pa na četvrtom katu je opet šumarija. Sramota! Postavlja se pitanje ova reorganizacija mreže sudova, a nakon toga i ovaj Zakon o sudovima koji se odnosi na tu reorganizaciju mreže postavlja se pitanje koliko on u stvarnosti efekta ima.
Hvala. Odgovor kolega Lesar, izvolite.
Kolegice Škare-Ožbolt, toga se i ja plašim. U najboljoj želji provodimo stalno zakonodavnu reformu pravosuđa bez potrebnog novca. Vi ste spomenuli prostorne uvjete kao problem i e-spis. Ali ja se bojim da provodimo i reformu pravosuđa bez ljudi ili s postojećim ljudima koji su u sustavu zakazali ne jedanput nego 10 puta. Sabor ne može ništa, izvršna vlast ne može ništa. U toj lustraciji nesposobnih, a oni koji mogu ne poduzimaju ništa jer vele da se politika u to ne smije miješati. I zato jedva čekam, a nadam se da ću dočekati predsjednika Vrhovnog suda u ovoj dvorani. On možda nešto može. Možda bi bilo dobro da dočekamo recimo i predsjednika Državnog sudbenog vijeća u ovoj dvorani, pa da onda možemo razgovarati i o ovakvim konkretnim primjerima. Jer žrtve pravosuđa lošeg, korumpiranog, onaj koji ne radi su ljudi, su građani ove zemlje i lako nam se može dogoditi nastavkom ovakvog trenda u tom masovnom broju da ćemo imati još jednu kategoriju osim onih blokiranih, pa onih žrtava franka. Mislim da bi zapravo najveća udruga u Hrvatskoj bila udruga građana žrtava hrvatskog pravosuđa.
Hvala. Josip Kregar, replika. Izvolite.
Jednu stvar bih htio naglasiti. Ovdje je rečeno u vašem izlaganju kolega Lesar mnogo onoga što mogu podržati, generalno, ali neke stvari su iznesene na način koji daje krivu sliku. Mi smo uputili Vladi zahtjev za većim sredstvima i kada se radilo o raspravi o Strategiji reforme pravosuđa, kada se radilo o raspravi koja se vodila povodom Izvješća državnog odvjetnika i u raspravi koja se vodila prigodom Izvješća predsjednika Vrhovnog suda. To govori da ne samo da je u Saboru postojala želja da se pronađu sredstva koja će poslužiti reformi nego u tim raspravama i govorilo se što se dosada napravilo i priznavalo se da nije učinjeno sve. Ja bih naravno tu zauzeo poziciju, dosad sam se zalagao za neki balans, odmjerenost u ocjeni. Kritika je potrebna, kritika je dobra. Ne smatram dobrim izvoditi zaključke iz pojedinog slučaja, to ne smatram dobrim. Vi ste u svom iznošenju tog slučaja pokazali da su sudovi raspravljali ne jedanput nego u više navrata i to kontrolirajući niže sudove. Meni je sad vrlo teško zauzeti bilo kakav stav. Ili su oni tako loši što vi kažete ili ja se nisam dobro udubio u cijeli slučaj pa bih mogao biti pristran. Glavni zadatak pravosuđa je da ne bude pristrano. I samo još jedan detalj, ovo sve podsjeća na onu situaciju na koju naiđu kola Hitne pomoći nakon velike prometne nesreće i kad desetina ljudi je povrijeđena, treba napraviti trijažu i pomoći u onim stvarima koje daju dugoročne efekte. Mi ovdje očekujemo jednu pilulu, a radi se o velikom broju različitih slučajeva i različitih mjera. Ovo je samo jedan, i tu vas podržavam, samo jedan dio u paketu zakona koji neće dati odmah efekt ali hoće
Hvala kolega Kregar, vrijeme. Odgovor, kolega Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega Kregar rekli ste da moja rasprava može pokazati krivu sliku. Pa gledajte, po meni pravosuđe nije impresionizam da svatko od nas možemo tumačiti što vidimo na slici koju je umjetnik nacrtao. Možda sam ja donio krivu sliku, možda krive boje imam, ne znam. Ali ja sam prikazao pravu sliku jer sam je dokazao. Drugo, rekli ste da su sudovi odlučivali dva puta po sedam godina ništa, u ovih 17,5 godina trajanja ovog predmeta. To je kriva slika?! To je katastrofalna slika! Jad, čemer i sramota za pravosuđe u kojem u jednom predmetu 7 godina nije zakazana rasprava. I završno, tražili smo u Saboru više novaca za pravosuđe. Kada? Jeste glasali za državni proračun? Jeste? Jel u tom državnom proračunu više novaca za pravosuđe? Nije! Svi koji ste se zalagali za više novaca za pravosuđe u državnom proračunu a podržali ste proračun bez tog više novca niste tražili više novca za pravosuđe nego ste predlagali, ovi su vam rekli ne može i onda ste im rekli no dobro onda ništa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Davor Miličević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Današnji prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima predlagatelj nalazi u potrebi radi usklađivanja sa donesenim Zakonom o područjima sudova i sjedištima sudova. Budući da je Zakon o područjima i sjedištima sudova donesen na 15. sjednici Hrvatskog sabora i primjena već donesenog Zakona o područjima i sjedištima sudova nema potrebe više ponavljati jer je zakon već stupio na snagu ali sa odgodom primjene. Međutim, u samom startu bilo je vidljivo da će njegova provedba biti vrlo upitna s obzirom da su određene … stvari nisu precizno zakonski uredile. Pa je razumljivo da se primjena zakona odgodila do 1. travnja 2015. godine. Ali da se vratim na današnji prijedlog zakona. Naime, na ovaj prijedlog zakona mi suštinski nemamo nekih primjedbi jer se doista radi o potrebi usklađivanja Zakona o sudovima sa Zakonom o područjima i sjedištima sudova koji se po novoj reorganizaciji dijeli na 15 županijskih sudova, 24 općinska suda, 22 prekršajna suda, 8 trgovačkih sudova i 4 upravna suda. Sa novom reorganizacijom pravosudne mreže pojavljuje se u prijedlogu zakona jedan novi institut u pravosuđu voditelj stalne službe koji upravlja sudom, pomaže predsjedniku suda u obavljanju poslova sudske prakse, uprave, a jednako tako omogućava pravovremeno obavljanje poslova i povećava učinkovitost rada suda. Stoga ono na što želimo ukazati i za što držimo da može predstavljati veliki problem jeste izmjena članka 16. Zakona o sudovima i to stavak 5. istog članka u kojem se navodi da odluku o osnivanju i prestanku rada stalnih službi i odjela izvan sjedišta suda donosi ministar pravosuđa. Predmetna odredba zakona po nama je jako dvojbena jer se nigdje ne navodi koji su to kriteriji temeljem kojih ministar pravosuđa donosi takvu odluku, iako se radi o jako važnoj stvari. Iz predmetne zakonske odredbe proizlazi da ministar pravosuđa prema svojem nahođenju bez da se savjetuje sa bilo kime može ukinuti bilo koju stalnu službu tj. sad Općinski sud u RH. A to je upravo što smo naglašavali da je problem kod donošenja Zakona o područjima i sjedištima sudova. Naime, ovim načinom se na mala vrata ukidaju općinski sudovi prvotno pretvarajući stalne službe, a potom se odlukom ministra pravosuđa otvara mogućnost da se mogu ukinuti i stalne službe. Stoga predlažemo da se do drugog čitanja ponovno razmotri ovaj stavak, pokuša pronaći adekvatni način tako da se u statusu voditelja stalne službe odlučuje kroz pravosudna tijela odnosno da donošenje odluke ne bude isključivo u nadležnosti ministra pravosuđa koji bi diskrecionom odlukom odlučivao o statusu voditelja službe. Nadalje, člankom 9. prijedloga zakona mijenja se članak 43. osnovnog zakona dodajući stavak 5., 6. i 7. kojim se uvodi jedan novi institut Centar sudske prakse što je za pozdraviti. I on ima zadaću da prati, analizira, objavljuje sudsku praksu sudova u RH a jednako tako i praksu sudova u RH, a jednako tako i praksu sudova koji odlučuju na razini Vijeća Europe i EU. Rad centra bit će … sudu RH i kroz područne centre pri županijskim sudovima u Osijeku, Rijeci, Splitu, Varaždinu, Velikoj Gorici i Zagrebu, a za voditelja centra sudske prakse bit će imenovan sudac Vrhovnog suda RH određen godišnjim … poslova. Nadalje, odredbe područnih centara sudske prakse imenuje predsjednik Vrhovnog suda RH iz reda sudaca županijskih sudova pri kojem centar djeluje. Unutarnje ustrojstvo i način rada centra sudske prakse pobliže se određuje Poslovnikom Vrhovnog suda RH. nadalje, člankom 86. Zakona o sudovima nomotehničke se odredbe zakona preciznije dorađuju i određuje njihov izričaj. Tako je određeno da se poslovi u sudu raspoređuju na karaju svake kalendarske godine za sljedeću godinu, zatim se ovim prijedlogom zakona određuje da se u sudovima predmeti u radu sucima dodjeljuju automatskom, …, nasumičnom dodjelom primjenom odgovarajućeg algoritma što opetovano pozdravljamo i podržavano. A u sudu gdje nije u primjeni sustav za automatsku elektroničku dodjelu predmeta predmete sucima dodjeljuju ručno po redoslijedu njihovih primitaka sljedeći abecedni red prezimena sudaca. Prema tome ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju klub HDZ-a će načelno podržati uz napomenu i nadajući se da će se gore navedene primjedbe ministar razmotriti. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Mislim da je kolega vrlo korektno govorio i posebno apostrofirajući pa i značaj centra sudske prakse sa svojim područnim uredima i dajući određene sugestije. Pa evo koristim i ja ovu priliku ali na ovom jednom tragu možda u drugom pravcu ali osnova je ista, ti županijski centri prema ovom prijedlogu bi bilo u Osijeku, Rijeci, Splitu i sada vidite Varaždinu, Velikoj Gorici i Zagrebu. Mislim da je tu velika koncentracija i blizina što ne odgovara recimo pokrivenosti adekvatnoj po kilometrima pa i gustoći ostalih pravosudnih tijela. Vidite od Rijeke do Splita nemate ništa, umjesto da bude jedan ili u Zadru ili u Dubrovniku dok ovdje imate jednu veliku koncentraciju. A intencija je upravo da dođemo do što bolje sudske prakse, dakle ja mislim da ovdje treba ozbiljno razmisliti koji bi to bili centri. Ne kažem ja da možda ove treba ukinuti ali zašto onda ako bi ovi baš trebali postati koji su blizu samog Zagreba Velika Gorica i Varaždin nema nikakvog razloga da se ne osnuje jedan i u Vukovaru i u Zadru ili u Dubrovniku.
Hvala. Nema odgovora na repliku. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika HNS-a Vesna Sabolić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Klub zastupnika HNS-a liberalnih demokrata slaže se sa uvodnim obrazloženjima predlagatelja i zaključcima matičnog Odbora za pravosuđe i naravno podržat će ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima u RH. Kako smo već čuli razlog za predlaganje ovih izmjena i dopuna je usklađenje sa Zakonom o područjima i sjedištima sudova koji bi pak trebao otkloniti sve nedostatke ili mnoge nedostatke u ustroju sudske mreže. Da je sudska mreža u Hrvatskoj preskupa, neodgovarajuća i neučinkovita, te da ne pruža adekvatnu zaštitu građanima i gospodarskim subjektima činjenica je s kojom su se složili većina u ovom Parlamentu, a to je ocjena i hrvatske Vlade iz obrazloženja ovog prijedloga. I ovaj prijedlog je rezultat tih spoznaja kako bi se izgradio efikasan sustav. O efikasnosti smo puno puta raspravljali u ovoj sabornici, iznosili podatke o nezadovoljstvu građana, o moralnoj i materijalnoj šteti nanesenoj građanima zbog sporosti u rješavanju, zbog nekvalitetnih i neujednačenih sudskih odluka, a ponekad i vrlo štetnih i pravno upitnih odluka. Bilo je i slučajeva nejasnih odluka podložnih različitim tumačenjima. Sve to je doprinosilo i još uvijek doprinosi osjećaju duboke nepravde u našem društvu. Nemoguće je procijeniti koliku nepopravljivu štetu građanima može učiniti neučinkovito pravosuđe. Isto tako neprocjenjiva je šteta koje neučinkovito pravosuđe nanosi društvenoj zajednici i društvu u cjelini, ponajprije zato što stvara nepovjerenje građana u pravosuđe, u državu i njezine institucije i društvo u cjelini. Može li se takvo pravosuđe nositi s predmetima gospodarskog kriminala, pretvorbenog kriminala, ratnih zločina, političkih socijalno osjetljivih radnih sporova, legaliziranog kamatarenja? Može li se takvo pravosuđe nositi s moćnim odvjetničkim i bankarskim lobijima za koje većina građana misli da su koncem rata koristeći s jedne strane svoje znanje, moć i utjecaj ishodili i zakonodavne ovlasti, a s druge strane su iskoristili naivnost, neinformiranost građana koja je uobičajena za tranzicijska društva? Nije rijetko čuti u javnosti komentare da su tako opljačkane mnoge pravne, fizičke, pravne i fizičke osobe i narušeni gospodarski i društveni temelji RH. Može li se s tim ovakvo pravosuđe nositi? Ne može. Gospodin Lesar je spomenuo nagazne mine, a o tome se često u javnosti govori dovodeći ih u vezu sa odvjetničkim tarifama i njihovoj ulozi u nefunkcioniranju pravosuđa. I zato pozdravljamo odluku Vlade RH da reformira hrvatsko pravosuđe, da reorganizira pravosudnu mrežu, da omogući delegaciju predmeta, da ujednači sudsku praksu i opterećenost sudaca, da omogući efikasnije praćenje rada i rezultata rada sudova i predsjednika sudova i da tako omogući lakše utvrđivanje njihove odgovornosti za obavljanje poslova sudske uprave. Znamo da postoje sudovi i suci koji ne prate složenost i odgovornost sudačkih i pravosudnih dužnosti a stručnost profesionalna etika i solidne sudačke plaće su jedino jamstvo neovisnosti sudaca. Po našoj ocjeni bez ozbiljne reforme hrvatskog pravosuđa nema pomaka u ekonomskom i gospodarskom oporavku a posebno nema oporavka hrvatskog društva zašto su odgovorne, odnosno zašto odgovornost trebaju preuzeti sve tri grane vlasti bez ikakvog zadiranja jedne u drugu ili u treću vlast. Dosljedna primjena trodiobe vlasti je uvjet bez kojeg ne može funkcionirati suvremena demokratska država i zato pozdravljamo prijedloge Vlade kojima se reformira hrvatski pravosudni sustav i podržavamo ovaj prijedlog i dopunu Zakona o sudovima. Hvala.
Hvala i vama kolegice. Ovime smo završili. Zamjenice ministra zaključno, nije nužno ukoliko ne želite [[Upadica Artuković Kunšt: Samo kratko.]] Izvolite kratko molim.
Hvala vam lijepo. Zahvaljujem se za raspravu. Drago mi je da su uočene činjenice kompleksnosti rješavanja problema i stanja u pravosuđu kojih smo itekako svjesni upravo zbog te svijesti su i ove mjere, ovo je samo dio mjera koje su sada predložene. I predložene i na njima se intenzivno radi. Dakle to nije samo pitanje novih zakona, to je pitanje i novih procesnih odredbi i procesnih alata, koncentracije raspravljanja, zabrane dvostrukog ukidanja i ostalih procesnih elemenata. Isto tako i nova i prostorna i organizacijska struktura mreže sudova, naravno praćenje sudske prakse jer smo uvjereni da ujednačavanje sudske prakse dovodi do smanjenja broja predmeta i skraćivanja njihovog trajanja. Jedan od vrlo važnih alata na kojem intenzivno radimo i kojem smo se vrlo, vrlo posvetili a ovdje je spomenut kao nedovršen je alat uvođenja e-spisa ili e-sustava u pravosuđe. Dakle e-spis je uveden i on funkcionira u sudovima. Pitanje sredstava za njegovo uvođenje da li smo dakle osigurali ta sredstva. Jesmo, naravno provođenje i uvođenje e-spisa u naš pravosudni sustav dio je projekta unapređenja pravosudnog sustava u Republici Hrvatskoj kojeg provodimo već duži niz godina sa Svjetskom bankom. Elementi su postavljeni već dosta godina unazad ali upravo smo se mi posvetili ovom krajnjem praktičnom realizacijskom dijelu uvođenja e-spisa u pravosudni sustav sudova. A isto tako prateći imamo i sustav vezan za državna odvjetništva. Dakle mi tvrdimo da, ne da će se povećati financijski izdatak za pravosuđe zbog donošenja ovoga zakona i svih cjelokupnih mjera nego naprotiv ostvariti ćemo i određene uštede koje će se sigurno pokazati i zbog organizacionog smisla a i zbog ovog informacijskog. Govorilo se o tome da, odnosno uvaženi zastupnik Lesar je na primjeru određenog konkretnog predmeta pokazao stanje u pravosuđu i to uvažavamo ali upravo zbog trodiobe vlasti i cijeneći načelo trodiobe vlasti nismo u prilici da određeni konkretni predmet koji je ovdje iznesen sada rješavamo na konkretan način. Naprotiv uvjereni smo da ćemo ovim mjerama doći do toga da se ovi slučajevi koji zahvaćaju neko razdoblje prije neće više ponavljati. A da smo na dobrom putu to pokazuje i činjenica da su se naknade za dugotrajnost postupka kojeg građani ostvaruju temeljem članka 6. Europske konvencije u 2003. kada su iznosile 27 milijuna kuna, u 2014. smanjile na 8 milijuna kuna, dakle tih predmeta ima znatno manje i mjere i aktivnosti koje su se poduzimale prije i sada se poduzimaju, daju svoje rezultate. Radi se o kontinuiranom postupku i procesu uređenja sustava pravosuđa, njega provodi, ovo je sada već druga ili treća Vlada, analiziraju se podaci i rade se znatne strateške platforme da bi se proces doveo do kraja, on je uistinu kontinuiran i zasigurno ne stoji tvrdnja da mi ovaj projekt radimo bez da smo analizirali i prikupili sve podatke o stanju stvari. Što se tiče osnivanja stalnih službi, one jesu, njihovo osnivanje je bilo i prije i sada jest u nadležnosti ministra pravosuđa, proširili smo tu nadležnost i na prestanak rada stalnih službi, dozvoljavamo da se to može propitivati ali želimo naglasiti da smo uz ovlast da se stalna služba ukine propisali točno određene razloge zbog kojih se ona i osniva onda pa argumentum a contrario i ukida. Evo hvala vam lijepo.
Hvala i vama zamjenice ministra. Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo naknadno.
Idemo nastaviti glasovati o odrađenim točkama dnevnog reda. Prijedlog zakona o poljoprivredi. Nije to. Ispričavam se. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, prvo čitanje, P.Z. br. 758. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnite o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 85 glasova za prihvaćen i donesen predloženi zaključak.
Nastavljamo sa: 2. Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, prvo čitanje, P.Z. br. 759; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je zamjenica ministra. Zamjenice uvodno. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane gospođe zastupnici, poštovana gospodo zastupnici. Kao što smo prethodno govorili i u sklopu procesa reorganizacije pravosudnog sustava predlažemo Izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu jer je naravno i državno odvjetništvo bitna grana pravosuđa. Osnovni razlog za predlaganje Izmjena i dopuna ovoga Zakona je usklađivanje sa Zakonom o područjima i sjedištima državnih odvjetništava kojim će se provesti reorganizacija državno odvjetničke mreže u Republici Hrvatskoj a i naravno radi usklađivanja sa ciljevima samom svrhom reorganizacije. S obzirom da se reorganizacija državno odvjetničke mreže nastavlja na reorganizaciju mreže sudova, ove predložene odredbe usklađene su sa prethodnim izmjenama i dopunama Zakona o sudovima o kojemu smo netom raspravljali. Budući da će reorganizacijom doći do smanjenja broja općinskih državnih odvjetništava, sada ih ima 33 na 22 te da će doći do okrupnjavanja ovih pravosudnih tijela i povećanja njihovih stalnih službi, predlaže se jasnije određenje pojma što jest stalna služba, dakle definiranje, osnivanje i prestanak, a uvodi se i pojam voditelja stalne službe kao mehanizma pomoći državnom odvjetniku u obavljanju poslova državno odvjetničke uprave u dislociranim stalnim službama. Predlaže se dodatna razrada postojećih odredaba ovoga zakona koje se odnose na rad pravosudne inspekcije, a u kojoj će ubuduće u širem krugu nadzornih ovlasti moći sudjelovati i ovlašteni službenici Ministarstva pravosuđa, institut podnošenja godišnjeg izvješća državnog odvjetnika Republike Hrvatske Hrvatskom saboru je vremenski određen kao i kod podnošenja izvješća predsjednika Vrhovnog suda, na način da je krajnji rok za podnošenje ovog izvješća 30. travnja tekuće godine. Radi veće učinkovitosti i transparentnosti postupka donošenja okvirnih mjerila za rad državnih odvjetništava predlaže se postojeću ovlast ministra pravosuđa da upozori glavnog državnog odvjetnika na potrebu donošenja odnosno izmjena i dopuna okvirnih mjerila za rad državnih odvjetništava zbog toga što je došlo do izmjene propisa ili provedbe drugih mjera iz ovlasti Ministarstva pravosuđa, dopuniti i ovlašću da ministar može samostalno donijeti okvirna mjerila u onom slučaju u kojem glavni državni odvjetnik u roku od 2 mjeseca od dana upozorenja nije dostavio svoj prijedlog. Predlaže se i objava okvirnih mjerila na internetskoj stranici Ministarstva pravosuđa. Dodjela predmeta u rad državno odvjetničkim dužnosnicima i savjetnicima će se kao i kod sudova vršiti automatskom elektroničkom nasumičnom dodjelom. Nju omogućava CTS, tzv. CTS odnosno informacijski sustav rada državnih odvjetništava, s tim da će iznimka ručne dodjele biti moguća, ali isključivo po redoslijedu primitka i po abecednom redu prezimena dužnosnika ili savjetnika u državnom odvjetništvu. Postupak dodjele predmeta u rad i dalje je naravno propisan poslovnikom državnog odvjetništva. Kao i kod sudaca, uvažavajući mogućnost i interes državno odvjetničkih i pravosudnih dužnosnika za različite oblike njihova sudjelovanja u radu međunarodnih institucija i organizacija, predlaže se regulirati mogućnost njihova upućivanja na rad u inozemne institucije ili organizacije, najdulje na vrijeme od 4 godine za koje im državno odvjetnička dužnost miruje, naravno sve uz suglasnost ministra pravosuđa i glavnog državnog odvjetnika. Evo to je ukratko sve. Hvala lijepo.
Hvala zamjenici ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a Vesna Sabolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kao i kod prethodnog prijedloga izmjena i dopuna Zakona o sudovima, klub HNS-a podržava ovaj prijedlog. Vjerujemo da će ove izmjene i dopune osigurati ravnomjernu opterećenost i mobilnost zamjenika državnih odvjetnika i državno odvjetničkog osoblja te bolju iskorištenost postojećih kapaciteta u državnom odvjetništvu. Zadovoljni smo i činjenicom da se preciznije određuje nadležnost pored ostalog i rad Pravosudne inspekcije, a također se preciznije utvrđuje način podnošenja godišnjeg izvješća glavnog državnog odvjetnika Hrvatskom saboru. Time se jasno stavlja do znanja da je uspostava vladavine prava i vraćanje povjerenja svih građana u hrvatski pravosudni sustav prioritet Vlade Republike Hrvatske jer je to preduvjet za oporavak i ekonomsku održivost našeg društva. Tek tada ćemo biti sposobni za ozbiljno privlačenje domaćih i stranih investitora. Vjerujemo da će se ovom reorganizacijom omogućiti državnom odvjetništvu pokretanje snažnijih aktivnosti u borbi protiv gospodarskog kriminala, korupcije i problema unutar pravosudnog sustava. Ova reorganizacija predstavlja korak prema nužnoj reformi i jačanju državno odvjetničkog sustava, a i ovdje kao i u prethodnom odnosno pravosudnom sustavu možemo reći da je najsnažnije jamstvo učinkovitosti stručnost, profesionalna etika i solidne plaće. Kriminalne aktivnosti i dalje ugrožavaju ekonomska, fiskalna, socijalna i druga prava i interese građana Republike Hrvatske i zato je nužno zakonskim i drugim mjerama unaprijediti energičnu borbu protiv kriminala. Vlada Republike Hrvatske poduzela je kao što vidimo i dalje poduzima potrebne mjere na osiguravanju uvjeta državnom odvjetništvu s ciljem osiguravanja zakonitosti i efikasnosti njihovih postupaka. Stoga ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu podržavamo. Zahvaljujem.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika Hrvatske stranke rada kolega Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena zamjenice sa suradnicom. Pa tko ne bi podržao prijedlog koji kaže da idemo ka nečem bolje, to je reorganizacija državne uprave, dijela državne uprave koja će omogućit efikasniji rad. No sve je to divno i krasno i taj dio ćemo podržat, no međutim nekad je netko prije spomenuo ako se ne varam mislim da je to baš gospodin Šuker koji je ovdje prisutan, da uobičajena praksa ove Vlade je postala da copy-paste funkcionira ovaj sistem gdje stoji za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. I to stvarno, ja sene sjećam kad sam zadnji put vidio nekakav prijedlog zakona koji je došao od ove Vlade, a da to ne stoji u tekstu. I sad s obzirom da vidimo da koja tu sve promjena se uvodi, da praktično se formiraju stalne službe, da organizacijski dosta ima promjena sa 22 općinska, 11 općinskih državnih odvjetništava. Meni je prosto nevjerojatno da to sve skupa može se staviti pod isti nazivnik, nema dodatnih troškova i problem riješen. Da li će ova reorganizacija dovesti do neke kvalitetnije, kvalitetnijeg rada Državnog odvjetništva odnosno Ureda državnih odvjetništava i njihove efikasnosti u smislu odrađivanja pojedinih predmeta teško. Iskreno rečeno uzeo sam sa sobom fonogram sa rasprave oko Izvješća Državnog odvjetništva gdje u tom izvješću se navodi da je 380 zaposlenih uopće nemaju svoja računala, a još ih je oko 800 toliko zastarjelo da praktično nisu za upotrebu. Da li će sad ekipiranjem njih 4 ili 5 koristiti isto računalo, pa će bit efikasniji. Ne znam, nisam siguran. Ali ću podsjetiti da efikasnost Državnog odvjetništva 20.3.2014. godine sa ove govornice sam otvorio jednu od, spomenuo jednu od afera i tad sam napomenuo da su u njoj ljudi koji su bliski SDP-u. Državno odvjetništvo nije reagiralo. Da je tada reagiralo vjerojatno se ne bi desilo ono što se kasnije desilo u tom istom slučaju da nestane jedan most od 50 tona preko noći. Da li će ovaj zakon pomoći efikasnosti toga sustava nisam baš siguran. Postavljam pitanje što je sa prijavom o kojoj smo čitali svi skupa u medijima da uprava jednog državnog poduzeća koju je ministar samo par mjeseci prije toga hvalio kao najkvalitetniju upravu u povijesti tog poduzeća preda prijavu Državnom odvjetništvu upravo protiv tog ministra. Interesantno, nema reakcije, nikad ništa nismo čuli. Da li ćemo kao i mnogo puta do sad svjedočit tome da kad netko ode, kad postane politički mrtvac da onda se pokaže efikasnost sustava ili u ovom konkretnom slučaju državnog pravosuđa. Ovo ekipiranje možemo pozdravit i kroz jednu drugu prizmu, pa recimo glavni državni odvjetnik gospodin Cvitan je rekao da će stati na kraj, da mu je to prioritet, stat će na kraj lokalnim moćnicima i da je tu jedan od najvećih problema. Svjesni smo mi činjenice da smo takvi kakvi jesmo, da smo svi mi krvavi ispod kože i da kroz neki kontinuitet odnosa dođe jednostavno do zbližavanja ljudi, postaju da ne kažem i interesno vezani i onda ponekad se onaj osnovni dio zbog čega postoji takva institucija u ovom slučaju Državno odvjetništvo ne odrađuje svoj dio posla, odnosno ne reagira na svoje lokalne kolege. Jednostavno ne poduzima ništa, prešućuje, stavlja u ladice da dobije valjda predmet na kancelarijskoj vrijednosti i vjerojatno će ova promjena sigurno dati velike, velike doprinose tome da se to promijeni. No međutim, mi imamo i one hajmo reći međunarodne dijelove gdje je isto Državno odvjetništvo zakazalo pa slučaj Raiffaisen štedionica, gdje nismo čuli, taj predmet je star isto par godina. Ali ne smijemo se tome čuditi jer danas nam se premijer žalio da recimo Ustavni sud nije reagirao ako se ne varam četiri godine na predmet valutne klauzule, odnosno švicarskog franka. Sad ćemo vidjeti, doduše danas isto u medijima čitamo da ministar Hajdaš Dončić traži od Ustavnog suda da odmah reagira što je vrlo interesantno, jer smo čuli da se poštuje trodioba vlasti. Ali ministar Hajdaš Dončić danas i putem medija, ne znam da li su mediji to točno prenijeli traži od Ustavnog suda se odmah očituje po pitanju monetizacije autocesta, odnosno možebitnog referenduma. Imamo onda još i slučajeve koji su isto spominjani sa ove govornice, a to su INA, pa možda ja danas ne bih imao priliku postavit pitanje na aktualnom prijepodnevu i one sve silne prijave koje su radnici INA-e dostavili DORH-u i USKOK-u nema nikakvih, barem vidljivih ili javnosti poznatih rezultata. Što je sa RIZ-om? Evo danas smo imali priliku vidjeti ponovo neke nove dokumente koji odande isplivavaju i gdje sudjeluje i DUDI sa onako moram reći široke ruke dijele dionice hrvatskih državnih poduzeća u nekim čudnim, barem meni čudnim i neshvatljivim okolnostima ali to je vjerojatno predmet koji će ako ikad dođe na red u DORH-u ili USKOK-u bit za neke druge ili možda čak treće vlade. U svakom slučaju svaka promjena koja ide ka kvalitetnijoj organizaciji državne uprave ili dijela državne uprave ili bilo kojeg segmenta i pri tome doprinese efikasnosti tog sustava bit će pozdravljena s naše strane. No međutim, ono sve što smo imali priliku vidjeti dosad baš nam ne daje nade za optimizam. Ali podržat ćemo ovaj prijedlog mada iskreno rečeno na svaki sljedeći prijedlog ili sve ove u zadnje vrijeme prijedloge sam sve više skeptičan koliko to uopće ima smisla. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika SDP-a Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo i dosada smo imali prilike čuti glavni razlog za donošenje ovog zakona je usklađivanje sa Zakonom o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, zbog toga što smo kao i u slučaju sudova i u slučaju državnih odvjetništava ovdje u Saboru donijeli propis kojim je započeo još jedan stadij reorganizacije i racionalizacije rada i poslovanja hrvatskog pravosudnog sustava. Ovaj zakon predstavlja sljedeći malen ali bitan korak u tome. Ovaj zakon ustvari obvezuje Vladu, a prije svega Ministarstvo pravosuđa da nastavi motriti učinke ove reorganizacije i racionalizacije i nastavi poduzimati mjere koje su potrebne da bi ona i dalje nastavljala donositi rezultate. Naime, na temelju ovog zakona definiran je način na koji će se, ovisno o potrebi, ovisno o priljevu predmeta, brzini njihovog rješavanja itd., osnivati odnosno ukidati stalne službe pojedinih općinskih državnih odvjetništava odnosno županijskih. A definirana je procedura, to je izričita suradnja Državnog odvjetništva Republike Hrvatske putem glavnog državnog odvjetnika i ministarstva. Dakle, ovo je jedna odredba koja je bila nužna u smislu donijetog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava ali i nužna u smislu funkcioniranja i rada Državnog odvjetništva. Naravno ovo nije jedina izmjena, jedina novina u ovom zakonu. Drago mi je da je ministarstvo iskoristilo ovu priliku i predložilo i druge novine u zakonu, međutim podsjetio bih da se ovaj zakon ako se ne varam mijenjao 7 puta dosada tako da bi mogli razmisliti o tome da napravimo jedan objedinjeni tekst koji bi objedinio sve ove izmjene i dopune razne i da donesemo možda i novi Zakon o Državnom odvjetništvu RH ali o tom potom. Što nam ovaj zakon donosi? Dodatno se uređuje … inspekcije, posebno važno definira se rok za dostavu Godišnjeg izvješća o radu Državnog odvjetništva RH. E sad, kolega Novak je prije mene govorio o sumnjama u to na koji način postupa Državno odvjetništvo i na neki način je implicirao da SDP ima utjecaj na njegov rad. SDP to dosada nije imao, a niti će u budućnosti imati, pogotovo kada imamo u vidu odredbu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu koja definira način dodjele predmeta tako da nitko iz izvršne vlasti, iz zakonodavne vlasti, nadređeni državni odvjetnik neće imati utjecaj na dodjelu predmeta već će se to činiti algoritmom u posebnom postupku. Naravno pri tome će se ipak morati voditi računa da neki posebni zahtjevni predmeti se ne mogu na taj način dodjeljivati već bi se oni morali dodijeliti onim posebno iskusnim državnim odvjetnicima, ali to su iznimke pravilu koje je potrebno razmotriti. Mi smo u zadnjih godinu i pol od ulaska u EU imali jedan problem, a to je bio problem odlaska naših pravosudnih dužnosnika na rad u pravosudna tijela EU. Nije bilo regulirano na koji način oni tamo odlaze, zamrzavanje njihovog statusa itd. Ovaj zakon to uzima u obzir, zakon rješava taj problem i definira način na koji pravosudni dužnosnici RH odlaze na funkcije u EU, odnosno način na koji će oni moći raditi u pravosudnim tijelima EU. Smatram da je rješenje dobro, rok od 4 godine je primjeren tako da je i ovdje popunjena jedna pravna praznina koja je dosada postojala. Sve u svemu radi se o dobrom prijedlogu zakona i SDP će ga podržati. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Mladen Novak. Izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega Grbin ja sad nisam siguran da li me niste pozorno slušali ili je ovo onako namjerno plasirano čisto da bi meni nešto dokazali da sam krivo govorio. Nisam implicirao da SDP ima utjecaja na rad Državnog odvjetništva ali sam rekao ako ste dobro slušali kao i dosad. Niste vi bili 2005., 2008. na vlasti, odnosno ova koalicija, prema tome ne odnosi se na taj dio. Nego činjenica je da se odnosi na efikasnost sustava. Da, nažalost svi ti predmeti koji su, odnosno sve prijave koje su trenutno aktualne i s kojima bi se reakcijom pravovremenom bi se spriječila veća šteta. Nažalost, Državno odvjetništvo ne samo Državno odvjetništvo nego općenito pravosuđe zakazuje i reagira daleko, daleko prekasno. To je bila moja rečenica ako ste je dobro slušali. A ja se nadam da ovo nije bilo u lošoj namjeri s vaše strane. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Grbin. Izvolite.
Moje isprike uvaženom kolegi Novaku ako sam vas krivo shvatio. Slušao sam njegovo izlaganje i shvatio sam da ste implicirali da Državno odvjetništvo RH ne poduzima radnje u jednom predmetu vaše sredine s kojim se u vezu dovode određeni članovi SDP-a, tako ste rekli. Ja sam samo htio odgovoriti da je ovim zakonom predviđena jedna izmjena bitna koja će osigurati da više nema utjecaja na to kojem se državnom odvjetniku dodjeljuje predmet u rad i nadam se da će to dovesti ne samo do efikasnosti veće efikasnosti u radu državnog odvjetništva nego će dovesti do nečega što je jednako tako bitno, a to je porast povjerenja građana RH u rad pravosudnih institucija jer sada više doista nitko neće moći reći da se predmeti i pojedinim državnim odvjetnicima, njihovim zamjenicima dodjeljuju rad po babi i stričevima već će to činiti algoritam, to će činiti računalo i to će se činiti potpuno anonimno bez ikakvog vanjskog utjecaja. Evo ako sam krivo shvaćen ja se ispričavam.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Pa ustvari jedna zanimljiva situacija, vrlo slični zakoni jedan je bio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima koga sada slijede izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu. Kod ovog prethodnog nadahnuti kolege govorili su više o tome kako se vrši sudbena vlast, kako su suci spori, korumpirani i čitav niz prigovora smo čuli više na rad sudaca nego o samoj materiji zakona, dok sada pod ovim drugim zakonom je ta kritika rekao bih u potpunosti izostala. To nameće zaključak ili da ste jako zadovoljni sa radom državnih odvjetništava pa nemate razloga kritizirati. Povod bi mogao biti isti zakon koji govori o racionalizaciji mreže kao i kod sudova ili je neki drugi razlog zbog čega ne želite kritizirati rad državnih odvjetništava a možda njime niste zadovoljni. Kada smo govorili o stanju u pravosuđu prilično je teško vjerovati da imamo toliko prigovora na rad redovnih sudova, a baš nikakvog prigovora na rad državnih odvjetništava. Pa sam sklon vjerovati da je taj nagli kritički osvrt provociran iz nekog drugog razloga, a ne stoga što baš prigovora na rad državnih odvjetništava nemate. S druge pak strane moram reći nešto i o tome, bilo je rečeno Zakon o državnom odvjetništvu donesen je 2009.godine do sada je već mijenjan 7 puta što bi se moglo reći gotovo dva puta godišnje i stvarno je pitanje da li mi možemo urediti neki stabilan sustav ako dva puta godišnje mijenjamo temeljne zakone po kojima te institucije trebaju postupati. Da stvar bude bolja Zakon o državnom odvjetništvu kažu mijenjamo zato što mijenjamo i Zakon o sudovima, a Zakon o sudovima mijenjamo zato što smo koncem prošle godine donijeli Zakon o sjedištima sudova pa smo onda i tada imali razlog da zbog toga donesemo i izmjene Zakona o sjedištima državnih odvjetništava. To sve govori u prilog tome da mi imamo hiperprodukciju zakona i da često puta ono što smo možda mogli urediti jednim zakonom ovako rasparcelirano samo dovodi do daljnje rascjepkanosti područja da dovodi do daljnje pravne nesigurnosti jer više niko živ ne može pratiti ove silne izmjene i dopune, a pitanje je koliko su one bile u svakom tom trenutku nužne. To govorim zbog razloga što sam čitajući ocjenu stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom i posljedice koje će se donošenjem zakona dogoditi odnosno koje će iz toga proizići možete utvrditi da u ovoj mreži državnih odvjetništava mi de facto mijenjamo nazive. Negdje se nagovješćuje da će 1.travnja 2015.dio državnih odvjetništava prestati s radom, ali i ti koji će prestati sa radom kao državna odvjetništva postat će stalne službe novo ustanovljenih općinskih državnih odvjetništava, a i neka do sada općinska državna odvjetništva postat će stalne službe državnih odvjetništava što u konačnici govori da se broj ustvari neće bitno promijeniti nego će se promijeniti njihov naziv. Ono što u ovom materijalu ne postoji, a bilo bi vjerujem zanimljivo znati koliko će ova reorganizacija utjecati na broj osoba zaposlenih u državnim odvjetništvima i da li će se zbog ove racionalizacije smanjiti i broj tih ljudi ili će dapače on narasti jer ako će kako predlagateljica kaže općinska državna odvjetništva novom organizacijom postati velika općinska državna odvjetništva to navodi na zaključak da će oni još dodatno zaposliti ljudi, a ne da će racionalizirati broj službenika koji u tim odvjetništvima rade. No, konkretna primjedba odnosno barem nešto što možemo staviti predlagateljici na razmišljanje je članak 1.gdje se članak 19.a uvodi u zakon koji u svom stavku 2.kaže "Stalna služba i odjel izvan sjedišta su ustrojstvene jedinice Državnog odvjetništva koje se osnivaju na području njegove nadležnosti na kojem zbog broja stanovnika priliva pojedine vrste predmeta i drugih opravdanih razloga postoji potreba za takvim djelovanjem Državnog odvjetništva" Malo moram priznati nejasna formulacija ali sasvim sigurno ona koja omogućava u svakom trenutku ministru pravosuđa da odluči da u nekom od područja osnuje stalnu službu jer je ispunjen neki od ovih razloga. Mislim da su ti kriteriji postavljeni toliko općenito da oni omogućavaju da samo širite tu službu bez, ako tako hoćete stvarne kontrole nužnosti proširenja državno odvjetničkoga aparata zbog ovih razloga kako su navedeni. Stoga bi naš prijedlog bio do drugog čitanja da ako postoje razlozi za ustanovljenje novih stalnih službi da oni budu precizno, taksativno u zakonu navedeni a ne ovako općenito jer ova formulacija omogućuje da stalne službe, ako hoćete i karikaturalno nakon nekog vremena nabujaju do neslućenih razmjera. Sve u svemu čini se da razlozi donošenja jednog, drugog pa trećeg zakona su čista tehnika koja nas dovodi do toga da svako malo mijenjamo propise. Slažem se u potpunosti s kolegom Grbinom da bismo trebali donijeti novi zakon ili barem pročišćeni tekst svih ovih izmjena da bi se znalo u najširoj javnosti koje su to odredbe zakona koji ionako daje velike ovlasti jednom od tijela državne vlasti pa da onda barem imamo tekst na temelju kojeg možemo razgovarati sutra kada ćemo govoriti i o izvješću državnog odvjetnika koje vam ovdje nije bilo prepreka da prvo čujemo izvješće pa da onda mijenjamo zakone, to je bio prigovor, čini mi se samo sudovima. Sve u svemu nismo željeli iskoristiti ovu izmjenu zakona da bismo govorili o radu državnog odvjetništva, kao što se to činilo za sudove mada bismo imali puno toga za reći o radu državnih odvjetništava i pitanje je da li bi naše ocjene bile toliko dobre i mirne kao što je naše mišljenje da smo dovedeni praktički do toga da još jednom mijenjamo zakon jer eto kažemo da to vodi prema racionalizaciji sustava. Klub HDZ-a podržati će ovaj Zakon uz napomenu koju sam iznio uz članak 1. da razmislite o kriterijima za osnivanje novih stalnih službi, jedino ostaje pitanje ako možemo dobiti odgovor, bilo bi zanimljivo da li ovom racionalizacijom smanjujete, ostajete na istom broju ili povećavate broj zaposlenih u državnim odvjetništvima? Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Mlakar, malo sam zbunjen, prvo me kolega Grbin kritizirao da sam neopravdano kritizirao onda mi vi kažete da nisam kritizirao jer sam vjerojatno zadovoljan sa radom državnih odvjetništava. Pa evo sada ću probati ponovno ponoviti da sam spominjao slučaj Hajdaš i uprava HŽ-a, pa onda Raiffeisen štedionice, Kopa beach, pa RIZ, pa INA-u, pa evo možemo dodati Adria transporte, ne znam ima toga još. Prema tome nismo mi, spominjao sam ja te konkretne slučajeve i ne mogu reći da sam zadovoljan sigurno sa radom državnog odvjetništva ali ti svi slučajevi, barem većina njih i Gredelj je tu ne bi šteta bila u tom omjeru u kojem je na kraju da su reagirali pravovremeno i na kvalitetan način. Postavili ste na kraju pitanje da li će ovo rezultirati, ova racionalizacija ili tzv. racionalizacija da li će rezultirati povećanjem ili smanjenjem broja zaposlenih u državnim odvjetništvima. Ja bih vas podsjetio da je glavni državni odvjetnik prilikom podnošenja izvješća iznio podatak da ima 457 nepopunjenih radnih mjesta u državnim odvjetništvima. I ako to rezultira i povećanjem broj, ja nemam ništa protiv ali onda ni sigurno ne može biti da je ocjena potrebnih sredstava da ih ne treba. To onda sigurno ne može biti. I vaše pitanje je na mjestu ali mi to iz ovoga ne možemo pročitati. I onda na kraju još, ovo što ste konstatirali, na kraju krajeva, vezali ste se i na raspravu od kolege Grbina, teško je pratiti sve te promjene i to bi se moglo kvalitetnije riješiti. Ima jedna stara narodna koja kaže dobar posao valja čuvati. I mene ovo podsjeća upravo na to.
Hvala. Odgovor kolega Mlakar izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Novak, ja sam rekao namjerno …/Govornik se isključio pa naknadno uključio./… rekao sam uglavnom jer vi koliko god kritizirali ne predstavljate većinu. Vi ste jedini u svojem izlaganju govorili kritički i o radu državnih odvjetništava dok su svi oni koji su vrlo grubim riječima govorili o pravosuđu, o korumpiranosti sudaca zanemarili ovu temu pa nisu o tome imali ništa za reći. Zbog toga sam rekao, tada sam ih imao više koji su govorili o tome da nam je pravosuđe sporo, korumpirano, da plaćamo velike naknade zbog sporosti donošenja sudskih odluka itd., a o svemu tome nisu imali za potrebno ništa reći o radu državnih odvjetništava što me na neki način začudilo jer vjerujem da je taj složeni sustav u dobroj mjeri međuovisan i da ne možete zamisliti postojanje jednog lošeg elementa ako je drugi tako perfektan kako bi se dalo zaključiti u nepostojanju kritika na račun državnog odvjetništava. Ja sam rekao mi imamo puno prigovora na račun državnih odvjetništava i sve ono što je javnost do sada iznosila kao probleme koji nisu naišli na reakciju državnih odvjetništava a čini nam se da je trebalo. O tome sam ja govorio u tom svom nastupu kritizirajući one koji su govorili samo o pravosuđu. S druge pak strane, žalosno je da mi iz izmjena zakona ustvari ne možemo vidjeti da li broj državnih odvjetnika odnosno svih zaposlenih u odvjetništvima raste ili pada. Donošenjem zakona postoji jedna tako stalna kategorija da svaka reorganizacija rađa novim brojem uposlenih i to je ono čega se mi bojimo. Nije loše da se popune nepopunjena radna mjesta koja su data okvirno, ali je pitanje da li će tu popunjenost pratiti i adekvatan rad, a u to mi vrlo sumnjamo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. Naravno da ću podržati ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu jer zaista nakon što smo usvojili Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništava i nešto vrlo slično kao što se odnosi i na sudove, tako slijedi i ova izmjena i dopuna Zakona o državnom odvjetništvu. Prigovor da ovaj zakon ne sadrži odnosno da pogrešno možda navodi i pogrešno u Poslovniku u svojoj 3. glavi svojeg uvodnog dijela, ocjene i izvori potrebnih sredstava za provođenje zakona, da za provedbu ovog zakona nisu potrebna osigurati sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Možda se ponekad u odnosu na neki zakon to i pogrešno tako navodi pa su ipak nekakva dodatna sredstva potrebna, ali iz razumijevanja teksta i sadržaja što je smisao i sadržaj ovog zakona onda zaista tomu i jeste tako jer ovaj zakon govori samo što tko radi, a zadaće su date u područjima i djelokrugu u drugom dijelu zakona. Prema tome, ovdje se samo precizira s obzirom na izmjene Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava što će tko raditi preciznije i usklađuje se. I zaista ako vidite o kojim izmjenama se radi onda je teško zamisliti uopće koja bi to, zbog čega bi došlo do izmjene odnosno do potrebe povećanja sredstava. Iako u cjelini to je bila i davna primjedba predsjednika Vrhovnog suda, čak i bivšeg predsjednika Vrhovnog suda i na to su se referirali mnogi predsjednici sudova kad su govorili da u Hrvatskom saboru kada se donosi zakon i pogotovo oni koji se tiču sudova, državnih odvjetništava da se sucima stalno i državnim odvjetnicima stalno daju u zadaću pojedinim zakonima nove i nove zadaće, da to ne prati i adekvatno povećanje financijskih sredstava. Međutim, to u ovom slučaju izmjena i dopuna Zakona o državnom odvjetništvu nije slučaj. Nadalje, primjedba koja se odnosila generalno i za izmjene Zakona o područjima i sjedištima sudova i državnih odvjetništava pa onda se nastavno na to takva kritika bila upućena i prijedlogu zakonu izmjenama i dopunama Zakona o sudovima pa i ovog Zakona o državnim odvjetništvima da mi ne znamo koji su to učinci, da je trebalo procijeniti i sve dosadašnje učinke mjera koje su poduzete u pravosuđu, bilo u sudovima, a posebno ovdje sada govorimo o državnom odvjetništvu. Za napomenuti je, pa 8-9 mjeseci je odlazio ministar sa cijelom svojom svitom iz ministarstva, ne samo počevši od Zagreba i predstavljajući u ovom dijelu reformu državnom odvjetništvu, predsjedniku Vrhovnog suda kao predstavniku sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj nego jednako tako i svim predsjednicima sudova, odlazio na teren, govorio dakle sa stručnom i općom javnošću što to znači, što u konačnici to ove promjene same po sebi u ovom organizacijskom smislu da nisu organizacija i promjena tek tako da se nešto čini nego što će ona u konkretnom smislu značiti za građane, kakvu to znači opterećenost pojedinih pravosudnih dužnosnika i što će to, kakve će koristi imati od toga građani. Jednako tako je bilo rečeno što će u tom smislu biti sa kadrom, kako sa pravosudnim kadrom tj. državnim odvjetnicima, njihovim zamjenicima, savjetnicima i drugom osoblju koje radi i koje je zaposleno u državnom odvjetništvu. To je sve rečeno i svi mi zastupnici smo dobili takav prikaz ovdje u Hrvatskom saboru nakon što su svi, cijelo građanstvo, a ponavljam posebno stručna javnost bila upoznata s tim. I sad se tako govori, onako napamet, nije to nama dosta, mi ne znamo. To su neodgovorne primjedbe. Iako primjedbi za kritiziranje rada sudova, državnih odvjetništava uvijek ima i treba ih biti i to ne znači kritizirati službu cjelini nego govoriti o pojedinačnim nekim stvarima koje onda možda unazađuju cijelo nastojanje i sudbene vlasti nas s ove strane da se unaprijedi, a ne unize pravosudna tijela jer onaj i uspjeh njihova rada u cjelini ovisi o povjerenju koje imaju građani u njih, a to povjerenje nažalost teško se stiče, ali brzo nestaje. Dakle ja ovaj prijedlog zakona izmjena i dopuna u odnosu na Zakon o državnom odvjetništvu vidim zaista kao jedan korak naprijed oko nečeg što je do sada bilo itekako, možda se tako nije definiralo ali ljudi su vidjeli posljedice toga da stvari ne idu onako kako bi trebale ići, a to znači jedna pravna sigurnost. To znači da je nešto kazneno djelo na području Vukovara i Zadra, da ne može u Zadru to ne biti kazneno djelo, a u Vukovaru to biti ili u nekom drugom gradu, ali to se nažalost dan-danas događa i zato su i ove mjere da se to ne događa, da se otklone one primjedbe koje građani imaju i s punim pravom pa onda i nama to šalju, dakle da se ujednači kod sudova sudska praksa a ovdje da se ujednači kaznenopravna politika. I na kraju krajeva, opravdane su one kritike da su mnoge kaznene prijave, od davnine stoji da ne zna javnost što se s njima dogodilo. Možda su davno i odbačene, kamo sreće da jesu jer to je inače u našim medijima uz veliku pompu bude objavljeno nešto kada to nije na ruku onoga što se sugeriralo, onda o tome više nemate ni riječi, ni slova. Dakle, intenciju, ja vidim da je zaista ovaj prijedlog zakona korak naprijed da neka istraga ili svaka istraga ne ode bez traga, nego da ima svoj ovakav ili onakav epilog. Ako su bili nekakvi osnovi sumnje, ako nema osnovane sumnje da se predmet zaustavi i bez obzira na pritisak javnosti, a pritisak javnosti je velik u pojedinim slučajevima s ove ili one strane bilo da je napadački ili da je obranaški što u svakom slučaju otežava djelovanje i zadaću tijela progona, a i kod sudova o kojima smo upravo bili govorili. Naravno da mi ovdje moramo se založiti upravo za takvu neovisnost, za obranu od takvih napada, ne radi samih institucija, nego radi građana koji se pojavljuju u ovakvim postupcima kada je riječ o Državnom odvjetništvu onda najčešće, pogotovo u ovoj kaznenoj … [[Govornica se ne razumije.]] sudovanja bilo da je riječi o optuženiku ili o žrtvi. Dakle, naše je prije svega da osiguramo ono što se ovdje i predlaže osigurati ravnomjernu opterećenost jer ne mogu kvalitetno raditi državni odvjetnici jednako onaj koji ima nekoliko predmeta ili onaj koji ima vrlo složene predmete u velikom obimu. Dakle, sa ovakvim izmjenama dolazi do jedne ravnomjerne opterećenosti ali i ono što je za mene jako važno, a to je da se omogući mobilnost zamjenika državnih odvjetnika. To je već ovdje bilo spomenuto, netko je to spomenuo i to je zaista od krucijalne važnosti. Molim vas, ako i crkva svako malo određenog perioda mijenja biskupe, mijenja i to nije tek tako što se netko nekom zamjerio, nego upravo u manjim sredinama zbog zajedničkog života dolazi do određene intimizacije, dolazi do različitih odnosa prijateljstva, poznanstva što onda i kod javnosti čak ne mora ni imati to utjecaja na takvog državnog dužnosnika ali u javnosti stvara dojam da oni nisu onda u takvim slučajevima potpuno objektivni. I zato bi, mi znamo o konvenciji, Montrealskoj konvenciji koje je temeljno načelo neovisnosti pravosudne vlasti u najširem smislu riječi da oni su nepremjestivi što ih se ne može, dakle premještati niti voljom nadređene osobe, niti voljom ministra. Ali da se omogući mobilnost pogotovo onim koji to zahtijevaju, koji su spremni na tako nešto da dođu u određene sredine, a to je s obzirom na i najave što je također ovdje bilo napomenuto od strane novog državnog, glavnog državnog odvjetnika da se takve onda osobe se nađe mogućnost i da se takve osobe upravo zbog i povećanih troškova jer im to nije mjesto prebivališta, stalno mjesto prebivališta, nisu sa obitelji nađe i adekvatno vrednovanje kako bi svi oni prigovori koji su ovdje bili istaknuti na izravan ili neizravan način od svih govornika do sada bili otklonjeni, a samim time onda i punina svih ovih izmjena pa i ovih izmjena i dopuna zakona bila provedena u potpunosti. Hvala lijepa.
I završna riječ zamjenice ministra, gospođe Sandre Artuković Kunšt. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Ukratko samo ću na dva konkretno postavljena pitanja biti slobodna iznijeti i očitovanje od strane ministarstva. Dakle, Državno odvjetništvo je svakako dio pravosudnog sustava i međuovisno djeluje sa djelovanjem sudova. Preustroj državnih odvjetništava prati naravno i u skladu je sa preustrojem sudova. Bilo je postavljeno konkretno pitanje da li će broj dužnosnika, zamjenika i službenika unutar državnih odvjetništava biti povećan, smanjen ili će ostati isti uslijed ovih reformskih mjera i aktivnosti. Neće naravno. Ono što je često se gubi iz vida, a ja ću koristiti priliku da naglasim. Državno odvjetništvo u djelokrugu svoga rada nema samo kazneno područje pravosuđa, nego naravno i građansko. Ovih 22 Općinska državna odvjetništva koji su po ovom prijedlogu ustrojeni omogućavaju da se unutar svakoga područja razmještavaju državni odvjetnici ovisno o tome što je potrebno učiniti da bi bili ravnomjerno opterećeni i da se naravno kroz ravnomjerno opterećenje ostvari i njihov odgovarajući učinak. Dio alata koji će ovdje vrlo pomoći i na koji smo stavili veliki akcent su okvirna mjerila o kojima smo prethodno govorili. Bilo je riječi o tome da se razlozi zbog kojih se osniva područna služba trebaju precizirati. Ja ću samo reći da smo mi te razloge definirali uopće, jer za razliku od prethodnog uređenja razloga za osnivanje ili onda i ukidanje područne službe uopće nije bilo. Da li su oni koji su sada određeni dovoljno precizni ili ne to se može raspraviti do drugog čitanja. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, prvo čitanje, P.Z. br. 759. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnite. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 glasova za i 1 suzdržanim, ništa protiv glasova donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na 3. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 768. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković Kunšt.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Zakonom o nasljeđivanju uređeno je pravo nasljeđivanja te pravila po kojima se od strane suda ili drugih tijela ili ovlaštenih osoba postupa u nasljednim stvarima. U ostavinskim stvarima prvostupanjski postupak u prvom redu provodi Općinski sud, a naravno po ovlaštenju može ga provesti i javni bilježnik kao povjerenik suda. Postojeća odredba koja određuje službeno područje javnog bilježnika sadržana je u članku 245. i glasi da će sud provođenje ostavinskih rasprava povjeravati javnim bilježnicima prema odredbama Zakona o javnom bilježništvu o službenom području javnog bilježnika. Zakonom o javnom bilježništvu službeno područje javnog bilježnika vezano je za područje zakonom određenog suda na kojem on ima svoje sjedište. Ako na području suda imaju svoja sjedišta dva ili više bilježnika predmet će im se dodjeljivati ravnomjerno po abecednom redu prezimena javnog bilježnika. Zakonom o područjima i sjedištima sudova koji je donesen u Hrvatskom saboru 24. listopada prošle godine, a koji u najvećem dijelu stupa na snagu 1. travnja 2015. između ostalog se reorganizira mreža sudova općinskih, određuju se njihova područja, nadležnosti i sjedišta u kojima će djelovati. Od 15. travnja 2015. dakle prestaju s radom 44 općinska suda, odnosno povećava se područje njihove nadležnosti. Dakle, preostalih 24 općinskih sudova nastavljaju sa radom na proširenom području nadležnosti. Povećavanjem nadležnosti općinskih sudova povećavaju se i službena područja javnih bilježnika jer je Zakonom o javnom bilježništvu službeno područje javnog bilježnika vezano za područje zakonom određenog suda na kojem on ima svoje sjedište. Zbog promjene područja nadležnosti općinskih sudova je potrebno način dodjeljivanja ostavinskih predmeta u rad javnim bilježnicima uskladiti sa novom mrežom općinskih sudova i njihovim područjem nadležnosti i tu prvenstveno sa ciljem odgovarajuće dostupnosti bilježničkog ureda za građane koji sudjeluju u ostavinskom postupku. Stoga se predlaže da sud ostavinske predmete dodjeljuje u rad javnim bilježnicima sa sjedištem na području njegove nadležnosti sukladno pravilniku kojeg donosi ministar pravosuđa. Pravilnikom će se unutar područja nadležnosti pojedinih sudova odrediti uža područja za dodjelu ostavinskih predmeta javnim bilježnicima i to prema kriteriju blizine mjesta prema kojem je zasnovana mjesna nadležnost suda za provođenje ostavinskog postupka i mjesta u kojem bilježnik ima svoje sjedište. Time izmjene i područje nadležnosti sudova ne utječu negativno na ostvarivanje prava građana da pristupe javnom bilježniku kao povjereniku suda, a omogućava se ravnomjerna dodjela predmeta javnim bilježnicima. Ako na području određenom pravilnikom o rasporedu rada javnih bilježnika ima više javnih bilježnika sa svojim sjedištem predlažemo propisati da će se predmeti dodjeljivati u rad ravnomjerno po abecednom redu prezimena javnog bilježnika. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju. Zakon o nasljeđivanju mijenjao se nekoliko puta od 2003. godine, 4 puta, ovo bi bio 5 put. Sjećamo se i sjetimo se ako nam je to izmaklo iz sjećanja jer više nije problem od 2003. godine nesporne ostavine nisu problem. I to više nitko ne govori. A sjetimo se samo dotada da su udovice najčešće pa i ili udovci ali najčešće udovice koje nisu imale svoju mirovinu morale čekati nekoliko godina da dobiju obiteljsku mirovinu da bi došle na red kod ostavinskog suca. Što smo uradili onda 2003. godine? Ono što nam je omogućavao i što je čudo bilo što se ranije nije koristilo u takvim situacijama vrlo teškim onda kada je praktički tek započinjala reforma pravosuđa, dakle koristili smo se institucijom, službom koja je već u samom startu bila dosta stabilna i vrlo brzo se razvila jer je bila utemeljena od strane najiskusnijih sudaca, pogotovo u civilnoj grani sudovanja. Dakle, Zakon o nasljeđivanju omogućio je upravo da ostavinski postupci koji nisu sporni da se dodijele u rad javnim bilježnicima kao povjerenicima sudova. I još danas postoje mogućnosti da u tzv. nesudskim stvarima o čemu postoji i direktiva EU koja govori o svim pravosuđima, o pravosuđima svih zemalja da rasterete svoja pravosuđa, svoj pravosudni sustav, da se što više koriste drugim službama, agencijama. A mi upravo imamo instituciju, službu javnog bilježnika gdje takvi predmeti koji nisu suđenje u onom najužem smislu riječi da se pravosuđe rastereti i zaista koncentrira na rješavanje parnica u građanskom dijelu i rješavanja kaznenih predmeta u kaznenom dijelu. Dakle, ovdje mi možemo reći da nemamo više problema, a ove izmjene idu upravo na onom tragu dosadašnjih izmjena o čemu je govorila upravo sada pa ne želim ponavljati ono što je rekla gospođa zamjenica ministra kako bi se ti predmeti ravnomjerno raspoređivali s obzirom da je došlo do ukidanja većeg broja općinskih sudova … na području dakle nadležnosti javnog bilježnika. A u onim mjestima, bolje reći gradovima, koji imaju više javnih bilježnika da se ne bi favorizirao određeni javni bilježnik jer kod drugih dodjela ondje gdje javno bilježništvo ne nastupa kao povjerenik sudova to su ozbiljne primjedbe. Naravno da nadležnost i nad tom službom u krajnjoj instanci ima i samo ministarstvo. Tu mi dobivamo primjedbe i takve primjedbe sigurno i stoje u dobrom dijelu, ali ovdje upravo ovaj prijedlog zakona vodi računa i o tome dakle da će se predmeti dodjeljivati u rad ravnomjerno po abecednom redu prezimena javnog bilježnika. I još nešto, evo s onim s čime sam i započela vrlo kratko dakle sa tim dugotrajnim predmetima odnosno čekanjima da se uopće taj predmet stavi u rad, da se stranke pozovu, bolje rečeno nasljednici. Danas imamo slučaj da često stranke kao nasljednici mole jer su u još jednom periodu žalosti, tugovanja jer javni bilježnici zaista rade odlično taj svoj posao, ali ja vjerujem da evo nešto iskusniji vode sada računa i o tome da ono jedno razdoblje pijeteta, sućuti prođe i da se tako ročišta o ovim predmetima zakazuju u primjerenom roku. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davor Miličević.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi još jedan prijedlog zakona iz nadležnosti Ministarstva pravosuđa. Predlagatelj nalazi potrebu za donošenjem izmjena Zakona o nasljeđivanju radi usklađivanju sa Zakonom o područjima i sjedištima sudova kao i prethodnim zakonima Zakonu o sudovima, Zakon o Državnom odvjetništvu tako i o činjenici da je donesena nova racionalizacija mreže sudova koja za sobom povlači usklađenje zakona iz nadležnosti pravosuđa. Naime, ovaj prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju sadrži samo izmjene kroz tri članka. Mislim da nema potrebe ponavljati što je zamjenica ministra rekla i budući da su izmjene pozitivne naravi i usklađuju se sa već donesenim Zakonom o područjima i sjedištima sudova, klub HDZ-a će i ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju podržati. Hvala.
I u ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Vesna Sabolić.
Hvala poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo zamjenice ministra sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub HNS-a također podržava Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o nasljeđivanju u potpunosti se slažemo sa dosadašnjim obrazloženjima i kluba SDP-a i zamjenice ministra. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju, prvo čitanje, P.Z. br. 768. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni Zakona o nasljeđivanju 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim izjasnite se. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za, 2 glasa suzdržana i ništa protiv glasova donesen predloženi zaključak.
I prelazimo na: 4. Prijedlog stečajnog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 777. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja prijedlog zakona obrazložit će zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković Kunšt.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ovo su puno opsežnije izmjene od onih koje smo predložili u prethodna tri zakona. Stečajni zakon donesen je u svibnju '96.godine, a stupio je na snagu 1.siječnja '97. Od stupanja na snagu izmijenjen je i dopunjen 7 puta sve sa ciljem stvaranja uvjeta za učinkovitiju provedbu stečajnog postupka. Potreba za novim stečajnim zakonom proizlazi iz potrebe pronalaženja dugotrajnijeg i potpunijeg rješenja problema insolventnosti u gospodarskom poslovanju, uklanjanja pravnih instituta koji usporavaju stečajni postupak, te uvođenje novih rješenja koji će osigurati uvjete za ostvarivanje učinkovitosti i predstečajnog ali i stečajnog postupka sa manje troškova i sa ubrzanjem postupanja, naravno uz očuvanje pravne sigurnosti i vladavine prava. Uočeni problemi u ovim predmetima su nepravovremeno pokretanje stečajnog postupka, dugotrajnost stečajnih postupaka, dugotrajnost parničnih i drugih postupaka koji proizlaze iz stečaja, netransparentnost stečajnih postupaka, nemogućnost obavljanja djelatnosti tijekom trajanja stečajnog postupka, nemogućnost da se stečajni plan izradi bez ograničenja, dugotrajnost i visoki troškovi unovčenja razlučenih prava u ovršnim postupcima, bezuspješne dražbe, nemogućnost da stečajna masa stekne osobnost odnosno pravo vlasništva i nemogućnost da joj se dodijeli osobni identifikacijski broj, a time i da otvori račun da bude sposobna preuzeti prava i obveze, nedovoljna kontrola izostanak sankcioniranja osoba koje sudjeluju u stečajnom postupku. Dozvolite da iznesem nekoliko statističkih podataka, dakle od 28 država članica EU RH na 24.mjestu po trajanju stečajnih postupaka. Iza nas su Bugarska, Rumunjska, Grčka i Slovačka. U RH stečajni postupci traju prosječno tri godine dok je europski prosjek 1,5 godina. Predstečajni postupak nastojali smo ovim prijedlogom zakona urediti i obuhvatiti ga naravno kao postupak kojega provodi sud. Uvodi se isključiva nadležnost trgovačkih sudova za vođenje predstačjanih postupaka, a financijska agencija ostaje tijelo predstečajnog postupka u smislu tehničke i administrativne pomoći sudovima. Objavljivat će na e-oglasnoj ploči potrebne podatke, sastavljat će tablice, dostavljati dokumentaciju sucu i slično. Razlozi za otvaranje predstečajnog postupka razlikuju se od razloga za otvaranje stečajnog postupka. Cilj je ovog razlikovanja da se predstačajni postupak pokrene i vodi još u onoj fazi kada se dužnik nije našao u takvim problemima zbog kojih se može voditi stečajni postupak, dakle u onoj fazi kada je njegovo poslovanje moguće, veća je vjerojatnost održavanja njegovog poslovanja. Predstečajni razlozi su prijeteća nesposobnost za plaćanje i nesposobnost za plaćanje koja nije trajnija. Prijet4eća nesposobnost za plaćanje je definirana kao vjerojatnost da dužnik svoje već postojeće obveze neće moći ispuniti o dospijeću. Ako dužnik u očevidniku redoslijeda osnova za plaćanje ima evidentirane osnove čiji iznos prelazi 20% od iznosa njegovih obaveza objavljenih u godišnjem izvješću za proteklu financijsku godinu i ako više od 30 dana kasni sa isplatom plaće prema ugovoru o radu, pravilniku o radu, kolektivnom ugovoru ili posebnom propisu odnosno prema drugom aktu koji uređuje njegove obveze prema radniku. Ako više od 30 dana ne uplati doprinose i poreze prema plaći računajući od dana kada je radniku bio dužan to učiniti. Stečajne razloge svodimo na trajniju nesposobnost za plaćanje dakle nesposobnost za plaćanje koja duže traje u neispunjavanju dospjelih novčanih obveza ako u očevidniku redoslijeda osnova za plaćanje imamo evidentirane neizvršene osnove za plaćanje u razdoblju duljem od 60 dana. Drugi stečajni razlog je prezaduženost, dakle ako imovina poduzeća ne pokriva postojeće obveze i mogućnost da se pokrene stečajni postupak su i ovi prethodno navedeni predstečajni razlozi i taj skup predstečajnih razloga kao razloga za pokretanje stečajnog postupka su ostavljeni kao mogućnost. Predstečajni postupak se može pokrenuti na prijedlog dužnika ili vjerovnika ako se dužnik suglasi sa tim prijedlogom. Suglasnost dužnika vjerovnik je dužan priložiti uz prijedlog za otvaranje stečajnog postupka. Sud je dužan odlučiti o prijedlogu i to u roku od 8 dana od dana podnošenja prijedloga. Prijedlog za otvaranje predstečajnog postupka objavljuje se na e-oglasnoj ploči sudova i u sudskom registru. Posebno je pitanje prijave tražbina. Tražbine koje su navedene u prijedlog za otvaranje stečajnog postupka smatraju se prijavljenim tražbinama. Uvođenje obveze različnih i izlučnih vjerovnika da prijave svoja prava i daju pisanu izjavu o odgodi namirenja iz predmeta na koje se odnosi njihovo različno pravo odnosno izdvajanja predmeta na koje se odnosi njihovo izlučno pravo radi provedbe plana financijskog i operativnog restrukturiranja. Ako nije dostavljena izjava o odgodi smatrati će se da vjerovnik nije pristao na odgodu namirenja. Prijavi tražbina se može priložiti popunjeni, formatizirani obrazac za glasovanje o planu financijskog i operativnog restrukturiranja. Posebnu pozornost posvetili smo redoslijedu radnji i rokovima u radnjama koje se trebaju poduzeti. Dakle odredili smo i predvidjeli rok od 15 dana od dana objave oglasa za prijavu tražbina nadležnom regionalnom centru Financijske agencije. U daljnjih 8 dana povjerenik mora dati pismeno izjašnjenje o svakoj prijavljenoj tražbini u smislu da li ju priznaje ili osporava. U daljnjih 8 dana moguće je osporavanje prijavljenih tražbina a daljnjih 8 do 15 dana predviđeno je da se održi ročište radi ispitivanja tražbina. Time se ograničava trajanje predstečajnog postupka na 120 dana od dana otvaranja postupka uz mogućnost da se produži plus 90 dana samo ako je sud ocijenio korisnim produljenje roka. Sud će uvijek odrediti povjerenika stečajnog automatskim odabirom. S time da smo ostavili mogućnost da ako većina vjerovnika u prijavi zatraži povjerenik može biti određeno da mu prestaje obavljanje te dužnosti. Tražbine koje su prijavljene u roku propisanim ovim zakonom smatraju se utvrđenima ako ih nije osporio dužnik, povjerenik ili netko od vjerovnika. Tražbine koje su osporili dužnik, povjerenik ili koji od vjerovnika se naravno moraju raspraviti, osporene tražbine sud će uputiti u parnicu s time da se sredstva za njihovo zadovoljenje mogu rezervirati. Dio odredbi posvetili smo o uređenju glasovanja o stečajnom planu. Da bi se o njemu glasovalo potrebno je da plan sadrži sve utvrđene i osporene tražbine te da je plan u skladu sa propisima o državnim potporama. Vjerovnici predstečajnog postupka se prema pravu glasa razvrstavaju u one skupine koje su suglasne sa predloženim planom i u skupinu koja nije suglasna sa planom. Razlikujemo i vjerovnike kojima se tražbina umanjuje sa njihovom izjavom o suglasnosti. Vjerovnici kojima se tražbina umanjuje u skladu sa zakonom dakle to je 10% utvrđene tražbine bez pristanka vjerovnika. Utvrđena tražbina umanjena do 10% ne može se pretvoriti u neki drugi oblik namirenja a mora se ispuniti u razdoblju od 2 godine od dana potvrde predstečajnog sporazuma. Ovi vjerovnici će izgubiti pravo glasa ali imaju pravo prigovoriti da im se umanjuju prava ispod razine koju bi razumno očekivali ostvariti u slučaju neprovođenja restrukturiranja poslovanja dužnika. Oni vjerovnici kojima je tražbina osporena imaju u odnosu na njih i moguće rezervacije sredstava. Vjerovnici na čije tražbine predstečajni postupak ne utječe su radnici, njihove tražbine prijavljuje dužnik, provjerava ih povjerenik, formalno su vjerovnici jer nemaju pravo glasa za svoje tražbine. U odnosu na potrebne većine računamo 20% svih vjerovnika i to na temelju zbroja iznosa tražbine vjerovnika koji su glasali za plan financijskog i operativnog restrukturiranja veći od zbroja iznosa tražbina vjerovnika koji su glasali protiv toga plana. Osim ako koji od vjerovnika učini vjerojatnim da se planom financijskog i operativnog restrukturiranja umanjuju prava ispod razine koju bi razumno očekivali ostvariti u slučaju ne provedbe restrukturiranja poslovanja dužnika ili ako proizlazi da nije vjerojatno da će provedba plana omogućiti sposobnost za plaćanje dužniku u razdoblju do kraja tekuće ili u dvije naredne kalendarske godine. I treći izuzetak ako nisu planirana sredstva za vjerovnike čija je tražbina osporena. Na predstečajni sporazum primjenjuju se odredbe o učincima potvrđenog stečajnog plana i nadzora nad njegovim ispunjenjem. Smatrati će se da je dužnik znatno zakasnio sa ispunjenjem plana ako nije platio dospjelu obvezu iako je vjerovnik uputio pismenu opomenu i odredio naknadni rok u trajanju od najmanje 15 dana. U rješenje o potvrdi plana može se unijeti da će se njegovo ispunjenje i nadzirati. Ako je nadzor predviđen nakon zaključenja predstečajnog postupka nadzirati će se ispunjava li dužnik svoje obveze prema vjerovnicima. Pažnju smo posebno posvetili uvođenju standardiziranih obrazaca za stečajni postupak koji će omogućiti i evidenciju i transparentnost postupanja. Što se tiče samog stečajnog postupka, otvaranje postupka predvidjeli smo po službenoj dužnosti upravo da bi osigurali pravovremenost pokretanja stečajnog postupka i to u slučaju ako ne uspije predstečajni postupak sudac po službenoj dužnosti donosi rješenje o otvaranju stečajnog postupka bez provedbe prethodnog postupka i tu nismo predvidjeli nikakvu iznimku. Ako osoba u očevidniku redoslijeda osnova za plaćanje ima evidentirane neizvršene osnove za plaćanje u razdoblju od 120 dana, Financijska agencija je dužna u roku od 3 dana od isteka toga razdoblja podnijeti prijedlog za otvaranje stečajnog postupka. Imamo tu i prijelazni model. Financijska agencija je ovdje oslobođena plaćanja sudske pristojbe za prijedlog za otvaranje stečajnog postupka. Redefinirani sadržaj prijedloga za otvaranje stečajnog postupka, tu smo također uveli obrazac. Vraća se mogućnost nastavka poslovanja i tijekom stečajnog postupka kroz stečajni plan, kao i razrada stečajnog plana bez ograničenja. Dakle dužnik može predložiti smjernice za donošenje stečajnog plana. Do izvještajnog ročišta završit će se oni započeti poslovi čije je ispunjenje potrebno da bi se spriječilo nastupanje štete na imovini stečajnog dužnika i oni poslovi za koje stečajni upravitelj utvrdi da su korisni za stečajnu masu. Na izvještajnom ročištu stečajni vjerovnici odlučuju hoće li se poslovanje dužnika nastaviti ili će se obustaviti. Odluku o nastavku ili o obustavi poslovanja stečajni vjerovnici mogu izmijeniti na bilo kojoj od skupština vjerovnika. Nastavak poslovanja dopušten je najduže u razdoblju od godinu i pol dana od održanog izvještajnog ročišta, osim ako je sucu podnesen stečajni plan. Uvodi se internetska stranica e-oglasne ploče sudova upravo u cilju transparentnosti o čemu smo prethodno govorili, na kojoj će biti objavljivana sva pismena koja je stečajnim zakonom za koje je propisana objava u vidu javnog priopćenja, ali i za sva ostala pismena za koja je propisana objava putem oglasne ploče suda. Dakle napušta se objava obvezna u Narodnim novinama. Time se osigurava transparentnost postupka i smanjuju se troškovi. Oslobođenje predlagatelja plaćanja predujma za pokriće troškova postupka smo predvidjeli ako od Financijske agencije dobije potvrdu da su novčana sredstva potrebna za predujam izdvojena na poseban račun. Vezano za troškove predujma za pokriće prethodnog postupka valja naglasiti kako su nerijetko javljale situacije u kojima je prijedlog radi otvaranja stečajnog postupka bio odbačen zato jer ti troškovi nisu bili … kako od strane vjerovnika jer mu je bio previsok predujam koji je trebao platit u odnosu na tražbinu koju ima prema tom dužniku, tako i od strane dužnika jer ovaj naravno nije imao sredstava na računu da bi to pokrio. Stoga se uvodi mehanizam pljenidbe sredstava na računima dužnika na poseban račun kako bi se predlagatelja moglo osloboditi obveze da plaća predujam za pokriće troškova prethodnog postupka, sve sa ciljem da se pravovremeno pokrene stečajni postupak. Napušta se mogućnost razlučnog vjerovnika da u ovršnom postupku nakon otvaranja stečajnog postupka unovčuju predmete na kojima imaju razlučna prava. Naime, do sada razlučni vjerovnici su imali mogućnost pokretanja ovršnog postupka radi prisilnog namirenja svoje tražbine prodajom predmeta na kojima postoji razlučno pravo i nakon otvaranja stečajnog postupka, dok su oni ovršni postupci koji su bili pokrenuti prije otvaranja stečajnog postupka nakon prekida bili nastavljani. Posljedica ovakvog rješenja su povećani troškovi uslijed ovršnih postupaka i povećana duljina trajanja samog stečajnog postupka, budući da se nekretnina ili bilo koji predmet na kojemu postoji razlučno pravo prodaje sporije u ovršnom nego u stečajnom postupku, a bez dovršetka ovršnog postupka nije bilo moguće zaključiti niti stečajni postupak. S tim u vezi nekretnine na kojima postoje razlučna prava će se prodavat u stečajnom postupku na prvom ročištu po utvrđenoj vrijednosti. Ako se nekretnina nije mogla prodati na taj način, na svakom narednom ročištu najniža prodajna cijena nekretnine smanjuje se za 20% od prethodne vrijednosti. Prodaja nekretnina vodi se prema pravilima Ovršnog zakona, a to smo nedavno uredili u smislu e-dražbe, u smislu upisa u očevidnik FINA-e, prodaja se dakle vodi na jednom mjestu za sve predmete koji su u prodaji. Ako stečajni vjerovnici na izvještajnom ročištu nisu drugačije odredili načine i uvjete prodaje koji se primjenjuju na razlučna prava, na razlučno pravo se primjenjuje i ovo što smo govorili za svu imovinu dužnikovu. U cilju osiguranja brže provedbe stečajnog postupka predlaže se pravilo prema kojem sud u postupcima u kojima je stranka stečajni dužnik uvijek vodi osobitu pažnju na potrebu hitrog rješavanja predmeta i to 6 mjeseci prvostupanjski i 6 mjeseci drugostupanjski. Dugotrajnost ostalih vrsta sudskih postupaka koji proizlaze iz otvorenog stečajnog postupka su jedan od značajnih problema koji utječu na to da traje stečajni postupak predugo i da se neriješeni odnosi sa stečajnim dužnikom stavljaju kao zapreka daljnjem poslovanju. Mijenjaju se i uvjeti za upis i brisanje stečajnih upravitelja s liste stečajnih upravitelja. Uvodi se njihovo imenovanje nasumičnih odabirom, s tim da iznimno ako stečajni sudac smatra da stečajni upravitelj izabran metodom nasumičnog ili slučajnog odabira nema potrebnu stručnost ili poslovno iskustvo za predmetni stečajni postupak, za stečajnog upravitelja može imenovati drugu osobu s liste stečajnih upravitelja, ali to naravno treba biti u tom smislu obrazloženo. Propisuje se obveza osiguranja od odgovornosti za štetu prema propisima o odgovornosti odvjetnika. Izostanak osiguranja razlog je zbog kojeg bi osoba mogla biti brisana s liste stečajnih upravitelja i to po službenoj dužnosti odlukom ministra pravosuđa. Uvodimo dvije liste stečajnih upravitelja za područje svakoga suda. Lista A upravitelji sa iskustvom i lista B upravitelji bez iskustva. Za stečajnog upravitelja može se imenovati samo osoba koja se nalazi na listi stečajnih upravitelja za područje nadležnog suda. Liste stečajnih upravitelja objavljuju se na internetskoj stranici e-oglasna ploča sudova. Na listu stečajnih upravitelja može biti upisana osoba naravno koja ima poslovnu sposobnost, koja ima završeni diplomski sveučilišni studij odnosno visoko obrazovanje sa najmanje 300 ETC bodova, koja ima položeni stručni ispit za stečajnog upravitelja, koja nakon položenog stručnog ispita ima uspješno završenu stručnu obuku u trajanju od jedne godine i koja je naravno dostojna za obavljanje poslova stečajnog upravitelja. Na listu stečajnih upravitelja ne može biti upisana osoba protiv koje je pokrenut kazneni postupak po službenoj dužnosti, koja je osuđena zbog kaznenog djela za koje je pokrenut takav postupak, koja je brisana sa liste stečajnih upravitelja zbog nepostupanja po zaključku suda dok ne prođe tri godine od dana brisanja, koja je razriješena dužnosti stečajnog upravitelja zbog neurednog obnašanja dužnosti u više od dva stečajna postupka u tijeku od tri godine dok ne prođu tri godine od dana brisanja i dok ponovo ne položi ispit za stečajnog upravitelja. I naravno, stečajni upravitelj ne može biti osoba koja je prezadužena. Na internetskoj stranici e-stečajna oglasna ploča sudova objavit će se popis svih stečajnih upravitelja s naznakom predstečajnih i stečajnih postupaka u kojima su imenovani kao povjerenici privremeni stečajni upravitelji i stečajni upravitelji. Bit će objavljen način njihovog izbora, naznaka dužnika i stečajnog suca koji vodi postupak, naznaka razrješenja i razloga razrješenja ako je do toga došlo i novčanih kazni. Popis se automatski ažurira i objavljuje u okviru sustava e-spis o kojem smo prethodno govorili. Ministar nadležan za poslove pravosuđa će pravilnikom propisati ovaj postupak detaljno. Uvodimo dužnost objave pisanih izvješća stečajnih upravitelja o tijeku stečajnog postupka i o stanju stečajne mase i to najmanje jedanput u roku od tri mjeseca ili kada to zatraži stečajni sudac ili Odbor vjerovnika. Osim ovih bitno novih odredbi imamo i, s time ću zaključiti, važnu i bitnu odredbu koja se tiče upisa stečajne mase u sudski registar sa automatskom dodjelom osobnog identifikacijskog broja stečajnoj masi koji je potreban kako bi se naknadno pronađena imovina stečajnog dužnika unijela u tu masu, a to naknadno pronalaženje imovine ne bi bio zapreka da se stečajni postupak provede i završi. Za kraj uređenje sive zone kod stečaja povezanih osoba. U stečajnim postupcima nad dvije ili više povezanih osoba među kojima je i dužnik koji ima vladajući utjecaj imenovat će se jedan stečajni upravitelj. Postoji jedna Skupština vjerovnika i jedan Odbor vjerovnika u takvim predmetima. Mjesno je nadležan sud koji je nadležan prema sjedištu dužnika koji ima vladajući utjecaj. U ovim slučajevima postoji jedna stečajna masa i međusobne tražbine povezanih osoba prestaju. Malo sam odužila. Nastojala sam ukratko bitne odrednice iznijeti, a vjerujem da će ovaj zakon izazvati dovoljno rasprave do drugog čitanja. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Linića – Vukšića i Hodžića kolega Slavko Linić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, predstavnice ministarstva, gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Odmah želim napomenuti da će naš klub podržati prijedlog Stečajnog zakona u prvom čitanju. U svojoj raspravi zadržat ću se samo na nekim od razloga zbog kojeg dolazi do potpuno novog teksta Stečajnog zakona. Prije svega interesantno je da je povod ovim izmjenama prije svega zaključak Europske komisije od 12. ožujka 2014. godine koja je zabrinuta sa ogromnim problemom u kojem oko 200 tisuća gospodarskih subjekata u svim zemljama Europske zajednice nije solventno, ne plaća, gdje jednostavno tokom godine preko milijun i sedamsto tisuća radnika ostaje bez posla. I koji su ocijenili da likvidacija takvih subjekata i nije prihvatljiva nego je potrebno prije svega sve učiniti da se pokuša takvom poduzetniku pomoći kroz vjerovnike, kroz ja bih rekao državu i to na način da provede postupke restrukturiranja kako bi ostale na tržištu. To je bio jedan od povoda za izmjenu ovog zakona. Drugo što je zajedničko u Europi to su vrlo visoki troškovi otvaranja postupka stečaja i vođenja stečaja u Hrvatskoj čini mi se 20000 kuna svaki predlagatelj je trebao uplatiti da bi se postupak otvorio. I naravno karakteristika Europi je dugotrajnost postupaka stečaja koji su prije svega bili neefikasni, a s druge strane izgubili su i dužnik i vjerovnici. S obzirom na ovakva obrazloženja mislim da bi bilo itekako kvalitetno da u drugom čitanju kao uvod u ovaj materijal imamo izvješća FINA-e o predstečajnim nagodbama od 31.10. ili 1.10.2012. do kraja prošle godine, da vidimo zaista koji su efekti predstečaja s obzirom da se taj novi institut ugrađuje. Ali isto tako da vidimo što su to slabosti u stečajnom postupku, jer ono što je bilo dostupno tada vidimo ogromnu neefikasnost u zadnjih 10 godina, gdje je prosjek krajnjeg stečaja bio iznad 5 godina. Kod složenih slučajeva i do 15 godina, a naplata vjerovnika u prosjeku u zadnjih 10 godina je oko 10%, a u zadnje dvije godine nešto manje od 6%. To su podaci koji su nam dostupni, ali bilo bi dobro da ih i ovdje vidimo prije samog drugog čitanja jer bi oni zaista utjecali na neke odredbe koje imamo u ovom zakonu i da pokušamo zaista se opredijeliti za određene članke u ovom zakonu. Ja ću vrlo kratko, s obzirom da je novo Izvješće FINA-e dano o predstečajnim nagodbama, pokušati naznačiti rezultate FINA-nih podataka iz razloga što jedan dio sudaca pogotovo sudaca trgovačkih sudova su pružali žestok otpor u provedbi predstečajnih nagodbi. Znači, ako se još jedanput okrenemo vidimo da je Europa pokrenula postupke izmjene stečajnih zakona da bi se borili za opstanak poduzetnika. Mislim da ovaj Sabor može biti zadovoljan svojim radom u tom dijelu jer smo jednoglasno krajem 2012. donijeli Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Jer smo ocijenili da je situacija u hrvatskom gospodarstvu toliko teška, toliko bremenita, da su dugovi enormni i da se mora određenim postupcima učiniti sve na restrukturiranju tih poduzetnika. Pa koji je rezultat? 15 300 manje blokiranih pravnih subjekata. Kroz predstečajne nagodbe je razriješeno i opstali su u sustavu rada 22 800 radnika. A ukupni blokirani sustav platnog prometa u Hrvatskoj je umanjen za 12,6 milijardi kuna. U svega nešto više od 2 godine FINA je uspjela zaprimiti 7 570 predmeta, od čega je 6 960 riješeno, a u postupku rješavanja je 611 predmeta. Samim tim u FINA-i se prišlo rješavanju 67,8 milijardi ukupnih međusobnih dugovanja i potraživanja. Razriješeno je 56,6 milijardi i još rješavamo oko 11 milijardi. To su rezultati 2-godišnjeg rada po upravnom postupku gdje se nastojalo iskoristiti prije svega institucije Hrvatske države jer FINA je institucija Hrvatske države. I nadležno ministarstvo da se nagomilani problemi u gospodarstvu razriješe. Kao što vidimo i uspješno. Također je možda potrebno nabrojiti da je najveći dio predstečajnih postupaka bio u sustavu građevinarstva, prehrambene industrije, trgovina i servisa, turizam i ugostiteljstvo a i stručne znanstvene i tehničke djelatnosti. Negdje 80% zaposlenih je bilo onih koji su zadržali svoja radna mjesta u tim djelatnostima. 82% obveza u tim djelatnostima je razriješeno i od ukupnih bilo je 72% predmeta riješeno. Ono s čim ne možemo biti zadovoljni to je da je FINA temeljem negativnih rješenja podnijela 3 678 zahtjeva za stečaj. Nismo dobili podatak koliko je stečajeva po tom zahtjevu FINA-e otvoreno. Jel to znači da još uvijek u sustavu funkcionira 3 678 pravnih subjekata za koje su vjerovnici rekli da ne trebaju funkcionirati i za koje se inzistira na stečaju. A od strane sudaca, nekih, trgovačkih sudova imamo neprekidnu primjedbu da uprava, mi kao parlamentarna vlast, izvršna vlast kao Vlada se miješamo u njihov posao. A evidentno je da preko 3 600 predmeta nije razriješeno. To samo pokazuje koliko je bitno zadržati sustav predstečajnih nagodbi u sada napokon Zakonu o stečaju. Zaista, smatramo da je potrebno taj sustav definirati kroz Zakon o stečaju. Što u početku i nije bilo moguće jer je vrlo složen proces mijenjanja samog zakona pa se ipak to provelo kroz administrativne postupke. I uz sve prigovore, primjedbe, javne ja bih rekao anateme koje su bacane na predstečajne nagodbe ipak možemo vidjeti da su to postupci koji su dali vrlo, vrlo veliku aktivnost upravnih tijela i mislim da im se na tome treba zahvaliti ali isto tako i ogromne rezultate. I u broju spašenih radnih mjesta, pravnih osoba i u rješavanju sustava međusobnih potraživanja i obaveza. Kad govorimo o dugotrajnosti postupka mislim da je to vrlo osjetljivo područje i dvije su stvari koje uvijek mogu imati posljedice i na predložena rješenja. Jedno je postupak nastavka gospodarske aktivnosti po otvaranju stečaja. To je uvijek dvojba da li je moguće da gospodarski subjekt u jednom globalnom tržištu vodi sud i stečajni upravitelj. Dapače, kao što vidite ovdje sad se veli da je to negdje godina i pol dana najviše, a eventualno po odluci suca i duže. Godinu i pol dana sudskog postupka vođenja subjekta mislim da je neodrživo vrijeme. prema tome završiti neke poslove to možemo razumjeti, ali voditi proces nadalje bit će vrlo teško i u biti dobit ćemo ono što je i najveći problem, opet dugotrajne postupke. Jel probajte sebi objasniti zbog čega Trgovačko društvo zagrebačka Nama 15.godinu je u stečaju. Da li si netko to može objasniti? Nije to interes vjerovnika, nije ni zaposlenih, čiji je to onda interes? 15 godina. probajte objasniti stečaj Glumina banke, Gradske banke Osijek 15.godina, postupci nisu završeni. Da li je to bio interes vjerovnika? Nije. To su bile zloupotrebe. Prema tome, smatram da bi itekako bi ozbiljno trebalo razmisliti o institutu nastavka proizvodnje u stečajevima. Završetak pojedinih aktivnosti da se umanji masa da, nastavak proizvodnje ne. Jel je nemoguće u globalnom tržištu da to prepuštamo stečajnom upravitelju i sudu. I mislim da ako zaista želimo se izboriti za nastavak proizvodnje što je interes, tada moramo stimulirati predstečajne nagodbe. Nek izvole vjerovnici svojim doprinosom da li kroz otpis, da li kroz ulazak u kapital omogućiti nastavak proizvodnje. I predstečajni postupak koji je 120 plus maksimalno po sucu još 90, 200 dana, to je sasvim dovoljno da dužnik, zaposleni, vjerovnici pod okriljem suca odluče što će učiniti. Ali nikako nastavak proizvodnje u stečaju. I to će biti naš najveći problem ako kod donošenja ovog zakona ostanemo na tom institutu, a sami utvrđujemo da prilazimo promjeni svega ovoga zbog dugotrajnosti postupka. Prema tome rađe duži postupak u predstečajnoj jer tog trenutka opet se odlučuje o nastavku proizvodnje, odlučuju vjerovnici sa svojim doprinosima. Inače ako je nastavak proizvodnje, vjerujte bit će manji interes za predstečajne nagodbe i tada iako imamo taj institut predviđen u zakonu, bojim se da ćemo se više opredijeliti za stečaj. Također rekli smo da su troškovi podnošenja zahtjeva za stečaj bili visoki, da su u Europi visoki, a ovdje imamo sada dva instituta, jedan institut je pristojba od 10 tisuća, a drugi je predujam koji može odrediti sudac na teret podnosioca zahtjeva, znači na teret vjerovnika. Pa ja smatram da bi zaista trebalo onda pristojbu od 10 tisuća odbiti i da ne bimo trebali to regulirati. A kada već govorimo o predujmu najprije na teret dužnika pa tek onda ako ocjenjujemo i na teret vjerovnika. Jer budimo iskreni, nitko se neće osuditi podnositi zahtjeve opet ćemo imati kasnije procese i zakašnjenja u procesu pa će vrlo teško biti naći rješenje između dužnika i vjerovnika, a isto tako budite uvjereni sama ocjena o tome što je prethodni postupak i da li će se otvoriti stečaj, sve će to biti toliko upitno da će vjerovnici bježati od toga da podnesu zahtjev. Tada ćemo imati samo zahtjeve FINA-e jel FINA može temeljem svojih podataka podnijeti zahtjev. Evo upozoravam samo na ova dva važna instituta da bi bili efikasniji u provedbi zakona.
Kolege Grubišić i Kajin nisu prisutni pa Klub nezavisnih zastupnika gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Klub zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice, uvažene kolegice i kolege. Svoje izlaganje o Stečajnom zakonu počet ću sa sljedećim riječima, a to je poglavlje 11. Neki će se zapitati kakve veze poglavlje 11 ima sa Stečajnim zakonom. Pa kada ga nazovemo njegovim izvornim imenom chapter 11 to predstavlja možda i najvažniji dio Stečajnog zakona SAD-a, to je onaj dio Stečajnog zakona SAD-a koji regulira situacije u kojima stečaj ne dovodi do prestanka poslovanja stečajnog dužnika već do njegovog opstanka i nastavljanja poslovanja u reorganiziranom obliku. Čak i onog gospodarstvo koje smatramo oličenjem liberalnog kapitalizma u svojem Stečajnom zakonu poznaje stečaj sa preustrojem kako se on nekada zvao i kako je kod nas najuobičajenije ga nazivati i zna i svjesno je da je to jedan izuzetno važan instrument djelovanja stečaja odnosno spašavanja nacionalnog gospodarstva. Stečaj ne mora dovesti do kraja djelovanja stečajnog dužnika odnosno poduzetnika. Međutim isto tako moramo imati u vidu da i onaj stečaj koji dovodi do prestanka djelovanja poduzetnika na tržištu nije nešto što treba stigmatizirati. Stečaj je poput likvidacije, poput osnivanja, poput rada i djelovanja, jedan od trenutaka u životu svakog trgovačkog društva. Upravo kvalitetan stečajni postupak koji osigurava i ovo o čemu sam prije govorio, a to je opstanak dužnika, ali isto tako koji osigurava mogućnost vjerovnika da namiri barem dio svojih tražbina je temelj opstanka svakog tržišnog gospodarstva. Kod nas je nažalost ne samo u javnosti već ponekad i u samom Stečajnom zakonu, a ponoviti ću još jednom jer je to vrijedno reći, ovaj zakon je 7 puta mijenjan, znači ne samo u javnosti nego i u Stečajnom zakonu mi često nismo znali ustvari što mi želimo sa stečajem. Da li želimo da stečaj bude samo drugo ime za likvidaciju, za likvidaciju koja se pokreće od strane trećih osoba kada stečajni dužnik ne može izvršavati svoje obveze i likvidaciju koja dovodi do, kažimo to tako smrti i gašenja stečajnog dužnika. Ili smo htjeli nešto više. Pa čak i kada smo htjeli nešto više rezultati takvog htjenja nisu bili baš najpohvalniji. Ja se nadam da će me netko ispraviti ili dopuniti ali ja doista ne mogu reći da se ovako sjećam više od dva stečajna postupka koji su doveli do opstanka stečajnog dužnika. Reći ću Viktor Lenac, reći ću Pevec ali teško da ima još puno primjera stečaja koji su doveli do opstanka stečajnog dužnika. I upravo u tom kontekstu pozdravljam činjenicu da je ovaj zakon prepoznao sve elemente stečajnog postupka. I one koji se tiču naplate vjerovnika, zaštite njihovih prava ali i onaj dio stečajnog postupaka koji jamči opstanak stečajnog dužnika, koji jamči očuvanje radnih mjesta i koji jamči nastavak proizvodnje, odnosno djelovanja na tržištu. Što se tiče samih odredbi a i ta po meni najznačajnija novina je i vezana sa ovom željom da očuvamo djelovanje poduzetnika na tržištu a to je uvođenje predstečajnog postupaka u Stečajni zakon pa i stavljanje tog predstečajnog postupka što je i logično i na prvo mjesto u zakonu. Kao što sam već rekao, imali smo 7 izmjena Stečajnog zakona ali osim toga stečajni zakon, odnosno stečajno zakonodavstvo u širem smislu mijenjali smo i drugim zakonima. Zakon koji je regulirao do sada predstečajnu nagodbu bio je izvan stečajnog postupka. I taj zakon je doživio čitav niz izmjena i dopuna. Mislim da smo u stečajno zakonodavstvo kada još pribrojimo i zaštita prava radnika i tako dalje intervenirali 12-ak ili 13-ak puta od '96., od prvog donošenja Stečajnog zakona. Sada predstečajni postupak, predstečajna nagodba ulazi u Stečajni zakon. Uvaženi kolega Linić je prije mene govorio o važnosti predstečajne nagodbe, uvažena zamjenica je vrlo detaljno govorila o elementima te predstečajne nagodbe, pa nemam što puno tome dodati osim istaknuti da se ovdje radilo o jednoj izvanrednoj mjeri koja je bila nužna za hrvatsko gospodarstvo. Ovdje se radilo o jednoj izvanrednoj mjeri koja je u hrvatski pravni sustav uvedena konsenzusom svih političkih opcija u Hrvatskom saboru. Da li je ona polučila sve ono što smo od nje očekivali? Nije. Ali je polučila puno toga. Da li je ona za sobom ostavila repova? Pa vjerojatno i je ali to su stvari kojima će se morati nažalost baviti pravosuđe. Međutim, činjenica je koju nitko ne može pobiti da je ta predstečajna nagodba, odnosno radikalno rješenje bilo nužno zato što je ekonomska situacija u državi bila izuzetno teška i složena. I ta predstečajna nagodba je kada podvučemo crtu dovela do pozitivnih rezultata. Sada je vrijeme i to je ovdje pred nama i to je ugrađeno u ovaj zakon da se ta predstečajna nagodba iz jednog privremenog instituta, iz jednog instituta koji se do sada rješavao u upravnom postupku smjesti tamo gdje se i treba nalaziti. A to je u Stečajni zakon, u postupak pred sudom. Zbog toga pozdravljam ovaj prijedlog koji u stečajni postupak, odnosno u Stečajni zakon ugrađuje predstečajnu nagodbu, ovaj prijedlog koji jača ulogu suda, ovaj prijedlog koji jača ulogu povjerenika, ali isto tako zadržava ulogu FINA-e u cijelom tom postupku. Posebno mi je ovdje važno i napomenuti još jednu stvar kod predstečajne nagodbe, kako će biti uređena ovim zakonom i što je bitno a to je da predstečajna nagodba nije obvezan stadij u postupku. Predstečajna nagodba je dobrovoljna. Do predstečajne nagodbe dolazi samo onda kada dužnik smatra da postoje elementi za nastavak poslovanja i za vraćanje dugova, naravno u reduciranom obliku a nakon toga i vjerovnici i sud to u zakonom propisanom postupku odobre. Što se tiče stečajnog postupka ono što posebno treba ovdje istaknuti, samog znači stečajnog postupka, to je ubrzanje postupka koji je nit vodilja prilikom uvođenja svih izmjena u ovaj zakon. Naravno pozdravljamo odredbe koje se tiču unovčavanja imovine dužnika, odnosno odredbe koje se tiču toga da će se i potraživanja razlučnih vjerovnika naplaćivati u sklopu stečajnog postupka dakle neće biti potrebe voditi dodatne ovršne postupke što je dobro jer se s jedne strane ubrzavaju svi ti postupci, što u stečajnom postupku imamo pregled svih radnji. Ali isto tako na ovaj način će se smanjiti opterećenje sudova jer će se smanjiti naravno i broj postupka koje je potrebno voditi. Nadalje ovim se zakonom propisuje i rok sudovima za rješavanje postupaka u kojima je stranka stečajni dužnik, kako prvostupanjskih, tako drugostupanjskih. Rok se postavlja na razdoblje od 6 mjeseci. Naravno da svi moramo podržati ovakav jedan rok, ali moram upozoriti nadležno ministarstvo mislim da su toga i sami svjesni da se radi o instruktivnom roku a mi u Hrvatskoj imamo vrlo, vrlo negativno iskustvo sa tim instruktivnim rokovima. Zamoliti ću vas da motrite kako se ti rokovi poštuju i poslije da vidimo da li bi se ovaj rok trebao pretvoriti u nešto striktno i da li bi mogli predvidjeti kakve sankcije za nepoštivanje. Ali je činjenica da samo ovo deklarativno traženje da se postupci okončaju u 6 mjeseci ipak budimo iskreni neće dovesti do pretjeranog ubrzanja tih postupaka. Nadalje, ono što je dobro a to je reguliranje obveze osiguranja stečajnog upravitelja. Stečajni upravitelj mora se obvezno osigurati pod … uvjetima kao i odvjetnik. Pitanje koje se ovdje postavlja je da li je došlo vrijeme da nanovo reguliramo uvjete pod kojima se odvjetnici osiguravaju jer sam dojma da su svote na koje se oni danas moraju osiguravati nedovoljno visoke s obzirom na predmete u kojima rade i na visinu štete koja bi mogla nastati, imajući u vidu visinu premija, a to sad ne govorim samo kao političar nego i netko tko dolazi iz te profesije, mislim da ima mjesta povećanju obveznih svota na koje bi se trebali osiguravati odvjetnici, a posljedično odredbama ovoga zakona i stečajni upravitelji. Također je o tome već bilo riječi kod Zakona o državnom odvjetništvu. I ovdje se uvodi slučajni odnosno uvodi se jedan odabir anonimni, računalni, osoba koje će obavljati dužnost stečajnih upravitelja. Gospođa zamjenica je vrlo detaljno propisala na šta će se paziti i šta će svaki stečajni upravitelj morati ispuniti, opisala je dvije liste, iskusnih i onih koji tek dolaze, ali svejedno prihvaćamo ovu odredbu ali ona zahtijeva nadzor nad radom tih stečajnih upravitelja, ne samo od strane suda nego i od strane ministarstva i poduzimanje svih mjera da oni stečajni upravitelji koji se pokažu nekvalitetnima budu brisani sa liste stečajnih upravitelja. Nadalje, reguliraju se pitanja dostave odnosno objave informacija o stečajnom postupku. Podržavam posebno i odredbu o prodaji nekretnina koja će se i ovdje po uzoru na ovrhu rješavati putem FINA-e. Mislim da i tu se smanjuje, izuzetno se smanjuje mogućnost zlouporaba i to treba pozdraviti. I završit ću ukratko, izuzetno je dobro što donosimo novi Zakon o stečajnom postupku, što nismo posegli za izmjenama i dopunama, a s obzirom na obim koji bi te izmjene i dopune imale, ne znam kako bi to uopće i mogli učiniti. Tako da je vrlo dobro što nakon gotovo 20 godina dobivamo potpuno novi Stečajni zakon. Ovim se zakonom neće postići nekakva revolucija u stečajnom postupku, toga svi moramo biti svjesni. Neće od sutra samo zbog ovog zakona stečaj u Hrvatskoj funkcionirati znatno bolje. On će funkcionirati bolje, ali nama predstoji čitav niz godina i svijesti kod nas da se stečajni postupci moraju pokretati, sankcije za one koji ih ne pokreću a bili su dužni, ali i svijesti šta ta stečajni postupak može donijeti da bi mi napokon mogli biti zadovoljni rezultatima koji dolaze u tom postupku. Naravno, Klub zastupnika SDP-a podržat će ovaj zakon u prvom čitanju, a vjerujemo da ćemo uskoro dobiti i konačni prijedlog zakona gdje će ministarstvo uvažiti sve ili barem većinu primjedbi koje su došle i iznijete u današnjoj raspravi. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice, zastupnice i zastupnici. Ja moram priznat da je na neki način nama u klubu, a mislim i u hrvatskoj javnosti, ovaj prijedlog zakona koji zapravo objedinjuje i mijenja u mnogome postupke i stečaja i predstečaja na neki način prošao ispod radara, pokušao sam doći do podataka o javnoj raspravi, o onome koliko se zapravo to aktualiziralo i nema ni neke Bog zna kakve javne rasprave, bilo je par nekakvih okruglih stolova, relativno malo, pa i ovaj naš tajming pokazuje na neki način i naš zapravo interes prema ovom problemu. Zapravo ovaj Stečajni zakon ovakav pogađa u svojoj biti ili u svojoj provedbi ili u onom načinu kako će biti zapravo formuliran, pogađa zapravo velik broj naših sugrađana, pitanje njihove egzistencije i pitanje njihovih radnih mjesta i njihove budućnosti. I nadam se zapravo i nakon ovog prvog čitanja da predlagatelj neće žuriti sa drugim čitanjem pa da će barem ostaviti da se između onda prvog i drugog čitanja još otvori prostora da se o ovome razgovara. No da se vratim na početak. Dakle mi smo kao klub, kao i drugi klubovi podržali predstečajnu nagodbu tada kada se pojavila u uvjetima visokog duga prema državi kojeg je imalo gospodarstvo i pravne osobe u Republici Hrvatskoj i u potpuno i kada je bilo kao što je danas potpuno izvjesno da najveći dio tog što poreznog, što duga za doprinose ne može i neće zaista biti nikad plaćen. U uvjetima dugogodišnje recesije i stalnog pada broja zaposlenosti, u uvjetima sve manje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i sve lošije strukture hrvatskog gospodarstva mi smo smatrali, a smatramo i danas da zapravo hrvatsko društvo i hrvatska gospodarska politika zapravo moraju fokus većine mjera staviti na radna mjesta, dakle na pitanje zadržavanja zaposlenosti jer hrvatska zaposlenost sa 1,4 milijuna zaposlenih u ovom trenutku već je danas neodrživo, neodrživo stanje. A vidimo da smo toliko nisko konkurentni da svako radno mjesto koje se otvara u cijeni formiranja tog radnog mjesta cijena nije ispod, prosječno se kreće od 100 do 200 pa do 300 tisuća eura po jednom novo otvorenom radnom mjestu, znači kumulativno koliki je trošak zapravo da bi se to radno mjesto stvorilo u realnom sektoru. I zato smo vjerovali da je to trenutak kao što je i danas, da zapravo Hrvatska država iskorači određenim mjerama, pa i ako hoćete političkog intervencionizma jer pravni sustav da je bio učinkovit i da je bio adekvatan i da je bio dovoljno brz i da je bio svrhovit vjerojatno ne bismo imali takvo stanje i stečajnih postupaka kakvo smo imali. Ono što smo vjerovali da osim tog političkog intervencionizma koji je vjerojatno i bio potreban na ovom području da je slične iskorake zapravo trebalo napraviti na još nekoliko područja. Oni se nisu dogodili. Dakle, posebno kad je bilo riječ o pitanju poreznog duga i građanstva za koje je također bilo potpuno izvjesno i potpuno jasno da se u najvećoj mjeri taj dug također neće i ne može zapravo vratiti u onom iznosu u kojem on postoji. To je bilo pitanje Zakona o osobnom stečaju, kvalitetnog Zakona o osobnom stečaju do kojeg zapravo uopće nije došlo. A ima još nekoliko područja. To bi bilo također dalje pitanje monetarne politike koja se također pokazala u godinama i u ovim recesijskim godinama pogotovo da je kao takva neodrživa i za koju bi bilo dobro da i kao treći element se tada posegnulo, pa da se istodobno posegnulo zapravo u dubioze gospodarstva, građanstva i u problem monetarne politike i u razdoblju ulaska u EU možda je bilo zapravo i šanse da se izađe iz recesije iz koje se očito uopće nije izašlo. Ono što je provedba Zakona o predstečajnoj nagodbi pokazala kao slabost i zaista jednu veliku slabost to je ono što se pojavila različita čudna potraživanja u predstečajnim nagodbama posebno potraživanja koja su se pojavljivala iz vezanih društava i za koja su se u nekoliko izmjena zakona koja se događalo na koje se predlagatelj nikako nije zapravo obazirao niti ih je sprječavao. I to je bila jedna praksa koja je počela pokazivati zapravo devijacije u postupcima predstečajnih nagodbi, a nije se pokazivala zapravo volja da se ta potraživanja jednostavno zakonski što se moglo zapravo izregulirati da im se stane na kraj. I drugo što se počelo događati to se počelo događati među hrvatskim tvrtkama da se jednostavno rezultati lošeg poslovanja pokušavaju rješavati na način, pa čak su se pojavile i tvrtke koje će vam pomoći u tome. Idem sada očistit bilance tako što ću firmu gurnut u predstečajnu nagodbu, očistit ću svoje dugove i idem dalje. Mislim da ideja predstečajne nagodbe nije bila da se na taj način zapravo tvrtke jednostavno koje loše posluju čiste, već da se zapravo spašavaju radna mjesta i održavaju one tvrtke koje imaju budućnost. S druge pak strane imali smo i to je evidentno, zapravo pritisak pravosudnog lobija koji nije mogao oprostiti što im je sve zajedno ta cijela situacija izmakla kontroli i koji su stalno zapravo vršili pritisak da se taj cijeli postupak ponovo vrati pod njihovo okrilje, a vidjeli smo kako je kroz Stečajni zakon zapravo desetljećima to sve zajedno relativno slabo funkcioniralo. U ovoj oskudnoj javnoj raspravi koja se pojavila naravno zainteresirana javnost je branila svoje interesne pozicije. Tako su stečajni upravitelji, njihove glavne primjedbe su se zapravo odnosile na njihove pozicije. Dakle, o tome da nisu baš sretni ili smatraju da treba skinuti odredbe kojima ukoliko je stečajni upravitelj pod kaznenim postupkom da se isključuje iz postupka. Ili ovaj nasumični odabir braneći to razlikama u iskustvu stečajnih upravitelja što jest opravdano bez obzira na ove dvije skupine, jer zaista možda u nekim slučajevima je to problematično, nekim složenim slučajevima zaista treba odabrat nekoga tko ima znatno veće iskustvo u takvim postupcima i nije dovoljno što će on imati godinu ili dvije određenog iskustva. Dok u nekim jednostavnijima, no opet s druge strane naravno i logika predlagatelja je tu prisutna. No, ukupno ta situacija mislimo da ipak nije posebno značajna. Suci su se naravno opet pitali zašto je tu FINA, čemu se ona dalje tu pojavljuje kao akter. Uglavnom su koliko sam primijetio u tih nekoliko rasprava i onog što su iznosili zapravo dalje naglašavali potrebu daljnjeg jačanja uloge Trgovačkog suda i sudaca. Odvjetnici koji su se javljali u raspravi opet su branili pozicije vjerovnika i dužnika i u prvom redu su bili zainteresirani za onaj dio u kojem se oni vjerojatno uključuju u te postupke. Ono što je za mene važno i što mene vodi to je jedino zapravo da taj zakon bude kvalitetan, da bude učinkovit i da potraje nekoliko godina. Dakle, da ako je ikako moguće da barem u ovom dijelu legislative ako donosimo jedan ovoliki zakon i dodajemo mu još te predstečajne nagodbe da iznjedrimo nekakvo zakonodavno rješenje koje može izdržati barem dvije, tri godine, a ne da za šest mjeseci dolazi izmjene i dopune petnaest članaka. Jer će praksa pokazuje da ne valja ovaj članak, da ne valja onaj članak, da je onaj članak neprovediv, da onaj treba popraviti i slično. Zato bih vas i pozvao s obzirom da je vidljivo da je zapravo rasprava bila vrlo oskudna kao što je oskudna i u Hrvatskom saboru, da se jednostavno ne žuri i da se pokuša što je moguće u većem opsegu zapravo još raspraviti ovaj zakon do drugog čitanja, pa onda vidjeti šta dalje zapravo s time činiti. Kad je riječ o ciljevima predstečajnog i stečajnog postupka očito je zapravo u članku 2. zakonodavac je posve jasno formulirao ciljeve i predstečajnog i stečajnog postupka. Dakle, kao cilj predstečajnog postupka je postavio zapravo održavanje djelatnosti dužnika i rješavanje njegovog odnosa sa vjerovnikom. Dok je kao cilj stečajnog postupka jasno postavio, dakle da se stečajni postupak provodi radi skupnog namirenja vjerovnika stečajnog dužnika. Dakle, stečajni postupak je i definiran zapravo zakonom kao postupak koji za svoj cilj nema održavanje djelatnosti dužnika već samo namirenje vjerovnika. Da li je to takva definicija najbolja? Vjerojatno postoji ljudi koji to puno bolje znaju. Ja bih volio kad bi ciljevi svega onoga što činimo prema tim pravnim osobama i prema tvrtkama zapravo bilo ako je ikako moguće usmjereno prema održanju što je moguće većeg broja hrvatskih tvrtki i što je moguće većeg broja zaposlenih bez obzira na koji način, u kojem modelu i prema kojim mjerama mi to činili. Također, ovo uvođenje FINA-e kao u članku 67., mislim da je u članku 67., dakle kao još jedne strane koja može dati prijedlog za otvaranje stečajnog postupka i nalaže joj se da sad ne ponavljam u kojim okolnostima, no nisam vidio nigdje što će biti ako FINA to ne učini. Dakle, da li se to sigurno postoji jamstvo da će FINA ukoliko u očevidniku … osnova za plaćanja protekne 120 dana da je neprovedeno neko plaćanje da će FINA pokrenuti stečajni postupak. A što ako FINA to ne učini? Dakle da li postoji, koja je sankcija, koja odredba, koji je kontrolni mehanizam na kraju krajeva činjenja? Eto to je pitanje predlagatelju. Također su u javnoj raspravi neki rekli s obzirom na ona potraživanja čudna koja su se javljala i sad se još vrte u raznim predstečajnim nagodbama, spominjali su ideju da se fiskaliziraju sva plaćanja pa da jednostavno više ne bude plaćanja bez obzira u kojem obliku da su provedena ili kasnije da se pojavljuju a da zapravo nisu prošla kroz sustav fiskalizacije. To bi otklonilo sve ove čudne situacije koje su se događale da netko dođe s listom papira i kaže evo netko mi je uplatio iz vezanog društva 20 milijuna kuna, 50 milijuna kuna iako ne postoje tragovi ni da je taj novac postojao ni da je to plaćanje ikada provedeno. Ja ne znam da li je to tehnički moguće ali ovako zvuči zanimljivo kao prijedlog. I na kraju, dakle mi u ovom trenutku što se tiče ovog prijedloga Stečajnog zakona ćemo ostati suzdržani, a vidjet ćemo kako će se zapravo dalje odvijati javne rasprave i u prvom redu kako će stručna javnost koja dosada nije pokazala neki osobit entuzijazam koliko sam mogao iščitati prema ovom prijedlogu kako će dalje analizirati. Jer ovdje se ne radi zapravo o političkom pitanju, dakle kad je riječ o stranačkom, već u prvom redu o tome da zaista donesemo što je moguće kvalitetnija rješenja u interesu upravo hrvatskih tvrtki i radnih mjesta ljudi koji u njima rade. Evo, hvala.
Peđa Grbin, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ma ja ću repliku usmjeriti samo na jedan dio izlaganja uvaženog kolege, a to je onaj dio koji se odnosi na nedostatnu javnu raspravu. Ja se s tim nikako ne mogu složiti. O ovom zakonu je provedena ja bih rekao solidna javna rasprava. Rezultat te javne rasprave je, a to je i obveza svakog predlagatelja da po Poslovniku Hrvatskog sabora priložen zakonu imate prilog i izvješće o provedenom savjetovanju sa zainteresiranom javnošću javna rasprava je trajala 30 dana i provedena je od 30. rujna do 30. listopada. U toj javnoj raspravi, sukladno zakonu kolega, u toj javnoj raspravi sudjelovali su sindikati, sudjelovala je HANFA, sudjelovala je Udruga stečajnih upravitelja, sudjelovali su razni stečajni upravitelji. Ako pogledate u Izvješću o provedenoj javnoj raspravi vidjet ćete da je čitav niz primjedbi i prijedloga prihvaćen. Primjerice evo jedan, koji se odnosi na otkaz ugovora o radu. Prihvaćen je prijedlog sindikata. I ja jedino mogu reći da ako mediji nisu smatrali da je Stečajni zakon važan onda to uz svo dužno poštovanje ne može biti krivnja ministarstva i predlagatelja. Činjenica je da je ministar i jučer detaljno obrazlagao ovaj zakon, da danas razgovaramo o njemu, da je nakon okončane javne rasprave 2 mjeseca u ministarstvu izrađivan konačan prijedlog s osvrtom na sve ono što je bilo rečeno i ja sam i dalje mišljenja kao što sam prethodno iznio da imamo dobar prijedlog i uz neke manje dorade to može postati i odličan prijedlog. Hvala.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Dobro, vi imate svoje mišljenje i vi sami znate da 30 dana je rok u kojem se provode rasprave i o pravilnicima, a da ne mislim uopće o tome posebno polemizirati. Jednostavno mislim da bi zajednički cilj zapravo svih nas bio da taj zakon bude dovoljno dobar i dovoljno učinkovit da pomogne hrvatskim tvrtkama koje se nalaze u problemima. Naravno, pitanje je ciljeva koje imamo u politici. U ovom slučaju ne bih se postavio kao oporba već jednostavno mislim da moramo tražiti načina da se ove stvari koliko je god moguće dorade, a da one primjedbe zainteresirane javnosti koje su se pokazale, u prvom redu stručne javnosti, a ima ih različitih, ako je ikako moguće da ih ugradimo jednostavno sa ciljem da dobijemo što je moguće kvalitetniji zakon. Dakle, ništa drugo nego da taj zakon bude dovoljno kvalitetan, dovoljno učinkovit, da se za njim ne vuku repovi i da se ostvari onaj što se mene tiče primarni cilj, a to je da se sačuva što je moguće više radnih mjesta u prvom redu.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice, cijenjena zamjenice ministra sa suradnicom. Stečaj je riječ koja se u Hrvatskoj nažalost često čuje i nikome nije ugodna za čuti ali ona je toga smo svjesni, dio i poslovne i životne stvarnosti. Kod nas nažalost malo češće u uporabi nego što bismo htjeli, nego što bismo voljeli. Sa sobom je nosila i traume i gubitke radnih mjesta, često dugoročne gubitke radnih mjesta. I zbog toga i zbog drugih razloga HNS podržava donošenje novog zakona i tu naglašavam donošenje novog zakona, a ne ponovno po ne znam koji put krpanje i preslagivanje trenutno važećeg zakona. S obzirom na sve one koji su u te stečajne postupke i predstečajne naravno uključeni, imajući u vidu da zaštita vjerovnika mora biti temeljno načelo kojeg se držimo i u skladu s općom namjerom ove Vlade da uvodi red i efikasnost u procedure i ovaj prijedlog čini nam se ide u tom smjeru prvenstveno u povećanje efikasnosti kao osnovnom ili jednom od osnovnih ciljeva ovoga zakona. Kao što sam rekao nažalost, kod nas je stečaj prečesto puta značio put bez povratka za sve one koji su tu bili uključeni, a ideja koja čini nam se treba težiti koju Europska komisija slijedi u svojim preporukama je izbjegavanje likvidacije gdje je god moguće restrukturiranje i nastavak poslovanja. to je nešto što ovaj zakon također uvažava i ozbiljno čini nam se regulira. Jedan od problema koji se ovim prijedlogom adresira su troškovi, svakako uvijek problem u svim vrstama postupaka objava informacija i dokumenata na internetu i oslobađanja plaćanja predujma za troškove prethodnog postupka pod određenim uvjetima sigurno će barem malo pomoći kada govorimo o problemu troškova. Međutim ono što se nama čini mnogo važnije od tog dijela je problem dugotrajnosti postupaka i u tom smislu podržavamo propisivanje obveze okončanja kako prvostupanjskog tako i žalbenog postupka u roku od 6 mjeseci za svaki. I slažem se sa primjedbom čini mi se kolege Grbina da bismo to mogli i malo čvršće, vidjet ćemo kako se stvar bude razvijala regulirati. Isto tako naravno i za predstečajni postupak za koji je predviđeno 120 dana. Dakle postupci postaju hitni sud po službenoj dužnosti utvrđuje sve činjenice važne za postupak i zajedno su uskraćivanjem mogućnosti pokretanja ovršnog postupka i postupka osiguranja različitim vjerovnicima nakon otvaranja stečajnog postupka nadamo se i vjerujemo da će problem dugotrajnosti postupaka postati barem malo manji, uvažavajući, imajući na umu i slažući se s primjedbama koje su u tom smislu iznijeli prije mene i kolega Linić i kolega Grbin da se to neće moći nažalost dogoditi to skraćivanje preko noći. Problem dugotrajnosti postupaka je naravno problem pravne nesigurnosti koju mi kao država imamo ugrađenu općenito u naše funkcioniranje, ne samo u ovoj sferi stečajnih postupaka nego zapravo suda gdje god zagrebemo i to je jedan od ključnih problema s kojim se moramo suočiti i koji nas koči u rastu i razvoju. Drugi izuzetno važan dio ovog prijedloga po našem mišljenju je i jasno definiranje kada i tko može pokrenuti predstečajni ili stečajni postupak, dakle članci 4.i 5. Ovog prijedloga o predstečajnim odnosno stečajnim razlozima. S time da se ostavlja mogućnost ako se vjerovnici slože od stupanja od odredbi o unovčenju i raspodjeli stečajne mase kroz stečajni plan. Isto tako ono što nam se čini logično i što podržavamo je rješenje da bi postupak radi pobijanja pravnih radnji stečajnog dužnika bio dopušten samo ako su prethodno osigurana sredstva za pokriće predvidivih troškova parničnog postupka. Važnije od toga još jedno od onih vrlo važnih rješenja ovog zakona koji dodiruje problem s kojim smo se u stečajnim postupcima vrlo često gotovo uvijek suočavali je dodjeljivanje OIB-a stečajnoj masi, o tome je govorila i zamjenica govorili su i moji prethodnici, nema razloga da dodatno elaboriram. Ali mi se čini iz onog izvješća o savjetovanju sa zainteresiranom javnošću da je to nešto što većina sudionika podupire neovisno o njihovim inače međusobnim brojnim razlikama u drugim komentarima i nota bene iako je kolega Grbin to rekao, ali zaista mi smo u prilogu u ovom prijedlogu zakona dobili punih 40 stranica izvješća o toj raspravi i zaista naš dojam je također da tu nema razloga prigovorima, dapače, izvješće koje smo dobili je još uvijek bez obzira što je to propisano Poslovnikom nije ustaljena i uobičajena praska predlagatelja. Također vidljivo i značajno novo rješenje je izbor stečajnih upravitelja metodom slučajnog odabira, te njihova podjela na A i B listu. I tu je namjera predlagatelja jasna, ona je hvale vrijedna i korak naprijed. Međutim dobro je da ostaje otvorena mogućnost da taj slučajni odabir bude promijenjen, tu ili sud ili skupština vjerovnika ipak mogu intervenirati jer naravno znamo da realnost prakse donosi razne slučajeve sa različitim okolnostima koji mogu tražiti i neke specifične bilo kvalifikacije, bilo iskustvo, bilo karakteristike koje nasumični odabir neće nužno moći osigurati. Iako ponavljam namjera predlagatelja je jasna i rješenja ovako kako je predloženo podržavamo, s time vidi se to i iz javne rasprave ta A i B liste će biti izvor mnogobrojnih kritika i nesuglasica sa zainteresiranom javnošću, ali vidjet ćemo kako se to bude dalje razvijalo. Ono što nam nije sasvim jasno je zašto se kao pravilo, a ne kao iznimka ostavlja odredba da sudac može nastaviti rad kada postoji zahtjev za njegovo izuzeće, tim više što se odluka o tom zahtjevu mora donijeti u roku od najviše tri dana. To nije novo u ovom zakonu, ali ostaje pitanje u zraku jeli to najefikasnije rješenje. I još kratko za kraj, kada govorimo o predstečajnoj nagodbi značajna promjena u tom dijelu je povjeravanje cjelokupnog postupka sudu, osim naravno ove temeljne promjene da predstečajna nagodba postaje dio zakona i da je ona zaista dobila pa i formalno pravo prednosti, iako nije obavezni dio postupka i to treba uvijek naglašavati. I za kraj, uvažena zamjenice jedna tehnička primjedba koja zaista nije ona suštinska iako se tiče sustava i nije samo, ne tiče se samo ovog zakona, ne tiče se samo niti zakona koji dolaze iz vašeg ministarstva, tiče se cjelokupnog načina funkcioniranja administracije u Republici Hrvatskoj ali mi se čini da i vi i ministar u vašem ministarstvu ste posebno zainteresirani da uspostavite suvremeni sustav po kojem funkcioniramo, dakle tiče se članka 10.-og o dostavi. Mi nekako kako u pravosuđu, tako u javnoj upravi, tako u državnoj upravi nikako da se konačno dogovorimo i odlučimo da je trenutno 2015. godina i da bi bilo vrijeme da kao tehnološku bazu svih procesa u državi konačno u potpunosti prihvatimo računala, Internet a da ove austrougarske metode sa golubima, pismonošama, ručnim, pisanim, arhivama, dostavama raznih vrsta nekako pokušamo konačno ostaviti u ropotarnici povijesti. Naglašavam to nije primjedba samo ovom zakonu, to nije primjedba niti samo vašem ministarstvu, to je jedna opća primjedba cjelokupnom sustavu funkcioniranja, tehnološkog funkcioniranja države. Međutim, ponavljam, čini mi se da je vaše ministarstvo pokazalo posebno zanimanje za uspostavu suvremenog sustava pa u tom smislu možda i ta primjedba može biti nešto od čega se može početi upravo kod vas. Ponavljam, HNS će u pravom čitanju podržati ovaj zakon i očekujemo što prije drugo čitanje i konačni prijedlog kako bismo mogli i po tim novim pravilima početi provoditi postupke kako predstečajne tako i stečajne. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Goran Marić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, poštovani predstavnici ministarstva, cijenjeni malobrojni zastupnici. Nisam htio nikomu replicirati iako se nisam s mnogima slagao što su govorili jer svatko ima pravo i obvezu iznijeti svoje mišljenje, a ako svi mislimo isto onda i ne mislimo. Ali nametnula mi se jedna teza dok sam izlazio sada do ovdje, pa mi nikako do dobrog zakona. Pa kada ćemo konačno napraviti stvarno dobar zakon. Ali za napraviti dobar zakon potrebni su preduvjeti. Prvi preduvjet je vrijeme, drugi preduvjet sudionici, javna rasprava i što je dobro u ovom prijedlogu zakona dva čitanja. Ali s obzirom da se sada u Stečajni zakon uključio i dio zakona o financijskoj odgovornosti i predstečajnoj nagodbi mislim da se ishitrilo i prebrzo donijela takva odluka. Stečajni zakon je neophodan, nužan i stečajni postupci kazao sam to i na odboru su jedna velika mrlja i sramota hrvatskog pravosuđa, dosadašnjeg. I mislim da smo mogli, da se išlo samo sa prijedlogom Stečajnog zakona, ne uključujući još uvijek dio predstečajnih nagodbi zato što se zaista nad njih nadvilo štošta nerazjašnjenog, neodređenog, bolesnog i to se trebalo dobro pripremiti bar 6 mjeseci i onda dopuniti Zakon o stečaju sa tako dobro pripremljenim. Siguran sam da bismo našli u 2 čitanja zakona samo o stečaju, suglasili i izglasali jednoglasno takav zakon. A siguran sam da bismo možda mogli onda i izmijeniti ako bismo dobro pripremili predstečajni dio. Ali ne što, bez obzira što je Linić, kolega hvalio i neki još uvijek ovdje o, predstečajne nagodbe, imam sasvim suprotno mišljenje. Kada se god govori o predstečajnim nagodbama nastupa se samo s pozicije dužnika. I naravno da s pozicije dužnika i da sam i ja dužnik hvalio bi to do nebesa. Ali se potpuno zanemaruju vjerovnici, hvali se koliko je spašeno radnih mjesta, koliko je nastavilo poslovanje dužnika, ali se zanemaruje tisuće i tisuće vjerovnika i kakva je sudbina vjerovnika nakon predstečajnih postupaka. Koliko je njih propalo, koliko je njih zatvorilo obrte, koliko je njih smanjilo aktivnost, otpustilo ljudi, znatno više nego spasilo ljudi kod dužnika. 200 i nešto pisama sam dobio od vjerovnika gdje kažu da su izgubili sve i ne mogu ništa. "3. maj" se spasio ali njegovo dugovanje od 400 tisuća kuna i zadužio se uz 9% kamatu da bi platio PDV na to potraživanje a onda to potraživanje država mu kaže ne možeš naplatiti a on čak platio i sve poreze i doprinose na sve to. Dakle mislim da se tu prilazi ne u cjelini nego isključivo iz jednog kuta a sve iz jednog kuta drukčije izgleda. Predstečajne nagodbe su poznate i u drugim zemljama ali nešto upućuje činjenica da je u Sloveniji u 2 godine 13 predstečajnih nagodbi provedeno a u Hrvatskoj 2000. Ništa nije sjajnije ni bolje ni ljepše stanje u slovenskom gospodarstvu nego i u hrvatskom ali očito taj podatak na nešto upućuje. Kad se i ova izmjena zakona bojim se da je prikrivanje onoga što se do sada dogodilo u predstečajnim nagodbama. Naravno, nekoliko velikih zbog kojih je i pokrenuta takva inicijativa su iznimno zadovoljni jer se prekrilo što se događalo u tim poduzećima prije predstečajne nagodbe. Zaboravilo se nakon predstečajnog postupka. Ali i u ovom prijedlogu zakona kad se govori o uvjetima koji dovode do predstečajnog postupka nigdje se ne govori o padu aktivnosti, a jedino pad aktivnost je objektivan i razlog za predstečajni postupak. Sud kaže se kad će odbaciti prijedlog, ali ovaj članak 20. je poticaj za pokretanje predstečajnih postupaka. Ne možemo otvarati prostor u gospodarstvu da se namjerno stimulira neplaćanje kako bi se dovelo u fazu nepodmirenja obveza vjerovnicima koji će onda pokrenuti predstečajni postupak. Ne ispituju se uzroci stanja koji su doveli do stanja predstečajnog dužnika. Kako je neka tvrtka došla u predstečajno stanje? Zbog čega? Je li možda, imamo slučajeva u gospodarstvu mnogih, imam i dokumentaciju gdje su preuređivali vlastite hotele i uzimali proviziju, plaćali 30% izvođače više nego što košta pa bi onda još i od izvođača u vlastitom poduzeću uzimali novce, a kasnije prijavljivali u predstečajnu nagodbu jer nisu platili vjerovnicima. Netko se nakupovao aviona, jedrilica i automobila i preveo u privatnu imovinu na račun tvrtke, a onda tvrtku gura u predstečajnu nagodbu i vjerovnicima ne plaća. Mislim da se o tome nimalo nije vodilo računa. Ovaj zakon predviđa povjerenika. Koliko se površno pristupilo zamislite da, kaže se da su u ovom zakonu povjerenik, sud i FINA tijela, ali uvjete tko može biti povjerenik, nema nijednog uvjeta. Možda preko student servisa nekoga uzmemo za to. Zar je moguće? Možda nekoga da ne mora biti punoljetan, ne mora imat školu uopće, ne mora završit ništa. A možda ja ne vidim, ne znam. … [[Upadica se ne razumije.]] Znači nema, u pravu sam. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne znam zašto je potrebno ako se popravlja zub ići stomatologu. Zašto to ne rade agronomi, zašto to ne rade kovači, zašto to ne rade, ali voditi ekonomske poslove može svatko u Hrvatskoj, nema uvjeta nikakvog. Nema struke, nema zvanja, ne poštuje se elementarna struka. Ovakve poslove može samo voditi pravnik ili ekonomist i to sa vrlo, vrlo velikim iskustvom. Zanemaruje se, nema iskustva nikakvog, ne postoji. Može sa 18 godina netko svog nećaka staviti. Možda ne treba ni 18 jer ne piše ni to. Eto kako se zakoni pripremaju. Naravno, nemam ništa protiv kad kolega Grbin kaže da je javna rasprava provedena po zakonu. Poštujem, po zakonu, ali je li dobro provedena, je li dovoljno vremena bilo, jesu li svi sudionici, pa interes zakonodavca bi trebao biti da što više okupi zainteresiranih i od onih koji provode u praksi i znanstvenika i stručnjaka, da što više čuje opaski i primjedbi pa da se očituje o svakoj, ali to nema vremena na ovakav način ako poštujemo samo zakonski. Naravno, zakonski je objaviti oglas neki u Narodnim novinama, ali vrlo mali broj čita Narodne novine recimo ako se hoće samo poštivati zakonske propise. Nema mogućnosti pobijanja pravnih radnji koje su bile štetne u predstečajnom postupku, očito štetne i dovele su do predstečajnog postupka a ne može se pobiti pravna radnja, što u stečaju samom može. I sad vidite da je nešto namjerno ili zlonamjerno napravljeno, ali ne možete korigirati niti ima itko pravo to korigirat. Pa ne bismo smjeli i Stečajni zakon u dva čitanja bi mogao biti stvarno kvalitetan, ali sa ovako nekvalitetnom, još i nepripremljenim stečajnim dijelom ne može se prihvatiti ni u dva čitanja popraviti nikako. FINA je uglavljena u zakon kao tijelo postupka, a na web stranici FINA-e piše: iako u državnom vlasništvu, FINA posluje isključivo na tržišnom principu. Ovo nije tržišni princip. Potpuno je nejasno zašto se FINA konstantno gura u sudski postupak i prenose joj se sudske ovlasti. Propisano je da nije dopušteno podnijeti prijedlog za otvaranje predstečajnog postupka ako nije protekao rok od 2 godine od ispunjenja obveza iz prethodno utvrđenog predstečajnog postupka. Ali s obzirom da su ranije bile iz predstečajnog postupka nagodbe onda znači da dužnici koji ih nisu poštivali mogu ponovno sudjelovati u predstečajnom postupku, što ne bi smjelo nikako biti. Dužniku se zabranjuje raspolagati imovinom, ali što ako raspolaže usprkos tome što mu se zabranjuje? Nema sankcija. Najmanje što se može propisati kazneno djelo bi trebalo za takve stvari. Nije propisano da su pobojne radnje cesije, a to je najčešći oblik zlouporabe, cesije i ne možete pobiti cesiju. A nema ništa opasnije od toga i to je najčešći oblik zlouporabe i dovođenja nekog drugog u nepovoljni položaj. Propisano je i obvezno osiguranje stečajnih upravitelja. Pa najbolje uzmimo osiguravajuće kuće da izrađuju svaki zakon i onda u svakom zakonu je obaveza osiguranja. Pa kako nisu saborski zastupnici osigurani? Možda ćemo morati i to mijenjati. Uvijek prepoznajem rukopis interesnih skupina u zakonu, ali uvijek. Ma mogao bih nabrojati ovdje točno desetoricu koja su sudjelovala u tomu. Liste stečajnih upravitelja, uvjeti za stečajne upravitelje. Nisam siguran da s obzirom na model i ono što se uvriježilo u hrvatskom društvu da je u stanju svak' svakoga, protiv svakoga podnijeti kaznenu prijavu, da se istrage otvaraju olako a teže se podižu optužnice. Nisam siguran da samo onaj protiv koga je pokrenuta već istraga ne bi smio bit stečajni upravitelj. Možda ako je već podignuta optužnica, to je već jedan viši stupanj. Ali samo zato što je pokrenuta istraga, pa onda 20, 30 godina ne bi imao nitko pravo na rad. Može to trajati uvijek. Mislim da to nije najkvalitetnije rješenje. I što utvrdi se da taj čovjek nije ništa kriv? Uzeli smo mu pravo na rad, a nije ništa kriv. Hajmo izanalizirati koliko je bilo istraga i koliko je bilo optužnica i koliko je presuda pa ćemo vidjeti koliki je to. Mislim da se olako razbacujemo i isključujemo ljude unaprijed proglašavajući nekoga krivim. Ne bismo to trebali dopustiti. Mislim da ždrijebanje stečajnih upravitelja nije najbolje rješenje. Mislim da je bolje ograničenje da stečajni upravitelj ne može voditi više od toliko i toliko postupaka. Ali postoji razlika, postoji specijalist, postoji djelatnost sasvim druga. Pa sad ćemo iz šešira izvući nekoga tko o brodogradnji ne zna ništa ili tko o nekoj djelatnosti drugoj ne zna ništa i to će mu biti prvi postupak. Ne vidim razloga za tako. Dapače, vidim pogrešku u tom. Mislim da je toliko neriješenog iza predstečajnih nagodbi i nisam sklon osuđivanju sudaca zato što su uočili neke protuustavne odredbe i zato što ne poštuju. Mislim da se trebalo pažljivije i više vremena posvetiti predstečajnim nagodbama i one bi trebale biti isključivo kad je u pitanju strateški nacionalni interes Republike Hrvatske, a ne bez ikakvog kriterija, odnosno više mi stimulira da se kažnjavaju sposobni i pošteni, a nagrađuju nesposobni i nepošteni. To nije dopustivo i mislim da ovakav prijedlog zakona ne možemo podržati nikako. Hvala lijepa.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Pa kolega u mnogočemu u svojoj raspravi ukazali ste na čitav niz nepravilnosti koje su se do sada događale što bi trebalo učiniti i u dobrom dijelu se slažem sa vama, pogotovo kad ističete da su još dan danas vjerovnici zadnja rupa na svirali. Međutim, kad kritizirate ovaj zakon i kad uvodno počinjete tezom nikako mi do dobrog zakona. Ja mislim da ono što je govorio i kolega Grbin, ne samo što smo imali jednu opširnu raspravu, nego da i ovaj prijedlog zakona ide u dva čitanja i da sve ove vrijedne rasprave koje smo čuli da svakako vjerujem da moraju, da će se naći inkorporirane u drugom čitanju. Ali evo vidite kakvu smo mi imali situaciju samo unazad nekoliko godina kako se rješavao problem vjerovnika. Tako se za vrijeme Sanaderove ere imali ste situaciju da onaj koji je dobro se zadužio kod kreditora, dobavljača državi nije plaćao obveze, ostao dužan i radniku, on mu je omogućio lijepo da preko noći likvidira tvrtku i na taj način svim kreditorima, dobavljačima, državi, što je najvažnije radnicima ostane dužan i da sutradan osnuje po onom principu HITRO.HR novu tvrtku. Što o tome uopće reći? Što reći tim ljudima? Kako osigurati građane od takvih političara? I što uopće o tome reći? Meni jedino pada zadnja rečenica slavnog Ivana Gorana Kovačića u Fiškalu kad je govorio o jednom liku, pa onda i o tome treba reći što, "rđa je otišla dalje da nađe gvožđe". Eto takvima se omogućilo da dalje posluju i po istom principu su poslovali.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa kolegice Antičević i naglasio sam i to je jedan od ključnih razloga, a vidim da se i slažete. Stalno pričamo o vjerovnicima, a stalno štitimo dužnike. I ovaj zakon tomu isto tako ide u prilog. Predstečajne nagodbe su nanijele toliko štete. Ja sam se malo pokušao stalno i suzdržavati od bilo kakvih kvalifikacija. Ali što mislim o predstečajnim nagodbama ne želim ni kazati. One su napravile pustoš u hrvatskom gospodarstvu. To je najveći, najnepravedniji zakon koji je ikad došao. Nisam slučajno rekao da ni pod narkozom ne bih glasovao za takav zakon. I sada tako olako uključujemo predstečajnu nagodbu u Stečajni zakon. Dugoročno je to trebalo biti zajedno, ali u ovako kratkom vremenu ni u komu slučaju. Kako netko može ići u pred stečaj, a da se ne ispita njegova osobna imovina kao vlasnika društva. Hajde molim vas objasnite mi, vi ste i pravnik. Kako je moguće? On bogat, a firma mu otišla u stečaj i ne ispita se nikako kako je on došao do te bogate imovine. Koliko ima štednje, koliko ima dionica, koliko ima kapitala, koliko ima nekretnina? Izvukao je sve iz firme i sad ide u predstečajnu nagodbu. Imao je dobit u prethodnoj godini milijun kuna, u drugoj 100 milijuna, a u sljedećoj je otišao u predstečajnu nagodbu. Imam takav slučaj hoćete da vam ga pokažem? Jel to normalno? Nije normalno! I sad ovim to ozakonjujemo da zaboravimo što je bilo i idemo sad to ponovno implementirati u Zakon o stečaju pod izlikom treba nam Zakon o stečaju. Ja hvalim Zakon o stečaju ali ne mogu nikako prihvatiti ovaj prvi dio, nikako, i zbog toga sam protiv. Hvala lijepa.
Peđa Grbin, replika.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Mariću i završili ste svoje izlaganje i sada odgovor na ovu repliku upravo napadom na predstečajnu nagodbu. A upravo zbog toga što vi sada govorite ja sam svoje izlaganje i počeo citiranjem poznatog Poglavlja 11. američkog Stečajnog zakona. Jer je upravo predstečajna nagodba, odnosno predstečajni postupak pandan onome što u SAD-u ima pod tim Poglavljem 11. Vi morate znati stečajna nagodba više nije obvezna, nema obveze, odnosno predstečajna pardon postupka, ona je dobrovoljna i ona se neće provesti ako za nju ne bude pristanka koga? Vjerovnika. A ako vjerovnici ne budu htjeli da dođe do takvog postupka, do takvog načina rješavanja obveze dužnika njega neće biti. Naravno pod zakonom propisanim uvjetima. E sad, vi kažete olako i brzo. 24. veljače prošle godine održala se sjednica Antikorupcijskog vijeća na kojoj smo govorili o predstečajnim nagodbama. I već tada je rečeno da je ovaj oblik predstečajnih nagodbi privremen oblik i da je cilj i već tada se radilo na tome da predstečajne nagodbe uđu u stečajni postupak, da nađu svoje mjesto tamo gdje treba biti. 30.09. kad je krenula javna rasprava pa nije se zakon radio tjedan dana da netko s ovakvim dokumentom izađe i predstavi ga javnosti. I za kraj, zakon treba čitati članak po članak pa bi onda pročitali da članak 24. govori da su pretpostavke za imenovanje povjerenika iste kao i pretpostavke za imenovanje stečajnog upravitelja. Članak 42., članak 43. detaljno propisuju koje su to pretpostavke. To moraju biti diplomirani pravnici, ekonomisti itd., moraju imati sve ove uvjete za biti na listi.
Hvala lijepa. Goran Marić, odgovor na repliku.
Kolega Grbin pročitao sam cijeli zakon i vidio sam i taj dio gdje piše, evo podcrtao sam da vrijedi za povjerenika pretpostavke iste kao i za stečajnog upravitelja. Ali to nisu uvjeti za imenovanja. Jer tamo se, možete vi tumačiti, oprostite ako se navode uvjeti za jednog i uvjeti za drugog. A osim toga nije dobro da su isti uvjeti, uopće. Ali to ne možete tako tumačiti nikako. Ne znam, ne mogu, ne znam kojeg bih još pravnika našao da ovako tumači kao što vi tumačite. Što se tiče usporedbe američkog gospodarstva i hrvatskog pa znate kad bi netko u civiliziranoj zemlji toliko imao bogatstva osobnog a bio dužan svima u Hrvatskoj to je nemoguće. U zapadnim zemljama se ne govori o neplaćanju, uopće. Tamo se ide u predstečajnu nagodbu ako subjekt od važnosti izgubi na ekonomskoj aktivnosti, trenutno, pa ima izgleda da će vratiti tu ekonomsku aktivnost. Ali ne zato što je nekom uzeo novce iz firme i nekome neće platiti. Ne zato što nije plaćao doprinose jer se ne može dogoditi da ne plati doprinose i poreze, ne tako. A ovdje mi ne možemo ni ispitati koji je uzrok zbog čega je netko otišao u predstečajnu nagodbu, vi to zakonom zabranjujete. Nema uopće propisano tko ne smije ući u predstečajnu nagodbu. Ajde mi recite jedan uvjet tko to ne smije? Ne smije netko ako u roku ne dostavi zahtjev. Pa je to neki uvjet, molim vas! Tko ne smije? Tko je varao, tko je osuđen, tko je izvukao novac, tko je napravio lažnu cesiju, tko ima lažna prijavljivanja, a ovdje ne možemo ni pobiti cesiju ako je dokazano da je izmišljena cesija. I to sam sa sobom je … [[Govornik se ne razumije.]] I sad vi kažete kako je to sjajan zakon. Osim toga gdje ste vi u javnoj raspravi oglasili, gdje je bio objavljen ovaj zakon? Recite mi. Na oglasnoj ploči u ministarstvu?
Hvala lijepa kolega, vrijeme. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Draženko Pandek.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, uvaženi kolegice i kolege. Dakle, stečaj određene pravne osobe je počesto u pravnom i poslovnom svijetu neminovnost dakle s kojom se moramo ponekad suočiti. Premda se dakle uz taj stečaj vežu uglavnom negativne konotacije to i ne mora biti naravno nužno tako. Stečaj ne mora završavati likvidacijom pravne osobe već je što mislim da i je osnovna intencija i ovog zakona bio je i ovog zakona kojim se prije regulirala predstečajna nagodba bila je intencija da se dakle određeni poslovni subjekt restrukturira, da se krene da tako kažem ono u svjež početak i u tom smislu može značiti očuvanje radnih mjesta u proizvodnji. No, čak i kad stečaj završava likvidacijom jasno je da je provođenje stečajnog postupka nužno i da taj postupak mora biti čim efikasniji i u slučaju kad dakle nastavak poslovanja nije moguć i tada je važna brzina i efikasnost provođenja tog postupka. To je naravno stoga da bi se čim prije namirili vjerovnici i da bi se čim prije razriješili poslovni vjerovnički odnosi da bi sudionici u tom poslovnom odnosu mogli čim prije krenuti ispočetka. Intencija da se izbjegne likvidacija, da se izbjegne rasprodaja imovine i prestanak djelatnosti određenog poslovnog subjekta vidljiva je iz ideje predstečajne nagodbe. U ovom prijedlogu se neki uočeni nedostaci i opravdane kritike koje su se pojavile koje je bilo po meni čak vrlo teško predvidjeti u vrijeme donošenja zato smo i svi skupa i podržali prethodno donošenje tog zakona, a mislim da su sada ipak uočeni nedostaci ispravljaju i to mislim da svakako treba pozdraviti. No, treba pozdraviti činjenicu da se u isto vrijeme taj koncept ostaje kao instrument koji bi trebao omogućiti nastavak poslovanja, izbjegavanja ulaska u stečaj i u konačnosti izbjegavanje likvidacije poslovnog subjekta koji ima šanse da nastavi sa poslovanjem. U ovom prijedlogu zakona uvodi se nekoliko novina koje će po meni značiti ubrzanje i veću efikasnost i samog stečajnog postupka. No, čini mi se što sam se u biti javio za ovu raspravu da bi se dodatnom primjenom načela e-uprave u propisani postupak moglo postići veće ubrzanje i zaštita prava sudionika u postupku. Naime na više mjesta u zakonu propisuje se javna objava na mrežnoj stranici e-oglasna ploča sudova. To jest dobro rješenje, no mišljenja sam da se bolja obaviještenost sudionika u postupku pogotovo dužnika mogla bi se postići dodatnom obvezom da se sudska pismena moraju dostavljati poznatim dužnosnicima na njihovu e-mail adresu ukoliko je isti imaju i ukoliko je ona poznata sudu. Tako npr. u članku 10.stavku 2.predložio bih da se navede da se pismeno dostavlja dužniku ili nekoj drugoj osobi koja ima sjedište upisano u upisniku i na elektroničku adresu te osobe ukoliko je sudu poznata. Također recimo u članku 11.stavku 1.da se odredi da se sudska pismena pored objavljene mrežne stranice dostavljaju i poznatim dužnicima na njihove elektroničke adrese ukoliko su poznate. Cilju veće efikasnosti i brzini postupka smatram pridonosila bi odredba da se na svakom mjestu gdje se zahtjeva sjedište i poslovna adresa navede da se zahtjeva i adresa elektroničke pošte. Npr. u članku 17.stavku 1.da se prijedlog zatvaranja predstečajnog postupka mora sadržavati elektroničku adresu dužnika ukoliko je isti ima, … izvješća o financijskom stanju i poslovanju dužnika moraju sadržavati također elektroničku adresu vjerovnika ukoliko postoji itd., itd. Mislim da je kolega Kolman u prethodnoj raspravi u ima kluba također u načelu podržao to načelo uvođenja e-uprave u više segmenata i u ovom zakonu. I ja to predlažem stoga da bi sva pismena i obavijesti se mogla dostaviti čim prije i što efikasnije. U vezi s tim i u članku 22.se navodi da se vjerovnici otvaranju predstečajnog postupka obavješćuju oglasom. Međutim ako vjerovnik ima desetke ili stotine dužnika to obavješćivanje vjerovnicima u praksi može predstavljati značajan propust. Vjerovnik mora tada uložiti priličnu količinu energije i vremena da provjeri ima li svaki taj pojedinačni vjerovnik određenog dana mora za svakog tog vjerovnika provjeriti da li ulazi u predstečajnu nagodbu. Zato mislim da bi tu iznimno korisno bilo odrediti da se o otvaranju predstečajnog postupka vjerovnicima šalje obavijest na elektroničku adresu ukoliko je poznata. Unošenje te obveze isporučivanja pismena i obavijesti elektroničkim putem ne bi dakako trebalo vezati uz početak tijeka određenih procesnih rokova no smatram da je itekako opravdano zbog razloga koje sam naveo. Tu praksu bi trebalo lako uvoditi u sve procedure, a ovaj zakon pruža izvanrednu priliku da se s time počne. Osvrnuo bih se i na članak 203.koji se odnosi na unovčenje nekretnina brodova i zrakoplova. Naime u tom stavku 6.propisuje da se na svakom ročištu najniža prodajna cijena smanjuje za 20% od prethodne vrijednosti koja je bila na prethodnom ročištu i u konačnici onda ta nekretnina može biti prodana i za 1 kunu. Takvo rješenje je bilo svojedobno i u Ovršnom zakonu i mislim da se odustalo od toga da se nije pokazalo najbolje. Na taj način vjerovnici ne podmiruju svoja potraživanja, a time se bojim se može pogodovati špekulativnom mešetarenju nekretninama. Čini mi se da bi ipak trebalo ograničiti spuštanje cijene npr. do trećine procijenjene vrijednosti. Također mišljenja sam da bi tu trebalo u čim većoj mjeri primjenjivati rješenja iz sadašnjeg Ovršnog zakona recimo ono o elektroničkoj dražbi. Tema koja se sada otvorila ovdje u raspravi je i odgovornost fizičkih osoba za poslovanje svog poduzeća … trgovačkog društva. Činjenica je da često u razgovoru sa poduzetnicima se dolazi do teme da fizičke osobe često zloupotrebljavaju činjenicu da kao takve ne odgovaraju za obveze društva kapitala u kojem oni imaju udjele odnosno u kojem su dioničari. Činjenica je da postoji kazneno djelo u Kaznenom zakonu prouzročenja stečaja no stvarno ne znam nisam čuo u praksi da li je uopće ikad pokrenut postupak radi toga. To bi trebalo provjeriti i u sredstvima javnog priopćivanja nisam našao baš te podatke. U svakom slučaju tu postoji očito jedna velika tamna brojka i mislim da bi svakako odgovarajuća nadležna tijela pravne države tu trebala obratiti veću pozornost jer uistinu činjenica je da mnogi poduzetnici posluju preko određenog trgovačkog društva, izvlače korist, izvlače dobit, a onda nakon nekog vremena otjeraju društvo u stečaj i onda ponovo zatvaraju obveze, društvo odlazi u likvidaciju, a oni ponovo pokreću novo trgovačko društvo. Bojim se da tu postoji velika tajna brojka i sigurno je da je tu postupak i veća inicijativa određenih tijela, pogotovo tijela progona nužna. Možda čak ne znam da se uvede obveza da se svaki stečaj dodatno promotri od određenog nadležnog tijela ili barem da se utvrdi praksa da postoji obveza barem nekog selektivnog boljeg provjeravanja svakog stečaja koji je prouzročen i svake likvidacije društva, da li je tu bilo određenih zloupotreba i da se opravdani prigovori javnosti na taj način uvaže. Zaključno, rekao bih da ovaj zakon valja podržati i da donosi poboljšanje dosadašnjih rješenja u pogledu predstečajne nagodbe i samog Stečajnog zakona, te se nadam da će prijedlozi daljnjeg poboljšanja biti razmotreni i prihvaćeni. Hvala.
Kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Prosječnom čovjeku kada se spomene, hrvatskom čovjeku kada se spomene privatizacija i stečaj diže se kosa na glavi. Zbog čega? Zato što uglavnom ima negativna iskustva iz takvih procesa. Svoju raspravu započeti ću možda jednim ilustrativnim primjerom a o čijim posljedicama pa i u hrvatskim, puno manjim primjerima o očitim nepravdama pa i čitavog jednog globalnog sustava ili onoga što mi u našoj mikro sredini, u našoj zemlji možemo i trebamo reagirati. I ja odmah na početku mogu reći da je ovaj prijedlog Stečajnog zakona koji ide u prvo čitanje dobra podloga da se sasluša sve ono što je rečeno i da se napravi dodatan napor da se ugrade i neki novi mehanizmi o kojima su kolege govorili i ovi sa druge strane jer tu ima dobrih primjera da se te nepravde jer to je nešto što građani osjećaju kao nepravdu. Naime banka Lim and Brothers osnovana je prije otprilike 160 godina kao ikona američkog bankovnog sustava, gotovo je preko noći bankrotirala i izazvala i sa sobom odvela u ponor čitav niz financijskih institucija a potresi su se osjetili na globalnoj razini. Analize su pokazale da je eto možda jedna od analiza da je menađment bio pohlepan, da je tražio upravo da se što dulje posluje kako bi iskamčili bonuse. Međutim, mnogi su zaključili sve dok direktori budu posjedovali zlatne padobrane i dok ne bude menađment za dugove odgovarao svojom imovinom cijeli ovaj proces neće imati, odnosno stalno ćemo rješavati posljedice ali ne i uzroke. Isto tako što to zahtjeva? To zahtjeva promjenu Zakona o trgovačkim društvima što je vezano i za europske zakone kojim smo mi morali prilagoditi naše zakone. Naš prijedlog zakona ovdje u uvodnom dijelu se i navodi koliko svake godine u čitavoj Europi preko 200 tisuća pravnih subjekata suočava se sa nelikvidnošću pogotovo u uvjetima krize. Što ovaj prijedlog zakona donosi? Prije svega jedan veliki novum da se pokrene i stečaj ex offo, da se vidi u takvom jednom subjektu. takav subjekt koji je zarazan i kojeg treba što prije liječiti ili pokopati jer će zaraziti sve ostale i s njim treba u karantenu. Dakle cijeli stečajni postupak moramo shvatiti upravo tako. Vani je nezamislivo nepokretanje stečaja, ono o čemu je maloprije govorio i ili prouzročenje stečaja gdje se uopće ne ispituju razlozi a koje jeste kazneno djelo i neprijavljivanja stečaja tu imamo veliku crnu brojku. To je nešto što se smatra, još uvijek ne izaziva društvenu osudu a jeste kazneno djelo. Dakle ono što se očekuje i što je najveća vrlina ovog prijedloga zakona da se ubrzava taj postupak i da se ne ubrzava samo stečajni postupak nego često je stečaj trajao dugo ne samo zbog samog stečajnog postupka nego zbog čitavog niza postupaka druge naravni i parničnih postupaka koji su iz njega proizlazili, ovrhe, sada se svi ti postupci ubrzavaju. I to je garant kako će i stečajni postupak biti brz. Međutim i dalje se postavlja pitanje koliko, ovdje se govori i o kvaliteti i o, stečajnih upravitelja. Međutim, postavlja se zaista logično pitanje, ako jedan subjekt, čak i renomirani subjekt sa velikim brojem zaposlenih, sa možda renomiranim i menađmentom upao u nevolju kako će, koje su to sposobnosti i da li mi imamo takve ljude koji mogu i izvesti takvu tvrtku na pravi put, odnosno često se kaže stečaj ne mora biti i likvidacija može doći do restrukturiranja. Ali koji su to ljudi koji će izvesti? Mi u Hrvatskoj da ovdje ne propagiram, ima nekoliko poznatih ali tu su se upregli čitav niz kvalificiranih pravnika, ekonomista koji su određene tvrtke izveli na pravi put, koje su bile gotovo pred bankrotom ali koje sada odlično posluju. Ali one se na prste jedne ruke mogu izbrojati. Kritiziraju se stečajne, predstečajne nagodbe, mislim da ovakav način, dakle gdje se one stavljaju pred sudsku nadležnost, sav onaj odium na neki način eliminiraju. Ali mi ne smijemo zaboraviti što se prije nekoliko godina događalo, nitko nije znao za nekakve nagodbe, one su se događale ispod stola gdje su se određenim tvrtkama opraštali milijuni i milijuni dugova, za to Hrvatska uopće ne zna do dana današnjega i ja ovdje sada te podatke neću navoditi. I nitko o tome nije govorio. Međutim, stoji primjedba, pogotovo kolege Marića i o tome treba ozbiljno razmisliti, na to upozorava on, na to je upozoravao veliki stručnjak na ovom području profesor Dika na Odboru za pravosuđe. Jedna molim vas Amerika, kapitalistička zemlja od samog početka, niti jedan postupak stečaja likvidacije ne vodi bez federalnog ureda, bez federalnog povjerenika za bankrote. I to je nešto što bez obzira koliko će netko reći osnivate još neko novo tijelo i ovo, to je potrebno. Tamo se u Americi nalazi, ono je sastavni dio, department je to jedan, jedan odjeljak u ministarstvu pravosuđa. Gdje bi to bilo u Hrvatskoj, ali to je Hrvatskoj potrebno, gdje bi upravo se ispitivalo, oni imaju takvog jednog povjerenika koji prati što se događa u procesu takvog bankrota, odnosno stečajnog postupka ali jednako tako ispituje što je dovelo do bankrota jer se itekako vodi računa o vjerovnicima, bilo da su oni država, kreditori ili radnici, što je najvažnije. A znate tko je u tom sastavu? Glavni državni odvjetnik američkih država sa glavnim federalnim istražnim biroom i bilo kakav takav postupak vodi se pod njihovim okom, budnim okom, da se vidi da li su se tu dogodile prevare, ono o čemu ste vi kolega Mariću govorili. Pa dokle ćemo mi govoriti gdje netko svjesno uništava tvrtku na račun radnika i kao da se ništa nije dogodilo, da se čak ne mogu ni ispitivati tu radnje. Tu se mogu i u našem sustavu ispitivati, ali one su posredne. Ovdje nema posrednih, ovdje direktno se involvira upravo najviša istražna tijela, kod najbanalnijeg bankrota odnosno male tvrtke, a kamoli ne onih pa isto im se dogodio i ovaj slučaj Lim & brothers banke, ali i neki drugi koji su potresli ne samo Ameriku, Europu, gotovo čitav svijet. I to je nešto što ljudi onda vide i mi ne dajemo prave odgovore. Tu ne treba, mi smo osnovali čitav niz agencija i to s pravom i to je trošak koji bi opravdao da se ovakve nevolje ne događaju. I sama ta poruka itekako samo ustanovljenje takve institucije odaslalo bi poruku da država vodi računa o svim vjerovnicima, da se ne može na takav način poslovati gdje se svjesno obmanjuju država, vjerovnici, radnici, a da netko što vi kažete kolega Mariću, u privatnom životu ima letjelice, podmornice, plovila i ne znam više što. I to ljudi vide i kažu pa kako, ono ne može shvatiti. Pa nije …, pa napravite takav zakon, prema tome drugi imaju. Mi ne izmišljamo toplu vodu. Prema tome, ima vremena da se o tome razmisli, kažem jedan od najvećih autoriteta na ovom području o tome govori, za hrvatske prilike to bi sigurno bili dio iz državnog odvjetništva ljudi i poreznici koji bi se samo i isključivo time bavili. A da vidite, preventivni učinak bi bio izvanredan. Kada smo 2003. godine uveli kazneno djelo neisplata plaća, same najave od 6. mjeseca 2003. dok nije zakon izglasan 60% se smanjio postotak ljudi koji ne primaju plaće u tom periodu. Sama najava, ajmo pokazati da zaista mislimo ozbiljno. Hvala lijepa.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolegice Antičević, s pravom ste vi još i dodali neke stvari pa me to inspiriralo za kazati. Kada država otpiše i predviđa otpisati 7 milijardi eura, a da to nijedna državna institucija ne provjeri što je prethodilo tom, to je sablazno, ne skandalozno. To je sablazno. Stidim se društva takvog. U Njemačkoj i Austriji ili nekoj drugoj zemlji ma ne bi palo nekome na pamet oprostiti bilo komu 100 eura da se ne provjeri zašto je to napravio, a ne 7 milijardi. Mi smo već 20 milijardi kuna valjda oprostili samo u ime države, a gdje je ostalo. Kako je moguće da je tvrtka zadužila se za 3 milijarde kuna od banaka primjerice, nije isplatila plaće, nije platila dobavljače, novaca na računu nema i ode u predstečajnu nagodbu. Govorite o dogovorima … ma bojim se da su nekoliko velikih dogovorili puno prije nego je zakon stupio na snagu jer vidi se tko je pokrenuo taj … i kako su završili, na štetu mnogih poštenih koji su zadužili se u banci, kamate plaćali jer ne mogu biti nepošteni, platili su obveze prema svakomu i privatno posudili novce u svoju … da ne bi ostali nikome dužni, a onda hohštapleri ostanu njima i onda ih se prisili na to. Zato sam rekao da je bilo potrebno razdvojiti ovaj zakon još uvijek i dobro pripremiti ovaj drugi dio, da ne može biti 2000 predstečajnih nagodbi, ne može bit, to nešto ne štima ako je 2000 predstečajnih nagodbi. Nešto onda u društvu je trulo, tu smrdi nešto i to puno toga a ne možemo zakonom uokvirivati nešto što ne valja. I zato drago mi je da se slažete s ovim dijelom, ali vrlo lako bi se usuglasili sa Zakonom o stečaju jer to bi moglo u dva čitanja dotjerati i zajednički izglasati. Hvala.
Ingrid Antičević-Marinović, odgovor na repliku.
Pa ja nisam ovdje odvjetnica svih ovih stečajnih nagodbi koje su se dogodile. One su željele dakle spasiti što se spasiti dade. Kako je to bilo provedeno izazvalo je dosta sumnje, bilo je sigurno i čistih stvari koje nema nitko prigovora. Ali ja želim upozoriti i sad vi bacate svu sumnju upravo na te predstečajne nagodbe. Dobro je da će čitava stvar doći pod sud, međutim kad već to kritizirate onda se morate sjetiti razdoblja kad nije bilo naziva uopće predstečajne nagodbe, kad su se ljudima odnosno vlasnicima određenih tvrtki, neki su u inozemstvu, neki su i osuđeni, neki i dalje posluju preko drugih, trećih i tako, gdje javnost hrvatska ništa o tome nije znala. To je bila poslovna tajna, tako ste tada to zvali. Imate li riječi za to? Zato ne treba previše dramatizirati oko jednih stvari, oko nekih što imate nekakve možda nekakav oko nekih stvari što se širi zadah, kad imamo stvari koje su istrunule i koje posljedice je trebalo koliko toliko bar u prvu ruku na takav pak način rješavati.
I završna riječ zamjenice ministra pravosuđa gospođe Sandre Artuković Kunšt.
Hvala vam lijepo. Pa evo završno i drago mi je da možemo utvrditi da uklapanje predstečajnog postupka u Stečajni zakon afirmativno je primljeno u ovom Domu. Bilo je govora o neprovedenoj dovoljnoj prethodnoj raspravi i to je i osporeno od strane dijela uvaženih zastupnika. Ja samo mogu napomenuti vrlo za nas važnu činjenicu. Dakle, mi smo oformili radnu grupu za izradu Stečajnog zakona u studenom 2013. godine i od tada ta radna grupa sastavljena od 20-tak članova različitih stručnih profila od sindikata do banaka je intenzivno radila na izradi prijedloga ovoga zakona. Nastojali smo balansirati interese svih grupa kao što ste vi naveli i mislim da smo barem za prvo čitanje složili vrlo dobar prijedlog Stečajnog zakona. Osim toga, održavali smo i okrugle stolove. Zakon je bio na našoj web stranici duže od, odnosno duže od mjesec dana, 45 dana točno. Prošao i povjerenstvo ispred GSV-a. Dakle, sigurno smo pružili priliku da se o njemu raspravlja kao što i ovdje. Ali na žalost nije popunjen auditorij kao što bi željeli. Bilo je govora o tome, odnosno još samo ovdje želim napomenuti da je zainteresirana javnost u ovom zakonu čak i međunarodno proširena. Naime, mi smo prilikom izrade ovog zakona uvažavali preporuke Europske komisije koje se tiču određivanja pojma i uvjeta za insolventnost u našem sustavu i općenito smo u okviru europskog semestra baš posebno surađivali na koncipiranju Stečajnog zakona. Bilo je govora o pristojbi. I inače je zakon tako složen da se vjerovnička prava ovim zakonom puno više štite nego što je to bilo prije. Vjerovnik će platiti pristojbu samo u krajnjem slučaju, ali i u tom slučaju će mu se ona vratiti jer smo ustanovili mehanizam sa FINA-om za slučaj blokiranog dužnika u smislu da se prva sredstva koja pritječu onda izuzimaju za pristojbu koju je vjerovnik platio. Isto tako kod stečaja po službenoj dužnost koji se pokreće uopće pristojbe nema. Bilo je govora o osiguranju stečajnih upravitelja. Ovo želim posebno napomenuti. Osiguranje sigurno nije uvedeno u Stečajni zakon, odnosno u obvezu stečajnih upravitelja da bi se štitili interesi osiguravatelja svakako ne. Ono što je primarno ovdje bio cilj i interes je zaštita prava radnika, odnosno zaštita onih koji su stečajnim postupkom zahvaćeni, a mogu zbog nepravilnog ili nezakonitog rada stečajnog upravitelja biti oštećeni. Oni imaju pravo da im se ta šteta nadoknadi, imaju pravo na jamstvo da će biti nadoknađena kroz osiguranje. Dakle, prvi i primarni interes ovdje je interes onih koji su zapravo u tim postupcima najslabiji, a želimo mnogim zakonskim odredbama, pa i ovom osnažiti ih. Dakle, zaštita prava radnika. To je minimum koji možemo osigurati u ovom okviru. Govorili smo o dodjeli predmeta algoritmom. Oni se ne dodjeljuju samo stečajnim upraviteljima algoritmom, nego i sucima. Bilo je govora o tome da ako je zatraženo izuzeće, da se može nastaviti rad od strane stečajnog suca. To je jedna općenita generalna procesna odredba Zakona o parničnom postupku pa vrijedi i ovdje, a sve u cilju izbjegavanja štete. Mi dostavu pogotovo u ovim predmetima generalno namjeravamo vršiti putem e-oglasne ploče, a iznimku smo morali ustanoviti samo za one koji nemaju pristup oglasnoj ploči. Govorili smo o uvjetima za povjerenike. Pozvali smo se i to su identični uvjeti kao i uvjeti za stečajnog upravitelja. O tome sam već i detaljno uvodno rekla. Ako postoji razlog da se odredba članka 24. stavak 2. koja to izrijekom određuje još popravi u smislu shvaćanja ovoga, naravno da za to postoji prostor. Isto tako je i propisana odgovarajuća primjena odredbi o stečajnom postupku u odnosu na proces predstečajnog postupka. Konkretno u članku 33. stavak 5. propisali smo mogućnost pobijanja nagodbe, a bilo je govora da takva mogućnost ne postoji pa upućujem na odredbu članka 33. stavak 5. I još samo zaključno. Dakle, algoritamsku dodjelu mogu izmijeniti umjesto onoga što je, dakle algoritam dodijelio, mogu i vjerovnici i suci, ali pritom mora biti zahtjev njihov obrazložen. Ako postoje razlozi za pokretanje kakvog kaznenog postupka onda nam to određuje Zakon o trgovačkim društvima. Zakon o trgovačkim društvima sadrži kaznene odredbe vezane za poslovanja i stečajni postupak u ovom okviru. Dakle, te odredbe nisu i neće bit predmet ovog zakona. Evo hvala vam lijepo.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Poštovana zamjenice, kazali ste da vam je drago da je afirmativno primljeno uklapanje predstečajnih nagodbi u Stečajni zakon. To uopće nije točno. Ja sam afirmativno govorio sa dopunama o stečajnom dijelu zakona, stečajnog koji se odnosi na stečaj, a potpuno suprotno o predstečajnoj nagodbi i rekao da je ishitreno i pogubno da se sada inkorporirao dio predstečajnih postupaka u ovaj Stečajni zakon. Upravo suprotno što ste vi tvrdili da smo govorili afirmativno. Predstečajna nagodba ona mora i treba biti iznimka, samo iznimka. Ta iznimka mora biti detaljno obrazložena, mora biti strateški interes zašto nešto ide u predstečajnu nagodbu, strateški, nacionalni interes mora biti istraga koja će prethoditi odobrenju predstečajnog. Tko će raditi istragu? Neka financijska policija, neki DORH, nije bitno. Netko mora napraviti istragu prije toga. Nedopustivo je da se ide u predstečajnu nagodbu … [[Govornik se ne razumije.]] otpuštanja dugova i u ime države, da nitko ne istraži razloge zbog kojih je došao pravni subjekt u stanje nelikvidnosti. Pa to je pogubno! To je zastrašujuće! Da vas ne interesira zbog čega je netko nelikvidan. Namjerno, zlonamjerno ili nekog trećeg. Pa možda on sam sebi neće platiti. Možda je sebi preplaćivao da obavlja preko svoje firme iz inozemstva svu robu i plaća je 40% skuplje. I došao je u stanje nelikvidnosti. I vi to ne istražujete, vas to ne interesira i kažete idemo u predstečajnu nagodbu. Ne mogu vjerovati! Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Sandra Artuković Kunšt.
Hvala lijepo. Ja ću se vama ispričati ako sam vas krivo shvatila, ali ono što sam shvatila iz rasprave je da postoji afirmativan pristup prema tome da se odredbe procesa predstečajne nagodbe uključuju Stečajni zakon i da taj postupak vodi sud. Kakav je sadržaj tih odredbi naravno da to može biti predmet diskusije pogotovo do drugog čitanja, dapače, u tom smislu sam vaše očitovanje i shvatila. A vezano za provjeru stanja dužnika i njegove imovine ovaj zakon nema poseban financijski učinak, a za ovo što je predloženo potrebno je puno više pripreme i naravno puno više sredstava a to sad u ovom trenutku nismo u mogućnosti realizirati. Hvala vam.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. Kolegice i kolege nastavit ćemo sutra u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju. Hvala lijepa i laku noć!
Prijedlog Stečajnog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 777. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Stečajnog zakona 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 glasova za, 10 suzdržanih glasova i 16 protiv donesen predloženi zaključak. Time smo završili današnje glasovanje o odrađenim točkama dnevnog reda. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo u plenarnom zasjedanju 16.sjednice Hrvatskog sabora. Već vidim ruke u zraku, uobičajeno za Hrvatski sabor. Poštovani zastupnik Boro Grubišić.