Austatud Riigikogu! Austatud valitsusliikmed! Alustame 11. septembri infotundi. Kõigepealt teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 49 Riigikogu liiget, puudub 52. Alustame infotundi. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts ning sotsiaalminister Taavi Rõivas.
Esimese küsimuse küsib Sven Mikser peaminister Andrus Ansipilt. Teemaks on vajaduspõhine õppetoetus. Palun!
Austatud valitsusjuht! Küsin teilt haridusministri puudumise tõttu. Eelmisel aastal valitsuse algatatud ning äsja jõustunud õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmise seadus sätestab, et vajaduspõhist õppetoetust saab kuni 24-aastane kutse- või kõrgkoolis õppiv tudeng, kui sissetulek pereliikme kohta ei ületa 280 eurot. Vastavalt seadusele loetakse üliõpilase pereliikmeteks ka tema alaealised õed ja vennad ning tema kuni 24-aastased õed ja vennad, kes õpivad kutse- või kõrgkoolis. Välja on jäänud – ka viimaste päevade ajakirjandus on sellele tähelepanu juhtinud – 19-aastaseks saanud õed-vennad, kes õpivad gümnaasiumi lõpuklassides. Eestis minnakse kooli valdavalt 7-aastaselt ja gümnaasiumi lõpuni kulub 12 õppeaastat, nii et selline seaduspügal tundub ebamõistlik ja ebaõiglane. Kas sellise lahenduse puhul on tegu valitsuse poliitilise tahtega või eelnõu algataja möödalaskmisega, mille ka Riigikogu on jätnud korrigeerimata?
Ma olen teiega sama meelt. Kui inimene on saanud 18 täis ja õpib endiselt gümnaasiumis, siis põhimõtteliselt tuleks ta arvestada pereliikmete hulka ning vastavalt sellele rehkendada välja tulu ühe pereliikme kohta. Seadusandja on seaduse vastu võtnud. Kui seadus ei ole kõige parem, siis tuleb seda parandada. Selles seadusandja roll seisnebki. Mina valitsusjuhina ei pea õpetama hakkama, kuidas sel puhul tegutseda tuleb. Aga ma usun, et valitsus sellise algatuse teeb.
Aitäh! Palun, Sven Mikser, esimene täpsustav küsimus!
Austatud peaminister! Eile ilmus portaalis Delfi lugu ühest üliõpilasest, kes jääb vajaduspõhisest õppetoetusest ilma, kuna ta eelmisel aastal kooli kõrvalt töötas, mistõttu sissetulek leibkonna liikme kohta ületas toetuse saamiseks vajaliku piiri 2,5 euro võrra. Ka see tundub mõistlik ja õiglane? Nõndanimetatud tasuta kõrghariduse kehtestamise järel ei saa see tudeng ülikooli kõrvalt töötamist jätkata, kuna see ei võimalda tal nõutud nominaalajal õppeprogrammi täita. Miks valitsuskoalitsioon otsustas sellise lahenduse kasuks? See ju karistab rahaliselt raskes seisus tudengit selle eest, et ta leidis võimaluse gümnaasiumi lõpuklassi kõrvalt töötada. Siin ei saa olla tegemist näpuveaga, sest haridusminister ütles eelnõu menetluse käigus korduvalt, et on selge poliitiline otsus võtta taotluste puhul aluseks just nimelt eelmise aasta andmed.
Kuhugi tuleb ju tõmmata piir, millest allapoole jääva sissetulekuga inimestele makstakse vajaduspõhist õppetoetust ja millest ülespoole jääva sissetulekuga inimestele ei maksta. Riigi rahakoti suurust silmas pidades ei ole vahet, kas see piir on 280 eurot pereliikme kohta kuus või 282 eurot ja 50 eurosenti. See on alati valikukoht, kuhu piir tõmmata, kuid piir peab olema ja sellest tuleb kinni pidada, mitte nii, et piir on laialivalguv ja udune. Kui te leiate veenvaid põhjendusi, miks mingi tulu ei ole olnud õieti päris tulu, siis kindlasti maksumaksja maksab juurde. Meil on nii, et seadusandja otsustas anda Haridus- ja Teadusministeeriumi käsutusse lisaks tavapärasele summale 3,3 miljonit eurot vajaduspõhiste õppetoetuste maksmiseks. Summa summarum on keskmine üliõpilane võitnud päris palju. 3,3 miljonit eurot endise 8,8 miljoni euro kõrval on ikka päris suur lisa ning ma arvan, et keskmine tudeng peaks olema praegu rahul ja õnnelik.
Aitäh! Palun, Sven Mikser, teine täpsustav küsimus!
Ma ilmselt ei suutnud teieni tuua oma küsimuse tuuma. Küsimus ei ole see, kui palju või kui vähe ületati kehtestatud piiri. Mingi piir peab kindlasti olema, selles olen ma teiega nõus. Küsimuse mõte on hoopis selles, miks on nii pikk viiteaeg. Tudeng, kes gümnaasiumi kõrvalt käis aasta varem tööl, et oma pere majanduslikku olukorda pisutki leevendada, nüüd nn tasuta kõrghariduse tingimustes seda enam teha ei saa, kuna ta tasuta õppimiseks peab nominaalajaga edasi jõudma. Samas ta ei saa vajaduspõhist õppetoetust, sest arvestuse aluseks on leibkonna sissetulek ühe liikme kohta eelmisel aastal. Miks valitsus valis sellise lähenemise?
Kui riik koguks oma kodanike, sh üliõpilaste kohta andmeid märksa intensiivsemalt ja suuremas ulatuses, siis oleks võimalik rakendada ka lühemat võrdlusperioodi. Aga enamate andmete kogumine on konfliktis inimese privaatsfääri kaitsmisega. Praegu rehkendatakse andmetega, mida inimesed ise on deklareerinud või mida on tööandjad nende kohta deklareerinud. Need andmed paraku on meil usaldusväärselt kasutuses ainult eelmise aasta kohta – pean silmas taotluse esitamise aega. Ma ei välista, et infotehnoloogia arengu korral on võimalik võtta aluseks pisut hilisem periood. Kuid jooksvat kuud – no seda ei saa ilmselt mitte kunagi arvesse võtta, siis tuleks hakata toetust tagantjärele maksma.
Aitäh! Läheme kohapeal registreeritud küsimuste juurde. Iga küsimuse puhul saab esitada kaks kohapeal registreeritud küsimust. Palun, Helmen Kütt!
Lugupeetud peaminister! Valitsus on otsustanud, et vajaduspõhise peretoetuse määramisel lähtutakse sissetuleku arvestamisel eelmistest kuudest jooksval aastal, vajaduspõhise õppetoetuse määramisel eelmisest aastast. Viljandi maakonnas on ühe lasterikka pere ema pöördunud minu poole murega, et KredExi toetus, mis tuli perele, tekitas olukorra, kus pere tütar, taotledes vajaduspõhist õppetoetust, sai selle toetuse kõige madalamas määras. Samas töötas ema eelmisel aastal reaalselt vaid kolm kuud. Igasuguse loogika järgi oleks pidanud tütar seda toetust saama kõrgeimas määras. Praegu on võimalik, et inimene oli eelmisel aastal töötu, nüüd aga saab ta väga kõrget, üle keskmise palka, ent tema lapsele on määratud vajaduspõhine õppetoetus. Kas te peate seda regulatsiooni õigeks?
Kõikide maksude ja kõikide toetuste administreerimine on kahtlemata kulukas. Ma ei ole valmis ühegi maksu ega ühegi toetuse kohta väitma, et praegune administreerimise kord on ideaalne. Kindlasti mitte! Alati saab operatiivsemalt arvesse võtta tulusid, saab ka operatiivsemalt arvestada tegelikke vajadusi. Tavaliselt on aga operatiivsem tulude või vajaduste arvessevõtmine märgatavalt kulukam kui pisut varasemale perioodile tuginedes toetuste arvestamine. Vajaduspõhiseid peretoetusi makstakse eelmise kvartali tegelike tulude alusel, mitte eelmise kuu tegelike kulude alusel, nagu te väitsite. Põhimõtteliselt on võimalik luua ka teistsuguseid süsteeme. Ma kutsun üles kõiki, kes ei ole praegu kehtivate regulatsioonidega rahul, pakkuma välja uusi ja paremaid ideid. Kindlasti valitsus on uutele ideedele avatud.
Aitäh! Palun, Jevgeni Ossinovski!
Lugupeetud peaminister! Vastuses Sven Mikserile te vist alguses natuke kogusite ennast, aga Helmen Kütile vastates te ütlesite, milles tegelikult on põhjus, miks arvestatakse vajaduspõhise õppetoetuse puhul eelmise aasta tuludeklaratsiooni andmeid. Selleks on loomulikult kulukus. Helmen Kütt teab väga täpselt, kuidas arvestatakse vajaduspõhist peretoetust, ja ta ütles "eelmiste kuude", mitte "eelmise kuu" tulude alusel. Aga seesama küsimus, kas arvestada vajaduspõhist õppetoetust eelmise aasta või lühema perioodi sissetuleku alusel, oli siin parlamendis väga põhjalikult arutelu all. Juba siis oli selge, et tekivad olukorrad, kus inimesed langevad selle süsteemi hammasrataste vahele. Tollal lubas haridusminister valitsuse esindajana, et ülikoolid loovad tulemuslepinguid kasutades spetsiaalsed fondid inimestele, kes selle seaduse järgi ei saa seda õppetoetust, aga võiksid saada toetust nendest fondidest nii kaua, kuni uus aasta kätte jõuab. Kas seda on tehtud?
See oli väga pikk küsimus, milles oli mitu kommenteerimist vajavat aspekti. Kõigepealt, asi pole mitte ainult maksumaksja raha efektiivses kasutamises ehk selles, kui kallis või odav on ühe toetuse administreerimine valitsusele või riigile. Asi on ka selles, kui suurt ressurssi ühe toetuse taotlemine nõuab toetuse taotlejalt. Jooksva kuu tegelike kulude usaldusväärne tõestamine käib ilmselt väga paljudele inimestele üle jõu. See ei ole nii lihtne, nagu esmapilgul ehk tundub. Kui ongi teada tulud, mis konkreetsel kuul teeniti, siis ei pruugi teada olla mingid mõne aja järel laekuda võivad summad, mille puhul ei eeldatud, et need laekuvad, jne. Tõesti, usaldusväärsed andmed on kergelt kättesaadavad eelmise aasta kohta. Nagu ma juba ütlesin, vajaduspõhiste õppetoetuste tarvis on eraldatud võrreldes seni kehtinud süsteemiga 3,3 miljonit lisaraha. Kui saab 8,8 miljonile 3,3 miljonit lisaks, siis see tähendab seda, et toetuste ulatus on märgatavalt suurem, kui see enne vajaduspõhiste õppetoetuste kehtestamist oli. Ning lisaks vajaduspõhistele õppetoetustele maksavad ülikoolid ja muud kõrgemad õppeasutused oma toetusi üliõpilastele nii õppeedukuse kui ka sotsiaalsete näidustuste alusel.
Suur tänu!
Läheme järgmise küsimuse juurde. Küsija on Lauri Laasi, kellel on majandus- ja kommunikatsiooniministrile küsimus elektri hinna kohta. Palun!
Austatud majandusminister! Saan aru, et elektri hind on teil veel suurem veskikivi kaelas, kui omal ajal oli Lihula sammas. Aga ma ei küsi mitte sellepärast, et teie tuju rikkuda, vaid sellepärast, et inimesed ootavad vastuseid ja tahavad teada, mis edaspidi saab. Küsimus on järgmine. Kui tavapäraselt kaasneb suvise ilmaga eestimaalaste jaoks ka veidike taskukohasem elektriarve, siis see suvi oli teisiti. Tänavu oli Eesti hinnapiirkonna juunikuu keskmine elektri hind 73% kallim kui eelmisel aastal. Suvel te möönsite, et sellised hinnahüpped on jaburad ning sellest tuleb teha tõsiseid järeldusi, vaja on olukorda analüüsida. Milliseid järeldusi on siis tehtud ja kui kaugele on lubatud analüüsiga jõutud?
Ma saan aru, et te viitasite Eesti elektribörsi hinnale 25. juunil. See 25. juuni juhtum tekitas meis suurt rahulolematust. Me oleme analüüsinud selle põhjusi ja enda jaoks põhjused enam-vähem loogilisse ritta pannud. Kindlasti tuleb tegelda sellega, et Eesti ning meie lõunanaabrite Läti ja Leedu elektriturg toimiks samadest põhimõtetest lähtuvalt. Praegu see nii ei ole. Selle tõttu võib tekkida olukord, kus Läti ja Leedu hinnapiirkond mõjutab Eesti hinnapiirkonda ning need hinnad ühtlustuvad. Hindade ühtlustumisele iseenesest ei saa ka midagi vastu olla – põhja poole vaadates me näeme seda samuti –, aga hindade ühtlustumine saab olla siis aktsepteeritav, kui turul kehtivad tingimused on ühesugused. Praegu see nii ei ole. Me ootame selles osas oma lõunanaabritelt kiiremat edasiliikumist. Seni aga peavad turu korraldajad, süsteemioperaator, Konkurentsiamet ja minu arvates ka Nord Pool ehk elektribörsi haldaja astuma samme, et Eesti tarbijad oleksid igas olukorras paremini kaitstud.
Aitäh! Palun, Lauri Laasi, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh, härra minister, selle vastuse eest! Ma ei ole päris kindel, et kõik on meie naabrite lätlaste ja leedukate süü. Ma arvan, et üht-teist annaks meil endil teha. Näiteks üks elektri kõrge hinna põhjus on olnud hooldustööd, mis tõid kaasa elektrienergia pakkumise vähenemise. Korraga olid hoolduses nii Estlink 1 kaabel kui ka Narva elektrijaama plokk. Kuidas on plaanis edaspidi tagada, et paljud tootmisvõimsused ja ühendused ei oleks ühel ja samal ajal hoolduses? Kes selle eest peaks hea seisma?
Ka see on õige tähelepanek. Muidugi tuleks kõike seda koordineerida, ja mitte ainult ühe riigi piires. Turu korraldajad peaksid kooskõlastama kõiki turgu oluliselt mõjutavaid tegureid, mis on ühel või teisel moel seotud turuosaliste otsustega. Eesti puhul peaks põhivõrguettevõte Elering seda tööd koordineerima oma kolleegidega nii lõunast kui põhjast. Minu hinnangul võiks seda küsimust tõsiselt arutada ka elektribörsi korraldaja. Nord Pool peaks märksa olulisemat rolli mängima, et paremini turgu korraldada ja et elektri hinda mõjutavate tehniliste võimsuste töö oleks koordineeritud.
Aitäh! Palun, Lauri Laasi, teine täpsustav küsimus!
Härra minister! Kui Keskerakonna fraktsioon pakkus eelmisel aastal välja elektri hinna ohjeldamiseks elektriaktsiisi vähendamise, siis see tegi teile palju nalja ja te lausa pilkasite seda ettepanekut siin saalis. Omalt poolt te pakkusite välja, et vähendada tuleks hoopis taastuvenergia tasu. Küsingi siis, nagu ma olen seda teie käest ka varem küsinud, kui kaugel te oma plaaniga olete ja millal taastuvenergia tasu tõesti väheneb.
Kui lühidalt vastata, siis ma küsiks vastu: lugupeetud saal ja hea küsija ka, miks te ei ole sellist seadust vastu võtnud? Niisugune eelnõu on menetluses. Ka opositsioon saab initsiatiivi üles näidata. Ei ole mõtet niigi ülekoormatud valitsuskoalitsiooni rahvasaadikuid kogu aeg põhjendamatult süüdistada. Elektrituruseaduse muutmise seaduse eelnõu teine lugemine katkestati. Minu hinnangul on Euroopa Komisjoniga peetud eelkonsultatsioonid läinud positiivselt ja ma arvan, et Riigikogu võiks selle seaduse võimalikult kiiresti vastu võtta sellisel kujul, nagu eelnõu teise lugemise tekst oli. Sellisel juhul me seome taastuvenergia tasu turuhinnaga. Kui turuhind on kõrgem, on taastuvenergia tasu väiksem ja kõik me tarbijatena saame seda omal nahal tunda. Nii et jõudu tööle!
Aitäh! Läheme kohapeal registreeritud küsimuste juurde. Palun, Marika Tuus-Laul!
Austatud härra minister! Eriti julged vastused tulevad tavaliselt kolmandale küsimusele, kui te teate, et enam juurde küsida ei saa. Siis on hea öelda, et võtke eelnõu vastu. Te teate küll, et opositsiooni eelnõusid vastu ei võeta. Ma tahan aga küsida selle kohta, et Statistikaamet avaldas hiljuti info järjekordse tarbijahinnaindeksi muutuse kohta. Loomulikult eluasemekulud olid põhilised, mis seda indeksit tõstnud on – ligi pool tõusust langes nende arvele. Sellest poolest omakorda 80% langes elektri arvele. Elekter on nii palju kallinenud, ligi 29%. Me teame, et selles vallas on väga palju riigi otsustada: võrguteenuste tasu, elektriaktsiis, käibemaks ja loomulikult dividendid, mida on sadu miljoneid eurosid. Miks te siiski tegite sel aastal nii julge sammu, et tõstsite elektri hinda koos kõigi riigimaksudega nii palju? Tegelikult ootas rahvas teilt "Kodukulud alla" lubaduse täitmist.
Ma vahendan ka oma suviseid emotsioone. Käisin Mustamäel Sõpruse puiestee 202 täielikult renoveeritud kortermaja avamisel. Mis selgus? Väga suur maja on renoveeritud, soojakulude kokkuhoid 65%. 1970. aastal arhitekt Karbi projekteeritud maja on väga kapitaalselt korda tehtud. Ma arvan, et see ongi vastus teie küsimusele. See, et toimus vabale elektriturule üleminek, ei tohiks enam üllatus olla. Kui me räägime tõsiselt elektrituru väljavaadetest, siis tasub rohkem jälgida ka tulevikuhindadega tehtavaid tehinguid meie piirkonnas – nii Eestis kui ka Põhjamaades. Näeme, et meie väljavaated on üsna head ja stabiilsed, mis peaks tähendama seda, et ühe energiakomponendi surve inflatsioonile peaks vähenema. Kui arvestada ka täiendavaid infrastruktuuriinvesteeringuid, mis toovad turule veel uusi pakkujaid juurde – mõtlen siin Eesti-Soome kaablit, Leedu-Rootsi kaablit ja Leedu-Poola kaablit –, siis usun, et praegusel üleminekuajal luuakse ühe energiakomponendi osas üsna head väljavaated nii meie peredele kui ka Eesti majandusele.
Aitäh! Palun, Lembit Kaljuvee!
Hea minister! Tuleb tõdeda, et me kahjuks ei ole oma elektriturgu päris käima saanud. Kui turule läksime, siis lubasime rahvale, et saame Põhjamaade hinnaga elektrit osta. Tänavu suvel kahjuks seda ei saanud. Mis te arvate, võib-olla peaks arvestades leedulaste ja lätlaste käitumist ning oma tootmisvõimsusi kehtestama Eestis sellise hinna, mis ei oleks kõrgem kui Nord Pool Spoti Soome hind?
Iseenesest on see huvitav mõte, mida võib kaaluda, kui me teatud aspekte piirkonna elektriturul korda ei saa. Seda tõenäoliselt küsija silmas pidaski. Samas pole põhiväide päris korrektne. Kui ma vaatan elektrituru hindu Eestis ja Soomes, siis tegu on vaata et sendi pealt ühe hinnatasemega. Üksikuid kõikumisi on olnud, nagu oli see 25. juuni hinnatõus, mil meie hinnapiirkond ühines Läti ja Leedu omaga. Praeguses olukorras pean ma seda anomaalseks, arvestades turureegleid, mis kehtivad lõunanaabrite juures. Ma arvan, et meil kehtivad Põhjamaadega ühed hinnad. Teine asi on see, mida me suvel nägime. Siin tulevad mängu teatud looduslikud tegurid. Ka Põhjamaades on erinevaid hinnapiirkondi. Kui võrrelda Soome keskmiseid hindu – mitte ühe päeva hindu, vaid keskmiseid hindu – Norra või Rootsi mõne piirkonna omadega, mitte kogu Norra või Rootsi hindadega, siis näeme, et vahe on märkimisväärne. Ma arvan, et hindade ühtlustumisele alanemise poole aitab kindlasti kaasa Leedu-Rootsi kaabel. Laias laastus on turu avamine meile kui riigile väga kõva investeering tulevikku. Muidugi on asju, mille kallal tuleb väga tõsiselt töötada, on häirivalt palju ära tegemata asju, aga on ka tehtud investeeringuid, mis loodetavasti olukorda tulevikus oluliselt parandavad.
Suur tänu! Selle küsimusega oleme saanud ühele poole, läheme järgmise juurde.
Helmen Kütil on sotsiaalminister Taavi Rõivasele küsimus pensionide kohta. Palun!
Lugupeetud sotsiaalminister! Kuna seadus seda nõuab, siis pensionid tõusevad. Valitsus on mitmel korral tõstnud pensioni vähem, kui seda oleks saanud arvestuslikult teha. Viitan masuajale, kui pensionid ei tõusnud, aga need ka ei langenud. Küsimus ongi selles, kas 2014. aastaks teie välja kuulutatud pensionitõus 5,8% – ajakirjanduse andmetel küll 6% – on tegelik tõus või on sealt tehtud ka mahaarvamised?
Üks mis kindel on see, et valitsus ja Sotsiaalkindlustusamet maksavad pensionid välja täpselt selles suuruses, nagu seadus ette näeb, ja täpselt selles suuruses, mis vähegi riigile jõukohane. Järgmise aasta pensionitõus saab olema 5,8%. See on lisaraha, mis reaalselt inimestele kätte jõuab. See tähendab lisa keskmiselt umbes 20 eurot igale pensionärile kuus või kui soovite, siis 240 eurot aastas. Teil on õigus, et pensionide maksmine sõltub väga palju rohkem seadusest ja seaduses ettenähtud valemist kui valitsuse lahkusest või karmusest. Samas on siiski asju, mida valitsus saab teha selleks, et pensionid kiiremini kasvaks. Pensionide kasv on otseselt seotud sellega, kui hästi läheb Eesti majandusel. Praegune valitsus teeb kõik selleks, et majandusel läheks hästi, ja vaatamata sellele, et suur osa Euroopast on väga raskes seisus, on Eesti majandusel läinud üsna hästi, paremini kui paljudel riikidel. Mul on väga kurb meel, et teistel läheb halvasti, aga ma olen uhke selle üle, et Eestil läheb hästi. See annab võimaluse ka selleks, et erinevalt paljudest riikidest, kus räägitakse sellest, et pensione üldse ei tõsteta või neid isegi vähendatakse – isegi meie põhjanaabrid plaanivad pensioniiga tõsta –, saame meie rääkida sellest, et pensionid kasvavad, ja seda väga suure tõenäosusega kiiremini kui üheski teises Euroopa Liidu riigis.
Aitäh! Palun, Helmen Kütt, esimene täpsustav küsimus!
Austatud minister! Kas on siis kavas ka tulumaksuvaba miinimumi tõsta? Kui tänavu tegelikult pensionitõus oli, siis väga paljude eakateni, kas siis raske elusaatuse tõttu, näiteks represseeritutel, või pika tööea tõttu, kui pensionisumma on suurem kui 336 eurot, pensionitõus reaalselt ei jõudnud. Tulumaks nullis selle ära. Kui tulumaksuvaba miinimumi ei tõsteta, siis 2014. aasta pensionitõus, mis arvestuslikult, paberil on keskmiselt 20 eurot kuus, tegelikult paljudeni ei jõua.
Tulumaksuvaba miinimumi tõstmine on eelarve läbirääkimiste küsimus ja lõplikke otsuseid ei ole veel tehtud. Aga on paar asja, mis on eelarve läbirääkimistel aja jooksul kaljukindlaks saanud. Üks neist on, et pensionide tõusuks peab raha olemas olema, teine on, et ka palkade tõus on valitsuse jaoks väga oluline prioriteet. Need on asjad, mida saab praegu kindlalt öelda. Mis puutub vanaduspensioni, siis praegune keskmine vanaduspension on 334 eurot, mis on pisut väiksem summa kui tulumaksuvaba miinimumi määr.
Aitäh! Palun, Helmen Kütt, teine täpsustav küsimus!
Viimane küsimus on niisugune. Eesti Pensionäride Ühenduste Liit kui suurim eakaid esindav organisatsioon Eestis on alates 2008. aastast läbi viinud uuringut, mille raames on eakaid küsitletud ja uuritud nende toimetulekut. Saadud andmed on esitatud sotsiaalministrile ning ka kohtumisel ja muudes vestlustes sotsiaalministriga on seda infot jagatud. Liidu esindaja härra Kitsingu sõnul on uuringu põhjal selgunud, et reaalpension on koguni 18% vähenenud, sest elukalliduse tõus on olnud kiirem kui pensionide tõus. Kui vaadata eaka inimese väljaminekuid, siis üks kolmandik pensionist kulub söögile, üks kolmandik eluasemele. Toidu hind on tõusnud vahepealse aja jooksul 31,9% ja eluasemekulud kasvanud 44,8%, rääkimata summast, mis tuleb kulutada ravimite ostmiseks. Kas te olete nende andmetega kursis ja kas te ka läbirääkimisi pensionäride ühendustega arvestate?
Kellelegi ei ole uudis, et 2009. ja 2010. aastal oli ka Eestis majanduskriis, aga vaatamata avalikkuse väga suurele nõudmisele, sest palgad ju langesid, otsustas valitsus pensione mitte langetada. See oli väga raske otsus, aga ma arvan, et see oli väga õige otsus. Ning esimesel võimalusel, kui see osutus riigile taas jõukohaseks, hakkasime pensione tõstma. Ettevaatavalt võin öelda, et kõikide prognooside järgi nii sellel kui ka järgmisel aastal pensionitõus ületab märgatavalt elukalliduse tõusu. Meil on veel pisut vara rääkida 2015. aasta pensionide tõstmisest, aga meil on prognoosid tehtud juba ka selleks ajaks. Nii palju võin öelda, et suure tõenäosusega saab pensionitõus 2015. aastal olema veel kiirem kui järgmisel aastal, seegi on märksa kiirem elukalliduse tõusust. Jah, majanduskriis puudutas kõiki, aga saab öelda, et me väga teadlikult püüdsime eakaid inimesi kriisi mõjudest säästa. Kui palgad ümberringi langesid, siis pensione me hoidsime kümne küünega samal tasemel. Edaspidi tõstame pensione nii palju, kui Eesti riigile vähegi jõukohane – järgmisel aastal 5,8%, ja see on viimase kuue aasta kõige kiirem pensionitõus.
Aitäh! Läheme kohapeal registreeritud küsimuste juurde. Palun, Marika Tuus-Laul!
Päris kohutav on kuulda, et oleks võinud juhtuda, et me veel langetame oma pensione, mis on niigi Euroopa ühed väikseimad. Ka mina toonitan seda, et te olete ikkagi pensioni igal aastal tõstnud tunduvalt vähem, kui pensionivalem ette näeb. Vahepeal oli pensioni suurus üks aasta üldse külmutatud. Järgmine aasta me saaksime selle valemi järgi pensioni tõsta 7%, tõstame aga 5,8%. Tänavu tõsteti 5%, oleks pidanud tõstma 6,36%. Mis puutub reaalpensioni, siis kui arvestada tohutut hinnarallit, mis Eestis on olnud, seda Euroopa suurimat hinnatõusu, siis reaalpension on väga palju maha jäänud. Kas me ei saaks tõsta pensioni 7%? Kuidagi piinlik on, et meie pension on viis korda väiksem kui Kreekas.
Hea Marika Tuus! Te olete väga andekas küsima niimoodi, et küsimuse esitamise käigus te esitate vähemalt kümme faktiviga ja siis järgneb küsimus, mis on hoopis mujalt valdkonnast. Aga ma proovin selle piiratud aja jooksul ka need faktivead ära õiendada. Absoluutselt vale on, et Eesti pensionid on Euroopa väikseimate hulgas. Mina ei tea, kust te need andmed võtate. Võrrelge meie omaga pensioni Lätis ja Leedus, võrrelge nende Euroopa riikidega, kellega me oleme saatusekaaslased, ajalookaaslased! Mitmel pool, sh meie naaberriikides on pensionid väiksemad ja ka pensionitõus väiksem. Näiteks Leedus ei kavatseta järgmisel aastal pensione tõsta ega tõstetud ka sel aastal. Läti pensionitõus on Eesti omast olnud üle kahe korra aeglasem, kuigi majanduskasv on ka neil küllaltki soliidne. Te nimetasite siin Kreekat, seal räägitakse ainult pensionide vähendamisest, mitte nende tõstmisest. Täiesti eksitav on ka teie jutt, et me oleks võinud pensione tõsta, aga tegelikult külmutasime need. Vastupidi, väga karmilt seadusetähte järgides ei oleks pidanud 2009. aastal pensione tõstma. Ometi otsustati leida raha, et pensione ka 2009. aastal, kui Eesti ühiskonnal tervikuna oli väga raske, 5% tõsta. Väide, et Eesti pensioniindeks tegelikult on 7% ja sellest makstakse pensionitõusuks ainult 5,8%, on avalikkust eksitav, see ei vasta tõele. Kontrollige oma andmeid, püüdke arvutada! 5,8% on just nii suur pensionitõus, nagu seadus võimaldab meil teha. See on maksimaalne Eesti riigile jõukohane pensionide tõstmine.
Aitäh! Palun, Aivar Sõerd!
Austatud minister! Ma tulen tagasi selle aspekti juurde, mis puudutab üldist majanduslikku konteksti, kus me asume. Meie oleme ju osa euroala ja kogu Euroopa Liidu majandusest. Minu arvates on küll alust öelda, et Eesti kavandatav pensionitõus 5,8% järgmisel aastal on erandlik. Tõsi, Läti plaanib ka pensionitõusu. Ma ei tea, kas see on suurem kui Eestis, aga ma tean, et Läti ei ole mitmel varasemal aastal pensione tõstnud, aga meie oleme seda teinud. Te suhtlete teiste sotsiaalministritega, teil on kõige ülevaatlikum informatsioon. Kas me võime öelda, et Eesti kavandatav pensionitõus on Euroopa Liidu kontekstis pigem erandlik?
Jah, mitte ainult Eesti pensionitõus ei ole Euroopas erandlik, vaid Eesti toimetulek tervikuna on Euroopas erandlik. Eesti on üks väga väheseid riike, kus tööpuudus väga kiiresti kahaneb. Mida kiiremini tööpuudus väheneb, mida rohkem inimesi teeb tööd ja maksab sotsiaalmaksu, seda enam me saame tõsta pensione. Vaatame neid riike, kus on üldse majanduskasv! Kahjuks paljudes Euroopa Liidu riikides on kas nullkasv või tagasiminek ja nende puhul me räägime kas pensionide vähendamisest või külmutamisest. Aga kui me vaatame neid üksikuid riike, kus on majanduskasv, siis lisaks Eestile on nende hulgas kindlasti meie naabrid Läti ja Leedu. Tõesti, ka Läti plaanib järgmisel aastal pensione tõsta, aga see jääb praeguse kava järgi 2,5% piiresse ehk enam kui kaks korda väiksemaks Eesti pensionikasvust. Leedu, kelle majandusel ei lähe sugugi väga palju halvemini kui Eestil, on väga alalhoidlik. Nii palju kui teada, Leedu pensione suurendada ei kavatse. Eestis aga on mulle teadaoleva info põhjal väga suure tõenäosusega järgmisel aastal pensionikasv Euroopa Liidu kõige kiirem. Kas see on meil eraldi eesmärk? Ei ole. Meie eesmärk on, et Eesti majandusel läheks hästi. Kui Eesti majandusel läheb hästi, on meil reaalselt raha, et inimeste heaolu suurendada.
Suur tänu! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde. Järgmine küsija on Tarmo Tamm, küsimus on peaminister Andrus Ansipile, teema on haldusreform. Palun!
Lugupeetud peaminister! Nagu tavaks saanud, tõuseb enne kohalikke valimisi päevakorrale haldusreformi teema. Teie koalitsioonipartner IRL on käinud välja järjekordse kava, mis paneb ette tõmbekeskuste baasil omavalitsuste moodustamist ja sundliitmist. Kas Vabariigi Valitsus on seda arutanud ja selle kava heaks kiitnud? Mida teie, härra peaminister, sellest arvate?
Ei ole Vabariigi Valitsus seda arutanud ja heaks kiitnud ning selleks pole ka eeldusi. Teatavasti liberaalidena peavad reformierakondlased õigeks vabatahtlikku liitumist. Me kindlasti ei ole valmis toetama kohalike omavalitsuste sunniviisilist ühendamist. Ajal, kui väga palju räägitakse demokraatia murenemisest, ei ole minu meelest üldse kohanegi teha ettepanekut, et kohalike omavalitsuste iseotsustamise õigus tuleks kaotada ning keegi, kes on kõrgemal, kes on targem ja näeb kaugemale, võiks kohalike omavalitsuste eest hakata langetama otsuseid nende liitumise või liitumata jätmise kohta. Ei, me ei ole selles osas oma seisukohta muutnud. Vabatahtlik ühinemine saab olla ainus liitumise alus.
Aitäh! Palun, Tarmo Tamm, esimene täpsustav küsimus!
Lugupeetud peaminister! Nüüd tekkis mul selline kummaline küsimus. Mille pärast siis IRL sellega praegu tegeleb? Peale Reformierakonna ei ole tal ju ka toetajaid Keskerakonna ja sotsiaaldemokraatide hulgas? Miks siis teie valitsuspartner sellega tegeleb?
Mina ei ole tõmbekeskustele toetuva reformi kavast aru saanud nii, et ainus liitumise alus oleks sunniviisiline ühendamine. Praegu peavad kohalikud omavalitsused läbirääkimisi. Meil on omavalitsusi, kes on vabatahtlikult juba liitunud. Praeguse teadmise juures peaks alles jääma 215 kohalikku omavalitsust. Ma usun, et see protsess jätkub ka tulevikus. Valitsus on vabatahtliku ühinemise puhul ette näinud ka liitumispreemiad kohalikele omavalitsustele. Me toetame vabatahtlikku ühinemist, kuid liberaalidena ei unusta reformierakondlased kunagi, mis on kohalike omavalitsuste kõige olulisem roll demokraatlikus riigikorralduses. Kohalik omavalitsus peab tugevale kohalikule identiteedile tuginedes keskvõimu tasakaalustama. Sellepärast kohalikku omavalitsust ja tema autonoomiat väga paljudes demokraatlikes riikides tõsiselt austatakse.
Aitäh! Palun, Tarmo Tamm, teine täpsustav küsimus!
Lugupeetud peaminister! Nagu kuulda, plaanitakse järgmisel aastal riigitöötajate palga kasvu, mis iseenesest on tore ja kindlasti leiab ka meie toetust. Aga kust kohalikud omavalitsused leiavad raha, et näiteks lasteaiakasvatajatel palka tõsta? Paljude lasteaiakasvatajate palk on 2007. aasta tasemel. Millist tulubaasi kasvu te järgmisel aastal kohalikele omavalitsustele ette näete?
Just enne, kui ma siia teie ette tulin, vaatasin online-uudiseid. Nägin üht uudist selle kohta, et nendel, kellel palk on viimase aasta jooksul tõusnud, on see tõusnud ühe küsitluse järgi isegi 14%, keskmiselt aga 9%. Me teame ka, et Statistikaameti andmetel oli tänavu teises kvartalis palgatõus 8,5%. Rahandusministeeriumi prognooside järgi kasvavad palgad järgmisel aastal 6% ja minu hinnangul on need prognoosid suhteliselt konservatiivsed. Praegune väga hea maksulaekumine kinnitab, et palgad on tõusnud ja tööhõive suurenenud. Kui tööhõive on märgatavalt suurenenud ja palgad tõusnud, siis ka kohaliku omavalitsuse tulud suurenevad. Nendele langev tulumaksu osa kasvab märgatavalt. See ongi allikas, tänu millele kohalikud omavalitsused saavad oma töötajate palkasid tõsta.
Aitäh! Läheme kohapeal registreeritud küsimuste juurde. Palun, Neeme Suur!
Lugupeetud peaminister! Regionaalministri haldusreform keskendub eelkõige tõmbekeskustepõhistele omavalitsustele, tähelepanu või üldse käsitluse alt on välja jäänud maakondlik tasand. Mis teie arvate, kas käimasoleva protsessi käigus võivad maakonnad Eestimaa kaardi pealt kaduda? Ja kui nad kaovad, milline on siis see teine koostöö tase, millele omavalitsused peaksid orienteeruma? Või kui nad jäävad, siis kuidas nende funktsioonid selgemaks saaksid?
Ma pean tunnistama, et teie küsimus on mulle raskesti mõistetav. Maakonnad olid, on ja jäävad Eesti kaardile. Aga kui te maavalitsuse või maavanema olemasolu ja nende tegutsemist praegustes funktsioonides samastate maakondade olemasoluga Eestis, siis seda võib ilmselgelt pidada suurusehullustuseks. Ka siis, kui maavalitsusi üldse ei oleks, jääksid Eesti maakonnad kindlasti alles. Samas ma ei näe põhjust, miks me peaksime hakkama päevapealt maavalitsusi kaotama. Maavalitsuste funktsioonid on aja jooksul väga olulisel määral kahanenud. Maavalitsustelt on ära võetud riigikoolide ja sotsiaalhoolekandeasutuste haldamine, maavanematelt on ära võetud muuseumide haldamine, kuid nendele on jäänud teatud ülesanded, mida riik peab niikuinii täitma, sõltumata sellest, kuidas ta nende konkreetsete ülesannete täitjaid nimetab. Maakonna planeeringuga seotud ülesanded, järelevalve detailplaneeringute üle, järelevalve kohaliku omavalitsuse üksikaktide üle – need jäävad riigi kohustuseks nagunii. Maakonna tervikliku arengu eest võiks minu hinnangul tulevikus märksa enam vastutada kohalike omavalitsuste liidud. Nad võiksid võtta märksa kaalukama ühistegevusliku rolli, kui neil praegu on.
Palun teine kohapeal registreeritud küsimus, Lembit Kaljuvee!
Hea peaminister! Tõesti, maakonnad tegid suvel ettepaneku, kuidas võiks haldusreformi nende kandis ette näha. Need olid maavanemate ja omavalitsusliitude ettepanekud. Mind üllatas saarlaste ettepanek, et Saaremaa võiks olla üks omavalitsus. Mulle see väga meeldis. Kuidas teie sellesse suhtute?
See on kohaliku kogukonna otsustada. Kui kohalik kogukond leiab, et ühe omavalitsuse korral on kohalike küsimuste lahendamine efektiivsem, siis see on nende otsus ja keskvalitsus peab kindlasti seda austama. Kohaliku omavalitsuse optimaalse suuruse määrab kogukond, kes endas kohalikku identiteeti kõige tugevamini kannab. Kui Hiiumaal või Saaremaal leitakse, et kohalik identiteet on kõige tugevamini kantud just hiidlase või saarlase identiteedina ja et kõige parem on kohalikku elu korraldada just nimelt ühe kohaliku omavalitsuse kaudu, siis keskvalitsusel ei ole siin kommenteerida midagi. See on kohaliku omavalitsuse otsus ja keskvalitsus peab seda austama. Euroopa kogemusi üldistades võib küll öelda, et traditsioonid on riikides erinevad. Paljudes riikides on kohalikud omavalitsused võrreldes meie omadega nii territooriumilt kui ka elanike arvult märgatavalt pisemad, aga kohalikud inimesed ei mõtle sugugi sellele, et võiks kohalikust demokraatiast loobuda. Ma olen siin teie ees kõneldes toonud näiteks San Marino, kus oli mingi aja seisuga 27 000 elanikku. Seal on üheksa kohalikku omavalitsust ja keegi ei räägi haldusterritoriaalsest reformist, mis võiks need pisikesed kohalikud omavalitsused San Marino Vabariigis ära kaotada. Nüüd on seal elanike arv suurem, aga kohalikke omavalitsusi endiselt niisama palju.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde. Küsija on Rainer Vakra, küsimus on majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile prügi põletamise ning Eesti jäätmekäitluse kohta. Palun!
Lugupeetud minister Parts! Eesti Energia Iru prügielektrijaam impordib kümnendiku prügist, mida on vaja jaama käigus hoidmiseks, Soomest ja Suurbritanniast. See tähendab, et Maarjamaale tuuakse laevadega aastas vähemalt 20 000 – 30 000 tonni prügi ja aetakse siin ahju. Selle koguse olmesodi tekitamiseks läheks näiteks nõmmekatel aega umbes neli aastat. Kui me sorteerimata prügi põletame, tekib iga ahju mineva tonni kohta pea 250 kilogrammi tuhka ja 25 kilogrammi ohtlikke jäätmeid. Seega iga neljanda Muuga sadamas lossitud suure kaubalaeva prügilast tegelikult ladestatakse tuhana Jõelähtme prügilasse. Kelle huvides ikkagi investeeriti 105 miljonit eurot ja miks rajati jäätmepõletustehas nii võimas, et kohalikku prügi ei jätku ja seda peab Eestisse välisriikidest juurde tooma?
Lõpuks ometi on mul võimalik asuda Eesti rahva ees härra Vakra valesid ümber lükkama! Esiteks, prügijaam rajati kõigi Eesti elanike huvides. Praegu võib öelda, et meil on võimalik lõpetada ära see rumalus, mida kujutab endast prügi matmine maa sisse, ja tänu Iru jaamale on prügi hinnad alanenud 50%. Kui võrrelda keskmist prügilat, kes võtab prügi vastu, ja prügijaama, siis prügi vastuvõtu tasus on 50%-ne vahe. Me oleme arvutanud tarbija võitu Tallinna ja Maardu piires – see on umbes 4 miljonit eurot. Teiseks, prügisooja ja -elektri koostootmine on sama oluline, kui arvestada Tallinna soojatootjate konkurentsi. Me oleme kalkuleerinud, et selles mahus soojuse eest, mida prügijaam toodab, maksavad tarbijad umbes 3,5 miljonit eurot vähem. Võitjad on ka kõik need, kes peavad lugu Eesti loodusest. Vale on väita, et see Eesti Energia jaam ületab Eesti prügivõimsuse. Praeguse seisuga – need näitajad on pluss-miinus 10 000 tonni – tekib Eestis prügi, mida võiks põletada, 300 000 tonni ringis. Eesti Energia jaama võimsus on 200 000 tonni. Eesti Energial on ka lepingud sõlmitud 200 000 tonni peale. Selleks, et Eesti Energia saaks pidevalt, ilma katkestamata toota soojust ja elektrit, peavad neil olema optsioonid juhuks, kui kohapealsed tarnijad ei suuda mingitel põhjustel lepinguid täita. Ma usun, et see prügijaam mõjub muulgi viisil positiivselt. Eestis on olukord erinev. Mõnel pool veel ei viida omavalitsuste sõlmitud lepingute tõttu ja võib-olla mõne ettevõtja huvide tõttu – tõenäoliselt esindate teiegi kedagi neist – kogu prügi Iru jaama. Ma arvan, et see lõpeb varsti ära. Hindade vahe on nii suur, lausa 50%.
Katsume oma vastusega püsida kahe minuti sees! Palun, Rainer Vakra, esimene täpsustav küsimus!
Austatud minister! Tegelikult on selline prügiturism keskkonnahoiu mõttes ebamõistlik lahendus. Esiteks on prügi põletamine nn jäätmehierarhias vaid üks samm kõrgemal ladestamisest, aga ka majanduslikult ja energiasäästu mõttes on taaskasutamine ja sorteerimine 3–5 korda kasulikum kui selle tuim ahju ajamine. Juhin tähelepanu, et mis tahes põletamise korral on kõrvalproduktiks korstna kaudu välisõhku paiskuvad kasvuhoonegaasid. See, et nende kogus normidele vastab, ei tähenda seda, et looduskeskkond nende üle rõõmu tunneb. Ümbruskonna elanikud on sellele korduvalt tähelepanu juhtinud. Mul on teile ka küsimus. Kas Eesti riik ei peaks jäätmekäitluses rohkem tähelepanu pöörama keskkonnahoiule, sorteerimisele, taaskasutamisele ja muutma oma jäätmete ahju ajamise poliitikat?
Kindlasti peaks seda kõike kogu aeg tegema. Aga teie väide on ju, et kõige parem on prügi prügilasse maha matta ja tarbija maksab selle eest 50% rohkem kui praeguste hindade korral. See on täielik rumalus. Ma imestan, et me 20 aasta jooksul ei ole suutnud vabaneda mõtteviisist, millest Põhjamaad, keda me eeskujuks seame, on ammu vabanenud. Seal ei maeta prügi maha, prügi tõesti taaskasutatakse. Loomulikult on ideaal püüda selle poole, et taaskasutada prügi võimalikult suure lisandväärtusega. Seda tuleks teha. Aga see kõige tavalisem olmeprügi põletamine, tootes sellest soojust ja elektrit, on ka taaskasutamine.
Aitäh! Palun, Rainer Vakra, teine täpsustav küsimus!
Austatud minister! Vastupidi, ma kordan veel kord, et küsimus ei ole prügi mahamatmises, vaid selles, et prügi põletamine on vaid üks aste kõrgem. Tegelikult peaks Eesti riik tegelema sellega, kuidas prügi sorteerida, kuidas seda taaskasutada. Endiselt jääb mulle täiesti arusaamatuks, miks Eesti riik toetab rahaliselt välismaise prügi põletamist. Ma tean, et Eesti Energia retoorika on ikka olnud, et tegemist ei ole mitte jäätmete põletamise toetusega, vaid koostootmise toetusega. Kui siit sama loogika järgi edasi minna, siis võiks lõppkokkuvõttes öelda, et kui ka põlevkivist elektrit toota efektiivsel koostootmisrežiimil, võiks sinnagi maksta toetusi. Tegelikult oleks ju võimalik, kui see toetamine lõpetada, igal elektritarbijal säästa aastas ligi 10 eurot ehk vähendada ka kodukulusid. Lõppkokkuvõttes maksavad selle toetuse kinni ju kõik Eesti elektritarbijad. Miks peab Eesti riik ja maksumaksja mis tahes kujul või vormis toetama seda Soome ja Suurbritannia prügi põletamist, jättes pööramata tähelepanu keskkonnasõbralikule tegevusele ehk sorteerimisele ja taaskasutamisele?
See on vale, mis te räägite. Absoluutselt vale, härra Vakra! Ärge jumala eest oma valijatele sellist jama suust välja ajage! Mõni valija hakkab teid veel uskuma. Me ei maksa Soome prügi põletamisele mitte sentigi peale, vaid Soome prügitootja, juhul kui seda prügi tuuakse mingil põhjusel Eestisse – muide, ka Ragn-Sells on seda väikses ulatuses Eestisse toonud ja mõned firmad veel –, maksab meile ehk Eesti Energiale, kui tahate. Ja samamoodi maksab ta Kunda Nordic Tsemendile, kes mingis koguses prügi vajab, või ka Ragn-Sellsile. Niipidi käib see asi. Koostootmistoetus ei sõltu üldse sellest, mis on kütus. Koostootmise mõte, mis on meil seadusega määratletud, on see, et me kasutame primaarenergiat maksimaalselt ära. See on lõpuks kõigi tarbijate võit. Ilma koostootmistoetuseta ei tekiks ühtegi elektrijaama, kus toodetakse koos soojust ja elektrit, olgu kütus mis tahes. Kui vaadata elektrijaamade ja soojuselektrijaamade maksumust, siis kui lihtsalt soojust toota, on investeerimismaksumus enamiku kütuste kasutamisel kolm korda väiksem kui siis, kui toota koos soojust ja elektrit. Tootes neid koos, on see aga märksa efektiivsem keskkonna seisukohalt ja lõpuks ka inimestele hinna seisukohalt. See on asja majanduslik mõte.
Aitäh! Palun kohapeal registreeritud küsimus, Lembit Kaljuvee!
Hea minister! Olen selle prügijaama peale väga palju mõelnud ja mitmete spetsialistidega rääkinud. Ma ei ole veendunud, et see prügijaam on meile paras. Enamik spetsialiste arvab, et see on Eesti jaoks liiga suur, et nii palju meil prügi põletada ei oleks vaja. Teistpidi ma toetan siin Vakrat selles, et meie tarbijad ju maksavad taastuvenergia tasu ja kui Soome prügi siia tuleb, siis nad doteerivad Soome prügi põletamist meie jaamas.
Härra Kaljuvee! Teilt ma ootaks siiski asja tuuma mõistmist. Koostootmise toetuse puhul, kui kütusena kasutatakse Eesti turvast või muide ka Venemaa gaasi, siis selleks, et see primaarenergia raisku ei läheks, et me ei kütaks õhku, vaid saaksime sellest elektrit, tuleks motiveerida investeerima. See ei sõltu kütusest. Mis puutub selle jaama suurusse, siis loen uuesti ette asjaomased arvud. Usun küll, et minu keskkonnaministrist kolleeg jälgib prügiga seotud bilanssi paremini, aga veel kord: jaama võimsus on põletada aastas 200 000 tonni prügi. Prügi, mis Eestis tegelikult tekib, mida sobiks seal põletada ja mida on üsna raske mingil muul otstarbel taaskasutada, on 300 000 tonni. Ikkagi veel 100 000 tonni läheb kallimatesse prügilatesse. Kes maksab kallima prügila kinni? Eesti inimene! Paneme ükskord inimese kõige keskele ja hakkame muretsema inimese elu pärast, tema rahakoti pärast, toimetuleku pärast, nii nagu meie üritame seda teha! Ärge töötage sellele vastu, lugupeetud opositsionäär!
Suur tänu! Rohkem kohapeal registreeritud küsimusi ei ole. Lõpetan selle küsimuse käsitlemise ja lõpetan ka tänase infotunni. Suur tänu valitsusliikmetele vastamise eest! Asume valmistuma istungi alguseks.
Austatud Riigikogu, tere päevast! Alustame Riigikogu täiskogu VI istungjärgu esimese töönädala kolmapäevast istungit. Kõigepealt on võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun, Mailis Reps!
Lugupeetud Riigikogu juhataja! Lugupeetud kolleegidest Riigikogu liikmed! Nii nagu kooliaasta on alanud, on alanud ka meie tööaasta. Igati paslik on tulla tagasi selle juurde, kus me vahetult enne jaanipäeva lõpetasime, ehk põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse juurde. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse jaanipäevaeelset suurt segadust riigieksamite ümber on küll püütud siluda. Minister on kõikvõimalikes intervjuudes rääkinud, kuidas 1 ja 20 ongi peaaegu üks ja sama asi. Aga ma loodan, et kultuurikomisjon siiski mõistab, et 1 punkt ja 20 punkti ei ole kindlustunnet andev lahendus ja et kevadisele hindamisele niisugune seadussäte kaasa ei aita. Lisaks sellele on üsna segane, millised alammäärad siis jaanuaris kehtestatakse, kui atestatsioonisüsteemi tegelikult ei ole. Uut kutsesüsteemi ka ei ole. Meie ettepanek on nii kaua, kuni paremat süsteemi ei ole, atestatsiooni jätkata. On veel väiksed täpsustused, kuidas me siiski saaksime täita oma kevadsuviseid lubadusi tugispetsialistide rahastamise juurde tagasi tulla ja leida lahendusi, mis kohalikke omavalitsusi uute eelarvete puhul aitaksid. Aitäh!
Suur tänu! Palun, Sven Mikser!
Austatud juhataja! Head kolleegid! Annan Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni poolt menetlusse õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmise seaduse eelnõu. Seda seadust sai mäletatavasti viimati eelmise aasta lõpul muudetud ja see muudatus jõustus just äsja. Vastavalt sellele seadusele on vajaduspõhise õppetoetuse määramisel õppija perekonna liikmeteks arvatud kuni 24-aastased vennad, õed, poolõed ja poolvennad, kes vastavad seaduses nimetatud õppetoetuste taotlemise tingimustele ehk kes õpivad kas kõrgkoolis või kutseõppeasutuses, küll aga mitte gümnaasiumis õppivad kuni 24-aastased õed, vennad, poolõed ja poolvennad. Selle seadusesse sattunud jämeda eksimuse me tahame oma eelnõuga kõrvaldada. Kuna ka peaminister kinnitas, et tegemist on algataja ja seadusandja veaga, siis me usume, et kogu kontseptsiooni välja töötades tegelikult oligi mõeldud nii, et ka gümnaasiumis õppijad arvestatakse vajaduspõhise õppetoetuse määramisel perekonnaliikmeteks. Me ei usu, et see muudatus põhjustab täiendavaid kulutusi. Kuna seadus on alles äsja rakendunud, siis puuduvad meil tegelikkust kajastavad statistilised andmed, kui suured on reaalsed kulud praegu kehtiva seaduspügala järgi. Seega on võimatu esitada andmeid, kui mitmel taotlejal täiendavalt tekib seaduse vastuvõtmise tulemusena õigus vajaduspõhisele õppetoetusele.
Aitäh! Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud kaks eelnõu. Riigikogu juhatus otsustab nende menetlusse võtmise vastavalt Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele. Läheme teadete juurde. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid: Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud vandetõlgi seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril esitatud Riigikogu otsuse "Eesti riikliku turismiarengukava 2014–2020 kinnitamine" eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud korteriomandi- ja korteriühistuseaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud metsaseaduse ja halduskoostöö seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – keskkonnakomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud perekonnaseisutoimingute seaduse, rahvastikuregistri seaduse, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud Eesti Vabariigi ja Mehhiko Ühendriikide vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud veeseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – keskkonnakomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud karistusseadustiku ja kriminaalmenetluse seadustiku muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud karistusseadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud vanemahüvitise seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud sotsiaalhoolekande seaduse ja puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud vedelkütusevaru seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud taimekaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – maaelukomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud riigihangete seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril algatatud kindlustustegevuse seaduse ja investeerimisfondide seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; Vabariigi Valitsuse s.a 9. septembril esitatud Riigikogu otsuse "Riigi 2012. aasta majandusaasta koondaruande kinnitamine" eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon. Ja nüüd, head kolleegid, teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks on registreerunud 85 Riigikogu liiget, puudub 16.
Läheme tänase päevakorra juurde. Esimene punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud laste kaasamist relvakonfliktidesse käsitleva lapse õiguste konventsiooni fakultatiivprotokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 442 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli sotsiaalminister Taavi Rõivase!
Austatud juhataja! Head Riigikogu liikmed! Eesti ratifitseeris 1991. aastal ÜRO lapse õiguste konventsiooni ja sellest ajast alates oleme võtnud kohustuse viia ellu laste õiguste kaitset vastavalt konventsioonile. Laste kaasamist relvakonfliktidesse käsitleva lapse õiguste konventsiooni fakultatiivprotokolli eesmärk on tõhustada laste kaitset relvakonfliktidesse kaasamise eest. Nimetatud fakultatiivprotokoll võeti vastu ÜRO Peaassamblee 25. mai 2000. aasta resolutsiooniga ning see jõustus 12. veebruaril 2002. aastal. Eesti Vabariigi president kirjutas protokollile alla New Yorgis 24. septembril 2003. aastal. Protokolli eesmärk on tagada, nagu juba öeldud, alla 18-aastastele lastele erikaitse relvajõududesse värbamise ja otseses sõjategevuses osalemise eest. Protokolli ratifitseerimisel peab riik esitama siduva deklaratsiooni, milles on märgitud vanuse alampiir isikute vabatahtlikul astumisel riiklikesse relvajõududesse. Tulenevalt Eesti seadustest deklareerib Eesti kõnealuseks vanuse alampiiriks 18 aastat. Protokolli ratifitseerides näitab Eesti üles head tahet edendada laste õiguste kaitset, rahvusvahelist humanitaarõigust ning olla solidaarne teiste riikide jõupingutustega, piirata lapssõdurite värbamist ning nende kasutamist sõjategevuses. Ratifitseerimisel kohustub Eesti asjakohaste võimaluste olemasolu korral osutama abi protokollivastase teo ohvriks langenud inimese rehabiliteerimisel ja ühiskonda taasintegreerimisel olemasolevate programmide või vabatahtliku fondi kaudu, mis on asutatud kooskõlas ÜRO Peaassamblee reeglitega. Fakultatiivprotokolli ratifitseerimise ja aruandlusega seotud toimingud tehakse vastutavate ministeeriumide olemasolevate tegevuskulude raames. Otseselt rahaliselt mõõdetavaid tulusid ja kulusid ette näha ei ole. Protokoll jõustub Eesti Vabariigi suhtes ühe kuu möödumisel pärast ratifitseerimisdokumendi ÜRO peasekretärile hoiuleandmise kuupäeva. Aitäh!
Suur tänu! Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Palun kaasettekandeks kõnetooli sotsiaalkomisjoni liikme Rein Aidma!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud minister! Sotsiaalkomisjon arutas seaduseelnõu 442 tänavu 10. juunil. Me kuulasime ära Sotsiaalministeeriumi laste ja perede osakonna laste õiguste juhi Tõnu Poopuu seletuse ning kuna minister siin ülevaate juba andis, siis ma sellel pikemalt ei peatu. Küll tekkis komisjonis hulk küsimusi. Üks neist puudutas Kaitseliidu noorliikmeid, aga see teema on nüüdseks lahendatud Kaitseliidu seadusega. Noorliikmete kohta veel nii palju, et nii mobilisatsiooni puutuv kui ka teised teemad on kaetud kaitseväeteenistuse seadusega. Seega noorliikmed kõnealuse protokolli teema ei ole. Küsimus oli ka teiste riikide kodanike kohta, kes on Eestis sündinud. Üldjuhul kehtib nendegi puhul Eesti riigi õigus – igal juhul tuleb alaealist kaitsta. Veel oli jutuks, et kui üks gümnaasiumi õppesuund on riigikaitse või laagrite korraldamine, siis ka see kõnealuse fakultatiivprotokolli teema ei ole. Kokkuvõttes otsustati esiteks, saata seaduseelnõu 442 täiskogu istungi päevakorda 11. septembriks; teiseks, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada; kolmandaks, teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 25. september 2013 ja määrata ettekandjaks sotsiaalkomisjoni liige Rein Aidma. Kõik otsused võeti vastu konsensusega. Aitäh!
Aitäh! Palun, Väino Linde, teie küsimus!
Hea ettekandja! See on võib-olla filosoofiline küsimus ja ma ei tea, kas see tänase teemaga ikka haakub, aga kas komisjonis oli arutusel, millised võimalused on alaealisel vajaduse korral oma isamaad kaitsta, nii nagu põhiseadus nõuab või lubab kõikidel olenemata vanusest?
Loodan, et meil ei teki niisugust hädaolukorda, nagu oli Eesti Vabariigi loomise ajal, kui vabatahtlikud koolinoored moodustasid sõjaväeüksusi. Tänapäeva maailmas on vaid need, kel on täitunud 18 või rohkem eluaastat, kaitseväekohustuslikud. See on ka selle protokolli teema.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 442 esimene lugemine lõpetada. Esimene lugemine on lõppenud. Määran eelnõu 442 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 25. septembri kell 17.15.
Tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud rahvatervise seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 436 esimene lugemine. Palun ettekandeks kõnetooli sotsiaalminister Taavi Rõivase!
Austatud juhataja! Head Riigikogu liikmed! Selle eelnõu eesmärk on tagada Euroopa Liidu kosmeetikamääruse rakendamine, millega saavutatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse ja toimiv siseturg. Selleks viiakse nii rahvatervise seadus kui ka riigilõivuseadus vastavusse Euroopa Liidu kosmeetikamäärusega. Eelnõuga täpsustatakse pädeva asutuse ja järelevalve ülesandeid ning sätestatakse vastutus kosmeetikatoodetele ja nende käitlemisele esitatavate nõuete rikkumise eest, ennetatakse kosmeetikatoodete käitlemise nõuete rikkumist ja sellega loomulikult ka terviseriske. Muudatuse sihtrühmadeks ongi järelevalveinstitutsioonid, eelkõige Terviseamet, kosmeetikatoodete tootjad ja importijad ning loomulikult ka kosmeetikatooteid kasutavad elanikud. Konkreetsema nüansina sätestatakse, et hammaste valgendamiseks ja pleegitamiseks kasutatavad kosmeetikatooted, mis sisaldavad või millest vabaneb vesinikperoksiidi vahemikus 0,1–6%, ei tohi olla vabalt kättesaadavad tavatarbijale, vaid neid tohib müüa üksnes hambaarstidele. Kosmeetikamääruse rakendamine ei too kaasa märkimisväärseid lisakulutusi ei tootjatele ega importijatele, kuna põhimõtteliselt mingeid uusi nõudeid ei rakendata. Aitäh!
Suur tänu! Küsimus on Viktor Vassiljevil. Palun!
Hea minister! Kas te palun selgitaksite, mis siiamaani oli halvasti või valesti kosmeetikatoodete üle järelevalve teostamisel? Kas me tegime seda viletsamini, kui Euroopa Liit meile ette paneb?
Ei, kindlasti ei teinud me seda viletsamini ja see järelevalve on toiminud ka seni. Aga küllalt palju on selliseid väikseid detaile, mille osas on mõistlik määruse kontekstis ka Eesti riigisisest regulatsiooni uuendada. Tõesti, lõviosas on need vägagi tehnilised ja detailsed nüansid. Ainuke sisuline, märkimist vääriv uuendus on see, et teatud hambavalgendustooted ei ole uue korra järgi enam vabalt kättesaadavad, vaid neid võib müüa ainult hambaarstidele, kes võivad neid protseduure teha.
Aitäh! Palun, Inara Luigas!
Austatud minister! Ma saan aru, et selle seaduseelnõuga reguleeritakse täpsemalt kosmeetikatarvete kättesaadavust. Aga seni on ju olnud nii, et kõik tooted, mis lähevad nüüd rangema regulatsiooni alla, on olnud tavatarbijale küllaltki lihtsalt kättesaadavad. Kas on olnud ka juhtumeid, kus selliste kosmeetikatoodete kasutamine on inimestele mingeid tervisekahjustusi tekitanud?
Kindlasti tasub tarbijal olla tähelepanelik ja jälgida, et kõikidel kosmeetikatoodetel oleksid kasutusload olemas. Aga seda kindlasti jälgitakse ka ametlikes müügivõrkudes. Kui osta mingit toodet hõlma alt, siis kindlasti on risk märgatavalt suurem. Samas ei ole selline müük Eestis nii ulatuslik, et me peaksime väga jõulisi salakaubandusvastaseid meetmeid rakendama. Oluline on, et inimeste teadlikkus käiks ajaga kaasas – kindlasti tasub toote pakendilt koostisosi uurida. Sealt saab infot küllalt täpselt.
Aitäh! Palun, Viktor Vassiljev, teine küsimus!
Hea minister! Kas alla 0,1%-lise vesinikülihapendi sisaldusega hambavalgendid jäävad ikka vabamüüki?
Kui nad ei ole keelatud, siis järelikult on lubatud. Samas ma ei ole nii suur hambavalgendusspetsialist, et öelda, kas vähem kui 0,1% vesinikperoksiidi sisaldava vahendiga on võimalik saada tuntav efekt hammaste valgendamisel. Tavatarbijana ma tean, et ka hambapastadel on teatav valgendav mõju, aga kindlasti mitte nii tugev, kui suurema koguse vesinikperoksiidi kasutamisel. Igaühel meist tasub alati pakendit uurida, aga eeldus on, et kui asjatundjad on selle 0,1% piiri välja pakkunud, siis järelikult see inimeste tervisele endast ohtu ei kujuta. Seetõttu on see piir just selline.
Aitäh! Palun, Priit Sibul!
Austatud minister! Ma ei saa päris täpselt aru, kas need kosmeetikatooted on ravitoimega või tervisele ohtlikud. Miks me piirame vabamüüki ja lubame neid kasutada vaid hambaarstidel? Kui need on tervisele kahjulikud, siis ehk peaks nende müügi üldse keelama?
Paljud asjad on tervisele ohtlikud, kui neid ilma eelteadmisteta või näidustusteta kasutada. Ma toon paralleeli retseptiravimitega. Kindlasti ei ole need tervisele ohtlikud, kui neid võtta siis, kui need on konkreetse inimese puhul näidustatud. Samas võivad retseptiravimid asjatundmatu kasutamise ja vabamüügis olemise korral põhjustada väga tõsiseid tervisekahjustusi. Samamoodi on hambavalgenduse toodetega. Asjatundlikud hambaarstid saavad nendega küllalt hea tulemuse, aga kui inimesed neid ise kasutavad, siis võib sellega Euroopa Liidu ekspertide hinnangul kaasneda teatavaid terviseriske. Ma usun, et meil on põhjust seda asjatundlikku hinnangut usaldada ja vastavalt sellele ka Eesti regulatsioone muuta.
Aitäh! Palun, Inara Luigas, teine küsimus!
Austatud minister! Paljud nn kosmeetikatooted on müügil kahtlastes putkades. Kindlasti ei ole need seal müügil ebaseaduslikult, aga paljudel puhkudel ei kasutata neid mitte kosmeetilistel eesmärkidel, näiteks enda lõhnastamiseks, vaid nagu alkoholi. Te saate aru küll, millest ma räägin, sellest on juttu olnud ka meil rahanduskomisjonis. Kas selle seadusega reguleeritakse ka nende lõhnastatud vedelike kättesaadavust, tarbimist ja riiki toomist? Nende vedelike joomine ju kahjustab kõvasti Eesti inimeste tervist.
Ei, Euroopa Liidu kosmeetikamäärus nn troinoiga otseselt ei tegele. See aga ei tähenda, et parlamendi komisjonid ei võiks sel teemal arutelu jätkata. Majandus- ja rahanduskomisjon ning kui ma ei eksi, siis ka sotsiaalkomisjon on seda käsitlenud ning võiksid mõelda, kuidas sellistegi toodete mittesihipärasele kasutamisele piirang panna ja kas see üldse võimalik on. Üks võimalus, mida me oleme hoolega arutanud, on teatud kosmeetikatoodete aktsiisiga maksustamine. Oleme aga mõistnud, et tulu tõuseks sellest vähem, kui asi väärt on. See viiks niisuguse absurdini, et mingi väga väikese koguse täiesti tavalise lõhnavee eest tuleks hakata maksu võtma. Tolle maksu kogumine läheks suure tõenäosusega kulukamaks, kui see maks sisse tooks, ja kogu süsteem muutuks absurdiks. Samas on tõsi, et küll mitte võib-olla nii palju kui varem, aga mingil määral mitmesugust lõhnavett pruugitakse ka praegu joogiks ning parlamendi komisjonid võiksid kindlasti arutada, kas seda peaks piirama ja kui peaks, siis kuidas.
Rohkem küsimusi ettekandjale ei ole. Suur tänu! Kaasettekandjaks palun kõnetooli sotsiaalkomisjoni liikme Helmen Küti!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Sotsiaalkomisjon arutas rahvatervise seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 436 oma istungil 10. juunil. Ülevaate nendest seadustest ja eelnõust andsid Sotsiaalministeeriumi rahvatervise osakonna peaspetsialist Leelo Männik ja õigusosakonna õigusnõunik Kersti Berendsen-Koržets, kes vastasid ka komisjoni liikmete küsimustele. Kuna minister nii eelnõu tutvustades kui ka küsimustele vastates selle sisu juba tutvustas, siis mina keskenduksin vaid komisjonis tekkinud küsimustele ja nende vastustele. Tõsi, osa leidis juba ka siin saalis täna käsitlemist. Esitati küsimus, kas naaberriikides kehtivad samasugused reeglid. Vastus oli, et kõikides Euroopa Liidu riikides alluvad turul müüdavad tooted ühesugustele reeglitele. See kosmeetikamäärus kehtib kõigile Euroopa Liidu tootjatele, importijatele ja müüjatele. Küsimus oli ka, kas tavatarbija oskab pakendilt lugeda, kui suur on vesinikperoksiidi sisaldus hambavalgendajas. Vastus oli, et hambavalgendajaid ei tohigi müüa jaekaubanduses, neid müüakse ainult hambaarstidele hulgimüügi korras. Veel arutati looduskosmeetika ja solaariumi teemadel, kuid need käesolevasse eelnõusse ei puutu. Jutuks võeti ka teatud riigilõivud, mille kohta öeldi, et kehtetuks tunnistati riigilõivud tegevuste eest, mis enam ei toimu. Küsiti ka seda, kui kaugel on uue rahvatervise seaduse koostamine. Vastuseks saime, et 2013. aasta lõpuks peaks esitatama uue rahvatervise seaduse väljatöötamise kavatsus. Kokkuvõttes leidis komisjon, et tegemist on väga vajaliku eelnõuga, ja tegi järgmised konsensuslikud otsused: esiteks, saata seaduseelnõu täiskogu istungi päevakorda tänaseks; teiseks, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada; kolmandaks, teha ettepanek määrata muudatusettepanekute tähtajaks 25. september kell 17.15 ja määrata ettekandjaks sotsiaalkomisjoni liige Helmen Kütt. Suur aitäh!
Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Suur tänu, Helmen Kütt! Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 436 esimene lugemine lõpetada. Esimene lugemine on lõppenud. Määran eelnõu 436 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 25. septembri kell 17.15.
Läheme tänase kolmanda päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 449 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muudatustega soovitakse täpsustada Euroopa Liidu välisest riigist reisija toodud aktsiisikauba maksuvabastuse reegleid. Eesmärk on lühendada piiriületuste järjekordi, takistada ebaseaduslikku kauplemist aktsiisikaubaga ning tagada Euroopa Liidu direktiivi otstarbekohane rakendamine. Direktiiv võimaldab aktsiisivabastust, kui kauba toomine on juhuslikku laadi. Eelnõuga määratakse, milline aktsiisikauba riiki toomise sagedus on juhuslik. Selle eelnõu järgi on alkohol ja kütus toodud Eestisse juhuslikult, kui seda tehakse üks kord kalendrikuu jooksul. Tubakatooteid saab Eestisse juhuslikult tuua kaks korda kalendrikuu jooksul, sest rakendatakse vähendatud aktsiisivaba piirnormi. Liikmesriik võib valida, kas vabastada aktsiisist 40 või 200 sigaretti, Eestis vabastatakse aktsiisist kuni 40 sigaretti. Maksuhaldurile antakse kaalutlusõigus täiendava aktsiisivabastuse kohaldamiseks, lähtudes reisija selgitustest ja eelnevate piiriületuste sagedusest. Rahvusvahelise kauba- ja reisijaveo aktsiisireeglid ei muutu. Samuti ei muutu liiduvälisest riigist Eestisse õhusõiduki, rongi või laevaga saabuvatele reisijatele kohaldatavad reeglid. Lisaks muudetakse teises liikmesriigis asuvate õhusõidukite ja laevade aktsiisikaubaga varustamise korda vastavalt Euroopa Komisjoni määrusele ning õigusselguse huvides tehakse muid redaktsioonilisi täpsustusi. Seaduse jõustumise tähtaeg, milleks oli kavandatud 1. oktoober, lükkub paraku edasi vastavalt eelnõu menetluse kestusele. Tänan tähelepanu eest!
Suur tänu! Asume küsimuste juurde. Palun, Inara Luigas!
Aitäh! Austatud minister! Selle seaduseelnõuga justkui täpsustatakse liiduvälisest riigist reisija toodud aktsiisikauba aktsiisivabastuse reegleid. Eesmärk on lühendada piiriületuste järjekordi ja takistada ebaseaduslikku kauplemist liiduvälisest riigist toodud aktsiisikaubaga. Minu arust on see eesmärk natukene vale. Kas te olete üldse teadlik, et piiril järjekordi peaaegu ei ole? Kui see seadus sellisel moel vastu võetakse, siis seaduse kohaldamisega tekitatakse olukord, kus nn kaalutlusõigus toob kaasa väga palju vastuolusid, väga paljud reisijad ei täida seadust ja piirijärjekorrad hakkavad hoopiski taastuma. Te oleksite pidanud piiril käima. Siis te teaksite, et tegelikult piirijärjekordi ei ole.
Aitäh! Piirijärjekorrad kadusid seoses meie karmistunud poliitikaga. See eelnõu täpsustab seda karmistunud poliitikat vastavalt juriidilistele märkustele. Seaduse tasemel peaks regulatsioon formaalsemalt kirjas olema. Ma ei pea silmas, et regulatsioon ja praktika oleksid valed olnud, kuid seaduses tuleb seda kõike natuke täpsemalt öelda. Eelkõige on vaja seaduse tasemel fikseerida, milline on juhuslik laad. Seda me teemegi. Me oleme piirijärjekorrad tõepoolest peaaegu kaotanud, samas on kaalutlusõigus alati olnud. Kaalutlusõiguse kasutamine ka edaspidi, kui õiguslik regulatsioon on selgem, ei saa uusi piirijärjekordi põhjustada. See mõte on kindlasti mõistusevastane. Aga kui ma siia saali tulin, siis ma kuulsin teie küsimust sotsiaalministrile. Te muretsesite just piirikaubanduse pärast. See küsimus rääkis küll ühest teisest asjast, odekolonni üle piiri toomisest, aga siiski oli see minu arust täis südamevalu meie rahva tervise pärast. Ka see eelnõu muretseb rahva tervise pärast. Kui näiteks muuta tubaka, aga tegelikult isegi kütuse üle piiri toomise reeglid lõdvemaks, siis sellega ju soositakse kahjulike mõjudega aktsiisikaupade tarbimist. Mina soovitan teil, kes te olete väga aktiivselt sel teemal võidelnud, sedapidi mõelda. Eesti aktsiisipoliitika näeb ette selliste kaupade kättesaadavust vähendada, mitte suurendada.
Aitäh! Palun, Helmen Kütt!
Tänan, proua eesistuja! Austatud rahandusminister! Kas ma sain õigesti aru, et selles seaduseelnõus loetakse juhuslikuks see, kui kaupa tuuakse Eestisse üks kord kuus? Kui see on nii, siis kas teil on informatsiooni, kuidas meie naabrid Läti, Leedu või Soome, aga ka teised Euroopa Liidu riigid juhuslikkust määratlevad? Kui sage see juhuslikkus on?
Aitäh! Juhuslikkuse määratlemise õigus meil on. Ma pean täpsustama, et kütuse puhul on see üks kord kuus, tubaka puhul kaks korda kuus. Eri kaupade puhul määratletakse juhuslikkust erinevalt. Selle on ära määratlenud ka Läti ja Leedu ning seal on see karmim ehk see sagedus on kord nädalas. Ma ei leia kohe vastust, kas tegu on siin tubaka või kütuse või mõlemaga. See informatsioon meil mõistagi on, me oleme neid praktikaid võrrelnud.
Aitäh! Palun, Inara Luigas, teine küsimus!
Aitäh! Austatud minister! Seda vedelikku, mille kohta ma küsisin sotsiaalministrilt, ei tooda Eestisse mitte ainult salakaubana, vaid ka täiesti legaalselt. Oma aktiivsusega püüan ma saavutada vähemalt seda, et selle vedeliku Eestisse toomist piirataks. Aga ma küsin selle seaduseelnõu kohta. Kui see seaduseelnõu baseerub ikkagi juhuslikkuse määratlemisel, siis miks Rahandusministeerium ei ole direktiivist tulenevalt võtnud aluseks hoopis teisi õigussätteid, millega piiritletakse piiriäärsetel aladel elavatele inimestele ja piirialatöötajatele kütusekogus, kui palju nad võivad aktsiisivabalt seda kaupa Eesti riiki tuua?
Aitäh! Samadel põhjustel, mille pärast te valutasite südant, kui rääkisite odekolonni Eestisse toomisest, aga mitte ainult nendel põhjustel. Piiriäärsete alade elanikud on võrdväärsed piirist kaugemal elavate inimestega, ka nende tervis on meile oluline ja me ei taha neid mürgitada odava aktsiisikaubaga. Nii lihtne see ongi. Ilma naljata, täpselt nii see ongi. Kui soovite, siis me võime rääkida ka eelarve tuludest ja ühetaolisest maksustamisest. Aga minu arvates algab aktsiisipoliitika ikkagi kahjulike kõrvalmõjude minimeerimisest. Ma ei aktsepteeri sellist arusaama, et piiriäärsetel aladel elavatele kodanikele peab tegema maksusoodustusi, et nad saaksid iseennast ja keskkonda mürgitada.
Aitäh! Palun, Tarmo Tamm!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Lätisse ja Leedusse võib bensiini tuua kord nädalas, Eestisse ainult kord kuus. Kas Balti ühtsus hakkab murenema? Miks meie inimesi nii erinevalt koheldakse?
Aitäh! Meie oleme siin tõesti natuke liberaalsemad. Ma ei tea kogu nende regulatsiooni, võib-olla mõni teine punkt tasandab seda erinevust. Ma leidsin küll küsimuse ajal viite alkoholile, aga kas kord nädalas võib riiki tuua kõiki aktsiisikaupu või kolmest mõnda, seda pean veel täpsustama.
Aitäh! Rohkem küsimusi ettekandjale ei ole. Ma palun kaasettekandeks kõnetooli rahanduskomisjoni liikme Inara Luigase!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Riigikogu rahanduskomisjoni istung toimus esmaspäeval, 17. juunil. Sellest võttis osa enamik rahanduskomisjoni liikmeid, puudus vaid Eiki Nestor. Kutsutud olid Rahandusministeeriumi tolli- ja aktsiisipoliitika osakonna peaspetsialistid Heidi Vessel ja Lauri Lelumees. Komisjonis toimus selle teema arutelu. Pärast arutelu tegi komisjon järgmised otsused: määrata ettekandjaks rahanduskomisjoni liige Inara Luigas, saata eelnõu täiskogu päevakorda 11. septembriks 2013. aastal (konsensusega) ja teha ettepanek esimene lugemine lõpetada (poolt oli 6 ja vastu 2 komisjoni liiget, erapooletuks jäi 2). Otsustati ka teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, s.o 25. september s.a. Ma tutvustan lühidalt, millest istungil räägiti. Kõigepealt esitasid Rahandusministeeriumi esindajad seaduse lühikese tutvustuse, siis tekkis arutelu ja oli palju küsimusi. Oli ka selliseid küsimusi, millele Rahandusministeeriumi esindajad vastata ei osanud. Arutelu käigus küsiti, kuidas leiti maksuvabalt üle piiri toodava aktsiisikauba piirnormid, näiteks mille alusel on leitud, et maksuvabalt saab alkoholi tuua üle piiri kõige rohkem üks kord kuus ja tubakatooteid kaks korda kuus. Rahandusministeeriumi esindajad vastasid, et kõiki neid koguseid hinnati ja arvestati, kui kauaks nendest kogustest võiks jätkuda. Põhimõtteliselt arvestati, et näiteks Narva elanik, kes saab Eestisse tuua aktsiisivabalt teatud koguse aktsiisikaupa, ei peaks saama katta kogu oma tarbimisvajaduse ainult Venemaalt toodud kaubaga, vaid tal peaks olema vaja osta seda kaupa ka Eestis, et ta siin aktsiisi maksaks. Seletuskirja leheküljel 10 on näidatud, kuidas arvestatakse kütusekogust. Tunti huvi, milline on võrdlus teiste riikidega. Ka Leedu ja Läti näevad ette koguselisi piiranguid. Leedus on see piirang viis korda kuus. Piirangud puuduvad inimestel, kes õpivad või töötavad liiduvälises riigis. Lätisse võib aktsiisivaba kaupa tuua üks kord seitsme päeva jooksul. Soomes aga rakendatakse tollireegleid kõige üldisemalt ja mingisuguseid juhuslikkusest lähtuvaid piiranguid Soomes ette nähtud ei ole. Üldiselt peetakse juhuslikuks, kui aktsiisikaupa tuuakse riiki kaks korda nädalas. Küsiti ka, mis on kaalutlusõigus ning mis põhjusel võtab maksuhaldur vastu otsuse, et isik võib tuua suitse Eestisse kolm korda, alkoholi ja kütust aga kaks korda kuus. Ka Rahandusministeeriumi esindajad ütlesid, et sellise sätte lisamine muudab olukorra maksu- ja tolliametnikele väga keeruliseks, sest puuduvad üldised kriteeriumid, mille järgi maksu- ja tolliametnikud saaksid otsustada, et just see kord ei ole enam juhuslik ja aktsiisikaubalt peab hakkama aktsiisi maksma. Rahandusministeeriumi esindajad ütlesid, et palju lihtsam oleks, kui nii nagu Lätis ja Leedus oleks määratud kordade arv, aga selle seaduse järgi on põhikriteerium juhuslikkuse määratlemine. Nagu ma juba enne ütlesin, Maksu- ja Tolliamet ei täida siiski ka praegu Eesti riigis kehtivaid seadusi. Kui Maksu- ja Tolliametile antakse veel ka kaalutlusõigus, siis kõikide nende soperduste järel, mida praegu tollipiiril tehakse, ei kujuta ma ette, milliseid segadusi seal veel tekkima hakkab. Arutati ka seda, et oluline on eristada sagedased üle piiri käijad ja need, kes käivad üle piiri harva. Toodi näide, et kui Venemaal käiakse suure autoga, millel on sajaliitrine bensiinipaak, siis sellise bensiinikogusega võib läbi sõita kuni 12 000 kilomeetrit, mis on täiesti piisav, et rahuldada kõik inimese sõiduvajadused. Kardetakse, et kaob üldse vajadus Eesti tsoonist kütust osta. Ma lisan, et neid tuuakse kui äärmuslikke näiteid. Loomulikult pean mina ja peavad ka seaduseelnõu algatajad võitlema salakaubaga, aga on direktiivi teatud sätted, mis lubavad tuua kaupa riiki aktsiisivabalt. Räägiti sellest, miks seda seaduseelnõu ei ole juba varem Riigikogusse toodud. Õiguskantsler on teinud väga põhjaliku aktsiisikauba Venemaalt Eestisse toomise analüüsi. Võib arvata, et Riigikohus on saatnud ka mõned vaidlused Euroopa Kohtusse eelotsuse saamiseks, mis tähendab, et Maksu- ja Tolliameti praegused toimingud piiril on täiesti vaieldavad. Küsiti ka seda, kas see piiramine on õiguslikult kooskõlas direktiiviga ning kas see on kooskõlastatud õiguskantsleriga ja tema ametkonna ametnikega. Vastati, et direktiivis pole juhuslikkus siiski konkreetselt ära määratud ja risk on olemas. Kui me vaatame selle seaduseelnõu juures olevaid selgitusi, siis näiteks õigusallikate muudatuste võrdlustabelis on § 24 lõigete 201 ja 202 kohta öeldud, et eeldatakse, et need vastavad direktiivi artiklile, aga me kaugeltki ei tea, kas need tegelikult kõikidele Euroopa Liidu direktiividele vastavad. Rahandusministeeriumi esindajad rääkisid ka sellist huvitavat asja, et õiguskantsler soovitas Euroopa Liidust järele küsida, mida tähendab juhuslikkus. Seda Rahandusministeeriumi esindajad tegidki, et täpsustada juba direktiivides olevat kriteeriumi ehk juhuslikkust. Tuli välja, et mitte ükski Euroopa Liidu liikmesriik ei soovinud juhuslikkuse kriteeriumi täpsustada, vähest huvi tundsid selle vastu Prantsusmaa ja Poola. Ei Leedu ega Läti ole seda küsimust tõstatanud. See näitab selgelt, et mitte ükski teine liikmesriik ei ole aktsiisivabastust kaubaveol oma riiki üles ehitanud direktiivis mainitud juhuslikkuse kriteeriumile. Euroopa Komisjoni seisukoht oli, et liikmesriikidel on siiski teatud eripärad. Riik võib määratleda, mis on juhuslikkus, kuid ka selle määratlemisel ei tohi minna vastuollu liikumisvabaduse reeglite ega Euroopa Liidu direktiividega. Küsiti, kuidas tekib andmebaas, kui näiteks inimene tuleb esimest korda Eesti riiki ja tal ei ole kaasas aktsiisivaba kaupa, kuid ta toob selle kauba kaasa näiteks kolmandal või neljandal korral. Rahandusministeeriumi ametnikud ütlesid, et kogu sellisel moel administreerimine läheb Eesti riigile väga kalliks maksma. Inimest justkui kohustatakse tooma kogu võimalik aktsiisikaup ära esimesel korral kalendrikuu jooksul näiteks Venemaalt tulles. Komisjonis kõlas arvamus, justkui kõik need reisijad, kes lahkuvad Eesti riigist, või kõik, kes tulevad Venemaalt, veaksid salakaupa. See kaugeltki niiviisi ei ole. On kaks gruppi inimesi: need, kes tegelevad salakaubandusega, ja need Eesti või Vene riigi kodanikud, kellel on õigus tulla Eestisse aktsiisi tasumata. Näiteks on piiri ääres elavatel inimestel, kellel on Venemaal sugulaste matmispaigad, kelle sugulased elavad seal või kellel on seal kinnisvara, õigustatud ootus, et nad saavad Venemaal nendel tingimustel korduvalt käia. Toon ühe näite. Inimene sõidab Venemaale sugulaste juurde ega too sealt aktsiisikaupa, siis ta läheb Venemaale matustele ega too aktsiisikaupa ja kolmandal või neljandal korral tal seda õigust enam ei teki. Ometi sisuliselt, direktiivist tulenevalt on tal see õigus siiski olemas. Oli juttu ka sellest, mis saab nendest inimestest, kelle kohta Venemaa ja Eesti on vahetanud kvoote. 2800 elanikul on naaberriigis kinnisvara, sugulaste kalmud või neil elavad seal sugulased. Oli juttu sellestki, kuidas direktiiv veel reguleerib aktsiisivaba kauba riiki toomist. Eestil on õigus rahandusministri määrusega või teiste sisekorraldustega kehtestada piiriäärsete alade elanikele ja piirialatöötajatele koguseline määr, millest rohkem ei tohi nad kuu aja jooksul Eesti riiki aktsiisivabalt kütust, alkoholi või tubakatooteid tuua. Ometi Eesti seda teinud ei ole. Väga suur poleemika tekkis kaalutlusõiguse kohaldamise üle. Kuidas ikkagi see õigus tekib? Millal hakatakse näiteks kütuse pealt aktsiisi või tollimaksu maksma? Toodi järgmine näide. Inimene läheb Eestist Venemaale ja deklareerib kirjalikult kütusekoguse, mis tal kaasas on. Kui ta tuleb tagasi Eestisse, olles Venemaal tankinud, siis ta ütleb, et ta tõesti ei oska öelda, kui palju tal kütust paagis on. See pidi tähendama seda, et isik võetakse n-ö rajalt maha, kütus pumbatakse paagist välja ja mõõdetakse ära ning alles peale seda rehkendatakse, kui mitu liitrit on tal Venemaal tangitud kütust ja sellelt maksab ta aktsiisi. Ma ei kujuta ette, kuidas hakkavad Vene ärimehed või turistid ja kõik need, kes Venemaalt tulevad näiteks meie spaadesse või tervisekontrolli tegema, deklareerima oma kütusekogust ühe liitri täpsusega. Ei saa ju olla nii, et Eesti riik lihtsalt paneb mingi koguse paberile ja nõuab sellelt maksu. Kütuseaktsiisi maksmisel on ikkagi aluseks liiter ja seega peavad kõik mõõtmised olema tehtud täpselt. Nagu rahandusminister juba ütles, ma olen selle küsimusega aktiivselt tegelnud. Ma käin kindlasti ka piiripunktides, et näha neid mõõdikuid, mõõtmisega seotud protseduure ja selle juurde kuuluvaid dokumente, et saaks selgeks, kuidas kõiki neid asju tehakse. Oli juttu sellestki, miks Maksu- ja Tolliamet kuni eelmise aastani kehtivaid seadusi ei rakendanud. Kehtivate seaduste järgi ei tohtinud Maksu- ja Tolliamet lubada rohkem kui üks kord päevas tuua Eestisse maksuvabu tooteid, ometi Maksu- ja Tolliamet seadust ei täitnud ning lubas kütust üle piiri tuua oma ütluste järgi isegi kuni kümme korda päevas. Miks seda tehti ja seadust rikuti? Keegi ei ole seda selgitanud ja keegi selle eest muidugi ka ei vastuta. Ka küsiti, kas seda teemat on arutatud riigieelarve kontrolli erikomisjonis. On arutatud. Riigieelarve kontrolli erikomisjon tegi väljasõiduistungi Koidula piiripunkti, millest võtsid osa kõik komisjoni liikmed. Nad said aru, milles on kütuse, tubakatoodete ja alkoholi aktsiisivabastuse probleem. Räägiti transpordifirmadest. Rahandusministeeriumi esindajad ütlesid, et rahvusvahelise transpordi puhul need piirangud ei kehti. Selleks kohustavad meid rahvusvahelised lepingud, lepingute järgi on siin aktsiisivabastus. Korduvalt tuli arutlusele, kuidas hakkab kütust deklareerima Vene turist, kui ta sõidab Eesti riigist välja ja tuleb kütusejäägiga Eesti riiki tagasi, tehes niiviisi korduvalt. Ehk saame need vastused järgmisel korral. Rahandusministeeriumi esindajad rääkisid ka seda, et juhuslikkuse kriteeriumi kehtestamise eesmärk on ikkagi piirata aktsiisivaba kauba Eesti riiki toomist. Selle sättega soovitakse, et kõik need kodanikud ostaksid rohkem kütust Eesti riigis. Toodi välja ka võrdlused Soomega. Soomes ei tohi alkoholi riiki tuua, kui inimene ei ole olnud riigist väljas vähemalt 20 tundi. Aga seda ei reguleeri mitte ainult maksureegel, pigem teeb seda tervisekaitseseaduse regulatsioon. Komisjonis protesteeriti muidugi selle vastu, et Maksu- ja Tolliametile antakse kaalutlusõigus n-ö trahvida kodanikke aktsiisi maksmisega. See olukord hakkab oma elu elama, kuni selleni välja, et Maksu- ja Tolliametile antakse lõppude lõpuks õigus öelda, kes on ettevõtlusega tegelev isik ja kes ei ole. Räägiti ka seaduse jõustumisest, see peab jõustuma 1. oktoobril. Ma arvan, et jõustumisega tuleb natuke oodata, sest selle seadusega me 1. oktoobriks valmis ei saa. Ongi lühidalt kõik. Aitäh!
Läheme küsimuste juurde. Valeri Korb, palun!
Aitäh! Hea kolleeg! Mida rohkem ma kuulen sellest eelnõust, seda rohkem tekib mul tehnilisi küsimusi. Paar nädalat tagasi sõitsin ma Valgevenest Lätisse ja pidin tõesti täitma ühe kohustusliku vormi, aga ma ei mäleta, et mult oleks bensiini või millegi sellise kohta küsitud. Tulen tagasi eelnõu juurde. Ma saan aru, et esimene kord, kui tollist läbi lähed, siis ei ole vaja seda paberit täita. Aga kui sa lähed kuu jooksul juba teist korda tollist läbi, kas siis peab sellest kohustuslikult kirjalikult teavitama või tuleb see vorm täita siis, kui seda sinu käest küsitakse?
Aitäh küsimuse eest! Tõepoolest, kui reisija tuleb esimest korda Venemaalt Eestisse, siis on see kaup aktsiisivaba ja aktsiisi ei küsita. Tekib küsimus, kas järgmine kord, kui inimene Eestisse tuleb, Maksu- ja Tolliamet küsib aktsiisi või mitte. Kui reisija deklareerib oma kütusekoguse Eestist väljumisel, ta deklareerib näiteks kirjalikult, et tal on 50 liitrit kütust, siis see tähendab, et kui ta teisel korral tagasi tuleb, olles võtnud Venemaal kütust juurde, näiteks on paagis 70 liitrit, siis arvutatakse välja vahe, mis on 20 liitrit, ning aktsiisi ja kõiki tollimakse makstakse 20 liitri pealt. Aga kas on võimalik panna reisijatele kohustust kirjalikult deklaratsioone vormistada, seda ei oska ma öelda. Seda me arutame ilmselt siis, kui tuleb uus komisjoni istung. On ju võimalik, et inimesed, kes elavad piiri ääres, tulevad sama kogusega teisel või kolmandal korral Venemaalt Eestisse, aga nad ei ole kütust juurde võtnud. Nii et regulatsioonides on vasturääkivusi ja vastukäimisi, aga me saame kõikidele küsimustele vastuse ilmselt siis, kui me uuesti Rahandusministeeriumi esindajatega kohtume.
Tarmo Tamm, palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud komisjoni ettekandja! Kas komisjon arutas, ega selline lähenemine ei ole Eesti inimesele solvav? Erinevalt meie naabritest leedulastest, lätlastest ja soomlastest koheldakse meie inimesi ju mitu korda karmimalt.
Aitäh! Inara, sul jäi ütlemata, millal on muudatusettepanekute esitamise tähtaeg.
Ma ütlesin seda sissejuhatuses. Muudatusettepanekute esitamiseks on aega kümme tööpäeva, see tähtaeg on 25. septembril.
Hea ettekandja, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Palun Riigikogu kõnetooli Mihhail Stalnuhhini!
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Ma esinen Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel, aga nii juba juhtus, et räägin rohkem sellest, millega on tegelnud Riigikogu riigieelarve kontrolli erikomisjon. Nimelt oli meil s.a 16. ja 17. mail väljasõiduistung, mille üks päevakorrapunkte oli käik Koidula raudteepiirijaama, kus me pidasime ka istungi. Kui keegi soovib selle protokolliga tutvuda, siis see on erikomisjoni leheküljel olemas. See võib täiesti huvitav olla. Me kohtusime Maksu- ja Tolliameti tollikorralduse osakonna juhataja ja tema asetäitjaga, Maksu- ja Tolliameti Lõuna tollipunkti juhtivinspektoriga, Siseministeeriumi migratsiooni- ja piirivalvepoliitika osakonna juhataja asetäitjaga, Meremäe Vallavolikogu liikmetega ning kohalike elanikega. Komisjon sai esimest korda aru, milles tegelikult probleem on. Toodi näiteks väga palju juhtumeid, mis seda üsna värvikalt kirjeldasid. Komisjon otsustas, et ta võtab selle probleemi käsile ja korraldab arutelu ka Riigikogus. See arutelu toimus juba 17. juunil. Kohal olid esindajad Rahandusministeeriumist, Maksu- ja Tolliametist ning Siseministeeriumist, kusjuures selle mitmest osakonnast. Kohal olid ka õiguskantsleri ametkonna töötajad ja muidugi Riigikontrolli esindajad. See oli üsna huvitav arutelu, mille stenogramm on ka erikomisjoni koduleheküljel olemas. Kahjuks ei jõua ma seda ette lugeda, sest see on 32 lehekülge pikk, istung kestis mitu tundi. Aga üht võin ma kindlalt öelda. Komisjon, kus, ma tuletan teile meelde, on esindatud kõik Riigikogu fraktsioonid ja poliitilised jõud, tuli konsensuslikult järeldusele, et see, millest selles seaduseelnõus juttu on, just need punktid, mille alusel antakse kaalutlusõigus maksuhaldurile, kes peab kaaluma ka seda juhuslikkust, on muidugi suur rumalus. Ei saa nentimata jätta, et piirivalveametnikud ei taha seda juhuslikkust hinnata ega taha saada ka seda kaalutlusõigust, sest see teeb nende elu väga ja väga kibedaks. Reeglid peavad olema ühtsed ja arusaadavad, siis on võimalik seadust täita. Kui seda ei ole, siis jätkub seesama jama, mis on piiril olnud juba pikki kuid. Suve jooksul töötasid komisjoni liikmed ja ametnikud välja kaks dokumenti, mis peaksid saama kooskõlastatud kas homme või esmaspäeval. Ma loodan, et ühega neist tulen ma veel siia saali. Aga kuna ma esinen praegu fraktsiooni nimel, siis ütlen, et Keskerakonna fraktsioon ei toeta seda seaduseelnõu sellisel kujul, nagu see on menetlusse antud. Kuid lootuses, et meil õnnestub see seaduseelnõu paremaks teha, jätame eelnõu umbusaldamishääletuse võimaluse teiseks lugemiseks. Hetkel loodame, arvestades, et kõikide fraktsioonide esindajatel ... Kas saab ajapikendust?
Üks minut juurde.
Meil on lootust, et meil õnnestub ühine keel leida ja see probleem lahendada, seetõttu me täna selle seaduseelnõu vastu ei protesti. Aga veel kord ütlen, et kui teid huvitab see argumentatsioon ja huvitavad need juhtumid, mida arutati, siis vaadake kindlasti riigieelarve kontrolli erikomisjoni 17. juuni istungi protokolli. Sellest dokumendist saab iga inimene aru, milles on tegelikult probleemi tuum. Aitäh!
Aitäh! Mul on volitus. Volituse on andnud Eiki Nestor Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel.
Aitäh! Ma palun anda Inara Luigasele mikrofon, sest mul on tulenevalt kodu- ja töökorra seadusest mõned küsimused! Lähtudes esimese lugemise menetluse põhimõtetest küsin ma, kas teil on volitus ja kui teil on volitus, siis missuguse fraktsiooni volitus see on.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Kõigepealt tahan öelda, et minul isiklikult ja väga paljudel Kagu-Eesti inimestel on siiralt hea meel, et selline seaduseelnõu lõpuks siia Riigikogu saali jõudis, aga meie ehmatus oli suur, kui me saime teada selle sisust. Tutvustan natukene kõiki neid määrusi ja direktiive. Euroopa Nõukogu määrusega nr 1186/2009 kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem ja reguleeritakse tolliliidu tegevus alates 1. jaanuarist 2010. Selle määruse peatüki 28 artikkel 107 sätestab, et maksuvabalt võib Euroopa Liitu sisse vedada kütust, mis on ühenduse tolliterritooriumile saabuva era- või kommertsmootorsõiduki või mootorratta või erikonteineri standardses kütusepaagis, lisaks sellele kaasaskantavas paagis olevat kütust kõige rohkem kümme liitrit ühe sõiduki kohta, ilma et see piiraks kütuse omamist ja vedu käsitlevate riigisiseste õigusaktide kohaldamist. Nagu ma enne juba rääkisin, on õiguskantsler Indrek Teder teinud väga põhjaliku analüüsi kogu selle teema kohta. Ka tema on seisukohal, et direktiivi 2007/74/EÜ artiklite 6 ja 11 põhjal võib öelda, et aktsiisivabalt saab Eestisse tuua mis tahes mootorsõiduki standardses paagis olevat kütust ning kaasaskantavas konteineris kümme liitrit kütust, kui kütuse toomine on juhuslikku laadi ning kütus on mõeldud isiklikuks või perekonnaliikmetele tarbimiseks või kingituseks. Direktiivi 2007/74/EÜ artikkel on imperatiivse iseloomuga ehk liikmesriikidel ei ole diskretsiooni vabastuse kehtestamise või kehtestamata jätmise osas. Sama direktiiv lubab kohaldada madalamaid maksuvabastuse määrasid piirialal elavate isikute ja piirialatöötajate suhtes. Artikli 3 järgi on piirialatöötaja isik, kes tavapärase tegevuse käigus peab oma tööpäevadel minema teisele poole piiri. Piiriala aga defineeritakse määruses kui ala, mis linnulennult ei ulatu kaugemale kui 15 kilomeetrit liikmesriigi piirist ja mis hõlmab kohalikke haldusüksusi, mille territooriumist osa asub piiriala sees. Samas on liikmesriikidel lubatud sellest sättest ette näha erandeid. Niisiis annab ühenduse tolliseadustik igale liikmesriigile võimaluse rakendada piirialadel kütusekoguste suhtes erandeid. Eesti pole soovinud neid aga veel kehtestada. Nüüd tutvustan, kuidas on need asjad reguleeritud meie naaberriikides. Kuna Soome toll on osa Euroopa Liidu ühisest tollisüsteemist, siis baseerub sealne tollireeglistik Euroopa Liidu õigusel. Soome tolliseadus lubab Euroopa Liidu välisest riigist maksuvabalt sisse vedada kütust, mis on sõiduki standardses paagis, ja sellele võib maksuvabalt olla lisaks veel kaasaskantav paak kuni kümne liitri sama kütusega, mis on sõidukis. Soome on rakendanud Euroopa Liidu tolliliidu reegleid kõige üldisemal kujul, ilma eranditeta. Soomes pole tollitöötajatele antud sisekorralduslikke juhiseid mingi kordade arvuga. Norra ei ole Euroopa Liidu liikmesriik ning rakendab piiriülese liikumise puhul oma reegleid. Kütuse kohta, mis veetakse riiki isikliku ja mittekommertsliku kasutamise eesmärgil, kehtib maksuvabastus, kui tingimused vastavad tolliregulatsiooni vastavale osale. Sõiduki standardses kütusepaagis (st sellises paagis, mille tootja on valmistanud kõigi sama liigi sõidukite jaoks) võib maksuvabalt Norrasse tuua kuni 600 liitrit kütust kuus. Iga sõiduki kohta tohib lisaks riiki tuua kaasaskantavas ja tunnustatud standardile vastavas paagis kuni kümme liitrit kütust. Palun igaks juhuks viis minutit lisaaega!
Aitäh! Austatud Tarmo! Kui sa näeksid, mida teeb Maksu- ja Tolliamet praegu seadustest mittetulenevalt, kuidas karistatakse kõiki neid Eesti Vabariigi kodanikke, kuidas neid sunnitakse makse maksma! See on tõepoolest solvav teguviis. Seadust pole muudetud, aga ometi on maksu- ja tolliametnikele antud piiramata õigus otsustada juba praegu, millal tekib kodanikul ja reisijal maksukohustus. Võrreldes teiste liikmesriikidega, näiteks Leedu, Läti ja Soomega, soovitakse selle seadusega vint üle keerata ja karmistada kõikide reisijate Eesti riiki saabumise tingimusi. Milliseid järelmõjusid see endaga kaasa toob, sellest on vara rääkida. Ma kõnetasin üht Venemaa kodanikku, kes tõi oma abikaasa Põlva Haiglasse sünnitama. Ma küsisin, kas ta teab, et varsti hakkab kehtima selline seadus, mille järgi peab korduvalt Eestisse tulles hakkama aktsiisi maksma. Ta ei saanud sugugi aru, millest jutt käib. Üldjuhul ja ka direktiividest tulenevalt on kütusepaagis olev kütus reisija pagas, mida peetakse maksuvabaks. Loomulikult on pahameelt väljendanud väga paljud Kagu-Eesti elanikud. Ma loodan, et seadust sellisel kujul vastu ei võeta.
Mihhail Stalnuhhin, palun!
Aitäh, härra juhataja! Inara, tuleta mulle palun meelde! Kas rahanduskomisjonis arutati seda kummalist olukorda, mis on piiril tekkinud, kus seadus ütleb ühte, aga tolliametnikud tegutsevad vastavalt sellele, mida on öelnud õiguskantsler?
Õiguskantsler on teinud väga hea analüüsi selle teema kohta. Ma kannan alati seda analüüsi kaasas. See on üle 20 lehekülje pikk ja ma ei hakka seda siin tutvustama. Aga ka juristid on öelnud, et kui seadust pole muudetud, siis seadus kehtib. Praegu on Maksu- ja Tolliametile antud piiramatu õigus. Maksu- ja tolliametnikud on peitu pugenud õiguskantsleri arvamuse taha, justkui oleks lubatud kaks korda kuus maksuvabalt kütust Eestisse tuua. See on täiesti seadusvastane, sellist seadust ei ole. Eesti riik ei ole muutnud seadust, mis tähendab, et Maksu- ja Tolliamet määrab maksustamisele kuuluvad kogused omavoliliselt, ta määrab, kellele ta maksud määrab. Sellest, kuidas on kodanikega toimitud, olen ma siit kõnepuldist korduvalt rääkinud. See, mis praegu piiril toimub, on seadusvastane.
Mihhail Stalnuhhin, palun!
Aitäh! Mul on, head ametikaaslased, teile palve. Kodu- ja töökorras on sätestatud repliigiõigus, aga repliike saab esitada läbirääkimiste käigus. Esimene lugemine on lõpetatud ja kolmanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Saan teile anda kuni kolm minutit.
Aitäh! Nüüd Rootsi näide. Rootsi toll osana Euroopa Liidu ühisest tollisüsteemist lähtub ühenduse tollireeglitest. Euroopa Liidu välisest riigist lubatakse maksuvabalt sisse vedada kütust, mis on sõiduki standardses paagis, ja sellele võib maksuvabalt olla lisaks veel kaasaskantav paak kuni kümne liitri sama kütusega, mis on sõidukis. Rootsi nagu ka Soome rakendab Euroopa Liidu tolliliidu reegleid kütuse üldveo puhul kõige üldisemal kujul ilma eranditeta ja ilma selliste kitsendusteta, nagu Eesti soovib kehtestada. Juba varem oli juttu, kuidas on see reguleeritud Lätis. Lätisse võib maksuvabalt kütust tuua üks kord seitsme päeva jooksul. Leedusse võib maksuvaba kütust tuua kuni viis korda kuus. Kui aga arvata, et siin võiks kehtestada mingisuguse intervalli, siis kindlasti peavad alles jääma ka teatud erandid ja võimalus Eestisse tuua maksuvaba kütust ikka rohkem kui üks kord kuus. Kas või üks näide. Inimene ei käi kuus kuud üle piiri, siis aga tekib tal vajadus käia üle piiri ühes kuus viis korda. See annab ju õiguse seda määratleda kui juhuslikkust, seega ei tohiks ka kütust maksustada. Samuti peab arvestama, kuidas hakkab see seadus reguleerima Venemaalt Eestisse tulevate turistide maksustamist. Ma viitan Andres Kõivule, Võru maavanemale, kes ütles peale Pihkvas messil käimist, et venemaalastel on väga suur huvi Eestisse reisimise vastu. Lisaks turismile käiakse Võrus ja Põlvas sünnitamas, lapsi vaktsineerimas ja tervisekontrollis. Selge on see, et sellise seaduse kehtestamine annab tugevaid tagasilööke ka nendele inimestele. Me ei taotle seaduseelnõu menetlemise katkestamist. Me loodame, et aega on piisavalt, et sellest eelnõust teha hea seadus. Aitäh!
Aitäh! Ma palun Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud Riigikogu liikmed! Oma pikast parlamendistaažist hoolimata on mul raske meenutada analoogset juhtumit, kui mõni Riigikogu liige oleks komisjoni nimel nii räigelt eksponeerinud iseenda hoiakuid ja vaateid, naeruvääristades komisjonis räägitut ja peegeldades põhiliselt küsimusi, mis olid eelnõu suhtes kriitilised, tehes seda väga detailselt ning loopides vabalt näiteks seadusrikkumise süüdistusi. Ma saaksin aru, kui Inara Luigas teeks seda fraktsiooni nimel, aga komisjon ei saanud kindlasti väita, et Maksu- ja Tolliamet rikub seadust. Mis ma selle jutuga saavutada tahan? Õiendada saan ma eelkõige seda, mida rääkisid komisjonis Rahandusministeeriumi esindajad. Rahandusministeeriumi ja tema ametnike seisukohad on väljendatud just nimelt selles eelnõus, mitte kusagil mujal. Nii et vale on Inara Luigasel kodaniku, poliitiku või komisjoni esindajana väita midagi muud. See, mis on seaduses kirjas, esindab Rahandusministeeriumi seisukohta. Mul on juhatusele ettepanek tulevikus jälgida, et kui otsus oli eelnõu esimene lugemine lõpetada, siis ei saanud komisjoni hoiak eelnõu suhtes olla üheselt negatiivne. Aga eelkõige on mul ettepanek rahanduskomisjonile, et nad paremini jälgiksid, kes saadetakse ühe või teise teema arutelul pulti, ja õiendaksid ära need eksimused, mis tänases ettekandes olid. Need olid pahatahtlikud ja valelikud. Aitäh!
Aitäh! Ma ei pea sobilikuks, kui täidesaatev võim sekkub selliselt seadusandliku võimu töösse. Meil on võimude lahusus. Komisjon, täiskogu ja Riigikogu liikmed toimetavad nii, nagu on ette nähtud meie reglemendis. Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 449 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 25. septembri kell 17.15. Inara Luigas, palun!
Austatud Riigikogu liikmed! Mul on hea meel, et teid niigi palju on siia saali jäänud.
Vabandust, mida te soovite öelda?
Ma tahan selle seaduseelnõu kohta paar sõna kommentaariks öelda.
Kas te tahate kasutada repliigiõigust?
Ma kasutan repliigiõigust.
See pidanuks toimuma siis, kui läbirääkimised kestsid, aga läbirääkimised on suletud. Kuid kui Riigikogu liikmed ei protesti, siis on teil õigus repliik esitada. Palun!
Aitäh! Mul on väga kahju rahandusminister Jürgen Ligist, kes on Riigikogu tööst juba eemale jäänud ja kellel ei ole ülevaadet, mis siin saalis toimub. Väga tihti olen mina kui Kagu-Eestist valitud rahvasaadik pidanud kuulama siin peaaegu Tallinna Linnavolikogu istungi stenogramme, mida on ette kandnud komisjoni liikmed, kes on esinenud komisjoni ettekandjana. Tihti pole ka Reformierakonna liikmete ettekandel olnud seoseid eelnõuga. Ma loodan, et Jürgen Ligi ei ole pikalt minu peale pahane. Kõik see, mis ma rääkisin, on tõde. Ma jään oma seisukohtade juurde.
Ma palun Riigikogu kõnetooli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindaja Inara Luigase!
Läheme neljanda päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi valitsuse ja Küprose Vabariigi valitsuse vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 450 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed, palun ette vabandust, kui kellelegi tundub, et täitevvõim selle ettekandega sekkub seadusandja tegevusse! See ei olnud mul kavas ka eelmise sõnavõtu puhul, aga mul lihtsalt ei ole teist foorumit, kus juhtida tähelepanu Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse rikkumisele, kui komisjoni esindaja ründab minu esitatud eelnõu, minnes vastuollu kodu- ja töökorra seadusega. See oli ainult ettepanek, mille ma siin esitasin, mitte nõudmine. Nüüd tutvustan eelnõu. Topeltmaksustamise vältimise lepingute eesmärk on soodustada investeeringuid, tagada isikute võrdne kohtlemine ning kõrvaldada topeltmaksustamine. Selle eesmärgi saavutamiseks jagab leping maksuõigused lepinguosaliste riikide vahel, hoides ära diskrimineeriva maksustamise ning tõkestades maksudest kõrvalehoidmist. Eesti on 52 riigiga ratifitseerinud topeltmaksustamise vältimise lepingud. Kõik maksulepingud põhinevad Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni tüüplepingul ning erinevused tulenevad lepinguosaliste riikide delegatsioonide vastastikusest kokkuleppest, milleni jõuti läbirääkimiste käigus. Küprosega sõlmitud maksulepingu parafeerimiseni jõudmiseks kulus kolm läbirääkimiste vooru. Olulisemad Eesti ja Küprose lepingu erinevused OECD tüüplepingust on järgmised. Esiteks, dividendi ja intressi maksustamise õigus jääb ainult tulusaaja residendiriigile, OECD tüüplepingus on maksustamisõigus jagatud residendiriigi ja tuluallikariigi vahel. Teiseks, rahvusvahelist vedu korraldaval laeval töötamise tasu maksustamise õigus on vaid laeva käitava ettevõtja residendiriigil, OECD tüüplepingus on maksustamisõigus jagatud residendiriigi ja tuluallikariigi vahel. Selline maksuleping võib luua maksumaksjatele riigisisese õigusega võrreldes soodsamad tingimused, sest leping ei anna riikidele maksustamiseks lisavõimalusi, vaid ainult piirab juba olemasolevaid riigisisese õigusega kehtestatud maksustamisõigusi. Välislepingute ülimuslikkuse riigisisese õiguse üle sätestab Eesti Vabariigi põhiseadus. Selle kohaselt kohaldatakse Eesti seaduste ning ratifitseeritud välislepingute vahelise vastuolu korral välislepingu sätteid. Tänan!
Head ametikaaslased, kas teil on küsimusi? Austatud minister, ma tänan teid! Küsimusi ei ole. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli Riigikogu liikme Andres Jalaku, rahanduskomisjoni esindaja!
Austatud juhataja! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas Eesti Vabariigi valitsuse ja Küprose Vabariigi valitsuse vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 450 s.a 17. juuni istungil. Ülevaate eelnõu eesmärkidest andis Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna nõunik Helen Pahapill. Küprosega sõlmitav leping on viimane Euroopa Liidu liikmesriigiga sõlmitav leping, kõigi ülejäänud Euroopa Liidu riikidega on need lepingud juba sõlmitud. Nagu minister mainis, selle lepingu eripära peitub artiklis 10, mis puudutab dividendide maksustamist, ja artiklis 12, mis puudutab litsentsitasude maksustamist. Arutelu käigus tekkis küsimus, kuidas toimub Küprosega maksualane teabevahetus. Eelnõu algataja esindaja selgitas, et teabevahetus toimub eelkõige päringute teel ja protseduur on täpsustatud lepingu juurde kuuluva protokolli punktis 2. Kuna tegemist on tüüplepinguga, siis ilmselt seetõttu komisjonis selle eelnõu kohta põhimõttelisi küsimusi ei tekkinud. Rahanduskomisjon otsustas teha Riigikogu täiskogule ettepaneku eelnõu esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 16. september kell 15. Aitäh!
Aitäh, austatud ettekandja! Teile on vähemalt üks küsimus. Reet Roos, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Kas teile on teada, mis edasi saab ja millised võiksid olla järgmised riigid, kellega topeltmaksustamise vältimise leping sõlmitakse?
Aitäh! Kui mu mälu ei peta, siis kaks järgmist riiki on Mehhiko ja Bahrein.
Hea ettekandja, rohkem küsimusi ei ole. Aitäh! Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Eesti Keskerakonna fraktsiooni esindaja Mihhail Stalnuhhini!
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! See Eesti ja Küprose vaheline leping on muidugi suurepärane asi. Aga kuna mul nagu ka rahandusministril ei ole mingit muud tribüüni kui see siin, siis tahan täpselt nii nagu tema kalduda veidi teemast kõrvale ja esiteks teatada teile, et ettekanne, mille tegi komisjoni esindaja eelneva päevakorrapunkti arutelul, vastas täpselt sellele arutelule, mis komisjonis toimus. Tänu sellele, et kõik olid kohapeal, Koidulas olukorraga tutvunud, tekkis seekord üsna hea ja konstruktiivne dialoog.
Austatud Riigikogu liige Mihhail Stalnuhhin! Ma väga palun teil läbirääkimiste käigus püsida eelnõu 450 juures! Ma väga palun!
Tähendab, minister võib protesti avaldada, meil seda võimalust aga ei ole.
Aitäh! Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 450 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 16. septembri kell 15. Esimene lugemine on lõpetatud ja neljanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti. Head ametikaaslased, tänane istung on lõppenud. Ma tänan teid ja soovin teile jõudu teie töös! Istungi lõpp kell 15.29.