U ime kluba gospodine predsjedniče. S obzirom da su prijedlog zakona broj 40 i 41 prijedlozi novih zakona, prijedlog zakona broj 62 su samo izmjene i dopune postojećih zakona, sadržaj, motivi i povodi za ova tri prijedloga zakona nisu ni isti ni identični i ja bih molio da se objedini rasprava o prijedlogu zakona 40 i 41, ali ne i 62. Hvala.
Dobro. Ja imam taj prijedlog da ne bude objedinjena rasprava u pogledu ovoga zakona broj, to je samo jedan članak. Ma možemo to kolega Lesar pa imat ćete prigode svi o tome. Imate dovoljno vremena, materija je više-manje identična. Da li je Sabor za objedinjenu raspravu? Dobro. Hvala lijepa. I pozdravimo učenice i učenike srednje škole iz Koprivnice koji su na galeriji. [[Pljesak.]] Idemo dakle na prijedlog zakona o, sva tri su o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-PGS, prvo čitanje, P.Z. br. 40 Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-PGS, prvo čitanje, P.Z. br. 41 Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave – Predlagatelj Klub zastupnika IDS-a, prvo čitanje, P.Z. br. 62. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, lokalnu i područnu samoupravu i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Budući da je objedinjena rasprava, idu i ova preostala dva zakona. Molim predstavnika predlagatelja zakona broj 40 da uzme riječ. Molim? I 41. Poštovani zastupnik Darko Šantić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicama, uvažene kolegice i kolege. Vjerujem da ćete se složiti sa mnom da danas pred nama nije pitanje da li je potreban neposredan izbor načelnika, gradonačelnika i župana već da je pitanje kako to realizirati. Upravo zbog toga što se ne postavlja pitanje da li nam je u našem pravnom sustavu, u našem izbornom sustavu, u našoj lokalnoj samoupravi potreban ili ne neposredan izbor čelnih ljudi izvršne vlasti već je pitanje kako taj projekt kvalitetno realizirati ja neću govoriti niti vas uvjeravati niti našu javnost o tome koje su prednosti, a možda i koji nedostaci takovog projekta. No reći ću nekoliko riječi o genezi nastanka projekta neposredan izbor načelnika, gradonačelnika i župana. Postojeći zakon donesen je u travnju 2001. godine za potrebe izbora na lokalnom nivou koji su održani u svibnju iste godine. Tada je u bivšem sazivu Sabora Hrvatska narodna stranka uložila oko 50 amandmana koji su trebali imati za cilj upravo uspostavu modela neposrednog izbora čelnih ljudi izvršne vlasti u lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi. Kako amandmani nisu prihvaćeni Hrvatska narodna stranka je početkom 2003. godine uputila u saborsku proceduru dva zakona: Zakon o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave i Zakon o izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba, dakle dva zakonska teksta sa istim naslovom koji su i danas pred vama na razmatranju. Prijedlozi su oba ta zakona u prvom čitanju prihvaćeni, svi klubovi su se pozitivno izjasnili no naravno bilo je brojnih primjedbi i prijedloga i mi smo za potrebe drugog čitanja uvažili pa reći ću gotovo sve primjedbe iznesene u opsežnoj raspravi, uvažili smo primjedbe koje je tadašnja Vlada uputila na ta dva zakonska prijedloga i pripremili i pustili u proceduru u drugo čitanje ta dva zakona no na žalost nije došlo do izglasavanja jer je u međuvremenu istekao mandat prošlog saziva Sabora tako da smo evo ga praktički sa gotovo istim tekstom iz drugog čitanja iz prošlog saziva ponovo pred vama. Dakle Hrvatska narodna stranka i Primorsko-goranski savez predlažu vam ponovno u proceduri ta dva zakona. Još samo nekoliko riječi zašto smo se odlučili da pred vas stavimo dva integralna teksta ta dva zakona, a ne i izmjene i dopune postojećih zakona. Prvi razlog leži u činjenici da se radi o bitno izmijenjenom karakteru i funkcioniranju lokalne i područne samouprave, da se upravo ponudom da raspravljamo o dva nova zakonska teksta pružamo istovremeno i mogućnost vama zastupnicima da se rasprave i oni segmenti ta dva zakona u koja mi nismo ulazili. Naime opsežna rasprava koju smo vodili i izvan ove sabornice ukazala je na potrebu da se i neki drugi instituti u koje mi nismo ulazili, dakle preuzeli smo ih starih zakona, također mijenjaju kao primjerice izborna povjerenstva, pitanje mjesne samouprave, troškova kampanje, troškova samih izbora i tome sl. pa mi u nastavku rasprave i očekujemo da će se proširiti rasprava i na te druge dijelove, a ne samo na ono što je predmetom naše inicijative a to je neposredan izbor čelnih ljudi izvršne vlasti u lokalnoj i područnoj samoupravi. Ima još jedan sasvim praktičan razlog, a to je da donošenjem dva nova zakonska teksta, a ne izmjena i dopuna dobivamo dva zakona koji su pregledni i lagano upotrebljivi u svojoj primjeni na sljedećim lokalnim izborima, jer na žalost moram konstatirati da baš nismo previše marljivi u pravcu da činimo pročišćene tekstove brojnih izmjena i dopuna zakona koje smo donijeli pa recimo jučer smo raspravljali o petoj izmjeni Zakona o stečaju, a da do sada nije donesen pročišćeni tekst pa se bojimo da bi inače i u ovom zakonu koji je izuzetno osjetljiv u svojoj primjeni kada dođu sljedeći lokalni izbori također moglo biti različitih tumačenja tih izmjena i dopuna, dakle bolje da imamo jedan integralni zakonski tekst. No, nešto konkretno o ova dva zakonska teksta koja vam predlažemo u prvom čitanju. Locirat ću se na desetak najvažnijih rješenja koja su u dosadašnjoj raspravi bila najviše predmetom i primjedbi i različitih mišljenja i stavova. Počet ću sa Zakonom o izboru predstavničkih tijela i izboru načelnika, gradonačelnika i župana. U članku 5. reguliramo pitanje nespojivosti funkcija. Naš prijedlog je zahvatio ovu nespojivost izuzetno široko, nešto ćemo o toj nespojivosti slušati i u prijedlogu kojeg je uputio u proceduru i IDS. A naš Prijedlog je da praktički najkraće rečeno i po vertikali i po horizontali isključimo mogućnost dupliciranja funkcija. Dakle, jedna osoba jedna funkcija. Naravno da će takav, da tako kažem, maksimalistički stav i pristup izazvati i određene primjedbe, određenu raspravu, a mi smo to, već uvod odmah navodim, spremni saslušati zaista sve razložne argumente koji bi bili protiv naših prijedloga ili dopunjavali naše prijedloge pa ćemo za potrebe drugog čitanja i uvažiti ono što ocijenimo da je korisno i dobro. Drugi momenat koji je u dosadašnjoj raspravi izazivao dosta i različitih pristupa i razmišljanja je pitanje nezavisnih lista, odnosno nezavisnih kandidata za načelnike, gradonačelnike i župane. To je članak 16. našeg Prijedloga zakona o izboru. Razmišljanja u raspravi su išla od toga da su čak i nezavisne liste, odnosno nezavisni kandidati nepotrebni, da ih uopće ne bi trebalo ni predviđati, pa do toga da bi nezavisni kandidati trebali za sobom imati i određenu listu koja bi također izlazila na izbore. A tu se interpoliralo još jedno pitanje, da li kandidat za načelnika, gradonačelnika i župana bi trebo ići na neposredan izbor sam ili zajedno sa svojim zamjenicima, odnosno pomoćnicima. Bilo je sporno da li izraziti brojčano, dakle, nominalno koliko potpisa treba prikupiti u općini, gradu, a gradovi su razvrstani u 3 kategorije po svojoj veličini. Odnosno, županiji i Gradu Karlovcu, da bi jedan nezavisni kandidat za načelnika, gradonačelnika ili župana mogao istaći svoju kandidaturu. Tu smo naravno također otvoreni na vaše primjedbe o tome da li smo te brojke koje smo vam ponudili potrebne za isticanje kandidature dobro odmjerili, dobro pogodili ili bi možda čak trebalo, jer i o tome smo razmišljali, uzeti postotak od broja birača pa bi ih postotak, dakle, ne nominalno izraženo nego u postotku od broja birača također bio kriterij za isticanje nezavisne kandidature. Najmanje spora bi trebala izazvati Prijedlog o načinu izbora jer svi su manje-više, jednodušno za to da se izbor provodi u dva kruga. Dakle, na način kao što se bira i Predsjednik Republike Hrvatske, no unutar toga može biti sporno koja većina bi u prvom krugu eventualno donijela pobjedu kandidatu. Mi smo ovdje, a tu sam se dužan ispričati u ime predlagatelja, ostavili jednu ispravku članka 30. gdje smo štamparskom greškom, nismo upisali da se u prvom krugu bira većinom glasova svih birača. Ja vjerujem da će tako visok postotak koji se traži od birača da u prvom krugu eventualno izaberu neposrednog čelnog čovjeka izvršne vlasti biti i previsok. Dakle, da će se, da će biti prijedloga da se ide većinom onih koji su izašli na biralište, međutim, naš prijedlog je da se u prvom krugu može pobijediti jedino ako se dobije većina glasova svih birača. U drugom krugu, naravno, pobijedi onaj od dvojice najjačih kandidata iz prvog kruga koji dobije najviše glasova. Ponavljam, takav model, za takav model su se izjasnili svi dosadašnji učesnici u raspravi, osim što očekujemo, kažem, raspravu o tome da li smo postavili preoštar kriterij kad smo zatražili većinu glasova svih birača koji bi trebali eventualno u prvom krugu dati podršku neposredno kandidiranom čelnom čovjeku. Toliko o Zakonu o izborima, makar kao što sam uvodno kazao, mogu se otvoriti i druga pitanja i mi očekujemo u raspravi da će o njima biti riječi. Što se tiče Zakona o lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi, dakle, zakona koji praktički regulira funkcioniranje lokalne samouprave bilo je znatno više i prijedloga i primjedbi tako da ću nastojati se locirati samo na one koje su najvažnije. Iako, kažem, ima tu još podosta i detalja, da tako kažem, ili možda malo manje važnih momenata koji zavrjeđuju također svoju pažnju. Veličina jedinica lokalne samouprave na koje bi se trebao primijeniti ovaj zakon bila je posebno pod lupom kritike. Naime, postojeći Zakon razlikuje općine do 3 tisuće stanovnika i preko 3 tisuće, s obzirom na postojanje odnosno nepostojanje poglavarstva i bilo je ovdje prijedloga i razmišljanja da se i nešto slično učini i sa ovim zakonom. Drugim riječima, da se napravi različit status za manje općine u odnosu na veće. Međutim, mi smo zauzeli stanovište da neovisno o veličini jedinice lokalne samouprave, neovisno o tome što se najavljuje i projekt regionalnog preustroja, možemo sada jedinstveno riješiti pitanje neposredno biranog načelnika, gradonačelnika ili župana, neovisno o veličini te jedinice. Bilo je primjedbi da ovaj zakon ide preuranjeno jer da nije napravljen regionalni preustroj. Mi tu ocjenu odbacujemo jer smatramo da ova dva zakona se mogu primijeniti neovisno o tome kakav će biti budući regionalni preustroj u kojem se očekuje barem prema najavama veći, manji broj jedinica lokalne samouprave. No čekati taj regionalni preustroj značilo bi praktički ući u sljedeće izbore po starom Zakonu. Bojimo se da pozivanje da najprije treba napraviti regionalni preustroj, a zatim razgovarati i ova dva zakonska teksta praktički predstavlja na neki način alibi da se ta dva propisa ne donesu na vrijeme, a podsjećamo, sljedeći redovni lokalni izbori su u 5. mjesecu iduće godine, dakle za nešto malo više od godine dana. Također je velik broj primjedbi, razmišljanja i dvojbi bio oko samog organiziranja izvršne vlasti. Ovdje smo mi cijeneći upravo primjedbe i klubova i zastupnika iz prošlog saziva pa uključujući i primjedbe tokom dosadašnje rasprave u ovom sazivu odlučili se definitivno odustati od koncepcije ranijeg ili bolje rečenog postojećeg poglavarstva kao jednog tijela koje pomaže gradonačelniku u izvršavanju njegovih funkcija i donosi određene odluke, i predlažemo vam Ured gradonačelnika. Upravo je iz Hrvatske demokratske zajednice, evo kolegica sada ministrica gospođa Marina Dropulić najviše o tome govorila u prošlom sazivu i upravo se ona zalagala da bi poglavarstvo ovakovo kakovo je sada u ovom Zakonu postojećem bilo neodrživo u jednom sistemu gdje se gradonačelnik bira neposredno. PO našem prijedlogu načelnik, gradonačelnik ili župan imenovao bi svoje pomoćnike i ostale osobe kao pročelnike određenih svojih ureda i ostale osobe koje bi mu pomagale i bile imale praktički jedno savjetodavnu ulogu. Ovdje se javlja jedno pitanje za koje smo mi zaista otvoreni za raspravu a to je da li bi neposredno kandidiranje, načelnik gradonačelnik ili župan trebao na izbore izlaziti zajedno sa svojim zamjenicima da i oni dobiju podršku građana, njih zovemo pomoćnici i mi smo oko toga zaista puno razmišljali i polemizirali i ukoliko bi u zadnjem konačnom tekstu došlo do toga da i pomoćnici odnosno zamjenici gradonačelnika također idu na neposredan izbor, evo naš uvaženi kolega Lesar će biti izuzetno zadovoljan jer je upravo to njegov bio prijedlog ali smo se možda odlučili za drugačiju varijantu i reći ću koji je osnovan prigovor u slučaju ako ne bi zamjenici išli na neposredan izbor. Kolega Mato Arlović je opravdano u raspravi na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav prigovorio da bi tada tim pomoćnicima odnosno zamjenicima dali jednu mogućnost da u slučaju zamjenjivanja spriječenog ili odsutnog gradonačelnika vrše određene funkcije a da oni nisu neposredno dobili za to podršku od građana, pa onda bi po toj logici zaista ti njegovi pomoćnici odnosno zamjenici zaista možda i trebali dobiti provjeru građana, dakle građani bi na samim izborima znali tko su najbliži suradnici neposredno biranog gradonačelnika, načelnika ili župana. Sljedeće pitanje koje je izazvalo veliku pozornost pa naravno i različita stanovišta i mišljenje je pitanje izglasavanja nepovjerenja odnosno opoziv neposredno izabranog čelnog čovjeka izvršne vlasti. Još u prvom čitanju je ako se ne varam kolega Kajin iz IDS-a kazao kako bi se moglo dogoditi da dobijemo šerifa kojega nećemo moći nikada razrješiti ili skinuti, drugim riječima, moglo bi se dogoditi da u nekim sredinama se nametnu ljudi koji će napraviti štetu a ne korist za tu jedinicu lokalne ili područne samouprave. MI smo međutim, ponudili dva mehanizma temeljem kojih se može izvršiti opoziv, smatramo da su oba ta dva mehanizma kvalitetna, no kažem moguće je da se unutar ta dva prijedloga nađu još neka rješenja koja će popraviti sve to skupa. MI smo naime predvidjeli da predstavničko tijelo je jedno tijelo koje može pokrenuti postupak izglasavanja nepovjerenja i to na način da jedna trećina članova predstavničkog tijela podnosi prijedlog za izglasavanje nepovjerenja, a da ¾ članova predstavničkog tijela donosi odluku o izglasavanju tog nepovjerenja. Vjerujem da će neki od vas prigovoriti toj ¾ većini članova predstavničkog tijela i kazati da je to previše jer po našem prijedlogu iza toga slijedi provođenje referenduma kojeg raspisuje Vlada Republike Hrvatske na kojem a referendum je opet izjašnjavanje građana, jer oni su i birali neposredno izabranog čelnog čovjeka dakle na njima je da se ponovno izjasne da li su razložni razlozi za opoziv onoga kog su oni birali i ukoliko bi natpolovična većina izašlih na izbore potvrdila to nepovjerenje bili bi raspisani novi izbori. MI smo ovdje ugradili jedan zaštitni mehanizam da se ne bi predstavničko tijelo baš tako olako upuštalo u taj postupak opoziva predviđajući da u slučaju ako na referendumu, a isto to važi i na izboru koji bi uslijedio nakon referenduma ponovno podršku građana dobije ona osoba kojoj je izglasano nepovjerenje da dolazi do raspuštanja predstavničkog tijela, dakle na taj način odvraćamo predstavničko tijelo od jednog bezrazložnog rekao bih šikanoznog postupka razrješenja. Vjerujem da će u raspravu biti u dovođeno u pitanje da li nam je potreban referendum, i to iz dva razloga. Prvi, toga smo mi svjesni što Zakon o referendumu ne predviđa da Vlada Republike Hrvatske raspisuje referendum kada su u pitanju lokalna pitanja nego predstavničko tijelo lokalne ili područne jedinice lokalne samouprave pa bi trebalo mijenjati i Zakon o referendumu da se to uskladi. MI ukoliko ovaj Sabor, ovi klubovi, Odbori, Vlada se izjasne u pravcu da je nepotreban referendum možemo od tog referenduma odustati ali tada bismo u svakom slučaju bili skloni predlagati da tročetvrtinska većina članova Predstavničkog tijela izglasa nepovjerenje nakon čega se otvaraju ponovno izbori, i u slučaju ponovnog izbora da onda mora doći do raspuštanja predstavničkog tijela, jer očigledno čelni čovjek izvršne vlasti i predstavničko tijelo su u takovom sukobu da dolazi do blokade čitavog sistema. Očekujemo upravo u tom segmentu najviše rasprave i vaših prijedloga za koje smo kažem otvoreni za ugrađivanje u konačni prijedlog zakona, ako dobijemo naravno podršku da idemo u drugo čitanje. Drugi način da se opozove, odnosno razriješi neposredno izabrani čelni čovjek izvršne vlasti je Vlada Republike Hrvatske koja može na prijedlog tijela nadležnog za lokalnu i područnu samoupravu to je članak 82. također razriješiti gradonačelnika zbog učestale teže povrede zakona i drugih propisa, kad se kaže drugih propisa, onda se misli na statut, Poslovnik i druge akte koje donosi lokalna samouprava. i priznajemo da je formulacija učestale teže povrede zakona i drugih propisa jedan pravni standard, no takovih pravnih standarda u svim propisima imamo jednostavno praksa mora pokazati šta predstavlja težu povredu zakona i drugih propisa, a također smo i svjesni da tu dajemo mogućnost politici, drugim riječima Vladi da intervenira i kad možda zato nema opravdanih razloga, pa smo također ugradili i ovdje jedan zaštitni mehanizam, jer tako razriješeni od Vlade razriješeni gradonačelnik, načelnik ili župan može potražiti ustavnu zaštitu pred Ustavnim sudom koji je dužan u roku od 15 dana donijeti odluku povodom njegovog zahtjeva, odnosno zahtjeva protiv odluke o razriješenju. Smatramo da smo sa te dvije mogućnosti, dakle da predstavničko tijelo inicira opoziv da Vlada razriješuje, razriješi li i dilemu o tome da smo neposrednim izborom, gdje su dakle građani se izjasnili da li legitimitet prvom čovjeku izvršne vlasti razriješi li pitanje, da li će se moći ukoliko se pokaže da taj izbor nije bio dobar takav čelni čovjek i opozvati pod doduše kažem možda na oko i kompliciranim i skupim mehanizmima. Kod raspolaganja i pitanja raspolaganja imovinom jer je netko u raspravi kazao kako bi se pozivom na članak 391. stavak 1. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima koje predviđa da poglavarstvo sada ga nema, sad je tu gradonačelnik, načelnik ili župan moglo dogoditi da jednostavno netko bezrazložno i neosnovano rasproda imovinu, mi smo predvidjeli da predstavničko tijelo donosi odluku, dakle suprotno članku 391. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima donosi odluku o raspolaganju imovinom, ali da prijedlog daje načelnik, gradonačelnik ili župan. Naravno da će tu biti nužno uskladiti ovaj zakon sa Zakonom o vlasništvu. No, u tom dijelu je zakon o vlasnišvu generalni zakon, a ovaj je specijalni, pa se može i tom analogijom primjenjivati ponuđeni institut. Razgraničenje ovlasti između izvršne vlasti i predstavničkog tijela je također bilo predmetom rasprave to su članci 91. do 94. zakona. Ovdje moram biti kategoričan sa tvrdnjom da su neosnovani prigovori kako mi ovim zakonom to nismo razriješili. Ja bih vas ljubazno zamolio da zaista pažljivo pročitate članke od 91. do 94., pa ćete vidjeti da smo obuhvatili sve opcije razgraničenja. Općinski načelnici, gradonačelnici i župani preuzimaju sve ovlasti i poslove koje su temeljem odredaba postojećeg zakona imali, dakle imala poglavarstva. Posebnim zakonima kojima su utvrđene ovlasti i poslovi tijela lokalne jedinice uskladit će se s odredbama ovog zakona do 1. svibnja 2005. godine, pogrešno je napisano 2004. godine. Kolega Lesar nam je kazao na odboru da oko 37 zakona upravo regulira pitanje tih ovlasti i poslova, dakle bit će poterban jedan opsežan zahvat u posebne zakone kojima će se regulirati šta i kako se razgraničava pitanje odnosa ovlasti između predstavničkog tijela i načelnika i gradonačelnika. i konačno ovdje statuti i drugi propisi koji će također regulirati to područje tako da upravo primjenom ovih propisa mislim da smo obuhvatili i pitanje u potpunosti pitanje razgraničenja. Nama je drago i to moram na kraju završno kazati, jer vidim da mi već gori crvena lampica. Da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za zakonodavstvo podržali u prvom čitanju ova dva naša prijedloga. Mi ćemo ponavljam prihvatiti sve sugestije koje ocijenimo razložnima, ugraditi ih u konačni tekst zakona i smatramo da ćemo za drugo čitanje doista imati dva dobra i kvalitetna zakona za potrebe izbora na lokalnom nivou početkom svibnja 2005. godine. Očekujemo u daljnjoj raspravi dopunu i od strane kolege Lesara koji je intenzivno radio sa ostalim našim članovima na ova dva zakonska teksta. Hvala lijepa na pažnji.
Hvala lijepa. U ime IDS-a u pogledu ovog prijedloga zakona, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Prijedlog zakona br. 62.
Poštovani predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave. Puno se u zadnje vrijeme govori o izborima članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave. IDS je ove izmjene predložio jer su uočene manjkavosti koje bi se ovim prijedlogom mogle izmijeniti. U ovom prijedlogu radi se ustvari o proširenju inkopatibilnosti funkcija. Jer odredbom članka 5. stavak 2. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinice lokalne samouprave propisano je, da član predstavničkog tijela ne može istovremeno biti sudac, sudac Ustavnog suda, predsjednik Vlade, državni odvjetnik, zamjenik državnog odvjetnika, državni pravobranitelj, zamjenik državnog pravobranitelja, pučki pravobranitelj itd. zna se svi oni dužnosnici. Praksa je pokazala da je ovo zakonsko uređenje nedostatno za kvalitetno i funkcionalno ustrojstvo jedinica lokalne samouprave. Naime, Ustavom Republike Hrvatske propisano je da jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja, stanovanja, prostorno i urbanističko planiranje, komunalne djelatnosti, brigu o djeci, socijalnu skrb, primarnu zdravstvenu zaštitu, odgoj i osnovno obrazovanje, kulturu, tjelesnu kulturu i sport. Već iz takvog ustavnog uređenja nadležnosti jedinica lokalne samouprave proizlazi potreba da vijećnici gradskih općinskih vijeća na sličan i županijskih skupština budu neposredno upoznati sa problematikom o kojoj odlučuju kao i da svojom nazočnošću na sjednicama vijeća doprinose razvoju lokalne sredine. Međutim, u praksi se događa da djelatnici u diplomatskim i konzularnim predstavništvima nisu obuhvaćeni krugom iz članka 5. stavka 2. Zakona o izboru člana predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave te stoga fingiraju kao članovi predstavničkog tijela a doista ne obnašaju ovu dužnost. Kako država građanima jamči pravo na lokalnu i područnu odnosno regionalnu samoupravu te je obavezna stalno unapređivati rad jedinica lokalne samouprave predlažemo da se zakon izmijeni i dopuni u navedenom smislu čime bi se otklonile ove nelogičnosti. Ja vam mogu navesti primjer gdje gradsko vijeće mora barem četiri puta godišnje zasjedati a u principu je to barem jednom mjesečno. Znači da vijećnik mora prisustovati najmanje na četiri sjednice godišnje. Što to ustvari u naravi znači? Željela bih da mi netko kaže i objasni kako netko može na primjer iz Australije, Indije doći četiri puta godišnje a istovremeno obavljati časnu dužnost vijećnika odnosno možda i na neki način može biti on informiran šta se u njegovoj općini ili gradu događa ali osnovnu dužnost vijećnika i osnovnu stvar da bude prisutan na gradskom vijeću naravno ne može obavljati. Isto tako ne može kvalitetno obavljati funkciju gradskog vijećnika niti odlučivati o bilo čemu. Evo, mogu vam citirati iz današnjeg Vjesnika na konkretnom primjeru kako to izgleda. Diplomat Šuran iz Indije dolazi na sjednice Gradskog vijeća Pule. Prekooceanska udaljenost New Delhia i Pule nije nikakva prepreka gospodinu Šuranu da istodobno obavlja dužnost pravog tajnika Hrvatskog veleposlanstva u Indiji i vijećnika Gradskog vijeća Pule. Naravno, list Dnevnik što Ministarstvo vanjskih poslova misli o tome gdje je potvrđeno službeno da Šuran je na godišnjem odmoru i kako je rekao glasnogovornik ministarstva javio se na Zrinjevac čim je stigao u Hrvatsku. Pravna služba ministarstva razmatrala je Šuranov slučaj i prema pozitivnom propisima koji su na snazi nije ništa sporno da diplomat obavlja i dužnost vijećnika u predstavničkom tijelu lokalne samouprave. Kada je riječ naravno o dvojbama tko financira Šuranov put iz New Delhia Silobrčić je objasnio da prema pravilniku ministarstva dužnosnik veleposlanstva posebice kada je riječ o prekooceanskim destinacijama ima pravo jednom godišnje na plaćeni dolazak u domovinu na godišnji odmor. Znači, samo jednom godišnje a gradska vijeća se moraju barem četiri puta godišnje održavati. Međutim, sada se tvrdi da je on sam platio svoj put. Do sada možemo reći da je Ministarstvo vanjskih poslova se po prvi puta susrelo sa takvim slučajem i ovaj pulski je apsolutni presedan do sada. Koliko će puta Gradsko vijeće Grada Pule zasjedati s obzirom da presudan faktor se nalazi tisućama kilometara od Pule, to nije nam poznato jer znamo da gospodin Šuran ustvari osigurava kvorum u Gradskom vijeću Grada Pule i da se sjednice Gradskog vijeća ne mogu održati ako gospodina Šurana nema. No, prema još samo da vam kažem koliko jedan takav put košta. Prema Croatia Airlinesu tisuću 200 eura košta karta Zagreb-New Delhi. Hvala.
Zahvaljujem. Sada idemo na raspravu po. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Hvala. Ne žele. Predstavnik Vlade? Državni tajnik Antun Palarić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Vladi je drago da se o lokalnoj samoupravi raspravlja jer Vlada Republike Hrvatske u ovom mandatu ima ozbiljne namjere urediti lokalnu samoupravu sukladno najvišim europskim standardima kako bi omogućila građanima ostvarenje ustavnog prava na lokalnu samoupravu i da odlučuju o stvarima od lokalnog značaja na lokalnoj razini. Vlada planira provesti i krupnu decentralizaciju. Stoga se u Vladinim resorima priprema materijal koji će biti sastavni dio čitavog paketa zakona kojim će se lokalna samouprava urediti ali onda kada za to dođe vrijeme. To svakako danas nije zato što odgovorno tvrdim da nisu osnovane špekulacije o prijevremenim lokalnim izborima. Lokalni izbori će biti onda kada je to zakonom predviđeno a to je 2005. godine i do tada postoji dovoljno vremena da se na cjelovit način uredi lokalna samouprava. Pred nama je objedinjena rasprava o tri zakonska prijedloga. Jedan koji kao organski zakon uređuje odnose između tijela jedinice lokalne samouprave i Vlade ali mi nismo zadovoljno sa ponuđenim rješenjima. Ima naravno već rješenja koja su saživjela u praksi ali postoje brojni problemi već u sadašnjem funkcioniranju lokalne samouprave a neposredni izbor gradonačelnika dovest će i do složenijih situacija jer mi moramo dopustiti situaciju da će većina u vijeću biti jedne političke opcije a gradonačelnik druge političke opcije. Stoga je nužno zakonom jasno i precizno razgraničiti ovlasti i razgraničiti njihove međusobne odnose uvažavajući činjenicu da će i gradonačelnik i općinski načelnik i župan biti birani neposredno, kao i činjenicu da su i vjećnici, odnosno članivi skupština neposredno birani, dakle, da i oni predstavaljaju volju građana koja je izražena na lokalnim izborima. Posebno je za nas važno da se jasno i precizno urede ovlasti Središnjeg državnog ureda, odnosno tijela središnje državne uprave odgovorne za nadzor nad zakonitošću rada jedinica lokalne samouprave i ovlasti Vlade kada intervenira, poglavito kada raspušta predstavničko tijelo ili kada razrješuje gradonačelnika jer u svim prijedlozima se ta varijanta spominje jer je ona nužna. Mi ovlast, ovlasti se ne bojimo ali želimo da ona bude jasno i precizno definirana. Mi već sada imamo različita tumačenja pojedinih odredbi zakona, imamo različitu praksu Upravnog suda, Ustavnog suda, stoga želimo zakonskim prijedlogom kojeg će Vlada predložiti na vrijeme prije lokalnih izbora, vjerojatno prvo čitanje na jesen, urediti te odnose, precizirati, ugraditi postojeću upravnu praksu, postojeću sudsku praksu, Upravnog suda i praksu Ustavnog suda. Tako da svim sudionicima u političkom životu na lokalnoj razini bude jasno koji su im okviri političkog djelovanja i što će značiti postupanje suprotno zakonu i u kojim uvjetima Vlada može a kada mora raspustiti predstavničko tijelo, odnosno razrješiti gradonačelnika. Vlada se slaže da se krene u neposredni, u izmjenu Zakona o izborima na način da se omogući neposredni izbor gradonačelnika i župana i općinskih načelnika. Ali, evo mi smo napisali po 4 stranice na svaki od zakonskih prijedloga, ne bih ja sada ulazio u detalje, samo načelno, protivimo se referendumu, protivimo se dodatnom trošku za lokalnu samoupravu. Mi već sada imamo često izvanredne izbore, to zahtjeva pokretanje čitavog mehanizma, od biračkih odbora do preko općinskih izbornih povjerenstava, županijskih izbornih povjerenstva, državnog izbornog povjerenstva, pa u Ustavnog suda, to je skupo, to zahtjeva veliko opterečenje i za državni proračun i za lokalne proračune. Naravno, da mi zbog cijene koštanja ne mislimo ograničiti pravo na ostvarivanje volje građana ali moramo izbjeći dupliranje procedure. Ako se ide u referendum onda je to već određeno izjašnjavanje, dakle, onda bi za mjesec dana prema prijedlogu bili ili izbori za gradonačelnika ili izbori za vijeće, nakon mjesec dana dva puta prikljupljanje građana, to je za nas apsolutno neprihvatljivo. Rekao bih i par riječi na prijedlog IDS-a, doista dogodila se u jednom gradskom vijeću jedan neugodna činjenica da diplomat je istovremeno i vijećnik i da želi ili ne žele sudjelovati u vijećima. Mi ne ulazimo u pravo izabranog vijećnika da on za vrijeme svog godišnjeg odmora putuje u zemlju, sudjeluje u radu predstavničkog tijela ali ne mislimo da bi zbog jednog pojedinačnog slučaja trebalo ići u izmjenu zakona jer se sutra može pojaviti, ne znam nekakav sportaš koji je također vijećnik pa igra za nekakav strani klub ili glumac koji glumi u nekom drugom kazalištu. Dakle, mi pozivamo članove predstavničkog tijela da podijele odgovornost u radu predstavničkog tijela, da aktivno sudjeluju jer loklana samouprava je i pravo, ali izabrani predstavnici vijeća imaju i svoje obaveze i ako ih ne mogu izvršavati onda neka postupe onako kako to moral nalaže. Evo, predlažemo da se ovi zakonski prijedlozi odbiju i jer će Vlada cjelovito riješiti i ova pitanja i izmjeniti još čitav niz zakona koji se tiču prijenosa ovlasti na lokalnu samoupravu, urediti precizno i jasno na način da se razvija lokalna samouprava ali i da se jasno definiraju ovlasti Vlade i države u pogledu nadzora nad zakonitošću rada, jer Vlada je odgovorna da se zakoni poštivaju na cijelom području Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala. Idemo na raspravu po klubovima. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice imamo tri zastupnika koji trebaju podijeliti vrijeme, Krunoslav Markovinović, Rade Ivas i Ivan Lučić. Prvi je poštovani zastupnik Krunoslav Markovinovići.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabra, gospodine državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. U svom izlaganju neću raspravljati da li su najznačajnije izmjene Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi ustavno utemeljene ili ne što je bilo riječ na odborima te o nizu nedostataka koje su uočili odbori. Da krenemo malo od predlagatelja, predlagatelj je već u uvodnom dijelu kazao na učestalo ponavljanje izbora u izborim jedinicama pa tvrdi da će neposredni izbor općinskih načelnika, gradonačelnika i župana to promijeniti. Treba reći da je ponavljanje izbora s obzirom na ukupan broj jedinica lokalne i područne samouprave a to je negdje oko 570 ipak više iznimka nego pravilo. To što je učestalo ponekad dvije, tri općine ili dva, tri grada za redom pa opet duga pauza, mislim da ovo viđenje sigurno neće promijeniti. Neposredno izabrani načelnici, gradonačelnici i župani često će u općinskim i gradskim vijećima, odnosno županijskim skupštinama imati protiv sebe većinu koja ih neće podržavati. Posljedica je povećana nestabilnost pa predlagač predlaže bitno povećanje ovlaštenja čelnika. Umjesto izabranog i potvrđenog poglavarstva čelnik, koristim tu riječ da ne moram nabrajati cijelo vrijeme načelnik, gradonačelnik, župan sam imenuje odbor, imenuje tajnika i pomoćnika, dakle, ljude koji su apsolutno ovisni o njemu pa je mogućnost korekcije odluka svedena na minimum. Posebno je problematičan prijedlog da čelnike zamjenjuju pomoćnici koje oni imenuju za vrijeme odsutnosti. Ako je čelnik dulje vrijeme odsutan npr. zbog bolesti, zamjenik će za to vrijeme imati sva ovlaštenja čelnika ako nije na izborima potvrđen od birača. Dakle, dolazimo u jednu čudnu situaciju da zapravo gradom, županijom ili općinom upravlja netko tko nije uopće sudjelovao u izborima. Izabrani načelnik, gradonačelnik ili župan svojom pretjeranom samovoljom ili možda izrazitom pasivnošću pa i političkim sukobom može izazvati nepovjerenje vijeća odnosno skupštine. Ukoliko ¾, a taj broj je stvarno velik vjećnika izglasa nepovjerenje čelniku prema ovom prijedlogu Vlada raspisuje referendum a poslje referenduma opet izbori ili za čelnika ili za vijeće, odnosno skupštinu. I sada ću ja jednu moguću varijantu opisati. U većini jedinica izbori za čelnika biti će dvokružni. To smo vidjeli po anketama evo, jedan tjednik prošli tjedan je objavio, vidite da i najpoznatija imena dobivaju nešto preko 20%, dakle, vrlo je teško kod nas očekivati da će netko dobiti u startu preko 50%. Dakle, dvokružni izbori. Onda znamo da treći izlazak građana biti će na izborima za mjesne odbore, pa vrlo su vjerojatni, a kod nas su bili čak i dva puta dopunski izbori za predstavnike nacionalnih manjina. E sada, ukoliko se izglasa nepovjerenje čelniku slijedi referendum, to je već peti izlazak. Ako referendum potvrdi očekivanja vijećnika slijede opet vjerojatno, slijedi opet dvokružni izbor čelnika. Ukupno je to 7 izlazaka birača na izjašnjavanje što financijski može pratiti vrlo malo jedinica. Opao bi znatno interes birača pa bi odluke bile donošene od minimalnog broja birača što opet može generirati daljnju nestabilnost. Mislim da je predlagač pretpostavio da se ovakvim Zakonom neće ponoviti primjer lošeg funkcioniranja Poglavarstva grada Zagreba pa je Poglavarstvo ukinuo i dao gotovo svu ovlast gradonačelniku. Problematičan je i prijedlog da nekretninama i pokretninama isključivo upravlja predstavničko tijelo što bi bilo logično samo u malim općinama i gradovima. Sad zamislite situaciju da, ne znam, Poglavarstvo grada Zagreba prodaje nekakav stari automobil i treba sazvati, ovaj, skupštinu grada Zagreba da o tome donese odluku. Malo karikiram, ali mislim da tu treba isto imati mjere. Što je sa saborskim zastupnicima? Po ovom prijedlogu saborski zastupnik više ne bi mogao biti ni u vijeću ni grada ni općine, ni u poglavarstvu ni nigdje drugdje što opet mislim da se gubi veza s bazom. Naime, trebalo bi malo razmišljati o svemu pa i o ovom. Osobno vjerujem da ovaj, da prijedlog ova dva zakona je sigurno doprinos predlagača za novi zakon u kojem će biti precizirana decentralizacija, definicija grada i općine da se malo prisjetimo jučerašnjih tema, jučerašnjih zakona. Prije svega i zbog nastajanja novih općina. Trebamo razmišljati o smanjenju možda broja izbornih lista. Opet možemo se dovesti u situaciju da u gradu Zagrebu imamo 60 lista i više. Neću napominjati 94, ali 60 lista. Dakle treba malo definirati tko može ili koje su to stranke koje, koje, ovaj, imaju dovoljan broj članova i na jedan način ograničiti da ne stvaramo cirkus jer mislim da ipak pomalo nam se zapadni kolege podsmjehuju. Neću govoriti, ne znam, o predizbornom koaliranju ili ne i tako dalje, to sve treba razmišljati, ali možda o još jednom velikom problemu. To su građevinski inspektori. Državni građevinski inspektori imaju pune ruke posla. Dok raščiste obalu proći će nekoliko godina, a tek će, ćemo možda onda doći mi na red. Znamo da su protekle godine brojni inespektori napustili posao u Ministarstvu. Oni su postali državni, a ja tvrdim da je bolje bilo kada su bili županijski jer smo mogli više kontaktirati s njima i možda bi trebalo razmisliti da možda, ne znam, uvede se neki nivo možda lokalnih inspektora. Jer komunalni redari sigurno ne mogu biti nadomjestak. Oni mogu se baviti ako netko malo smeća negdje istrese i nešto slično, ali nemaju ama baš nikakva ovlaštenja dok se državni inspektori, ponavljam, spuste do naših lokalnih jedinica biti ćemo zatrpani svim mogućim građevinama svih mogućih oblika.
Sedma je minuta, teče.
Treba, treba i točno navesti tko može biti vijećnik, jasno da se izbjegne problem na koji je ukazao IDS. Ima još jedan veliki problem o kojem bi trebalo razgovarati. Što je sa cestama? Naime, ceste su kod nas podijeljene na Hrvatske autoceste, Hrvatske ceste, Županijske ceste i Lokalne ceste. Mi imamo nevjerojatno loših iskustava sa županijskim cestama. Slažem se, oni su, pokazuju cijelo vrijeme da nemaju novaca. Možda ići na prijedlog da se Županijske ceste ukinu, da imamo tri nivoa dakle Hrvatske autoceste, Hrvatske ceste i Lokalne ceste s tim da lokalna samouprava dobiva novac koji zasad dobivaju Županijske ceste. Jer ovo, ovo je neodrživo stanje. Evo zbog uočenih brojnih nedostataka ovih zakona Klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržati ove zakone. Hvala.
Hvala. Sada gospodin Rade Ivas. Molim da vodite računa da to bude jedno pet, šest minuta da može i treći kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, otišao je, nema ga, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska uprava već je u svojim počecima bila suočena s posebnim okolnostima borbom za samostalnošću, prijelazom na višestranački politički sustav, tržišno gospodarenjem s pretežnim privatnovlasničkim sustavom te ratom u kojem je dio zemlje bio okupiran i uništen. U takvim uvjetima 1992. godine donesen Zakon o lokalnoj samoupravi i upravi te uspostavljen novi sustav lokalne samouprave. 1993. godine održani su i prvi lokalni izbori po novom ustroju. Ubrzo nakon završetka rata pojavila se i potreba reforme državne i lokalne samouprave. U tijeku 2000. odnosno 2001. godine učinjeni su i prvi koraci u decentralizaciji lokalne samouprave. Donose novi Zakon o lokalnoj upravi. U lokalnoj, područnoj samoupravi to je novi izborni zakon. Danas su pred nama dva nova prijedloga zakona; Zakon o, Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela, jedinica lokalne samouprave i Prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi. Ja ću samo nekoliko riječi kazati o zakonu, o Prijedlogu zakona o izboru članova predstavničkih tijela. Osnovna novina u ovom Prijedlogu zakona u odnosu na važeći Zakon o izboru članova predstavničkog tijela je u tome što predlagatelj predlaže neposredne izbore svih nosioca vlasti u lokalnim jedinicama dakle općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika grada Zagreba. Predlagač smatra da je vrijeme proteklo od izbora do sada pokazalo kako je potrebno donijeti novi Zakon o izboru članova predstavničkih tijela. Pri tomu su, pri tom tvrdim vođeni su ne samo željom za većom stabilnošću lokalne i područne samouprave i djelotvornošću izvršne vlasti već i snažnom podrškom javnog mnijenja. Ovim prijedlogom kako kaže predlagač želi se postići bolja i učinkovitost predstavničkih izvršnih tijela, omogućiti, onemogućiti sukob interesa, izbjeći možebitne, množenje funkcija u jednoj osobi. Neposredni izbori za navedene dužnosnike provode se u nekoliko europskih zemalja; Albanija, Bugarska, Italija, Makedonija, Njemačka, Rumunjska, Slovačka, Slovenija, Turska i druga. Za ovakve koncepcije izbora postoji argument u prilogu no i argumenti koji su protiv smatrajući je izvorom trajne nestabilnosti lokalne vlasti, izravnim sukobima lokalnih čelnika i lokalnih predstavničkih tijela, zahtjevom za opoziv i čestim referendumom. Izravne izbore je lako uvesti, ali nipošto nije lako riješiti problem što ih oni otvaraju. Ovdje treba upozoriti da bi usvajanje ovog modela izbora bilo potrebno i propisati neka vrlo bitna pitanja, a što je predmet posebnih organskih zakona kojim se uređuje lokalna samouprava u prvom redu međusobni odnos predstavničkog tijela, nosica izvršne vlasti koja tada ne proizlazi iz predstavničkog tijela već bi i mandat crpila neposredno temeljem izbornih rezultata. Zatim kakva je uloga predstavničkog tijela, kako bi se formirao gradonačel .../Govornik nerazumljivo govori/ ... tim i tko bi ga potvrđivao? Kako bi izravnim, izabrani gradonačel ... /Govornik nerazumljivo govori/ ... župan mogao biti smijenjen? I tako dalje. Iznijet ću i nekoliko konkretnih primjedbi. Tako su u članku 3. na neprimjeran način i bez jasnih vremenskih odrednica propisuje početak i prestanak mandata nositelja izvršne vlasti, izabranih na neposrednim izborima te se upućuje da će se to riješiti organskim zakonom. U članku 4. predviđa se da će se način opoziva i ponovni izbor lokalnih dužnosnika, uključujući i gradonačelnika grada Zagreba biti uređeno posebnim Zakonom o lokalnoj i područnoj samoupravi i ako su prava i obaveza i pravni položaj i ostala pitanja značajna za ustroj grada Zagreba propisani posebnim zakonom. Primjedba se odnosi na članak 5. koji izrađuje institut nespojivosti u obnašanju određenih dužnosti jer je isti u proturječju i potrebno bi ih bilo uskladiti. Primjedbe se i odnose i na prijedlog članka kojim se propisuje način izbora članova Vijeća i predstavnik nacionalnih manjina u lokalnim jedinicama jer smo suočeni sa niz problema koji su se pojavili prilikom prošlih izbora ovih nacionalnih manjina. Isto tako u Prijedlogu zakona nije na odgovarajući način riješeno pitanje broja potpisnika koji podupiraju kandidaturu gradonačelnika i župana utvrđivanjem broja članova predstavničkih tijela kad to nije Statutom uređeno, pitanje izborne šutnje te financiranje i izborne promidžbe. I na kraju, mi u HDZu prihvaćamo stav Vlade RH da je u završoj fazi izrada nekoliko nacrta prijedloga izbornih zakona, te smatramo kako će propisi čija će izrada ubrzo biti okončana sadržavati poboljšane tehničke provedbene odredbe, vezane uz samu provedbu izbora. Te će u to sadržavati cjelovitija i kvalitnija rješenja suštinskih pitanja izbornog sustava nego što je sadržano u ovom prijedlogu zakona. Jasno da bi to trebalo sve ubrzati kako bi se novim lokalni izbori koje očekujemo u svibnju upravo vršili pod tim novim zakonom. Evo ukratko zbog ovih razloga klub HDZa neće podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine glavni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkog tijela jedinice lokalne i područne samouprave. Rekao bih još jedan vrlo važan zakon za život svih građana naše lijepe Hrvatske. Predlagač zakona svoj prijedlog bazira na neposrednom izboru načelnika, gradonačelnika, i župana. MOram biti iskren i reći da ja osobno podržavam takav način izbora, i šteta je što predlagači još ranije nisu dali svoj prijedlog bez obzira na njihove nedosakte. ali dobro je da o njemu danas ovdje u ovom domu raspravljamo. Ne slažem se sa predlagačem da će da ovaj zakon onemogućiti većem broju sposobnih i voljnih osoba da se angažiraju u političkom i gospodarskom životu lokalnih sredina. Obzirom da postojeći zakon to ograničava. Ne znam koji to zakon koji nemogućava sposobnim da se angažiraju u politici i gospodarstvu. I postojećim zakonom omogućeno je da ako netko nije član političke stranke može sudjelovati na izborima. Ne možemo sami sebi stvarati sud o nesposobnima samo zato što pripadano nekoj političkoj stranci ili nekoj političkoj opciji. Kako sma već rekao podražvam neposredni izbor za kojega vjerujem da će ga Vlada do sljedećih izbora dati ovom Domu na usvajanja. Nedoumice koje se javljaju kod neposrednih izbora svakako treba razrješiti, u prvom redu na međusobne odnose predstavničkog tijela i noistelje izvršne vlasti. Tko je taj koji može dati prijedlog za razrješenje izabranog dužnosnika i tako dalje. Moje osobno mišljenje da razmislimo o prijedlogu da neposredno biraju načelnik, gradonačelnik i župan kao i njihovi zamkjenici u paketu. DA se zadovolji osnovno pravno načelo da zamjenik mora biti izabran na isti način kao i onaj koga dotični zamjenjuje. Iz mišljenaj Vladek oje pozdravljamo vidljivo je da Vlada priprema i da je u završnoj fazi izrada nekoliko prijedloga zakona te smatram da će oni sadržavati poboljšane i tehničke provedbe ovih zakona. S toga ovaj prijedlog Klub Hrvatske demokratske zajednice neće podražti ali u suštini pohvaljujemo način kojeg svakako treba uvažiti kao dobru namjeru kod novoga izrede zakona koji će hrvatska Vlada dati ovom visokom Domu na usvajanje. Ja se nadam prije lokalnih izbora. Što se tiče prijedloga zakona 62. o izmjenama i dopunama zakona o izboru članova predstavničkuh tijela jedinice lokalne samouprave, klub HDZa, ne podržava izmejne ovoga zakona, u samo jednom njegovom članu za kojega smatramo ja osobno da je dobar prijedlog, i da će ga Vlada uvažiti kod izrade cijelovitog prijedloga zakona u jedinicama lokalne samouprave i i njihovim izborima. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa i na uštedi malo vremena. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče,evo ispravljam netočan navod gospodina Markovinović koji je objašanjavajući zašto nije dobro rješenje u ovom zakonskom prijedlogu da kojim se isključuje mogućnost da saborski zastupnik ujedno bude i član gradskog vijeća. Odnosno vijeća lokalne smaouprave. Rekao je doslovno, na takav način gubi se veza, odnosno, saborski zastupnik gubi vezu sa bazom. To nije točno. Saborski zastupnik ne kontaktira ne ostvaruje neposredni odnos sa građanima preko drugoga predstavničkog tijela, nego izravnim kontaktom sa građanima, što mu je i dužnost činiti kad anema zasjedanja Sabora.
Veze su nesagledive pa prema tome. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime Kluba SDpa gospodin zastupnik i potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče poštovane kolegice i kolege zastupici. Mi prije svega održavamo i zahvaljujemo kolegama iz HNSa PGSa da su pripremili ove prijedloge zakona vodeći računa o tome da su zapravo time prihvatili i inicijativu saveza gradova i općina koje svoejvremeno bila izrađena u ovakom prijedlozima zakona. No moramo skrenuti odmah pozornost i na tu činjenicu da je u međuvremenu i savez gradova i općina uočio neke dileme i probleme koje ima u rješavanju određenih konkretnih pitanja regulativi zakona. KOjim se predlažu i da praktički savez gradova nastavlja sa radom izradio je jednu novu verziju koju navodno rade zajedno sa Vladom i mogao bih se pojaviti takav prijeldog zakona u proceduru. Koji će biti predlagatelj Vlada. NO neovisno o svemu tome KLub zastupnika SDPa podržava ove prijedloge zakona, i smatra da ih je potrebno pustiti u proceduru i čitanje. Zašto zato što sustav lokalne samouprave je veoma ozbiljna glomaza. Ima ozbiljne uzroke djeluje na ostvarivanje svih političkih, gospodarskih pravnih socijalnih kultlurnih, i drugih odnosa među ljudima u zemlji. I sasvim je sigurno da rasprava o ovom sustavu i te kako je poželjna i potrebna i što više da budemo raspravljali to ćemo kavlitetnije nadajmo se izbrusiti moguća rješenja koja su od interesa za sve nas. Mi unatoč tome što podržavamo prijedloge ovih zakona, da idu u proceduru naravno imamo ne samo primjedbe nego možda i svoje vlastitite dileme koje želimo izložiti i upozoriti na njih i preporučiti predlagatelju da o njima vodi računa, prilikom izrade konačnog prijedloga zakona pa da ih eventualno razmotri i on sam. Prvo i sasvim sigurno važno je pitanje načina izbora predstavničkih tijela izvršnih tijela naših općina gradova i jedinica područne, regionalne samouprave. ali za nas je daleko važnije zapravo pitanje odnosa između jedinica lokalne samouprave. Čini se da ovaj prijedlog zakona na žalost nije obuhvatio niti razradio iako je zakon ustav u tom dijelu otvorio prostor. Ja bih htio podsjetiti daje Ustav pobrojao moguće poslove koje obavljaju jedinice lokalne samouprave poslove koje obavljaju jedinice regionalne samouprave. Ali isto tako je rekao da jedinice lokalne samouprave regionalne samouprave imaju pravo u okviru zakona svojim statutim samostalno urediti unutarnje ustrojstvo i djelokrug svojih tjela te ih prilagoditi lokalnim potrebama i mogućnostima. I upravo to pitanje, je jedno od pitanja koje nije dorečeno i koje otvara čitav niz dilema i problema. Dali može Hrvatska s obzirom na broj stanovnika po pojedinim jedinicama lokalne samouprave, po njihovoj prostornoj proširenosti, zatim, rasprostranjenosti. zatim pitanja prirodnih potencijala, gospodarske povezanosti, prometne povezanosti, pa ako hoćete i kulturnog ne samo kulturnog razvitka nego i odgojdno obraziovnog statusa građana i tako dalje. Dali ona može biti praktički kako je ovaj naš prijedlog zakona i ovaj prijedlog zakona da budem precizniji, uz važeći zakon ponudio monotip. Naime ja bih htio podsjetiti da se to najbolje očituje iz članka 35. u kojem se nabraja da predstavničko tijelo praktički obavlja jednake poslove neovisno o tome da li se radi o predstavničkom tijelu jedinice općine ili grada ili se radi o županiji. Drugi problem koji iz toga sam po sebi slijedi zapravo je činjenica da unatoč mogućnostima koje nam Ustav omogućuje, sami zatvaramo oči kod problema koji objektivno postoje. Nije jednaka mogućnost i ne samo mogućnost i potreba rasta razvoja pa ako hoćete i ostvarivanja prava na lokalnu samoupravu u velikim gradovima, srednjim gradovima i ako hoćete malim jedinicama lokalne samouprave ne samo do 3 tisuće nego i ispod 3 tisuće stanovnika koje mi i u sustavu imamo. Prema tome očito je za razmotriti zapravo i drugu odredbu Ustava Republike Hrvatske koji u tom pogledu otvara mogućnosti da se i drugi oblici lokalne samouprave uvedu osim grada i općine i u tom pogledu je vjerojatno za razmotriti mogućnost da li zapravo otvarati prostor za regulaciju položaja tzv. velikih gradova, a onda u okviru sustava njih ne samo uvoditi mjesnu samoupravu nego zapravo otvoriti prostor da se kvartovi grada pretvore u oblike gradskih općina koje bi mogle i trebale imati … Nemojmo zaboraviti da mjesna samouprava u gradskim četvrtima koja se odvija u našim velikim gradovima, a pogotovo u glavnom gradu Zagrebu praktički često puta obuhvaća i nekoliko desetina tisuća stanovnika sa ogromnim potencijalom, a da praktički takvo pitanje nije razriješeno. To je naša prva primjedba i smatramo da to pitanje treba itekako ozbiljno razmotriti kad se već donosi, jer se rješava o Zakonu o lokalnoj i područnoj samoupravi, dakle pitanju koji je matični zakon o tom pitanju. Druga naša načelna, dakle za čega se zapravo zalaže SDP. SDP se zalaže ne za monotipski oblik jedinica lokalne samouprave nego za politički oblik jedinice lokalne samouprave i da se zapravo prema materijalnim mogućnostima … povijesnim, gospodarskim, ako hoćete demografskim mogućnostima urede jedinice lokalne samouprave i da u tom pogledu se vodi računa. Druga naša primjedba načelna jeste da se može prihvatiti dakako i razmatrati ideja da se zamijeni parlamentarni sustav u izboru predstavnika, odnosno bolje rečeno nositelja izvršne vlasti u odnosu na ovog koji sada imamo sa rezidencijalnim sustavom, ali ne može se ostaviti isti odnos između predstavničkog tijela i izvršnog tijela koji sada postoji u zakonu. U takvoj situaciji je sasvim drugačiji položaj gradonačelnika ili načelnika općine spram predstavničkog vijeća i predstavničkog vijeća u odnosu na njega. Nemoguće je zamisliti zapravo neke stvari koje nisu razrađene, one se moraju doraditi, razraditi pa čak i drugačije postaviti. Primjera radi sasvim je jasno da izbor gradonačelnika, načelnika i izvršne vlasti neposredno koji je u neposrednom kontaktu … je jednostavniji, demokratičniji, operativniji i efikasniju vlast praktički omogućava, personalizira odgovornost gradonačelnika i načelnika općine itd. Sve je to točno, ali s druge strane u isto vrijeme otvara i neke druge probleme i pitanja koja mogu dovesti i o kojima valja voditi računa. Prvo to je pitanje da se predstavničko tijelo često puta može ući u konfliktne odnose sa izvršnim tijelom oko nadležnosti i oko pitanja ostvarivanja zapravo politike u vezi sa ostvarivanjem prava za lokalnu samoupravu. Drugo to je zapravo sustav koji ipak omogućuje jedan autokratski oblik vladavine, dakle demokratskiji način izbora, ali autokratski način ostvarivanja same vlasti pogotovo u našim prilikama i o tome treba voditi računa da praktički treba vidjeti kako u predstavničkom tijelu, dakle općinskom vijeću ili gradskom vijeću omogućiti da to preduprijedi, kontrolira i nadzire u ime građana. To je pitanje koje zapravo nije dorađeno. Dakako tu je i pitanje nepoželjnih oblika personalizacije izvršne vlasti i politike koji se mogu dogoditi, koje su vezane uz čitav niz praktički zatvaranja u uži krug pa ako hoćete i oligarhijski oblik vladanja koji na žalost ovaj zakon sa ovakvim prijedlogom zakona, rješenja oko pomoćnika koje bi imenovao ili sam sebi postavljao izabrani gradonačelnik i načelnik zapravo donosi. To je jednostavno nemoguće iz prostog razloga jer su neke ovlasti koje su date. Ja ću ilustracije radi navesti, nemoguće je pobrojati sve pojedinačne primjedbe, ali ilustracije radi primjerice načelnik općinski u odnosu primjerice na mjesnu samoupravu vrši nadzor nad zakonitošću rada tijela mjesnog odbora obavlja općinski načelnik. Mogu ja razumjeti da on vrši nekakav nadzor itd. ali kako baš zakonitost rada kada je pitanje zakonitosti isključivo državna stvar, državnih tijela, dakle državne uprave. Prema tome očigledno je da u tom pogledu treba voditi računa. Ako još uz to njegovi pomoćnici koje sam imenuje, njega mogu u slučaju spriječenosti ili osutnosti zamjenjivati praktički, a nemaju legitimitet ni legalitet izbornog tijela kojeg su ga, da ga je netko birao, onda se zapravo postavlja pitanje jednog specifično oblika mogućeg otuđenja praktički izvršne vlasti od prava na lokalnu samoupravu koju imaju u krajnjoj liniji građani, a ne izvršna vlast. I u tom pogledu itekako bi trebalo voditi računa da se ovo pitanje načelno razriješi, dakle da se razriješi odnos između gradonačelnika i njegovog tima izvršne vlasti i predstavničkog tijela u odnosu na nadležnosti i međusobno u odnosu između njih na vodoravnoj razini, ali i onda u odnosu prema višim tijelima i prema tijelima državne vlasti. Jer nemojmo zaboraviti da primjerice rješenje koje se nudi u članku 82. po kojem izvršna vlast, odnosno Vlada Republike Hrvatske može razriješiti načelnika, gradonačelnika itd. ako učestalo krši zakon i tako redom, da je to predviđeno kao rješenje i njemu je otvorena mogućnost da vodi spor na Upravnim sudom i odluka Upravnog suda je konačna. A šta je sa pravom, ustavnim pravom na lokalnu samoupravu, da li mogu građani u tom pogledu sudjelovati i gdje su oni u odnosu na njihovo predstavničko tijelo. Dakle to je potpuno ispušteno, to je broj jedan. I broj dva, već u članku 83. to pitanje uopće nije dotaknuto, jer kada se govori o pitanju, kad Vlada raspušta predstavničko tijelo i odlučuje o raspisivanju izvanrednih izbora. Dakle ako razriješi gradonačelnika i načelnika to nije razlog za raspuštanje predstavničkog tijela i za raspisivanje izvanrednih izbora, e sad je pitanje zapravo šta se onda dešava. Da li će se raspisati izbori i tko će raspisati izbore za gradonačelnika i tko će položiti na kraju krajeva odgovornost ne samo za povredu formalnu zakonitosti nego stvarne zakonitosti i materijalnih posljedica prema predstavničkom tijelu i nositeljima prava na lokalnu samoupravu, odnosno građana. Dakle to je pitanje koje je također načelno, smatramo da bi trebalo drugačije postaviti i drugačije riješiti. Naravno u tom pogledu je posebice pitanje tzv. … jedinica lokalne samouprave u okviru polutipskog oblika organiziranja i uređivanja unutrašnjih odnosa. Mi moramo voditi računa o tome da podjednake jedinice lokalne samouprave ne samo da trebaju imati jednake nadležnosti i jednake mogućnosti nego jednake zakonske mogućnosti u ostvarivanju prava i ili pružanja prostora za ostvarivanje prava na lokalnu samoupravu koju nude svojim građanima i u tom pogledu je sasvim sigurno da mi možemo prihvatiti koncept neposrednog izbora gradonačelnika i načelnika, ali nije logično da recimo načelnik općine koja ima do 3 tisuće stanovnika mora imati kompletan sada tim koji nosi izvršnu vlast. Tu treba ipak otvoriti prostor da se zapravo pojedini poslovi načelnik obavlja sa takvim općinskim vijećem, a ne da ima posebni tim. Treba napraviti jednu kombinaciju koja je prisutna recimo u manjim općinama u Kanadi itd. Pored toga naravno imamo i neke pojedinačne primjedbe koje praktički potvrđuju ove naše dileme i upitnosti u odnosu na konkretna rješenja i koja zapravo traže upravo takva pitanja da ih treba raščistiti do drugog čitanja zakona, odnosno do konačnog prijedloga zakona. Mi, ja ću navesti samo neka pitanja. Primjerice, pogledajmo odnos članka 19. i članka 20. Ovdje je lijepo pobrojano koji posao jedinice lokalne samouprave ostvaruju i koje jedinice regionalne samouprave. Međutim, ovdje se ostavlja sada jedno drugo pitanje. A da li takve poslove i u kojoj mjeri ostvaruju veliki gradovi? Mi kažemo, neće imati takvu mogućnost. A oprostite, šta znači prostorno planiranje, ili ne znam, urbanisitčko planiranje jedinice regionalne samouprave koja će zaobići sjedište Splitsko-dalmatinske, recimo Grada Splita. Jednostavno, to je nezaobilazno pitanje. Prema tome, tu se treba i uspostaviti odnosi između veza i razmotriti mogućnost da se stvarno zapravo u sustavu lokalne samouprave uvede i nova kategorija velikih gradova. Moramo isto tako reći da je nama interesantno rješenje, ali je upitno s aspekta koncepta. Ako se prihvaća koncept neposrednog izabranog gradonačelnika koji je neposredno odgovoran biračkom tijelu sa svojim timom, itd., onda recimo u članku 35. je posebno pitanje kako regulirati pitanje opoziva? Zapravo, to je dosta teško, to ne ide jer opoziva onaj ko bira, odnosno bira i opoziva isto tijelo. Dakle, građani bi morali, onda bi trebalo otvoriti prostor kako to učiniti. Drugo je pitanje, ovaj pokušaj koji je kasnije razrađen u članku 47. kao pitanje rasprave i glasanje o nepovjerenju, ali je treće pitanje da li predstavničko tijelo jer to ono nema. Ono raspravlja o nepovjerenju, ali ne može opozvati neposredno izabranog gradonačelnika. To može učiniti samo zapravo onaj ko ga je birao na izvanrednim izborim. Drugo je pitanje da li treba otvoriti mogućnost predstavničkom tijelu, ne opozivu nego kad prestaje mandat po sili zakona, gradonačelniku kad predstavničko tijelo to utvrdi, kao što je recimo učinila kad je Vlada vrši kontrolu nadzora zakonitosti, utvrđuje i učestalu povredu zakona. E sad je to pitanje da li, recimo, kad gradonačelnik bitno odstupi od provođenja proračuna, itd., ovaj ko nosi predstavničko tijelo ili ostvarivanja prostornog plana, urbanističkog plana ili školstva, itd., da li se tada može i šta treba i koje ovlasti dati po sili zakona predstavničkom tijelu ne samo kao ovlast nego i kao dužnost radi zaštite prava na lokalnu samoupravu koja pripada građanima Republike Hrvatske. I u tom kontekstu je sasvim jasno da neka rješenja koja su pobrojana u stavku 1. članka 35. u točkama od 1. do 9. praktički jedna drugu isključuju konceptualno. Primjerice, potpuno je konceptualno neprihvatljivo da nekretninama raspolaže, nekretninama i pokretninama u vlasništvu jedinice lokalne samouprave da raspolaže predstavničko tijelo, ako je neposredni izbor gradonačelnika itd., čak i u ovim odnosima kad je predstavničko tijelo bira sebi izvršnu vlast, izvršna vlast, i to treba pitanje postaviti. Ali ovdje je dobra zapravo prikrivena ideja. Ostaje nešto drugo pitanje. Da li treba zakonodavnu ulogu predstavničkog tijela zaštiti, a to je pitanje kako predstavničko tijelo kroz donošenje svojih akata treba propisat uvjete i kriterije za raspolaganje i korištenje i upravljanje zapravo nekretninama i pokretninama na svom području i kada, i u kojim uvjetima, koja je to gornja, odnosno donja granica kada eventualno predstavničko tijelo mora dati suglasnost ili prethodno mišljenje da bi izvršno tijelo moglo obaviti taj posao. Prema tome, to je samo jedan od primjera koji ukazuju na tu činjenicu kako bi zapravo trebalo urediti ova pitanja i naravno, trebalo postaviti odnos između predstavničkog tijela i izvršnog tijela. Oko imenovanja jednog ili više pomoćnika to je potpuno neprihvatljivo i sasvim je jasno da gradonačelnik ako već se hoće stvoriti ne samo gradonačelnik nego kolektivno praktički tijelo onda bi trebalo njega kao prvog među jednakima omogućit da ima nekakav zajednički tim koji zajednički ide na izbore, ali tada zapravo govorimo nešto slično kao što imaju neke zapadne, europske i zapadne zemlje gdje savjeti nose izvršnu vlast, a prvi među njima predsjednik savjeta je u isto vrijeme i gradonačelnik. Zapravo, neposredno se bira i onda odgovaraju i imaju, naravno, izvorne ovlasti u skladu sa zakonom. Nama je potpuno neprihvatljiva koncepcija po kojoj bi tročetvrtinska većina glasala o nepovjerenju. To je zapravo ne rasprava o nepovjerenju izvršne vlasti, odnosno gradonačelnika i načelnika nego rasprava o povjerenju predstavničkom tijelu. Ako potpišemo da predstavničko tijelo tročetvrtinskom većinom treba izglasati nepovjerenje zbog toga što utvrdilo neke od povrede zakonitosti, odnosno ne izvršavanje odluka predstavničkog tijela ili volje samog biračkog tijela, odnosno nositelja prava na lokalnu samoupravu građana. I u tom pogledu, to je broj jedan. Broj dva. U, po analogiji u odnosu na naša ustavna rješenja mi moramo prisjetit se da kod nas Vlada pada ako predstavničko tijelo, odnosno Sabor glasa natpolovičnom većinom prije svih zastupnika o nepovjerenju. Isto tako, nemojmo zaboraviti da svega dvotrećinskom većinom pokrećemo postupak za razrješenje Predsjednika države, a da suci Ustavnog suda dvotrećinskom odlukom donose odluku o prestanku mandata ako utvrde da je povredio Ustav. Prema tome, u takvoj situaciji je potpuno razvidno da je neizvedivo ovakvo rješenje koje se ovdje predviđa. Posebice moramo naznačiti da bi trebalo voditi računa da su neke ovlasti koje se daju predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave neprihvatljive. Primjerice, u članku 64. točki 5. stavka 2. da se može propisivati prekršaj. To ipak ono ne bi moglo raditi. Ono može donositi na osnovu zakona neka druga pitanja. Naravno, u članku 80. šta znači trajno, ostane bez minimalnog broja vijećnika. To bi trebalo razriješiti. U članku 92. treba ispraviti nomotehnički ne bi se moglo primjenjivati od 1. travnja 2004. jer taj rok je prošao. I članak 97. koji posebno pitanje zapravo stupanje i primjene od početka primjene ovog zakona kako ga riješiti. I vrlo kratko, jer jednostavno vremena se nema. Premalo je vremena za ovakve zakone, ovih 20 minuta oko Zakona za izbor u predstavnička tijela. Znate, jedno je prihvatiti, prvo načelno pitanje. Kako to da se zalažemo da građani mogu neposredno birati izvršnu vlast, što mi podržavamo. Gradonačelnika, načelnika, itd., a u isto vrijeme ne nudimo model kako pravo na lokalnu samoupravu građana što više otvoriti prostor da ga neposredno ostvaruju. Pa, na primjerice, biraju i vijećnike, što veći broj vijećnika neposrednim putem, odnosno bolje rečeno, SDP nudi model da se razmotri mogućnost, do drugog čitanja da se zapravo uvede mješoviti sustav kod izbora i vijećnika, a ne samo da se zapravo vodi proporcionalni sustav gdje se stranke u potpunosti ovdje izjašnjavaju itd., i oni predstavljaju zapravo nositelje politike. Mislim da bi trebalo o tome voditi računa, jer je to rješenje koje sasvim jasno nudi odgovarajuće i prednosti, itd. Drugo pitanje koje je isto tako jako važno jeste pitanje da treba postaviti i ujednačiti naše županije. Ne bi, recimo primjerice, oko kandidatijske liste trebalo da, isteklo mi je vrijeme. Hvala lijepa, isteklo mi je vrijeme, morat ću se prijaviti za još malo rasprave u ime, osobno. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ja ću malko prekršit Poslovnik pa ću reći da ja moguće kvalitetno raspravljati, a usto i glasno. Pa evo, moj, moja prijateljska sugestija kolegi Mati Arloviću da nastavi ovako kvalitetno, ali glasno što mu do sada nije bio običaj. Klub HNS-a i PGS-a. U ime Kluba, gospodin Dragutin Lesar.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. I meni je izuzetno drago da u Saboru ponovno raspravljamo na temu lokalne i regionalne samouprave, u svega par mjeseci treću put ta tema je pred nama. Mislim da je to izuzetno dobro, važno i značajno. Posebice stoga što u općinama, gradovima i županijama svaki dan se donose odluke koje su najdirektniji, najdirektnije utječu na ono što građani mogu vidjet, što koriste i koje probleme svakodnevno imaju, a po mojoj procjeni u ovoj godini negdje oko 18 milijardi kuna bit će svi proračuni zajedno. Dakle, odluke koje svakodnevno donašamo bilo općinski načelnici, gradonačelnici i župani, poglavarstva i predstavnička tijela najdirektnije utječu na kvalitetu življenja i standard u lokalnoj zajednici. Netko je prije rekao da imamo vremena donošenje ovih Zakona, naime u Klubu Hrvatske narodne stranke i Primorsko goranskog saveza smatramo da bi bilo izuzetno kvalitetno, dobro i korisno da izbornu proceduru za izbore koji će biti u svibnju iduće godine donesemo barem godinu dana prije tih izbora jer tim propisima reguliramo samo mali dio nadležnosti lokalne samouprave i regionalne, a i po našem prijedlogu do 1. 4. iduće godine trebalo bi izmijeniti ili nadopuniti još ako sam dobro prebrojio 37 zakona koji reguliraju, utvrđuju ili daju određene ovlasti općinama, gradovima i županijama. Kolega Šantić je u uvodu rekao da je na ovu temu Sabor u prošlom mandatu raspravljao 3. travnja prošle godine, završio prvo čitanje i tada su praktički svi klubovi zastupnika koji su tada djelovali u Saboru osim IDS-a što sam vidio iz fonograma podržali projekat ali uz niz prijedloga i primjedbi koji smo mi nastojali ugraditi u ovaj tekst koji je došao pred vas. 26. travnja prošle godine organizirali smo jednu akciju kojoj se priključilo ili u kojoj je sudjelovalo 50 tisuća i 200 punoljetnih građana Republike Hrvatske sa referendumskim pitanjem što misle o prijedlogu nesporednih izbora i 95,4% onih koji su sudjelovali u toj akciji dalo je potporu ovakvom načinu izbora čelnih ljudi. I 2001. dakle uoči izbora također smo davali te prijedloge, dakle radi se o staroj ideji i novom pokušaju da kroz zakonodavnu regulativu u Hrvatskoj uvedemo neposredne izbore i ono što je posebice bitno i ono što vjerujem da će Vlada ostati kod svog dijela programa, naime, u onom programu kojega je premijer Sanader 23. prosinca prezentirao Saboru izrijekom piše da će se uvesti sustav neposrednih izbora u općinama, gradovima i županijama. E sada bilo je pitanje kada, a izjava unatrag mjesec dana vidljivo je da to kada je svibanj iduće godine, i onda je drugo pitanje kako. Tri osnovne razlike između onoga što predlažemo mi, što sam imao prilike čuti danas, do sada, i iz javnih izjava i predsjednika Sabora Šeksa i premijera Sanadera. Koncept da li na izbore samo gradonačelnik dakle prvi čovjek ili sa i sa svojim zamjenikom, ta ideja također je kod nas dugo bila prisutna. Druga dilema opoziv u predstavničkom tijelu ili referendumom, u prvoj varijanti čitanja i razgovora nudili smo opoziv na predstavničkom tijelu ali je bilo upozoreno da moramo biti dosljedni demokratskom načinu izbora i onda građanima koji su nekoga izabrali omogućiti da samo oni imaju pravo opoziva. Danas se referendumski oblik osporava isključivo zbog visoke cijene, o tome ću nešto kasnije reći. I treća dilema je odnosi između čelnika i predstavničkog tijela i tu su dvije krajnosti prisutne. Dobit ćemo jake lokalne šerife mada ovaj izraz ne volim i nije dobro da ga se koristi, ili da će biti druga krajnost da tako izabrani čelnici budu zarobljenici kohabitacije sa predstavničkim tijelima u kojima njihova politička opcija ili oni neće imati većinu. To su pretpostavke i mogla bi biti dilema pod uvjetom ako sebi ne želimo priznati da mi sada u Hrvatskoj po sadašnjem izbornom modelu imamo kohabitaciju u najmanje 30% lokala, općina, gradova i županije, a taj problem kohabitacije rješava se na najprljaviji način različitim kupovanjima od proračuna do ostalih poslova. Dakle problem imamo i danas, ne želimo ga nazvati takvim imenom, ne želimo priznati da on postoji, jer tamo gdje jedan vijećničko mjesto ili glas odlučuje u jednu ili drugu stranu radi se o klasičnom primjeru kohabitacije kojeg tako ne želimo nazvati i dakako postoji strah otpori jer ovaj model zaista dovodi do toga da stranke u značajnoj mjeri gube mogućnost utjecaja na neposredno izabrane čelne ljude, i taj strah razumijem ali ga ne prihvaćam kao opravdanje da bi se ovaj model mogao proglasiti da Hrvatski građani i demokratska javnost nije zrela ili spremna da prihvati odgovornost neposrednih izbora. Što se tiče očitovanja Vlade o našem prijedlogu samo bih 6 njih izdvojio kao najbitniji. U prvoj konstatacija je njihova da postoji veliki broj argumenata u prilog i protiv ovakvog modela i to je točno i mi tvrdimo da je više argumenata za neposredni izbor nego protiv. Druga primjedba Vlade je da se radi o organskom zakonu što smo toga mi svjesni i da zbog toga treba precizno utvrditi odnose između predstavničkog tijela i nositelji izvršne vlasti. MI jesmo dali i ponudili jedan model i ako Vlada će dati popravak i još jasnije odredbe nemamo ništa protiv toga. Treća primjedba Vlade odnosila se na to da ovaj Zakon ne bi smio regulirati pitanje izbora u Gradu Zagrebu jer postoji posebni Zakon o Gradu Zagrebu, kada je izborni model u pitanju mi smatramo da ovim Zakonom to može biti regulirano ali ako se odlučimo za to da je posebni Zakon za Grad Zagreb i u izbornom modelu nemamo ništa protiv samo ne vidimo razloga zašto bi za cijelu Hrvatsku osim Zagreba regulirali pitanje izbora u jednom Zakonu a onda samo za Grad Zagreb u drugom. Četvrta Vladina zamjerka je odnosila se na prijedlog nadležnosti promatrača na izvanrednim izborima za nacionalne manjine i oni su ovdje u pravu naime, ovlasti i način rada promatrača osim na izvanrednim izborima treba prenijeti u redovitu nadležnost i tu primjedbu u cjelosti prihvaćamo. Peta zamjerka Vlade bila je na to da ovim Zakonom ne bi trebalo regulirati pitanje načina izbora članova Vijeća i predstavnika nacionalnih manjina u lokalnoj samoupravi, dakle radi se o primjeni Ustavnog zakona o pravima nacionlanih manjina, mi ne vidimo ni jedan razlog zašto bi se morao donašati posebni Zakon o izborima vijeća ili predstavnika nacionalnih manjina i da to možemo regulirati i ovim zakonom. Šesta primjedba bila je na ovlasti Ustavnog suda da odlučuje ne samo kod izbora predstavničkih tijela nego i nositelja izvršne vlasti i ta primjedba u cjelosti je prihvatljiva. Završno primjedba Vlade odnosila se i na termin ili ponuđeno rješenje stupanje na snagu ovog Zakona s obzirom na vrijeme kada smo ga pripremali ne znajući rok i vrijeme izbora, ponudili smo jednu formulaciju koja točno može biti pravno sporna i zbog toga nudimo formulaciju da se ovi zakoni o izboru primjenjuju na prvim sljedećim redovnim izborima za općine, gradove i županije. To je što se tiče ovih primjedba i stavova Vlade koja u svojem očitovanju daje zapravo najveću ili najjasniju poruku da ne prihvaća naš prijedlog ali da priprema seriju zakona kojim će se to bolje regulirati, to je znači ključna primjedba. Što se tiče Zakona o područnoj i lokalnoj samoupravi, tri bitne napomene. Rekao sam već da u ovoj godini procjenjujem da će u općinama, gradovima i županijama biti na korištenju oko 18 milijardi kuna proračunskih sredstava. Raspravljajući o ovim Zakonima često se im je zamjerilo i danas sam to imao prilike čuti da ovi zakoni ne nude daljnji proces decentralizacije, i da je zapravo ostao na nivou decentralizacije iz postojećeg zakonodavnog riješenja. Točno. i ovaj zakon nije zakon koji širi nadležnosti općina, gradova i županija, jer te nadležnosti se utvrđuju u posebnim zakonima. Pa primjerice, o tome koliko će ovlasti županije imati u zdravstvu utvrđuje Zakon o zdravstvenoj zašititi. Primjerice u ovoj godini prema odluci Vlade u zdravstvu je decentralizirano 398 milijuna kuna objavljeno prije neki dan u Narodnim novinama ta odluka, dakle kako će se raspolagati tim novcem, materija je Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Pa primjerice, iz te odluke koja je objavljena 14. travnja ove godine u Narodnim novinama samo jedan detalj. Županije donašaju svoje odluke u kojem raspoređuju sredstva između zdravstvenih ustanova. Pa onda unutar zdravstvenih ustanova po namjenama i veli ovako. Županije, odnosno grad Zagreb utvrđeni popis prioriteta iz stavka 1. ove točke dostavljaju na suglasnost Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi, pa kada dobiju suglasnost onda ide na predstavničko tijelo da odluka bude pravomoćna. Dakle, u ovom trenutku taj Zakon o zdravstvenoj zaštiti veli županijama i gradu Zagrebu da oni s nečim raspolažu, ali tek pod uvjetom da dobe prethodnu suglasnost Ministarstva zdravstva. i to sa ovim Zakonima o lokalnoj i područnoj samoupravi nema nikakove veze. Zakon o osnovnom školstvu daje nadležnosti gradovima koje preuzimaju i Zakon o financiranju lokalne samouprave, koji gradovi, pod kojim uvjetima mogu preuzeti skrb nad osnovnim i srednjim školstvom, odnosno županije. Pa primjerice, za osnovne škole decentralizirane funkcije u ovoj godini su 730 milijuna kuna. Za srednje škole 380 milijuna kuna. Za socijalnu skrb 88 milijuna. Za zaštitu od požara 237 milijuna. Za domove za starije i nemoćne osobe 174 milijuna kuna. i svaki od ovih zakona u povrh toga, Zakon o komunalnom gospodarstvu, Zakon o otpadu, Zakon o prostornom planiranju, Zakon o sportu, Zakon o kulturi, Zakon o cestama i tako 37 puta zakon raščišćuje i veli, zašto je nadležna općina, za što grad, za što županija, i ti isti zakoni propisuju da li je to nadležnost poglavarstva ili predstavničkog tijela. I zbog toga ako želimo decentralizaciju nastaviti prije redovnih lokalnih izbora 2005. sve ove zakone moramo promijeniti, uskladiti međusobno da ne budu kontradiktorni da bi mogli govoriti o tome da novi sastav općinskih i gradskih vijeća i županijskih skupština starta sa novom proširenom decentralizacijom. Vlada je i na ovaj naš prijedlog dala nekoliko bitnih primjedbi ili razmišljanja, pa tako nam zamjeraju što prijedlogom Zakona ukidamo sadašnje institute jedinstvenih upravnih odjela u općinama i gradovima. Točno, jer smatramo da pitanje unutarnjeg ustroja i rada službi u općinama, gradovima i županijama je stvar statuta, a ne i zakona, zato govorimo i o lokalnoj samoupravi, ne smatrajući za potrebnim da državnim aktom zakonom propisujemo čak i nazivlja kako će se gdje organizirati, kako će se zvati radna mjesta, pa da to mora biti baš jedinstveni upravni odjel. Ali to ne znači da uvodimo obavezu da umjesto jednog jedinstvenog bude 5 posebnih upravnih odjela ili tijela. Dajemo mogućnost da se takve stvari reguliraju isključivo statutima općina, gradova i županija. Druga ozbiljna primjedba je bila da u obrazloženju nismo naveli da li će za provedbu ovog zakona trebat više sredstava u proračunima općina, gradova i županija ili državnom proračunu. Nismo naveli zato što smatramo da neće trebati nova sredstava, jer ovim zakonom nismo proširili dijelokrug poslova, nadležnosti. A pitanje novih sredstava proračuna rekao sam stvar je tih matičnih zakona. Zamjerka nam je da u člancima 19., 44. i 49. dakle, uvodimo nove financijske obaveze i ponovno velim. Članak 99. je, članak 19. je točno preuzeo postojeće ovlasti koje su Ustavom definirane i ne treba novih sredstava. Članak 44. radi se o uredima župana i gradonačelnika koji sad postoji, i upravnim odjelima u članku 49. koji sad postoji, ali samo smo im dali drugačije nadležnosti i ustroj. Zamjerka u pogledu vlasnišva, a gdje smo mi predložili da predstavničko tijelo ima to nadležnosti, protivnici te ideje pozivaju se na Zakon o vlasništvu, a Zakon o vlasništvu u članku 35. stavak 1. veli, da to je u nadležnosti predstavničkog tijela osim ako je posebnim zakonom to drugačije utvrđeno. A mi posebnim zakonom utvrđujemo, odnosno predlažemo da to bude u nadležnosti predstavničkog tijela. E sad, da li gradska skupština prodaje stare aute ili desetak tisuća hektara zemljišta, to je sad druga stvar i da li je to nadležnost predstavničkog tijela ili čelnika, to je također stvar za političku raspravu. Dobili smo čak i primjedbe uz članke 71. i 75. da nisu dobri, a radi se o člancima prepisani i postojećeg zakona. Dakle, kritika na postojeća zakonodavna riješenja, pa ih zbog toga neću posebno obrazlagati i tumačiti, jer smatram da onda u prijedlogu Vlade će se i postojeća riješenja drugačije regulirati. I samo još jedan ili dva detalja u nivou decentralizacije i ovlastima. Odluka koja regulira prava i obaveze županija u socijalnoj sferi za ovu godinu veli ovako. Radi se o pomoć građanima za županije, odnosno grad Zagreb osigurava sredstva za pomoć za podmirenje troškova stanovanja korisnicima koji se griju na drva. Povijest te priče je duga, izostavljam povijest i kaže dalje. Kriterij za izdatke pomoći za podmirenje troškova stanovanja korisnicima koji se griju na drva je broj korisnika planiran za 2003. Dakle, ista brojka vrijedi i u ovoj godini. U tabeli koja slijedi je propisano da je to u Hrvatskoj, 57 tisuća 173 korisnika. i sad ide dalje, mjerilo je iznos 880 kuna po korisniku pomoći podmirenja troškova stanovanja korisnicima koji se griju na drva, i kada 57 tisuća 173 korisnika pomnožite sa 880 kuna po korisniku dobijete 50 milijuna 312 tisuća kuna, i tako za svaku županiju je iznos izračunat. Dakle, ništa županija i grad Zagreb ne odlučuju, nego množe broj korisnika propisan sa 880 kuna imaju zadane veličine. Bojimo se veliki broj izbora po novom modelu. Prvo, mjesna samouprava izvori za mjesnu samoupravu mogu biti istovremeno kad i za lokalnu. Dopunski izbori za manjinsku samoupravu idu, izlaze samo pripadnici manjina, a ne svi birači. Ako se bojimo izvanrednih izbora izračunajmo troškove koje smo i do sad imali u 3 godine. Jesmo predložili riješenja koje spriječava gomilanje funkcija da netko može biti saborski zastupnik, gradonačelnik i po mogućnosti još i član poglavarstva u nekoj općini, jer smatramo da to tako treba biti. I kratko zašto nema poglavarstva? Ne zbog grada Zagreba i politike, nego zato što je najveća primjedba prošle godine bila sljedeća. Ako predlažete neposredni izbor čelnih ljudi onda takav model i sustav ne poznaje poglavarstva i ona ne mogu biti u zakonu. To je točno, i zbog toga više nema poglavarstva. I prijedlog koji je jučer ovdje izrečen, veliki, srednji i mali gradovi. Točno, i sadašnji zakoni iz različitih područja već jesu razvrstali ovlasti malih i velikih odnosno srednjih gradova ali ovu ideju da uvedemo kategoriju velikih, malih i srednjih gradova ili netko je to nazvao jučer gradovi prvog, drugog i trećeg reda je za razmotriti i prihvatiti u drugom čitanju ako nam dozvolite da to u drugom čitanju ponovite odnosno prihvatite da čitamo drugi put ovaj zakon otprilike za dva mjeseca. Hvala lijepa.
Hvala lijepa vama. Na temelju članka 207. Poslovnika u 11,28 ističe vrijeme za prijavu zastupnika. Sada u ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Pejo Trgovčević. I kao što vidim ovdje i gospodin Ante Đapić. Pa izvolite, tko će!
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici! Evo, meni je žao što je gospodin državni tajnik upravo sada napustio sjednicu Sabora a baš sam imao nešto kvalitetno i pametno reći u svezi Zakona o lokalnoj samoupravi ali nadam se da će on to ipak čuti. Zakon o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi donesen je u travnju 2001. godine po kojem je ustrojena lokalna samouprava danas. Ima argumenata da važeći zakon nije u potpunosti riješio ustroj i funkcioniranje lokalne i područne regionalne samouprave i Klub zastupnika Hrvatske stranke prava drži da je potrebno ako ne donijeti novi zakon onda svakako uskladiti i dopuniti postojeći zakon. Ponuđeni prijedlog novog zakona Kluba HNS-a i PGS-a u prvom redu odnosi se na neposredno biranje čelnog čovjeka lokalne samouprave tj. načelnika, gradonačelnika i župana. Pravdajući sve to razlogom čestog ponavljanja izbora i krize vlasti u velikom broju jedinica lokalne i regionalne samouprave no o tome će nakon moga izlaganja nešto više reći moj predsjednik gospodin Đapić. Mi u Hrvatskoj stranci prava držimo da to nije glavni ni jedini razlog krize vlasti u jedinicama lokalne samouprave i u načelu nismo protiv neposrednog biranja načelnika i gradonačelnika te župana ali da bismo regulirali Zakon o izborima i tijelima lokalne samouprave i kako bi on bio kvalitetan predlažemo izmijeniti prije donošenja ovoga zakona i Zakon o političkim strankama koji bi regulirao prava političkih stranaka te tko ima pravo raspolagati mandatima ostvarenima na izborima i na stranačkim listama. Na taj način bi spriječili da to nazovem sitnim žicarima političkim da kreiraju politiku na lokalnoj razini i podrđuju ih svojim osobnih sitnim interesima. Zakon treba spriječiti mogućnost bilo kakove političke trgovine. Mi u HSP-u držimo da je ovo glavni razlog nestabilnosti i kvalitetnog funkcioniranja predstavničkih tijela a samim time i izvršnih tijela lokalne samouprave. Predlagatelj ovoga zakona smatra kako će se bolje funkcioniranje lokalne i regionalne samouprave postići neposrednim biranjem čelnika općina, gradova i županija te čelnika izvršne vlasti u jedinicama lokalne i regionalne samouprave jer će ti čelnici imati svoj legitimitet iz neposredno izražene volje birača a ne iz volje političkih stranaka. A ujedno se tim zakonom predlaže da stranke predlažu svoga kandidata za čelnika bez prikupljanja potpisa a ostali uz ovdje predloženi broj prikupljenih potpisa birača. Dakle, prijedlog zakona trebao bi omogućiti većem krugu sposobnih ljudi da se angažiraju u političkom životu lokalnih sredina što je samo po sebi u suprotnosti. Ovaj prijedlog zakona u osnovi je isti kao i postojeći jer ostao je isti način ustroja, način rada tijela lokalne samouprave te nadzor nad aktima koje donose tijela u lokalnoj samoupravi. Ali ovim zakonom predstavničko tijelo, ovim prijedlogom zakona potpuno se marginalizira predstavničko tijelo i umjesto da bude na neki način zakonodavno tijelo u lokalnoj samoupravi ono postaje ovim prijedlogom zakona na neki način savjetodavno tijelo izvršnoj vlasti što je svakako nedopustivo i po našem mišljenju i protuustavno. Ovim prijedlogom zakona ostao je isti članak 34. o ustroju i radu predstavničkog tijela koji kaže da predstavničko tijelo ima predsjednika, dva dopredsjednika te predsjednik je dužan sazvati sjednicu predstavničkog tijela na obrazloženi zahtjev 1/3 članova u roku od 15 dana od primitka zahtjeva. Ukoliko predsjednik ne sazove sjendicu u spomenutom roku sjednicu će po zakonu sazvati općinski načelnik odnosno gradonačelnik u daljnjem roku od 15 dana. I tu sve završava. Zakon ne regulira što ako načelnik ili gradonačelnik ne sazove sjednicu u propisanom daljnjem roku koje su posljedice, da li u tom slučaju Vlada raspušta predstavničko tijelo lokalne samouprave ili grupa vijećnika može sama sazvati i održati sjednicu. To ni ovaj novi prijedlog zakona ni postojeći ne propisuje pa je ostavljena velika mogućnost manipulacija na način da se sve to radi nedorečenosti zakona sudski rješava što je svakako nedopustivo. Imamo živi primjer evo u gradu Petrinji i taj problem nije riješen već osam mjeseci jer se ministarstvo poziva na sudsku praksu i umjesto da omogući provedbu zakona ministarstvo je izvršilo pritisak na poslovnu banku da blokira račun grada i na taj način izvrši nasilnu smjenu legalno izabrane vlasti na izborima i sada je na vlasti mišljenjem ministarstva stranka koja nije na proteklim izborima prešla izborni prag što je svakako nedopustivo. Ovo se zapravo sve dogodilo radi manjkavosti i nedorečenosti postojećega zakona. Što se tiče izvršnih tijela u lokalnoj samoupravi ovaj prijedlog zakona postavlja u općinama načelnika, u gradovima gradonačelnika a u županijama župana koji sami svojim aktom imenuju svoje pomoćnike. Predloženi zakon predviđa ukidanje dakle općinskih i gradskih poglavarstava kao izvršne vlasti u lokalnoj samoupravi a umjesto njih imenovao bi načelnik odnosno gradonačelnik svoj ured koji ima tajnika i članove iz reda pročelnika koji se biraju javnim natječajem. Iz svega toga je vidljivo da se ovim zakonom zapravo predlaže centralizacija lokalne vlasti a ne decentralizacija kojom se svi volimo hvaliti. Ovim zakonom bilo bi zapravo nemoguće funkcioniranje lokalne samouprave. Klub Hrvatske stranke prava može pohvaliti trud predlagača.
Samo trenutak. Evo, odlaze nam iz sabornice učenici Ekonomske i Trgovačke škole Vinkovaca pa ih barem na odlasku pozdravimo. Hvala. Oprostite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Klub Hrvatske stranke prava može pohvaliti trud predlagača ovoga prijedloga zakona ali držimo da nije dovoljno kvalitetan i da neće riješiti probleme lokalne samouprave i stoga Klub Hrvatske stranke prava ne može podržati ovaj i ovakav prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Gospodin Ante Đapić. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, prestavnici Vlade, kolegice i kolege. Kao što je rekao u ime Kluba gospodin Trgovčević, naš Klub smatra da način odabira čelništva općina, gradova i županija nije najvažniji problem ili nije temeljni problem funkcioniranja lokalne uprave i samouprave u Hrvatskoj. Naime, za ulaziti u materiju lokalne samouprave potrebna je cjelovita reforma toga sustava i ukoliko je hrvatsko društvo na to spremno, mi dapače to pozdravljamo i ne bježimo kao stranka dati svoj doprinos toj inicijativi. Međutim, želimo podsjetiti da 10, praktički 11 godina funkcionira aktualni sustav lokalne uprave i samouprave, način izbora, način ustroja, financiranja uz promjene koje su bile u ovih 11 godina, ali uglavnom to je jedan model koji je na neki način zaživio u hrvatskom društvu i koji je pokazao svoje dobre i loše strane. Dobrih strana ima dosta, ima i nekih loših. I čini nam se da je inicijativa koju su dale kolege iz HNS-a išao u prvavcu toga da se ukaže na jedan problem, a to je dakle stabilnost lokalne samouprave i kako na koji način spriječiti česte probleme koji se pokazuju u pojedinim jedinicama lokalne uprave. Međutim, isto tako smo stajališta da način izbora gradonačelnika ili župana ili načelnika nije ono što način na koji je predloženo može promijeniti mogućnost tzv. destabilizacije vlasti u pojedinim jedinicama lokalne uprave i samouprave. S druge strane važno je naglasiti da model koji je predložen a što je rekao u svom izlaganju mislim predstavnik SDP-a kolega Arlović, da je to materijal, jednim dijelom materijal koji je sadržavalo mišljenje i stavovi, saveza, gradova u Republici Hrvatskoj iz kojega je vidljivo da su ga pisali gradonačelnici, odnosno od note izvršne vlasti u jedinicama lokalne uprave, samouprave koji su naravno vodili se svojom pozicijom kod izrade takvog jednog stava ili prijedloga. Točno je što je rekao malo prije kolega Trgovčević da se praktički marinizira uloga gradskih vijeća županijske skupštine ovim Prijedlogom zakona i na to još jedanput želimo upozoriti. Ovaj Prijedlog koji je dan nama i na koji mi raspravljamo i dobro je da raspravljamo jer raspravljamo generalno dakle, o stanju u lokalnoj upravi i samoupravi uvodi na mala vrata, i prednost što vodi na mala vrata, kancelarskog sustava malog kancelarskog sustava, nazovimo ga tako ga tako to kolokvijalno u kojem bi praktički nedodirljivi bili gradonačelnici i župani što je dakle za otvaranje ... [[Govornik se ne razumije.]] rasprave da li mi želimo jedan takav model, takav sustav. Jer ako želimo uvoditi takav ustroj vlasti u Hrvatskoj što je isto legitimno onda bi ga trebalo prvo krenuti dakle od državne razine. Da, ako idemo na kancelarski sustav onda bi trebalo birati u Hrvatskoj izravno onda predsjednika Vlade i onda taj model preslikati i realizirati i na jedinicama lokalne uprave, samouprave, na ovakav bi način imali mi dvostruki model. Jedan u kojem bi imali paramentarlnu demokraciju u kojem bi parlament praktički potvrđivao predsjednika Vlade i Vladu a imali bi na jedinicama loklane uprave, samouprave potpuno suprotan model i tu bi trebalo eventualno otvoriti mogućnost rasprave i o tome modelu odabira i na ... [[Govornik se ne razumije.]] razini a onda naravno prema tome i na loklanoj razini. S druge je strane pitanje usklađenosti sa Ustavom članka 132. u kome se kaže da pravo na samoupravu se ostvaruje preko lokalnih, odnosno područnih predstavničkih tijela koja su sastavljena od članova izabranih na slobodnim i tajnim izborima na temelju neposrednog, jedankog i općeg biračkog prava. Dakle, postavlja se ponovno pitanje i odabira i članova gradskih vijeća i županijskih skupština ne bi li onda po ovom modelu koji je predložen danas, bi se moralo ići u odabir i članova vijeća i skupština također izravnim neposrednim odabirom ili posegnuti za nekim mješovitim izbornim sustavom. Prema tome, sama ideja da se bira isključivo župan i gradonačelnici neposrednim putem otvara naravno ponovno ... [[Govornik se ne razumije.]] od toga, da kada postojanje poglavarstva da kako smo čuli od predlagatelja da on ne bi praktički više bilo poglavarstva ali sa druge strane pitanje je kako će uopće moguće kohabitacijom obnašati vlast ukoliko iz jedne stranke ili nezavisni kandidat bude izabran gradonačelnika a s druge strane nema većinu u gradskom vijeću. Kako će se onda moći uopće, ja to ne, ne, teško je zamisliti kako to može realno i objektivno funkcionirati. To ... [[Govornik se ne razumije.]] proračuna, ne znam, prostornih planova i svega ostaloga što je već sada po zakonu spada u domenu gradskih vijeća i županijskih skupština. S druge strane je i implementacija Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, članak 22. Ustavnog zakona govori kako predstavnici nacionalnih manjina u određenom postotku moraju biti zastupljeni u izvršnoj vlasti. Kako bi se onda to realiziralo ukoliko je gradonačelnik ili župan sam sebi određuje svoj tim, na što bi morao imati pravo kada se neposredno ovoga, bira, na koji će način u tom slučaju biti i zastupljeni i predstavnici manjina u toj takvoj izvršnoj vlasti. Prema tome, mi se zalažemo za jedinstvenost u načelima izbornog sustava. I u tom pravcu ako je ovo inicijativa koja otvara opću raspravu o izbornom sustavu u Hrvatskoj, ona je kao takova apsolutno dobro došla i ja mislim da se o njoj može puno toga korisnoga i svega toga izvući. Međutim, rješavanje parcijalnog problema koji govori samo o načinu izbora i prateče sustav izbora, gradonačelnika i župana, po našem mišljenju nije zadovoljavajuće a posebno što držimo, još jedanput naglasit da to teško da bi vodilo ka decentralizaciji, upravo obrnuto. To bi bila centralizacija moći u rukama pojedinih lokalnih dužnosnika, dakle, dakle, gradonačelnika ili župana. I zbog toga bi bilo dobro da se u drugom čitanju na sve ove primjedbe koje su se iznjele da predlagatelj to uvaži. Ali držimo da bi i Vlada koja kako smo čuli također planira uvesti, predložiti neposredan izbor gradonačelnika i župana da dobro razmisli o činjenici da je ovih 10 godina vrlo teško i mukotrpno se izgrađivao jedan sustav i sada ići u njegovu promjenu bez predviđanja i simulacije svih mogućih problema koji se mogu pojaviti da može praktički napraviti kontra učinak od onoga što se želi napraviti. Dakle, što se želi napraviti, dakle, da bude učinkovitija lokalna uprava, samouprava, da bude što je moguće manje blokada, rada u organima vlasti, na tim, na tim jedinicama. Ali na ovakav način kako je predloženo ovim Prijedlogom zakona bez jasnih definiranja i bez onoga što Vlada kani učiniti teško da bi se postigao taj efekt i da bi se napravilo kvalitetnije i bolje od onoga što danas mi imamo. Jer naime, očito da je u mnogim situacijama na jedinicama lokalne uprave i samouprave bilo problema, bilo i prijelaza ka pojedinim vijećnika iz jedne strane u drugu međutim, to su problemi odnosa u strankama. Dakle to je problem, kako bih rekao, stvaranje jedne političke kulture i klime u kojoj se to ne bi događalo. A mislim da neposrednim izborom župana i gradonačelnika se taj problem neće moći na takav način riješiti. On čak može biti u nekim elementima još izraženiji u slučaju tzv. kohabitacije što je govorio i kolega Lesar. Konačno kohabitacija je normalna pojava svugdje u svijetu pa nema ni razloga da ne bude i kod nas ona kao takova, da ne profunkcionira. Ali uzimati to kao jedini razlog zbog čega bi se išlo na neposredan izbor gradonačelnika i župana nama se čini nedostatnim. Mi jesmo načelno za neposredan izbor, ali previše otvorenih pitanja koji ne reguliraju kvalitetu funkcioniranja da bi bila bolja nego što je danas. Ono što mi danas imamo možemo ocjenjivati ili ovako ili onako, ali u svakom slučaju rekao bih nekad da je bolje nešto ovako problematično popravljati nego krenuti u posve novo, u posve novo jer tek desetak godina gradimo jedan sustav lokalne uprave i samouprave i veliko je pitanje da li bi sa jednim eksperimentom stvar popravili. No sačekat ćemo i vladine prijedloge i rekao bih kompletnu strategiju. Dakle to je čitav niz zakona koji se mora ... [[Govornik se ne razumije]] , 40-tak zakona negdje smo mi izanalizirali da bi trebalo promijeniti da bi se ono uskladilo sa neposrednim izborom gradonačelnika i župana, a posebno se vraćam na temeljnu stvar, dakako uvodimo tzv. mali kancelarski sustav na jedinicama lokalne uprave i samouprave. Onda nema razloga da se taj izborni model i taj sustav da se konačno onda ne, o njemu ne razgovara otvoreno i jasno i na nacionalnoj razini na ovakav način gdje se predlagaoce referendumom ili sa dvije trećine vijećnika da se može osporiti legalnost ili legitimitet gradonačelnika i župana, da se još to kasnije na sudovima osporava ali ne osporava. To je malo prekomplicirano i to je rekao bih ustvari može biti ponovno velik, velikom mogućnošću ponovnih problema na koje tek možemo samo predvidjeti što bi se dogodilo. Ovo što sad imamo donekle poznamo pozicije i odnose kako se mogu stvari funkcionirati. Možda bi u tom pravcu trebalo razmišljati i kod drugog čitanja ovoga Prijedloga zakona ili eventualno kod vladine strategije ili vladinog paketa kada ga ona bude predlagala. Sve u svemu iz spomenutih razloga mi ćemo biti suzdržani oko ovakvog Prijedloga zakona koji ste vi danas predložili, ali pozdravljamo incijativu da se oko reforme lokalne uprave i samouprave u Hrvatskom saboru treba često i puno razgovarati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, ovaj, prije nastavka rasprave po klubovima javio se predstavnik predlagača gospodin zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. U ime predlagatelja uključio bih se u raspravu sa nekoliko stavova i komentara koji proizlaze iz ovog dosadašnjeg tijeka rasprave. MI smo kao predlagatelji prije svega zadovoljni činjenicom da ova tema i u danas u saborskoj raspravi kao što inače u hrvatskoj javnosti pobuđuje značajnu pažnju i o njoj se rasprvlja i ozbiljno i odgovorno. Međutim htjeli bismo, ovaj, neke stvari konstatirati i možda na taj način, ovaj, tu raspravu dalje učiniti, ovaj, još konkretnijom. Prije svega bih htio kazati da bismo mi saborski zastupnici trebali promisliti malo o jednoj stvari koja se u ovim klupama i u ovim prostorima zadnjih mjesec dana dešava veoma često, možda i ponajčešće, a to je upotreba jedne fraze da će se kada dođe vrijeme dati za određen problem cjelovito rješenje. Bilo da se radi o pitanjima iz sektora obrane, bilo da se radi o pitanjima kao što su jučer bila Stečajni zakon, bilo da je to danas lokalna samouprava i izbori u lokalnoj samoupravi mi ne imajući u pravom momentu i na pravo vrijeme odgovarajući materijal, odgovarajući stav i komentar Vlade prihvaćamo konstataciju da će to Vlada urediti kada bude vrijeme na cjelovit način. Što bi to, ovaj, u ovom slučaju značilo? U ovom slučaju bi to značilo da će Vlada urediti lokalnu samoupravu kako je to danas jasno rečeno. Da će provesti decentralizaciju kako isto tako državni tajnik danas kazao te da će izvršiti potreban preustroj lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Gospodo to nije posao za godinu dana. Tko u ovim klupama ozbiljno sudjeluje u radu zna da to posao je najmanje za jedan cijeli mandat, a za godinu dana odnosno za manje od godine dana jer bi to značilo da je to posao za narednih 7, 8 mjeseci, to bi, ovaj, značilo da se to neće tako načiniti. Na koncu konca nismo jedanput bili svjesni neovisno o vladama. Ja u ovom Saboru sam od 1995. Vlade su često upotrebljavale tu formulaciju i često, ovaj, nisu izvršavale ono što su na takav način kao obavezu preuzele. A mi danas raspravljamo o jednoj temi o kojoj u suštini u hrvatskoj političkoj javnosti, u hrvatskom općem javnom mnijenju postoji apsolutni konsenzus. Ja bih htio kazati da neovisno od tog konsenzusa mi danas neprestano postavljamo i za načelne podrške tom stavu javnosti koji želi neposredan izbor čelnika, načelnika, gradonačelnika i župana i koji želi da legitimitet tih ljudi u obnašanju i onome što rade proizađe iz njihovog neposrednog izbora. Mi stalno govorimo da razumijemo taj načelni stav, da ga podržavamo i tada ide ono čuveno, ja ću sada reći hrvatsko, ali kao što je valjda nekad bila hrvatska šutnja ili ne znam što. Ali, i to ali će vjerojatno rezultirati da ćemo mi, ovaj, i sljedeće lokalne izbore ako ovako budemo činili ustvari održati po starome i još jednom ćemo iznevjeriti očekivanja političke javnosti, a onda ćemo se čuditi što od izbora do izbora sve manji broj građana odnosno sve manji postotak naših birača izlazi na izbore. Sve manje ih izlazi zbog toga što oni time demonstriraju svoj otpor lokalnim ili državnim partitokracijama. Kada su u pitanju lokalne razine, općine, gradovi ili županije, ... [[Govornik se ne razumije]] govorimo, bojimo se da će netko tko je neposredno izabran, da će netko tko je dobio legitimitet iz neposrednih izbora vladati autoritarno. Pa danas autoritarno vladaju grupe od 3 do 5 ljudi koji predstavljaju stranku koja, ovaj, obnaša vlast. Ili vlada 3 do 5 ljudi koji predstavljaju neke koalicije u jedinicama lokalne samouprave. Naši građani neovisno o stranačkoj opredjeljenosti desno, centar, lijevo taj su način u zadnjih 5, 6 ili 7 godina odbacili. Ja u ime predlagatelja apeliram da mi danas kažemo na ovom Saboru da mi apsolutno kao Sabor preuzimamo odgovornost da se na idućim izborima u ovoj zemlji poslože pravni, zakonodavni, politički i svi ostali uvjeti i da se poštuje volja većine birača, da se poštuje u konačnici volja naroda i da se u izbore ide direktno. Pa ne možemo mi ljudima reći nećemo se i ovaj put birati direktno zato što naši pravnici nisu u stanju izregulirati odnos poglavarstva i predstavničkog tijela. Znate mi to možemo u raspravi, radno, po odborima, po tijelima, ali to kao argument u konačnici ne može biti. Pa ne možemo tim ljudima reći da ne poznamo recimo da u demokratskom svijetu kao demokratski način biranja postoji i sustav koji preferira, preferencijalni sustav pa kad netko, kad gospodin Ante Đapić bude izabran negdje za gradonačelnika onda će njegova stranka dobiti 30% preferencijalnih mjesta i imati ćemo stabilnu vlast. Govorim samo kao jedan od model u demokratskoj Francuskoj, Italiji ili ne znam gdje. Dakle ova intervencija u ime predlagatelja je bila samo usmjerena na to da temeljem u javnosti, u medijima postignutoga političkog konsenzusa koji se u Parlamentu već počinje topiti sa tim čuvenim našim ali, ovaj Sabor kroz raspravu u prvom čitanju, u ovim zakonima koji su u konačnici kroz svoja konkretna rješenja i manje važni, da se, da ovaj Sabor preuzme jedanput u ovoj zemlji za nešto odgovornost, a to je da kaže hrvatskoj javnosti da će se Sabor potruditi i osigurati građanima ono što hoće, a to je da načelnike, gradonačelnike i župane u idućem regularnom krugu biraju direktno i da im svojim glasovima daju legitimitet. I s obzirom na to neovisno na čitav niz primjedbi mislim da te primjedbe ne bi trebale biti razlog da se ovaj, ovi prijedlog, ovi zakoni odbiju u prvom čitanju jer je ovdje bila formulacija u smislu određivanja do prijedloga kao da je drugo čitanje i kao da je usvajanje zakona. Pa znamo što je prvo čitanje. Prvo čitanje je načelna politička rasprava koja nakon toga ako se tim zakonima demokratski da prolaz prema drugom čitanju obavezuje sve stranke, a i potencirat će i pozitivno će djelovati u javnosti da se javnost uključi u raspravu i mislim da ćemo biti na putu da jedno značajno pitanje, ovaj, počnemo rješavati, ali kažem prije svega kroz stav i spremnost ovog saziva Hrvatskog sabora da osigura građanima njihovo opredjeljenje, ono što su jasno iskazali uvijek, svagdje, kroz sve ankete, kroz sva izjašnjavanja, a to je da dileme oko neposrednog izbora više u hrvatskoj političkoj javnosti nema. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem predstavniku predlagatelja gospodinu Nikoli Ivanišu. U ime kluba IDSa gospodine zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici vlasti uvažni gospodo zastupnici. O ovoj materiji će IDSa daleko više govoriti u onoml trenutku kad aVlada u saborsku proceduru pošalje svoj prijedlog. E za tja prijeldog smo mi životno zainteresirani. Ovo je zapravo jedno zagrijavanje pred buru ja ne znam kako bi zapravo nazvao ali ako nekome odgovara neposredan izbor načelnika gradonačelnika župana onda on odgovara IDSu, HDZ IDSu, NO sada se psotalja pitanje dali je to i najbolji izborni model. Predlagači ovoga zakona teško d će biti u poziciji da negdje možda osim Krka sebe potvrde u toj poziciji. kako to da sada predlagači ne žele neposredna izbor zastupnika a sada inzistiraju na neposrednom izboru načelnika, gradonačelnika odnosno župana. Teško je to sada priznajem ,ali u vrijeme kad parlamentarizam u ovoj zemlji tek treba zaživjeti mislim da je najbolji izborni model kada je lokalna samouprava po srijedi bio onaj iz 1992. kada se 50% vijećnika biralo neposrendo a 50% s liste. Ja pretpostavljam da je bolje u nekomu gradu u kojem iammo 25 vijećničkih mjesta njih 13 birati neposredno nego recimo samo jednoga. DRugo ili treće ne znam kako mi je to došlo, refoma izbornog zaknodavstva, 2000. kada smo je mi sproveli kroz ovaj parlament, kome je najviše naštetila. Najviše naštetila predlagačima. A sa ovim ja mislim što sada HNS predlaže dodatno će detronizirati danas opozicione stranke. Daj bože da s ja u tome varam. vidjeti ćemo rezultat eizbora kak,o će oni proći. Što se tiče nespojivosti funkcija iz ovoga predloženog zakona, ja ne znam gospodin Markovinović je rekao da bi to vodilo gubitku suradnju sa baze možda to nije presudno međtuim ovakav jedan prijedlog je doista po mom sudu neshvatljiv. I vjerujem da će predlagači od strane Vlade imati više iskustva pa da se time kako je ovdje predlaženo u zakonima neće poigravati. Ako to neki ne razumiju kao kod zakona o sukobu interesa vidjeti ćemo brzo jako brzo tko će od toga imati potom i najviše štete. Ono što je sigurno najbitnije u ovom prijedlogu zakona, prije nego se odredi odnos načelnih vijeća uopće ne bi trebalo raspravljati u ovom zakonskm prijedlogu da nam se doist ne bi dogodilo da naši načelnici, da naši gradonačelnici da naši župani u pravom smislu te riječi postanu mali faraoni jednom riječju, nedodirljivi u svojim lokalnim sredinama. DA im nitko apsolutno nitko ništa ne može, da ih nitko ne može razrješiti te da su cijelosti nadređeni vijeću. Ja ću uvijek pa i zbog toga što sam u dva mandata obnašao funkciju predsjednika županijske skupštine boriti se za to da vijeća na lokalnoj razini budu nadređena izvršnoj vlasti. Bilo da je riječ o načelniku bilo da je riječ o gradonačelniku, bilo daje rijel o županu. Za taj princip zalagali smko se i 2000. godine. Ovdje u Parlamentu. DA jedan polupredsjednički sustav zamjenimo parlametarnnim na žalost dobili smo jedan polu parlamentarni, a sada na lokalnoj razini jedan kakav takav parleementarni sustav zamjenujemo čistim predsjedničkim sustavom. Koja su znači ova centralna pitanja koja su e pojavila u svim tim diskusijama. Prije svega koja je uloga vijeća, kako se može smjeniti načelnika i za kojih odluka može stajati i tako dalje. Ovaj model koji se predlaže šta got mi mislimo o njemu po mom sudu vodid slabljenju parlametnarizma na loklanoj razini. A to ja mislim da u jednom tranzicijskom razdoblju za RH nije dobro. Doduše imam dojam da s eovaj model gurao u ono vrijeme kada su se trebali održati izbori za grad Zagrebmeđutim danas su se prilike bitno bitno promjenile. Znači odnos kondicije sine kvanom, je odnos vijeća i načelnika. Tvrdim model lokalne samouparve iz godine 92. bio je još jedan put ću ponoviti daleko bolji daleko perspektivniji za RH od ovoga kojega smo unjeli u pravni sustav zemlje 2000. odnosno 2001. godine. Ja mislim da doista moramo jako dobro razmisliit što se ovdje predlaže- I još jedan puta ću reći, ako nekome neposredan izbor odgovara onda u ovom času to odgovara IDSu, odnosno, našoj izbornoj jedinici. Ja sam isto tako uvjeren kao što je gospodin Ivaniš malo prije govorio, naši građani u ovom času apsolutno su za neposredan izbor načelnika, gradonačelnika odnosno župana. Ali mislim da će vrlo brzo i oni se od toga otrijezniti. Možda bi ćak nama najviše odgovarao recimo talijanski model. Da načelnik gradonačelnik ne partizanski nego talijanski, koji dobije relativnu većinu lijepo može imati 60% mandata. Idealno, Ajmo se igrati an taj način evo to je jedan model kojega poznaje svijet. kako je o toml izbornom sustavu nedavno pisala gospođa Mirjana Kasapović zasigurno jedna od najupućenijih u to materiju jedna od kooaturica svih do sada izbornih sustava bilo na lokalnoj bilo na nacionalnoj razini. Ona između ostaloga kaže, gradonačelnici, načelnici, tako dalje biraju se izravno u Albaniji, Bugarskoj, Italiji, Makedoniji, Njemačkoj, Rumunjskoj, Slovačkoj, Sloveniji, Turskoj, kaže u Austriji je to praksa u Gradišću, Korušoj i Tirolu ali ne u svim saveznim pokrajinama. I isto tako ima ugledih demokracija u kojima su tu ti izbori neizravni. Kao što je Belgija, Estonija, Irska, Nizozemska, Norveška, Španjolska i tako dalje. To isto tako trebamo mi gospodo uvažavati. Nije svugdje u Europi kako se ovim zakonskim prijedlogom prelaže. Izravne izbore kaže lako je uvesti ali nipošto nije lako riješiti probleme koje oni otvaraju. Ali u tome zorno svjedoči i ovaj zakonski prijedlog. Na primjer norma da u prvom krugu načelnik ili gradonačelnik ukoliko želi biti izabran mora dobiti 50% glasova svih birača. Pa gdje je to moguće. Na naše izbore izlazi 60 ili najviše 65% znači birača, znači 50% to bi trebalo u prvom krugu dobiti 85% glasvoa. Pa to niti Enver Hođa više ne bi mogao dobiti kada bi se vratio jeednostavno na vlast. Međutim, ono što je možda daleko bitnije jeste jesu ovi razlozi na koji se gospođa Kasapović poziva, i temeljem čega i ona indirektno osporava ovakva predložena rješenja. Prvo ona kaže sljedeće, prvo, izravni izbor načelnika i gradonačelnika župana formlano su demokratični od posrednih, ali sadržajno mo gu biti vrlo opasni za razvoj lokalne demokracije. I s time se apsolutno treba složiti. Drugo izvravni izbori nose uglavnom nepoželjne oblike personalizacije, konačno gospodo, u malikm sredinama ne znam u jednom Melanišću, Babinoj Gredi ili takvim sredinama, može pobjediti jedan ugledan zubar mesar ili netko treći. Ali ja vas uvjeraavm u velikim gradovima od Rijeke preko Pule, ne znam županije Istarske, Slavosnko brodske ili neke druge, da o gradu Zagrebu ne govorimo isključivo izbore mogu dobiti samo stranački kandidati. I nemojmo se jednostavno u tome zavaravati. Treće kaže, ako su izravni izbori demokratični sustav vlasti koji proistječe iz njih potencijalno je neusporedivo nedemokratični, tj. autokratski i toga smo isto tako valjda svi mi svjesni. I peto, kako novi model lokalne vlasti nije postavljen dosljedno, on je u sebi potencijalno konfliktan. Posljedice toga mogle bi biti česte krize lokalne vlasti izazvane sukobima lokalnih poglavara, lokalnih predstavničkih tijela itd. što na kraju će biti za građane kao građane izuzetno skupo. Treći puta ću reći, ako nekome u ovoj zemlji odgovara neposredan izbor načelnika, gradonačelnika, župana onda je to IDS-u. Međutim da li je to i najbolje to tek trebamo u jednoj ozbiljnoj parlamentarnoj raspravi i mi ovdje prije svega zastupnici prosuditi iako svi znamo da će na kraju biti onako kako većina hoće. Znači da ne bi ovaj prijedlog postao beživotan, da ga ne bi se svelo na to da je operacija uspjela, a na kraju pacijent umro mislim da najprije treba sprovesti jednu decentralizaciju u ovoj zemlji, regionalnizaciju i ono što je najbitnije u ovom trenutku staviti naglasak na financiranje lokalne samouprave. Drugo, što se tiče ovog našeg zakonskog prijedloga IDS-ovog da diplomati ne mogu biti članovi općinskih, gradskih, odnosno županijskih vijeća. Pa ja mislim da ćemo se svi složiti da ovakav prijedlog zakona je prije svega nelogičan, da to je jedinstven slučaj ukoliko diplomati mogu biti članovi vijeća u Europi, ne znam tko takav model poznaje, da oni ne mogu obnašati tu funkciju, da je to nešto što je nedopustivo, nelogično, inkompatibilno samoj logici zdravoga razuma itd. Kada kažem da je to jedinstveni slučaj u Europi to je apsolutno tako. Zamislite sada da netko iz Indije četiri puta godišnje mora dolaziti na gradsko vijeće nekoga grada, a četiri puta se mora najmanje u godini dana sastati gradsko vijeće. U četiri godine gradsko ili općinsko vijeće ili županijska skupština mora se sastati najmanje 17 puta. Ako diplomat sada može jedanput godišnje koristiti godišnji odmor recimo dva puta, kako on može u nekoj sredini iz jedne prekooceanske zemlje boraviti čak četiri puta godišnje. Da je to nelogično, sigurno je nelogično. Vi danas u vrijeme Internet komunikacije ili satelitskih itd. tehnika možda i možete relativno pomno pratiti događanja u nekoj sredini, ali svi će se isto tako sa mnom složiti da u isto vrijeme ne možemo biti na dva mjesta. Da je sustav inkopatibilan o tome uopće ne treba trošiti riječi. Mi imamo u zakonskim normama odredbhe da ljudi koji rade u državnoj upravi ne mogu biti vijećnici u općinama, gradovima, županijskim skupštinama, a sada nota bene državne dužnosnike, dužnosnicima omogućujemo da budu vijećnici u gradskoj, općinskoj ili županijskoj skupštini. Pa toga nema, toga nema nigdje. Članovi uprava komunalnih poduzeća na gradskoj razini ne mogu biti vijećnici u toj istoj sredini i to je nešto na stranu obrazloženje Vlade što je potrebno, što je moguće prije promijeniti. Da li je moralno ili nije, o tome drugom prilikom, ali još jedanput ću reći da to što se dogodilo tijekom jučerašnjeg dana u gradu Puli zorno govori i o hrvatskoj diplomaciji u cjelini. Znači ono što nam je bitno u ovome času je kompletna reforma lokalne samouprave. Krenimo od temelja prema krovu, a izbori su samo krov. Znači učinimo upravo kako bih rekao jedan zaokret, idemo ka jednoj regionalizaciji, idemo ka financijskom jačanju lokalne samouprave, idimo ka reformi ovlasti, nadležnosti te same lokalne samouprave po mogućnosti jasno povratka imovine lokalnoj samoupravi s kojom je ona raspolagala tamo do 99. godine. Prema tome, još jedanput moramo biti suzdržani oko ovog zakonskog prijedloga i nemojte da nam se desi šteta jer u ovakve reforme zemlje na zapadu idu, jasno da idu, ali je rok dok se one usvoje u pravilu izuzetno dug. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku. Za povredu Poslovnika poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče htio sam upozoriti da je govornik počeo kršiti članak 210. stavak 2. da se udaljio od teme, ali budući je odmah se vratio na temu onda odustajem. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, poštovani zastupnik Nikola Ivaniš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Samo želio bih replicirati ovoj tezi kako ovaj sistem ide, kako ovo što se predlaže teži marginalizaciji predstavničkog tijela, odnosno gradskog vijeća. Ne teži. Mislim da je pitanje ostavljanje usvajanja proračuna u domeni gradskog vijeća, da je pitanje usvajanje izvršenja proračuna gradskog vijeća, da su te dvije rasprave puna ovlast gradskog vijeća da ima itekako neposredan utjecaj i na program i na rad čelnika direktno izabranog. Dalje suodlučivanje o gospodarenju nekretninama koje apsolutno treba dijelom kod gradskog vijeća, isto tako govori da je to ogroman posao i konačno pitanje da se opoziv regulira kroz gradsko vijeće apsolutno je suprotan tezi o tome da smo kao predlagatelji težili marginalizaciji predstavničkog tijela. Ti se odnosi jednostavno trebaju urediti, a ovlasti gradskog vijeća za četiri, šest ili osam sjednica godišnje su itekako velike. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja? Gospodin Čačić. Oba dva? Jedan u ime predlagatelja može. Poštovani zastupnik Čačić izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Zaista točno je da postoji cijeli niz zemalja u svijetu i Europi koji imaju i jednu i drugu praksu. Imamo dakle i direktne izbore i imamo posredne izbore. To ni na kakav način nije sporno i možemo s tim argumentom se uvijek složiti. Međutim točno je isto tako da postoje i neki temelji prema kojima bi bilo dobro da se ravnamo, neke smjernice o čemu je ova zemlja već donijela, ovaj Sabor donijeli smo neke stavove i u kojem smjeru ubrzano nadam se konačno i krećemo. Mislim tu na Europsku povelju o lokalnoj samoupravi, mislim tu prije svega na Vijeće Europe, Komitet ministara, naputak o primjeni principa supsidijarnosti. 12.10.95. pod b.6 stav 2. izrijekom upućuje na direktan izbor, ne slučajno. Naravno to nije obveza, ali ne slučajno. Cijeli niz zemalja koje imaju dugu tradiciju, višestoljetnu tradiciju posrednog izbora u posljednje vrijeme su to promijenile. Engleska je jedan takav primjer. Postoje naravno zemlje koje imaju i mješovit izbor. Ovdje je izneseno nekoliko argumenata koje bi možda bilo dobro malo prokomentirati. Dakako da na različitim, u različitim sredinama, u različitim veličinama jedinicama lokalne samouprave, različitim razinama općina, grad, županija će biti i različiti kandidati izabirani. Negdje će to biti stranački, negdje će to biti nestranačke osobe. Negdje će to biti uz podršku različitih sigurnih udruga, koalicija stranaka na različite načine. Dakako da je iskustvo koje je u svijetu već u niz, u tisućama primjera potvrđeno jasno, u velikim sredinama najčešće stranke dominiraju sa svojim kandidatima. Točno. U manjim prepoznatljivija je osoba ponekad i ne samo ona nego i cijela obitelj i nekoliko generacija unazad. O tome ovdje i je riječ, i u jednom i drugom slučaju mi smo uvjereni da nema nikakvog stvarnog tvrdog, osim uskog stranačkog interesa argumenta suprotstaviti se direktnom izboru. Ako govorimo o velikim gradovima, ako govorimo o stranačkom kandidatu, tada govorimo o ljudima koji će po prvi puta dobiti izvornu legitimaciju, koji će dobiti snagu u odnosu na svoj stranački vrh i po prvi puta promijeniti klasični hijerarhijski sustav koji se definira jednostavno. Hijerarhijski sustav se definira na način, licem smo okrenuti prema gazdi, a to je partijski vrh, a leđima korisniku, a to je ovdje građanin. To je definicija hijerarhijskog sustava svagdje i u tvrtkama pa i u politici. Dakle, po prvi puta kad dobivamo direktno izabrane gradonačelnike sa svim mogućim korekcijama našeg Zakona, otvoreni smo za sve. Ovdje se radi o principu, a korekcije su sve dobrodošle. Naravno, nadam se da neće trajati do 2092., kao što se ovdje pokušava nametnuti. Bit će možda malo kraće to, ipak sve zajedno. Dakle, uz sve korekcije ti ljudi će biti u stanju u interesu svojih građana korigirati i stranački interes, i promijeniti i stranačke politike. Osvježit ćemo i stranačku scenu sa nekim novim ljudima koji će se dokazati na konkretnom terenu. Po prvi puta ćemo dobiti ljude sa ovlastima kakve danas u Hrvatskoj realno u interesu građana nitko na tom tlu nema. Ja ovdje imam jednu analizu koja je radila gradonačelnica Heidelberga, vrlo ozbiljnu. Oni biraju gradonačelnika na 8 godina. Imaju mogućnost reizbora, ona je dva put birana, imaju ljudi koji su tri puta birani do obvezne zakonske penzije. Govori o iskustvima i upozorava na prednosti i dakako mane. Mi ćemo, dakle, jednu rigidno centraliziranu zemlju o čemu je ovdje već bilo riječi, koja je visoko centralizirana financijski, upravno, sjetite se bilo čega, ne postoji ništa što utječe na život građana u ovoj zemlji, a da nije do krajnje štetne mjere centralizirano. Mi ćemo po prvi puta taj štetni po Hrvatsku, kancerogeni aparat razbiti. Mi ćemo dobiti mogućnost koja će imati nesagledive posljedice da snažni gradonačelnici, pa i načelnici i župani utječu na promjenu Hrvatske. Ti ljudi će imati i drugu legitimaciju prema centralnoj vlasti. Ti ljudi će opravdano tražiti i decentralizaciju financiranja. Drugu razinu izvornih financiranja. Ti ljudi će drukčije glasati i u ovom Saboru pa nećemo imati situaciju iz ovog budžeta da imamo jednu stranku čijih 66 zastupnika nije našlo za shodno da da i jedan amandman na budžet. Vjerujte mi, tada će amandmani pljuštati u interesu građana, gradova iz kojih ti zastupnici dolaze. Naravno, kad govorimo o malim gradovima, te prednosti su druge vrste. Tu ćemo imati ugledne ljude, u selu ugledne gazde i seljane, ono što smo već rekli. U tri generacije ljude koje svi znaju, i njihovu rodbinu i svi cijene. Sve to zajedno naravno pretpostavlja upravo na tragu onog što je govorio Kajin, suprotno tome. Lokalni, općinski, gradski koncili i vijeća nisu parlamenti. Njihova funkcija nije identična funkcijama parlamenata. Ta vrsta homogenosti, konzistentnosti, harmoniziranog sustava je nepotrebna i štetna. Upravo tome se i suprotstavljamo, to ovdje još jednom podcrtavamo. A zaista bi me jako iznenadilo, valjda bi to bilo po prvi puta, da IDS tako čvrsto ide protiv svog interesa. Ja do sada nikad to nisam primijetio, pa ni u ovom zakonu koga je predložio paralelno s nama, jel on je cijeli usmjeren prema tome da vrate vlast u Puli koju nisu dobili. Prema tome, gospodo, budimo jasni. Možda to nije interes HNS-a, ali dugoročno je interes svih pa i HNS-a, dugoročno je to interes građana ove zemlje. A priču koju stalno slušamo "da, ali treba promijenit 40, 50 ili 60 zakona" slušamo već godinama i nadamo se da i ovaj izborni ciklus koji je pred nama neće proći sa ovim trgovačkim političkim koalicijama kojima smo bili svjedoci ovih silnih godina, i da će sve ovo busanje u prsa, mi smo svi za direktni izbor, se pretočiti stvarno i u direktni izbor. A svi oni koji će glasati protiv će si razotkriti kao takvi. Drugim riječima, oni ne žele direktni izbor, ali nisu u stanju to javno građanima Hrvatske reći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prva za riječ se javila poštovana zastupnica Babić-Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Kolega Čačić je rekao, citiram: "stranka sa 66 zastupnika nije dala još nijedan amandman". Gospodine kolega, stranka sa 66 zastupnika zove se HDZ i ona daje i davat će amandmane samo na dobre zakone. Takvih još nismo od opozicije doživjeli u ovomu Saboru, a naši su amandmani nada. Većina. Molim.
Zahvaljujem. Niste ispravili netočan navod. Nismo dali nijedan amandman.
Kako nije? A dajte ...
Na proračun, na proračun.
Može, opomena.
Na proračun nismo dali nijedan amandman. Poštovani zastupnik Kajin.
Bilo je nekoliko netočnih navoda, ali želim reći i sljedeće. Jednu reformu lokalne samouprave bivša vlast započela je 2001. i time je zapravo započela svoju detronizaciju s vlasti. U ovom slučaju bojim se da upravo opozicija neće profitirati. IDS je, gospodine Čačić, za ovaj Prijedlog zakona i ja sam za. Ali ja vas upozoravam da on može mnogima donijeti štetu.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Markovinović.
Pa evo, gospodin Čačić tvrdi da to možda i nije interes HNS-a. Točan navod bi bio da je to jedini način HNS-u da dobije nekog načelnika ili gradonačelnika.
Zahvaljujem. Sljedeći za ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Rebić.
Zapravo želio bih ispraviti, netočno je da je ovaj Prijedlog HNS-a Zakona HNS-a PGS-a moguće amandmanima poboljšati. Ovaj Prijedlog je toliko nedovršen i ima toliko rupa i praznina i zato ostaje jedino moguće rješenje ako želimo imati neposredni izbor župana, gradonačelnika i načelnika potpuno novi Zakon koji treba izraditi Hrvatska vlada.
Zahvaljujem, s ovim smo iscrpili ispravke netočnog navoda. U ime Kluba LIBRE uvaženi zastupnik Herman.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Veliko je uzbuđenje u sabornici, sigurno ne zbog toga što ću ja sada započeti govoriti, ali evo tako malo deprimiran ali bez želje da se radi arbitriranje sasvim slučajno mogu dati jedan prvo ideja a onda doslovce citat, ponovit ću ne sa željom da se arbitrira. U posljednjem desetljeću prevladava u sve većem broju zemalja neposredni izbor gradonačelnika, dakle to potvrđuje i Rezolucija 139. iz 2002. godine o odnosima između javnosti, lokalne skupštine i izvršne vlasti u lokalnoj demokraciji koju je donijeo Kongres lokalnih i regionalnih vlasti Europe u kojoj se uočava da je neposredni izbor gradonačelnika od naroda procedura koja se sve više koristi u državama članicama Vijeća Europe radi imenovanja nositelja izvršne vlasti. Naravno da ne treba slijepo slijediti nekakva iskustva i praviti mit od Europskog iskustva dapače od dokumenata i preporuka koje donosi Europa, bilo Europska unija ili Vijeće Europe ali nema nikakve dvojbe da se radi o ovoj vrsti iskustva, da preteže proces izravnog izbora načelnika, gradonačelnika i župana ali nemoguće je ne kazati da se taj proces istovremeno događa u jednom gotovo bitno drugačijem kontekstu. Evo samo jedan mali podatak, od ukupno prikupljenih poreznih sredstava na našem Hrvatskom području svega 13 do 14% ostaje jedinicama lokalne samouprave bez obzira koje razine. Europski standard je jedna drugačija priča riječ je o postotcima koji se izražavaju sa 18 do 20%. Dakle, doista pristup ovoj materiji zahtjeva jedno duboko osmišljenu priču i o decentralizaciji kao i regionalizaciji, jer su to blizanac teme. Što će raditi taj kako god da uspostavimo odnos između predstavničke vlasti i prvog čovjeka izvršne vlasti načelnika, gradonačelnika ili župana zapravo praznih đepova, ili što će uopće ta lokalna zajednica raditi praznih đepova. Dakle, to je zapravo bez želje da se arbitrira pokušaj obrazloženja da se radi o jednoj puno složenijoj materiji negoli hoćemo li mi ovdje plebiscitom odlučivati za ili protiv izbora načelnika, gradonačelnika odnosno župana. Još jedna važna stvar ovu temu treba otvarati, započeti raspravu na ovom području znači zapravo započeti raspravu na jednom od najvažnijih pitanja za Hrvatski razvoj. Ako decentralizacija i regionalizacija pa u tom kontekstu i tema izbora izravnog izbora načelnika, gradonačelnika i župana ne bi bila tako shvaćena mi zapravo odustajemo od mogućnosti da raspravljamo o razvoju. U tom smislu Klub LIBRE daje potpunu podršku predlagatelju jer započinje zapravo otvarati temu. To je veoma dobro došlo i ta je tema otvorena na ovaj ili onaj način u prošlom sazivu, predlagatelji su tada bili ne znam je li to već danas rečeno, pošteno je reći kolegica Pusić i kolega Šantić i zapravo se ovaj prijedlog nalazi na ovaj ili onaj način u proceduri. Ali treba dodati i ovo da je na sjednici ovoga Sabora kada se Vlada predstavljala, dapače predstavljala svoj program, čulo sljedeće, dakle to je program za razdoblje 2003. 2007. Uvest će se sustav citat iz prihvaćenog programa Vlade premijera Sanadera. Uvest će se sustav neposrednog biranja načelnika, gradonačelnika i župana, tako je rečeno. NO, to je jedna jedina rečenica u Programu Vlade i naznaka da ćemo na sljedećim lokalnim izborima na drugačiji način birati prve ljude jedinica lokalne samouprave. NO, ono što ja mislim da nije dobro a rečeno je izravno da je preuzeta obveza u pogledu reforme ne samo ovog dijela Hrvatske samouprave nego i u drugim dijelovima programa vidjet ćete priču o decentralizaciji i regionalizaciji, da se već na ovoj sjednici ne pojavljuje i prijedlog Vlade. Kolege i kolegice iz HDZ-a mi neće zamjeriti ako kažem da je to zbog toga što se hoće opipati puls, da se hoće vidjeti što to ima reči ova sabornica po mogućnosti najviše oporba. Ali na ovoj temi ne čini mi se da se previše lome koplje ili se ne bi trebala lomiti koplja što je interes HNS-a, što je interes IDS-a ili nekog trećeg, LIBR tu nema interes jer će netko dobaciti, prvo ću ja to kazati, neku osobitu šansu na tim izborima, pa ću onda ja sam to iskazati nema neku osobitu šansu na izravnim izborima. Osim ako ne napravimo neku značajnu akviziciju u međuvremenu ali teško je to očekivati, ali ako je to tako, ako se u tom okviru događa rasprava onda je valjda bilo s pravom očekivati da Vlada izađe sa svojim prijedlogom zakona ne isčekujući dakle, koliko god je možda neozbiljno s moje strane što samo pretpostavljam o tomu a ne prijetiti time "prijetiti", da će taj prijedlog doći. To smo trebalo napraviti onda bismo u ovim raspravama na određen način bili čak ako ne ravnopravni ono ponešto jednaki, ovako su neki jednakiji u odnosu na neki koji se već izlažu svojim prijedlozima, svojim argumentacijama itd. NO dobro. Mogu se otvoriti ovdje neka pitanja na koje treba tražiti odgovor, koja su to po našem sudu pitanja. Koji je model neposrednog izbora za Hrvatsku najprimjereniji, jer ne radi se sigurno samo o jednom modelu. DA li izbornim modelom treba zajamčiti većinsku potporu lokalnoj izvršnoj vlasti od strane predstavničkog tijela. Dakle pitanja na koje danas tražimo odgovore. DA li izbor načelnika, gradonačelnika, župana treba vremenski biti sinhroniziran s izborom Vijeća skupštine, tj. da li mandat čelnika izvršne lokalne vlasti trebaju biti duži od mandata predstavničkog tijela. Čuli smo podatak i to je točno, da je neki gradonačelnik ili gospođa gradonačelnica na 8 godina. Teško se možemo složiti da je to adekvatno našim prilikama, ali i to iskustvo postoji. Kao što postoji iskustvo da naprosto u istom mandatu ne idu na izborni postupak i predstavnici u predstavničkom tijelu kao i prvi čovjek, odnosno nositelj izvršne vlasti čiji taj načelnik, gradonačelnik, župan. Dalje, da li bi načelniku, odnosno gradonačelniku i županu trebalo dati i ovlast predsjedanja predstavničkim tijelom? Imate i to u europskom iskustvu. Da li i kako urediti pitanje poglavarstva, odnosno gradonačelnikovih pomoćnika u obavljanju lokalnih izvršnih poslova, na koji način dalje urediti pitanje opoziva načelnika, gradonačelnika, župana? Po našem sudu to su ona pitanja koja su centralna u ovoj temi i pokušavamo zapravo na njih bez ikakve pretencioznosti odgovoriti, a pri tomu davati, pokušat i dati neke prijedloge, pa će u mjeri toga koliko tako se to obično kaže kad se jako pravimo važni, pa u mjeri toga koliko bude predlagatelj prihvatio, onda ćemo mi dalje to i podržavati. Nama je interesantno da predlagatelj, pa i ova sabornica i hrvatska javnost, evo još korak dalje, čuje naprosto te prijedloge, jer mislimo da su oni kompetentni i da pripadaju djelomice hrvatskome iskustvu, a djelomice i europskom iskustvu dolazi li ono iz Vijeća Europe ili iz Europske unije. Prije odgovora na ova pitanja koja spominjem, želimo naglasiti naše osnovno opredjeljenje, a ono na kraju krajeva diktira i odgovore na ova pitanja koja sam otvorio. Mi smo protiv instaliranja u Hrvatskom sustavu lokalne samouprave naprosto nečega što bismo mogli nazvati lokalni prezidencijalizam, ili predsjednički sustav u, na lokalnim razinama općina, grad, županija. A što se pod tim podrazumijeva? Naprosto se sada opredjeljujemo da ili ne, to smo čuli u više rasprava. Ali što se onda pod tim izborom izravnim, a bez stvaranja balansa u odnosima predsjedničke vlasti i izvršne vlasti, šta se zapravo događa kad je to izravni izbor, koja su to bitna obilježja? Nismo čuli na to odgovore, i evo sada jedinstvene prilike da se to napravi. Izborni sustav koji teži osiguranju apsolutne većine u vijeću nositelju, u Vijeću nositelju lokalne izvršne vlasti. Spajanje funkcija nositelja izvršne vlasti i predsjedatelja predstavničkog tijela, i nemogućnost opoziva nositelja izvršne lokalne vlasti. To je taj lokalni predsjednik, netko ga može nazvati šerifom, netko knezom, netko gazdom, ali svkako da ta opasnost iz ovakvog obrasca slijedi. Što u odnosu lokalne skupštine i izvršne vlasti u lokalnoj demokraciji kaže memorandum kongresa lokalnih i regionalnih vlasti Europe. Mislim da se na ovaj kongres treba pozivati, jer se tu nalazi onaj bitni dio nekakvoga europskoga organizma da tako kažem, na razini lokalne samouprave, i to bilo lokalne u užem smislu, bilo područne, odnosno regionalne. Memorandum pozicionira lokalnu skupštinu kao najviši organ odgovoran za sveukupne lokalne poslove. i njoj moraju biti povjereni najvažniji poslovi, to je po našem sudu suština. Postavljanje političkih ciljeva, izglasavanje lokalnog proračuna i poreza, urbanističkog planiranja, odobravanje lokalnih politika, odobrenje godišnjih obračuna, proračuna. Izvršna vlast mora biti odgovorna za provedbu politike lokalnog vijeća donošenjem pojedinačnih odluka, memorandum ukazuje na činjenicu da će lokalna izvršna vlast biti u značajnoj prednosti nad lokalnim vijećem u kontroli informacija i posjedovanju resursa. Stoga će se naglašavati da je nužna specijalizacija uloga vijeća ili predstavničkog tijela, ne u upravljanju lokalnom zajednicom, već u nadzoru izvršne funkcije. Dalje, memorandum inzistira na tomu da u sustavu temeljeno na demokraciji izvršni organ treba biti politički odgovoran skupštini, bez obzira na mehanizam njegova izbora ili određenja. Čak i u slučaju da stanovništvo neposredno izabire izvršni organ, moraju postojati citat "jasna pravila odgovornosti koja trebaju istovremeno jamčiti učinkovitu kontrolu izvršne vlasti od strane skupštine". U rezoluciji 139. od 2002. kongresa lokalnih i regionalnih vlasti Europe u odnosima javnosti lokalne skupštine i izvršne vlasti u točki 5g. precizirano je da predstavničke skupštine moraju uživati jamstva, učinkovita nadzora nad izvršnom vlašću, i to naročito putem ovlasti odobravanja lokalnog proračuna, lokalnih poreza, usvajanje izvješća u izvršenju proračuna i projektima prostornog planiranja, te prihvaćanje lokalnih politika. Dakle, imajući u vidui stajališta memoranduma kojeg spominjem i rezolucije kongresa lokalnih i regionalnih vlasti, u osmišljavanju zakonskog položaja lokalne izvršne vlasti u Hrvatskom sustavu lokalne samouprave, trebalo bi zapravo uvažiti ove pretpostavke. Izbor pod jedan, i pokušavamo odgovoriti na ranije postavljena pitanja. Izbor svih čelnika lokalne izvršne vlasti, dakle načelnika, gradonačelnika, odnosno župana trebao bi biti neposredan. Ne bi trebalo praviti razliku između pojedinih vrsta lokalne, odnosno područne samouprave kad je riječ o izbornog čelnika lokalne ili izvršne vlasti. Drugo, izbor općinskog načelnika i gradonačelnika kao i župana po našem sudu treba biti odvojen od izbora predstavničkog tijela, odnosno treba biti stvarno neposredan, a ne kvazi neposredan. Ovim želimo reći, da ne bi trebalo prihvatiti neku od varijanti postojećeg lokalnog sustava u smislu da kandidati za čelnu izvršnu funkciju u lokalnoj vlasti kao što je bilo ideja, budu nositelji lista, taj primjer imate u Francuskoj ili Španjolskoj. Netko bi se i na to mogao pozivati. Odnosno da izbor vijećnika bude neposredno povezan s izborom načelnika, gradonačelnika ili župana, kao što je izbor, a ovdje smo to čuli gotovo s aplauzom kao što izbor gradonačelnika u Italiji. Dakle, evo vidite o čemu se radi. Problem Hrvatske lokalne samouprave nije po našem sudu u slabosti izvršne vlasti, da bi joj trebali zajamčiti stabilnu većinu u vijeću. U Hrvatskim uvjetima kontrolna funkcija vijeća mogla bi se prije pretvoriti u farsu u sustavu koji bi načelnicima, gradonačelnicima i županima u startu jamčio apsolutnu ili možda čak i dvotrećinsku potporu njegovih vijećnika. Moguća kohabitacija, manji je problem, naglašavamo, manji je problem od koncentracije apsolutne vlasti u nositelju lokalne izvršne vlasti. Glasačke procedure za izbor čelnika lokalne izvršne vlasti i predsjedničko tijelo trebalo bi stoga, trebalo bi zbog toga u cijelosti razdvojiti. Posebno je pitanje, trebali sinhronizirati izbor gradonačelnika, odnosno načelnika i župana i predstavnikog tijela? Da skratim. Da mislimo da ta sinhronizacija treba biti. Imamo različita iskustva, čuli smo o tome. Ali je u zemljama Europske unije sinhronizacija mandata dapače normalna stvar, pretežita stvar. Dalje, što se tiče izbornog modela, koji bi se primjenjivao pri izboru načelnika, gradonačelnika i župana treba svakako inzistirati na dvokružnom izboru, kakav se prakticira u Njemačkoj, jer ima i lažnjaka, pa se to ne događa, a sve to što ne bi bio dvokružni krug je naprosto ovako nogometnim žargonom, lažnjak ili ozbiljeno govoreći to tada nije naprosto legitiman postupak. On može imati svoju pravnu osnovu u tom smislu biti legalan, ali tada to nije legitiman postupak. Na primjer, kakav se model prakticira u tom svjetlu u Njemačkoj. Ukoliko nijedan kandidat u prvom krugu ne ostvari apsolutnu većinu palih glasova u drugom krugu se nadmeću dva kandidata s najvećim brojem glasova i pobjeđuje kandidat koji je osvojio više glasova. Dobili bismo načelnike, gradonačelnike i župane s većinskom potporom ako se ne bi poslužili sa dva kruga od 20 do 30% glasova koji bi se potom vrlo vjerojatno našli u situaciji da ne uživaju većinsku potporu stranaka u vijeću odnosno u skupštini. Izbor u jednom krugu glasovanja ali u sustavu preferencijskog glasovanja glasač, imamo i to iskustvo, može naznačiti prvu, drugu i treću preferenciju. To već nešto znači. Kako vrijeme prolazi. Dakle, nikako se ne bi moglo niti smjelo ali prije svega moglo dogoditi da prijedlog Vlade sadrži eventualno upravo jedan krug pri izboru. Tada će to biti doslovce lažnjak ali ja ne mogu o tome govoriti. To naprosto nije fer u govorenju jer ne znam da će se tako dogoditi ali neka mašta dopušta pretpostavku da bi se to moglo dogoditi. Ako je to tako onda će šanse na takvim izborima za načelnika, gradonačelnika i župana u jednome krugu imati samo HDZ otvoreno rečeno. Dakle, računajući na malu toleranciju a ne sumnjam da će gospodin potpredsjednik to učiniti, evo samo nekoliko stvari. Zakonom je potrebno naravno riješiti pitanje opoziva čelnika i mi zagovaramo naprosto rješenje da to bude uz glasovanje u predstavničkom tijelu. Da li je to 2/3 ili 3/4 može biti pitanje distance prema tome problemu ali je ista stvar ali svakako i referendum jer koliko god da je skup, kompliciran itd., bez toga naprosto neće biti dobro usidreni stvarni temelji onoga na čemu i počiva izravni izbor. A na čemu počiva? Na povjerenju građana. Priča o razrješenju preko Vlade i slične stvari izvan su duha onoga što pripada izravnome izboru. Dakle, naprosto smo skloni i sustavu hrvatske lokalne i područne samouprave koji će uvažavati u značajnoj mjeri principe ograničenja ovlasti načelnika, gradonačelnika i župana ukoliko bi se terminologija ustavnog prava mogla primijeniti u pravu lokalne samouprave onda bi se moglo reći da zagovaramo sustav zapriječavanja i ravnoteže. I dopustite da podsjetim da je LIBRA jučer predložila, komentiram članak 2. rečenoga prijedloga zakona, da se aktivno biračko pravo zadobije sa 16 godina što su također preporuke Vijeća Europe i postoje prakticiranja takvoga iskustva u Saskoj, ... [[Govornik se ne razumije.]] Holsteinu, Donjoj Saskoj. Saska i Donja Saska nije isto, molim vas lijepo, dakle tri države. sve u svemu ako bi netko rekao da se prednjači u tome zašto Hrvatska ne bi prednjačila. Uključimo mlade u politički život. Dakle, još jednom zaključno hvala. Doista hvala, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege i vama što ste bili strpljivi i niste se pozivali na povredu Poslovnika. Ona postoji, ali evo s ove strane je sa puno argumentacija i beskrajno simpatično kao što ste vidjeli izlagano o važnoj temi kojoj mi dajemo podršku i želimo da se dalje nastavi ova rasprava. A molimo, ili predlažem HDZ-u da otvori karte i da Vlada da svoj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Dakle, otklonio sam vašu sumnju u moju toleranciju što mi je drago. A vi ste iskoristili moju toleranciju pa ste za vrijeme te tolerancije pili vodu. Zahvaljujem. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Lesar. Prije nego što dobijete riječ ja ću iskoristiti prigodu i pozdraviti studente 4. godine novinarstva Pedagoškog fakulteta Sveučilišta u Mostaru sa profesorima i Osnovnu školu "Murterski Škoji" iz Murtera. [[Pljesak!]] Poštovani zastupnik Lesar u ime predlagatelja. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, bilo je postavljeno još nekoliko pitanja i dilema koje ozbiljno moraju biti proanalizirane i dati odgovore odmah sada na one koje je moguće odgovoriti. Prvo, u obraćanju vama rekao sam da je za nas jako bitno kada će Hrvatski sabor usvojiti zakon po kojem modelu će biti izvršeni izbori u svibnju iduće godine. Želim podsjetiti na dva bitna detalja. Kada se usvajao izborni model za izbor Sabora i donošeći Ustavni zakon o provođenju Ustava onda se išlo sa odredbom da izborni model za parlament mora biti usvojen najmanje godinu dana prije provođenja izbora. Takve odredbe nema za lokalne izbore i bez obzira na to što to nije materija Ustavnog zakona mi smatramo da bi trebali biti dovoljno politički odgovorni prema građanima koje ćemo pozivati na izbore u svibnju iduće godine da barem godinu dana prije toga im kažemo po kojem će modelu koga i kako birati. Zbog toga inzistiramo na tome. Ne u jesen, ne na proljeće. Ajmo pokušati ove zakone donijeti u prvoj polovici ove godine. Napominjem da je odaziv na izbore ili veći ili manji posljedica izbornih modela a posebice činjenice kada smo te izborne modele donijeli. Nastavno na to, ako Vlada ozbiljno priprema cjelokupnu reformu lokalne i regionalne samouprave onda moram upozoriti na dvije odredbe Europske povelje o lokalnoj samoupravi. U članku 5. piše: "Promjene djelokruga lokalne vlasti neće biti izvršene bez prethodne konzultacije sa lokalnim zajednicama kojih se to tiče vjerojatno putem referenduma gdje je to predviđeno statutom.". Dakle, ova povelja upućuje vlast na obavezu da lokalnoj zajednici omogući sudjelovanje u raspravi o promjenama ovlasti i nadležnosti. Ako tek u jesen Vlada dođe sa svojim prijedlogom zakona pa povedemo jednu široku raspravu dakle oni objektivno neće biti moguće usvojeni prije kasnog proljeća iduće godine. I druga odredba koja je izuzetno bitna. Koliko god je to moguće sredstva koja se prenose lokalnim vlastima neće imati karakter namjenskih sredstava. Dodjelom tih sredstava ne može se ugroziti diskrecijsko pravo lokalnih vlasti da vode politiku u okviru svojih ovlasti. Županije imaju ovlasti u zdravstvu, socijalnoj skrbi, gradovi osnovne škole, dio županije srednje škole županije, 2 milijarde 10 milijuna 983 tisuće kuna za ovu godinu i za svaku odluku svake gradske i županijske vlasti treba suglasnost nadležnog ministarstva. Model nije novi. Model je prenijet iz ranijih godina. Ako u idućoj godini želimo imati i zadovoljiti ovaj uvjet iz članka 9. Europske konvencije onda ga moramo u ovoj godini promijeniti da se iduću godinu može primenjivati. I na kraju, kolegi Kajinu nije bilo nikako jasno kako Hrvatska narodna stranka i Primorsko-goranski savez predlažu zakon koji tobože ne ide u njihovom interesu. Točno. Ovaj prijedlog zakona nismo radili da bi pogodovali svojim uskim stranačkim interesima nego da bi pogodovali građanima. Njemu to nije jasno, zato vjerojatno što oni imaju prijedlog zakona da mijenjaju postojeći zakon samo zato da bi osvojili vlast u Gradu Puli godinu dana prije lokalnih izbora, mijenjajući zakon, skidajući jednog vijećnika koji je otkazao poslušnost i govorimo o egoističkim interesima. Pa postoji nešto važnije od stranačkog interesa, a to su interesi građana. Slušajući njegovu raspravu i prateći fonogram od 3. travnja prošle godine, izgleda da je svoju raspravu čitao iz tog fonograma. Gdje se može dobiti većina u prvom krugu? Kad je nabrajao države u kojim postoje neposredni izbori, izostavio je Njemačku. Međutim, u Njemačkoj izborni modeli i izborna pravila nisu čak predmet Saveznog zakona, pa čak ni zemaljskih zakona negdje, nego statuta gradova kako se vrše izbori i konstituiranje i unutarnji ustroji. Mi smo samo u jednom manjem dijelu predlagali da to bude ovlast predstavničkog tijela i već nam je Vlada u svojem očitovanju rekla da mijenjamo bitne odredbe zakona. Prvi i drugi izborni krug za čelne ljude, dakle, da pripetavanje. E sad, ako se netko boji i pripetavanja, to je njegov problem, ali će konačno odluku ipak donijet građani, a ne politički polit biroi. Autokratski model vladanja kao opasnost neposrednih izbora. Ja ne znam zašto taj defektni model stalno se nameće ostaloj Hrvatskoj ako je on problem u Istri. I to kolega Kajin stalno ponavlja. Kolega Markovinović je rekao da ovaj Prijedlog zakona dajemo zato jer jedino na taj način HNS može doć do izbora načelnika i gradonačelnika. To je točno, kolega Markovinović. Mi ozbiljno računamo da sa jakim igračima ćemo imati više čelnika no do sad. To je točno. Ali ne odlukom predstavničkih tijela nego građana. I nije egoistički interes, idemo prema građanima. A to nam pravo nećete osporit, slažem se, jer znam da ste demokrata veliki. I na kraju, bila je primjedba da ovaj zakon se ne može popravit amandmanima. Ovo je prvo čitanje zakon na koji se ne podnašaju amandmani, a prva rasprava služi za popravak i tek u drugom čitanju bi mogli reći, kolega, da je zakon tako loš da se sa amandmanima ne može popravljati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Lesaru. Jedna obavijest. Nastavak 3. sjednice Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskog sabora održat će se danas u pauzi sjednice u 13 i 30 u dvorani 202. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Ante Markov i Ivan Kolar.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege. Na pitanje da li smo za to da građani Republike Hrvatske neposrednije, jasnije mogu izraziti svoje glasačko pravo odgovor HSS-a je uvijek bio da. Mi jesmo za to da građani Republike Hrvatske mogu direktnije, neposrednije, pravičnije, kvalitetnije, kako god da hoćete, izraziti svoje glasačko pravo i iskoristiti ga i za tu načelno, i za takvo načelno stajalište mi smo na svim razinama. Kad kažem na svim razinama onda se i jučer i danas vjerojatno nehotice u ovom Domu govorilo sa određene distance, govoreći jučer o mogućnostima osnivanja novih općina, pa zavijajući to u brigu o tim malim općinama, pri tom ih nazivajući ovim ili onim imenima, a danas trenirajući disciplinu na lokalnoj samoupravi, a nikako da se nitko zapita, a jesmo li možda i mi ovdje u Hrvatskom saboru koji smo birani u paket aranžmanima spremni da pred birače izađemo i da o nama oni direktno odlučuju. Ili bi se možda ova velika demokratičnost i ovaj euro iskorak trebao prije svega trenirati na bazi. Mislim da je HSS ima o tome gotovo 8 mjeseci jedno takvo svoje promišljanje uputio u ovaj Sabor u okviru Zakona o izborima zastupnika u Hrvatskom saboru gdje je predložio jednu varijantu mješovitog sustava u kome bi snažnije bila zastupljena neposrednost izbora i saborskih zastupnika u ovaj Visoki dom. Želeći time doprinijeti upravo onome što su većina klubova izrekli, a to je da je nužna cjelovita reforma sustava, ali prije reforme pošto je reforma državne uprave i lokalne samouprave, područne i regionalne samouprave nešto najvažnije što se gradi u svakoj državi i nije moguće, a posebno ne bez snažnih i utjecajnih institucija i analiza prići rješavanju ovih ozbiljnih i za društvo značajnih, a za razvoj demokracije i za razvoj lokalne samouprave prevažnih pitanja kao što su upravo ova o kojima razgovaramo. Prema tome, HSS podržava raspravu Kluba HNS-a i PGS-a u pogledu i prve, prvog i drugog zakona. Podržava i otvorenost ove rasprave i želi dati svoj doprinos i apsolutno se slaže sa ocjenom Vlade i priželjkujemo da se i Vlada pridruži sa svojim konačnim rješenjima rješavanju ovoga pitanja. Naravno da pri tom ne valja ne imati u vidu niti hrvatska iskustva. Od 92. godine na ovamo, Hrvatska je imala svoja iskustva u lokalnoj samoupravi, ona je imala sve ono što se može zabilježiti kao opće dobro, korisno dobro. Ona je imala i probleme koji su rezultirali iz takvog i današnjeg načina funkcioniranja, ona je imala svoja iskustva koja nije mogla komparirati sa nikim prije jer ih prije nije imala. Ali ona isto tako ni danas ne može primjenjivati niti bilo koje kopiranje sustava od bilo kog drugog osim preuzimanja onih načela koja vrijede u zemljama visoke demokracije, u zemljama koja iza sebe imaju ogromna iskustva. Pa su ta njihova iskustva, kao što je primjer u Austriji, dali generacijske gradonačelnike, obiteljske pozicije određenih struktura ljudi koji su se svojim radom, životom nametnuli kroz stotinjak godina u takvom načinu djelovanja. I u tome nema ništa loše, ali nije nažalost moguće to preslikati na hrvatsku zbilju. Prema tome, mi u Klubu HSS-a držimo da ozbiljna analiza mora ocrtati vrijedonosne sudove o pozitivnim oblicima ovih 12-ak, 13 godina djelovanja lokalne samouprave u Hrvatskoj, ali da temeljna načela, a jedno od tih temeljnih načela, apsolutno ćemo se složiti, veća je izloženost političara ocjeni javnosti, posebno pravo na direktne izbore, pravo da glasuju, pravo da biraju onoga koga hoće da biraju i to na svim razinama. Prema tome, demokracija i decentralizacija su procesi koji idu paralelno. Preustroj, regionalni preustroj koji se često postavljao kao preduvjet određenim radnjama, po nama treba zauzeti važno mjesto i treba dati doprinos o tome kako Hrvatska u budućnosti treba izgledati. Ne zbog toga da bi bili u euro trendu nego iz razloga što za to postoje povijesne i kulturološke objektivne spoznaje. I upravo na tome moramo graditi specifičnost našeg lokalnog, regionalnog i područnog sustava. Pitanje odnosa unutar lokalne samouprave u pogledu predstavničkog tijela i izvršnog tijela, pitanje poglavarstva, pitanje onoga što se suprostavlja kao modelu poglavarstva, modelu ustroja ureda gradonačelnika i načelnika su pitanja koja trebaju u sadržajnom dijelu dati odgovor na pitanje kako i na kojoj razini pojedina jedinica lokalne samouprave može funkcionirati a na kojoj ne može. Nije moguće linearno podvuči jednadžbu i kazati da je za svih zajednički nazivnik ured gradonačelnika. Naravno da to nije moguće ali slažem se sa onima koji su kazali da je nužno kriterije razdvojiti. Pa prije svega razdvojiti kriterije za velike gradove i najveći grad, Grad Zagreb. Jer naravno da je neprihvatljivo da u samom Gradu Zagrebu u ovakvoj koncentraciji ljudi koja je okupila vrlo veliki dio Hrvatskog pučanstva nije moguće da funkcionira samo jedna institucija, institucija Grada Zagreba, da je nužno izvršiti decentralizaciju uprave na bilo koji način u kojima će se dozvoliti pravno, administrativno i posebna tijela koja će u okviru Grada Zagreba ali i drugih većih gradova moći omogućiti građanima da ostvaruju ona prava koja po Zakonu i Ustavu oni mogu ostvarivati. Ali isto tako ne možemo zanemariti one manje jedinice lokalne samouprave sa svim svojim specifičnostima i problemima koji tu svoju ulogu odnosno servisiranje građana mogu i moraju postizati na druge načine. Prema tome, ne postoji jednadžba koja će pomiriti sve one koji metodološki pokušavaju u okviru Prijedloga ovog Zakona pomiriti to. To se ne može pomiriti na taj način, nužno uzeti u obzir specifičnosti i nužno je u obzir uzeti iskustva i ona pozitivna i ona koja nisu dale dobre rezultate. Odnos nije bitan on je dotaknut u okviru odnosa između središnje državne vlasti i lokalne samouprave, taj odnos je počesto izazivao različita negativna stajališta koja su se reflektirala na ovaj ili onaj način bilo u neprovođenju odluke središnjeg tijela, bilo u odnosu središnjeg tijela prema lokalnoj samoupravi. Ali onaj odnos koji bi trebao izravnije, neposrednije i jasnije urediti u okviru ovog Zakona jest odnos između samih jedinica lokalne samouprave. Neprihvatljivo je i nepotrebno da pojedine općine, pa i manje općine a svaka općina koja ima svoj gospodarski oblik funkcioniranja znači ima snagu da u okviru društva izvršava temeljne funkcije koje građanima treba i ima pravo da postoji, ne može kriterij biti samo broj stanovništva, ne može samo kriterij biti teritorij, kriteriji trebaju biti sve to skupa ali najvažniji kriteriji uvažavajući one koji ne mogu taj glavni kriterij ispuniti jest gospodarska općina. Općina koja ima smisla i interesa. Odnosi između tih jedinica lokalne samouprave su nešto što treba zakonodavac ne samo dodirnuti nego i vrlo jasno postaviti. Nema razloga da pojedine općine koje u određenom teritorijalnom okružju imaju određene zajedničke elemente bilo komunalne infrastrukture, bilo cestovne infrastrukture bilo gospodarskog povezivanja nemaju jasno razrađene zakonske momente, načine na koji će ostvarivati zajedničke interese i pri tom pojačati efikasnost i komunalnog i gospodarskog sustava ali da taj princip bude i obvezujući. Zašto obvezujući? Upravo zbog toga što je nužno u svim jedinicama lokalne samouprave smanjiti troškove, racionalizirati poslovanje i uistinu stvoriti servis građana a ne servis za zapošljavanje onih koji uspiju u tome. Prema tome, temeljne pretpostavke rješavanja ukupnog pitanja lokalne samouprave ne leže samo u formi i ne leže samo u ocjeni tko je za a tko je protiv prijedloga ovakvog zakona ili nekog drugog one leže u suštini i u sadržaju problema koji se mora otvoriti i o kome se mora potpuno jasno progovoriti. Prema tome, u pogledu ovog prvog dijela o kojem ću ja govoriti zaključujem. Klub HSS-a načelno stoji na stajalištu da je nužno, da je potrebno, jasnije, određenije, direktnije biranje članova predstavničkih tijela pa i izvršnih u pogledu daljnje decentralizacije i stvaranje novog sustava lokalne samouprave u Hrvatskoj. On predlaže da se ova dva prijedloga puste u drugo čitanje i da se ako to tako mogu nazvati u očekivanju prijedloga Vlade Republike Hrvatske, upotrijebi sve ono što će iz svih prijedloga, pa i iz doprinosa koji će Klub HSS-a uputiti u raspravu predloži onaj Zakon koji će biti na tragu Hrvatske tradicije jer da tako kažem Hrvatska ima i tu tradiciju ako je se želimo prisjetiti, uvažavajući i Hrvatske potrebe i tradiciju i sadašnjost i budućnost da se donese zakon koji će biti u korist svih građana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem u nastavku u ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Vlade, dame i gospodo. Evo u nastavku, već smo čuli da HSS nema rezerve spram neposrednoga izbora načelnika, gradonačelnika i župana. Način na koji bi se to moglo ostvariti naravno da postoji predloženi način popraviti ga ili ga ostaviti kakav je i očekuje se prijedlog Vlade u svakom slučaju dobrodošla rasprava je ovakva rasprava koja daje naslutiti da smo na jednom opće dobro poznatom načelu da građani zaslužuju više pažnje i povjerenja spram osobe za koju izlaze na birališta sada odnos i odgovornost spram osobe izabrane i onih koji biraju to je stvar zakonske regulative i načina na koji to osigurati. Ja podsjećam da malo u ovom Saboru se govori o uopće funkcioniranju lokalne uprave i samouprave, ovlastima koje ona ima, načinu na koji se te ovlasti nameću jer mi smo servis ja govorim sada iz vlastitoga iskustva, servis središnje vlasti, mi smo znači centralne vlasti, mi smo servis u jednom dijelu županijskih ispostava, ovakvih i onakvih i na koncu mi smo direktni sugovornici sa građanima. Sve nefunkcioniranje pravne države na najvišoj razini reflektira se na nama i mi osjećamo potrebu glasno i jasno reći da intervencijom u ovakav Izborni ili drugi zakon ne postiže se ona prava, zapravo svrha lokalne uprave i samouprave ako se temeljne pretpostavke ... zakona ne mijenjaju. To će reći da ako nema pravne sigurnosti i ako pravna država ne funkcionira na najvišoj razini iluziorno je očekivati da ona funkcionira na lokalnoj zajednici. Ja moram ovdje spomenuti da ova dva Zakona, Izborni i ovaj drugi zakon ne riješavaju pitanje lokalne uprave i samouprave, jer tu je krivi podatak rečen 8 do 10% cijelokupnoga bruto proizvoda se daje lokalnoj zajednici za riješavanje problema koji su otprilike izračunano je jedna trećina svih problema građana ove države. I to je onaj nedostatak gdje je funkcioniranje obaveza i prava jednostavno nemoguće spojiti. Ja potsjećam na jedan primjer nam susjedne jedne zemlje gdje nije 18, 20%, nego 30% bruto proizvoda ili bolje rečeno ubranih svih poreza vlastitih koje jedinice lokalne uprave područna jedinica i saveznog poreza koji se dodjeljuje ostaje u lokalnoj upravi, skoro u istom obimu obaveza koje sada lokalna zajednica ima. Ako je to pretpostavka da bi mogli ići neposredni izbor načelnika, jasno da se to mora u Hrvatskoj dostići. Jer inače bez, ako samo neposredni izbor, a ovlasti zapravo i obaveze iste bez nekih većih prava, ja ne vidim razloga zbog čega u taj izbor ići. Sve one, svi oni strahovi od velikih čelnih ljudi malih zajednica one ne postoje. One su i sada bile. Vjerujte mi zadnji izbori su, ako dobro analizirate mi prepoznavali stranačke lidere ili ne znam, nego su uglavnom osobe prepoznavali malim sredinama i zato ona očekivanja velikih ili malih stranaka da njihovi veliki ljudi dobivaju izbore, mislim da nisu točna, jer je tu uglavnom osoba nosila listu i osoba je dobivala izborne rezultate, neovisno kak je stranka negdje i na saveznoj državi izgledala, a negdje u lokalnoj zajednici. Jer mi načelnici ako se, recimo nas 200-tinjak sastane u jednom okruženju dok počnemo analizirati zapravo mogli smo i sada već biti ili ne stranački ili ciljano potencijalno samci, ali ne bi nikad dobili te izborne rezultate kak smo dobili na ovaj način kak je bilo. Zato prijedlog je HSS-a čim prije da u proceduru u Sabor dođe Vladin prijedlog, da se pokuša komparirati dobro iz ovoga prijedloga i vidjeti na koji Vlada način predlaže, jer mi ipak sad moramo se odrediti decidirano da jesmo za neposredni izbor, direktni izbor, ali spoj predstavničkoga tijela i sad u ovom slučaju načelnika, gradonačelnika, župana kao izvršne vlasti mora ta kontrola, taj spoj to očekujemo riješenje od Vlade i na način kak oni predlažu. Jasno da bi bilo dobro, ja apeliram sada na jednu kao saborski zastupnik na solidarnost, da prepustimo ovaj zakonski prijedlog zapravo ove zakonske prijedloge u drugo čitanje, bez obaveze da oni dočekaju drugo čitanje, ako Vlada svojim prijedlogom bude davala bolja, jasnija riješenja za koja bi se mogli odrediti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vilim Herman.
Samo da bude preciznije. Dakle, kolega je rekao bruto društveni proizvod. Ali rekli ste bruto društveni proizvod. Dakle, ne od bruto društvenog proizvoda, nego od ukupno prikupljenih porezom, mogu ja, porezom sredstava, i to je onda 13 do 14%, ako se isključi Zagreb, grad Zagreb jer ima svoj poseban fiskus, onda se dolazi od ovog iznosa od 8 do 9%. Dakle, to je ispravak netočnog navoda po Poslovniku i molim da me pohvalite.
Gospođe i gospodo zastupnici, sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 6. sjednice točkom, Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora, predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ima li tko od zastupnica ili zastupnika primjedbu na uvrštenje ove točke u dnevni red? Nema. Onda stavljam na, utvrđujem da je ova dopuna izvršena. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Šantić. Darko Šantić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, odnosno suradnici, uvažene kolegice i kolege. Dozvolite mi da sada na kraju nakon rasprave provedene od strane klubova veoma kratko zahvalim na sadržajnoj i bogatoj raspravi, da preuzmem u ime predlagatelja obavezu da ćemo za drugo čitanje uvažiti one prijedloge za koje ocijenimo da su korisni za poboljšanje zakonskog teksta i da ćemo vam u drugom čitanju ukoliko dobijemo vašu podršku dati još kvalitetniji zakon. Samo bih se kratkko osvrnuo na ono što je rečeno od strane Kluba HDZ-a, kada je od strane kolege Markovinovića rečeno da bi možda ured gradonačelnika trebalo zamijeniti ili da je možda pouzdanije poglavarstvo. Želio bih potsjetiti da je upravo Klub HDZ-a u raspravi povodom ovih istih zakona u prošlom sazivu inzistirao na tome da se poglavarstvo kao takovo ukine i da se uvede nešto što bi po prilici izgledalo kao Ured načelnika ili gradonačelnika. Kolega Vučić je kazao da je šteta što nije to ranije sa tim prijedlogom nije se izašlo, ja vjerujem da je tokom rasprave dobio odgovor dovoljno rano, ali očigledno sada još uvijek prerano. Naime, postoje naznake da bi se ova rasprava mogla još više otegnuti ukoliko se bude išlo prije toga na regionalni preustroj i riješavanja drugih pitanja decentralizacije i time praktički doveli čitavu priču na početak tako da naredni izbori budu provedeni lokalni po postojećem zakonu. Što se tiče rasprave od strane SDP-a, zahvaljujemo što se rasprava proširila i na one segmente ova dva zakona o kojima mi nismo, u koja mi nismo intervenirali kao recimo u pitanje mjesne samouprave, pitanje velikih gradova, dakle politipski pristup čitavoj toj problematici. i ja sam uvodno i najavio upravo raspravu i o drugim segmentima, a ne samo o onome što mi predlažemo kao bitno. Kolege iz HSP-a inzistiraju na prethodnom donošenju zakona o političkim strankama smatraju da je to jedan od preduvjeta da bi se i u lokalnoj samoupravi moglo napraviti odgovarajuće izmjene i zahvate. Mi smatramo da to nije nužno, jednostavno će se taj propis implementirati u postojeće propise koji će tada važiti. Makar bilo bi zaista dobro da i taj propis paralelno bude donesen. Ne stoji njihova tvrdnja, naime, ne možemo se složiti s njom da se ovim prijedlozima marginalizira predstavničko tijelo. Neću posebno komentirati razmišljanje kolege Kajina u ime IDS-a koji praktički ovo naziva zagrijavanjem pred burom. Iz veoma jednostavnog razloga što čitavu tu raspravu sagledavano i u kontekstu njihovog prijedloga izmjena i dopuna Zakona o izboru ne smatram principijelnim neću o tome ponovo govoriti. Zahvaljujem kolegi Vilimu Hermanu na nadahnutom izlaganju, brojnim prijedlozima o kojima ćemo imati sigurno vremena još raspraviti i koja ćemo imati u vidu. Također se zahvaljujem i klubu HSS-a koji je dao podršku našim prijedlozima, našim zakonima i koji se također založio za politipski pristup čitavom tom problemu o čemu ćemo mi voditi računa makar možemo i sada već konstatirati da elementi takovog pristupa postoje i u našim postojećim prijedlozima. Dozvolite mi međutim kolegice i kolege da vam zaista konkretno pročitam dva dokumenta koja smatramo izuzetno važnom podlogom za donošenje ova dva zakona, o tome je već bilo govora a ja ću nastojat biti sasvim konkretan. Komitet ministara zemalja članica Vijeća Europe je na svojoj sjednici od 12. listopada dao naputak broj 19 u kojem u poglavlju koji govori o koracima i mjerama za poticanje sudjelovanja građana na lokalnim izborima i u sustavu zastupničke demokracije izričito preporuča da se biračima treba omogućiti veći utjecaj na izbor ili imenovanje čelnika izvršnih tijela lokalne uprave, a ovo se može ostvariti neposrednim izborima ili referendumom čiji je rezultat obvezujući za lokalnu samoupravu ili nekim drugim metodama. Vjerujem da prepoznajete elemente predloženih zakona upravo u ovoj preporuci, s time da je pod točkom 7. i naznačeno nešto što se veže za one odredbe o inkompatibilnosti gdje se u točci 7. navodi da treba preispitati pojave višestrukih izbornih funkcija, mi to upravo činimo predloženim Zakonom o izboru. I konačno da podsjetim sve nas u ovom Domu, da s time na neki način upoznam i širu javnost. Ured za strategiju razvitka Republike Hrvatske je u svojoj publikaciji "Hrvatska u 21. stoljeću javna uprava" također uočavajući određenu krizu i nedostatke sistema samouprave predvidio reformu u dva koraka. Prvo, a možemo reći da smo to prvo već i obavili, da li na zadovoljavajući način … to možemo dati ocjenu. Da se prvo trebaju provesti minimalni zahvati u institucijama i izbornom sustavu, a u drugom koraku da se trebaju poduzeti radikalnije mjere decentralizacije i oživljavanja lokalne demokracije i regionalizacije, a kao jedan od glavnih ciljeva postavio je uspostavu izbornog sustava u kojem će biti naglašen izbor osobe i koji će biti primjereniji pojedinim tipovima lokalnih jedinica. Kolegice i kolege dajte da jedanput konačno zaživi ono što struka, što javnost i što naše službe pripremaju za nas saborske zastupnike ,a to je upravo kada je u pitanju ova problematika Ured za strategiju razvitka Republike Hrvatske u svojoj publikaciji "Hrvatska u 21. stoljeću javna uprava". Hvala lijepa. Vjerujem da će ovo biti dovoljna podloga za daljnju raspravu pojedinačnu po zastupnicima.
Zahvaljujem kolegi Šantiću. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost gospodin Ivan Jarnjak podsjeća članove Odbora da je sjednica Odbora u 14,30 u sobi 84. Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Štovani predsjedniče Šeks, kolegice i kolege. Mislim da je dobro da se ovaj prijedlog zakona pojavio da bi ukazao na niz paradoksa hrvatske demokracije. Naime i da bi ilustrirao jednu staru bizarnu tezu kako je i put u raj, u pakao popločen dobrim namjerama. Naime kada se pojavio prvi joging pokret u svijetu onda je bilo neosporno da je jogiranje korisno za zdravlje, međutim gradovi nisu bili za to pripravljeni i broj smrtnih slučajeva zbog trčanja po gradovima je bio veći od ušteđenih godina života zbog produženog života jogera. Znači nije uopće sporno da je načelo neposrednog izbora čelnika mjesne i područne samouprave opći trend u Europi, međutim hrvatska demokracija na žalost i zbog mnogo razloga je vrlo često usmjerena protiv općih europskih trendova. Ja ću navesti nekoliko drugih načela koji su dominantni u Europi a koji se u Hrvatskoj nekoliko godina dovode u pitanje. Primjerice jedno od temeljnih načela modernih demokratskih parlamentarnih reformi je načelo dvodomnosti parlamenta, a bivša je koalicijska Vlada ukinula dvodomni hrvatski parlament iako je on zbog regionalne strukture, multikulturalizma i kao jedan od elemenata prevencije eventualnih automaških tendencija gotovo ključan za hrvatsko društvo i hrvatsku državu. Zatim jedan od bitnih trendova u Europi i svijetu je razvoj unutar stranačke demokracije, a mi smo svjedoci da su na izborima čelništva triju velikih stranaka i predstojećeg izbora čelništva četvrte velike stranke uvijek bio je samo jedan kandidat koji je dobivao u pravilu između 95 i 98% glasova što također nije baš opći europski i svjetski trend. Daljnji je trend načelo deregulacije u najširem smislu riječi, a Hrvatska ide prema sistemu hiperregulacije i hiperinstitucionalizacije vlastitog socijalnog, gospodarskog i svakog drugo života. U Hrvatskoj ima ovog trenutka preko 350 tisuća različitih institucija. Ima 28,5 tisuća nevladinih udruga, odjela, odsjeka, ministarstava, počeo je trend razvoja različitih tipova pučkih pravobranitelja pa sada imamo općeg, za djecu, već postoji zahtjev za pučkim pravobraniteljem za bolesnike itd. i zadnje od tih načela kojem Hrvatska baš ne žuri je načelo decentralizacije praćeno načelom supsidijarnosti. Prema tome sasvim je neosporna činjenica da hrvatski građani i to su predlagači zakona vrlo korektno citirali, u velikom postotku žele neposredne izbore. 90-95% ispitanika u svim anketama traži neposredne izbore. Međutim ta silna težnja ljudi za neposrednim izborima rezultat je velike frustracije građana, jer oni osjećaju da naprosto nemaju utjecaja i ne mogu utjecati čak ni na nas kao svoje formalne zastupnike jer su pokidane veze u neizbornom razdoblju između tih građana i nas ne postoje čak ni institucionalne pretpostavke da mi imamo mogućnost osnivanja ureda u izbornim jedinicama ili da imamo elementarna sredstva za te elementarne oblike kontakata. Zbog toga ovi svi trendovi pokazuju, drugi trend je opća politizacija. Dominacija patitokracije ne samo nad institucijama državne uprave nego na gotovo svim institucijama civilnoga društva je nešto što sam u nekoliko navrata upozoravao i na to treba stalno upozoravati, osim institucije katoličke crkve, židovske općine, pravoslavne crkve praktički vlasti pri promjeni imaju ambiciju, a često i uspijevaju promijeniti sva čelništva. Ja sam upozoravao na slučaj medicine, liječništva, a slični slučaj je i sa školstvom, da svaka vlast i tu nije iznimka ni HDZ ni koalicija ni stari HDZ ima tu ambiciju. I zbog toga kad se govori o neposrednom izboru čelnih ljudi na lokalnoj razini treba se razmišljati o puno ozbiljnom problemu. DA Hrvatska nema konzistentan sistem ili teoriju državništva. Mi moramo raspravljati šta je to Hrvatska država, kako ćemo je organizirati, da li je potrebno vratiti na čelo dvodomnosti ovdje, zbog razloga o kojima sam govorio ili na koji način će se uskladiti državna struktura, regionalna organizacija sa potrebom efikasnog, institucionalnog djelovanja. Dva primjera ću samo kratko spomeniti. Jedno je gospodarenje i odlaganje otpadom. Sva europska iskustva pokazuju da je otprilike današnja županija ona jedinica gdje se može ekonomski i racionalno gospodariti otpadom. Mi imamo danas u Hrvatskoj 560 općina. Svaka općina, svaki gradić, svako selo ima vlastito komunalno poduzeće i zbog toga ne postoji sukladnost između tih dvaju sustava. I zadnji primjer koji ću spomeniti je organizacija primarne zdravstvene zaštite i bivša i nova organizacija države. U ranijem sustavu je bilo 129 općina i bilo je 129 domova zdravlja. Postojala je apsolutna suglasnost između tih dvaju društvenih podsustava. Domovi zdravlja su bili u većim gradovima gdje su, kako bi pokojni veliki hrvatski zastupnik Pankretić rekao, grafitirali ljudi iz okolnih sela, obavili bi trgovinu, kupovinu i tamo je bila srednja škola. Sada je došlo do diskrepancije između organizacije javnoga zdravstva i organizacije države. Bivši ministar koji je nažalost i moj student je to pokušavao riješit po kratkom postupku. Izdao je dekret da se ukidaju lokalni domovi zdravlja i da se stvara domovska struktura na razinama županija. To je bila katastrofa, u jednoj Makarskoj koja ima 70, 100 godina tradicije lokalnog rodilišta, sada odjednom su se našli ljudi u jednom pravom zvjernjaku, u stanju anomije. Prema tome, ja se pridružujem ovim zahtjevima, da bi trebalo raditi jedan ozbiljni projekt političkog zakonodavstva, državnog zakonodavstva i izbornog zakonodavstva. Pred nama su predsjednički izbori, Predsjednik Republike se pravi važan pa šalje neko pismo o tome kako treba donositi zakon. Trebalo bi nešto na tom problemu napraviti. Trebalo bi donijeti novi i novelirani zakon o političkim strankama i trebalo bi donijeti čitav sklop novih zakona i u tom smislu je vrlo korisno da je Klub HNS-a potaknuo ovu raspravu, a dakako da ta rasprava trebala bi biti samo za poticaj Vladi, da i ona pokuša se držati onog obećanja koje je tu zastupnik Herman citirao iz programa Vlade gdje se obećava neposredni izbor gradonačelnika, općinskih načelnika i župana. A da se ne dogodi u krajnoj konsekvenci zbog ove opće anomije koja postoji, da i HDZ i svi mi zajedno budemo protiv takvog jednog određenja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I određujem stanku za 15 sati. Prvi je nakon stanke poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
...na redu je poštovani kolega Sopčić.
Hvala. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, u svojoj raspravi osvrnuo bih se na zakon broj 40. prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi. Osvrnuo bih se na neke članke zakona koje smatarm da nisu dobro definirani jer izazivaju određene nedoumice. Ili nas predlagetelj upućuje na rješavanje nekih problema i nedostatak nedoumica u naknadnom rješevanju. tako u svom obrazloženju priejdloga zakona navodi da se određuje način osnivanja novih odnosno, ukidanje ili spajanje postojećih jedinica lokalne samouprave. Dok u samom prijedlogu zakona u članku 7. predviđa reglirati u materiju posebnim zakonom. Smatarm da bi i sam postupak osnivanja ukidanja i spajanja jedinica lokalne ili područne regionalne samouprave trebalo regulirati na neki način samom ovom zakonu, da se ne bi događalo da na svakoj sjeednicio Sabora praktički imamo na dnevnom redu i izmjene zakona o područjima općina gradova i županije. jer činjenica je da gotovo svaki prijedlog izmjena zakona o područjma općina županija i gradova u RH je dobio i pouzitivno mišljenje jedinica lokalne samoupraveu kojem u kojima su ta područja bila do tada. Kao i pozitivna mišljenja ministarstva financ ija. I onda se čsesto događa da su takve jedinice bar neke često an teretn i samoj županiji i državi a često nema velikog efekta na samom području novoosnovane jedinice. U članku 35. regulira se raspolaganje predstavničkgo tijela sa nekretninaam i pokretninama, dok istovremeno predlaže se neposredan izbor nositelja izvršne vlasti. I u dosadšnjem zakonu praktički poglavarstvo je raspolagalo imovinom jedinica lokalne samouprave. Zamislimo situaciju ako imamo neposredan izbor nositelja izvršne vlasati, a predstavničko tijelo jeu oporbi. Vrlo jednostavno može doći do opstrukcije. U članku 41. predlaže se da načelnik, gradonačelnik ili župan imenuje pomoćnika znači nakon izbora, koji bi mu treabao biti zamjena. Smatram da ako se ide na neposredan izbor nositelja izvršne vlasti da tako bi trebalo biti i sa njegovim zamjenikom. U članku 46. predviđa se da jedna trećina vijećnika može pokrenuti incijativu za izglasavanje nepovjerenja načelniku. To bi u praksi moglo značiti da praktički gotovo svako općinsko, gradsko vijeće ili županijska skupština može ići ili ide sa pokretanjme takve inicijative. Smatarm da bi bilo bolje definirati razloge zbog kojih bi se moglo ići na opoziv. U članku 62. predviđa se status mjesnih odbora kao pravni osoba mislim da bi tu trebalo ostaviti mogućnost da mjesni odbor i ne bude pravne osoba, jer veći i sada iammo mjesnih odbora koji imaju manje od 100 stanovnika, a znamo da stutus pravne osobe povlači i određene obaveze, kao što je vlastitio knjigovodstvo, račun i ostalo. Što bi u nekim slučajevima povećalo administraciju, a to sigurno kod malih opčćina kakvih imamo i ispod 1000 stanovnika nije potrebno. Smatram da bi ih toga razloga bilo bilje navesti da mjesni odbori mogu pravne osobe. A da se postavi da se regulira jednostavno statutom jedinice l okalne samoupraev. Znači općine ili grada. U članku 86. predviđa se da predstavničko tijelo može odlučiti o voloneterskom obnašanju dužnosti nositelja izvršne vlasti. To u praksi može značiti da u situaciji kada je predstavničko tijelo u oporbi izvršnoj vlasti može doći do međusobne opstrukcije. Imamo slučaj susjedne slovenije gdje se izvršna vlats tj. župani biraju neposredno. NO kod njih je regulirano u potpunosti i visina plaće, župana koja je vezana opet na prihod proračuna. Na veličinu jedinica loklane samouprave. Tako da mislim da bi tu materiju trebalo regulirati. Uz prkos određenim nedorečenostima u ovom prjiedlogu zakona smatram da je ovo dobra prijedlog. Tu se razvila rasprava kome on više odgovara. Ja mogu reći da Hrvatskoj deomkratskoj zajednici odgovara svaki izborni zakon pa i ovaj. Manje strankama će vjerovatno više odgovarati ovaj jer je lakše naći jednoga kandidata za nositelja izvršne vlasti. Nego često i kandidate za kvaliteno općinsko vijeće. Znamo da je bilo slučajeva da konkretno stranka preldagatelja nije mogla složiti listu. Ovo će biti jednostavnije. Uz sve ovo navedeno mislim da j ečak i manje bitno i nije dovoljno samo regulirati način biranja. Nego upravo ove međusobne odnose izvršne vlasti i predstavničkog tijela. Evo toliko. Hvala.
Hvala poštovani kolega. Replika kolega Lesar izvolite kolega Lesar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. KOlega Sopčić komentirajući članak 41. prijedloga zakoja u kojem regulira i u pomočnici čelnika lokalne samouprave, rekao je da nije dobro da bi zamjenici trebalai biti nesporedno birani. To su potpuno dva različita modela. Jedno je kada čelni čovjek ide na izbore sa svojim zamjenikom, čije ime također tad na glasačkom listiću. A ovdje mi predlažemo drugi model gdje se bira samo čelnik koji imenuje svoje zamjenike. Prema tome, pomoćnici nikada ne mogu biti neposrdno birani. Mogu to biti samo zamjenici, a taj model mi ne predlažemo.
Nećete odgovor na repliku? Ne. Dobro. Poštovane kolegice i kolege prije nego nastavimo raspravu dalje jedna obavijest. Obavještavaju se članovi odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, da će se sjednica odbora održati danas u 16,00 u dvorani 233 predsjednik Odbora zastupnik Slavko Linić. Molim članove Odbora da se odazovu na sjednicu. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovana kolegica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Posebno ću se osvrnuti na ovaj prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi. Iako bismo i za jedan zakon mogli reći da izražava jedno opće raspoloženje građana, onda se to može reći za ovaj prijedlog zakona. I u istinu većina doista želi da njihovi čelni ljudi lokalne samouprave načelnici, gradonačelnici i župani budu birani na neposredni način. Nat aj način građani zaista sami osjećaju da njihov glas zasita ne propada negdje u post izbornim nekakvim zakulisnim tajnim dogovoroima između političkih stranaka. I to je i tomu je sigurno tako. Istina je da je več i postojeći zakon mogao na jedan način personalizirati izbor i načelnika i gradonačelnika, i župana na način da političke stranke koje su isticali svoje nositelje lista odnosno vodeće ljude, nisu imali zečeve. Dakle oni ljudi koji su kandidirali koji su išli u izbornu utrku za vlast u lokalnoj samoupravi nisu jednostavno ostali na svojim počesto drugim državnim, upravo samo državnim funkcijama. na takav način alternativni prijedlog je upravo ovome da tobude i zakonska obveza. Što je jednostavnoje učiniti. Međutim ukoliko želimo jedan potpuno novi model lokalne vlasti onda je čini mi se da su predlagatelji upravo na jednom dobrom tragu. Istina je čitav niz stvari pri tome treba riješiti, ali težina zadatka ne znači da od takve dobre ideje treba i odustati. Na kraju krajeva ovdje ima nešto što zbunjuje javnost. Zbunjuje ajvnost izjave čelnih ljudi u vlasti, nekih ministara koji su apriorno prije izbora naročito i nakon izbora zagovornici upravo ovakvog modela. neposrednog biranja načelnika gradonačelnika i župana, dok vidimo danas da takvo raspoloženje nije ovdje u Saboru od vladajuće većine, a čini mi se da ipak vlast treba jasno reći građanima što ona želi i što ona hoće. Upravo je ona ta koja treba informirati, a ne dezinformirati građane bar što se tiče vlastite volje što kani učiniti. Istina je da se stvar ovdje pomalo i relativizira od strane većine pa se pozdravljaju dobre ideje i načela, ali to zbog niza problema eto koje nismo mi ovdje u mogućnosti riješiti od toga se odustaje. Tomu nije tako. Ako doista ima političke volje onda taj problem nije lako riješiti, ali se može riješiti. Na kraju krajeva mi i kao zakonodavci upravo zbog toga sjedimo i ovdje. Točno je dakle da ovaj problem otvara da nije jednostavno ni tehnički to riješiti, a ni sadržajno. Ali kažem ukoliko se ima takve političke volje opredjeljenja onda i nije nepremostivo i to na način da se transparentno odrede točno dužnosti i onda automatski i odgovornosti kako čelnog čovjeka tj. načelnika, gradonačelnika i župana s jedne strane, ali jednako tako i ovlasti i odgovornosti zastupničkog tijela u jedinicama lokalne samouprave. To je osnovno, a onda ne bi bio problem ni riješiti tu vezu, odnosno odnos između izvršne vlasti koju bi onda manifestirao u svojoj osobi načelnik, gradonačelnik i župan, odnosno samo predstavničko tijelo. I u tome mislim da ovaj zakonski prijedlog možda trpi izvjesne nadopune, naročito kažem glede same odgovornosti. Onda ne bi bio problem ni njegovog opoziva koji se na ovaj način ovdje tehnički želi riješiti sa dvotrećinskom većinom. Međutim i sam taj model ukoliko ne budu transparentne zadaće i svakoj toj zadaći i posljedice za neispunjenje te zadaće može se dogoditi upravo ono suprotno što je predlagač, a i što svi vi koji bi prihvatili ovakav prijedlog možemo se odnosno izvrći opasnosti, odnosno otvoriti čitav niz problema koji upravo ovim zakonom se žele riješiti, a to je da odgovornost upravo se postavi ne onda dakle samo kad to hoće dvije trećine u takvom jednom zastupničkom tijelu, predstavničkom tijelu nego onda kada se krši zakon. Dakle mora biti taksativno navedeno, jer može se dogoditi u praksi da se to ne dogodi i onda kada on učestalo, kada gradonačelnik gradonačelnika ili župan učestalo krši zakon, ali jednostavno eto volja dvije trećine predstavničkog tijela je takva da unatoč tome ne žele njegov opoziv. I obrnuto, kada načelnik, gradonačelnik ili župan vrlo savjesno, odgovorno postupa, ispunjava svoje zadaće, ali jednostavno eto što nije po volji predstavničkog tijela, velike većine, dvotrećinske trećine da jednostavno potpadne pod ovaj institut opoziva. Prema tome zakon u tom smislu bi trebalo doraditi jer mislim da samo na takav način izbjegavamo onu veliku pogibeljnost koju ovaj zakon, mislim da je i cilj tog zakona da se izbjegnu česti izbori u jedinicama lokalne samouprave, ali jednako tako da se i personificira odgovornost. To je od ključne važnosti. Nije bitno samo, jako je važno to, to je ono što građani žele jer upravo im se čini da ih time netko izravno nešto pita i da će to imati odgovarajuće posljedice. Međutim nije samo važan način na koji se netko bira, bilo tko, to ne jamči neovisnost njegovu a niti odgovornost nego tek kasnije, ovisi o tome prije svega o odnosu vladajućih kako shvaćaju vlast, da li kao manifestaciju jednostavno svog voluntarizma i političke moći ili jednostavno kao opću zauzetost za opće dobro i prije svega kao odgovornost gdje će svoj osobni angažman, sve svoje sposobnosti staviti upravo u službu posla koji su se prihvatili. Ali da to ne bude samo eto načelno ovisilo o dobroj volji takvog pojedinca, a zasigurno mi se čini da će ovaj način izbora upravo afirmirati i potaknuti upravo takve ljude, ali da bi se onemogućili i oni drugi mislim da je jedna dobra određenost, transparentnost odgovornosti i kažem povlačenje konzekvence za neispunjavanje određenih dužnosti koje bi imao takav čelnik pa čak i samo predstavničko tijelo od ključne su važnosti. Međutim kod svega ovoga nije na odmet napomenuti da i jedna jedinica u lokalnoj samoupravi koja od svojih čelnika isto tako od predstavničkog tijela radi na takav način da zaista radi u korist svojih građana. Međutim tu je jako važan odnos centralne vlasti naspram jedinica lokalne samouprave. Radi jedne ozbiljnije analize možda da ne krenemo od ove godine ili od prošle godine, ali i da se ne osvrćemo i u neku daleku prošlost, možda bi bilo dobro napraviti jednu analizu od 2000. godine kako se centralna vlast odnosi naspram lokalne vlasti neovisno o tome koja politička opcija je u toj sredini na vlasti. To je ovako vrlo jedan, bio bi jedan vrlo interesantan, indikativan pokazatelj jer i o centralnoj vlasti ovisi prije svega koliko ona poštuje istinski i koliko je zagovornik lokalne samouprave, odnosno razvoja lokalne samouprave. Ne duljeći i ne ulazeći, evo vidim već pomalo i svijetli, dalje dakle za ovu opću raspravu, mislim ako bismo bolje definirali te odgovornosti, ali jednako tako kažem odnos centralne vlasti naspram jedinica lokalne samouprave da bismo mi mogli ostvariti ovaj dakako jedan demokratski razvoj lokalne samouprave kao što jedan model razvoja lokalne samouprave, kao što to se evo čini mi se može ostvariti ovim prijedlogom zakona. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Kolega Bitunjac replika. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče ne bi baš bila klasična replika, ali bi istakao ono što je gospođa Antičević nekoliko puta u nekoliko navrata rekla, da zakon treba doraditi. Evo upravo na tragu takvog razmišljanja kojem se ja priklanjam smatram da ovaj prijedlog zakona nije dobar, da je on dosta manjkav i de facto da bi Vlada temeljem ove rasprave koju mi danas vodimo, trebala izići sa eventualno potpuno novim prijedlogom zakona po ovom pitanju. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega. Odgovor na repliku kolegica Antičević-Marinović. Izvolite poštovana kolegice.
Ovako poštovani kolega da se mi ovdje ne bi zavaravali, ja mislim da mi ne možemo ovdje jedni druge zavarati, ali da mi ne bi građane zavaravali, vidjet ćemo sada kod izjašnjavanja povodom ovog prvog čitanja da li ste zagovornici neposrednog izbora načelnika, gradonačelnika i župana kao što to neki ministri vaši otvoreno govore.
Završene replike i odgovor na replike. Na redu je poštovani kolega Klem. Izvolite kolega Klem. Kolene Klema nema. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Rade Ivas. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Kako sam u izlaganju u ime kluba govorio o Zakonu o izborima ovdje ću sa dvije-tri crte se osvrnuti na Zakon o jedinicama lokalne samouprave koje je predložio klub HNS-PGS-a. Ono što je osobno i prva primjedba na ovaj zakon je taj što on ukida jedinstven upravni odjel koji funkcionira u jedinicama, manjim jedinicama, te upućuje da se ustroj upravnih odjelnih službi, znači, upravnih tijela regulira aktivno u skladu sa statutima jedinice lokalne samouprave i zakonu. Po meni je ovakvo propisivanje u osnivanju upravnih tijela dovodi do povećavanja broj tijela, a i zaposlenika u lokalnoj, regionalnoj samoupravi, što zasigurno izaziva probleme, će izazvati probleme u jedinicama s manjim brojem stanovnika i niskim financijskim kapacitetima koji bez pomoći tada državnog proračuna neće moći podmirivati ni same rashode za zaposlene. Čini mi se da je predlagač dao i krivu ocjenu potrebnih sredstava za provedbu ovog zakona jer kaže da nisu potrebna nikakva sredstava, no očito je da za provedbu ovog zakona će trebati osigurati potrebna sredstva. Također ne navodi da li će za provedbu ovog zakona trebati i dodatna sredstva iz proračuna jedinice lokalne samouprave i mislim da je to u protivnosti sa članom 132. Poslovnika Hrvatskog sabora, a i članka 4., članka 7. Zakona o proračunu. I još samo dvije primjedbe na dva članka. U članku 52. navodi se da upravna i stručna tijela u jedinicama lokalne samouprave obavljaju službenici i namještenici. Mislim da bi ovdje trebalo jasnije i jasno pojasniti, naime, kako se po tijelima jedinice lokalne i područne samouprave smatraju predstavnička izvršna tijela, za pretpostaviti je da je predlagač ovdje govori o upravnim tijelima, odnosno službama i to bi u ovom članku trebalo jasnije precizirati. Isto tako, čini mi se da u članku 71. treba izvršiti izmjene. Naime, u njemu je propisano da upravna tijela osim za obavljanje poslova i samoupravno djelovanje jedinice lokalne i područne samouprave izvršavaju i nadzor nad provođenjem općih akata, a što je po meni u protivnosti sa Zakonom o sustavu državne uprave, a i u suprotnosti je sa nekim odredbama iz samog ovoga Prijedloga. I da ne duljim, mi iz Hrvatske demokratske zajednice prihvaćamo stav Vlade koja je ona iznijela u svom prijedlogu da ovaj Prijedlog ne podržimo uz napomenu da će Vlada, odnosno da Vlada priprema cjelovitu reformu s područja, iz područja lokalne i područne samouprave s ciljem jačanja procesa decentralizacije. I vjerujemo da će tim prijedlozima se cjelovitije i učinkovitije riješiti svi problemi iz područja lokalne i područne samouprave na kvalitetniji način nego je ovaj Prijedlog Kluba HNS-a i PGS-a. Hvala lijepa.
Hvala vam poštovani kolega Ivas. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Hvala lijepa. Dva netočna navoda. Kolega Ivas je rekao da ovim Prijedlogom zakona ukidamo jedinstvene upravne odjele što naprosto nije točno. To je on pročitao iz mišljenja Vlade. Mi smo naprosto dali definiciju da upravni odjeli postoje, ali ne da obavezujemo da budu jedinstveni ili nejedinstveni. Dakle, upravi odjeli ostaju, a kako će se zvati i kako budu organizirani stvar je statuta lokalne samouprave. I drugi netočni navod je da za provedbu ovog zakona treba dopunska sredstva u proračunima općina, gradova, županija, pa čak i u državnom proračunu. Ako pomno pročitate članak 19. našeg Prijedloga vidjet ćete da pitanje nadležnosti i ovlasti jedinica lokalne i područne samouprave smo preuzeli iz Ustava i postojećeg zakonodavnog rješenja, a širenje tih ovlasti nije predmet ovog zakona.
Hvala lijepa, kolega Lesar. Poštovane kolegice i kolege, u posjet Hrvatskom saboru su pristigli studenti sociologije, Filozofskog fakulteta iz Zagreba pa ih srdačno pozdravljamo. [[Pljesak.]] Hvala vam lijepa. Nastavljamo s raspravom. Na redu je poštovani kolega zastupnik Josip Leko. Izvolite kolega.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Naime, ako je dilema neposredni izbori ili posredni izbori onda načelno mogu reći da sam za neposredne izbore, ali ne samo za predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave. Dakle, na samo za izvršnu vlast u samoupravi nego sam za neposredne izbore za Sabor, za Parlament. Ta ideja, da tako kažem, već je živjela u ovom Parlamentu u prošlom mandatu ovog Sabora. No prije konkretnog izjašnjavanja o samom Prijedlogu zakona mislim da bi trebalo izanalizirat u kojim uvjetima i u kojim okolnostima društveno-pravnog, dakle, uređenja sustava se predlaže zakon za neposredni izbor predstavnika izvršne vlasti, odnosno načelnika, gradonačelnika i župana. I koji su prednosti i koji nedostatci takvog izbora u okolnostima pravnog i društvenog života Republike Hrvatske u sadašnjem momentu. Ja bih mogao reć da, osim što se zemlja još uvijek nalazi u tranziciji i izgradnji pravnog sustava sukladno zemljama duže demokratske tradicije zemalja Europske unije, boljeg djelovanja pravne države, boljeg pravnog sustava općenito, efikasnijeg sudovanja, efikasnije zaštite pojedinačnih i kolektivnih prava. Kad bismo mi imali izgrađene pravne i društvene standarde koje ima Europska unija ili zemlje Europske unije onda nedvojbeno da bismo lakše se odlučili odmah uvesti neposredne izbore za sva predstavnička tijela i za izvršnu vlast. No kako to nije tako, no kako to nije tako, a ni Vlada, a ni predstavnik predlagatelja ovog Zakona ne nudi analizu niti stanja, niti tvrdi koje će efekte proizvesti sam Prijedlog zakona ili jednog i drugog koji je ovdje na dnevnom redu. Valjalo bi ispitati u praksi kako bi to djelovanje bilo pa je moj prijedlog da idemo postupno uvođenje izbora, neposrednih izbora u izvršnu vlast u predstavnička, odnosno načelnika, gradonačelnika i župana, ali da se odlučimo najprije za uvođenje u općine. Korak po korak. Zašto? Mi ne nudimo rješenje, zapravo nemamo odgovor na rješenje koji su, koja je demokratska kontrola neposredno izabranog načelnika, gradonačelnika, koja je demokratska procedura smjenjivosti tako izabranih ljudi, a posebno ne nudimo koja je to pravosudna zaštita prava iz lokalne samouprave. S obzirom da je legitimitet tako izabrane osobe, legitimitet tako izabrane osobe daleko jači čak i od legitimiteta saborskog zastupnika. Mi smo svi birani na listama, ili je većina birana na listama političkih stranaka. A gradonačelnik ili načelnik općine ili župan koji bi bio neposredno izabran imao bi iza sebe legitimitet biračkog tijela. S obzirom da odnosi u organizaciji teritorijalnoj i upravnoj organizaciji nisu završeni, nisu izgrađeni u sukobu centralne države ili državne uprave ili lokalne samouprave ako je načelnik izabran neposredno dakle ima legitimitet biračkog tijela bojim se da će tu sukob eskalirati ako nemamo osiguranu pravnu zaštitu na drugi način i demokratsku smjenjivost sasvim precizno utvrđeno. S obzirom da mi to nemamo ja se zalažem da se i predlagatelj i Vlada u neposrednom periodu do drugog čitanja potrude naprave analizu komparativnu za zemlje koje imaju takve sustave a ima ih u Europskoj uniji, da naprave bar idejno rješenje organizacije državne uprave i modernizacije državne uprave koje će omogućiti brže uvođenje u pravni sustav Republike Hrvatske i u politički sustav neposredne izbore. To jeste naša budućnost ali tu budućnost treba pratiti realno. Time ćemo osigurati stabilnost sustava, omogućiti sebi provjeru rezultata neposrednih izbora i efekte koje će se postići a nećemo dovesti u pitanje a one se mogu predvidjeti u pitanje cijeli sustav Republike Hrvatske, pravni sustav jer svi segmenti pravne države zaista ne djeluju na način da bismo mogli garantirati da će zaštita biti efikasno uređena i osigurana. Moj prijedlog je dakle da dobijemo do drugog čitanja cjelovit prijedlog promjena korak po korak kako bismo mogli pristupiti bez težih posljedica u uvođenje u pravni sustav Republike Hrvatske neposrednih izbora i neposredne odgovornosti za obavljanje tih funkcija. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Replika kolega Lesar, izvolite poštovani kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolega Leko je iznio jedan interesantni prijedlog postupnog uvođenja neposrednih izbora najprije po općinama pa eventualno gradovima i županijama, naime, bojim se da bi takvim Prijedlogom zakona ovdje dobili danas i prigovor da stvaramo nejednakost građana pred Zakonom jer bi stanovnicima općina omogućili neposredne izbore a gradovima ne, zbog toga sa tim prijedlogom nismo išli pa bi onda možda bilo bolje razmisliti o tome da pitanje odluke o tome o neposrednim izborima da ili ne bude odluka referenduma a ne i zakonodavnog rješenja ako se bojimo volje građana. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani kolega Leko, izvolite kolega.
Evo, naprosto da treba radi građana i javnosti reći, nejednakost građana će biti tako i tako osigurana ako se i prihvati vaš prijedlog jer najviše predstavničko tijelo države nije izabrano neposredno, nego sa lista političkih stranaka. A posebno izvršna vlat nije izabrana neposredno a u lokalnim jedinicama mi nudimo odmah i to sve neposredno. Hvala lijepo.
Hvala vama kolega Leko. Na redu je poštovana kolegica Jagoda Martić, izvolite kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Neosporna je činjenica da je Zakon o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi koji je donesen 6. travnja 2001. godine pokazao određene slabosti jer njime nisu postignuti osnovni ciljevi a to su u prvom redu politička stabilnost predstavničkih tijela i učinkovitost izvršne vlasti. Česte krize vlasti i ponavljanje izbora u velikom broju jedinica lokalne samouprave u nekim jedinicama čak i višekratno ponavljanje izbora dovoljno govore same po sebi u prilog ovoj izrečenoj tvrdnji. Pred nama je prijedlog dvaju zakona kojim se pokušava ispraviti ovaj nedostatak. Osnovna novina u odnosu na važeći Zakon je u tome što predlagatelji predlažu neposredan izbor svih nositelja izvršne vlasti u lokalnim jedinicama dakle općinskih načelnika, gradonačelnika i župana, te gradonačelnika Grada Zagreba. Predlagatelj smatra da je upravo to ključno pitanje kojim će se riješiti uočeni problemi u funkcioniranju lokalne i područne samouprave pa se tako u obrazloženju između ostalog na strani 25. navodi: "Predlagatelji smatraju da će predloženim modelom izbora i načinom organiziranja izvršne vlasti postići uspješnije funkcioniranje izvršne vlasti u lokalnim i regionalnim sredinama, da će se stabilizirati politički odnosi i onemogućiti česta ponavljanja izbora te da će se omogućiti većem krugu sposobnih osoba da se angažira u političkom i gospodarskom životu lokalnih sredina sa težištem na osobnoj odgovornosti". Činjenica je da neposredno izabrani čelnik izvršne vlasti jedinice lokalne samouprave izvodi svoj legitimitet iz neposredno izražene volje birača a ne iz volje političkih stranaka i nema sumnje da je to dobro. Što sada imamo u praksi. U praksi nam se dešava da razno raznim političkim trgovinama i kombinatorikama na čelne pozicije dođu ljudi iz redova onih političkih stranaka koje u predstavničkom tijelu imaju minimalan broj predstavnika pa se tako zna desiti da na čelo jedne općine ili grada dođe čovjek iz stranke koja je recimo u gradsko vijeće ušla sa svega jednim ili dva predstavnika. I onda se prezentira kao da je to volja birača odnosno biračkog tijela. Naravno da takve trgovine i kombinatorike dovode i do čestih kriza vlasti raspada koalicija što opet otežava normalno funkcioniranje jedinice lokalne uprave. Ovim prijedlogom zakona bi se taj problem eliminirao, međutim, sada se otvaraju neka nova pitanja i dileme a to u prvom redu odnos predstavničkog tijela i izvršne vlasti. Predlagatelj ističe da je središnje pitanje u odnosima predstavničkog tijela i izvršne vlasti postupak opoziva čelnog čovjeka izvršne vlasti i to se pitanje predloženim Zakonom regulira međutim, smatram da je jednako tako ključno pitanje ako ne i bitnije od ovog prethodnog kako u ovakvom sustavu osigurati suradnju čelnog čovjeka i izvršne vlasti i predstavničkog tijela. DA li će predstavničko tijelo sastavljeno od predstavnika političkih stranaka podržavati rad načelnika, gradonačelnika odnosno župana ili će taj rad opstruirati i na taj način ponovno imamo krizu rada i funkcioniranja lokalnih samouprava. U praksi se može desiti da je čelni čovjek pripadnik jedne stranke a u predstavničkom tijelu odnosno u vijeću grada ili županijskoj skupštini imamo neku drugu većinsku stranku koja će onda namjerno opstruirati rad čelnog čovjeka. Jer zapravo predstavnička tijela se biraju, ipak građani tu prvenstveno glasaju za stranke a čelne ljude po ovom Prijedlogu zakona biramo znači imenom i prezimenom, znači na temelju njegovog ugleda i zasluga u lokalnoj sredini. I sada se s pravom postavlja pitanje da li smo mi kao društvo dovoljno politički zreli za ovakav sustav funkcioinranja vlasti, bojim se da to još nismo. U krajnjoj liniji ne trebamo ići dalje, pogledajmo, dovoljno je pogledati i nas ovdje zastupnike u Hrvatskom saboru. Još uvijek nastupamo sa strogo stranačkih pozicija, jer da to nije tako onda Vlada i pozicijska stranka ne bi a priori odbijali sve prijedloge zakona koje dolaze iz redova opozicije, bez obzira na to što se često radi i o kvalitetnim i za život građana dobrim prijedlozima. Toplo se nadam da ćemo jednog dana, nadam se da će to doći što prije, doseći i tu razinu civilizacijskog i demokratskog razmišljanja i ponašanja, pa ćemo onda na mjestima, gdje se donose bitne odluke za prosperitet zemlje i njenih građana o tome odlučivati neovisno o našim političkim opredjeljenjima i pripadnosti pojedinim političkim stranakama. Već će nam jedini kriterij biti kvaliteta odluka i zakona, i što one u konačnici znače za život građana. Kad to postignemo onda će i ova moja dilema oko načina funkcioniranja i suradnje neposredno izabranog čelnog čovjeka izvršne vlasti i predstavničkog tijela biti znatno manje upitna. Nadalje u prijedlogu zakona se u članku 41. kaže da načelnik, gradonačelnik, odnosno župan imenuje jednog ili više pomoćnika i da određuje koji će ih, koji će od njih ga zamijenjivati u njegovoj odsutnosti ili privremene spriječenosti. U članku 43. se kaže da načelnik, gradonačelnik ili župan može obavljanje određenih poslova iz svog dijelokruga povjeriti jednom od svojih pomoćnika. Ove odredbe su nedosljedne sustavu neposrednog izbora, jer bi zapravo ti pomoćnici obavljali određene funkcije i poslove u odsutnosti ili spriječenosti čelnog čovjeka ili poslove koje on za koje ih on ovlasti, a da zapravo na tu dužnost nisu izabrani, nego su dovedeni voljom čelnog čovjeka. Isto tako članak 44. i 45. govore o osnivanju ureda načelnika, gradonačelnika i župana, kao pomoćno i savjetodavno tijelo i dalje se definira na koji način, odnosno tko čini taj ured. Smatram da je nedovoljno zapravo jasno koja je uloga ureda, s obzirom da nemamo više po ovom prijedlogu zakona poglavarstvo. Da li taj ured na neki način preuzima ulogu poglavarstva i koje tijelo priprema sve one akte koji zapravo dolaze u gradsko vijeće, odnosno općinsko, gradsko vijeće ili županijsku skupštinu? Prema tome, to je još jedna nejasnoća koju bi trebalo možda preciznije definirati predloženim zakonom. i na samom kraju nema sumnje da je potrebno ići u izmjene postojećeg Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi, kako bi se postigla veća stabilnost predstavničkog tijela i učinkovitost izvršne vlasti, ali isto tako iz svega ovoga što sam rekla, vidimo da i ovaj prijedlog zakona koji je pred nama treba doraditi kako se njegovom primjenom u praksi ne bi otvorile nove dileme i kako ne bi ponovo postao izvor nestabilnosti u funkcioniranju lokalnih i područnih regionalnih samouprava. Prema tome, na nama je da ga pustimo u proceduru, odnosno u drugo čitanje. A vjerujem da će na temelju svega ovoga što je danas rečeno predlagatelj ugraditi ove primjedbe i popraviti sve ono što smo na neki način u našim raspravama ukazali da je nedovoljno jasno, odnosno da može izazvati nove nejasnoće. Hvala.
Hvala vama poštovana kolegice. Na redu je poštovani kolega Ivan Vučić. Izvolite kolega.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Prijedlog Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi predlagatelja Kluba HNS-a PGS-a treba pohvaliti … predlagača, ne reguliranju ovog problema. Ali istovremeno se zapitati zašto do njega nije došlo ranije u vrijeme kada su predlagači bili na vlasti, pa bi ga zasigurno i lakše proveli u dijelo. To govorim zbog toga, sjećam se 2000. godine u Crikvenici bio je susret gradonačelnika i načelnika za vrijeme ministra Ivaniševića i moram priznati da su tada gradonačelnici i načelnici općina, bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali, na jednu anketu od ministra Ivaniševića skoro aklamacijom podržali neposredni izbor gradonačelnika i gradonačelnika i ja sam tada očekivao da će vlast još tada 2000. godine ići na prijedlog ovog zakona o neposrednom izboru gradonačelnika i načelnika, isto tako i župana. Kao čovjek koji sam 10 godina u lokalnoj samoupravi moram priznati da sam puno rekao da nam je potreban novi Zakon o lokalnoj samoupravi. Svjestan sam da se radi o vrlo važnom zakonu za život ljudi, te da njegovim donošenjem treba pristupiti doista studiozno. Stoga pozdravljam mišljenje Vlade da se do sljedećih lokalnih izbora spomenuti zakon i donese. Iz prijedloga zakona je vidljivo da se predlaže ukidanje jedinstvenog upravnog odjela u jedinicama lokalne samouprave koje nemaju poglavarstva, a to su jedinice ispod 3 tisuće stanovnika. Novi ustroj odjela službi prepušta se jedinicama lokalne samouprave u skladu sa statutom. Mišljenja sam da bi navedeni prijedlog povećao broj uposlenih poglavito u jedinicama lokalne samouprave sa malim brojem stanovnika čiji proračun nije dovoljan niti za podmirivanje plaće za zaposlenike navedene jedinice lokalne samouprave. Predlagatelj navodi da novi ustroj ne bi imao utjecaj na državni proračun, što je zasigurno i točno, ne bi imao financijskog utjecaja na državni proračun, ali bi zasigurno opteretio proračun jedinica lokalne uprave i samouprave. Iz mišljenja Vlade vidljivo je da pojedine točke predloženog zakona nisu u skladu sa Hrvatskim Ustavom kao nazivi županija u dijelu jedinice lokalne samouprave, konkretno ne spominju se kao jedinice područne samouprave. U članku 41. predloženog zakona prijedlog je da načelnik, gradonačelnik ili župan sami imenuju svoje pomoćnike što je u suprotnosti s osnovnim pravnim načelima sustava koji regulira, da osobe koje mijenjaju nositelje vlasti budu birane na isti način kao i te osobe. Tu imamo u praksi i dobrih i loših primjera i svakako ja sam rekao u svojoj raspravi da podržavam neposredni izbor načelnika, gradonačelnika i župana, ali svakako sa jednim, ajmo reći malo boljim osiguračem između tijela vlasti i samog nositelja vlasti. Evo i danas imamo jedan dobar primjer u Večernjem listu, načelnica Medaković ultimatum od 48 sati, mogu reći kratko primjer, općine Plaški, koja je bila u sastavu grada Ogulina i kojem je, ja sam bio tada gradonačelnik funkcionirao bez ikakvih problema. Dolaskom načelnice Medaković za načelnicu općine, gospođa je tražila odvajanje vodovoda i kanalizacije u dijelu i osnivanje svog poduzeća, što je za njeno iznenađenje skupština tada tog poduzeća i dozvolila. i 1.9. je došlo do osnivanja poduzeća Vrelo u Plaškom i upravljanja sa opskrbom vode na području općine Plaški, danas nažalost stanovnici u općini Plaško bez obzira da li su oni srpske nacionalnosti ili hrvatske nacionalnosti, nemaju vode i to je ono žalosno kada je vlast u rukama jednog čovjeka ili jedne čak žene, ne čak, nego jedne žena koja provodi, ispričavam se svim ženama, koja provodi svoju samovolju, rekao bih provodi svoju samovolju, ja se nadam da takvih primjera više nema i mislim da je i zakonom potrebito regulirati šta općine koje se i jučer smo imali zahtjev o osnivanju mogu na svom teritoriju osnovati koje ustanove, koja poduzeća i na koji način mogu funkcionirati ta poduzeća u komunalnom gospodarstvu. Potrebito je reći da još ima dosta nejasnoća u prijedlogu zakona koji su vidljivi u mišljenju Vlade, no isto tako smatram da ima dobrih ideja koje će Vlada zasigurno ugraditi do izrade svoga prijedloga ja se nadam i gotovo sam siguran do novih lokalnih izbora. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, kolega Vučić. Kolega se ispričao svim ženama. Prema tome, sasvim je u redu. Možemo nastaviti dalje. Replika, kolega Lesar je zatražio i ima. Izvolite, poštovani kolega!
Kolega Vučić mi je postavio pitanje što ovakav prijedlog zakona nismo već ponudili kad smo bili na vlasti. Pretpostavljam da ste bili na ručku kad se o tome govorilo pa niste čuli. Klub Hrvatske narodne stranke je podnio 2000. prilikom usvajanja zakona po kojem su bili izbori vođeni 2001. oko 50 amandmana predlažući tada neposredne izbore. Drugo, 3. travnja prošle godine Hrvatski sabor u prvom čitanju je završio raspravu o prijedlogu Kluba HNS-a o neposrednim izborima koji nažalost nikada nije došao do drugog čitanja, međutim to nije bila naša krivnja. Međutim, dva put prije ovog prijedloga tu istu stvar predlagali. To je što se tiče što smo radili onda. Drugo, nije točan vaš navod da predlažemo ukidanje nekakvih jedinstvenih upravnih odjela u malim općinama ispod 3 tisuće stanovnika gdje nema poglavarstva jer ovaj model predviđa da nigdje nema poglavarstva jer su neposredni izbori i poglavarstva nema. A kada govorite i osporavate prava prijenosa dijela radnih obaveza na pomoćnike, molim vas pročitajte članak 43. u cijelosti koji jasno definira da ako čelnik prenese dio operativnih poslova na svog pomoćnika njegova odgovornost ne prestaje. Neće valjda prestati odgovornost neposredno izabranog čelnika ako netko kome je on nešto povjerio raditi i krivo napravio, o tome se radi. Ali trebamo razjasniti institut zamjenika i pomoćnika. Iz toga proizlazi nesporazum kolega Vučić između vas i mene. Hvala.
Hvala vama, poštovani kolega. Odgovor na repliku poštovani kolega Vučić. Izvolite!
Pa ja moram reći da se djelomično slažem sa gospodinom Lesarom ali ja nisam rekao u svojoj raspravi da oni nisu predlagali 2000. godine. Ja sam rekao u svojoj raspravi da vlast nije donijela ovaj zakon a imala je potrebitu kvalitetnu većinu i mogla ga je donijeti.
Nastavljamo s raspravom. Poštovani kolega Kramarić. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga parlamenta! Štovane dame i kolege! Mislim da kao jedan od najstarijih gradonačelnika u Hrvatskoj, samo po stažu nikako drugačije, imam prilično iskustva i da bih nešto o ovim inicijativama mogao reći. Kad bi se ovako htio našaliti onda bi negdje 1994., 1995. godine sam u drugom sazivu hrvatskog parlamenta bio predložio Zakon o velikim gradovima koji nikada osim prvoga čitanja ništa nije drugo prošao iako je onda neka druga izvršna vlast Vlada bila rekla da će vrlo skoro izaći sa jednim cjelovitim rješenjem, da je to bilo hvale vrijedno i evo prošlo je čini mi se deset godina, još uvijek toga Zakona o velikim gradovima nema pa nadam se da ovaj puta treba ozbiljnije shvatiti našega državnoga tajnika kada je rekao da Vlada ima ozbiljne namjere da uskoro nam ponudi cjelovito rješenje. Ali da se vratimo na ovo. Svaku inicijativu treba pohvaliti i ja pohvaljujem inicijativu kolega iz PGS-a i HNS-a. Ja neću špekulirati da li ova inicijativa, ovaj prijedlog zakona nekome pogoduje ili nekome ne pogoduje. Želim vjerovati da se zakoni donose u općem interesu. Možda sam naivan, ali kažem, nadam se da uvijek mi smo kad hoćemo biti zločesti, maliciozni onda možemo pronaći određene parcijalne, stranačke, lobističke pa i privatne interese ali želim vjerovati da ovome doista nema, tim više što je zapravo vrlo teško anticipirati raspoloženje građana, birača jer ipak su oni ti koji određenoj političkoj opciji daju određenu potporu ili tu istu potporu uskraćuju. Ali ja bih se želio vratiti kao i jučer djelomice na ono što se događalo već ovdje 1992. godine između Božića i Nove godine kada se Hrvatska bitno redizajnirala i onda sam bio prilično skeptičan prema tom redizajniranju, prema velikom broju općina, velikom broju gradova i kažem jedino županije od 1992. su pa evo do danas ostale netaknute i taj broj se nije mijenjao. A ovako je svatko tko je držao do sebe je smatrao da mora stvoriti jednu općinu ili neku općinu promovirati u grad i to smo mi doista ovdje događali pa eto sada kao što čujemo jučer ima već negdje 427 općina, preko 120 gradova i 20 županija što se opet pokazuje ono što Njemci vole reći da reforme su neki puta i nužne ali kada ulazimo u reforme onda jedino što sigurno znamo da će one koštati ali da li će uspjeti e to već ne možemo biti sigurni. I upravo iz tih razloga i onda 1992. pa evo i 1994. i svih ovih godina kada se o reformi lokalne samouprave i uprave govorilo uvijek sam bio vrlo skeptičan upravo zbog toga što mi se činilo da se poneki puta radi prebrzo, da radi se ishitreno i kažem ne dovodeći u pitanje plemenite namjere bilo kojega predlagatelja. Tako mi se čini sada i ovdje da je zapravo inicijativa dobro došla. Postoji jedna očito potreba da se politički život u Hrvatskoj personalizira. Neposredni izbori su zapravo jedan od najboljih načina te personalizacije izbora, da se na neki način ova partokracija svede na što je moguće manju mjeru ali onda također moramo biti vrlo pošteni i reći da vrlo će teško to moći da branimo ako to vrijedi za lokalnu razinu, za općine, gradove i županije a recimo istu tu priču kada dođu izbori za parlament onda smo skloni da jednostavno stavimo pod tepih i da smatramo da izborni sustav u tom dijelu ne treba mijenjati. Zbog toga svaki put kada ulazimo u ovakve kažem vrlo radikalne reforme onda bi trebalo biti barem pokušati da budemo konzistentni. I zato ja kažem, ovo ne može biti mehaničko pitanje da li smo za neposredni ili nismo za taj izbor. Odgovor da i ne, to je prilično jednostavno. Svakako da možemo naći čitav niz razloga zašto bi za to trebali biti. Ja sam samo spomenuo samo neke, personalizacija, antipartitokratski pristup demokratičnije. Neki već govore o istoj toj opasnosti, opasnosti od ovih lokalnih moćnika, šerifa u tom lokalnom pretencijalizmu. Zašto ne vjerovati u prosječni pretencijalizam na primjer?! Zašto potcjenjivati naše biračko tijelo i misliti da biračko tijelo zapravo ne prepoznaje određene protagoniste politike u svojoj sredini?! Tako, bojim se da ako tako krenemo raspravljati onda ćemo doista doći u jedan začarani krug i bojim se da iz tog začaranog kruga nećemo moći izaći i ostat ćemo na istim pozicijama i na jednostavan način nećemo biti dovoljno uvjerljivi. Bojim se da naša lokalna samouprava i uprava zahtjeva jedan redizajn. Očito da ovih 12 godina je pokazalo da mnoge stvari ne funkcioniraju. Jedno od bitnih tih nefunkcioniranja je upravo ta veliki broj ponovljenih izbora. To očito znači da ne postoje mehanizmi koji osiguravaju stabilnost određene izvršne ili odnosno predstavničke vlasti. Pa onda se pokazuje, bilo bi vrlo dobro izračunati točno koliko je od 21. svibnja 2001. do danas bilo ponovljenih izbora. Nedavno prije desetak dana bili su u Šibeniku, bili su u Biogradu na moru, sada uskoro će biti čini mi se u Orebiću, na Balama a takvih primjera bismo mogli nabrojati sigurno preko pedesetak što očito pokazuje jedan visoki stupanj nesigurnosti, nestabilnosti ovakvog postojećeg sustava lokalne samouprave i uprave. I to doista treba mijenjati. E sada, koji su to mehanizmi koji će pripomoći da se osigura veći stupanj stabilnosti. O tome to je doista delikatna stvar koju ne možemo rješavati na prečac. Svaka inicijativa je dobro došla ali je moramo dobro razraditi. Kao što moramo biti sigurni da nema modela koji pored svega toga neće dovesti do ovih situacija koje mi imamo. Ali zbog čega ovo govorim? Upravo zbog toga što ta nestabilnost, nestabilnost koja je gotovo zaštitni znak ovoga postojećega zakona oni kod naroda proizvodi, građana proizvodi apatiju, ta apatija rezultira apstinencijom pa nije ni čudo da su na ove izbore sada u Šibeniku izašli manje od 29%. I nemojmo se zavaravati, taj trend će biti još tragičniji. Upravo zbog toga što se, što taj odnos između javnosti i politike je upravo takav kakav je. Jer naša percepcija u javnosti nije sjajna i biti će sve slabija i slabija. I na kraju krajva s jedne strane će to, nemojmo samo gledati negativne trendove, mogu biti pozitivni. Kada se život bude stabilizirao, bude se dobro živjelo, jednostavno veliki broj građana, njih previše neće, politika ih neće zanimati, i jednostavno će si dopustiti taj luksuz da budu apolitički, da ne izlaze na izbore. Ali bojim se da je malo čudno kod naših građana da su 365 dana u godini politični a kada dođe dan izbora da onda taj dan odluče na nekin način da, da kazne političare i da jednostavno ne izađu na izbore i da na taj način, da su nas ovim zadnjim, svim manje više izborima, posebice na lokalnoj razini pobjednička stranka je stranka apstinenata. I to je činjenica s kojom se mi moramo suočiti i na koje moramo nači prave odgovore. Zato ono što je moj, dalje, taj prijedlog na kojem od 92. godine inzistiram nužno je taj politipski pristup. Ovo što sada imamo kada mi nacionalnu razinu transferiramo do lokalne razine, do najmanje općine to moramo doista priznati da to nije bilo previše mudro, to je elegantno, to je najednostavnije, to zakonodavca na inzistira previše analitike, ne inzistira previše uvida u demografska kretanja, u gospodarska kretanja, nego jednostavno onda se propiše jedan model onda tko se uklapa ili ne uklapa, nije bitno, ali upravo nedopustivo je da općine od tisuću, dvije živalja imaju isti model kao što imaju i veliki i srednji gradovi. I doista kažem, na kraju krajeva to se može i regionalno ići kao što u mnogim zemljama postoji da postoji distinkcije između ne znam, razvijenoga sjevera ili manje razvijenoga juga ili ... [[Govornik se ne razumije.]] i neka pozicija koja postoji da se te male komune, odnosno općine gdje može da se promoviraju, tamo gdje to ne ide, da se ipak ide na okupljanje. I ono što je također jako važno to nije samo decentralizacija kao decentralizacija, ako nema i financijskog suporta onda se bojim da će i dalje ostati da je najvažnije imati dobru vezu sa ministrom financija, jučer gospodinom Crkvencom, danas sa gospodinom Šukerom i sa još nekim ministrima koji onda na neki način često, vrlo voluntaristički mogu da onda po onom principu volim, ne volim da stoje, da ajde, privatni i političkih, nekih stranačkih ili nekih drugih razloga da neke stvari i neke gradove, općine i regije da potpomažu a da neke zapravo budu stalno zakinute. I onda samo za kraj. Vrlo je važno da li će ovaj set zakona bez obzira tko će ga raditi, Vlada ili netko od nas ovdje da li će pratiti intencije europske podjele o lokalnoj samoupravi ili ćemo se zapravo imati samo lokalnu samoupravu, jedna puna usta prije izbora a kada dođe onda ćemo se ipak držati te državne uprave pa onda tko je bliži vatri on se bolje i grije. I bojim se da tu zapravo se kriju sve ove opasnosti ovih, inače kažem ... [[Govornik se ne razumije.]] prijedloga. Puno vam hvala.
Hvala vama kolega Kramarić. Na redu je poštvani kolega Jurjević, izvolite kolega Jurjević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nema nikakve sumnje, nakon dva dana razgovora o lokalnoj samoupravi da je ovo problem koji sve nas zanima, isto tako nije nikakva tajna da je decentralizacija, odnosno centralizacija jedan od glavnih problema u Hrvatskoj. Isto tako nema ovdje onoga koji nije spreman javno se tući u prsa, kako je za decentralizaciju, kako je za razvijanje loklane samouprave itd., ali isto tako je i činjenica da smo spremni zakonmplicirati uvijek onda kada trebamo poduzeti neki korak kako bi se ostvarili oni ideali ili one ideje za koje se deklarativno zalažemo svi mi. Isto tako nije nikakva tajna i ne treba skrivati da niti prošla Vlada nije izašla na kraj sa problemima centralizma i centralizacije i nije nikakvi argument veliki kada kažete zašto to niste onda napravili. To nije razlog da se ne napravi sada. To nije, to može biti kritika u odnosu na prethodnu Vladu koju je i moja stranka bila jedna od ključnih, ali nije vama, sada govorim saborskoj većini to nikakav izgovor da se to ne napravi sada. Nema veze ako netko nije napravio, to nije da tako kažem razloga da se i sada i dalje stoji na tome. Zašto ovo govorim? To govorim stoga što mislim da je prijedlog kolega iz HNS-a i PGS-a dobar prijedlog. On je dobar makar utoliko šta će uspjeti maknuti nas sa one točke na koje se nalazimo a iz koje neće nikako da se maknemo naprijed. Pa ja sam za to, ja sam uvjeren da će ovo ići u drugo čitanje, da nema nitko ovdje nitko tko bi bio protiv toga da ide ovaj prijedlog u drugo čitanje, a da Vlada koja, govorim o sadašnjoj Vladi koja nam je nekoliko puta to rekla, njezini predstavnici, državni tajnik itd., da su spremni ići u jednu cjelovitu reformu lokalne samouprave i da su spremni ići sa zakonom sličnim. Neka izađe sa tim prijedlogom i neka zajedno u drugom čitanju izađe sa svojim prijedlogom, kada bude drugo čitanje ovoga zakona i onda raspravljamo o dva prijedloga. Vladinom i ovom. Pa nađimo ono oko čega se zajedno slažemo što će biti i dobro, što će biti najbolje. Ovo zaista ne treba biti nikakvo stranačko pitanje, razgovaramo o sudbini Hrvatske u ... [[Govornik se ne razumije.]] o građanima. Ovdje se reklo kako ne izlaze na lokalne izbore, kako nisu motivirani. A možda bi bili i puno više motiviraniji da ne glasaju za stranačke liste nego za konkretne ljude. Pa dajmo, uradimo nešto da motiviramo i građane. Jučer smo raspravljali ovdje oko zahtjeva da se dijelovi dvije općine dakle, iz grada Poreča i Vodica dakle da se formiraju općine Tarvabriga i Tribunj. Isto smo naišli na zid. Iako su ispunjene sve zakonske pretpostavke od volje građana, od volje tih gradova, skupština gradova od volje dakle, gradskih vijeća, od volje županijskih skupština do mišljenja Ministarstva financija i opet smo rekli nećemo jer nema cjelovite još reforme jer je to malo primjera, jer je to parcijalno, jer je to kozmetički a najveća je kozmetika kada ostaje sve isto. Uvijek govorimo u ime budućnosti koju nikako ovaj da dostignemo. Meni je, možemo govoriti šta je to utopijska svijest da se borimo za ono čega još nema ali dajte molim vas napravimo nešto i konkretno da se maknemo sa ove točke u kojoj se nalazimo. Što je svrha svih nas? Pa očito je svrha da pribiližimo upravljanje sudbinom građana, građanima samima. To je intencija prema kojoj idemo. U tom svjetlu i u tom kontekstu ja gledam i ovaj Prijedlog zakona i zbog toga ga ja osobno podržavam. Podržavam jer on provocira jedan razgovor koji će valjda i Vladu prisiliti koja je spremna na takav potez i deklarativno kaže da jest za to ma koliko je komplicirana reforma čitavog sustava oko toga. Dakle, valjda će i Vladu prisiliti da se makne sa mrtve točke i da napravi taj korak. I neka izađe do drugog čitanja ovog prijedloga sa svojim prijedlogom i da drugi put raspravljamo o dva prijedloga. Vladinom i prijedlogu ovih stranaka. To govorim stoga što ovdje svi govorimo to tako, pametno, sve je to lipo, ali najgore je ako ostane sve isto. U ime te promjene apeliram da podržimo ovaj Prijedlog. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Jurjević, na redu je poštovani kolega Ivaniš. Izvolite kolega Ivaniš. Odustali? Hvala lijepa. Na redu je poštovani kolega Vladimir Pleško. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Prvo, gledajući ove prijedloge Zakona o lokalnoj samoupravi i izboru, znači vijećnika i načelnika i gradonačelnika, župana treba priznati da ovi postojeći zakoni nisu najsretnije rješenje koje su imale jedinice lokalne samouprave, da su postojale mnoge manjkave stvari u tim zakonima koje su dovodile u nedoumicu i općinska vijeća, gradska vijeća ali isto tako i županijske skupštine. I poglavito po pitanju djelokruga rada, ali isto tako i o načinu izbora samih vijećnika. Znamo i sami koliko je bilo problema, koliko je puta zatraživano mišljenje od jedinica lokalne samouprave prema zastupničkom domu da se neke stvari kroz proceduru zastupničnog doma i razriješe znači u autentičnim tumačenjima. Isto tako smatram da upravo radi toga iz svih tih razloga ne bi trebalo danas ovdje brzati s rješenjima i prijedlozima za novi Zakon o lokalnoj samoupravi i izboru čelnika lokalne samouprave jer trebalo bi po mojem mišljenju provesti jednu široku raspravu koja bi dala sve moguće aspekte na takve promjene koje bi u budućnosti znači trajnije mogli utjecati na lokalnu samoupravu i na znači određenje ljudi na prostoru tih županija, gradova i općina. Prihvaćanjem, prihvaćamo ovaj prijedlog kao početak ulaska znači u cjelokupno rješavanje zakonske regulative za lokalnu i regionalnu samoupravu i nadalje smatram da je vrlo dobro što su se povezali, povezala rasprava o obadva prijedloga jer kroz jednu povezanu raspravu ne treba onda posebno govoriti o jednom zakonskom prijedlogu, a posebno o drugom zakonskom prijedlogu. Htio bih samo nekoliko natuknica koje sam si zapisao čitajući ove zakonske prijedloge i koje, u kojima sam vidio neke nelogičnosti i dati ovdje u svojoj raspravi kao obol mogućem novom zakonu i da znači predlagač može u budućnosti raspravljati i gledati na te naše prijedloge koje danas imamo kao primjedbe. Prvo bih htio dati primjedbu na članak 19. i 20. Zakona o lokalnoj, područnoj, regionalnoj samoupravi i to uz podstavku, ali ne i zbrinjavanje komunalnog i drugog otpada. Dok je u članku 19. to stavljeno znači da je obveza jedinice lokalne samouprave, općine i grada zbrinjavanje komunalnog i drugog otpada u članku 20. gdje je županija toga nema. Smatram da bi to trebalo biti i u članku 20. jer znamo i svi koliko postoji danas problema na područjima općina i gradova oko zbrinjavanja komunalnog otpada, a da ne govorimo što u doslovnom smislu znači ovaj drugi dio toga, a to je drugi otpad pod kojim se može podrazumijevati različite stvari praktički i do nuklearnog otpada i tako dalje. Mislim da to nikako ne smije prijeći u jedan dio regulative o kojoj odlučuje jedno općinsko ili gradsko vijeće. Isto tako u članku 32. istog Zakona rok konstituiranja je predviđen trideseti, trideset dana. Ja smatram da bi taj rok trebalo povećati ako dolazi do ponovnog sazivanja konstituirajuće sjednice za još barem petnaestak dana jer i ovdje smo vidjeli na terenu da postoje određeni problemi kada treba konstituirati veliki broj jedinica lokalne samouprave s obzirom da čelnici državnih tijela koji moraju prisustvovati tome ne mogu stići nakon sveobuhvatnih izbora na sve te sjednice i može doći do određenih problema. Isto tako u članku 40., 41. smatram da bi trebalo obavezno uvesti da zamjenik, da postoji i funkcija zamjenika i na listi za izbor direktno izabranog gradonačelnika, načelnika i župana jer ne može netko preuzeti određene odgovornosti općinskog, gradskog vijeća ili županije, a da nije prošao proceduru izbora. Također u članku 43. vezano na prethodne članke osoba koja ničim nije povezana sa predstavničkim tijelom može imati kompletne ovlasti, ali isto tako može i sazivati i djelovati kroz rad znači ureda, načelnika, gradonačelnika, ureda čelnika i može donositi određene odredbe, a to pravo nije dobilo znači kroz izbore. Možemo tu pretpostaviti da takva osoba praktički može biti i iz druge jedinice lokalne samouprave znači ne s teritorija o kojem odlučuje i mislim da to treba kroz zakonsku regulativu točno i propisati. Isto tako Ured čelnika lokalne samouprave u članku 44. prava i obaveze tako izabranog ureda, ako to predlaže znači direktno izabrani čelnik koje su to prave i, prava i obveze. Smatram da možda bi trebalo u kasnijem Prijedlogu zakona razmišljati i o tome da ostane i tijelo koje danas zovemo poglavarstvo i da to tijelo znači na prijedlog načelnika, gradonačelnika prihvaća znači predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave. A kad pogledamo Zakon o izboru treba isto tako napomenuti nekoliko nelogičnosti koje su se dogodile kroz ovaj prijedlog, a to je recimo u članku 4., stavak 3. nedovoljno jasan rok koji po mojem mišljenju može se dvostruko tumačiti. Od raspuštanja po vladinoj odluci ili od davanja ostavke većine vijećnika što isto nije jasno razjašnjeno. Isto tako primjedba na članak 4., stavak 5. zašto sve nije generirano u ovom Zakonu o izboru? Jer s jedne strane ako imamo Zakon o izboru načelnika, gradonačelnika zašto i raspuštanje znači prestaje, prestanak mandata tom, toj osobi nije generirano u Zakonu o izboru? Isto tako ponovno se vraćam i po članku, po Zakonu o izboru, a to je na članak 5. stavak 1. i stavak 2., poglavarstvo po Prijedlogu zakona nema, a ovdje u ovom Zakonu, Prijedlogu zakona postoji. Da li se tu razmišljalo i predviđalo o znači članovima ureda? Ono što mene posebno još zabrinjava na moguće buduće zakone, a to je članak 15. i upitnost koalicija prije samih izbora. Smatram da na lokalnim razinama bi počelo, trebalo se početi razmišljati o tome da se ukinu koalicije prije izbora nego znači da se ulazi u izbore samostalno, svaka stranka samostalno, a nakon toga, nakon izbora da se potpisuju eventualno kakve koalicijske, koalicijski sporazumi. Isto tako u članku 16., a gledajući i parlamentarne izbore moram napomenuti da smatram da je premali broj potpisa za nezavisne kandidate ili možemo razmišljati isto tako o malim strankama. Dogodit će se to da će se na lokalnim izborima pojaviti pregršt malih stranaka koje u konačnosti neće imati više od 2, 3% osvojenih glasova, a bit će znači 20-tak ili 30-tak stranaka koje će se takmičiti i na taj način smatram da jednostavno neće biti na pravi način izražena volja birača. Nadalje u članku 14. Zakona o izboru moram podsjetiti i na jednu nelogičnost. Ovdje se striktno govori da je nositelj liste prva osoba na listi dok s druge strane postoji Zakon o izboru saborskih zastupnika gdje se govori i gdje to nije decidirano utvrđeno pa smatram da onda možda niti u ovom Prijedlogu zakona ne bi trebalo to definitivno razlučiti na to da prvi na listi bude i nositelj liste. I još jedna direktna politička procjena koja bi trebala biti, a to je u članku 30. direktni, znači dvokružno, dvokružni izbori. Smatram da bi trebalo razmišljati o tome da se za izbor načelnika, gradonačelnika i župana ide samo u jednom krugu jer možemo to tumačiti na dvostruki način. Netko u prvom krugu može dobiti 40% glasova i nije prošao, a s obzirom da se u drugim krugovima uvijek manje ljudi odazove na izbore tamo 50% može biti manje nego što je 40% u prvom krugu izbora. Tako da bi isto trebalo o tome povesti računa. I jedno tehničko razmišljanje, a to je u članku 38., stavak 4. gdje se govori o biračkim odborima i predsjednicima biračkih odbora. Smatram da ne treba pisati da mora biti pravne struke. Mislim da je dovoljno da se upiše da je to VSS znači visoko stručne spreme bez obzira znači na fakultet koji je, jer znamo i sami da na terenu ponekad imamo premalo pravnika koji bi bili predsjednici biračkih odbora. Zbog svih tih nedorečenosti podržavam prijedlog Vlade i smatram da je potrebno provesti široku raspravu i normalno napraviti dobar zakonski prijedlog, jer će to u budućnosti duže vrijeme, znači zadirati u interese jedinice lokalne samouprave i napomenuo bih posebno, da ne treba razmišljati na način da se takav prijedlog zakona donese 35 dana prije njegove pune primjene kao što je to bilo na prošlim izborima za lokalnu samoupravu kada se svi zajedno sjećamo da je u Narodnim novinama osvanuo zakon 35 dana prije dana izbora. Mislim da je to bilo sramotno onda za ondašnju vladajuću koaliciju i nadam se da danas se neće to ponoviti. Hvala.
Hvala vama kolega Pleško. Na redu je poštovana kolegica Opačić. Izvolite kolegice imate riječ.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da je dobro što smo danas otvorili zahvaljujući oporbenim klubovima i njihovim prijedlozima zakona raspravu o lokalnoj samoupravi. Mislim da lokalna samouprava vrlo bitna, ona riješava probleme građana na lokalnoj razini, tamo gdje su ti problemi najvidljiviji i gdje većinu od njih ustvari i najlakše riješiti, puno ih je lakše riješiti na lokalnoj razini, nego kada se oni riješavaju sa državnog nivoa. Mislim da je apsolutno potrebno donijeti novi zakon, potrebno ga je donijeti što prije, zbog toga što nas izbori redovni za lokalne organe čekaju sljedeće godine negdje u svibnju. Prema tome, bilo bi dobro ne slijediti jednu lošu praksu od prije, a to je da se Zakoni o izborima donese zadnjih 5 minuta. Sasvim sigurno je u ovakvim izmjenama donijeti i određena riješenja koja će pomoći da volja građana dođe što više do izražaja, da građani doista imaju na čelu svojih gradskih, općinskih i županijskih skupština i odnosno gradonačelnike, načelnike i župane one ljude za koje smatraju da su najsposobniji, da će najbolje štiti njihove interese. Jer je doista neprihvatljivo da danas imamo na tim mjestima ljude koji imaju možda jednog ili dva vijećnika ili su dakle kao pojedinci izabrani u takva gradska vijeća. Dakle, apsolutno je riječ o ljudima koji su samo političkom trgovinom došli do tih mjesta, a nije riječ o volji građana. Ovakav jedan zakon spriječio bi i ovo što sada imamo, a to je u brojnim jedinicama lokalne samouprave vrlo česte izbore zbog određenih trgovanja i određenih odnosa unutar jedinica lokalne samouprave ili bolje rečeno predstavničkih tijela. Mislim da imamo sasvim dovoljno za sada argumenata i naših saznanja o tome kako nam funkcionira lokalna samouprava, što u njoj ne valja i da na osnovu toga možemo donijeti kvalitetne izmjene zakona, prvenstveno u cilju da nam lokalna samouprava puno bolje i kvalitetnije funkcionira, nego do sada. Ovdje prvenstveno mislim na potrebu smanjivanja vrlo velikog broja općina i gradova, ali mislim i županija. Postavlja se pitanje kako središnja vlast može pomoći da se unaprijedi lokalna samouprava. Ja mislim da može pomoći tako što će decentralizirati neke poslove, dakle predati određene poslove lokalnoj samoupravi, ali isto tako i vratiti dio i ostaviti dio financijskih sredstava toj lokalnoj samoupravi kako bi mogla sve to skupa isfinancirati. Nažalost, u ovoj HDZ-ovoj Vladi je pristup nešto drugačiji, u ovoj Vladi se očigledno misli i tako za to imamo argumente da ustvari je najbolje kada je, ako je HDZ-u u Vladi da HDZ-e bude i na vlasti u jedinicama lokalne samouprave. Zato je vrlo teško čekati izmjene zakona, zato je teško čekati svibanj sljedeće godine. Teško je čekati izbore i zbog toga se poduzimaju kojekakve radnje za koje ja mislim da od strane Središnje državne vlasti predstavljaju doista presedan i nikada se do sada nisu na onakav način dogodila. I zbog toga ću ja ovdje iznijeti argumente za sve ovo što sam sada rekla. Ovdje je riječ o težnji Vlade i konkretno ministra obrane koji se stavio u službu rušenja jedne lokalne vlasti, o rušenju vlasti u gradu Požegi od strane ministra obrane, gospodina Berislava Rončevića. Naime, 19. 4. sazvana je, tema je lokalna samouprava, dakle sazvana je sjednica Gradskog vijeća sa počekom u 13 sati, predsjedniku Gradskog vijeća koji je uredno i načelnik Ureda za obranu u Požegi u, odnosno poslan je poziv da se taj isti dan u 13 sati javi u MORH u gradu Zagrebu. Ponovno je sjednica sazvana za danas u 13 sati istom čovjeku, dakle predsjedniku Gradskog vijeća od strane ministra obrane poslan je poziv da ministar obrane danas u 12,30 dolazi u Požegu u posjeti Uredu za obranu i da naravno moli da dotični predsjednik Gradskog vijeća bude u svom uredu. Na to je Gradsko vijeće reagiralo i sazvali su vijećnike jutros u 8 sati. Nećete vjerovati, ali ministar Berislav Rončević šalje ponovno faksom poziv u kojem kaže i obavještava dotičnog gospodina da će on danas doći u Požegu u 7,30. Dakle, doista neviđeno da se jedan ministar obrane za kojega mislim da ima puno vrijednijeg i pametnijeg i važnijeg posla da se bavi rušenjem jedne lokalne vlasti. Ovaj način rada nije nešto što doprinosi razvoju lokalne samouprave, ovo nažalost pokazuje da se centralna vlast na najgori i najgrublji mogući način miješa u ono što jest volja biračkoga tijela sve dotle dok se ne dogode ponovni izbori i dok to isto biračko tijelo neovisno o tome što netko o njihovoj volji mislio, ne kaže da će Gradsko vijeće izgledati drugačije nego što ono izgleda danas. Danas gospodin Berislav Rončević nije bio niti u Požegi, niti u Slavonskom Brodu, ali je uredno izvršio svoj stranački zadatak i ne bi toliko bilo grozno dakle sve to što će se dogoditi najvjerojatnije u tom gradu da ljudi idu ponovno na izbore, na prijevremene izbore, to je potpuno nebitno, građani imaju pravo ukoliko vlast ne funkcionira, izaći na izbore i reći svoje mišljenje. Međutim, da se čitava Vlada i jedan ministar stavljaju u funkciju rušenja lokalne vlasti je nešto što se nikada u Republici Hrvatskoj nije dogodilo, toliko o lokalnoj samoupravi kod nas.
Ispravak netočnog navoda, poštovana kolegica Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica je izrekla netočan navod u zadnjem dijelu svoje rasprave, da se gospodin ministar Rončević bavi rušenjem vlasti u gradu Požegi. To je netočan navod. Jer ministarstvo je danas koliko ja znam kao gradska vijećnica grada Požege bilo u posjeti upravama za obranu Slavonski Brod, Požega i Osijek, tako da Požega nije tu izuzeta, a valjda Ministarstvo ima pravo obići teren. Međutim, što se tiče grada Požege, to Gradsko vijeće ne funkcionira već godinu dana i danas na sjednici koja je sazvana kao i niz puta unatrag je bilo od 20 vijećnika prisutno 7. Tako da gospodin o kom kolegica govori nije bio prisutan u kvorumu, jer evo po ne znam koji puta tri mjeseca se ispunjava da vijeće se ne može sastati. Hvala.
Hvala vama. Povreda Poslovnika kolegica Opačić. Izvolite.
Gospođa Bajt je povrijedila članak 209. Poslovnika, jer nije ispravila netočan navod. Naime, ja ovdje imam dopis u kojem se piše da će u posjet vašoj upravi dolazi ministar obrane gospodin Berislav Rončević.
Oba dvoje ste u pravu. Ne radi se o povredi Poslovnika. Imamo također ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Bagarić. Izvolite ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče, ja mislim da je stvarno nekorektno od kolegice da kaže kako je gospodin Rončević ispunio stranačku dužnost. Vi znate da gospodin Rončević obnaša dužnost koja je na svih nas dužnost ministra vrlo zahtjevnu i koja zapravo traži puni angažman u vremenu usklađivanja svega ovog na našem putu prema Europskoj uniji a i u NATO. Prema tome, on ima puno pravo da mijenja svoje termine, svoju satnicu, da je prilagođava, da najavi, da promijeni i time ne ispunjava nikakvu stranačku dužnost.
Hvala lijepa na ispravku netočnog navoda. Bojim se da samo kompliciramo stvar više. Na redu je poštovana kolegica Biserka Perman za raspravu. Izvolite, kolegice!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Ja bih odmah na početku svoje rasprave htjela reći da podržavam svaku pozitivnu izmjenu postojećih zakona pa tako i ideje koje su obuhvaćene ovim zakonskim prijedlozima. Prije svega, neposredni izbor lokalnih čelnika odnosno općinskih načelnika, gradonačelnika i župana ali imam nekoliko pitanja odnosno svojih promišljanja. U prijedlogu zakona broj 40. o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravu u poglavlju V. točka 2. u člancima 46. do 48. na stranicama 11 i 12 govori se o nepovjerenju čelniku jedinice lokalne ili područne samouprave. Mislim da postupak svakako treba predvidjeti ali bi ga trebalo maksimalno pojednostaviti i pojeftiniti da bi ga proračun jedinice lokalne samouprave uopće mogao podnijeti. Naime, po ovom prijedlogu moglo bi doći do potrebe izlaska građana na birališta, čak četiri puta u godini dana što bi uz velike troškove izazvalo i veliku apstinenciju birača. Također mislim da bi trebalo odrediti i maksimalan broj mandata na koji se lokalni čelnik može birati da bi se izbjegla pojava tzv. šerifa, evo to smo često u zadnjih dana čistali i u novinama a i danas se čulo u toku rasprave. Dakle, da bi se izbjegla pojava lokalnih šerifa kako ih u svojim komentarima nazivaju novinari koji bi lokalnu zajednicu mogli pretvoriti u svoj privatni ranč s neograničenom vlašću. Moj je prijedlog da to budu dva mandata osim u slučaju posebnih zasluga za lokalnu zajednicu ako se o tome konsenzusom očituje njezino predstavničko tijelo. U prijedlogu zakona broj 41. o izborima na lokalnoj razini u poglavu II. na strani 8 i 9 odnosno u članku 15. stavak 1. kaže se da liste za izbor predstavničkih tijela te kandidata za izbor općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba predlažu političke stranke registrirane u Republici Hrvatskoj i birači. Mislim da tu odredbu treba precizirati na način da se dopuni i to tako da se kod prijedloga kandidata političkih stranaka doda odredba da politička stranka mora imati svoj ogranak ili organizaciju u jedinici lokalne samouprave. Zašto? Pa stranka u nekoj lokalnoj sredini može imati samo povjerenika i eventualno par članova i kandidirati svoju listu i kandidata za lokalnog čelnika bez stvarne podrške u vidu liste potpisa, potpore lokalnog stanovništva i na taj način multiplicirati broj prijavljenih lista i kandidata a time i troškove provedbe izbora a zapravo bez stvarne mogućnosti da budu i izabrani. Zato smatram da bi za sve kandidate za lokalne čelnike trebalo prikupiti listu potpore potpisima bez obzira je li kandidat nezavisan ili stranački, s tim što bi strankama postupak prikupljanja potpisa bio znatno lakši s obzirom na članstvo koje imaju ako naravno imaju u toj sredini. I jedno čisto praktično pitanje. Zašto je u članku 5. prijedloga samo ili baš kod pravobranitelja i zamjenika pravobranitelja za ravnoporavnost spolova predviđen muški i ženski rod kad znamo da žena može biti na bilo kojoj od navedenih dužnosti. Što se pak tiče IDS-ovog prijedloga zakona broj 60. o lokalnim izborima samo jedna načelna primjedba. S obzirom da je predlagatelj išao na izmjenu članka 5. stavka 2. važećeg zakona mislim da je cijeli tekst stavka trebao prilagoditi važećem Zakonu o sustavu državne uprave odnosno njegovim najnovijim izmjenama i dopunama te umjesto zamjenika ministra uvrstiti državnog tajnika kao i pravobranitelje i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i djecu te njihove zamjenike. I na kraju, kako je ozračje temeljem mišljenja Vlade i prethodnika u raspravi očigledno takvo da ovi prijedlozi vjerojatno ipak neće proći u drugo čitanje i žao mi je zbog toga nadam se da će današnje rasprave pa i moja doprinjeti kvaliteti prijedloga Vlade koji je ovih dana više puta najavljivan. Hvala lijepa.
Hvala vama, poštovana kolegice. Završnih pet minuta u ime Kluba HDZ-a poštovani kolega Markovinović. Izvolite, kolega!
Poštovani gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! I na kraju cjelodnevne rasprave o ova dva bitna zakona a potaknuti nizom kvalitetnih rasprava jer ovdje je bilo vrlo kvalitetnih, vrlo detaljnih rasprava što evo je za svaku pohvalu. Htio bih odgovoriti na nekoliko dilema. Naime, rasprave zastupnika Kluba HDZ-a temeljile su se na analizi predloženih zakona naglašavajući njegove nedostatke. Nijednom riječju nismo odbacili i neposredni izbor načelnika, gradonačelnika i župana. Drugo, svaka ozbiljna i stručna Vlada osluškivala bi reagiranja na zakone i ne bi istrčavala sa svojim prijedlogom prije vremena. Ja mislim da je i to za pohvalu a do izbora je više od godinu dana. Mislim da nije baš tako hitno. Sjećamo se kad je zakon donešen prije prošlih izbora, ja mislim jedno mjesec dana prije, tu negdje. Vjerujem da to neće biti tako ali sada će biti, koliko, 15 dana. Dobro. Treće, Hrvatsku demokratsku zajednicu nije strah iako to moj uvažni kolega Lesar insinuira od bilo kojeg tipa izbornog zakona ali brinemo zbog neozbiljnog trošenja novca lokalnih proračuna kao posljedice mogućih učestalih izbora. Analiziramo davanje velikih ovlaštenja načelnicima, gradonačelnicima i županima, moguću zloupotrebu. I konačno, evo za pohvalu je ipak da se ovim krenulo. Još jednom zahvaljujem evo i u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice svim klubovima na vrlo ozbiljnim i temeljitim raspravama i mislim da ipak zbog ipak priličnih nedostataka koje su uočili iz mnogih klubova to nećemo podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, kolega Lesar. Izvolite, poštovani kolega!
Zaista nisam insinuirao da je HDZ strah neposrednih izbora, kolega Markovinoviću. To mi nije bilo. Postavio sam pitanje tko se boji neposrednih izbora a nisam insinuirao da ste to vi. To je jedno. Ako vi smatrate da sam mislio na vas onda vas ja to ne mogu spriječiti u tom mišljenju.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici predlagatelja uzeti završnu riječ? Da. Riječ ima u ime predstavnika predlagatelja kolegica Vesna Pusić potpredsjednica Hrvatskoga sabora. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče! Predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Jedna od karakteristika rasprava o ovim zakonima budući da se vodi već drugi puta doduše u dva sastava parlamenta je da su rasprave o ovoj temi i u prošlom sazivu parlamenta kad smo ju vodili i u ovom izuzetno kvalitetne i zanimljive. Očito sama tema se nametnula kao jedna tema koja se prvo čini ljudima relevantnom. Nametnule se i kao tema o kojoj puno ljudi ima iskustva i ima nešto za reći. I čak i onda kada se koa na žalosta svaka tema u Saboru kada je donekle žrtvom politčkih činjenica većina manjina, nekih unaprijed donesenih stavova. Čak i kada se ta cijena plati, još uvijek ima neobično mnogo zanimljivih sugestija i zapažanja koja su u raspravi uvijek dođu do izražaja. Zbog toga vam se svima u ime predlagatelja kluba HNSa PGS zahvaljujem na vašim primjedbama. I samo tri elementa mi se čine važnima koja bi ovdje željela na kraju naglasiti. Očito je jasno da je temeljni odnos ili temeljni problem odnosa između izvršne vlasti i vijeća odnosno skupšina na lokalnoj razini, da je realni problem. I da ga treba riješiti na najbolji najpametniji mogući način. I da zato postoje različite sugestije pa i u današnjoj raspravi su došle do izražaja različite sugestije. Očito je čini mi se isto tako da je bez obzira što je stvoren gotovo univerzalni konsenzus, da je neposredni izbor načelnika, gradonačelnika i župana dakle čelnih ljudi izvršne vlasti na lokalnoj i regionalnoj razini. Što o tome postoje gotovo univerzalno slaganje da je to dobro, da ljudi to žele da im daje neki osjećaj mogućnosti stvarnog biranja a ne samo davanja podrške strankama na lokalnoj razini na koje to ima na kojoj osoba ima puno veći značaj i konkretno ime i prezime puno veći značaj nego generalni politički projekt koji sa sobom nosi stranka. Bez obzira što oko toga postoji praktički univerznalo slaganje, nema nikakve dvojbe i ako današnju raspravu malo gledamo očito je da je to veliki iskorak. Da je to veliki korak i jedna politička odluka, o načinu razvoja institucionalnog razvoja hrvatske države. To nosi sa sobom drugačije mišljenje. O tome što je institucionalno kako treba izgledati i gdje u budućnosti idemo. U razvoju Hrvatske države. Prvo, zbog toga što mijenja odnos političke odgovornosti. Odnos političke odgovornosti u slučajevima u kojima se glasa za stranačke liste, svakog pojedinca ili pojedinke koja je na toj listi. Politička odgovornost u prvom redu je prema vlastitoj stranci. Stranka vas je stavila na tu listu, stranačka odluka je bila ta koja je rezultirala vašim mjestom na listi. Prema tome dali ćete sljedeći puta biti na listi i na kojem mjetsu ćete biti ovisi u prvom redu o tome kako je vaša stranka zadkovoljna vašim poslom. Ovaj model gdje se neposredno biraju načelnici, gradonačelnici i župani, vaša politička budućnost i vaša politička sudbina kao političkog kandidata kao političara na lokalnoj razini u pravom redu ovisi o tome kako su vašim poslom bili zadovoljni vaši sugrađani. I to je temeljni pomak u razumjevanju što je poliitčka odgovornost. To nije ja bih rekla za to je potrebna određena hrabrost to nije moguće napraviti bez određene doze hrabrosti. Zbog toga što je ta provjera ima puno elemenata na kojima se temelji treba politička zrelnost i politički razvoj i dosta visoka razina politčke kulture, da se stvarno vrednuju i rezultati i sposobnost čovjeka i obrazovanje čovjeka koje je ugrađuje u taj posao. I nije isgurno pa možda čak se može sa velikom skepskom govoriit o tome da mi jesmo na toj razini. Ali sigurno nikada nećemo doći na tu razinu ako ne napravimo prvi korak. I imali su pravo mnogi koji su ovdje u rapsravi govorili da pa dali to vama kao stranci koristi. Nisam sigurna. Ja nisam sigurana da to nama kao stranci koristi, možda koristi možda ne ovisi ot ome dali smo sposobni mi ako stranka vi kao stranka bilo tko kao stranka mobilizirati kvalitetne i sposbone ljude na lokalnoj razini da u naše ime se kandidiraju ili sa našom potporom se kadnidiraju. Ali ono čemu svakako koriosti je iskorak u razvoju političke kulture u Hrvatskoj prema konačno razumjevanju da je odgovornost direktno prema ljudima koji su izabrali te čelnike i kojima su oni dužni te četri godine podnositi računa. Obavljati za njih neke poslove. I na kraju i položiti računa u sljedećim izborima. To ima konzekvencu za promjenu uopće načina mišljenja o tome što izbori jesu, da izbori nisu jednodnevna fešta, koja nema nikakve veze sa time kako onda živimo sljedeće četri godine. Nego da to kako se ponašamo na izborima ima direktne posljedice na to kako izgleda škola, kako izgleda vrtić imamo vodovod ili nemamo. Imamo cestu ili nemamo, porezi dolaze natrag kod nas u opčinu i grad ili odlaze negdje nepoznato u državu i na više razine. DA ima direktne posljedice za to. Prema tome, taj pomak odgovrnotsi nije samo promjena na lokalnoj razini, nego je i jedan iskorak u razvoju političke kulture u Hrvatskoj. I po našem mišljenju bitan ako se hoćemo pomakntui ako hoćemo napraviti taj korak dalje izrazito bitan. Drugi element je također koji je proizašao ovdje iz rasprave, a odnosi se na očito zapravo i meni malo iznenađujuće, dosta pritsuno nerazmijevanje g lavne svrhe i glavne funkcije lokalne i regionalne samouprave. Na lokalnom i regionalnom nivou skupšine vijeća nisu parlamenti, parlamnet je zaknodavno tijelo na razini države. Ako počnemo na taj način gledati svako svaku predstavničku instutuciju onda ćeno svaki skup koji o bilo čemu odlučuje početi promatrati, svaki skup predstavnika koji o bilo čemu odlučje. Početi ćemo promatrati kao parlament. parlament je zakonodavno tijelo na razini države. Na lokalnoj razini predstavnička tijela ne donese zakone, predstavnička tijela zastupaju interese pojedinih grupa ili g rađana na lokalnoj razini. Koja izvršna vlast kojima izvršna vlast mora izaći u susret udovoljiti, nači načina kako da se inkorporiraju u one program koji izvršna vlast na lokalnoj razini provodi. Ali izvršna vlast na lokalnoj razini ima glavnu zadaću da omogući normalni što bolji što kvalitetniji uslugama što opremljeniji svakodnevni život na lokalnoj razini. I tu su predstavnici zato da podsjećaju na sve interese na sve zahtjeve za sve potrebe te lokalne sredine.Ali nisu zato da donose zakone. To nisu parlamenti. To su predstavnici različitih zahtjeva, koji se pojavljuju na lokalnoj razini, koji brinu da nitko ne ostane nezapostavljen, da nitko ne ostane nezaboravljen, da ničije potrebe i interesi ne budu gurnuti u stanu pa onda gura samo recimo jedna grupacija ili jedan interes se favorizira, a sve drugo se marginalizira. To je uloga predstavničkih tijela na lokalnoj razini i zato je važno zapamtiti tu njihovu glavnu funkciju i ovdje se ta njihova glavna funkcija apsolutno podvlači i treba pomoću sugestija koje su danas ovdje bile i možda dodatnih ideja koje možemo dobiti iz drugih izvora, to što je moguće bolje i pametnije urediti, ali to je temeljni i svrha i namjera ovako postavljenog neposrednog izbora u odnosu sa vijećima. Očito je naravno, ali to nije samo stvar europske konvencije, to nije samo o lokalnoj samoupravi, to nije samo stvar spoznaja koje su u svom razvoju došle različite europske zemlje da je nama u interesu i da je građanima ove zemlje u interesu provoditi načelo supsidijarnosti. Načelo supsidijarnosti treba provoditi ne zato što je bilo tko tako preporučio nego zato što je to najpraktičnije. To znači da sve što možete riješiti lokalno, riješite lokalno i samo ono što nikako ne može se riješiti lokalno ide na višu razinu. Prema tome ideja tog načela nije da se povinujemo nekim preporukama, nekim propisima koji su druge zemlje za sebe uvele. Ideja tog načela je da učinimo život kvalitetnijim, boljim i lakšim sebi samima u svojoj vlastitoj zemlji, ljudima koji žive i u 80% slučajeva sve kontakte s državom koje uopće u životu imaju, imaju upravo preko lokalne samouprave. Odatle se uči da li država funkcionira ili ne, odatle se uči da li imaju prava ili ne, odatle prepoznaju da li ih država prepoznaje kao ljude s dostojanstvom, kao dakle građane ili ih prepoznaje kao brojeve koje treba obaviti i odatle se uče da ima vlast prema njima odgovornost i oni prema svojoj vlastitoj zajednici i prema svojoj vlastitoj sredini odgovornost. Ovakav model izbora omogućava da učinimo jedan korak na tom putu. Naša je bila namjera i jeste i dalje namjera da ovo prvo čitanje završi mogućnošću i preporukom da se kroz jednu široku javnu raspravu dobiju još dodatne ideje, upozna hrvatska javnost sa ovim prijedlozima i sličnim prijedlozima koji idu u istom pravcu, da temeljem toga pripremimo ove zakone za drugo čitanje. Ukoliko se pojave alternativni prijedlozi o njima naravno također razgovaramo i nađemo najbolje moguće rješenje pa i da ova rasprava koja se provodila danas, koja je bila kvalitetna i korisna ne ode u ludo, ne ode ni u šta nego da bude ugrađena u jedan kvalitetni prijedlog koji se temeljem te rasprave može dodatno izraditi iz ovoga što je danas ovdje predloženo i danas rečeno i da na kraju završimo sa ne samo kvalitetnijim zakonima koji će se odnositi na neposredne izbore načelnika, gradonačelnika i župana nego i sa jednim iskorakom prema drugačijem razumijevanju političke odgovornosti koje ovi zakoni na najnižoj razini, ali najefikasnijoj razini sa sobom također nose. Hvala vam lijepa svima.
Hvala vama poštovana kolegice. Kolegice i kolege zaključujem raspravu o Prijedlogu zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, zatim o Prijedlogu zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i izboru općinskih načelnika, gradonačelnika župana i gradonačelnika Grada Zagreba zakon br. 41, zatim isti takav Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave zakon br. 62. O ovim zakonima glasat ćemo vjerojatno sutra.
Prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, prvo čitanje, P.Z. br. 40 Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi koji je predložio Klub zastupnika HNS-a, PGS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 13 protiv i 1 suzdržanim donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – Prijedlog izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskoga sabora Predlagatelj odluke je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Prijedlog akta ste primili na sjednici. Kod donošenja ove odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članci 155. do 157. Poslovnika. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Prijedlog će dodatno obrazložiti gospodin Dražen Bošnjaković, predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite gospodine predsjedniče Odbora.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred vama je odluka o izmjenama i dopunama Poslovnika o radu Hrvatskog sabora. Kao što i sami znate na prošloj sjednici Sabora dobili smo zapravo i zadaću kao Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav da izmijenimo odredbe Poslovnika prvenstveno vezano za način postavljanja zastupničkih pitanja. Očito je da odredbe koje su do sada vrijedile nisu više odgovarale i stvorila se takva gužva vezano za zastupnička pitanja, a i mislim da način koji je bio prije toga, nekakve ponoćne predbilježbe ili tako nešto da nije zapravo bio sukladan niti Poslovniku koji je u to vrijeme vrijedio vezano za zastupnička pitanja. Zato smo zatražili i zamolili sve klubove zastupnika da nam dostave svoje prijedloge, pogledali smo i kakva je parlamentarna praksa u drugim državama, sve smo to malo stavili na stol i došli smo do jednog evo rješenja koje je pred vama. Ja moram reći prva je moja verzija bila da ne idemo na nekakve brojke i kvote po klubovima nego da idemo ono čisto da svatko postavi pitanje pa kako mu bude. Međutim prevladalo je ipak jedno većinsko mišljenje u odboru i među klubovima da se točno odredi zapravo koliko bi svaki klub u tijeku dopodneva mogao postaviti pitanja i zapravo to je za ovu sjednicu već na taj način i funkcioniralo i mi smo to pokušali zapravo prenest u odredbe ovog Poslovnika. Posebno smo bili osjetljivi i pazili smo zapravo da pravo postaviti pitanje imaju i kolege koji nemaju kluba, predstavnici zatim nacionalnih manjina i njima dajemo i određeni prioritet u redoslijedu što se vidi. Način kako se redoslijed određuje je ždrijeb, glavnu ulogu će imati naša tajnica plenarne sjednice ovdje i ja ne mogu reći, vi ćete ocijeniti i vrijeme će pokazati ako se ova odluka prihvati kako će to funkcionirati, međutim čini mi se da je na ovoj sjednici to bilo sasvim korektno. Idealnog sustava i jednakog sustava koliko smo gledali da ima jedan sustav koji funkcionira u dvije ili tri države naprosto nema. Idealan sustav gdje bismo svi u tijeku četiri sata mogli postaviti pitanje također nema. Ovo je jedan sustav koji je moguć, gdje zapravo postavljamo znači nešto malo više od 40 pitanja i zapravo tim slijedom mislim da svi dolazimo u priliku postaviti pitanje. Također što reguliramo, reguliramo pitanje stanke. Pitanje stanke do sada se zapravo temeljilo na dobrim običajima u ovom Saboru, međutim odredbi u Poslovniku o tome nije bilo. Mi sada ovo što predlažemo, predlažemo ovakav sustav, znači da predsjednici klubova, vidim da ovdje ima amandman da to budu predstavnici klubova, da zatraže stanku, obrazlaže ukratko razloge o čemu se radi i predsjednik je dužan odrediti stanku u zaista tri minimalna ograničenja kada po našem mišljenju stanku ne bi trebao odobriti. Zaista smo išli sa najminimalnijim ograničenjima da se stanka uvijek tolerira i da uvijek tolerira i da uvijek kada se zatraži da ju predsjednik odredi, ali ova tri ograničenja smatramo da su razumna i da ih možemo prihvatiti. Kolegice i kolege, ja sam ovdje, odgovorit ću na pitanja i ako će još u ovoj raspravi se pokazati određene potrebe, mi ćemo sutra imat u 9 sati, evo koristim, potpredsjedniče, priliku i da izvijestim članove Odbora za Ustav i Poslovnik da ćemo u 9 sutra imat sjednicu. Pa ako bude potrebe ići ćemo i sa vlastitim amandmanima. Hvala lijepo.
Hvala vama, gospodine predsjedniče. Žele li predstavnici radnih tijela uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za prostorno planiranje. Izvolite, gospodin Linić.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za prostorno planiranje, zaštitu okoliša podržao je Prijedlog koji smo dobili uz također jedan amandman. A to je da se tom Odboru omogući učestovanje i vanjskih članova u radu. I to iz razloga sve jačeg značaja civilnog društva, želju da i znanost bude prisutna kod rasprave oko prostornom planu kojeg ocjenjujemo da je jedan od značajnih i teškoća, ali i interesa djelokruga rada i Vlade i ovog Sabora. A posebno, ako ističemo, da će značajni posao pred svima nama biti u narednih 4 godine, kao Hrvatske, kao kandidata za članstvo u Europskoj uniji. I smatramo da bi ovom Odboru vanjski članovi načelno doprinijeli u radu pa je naš prijedlog amandmana da onako kako su to i druga radna tijela riješila u Saboru. Imamo 6 dodatnih članova, po dvoje iz civilnog društva, 2 iz znanosti i 2 iz strukovnih udruženja. Hvala.
Kolega Markov, za čega se vi javljate? U ime kojeg odbora? A u ime Odbora za turizam, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Nastavno na ovu temu i Odbor za turizam je raspravljao o Poslovniku i također donio prijedlog izmjena što se tiče Poslovnika te ja također, s obzirom na intencije u turizmu, s obzirom na zahtjeve asocijacija koje su se javile u sklopu turizma, s obzirom na činjenicu da turizam nema vlastito ministarstvo, također podržao ideju o vanjskim članovima koji bi trebali pomoći i u tom smislu ojačati ukupne aktivnosti ovoga Odbora. Također predložio je i ispravljanje jedne davne pogreške, ali uvijek je vrijeme ako je želimo ispraviti te pogreške, a to je da Odbor za turizam nije nadležni odbor za raspravu o privatizaciji u turizmu. Mislimo i držimo da to uistinu nije prihvatljivo i u tom smislu je Odbor podržao da se i ova novela uvede u Poslovnik Hrvatskog sabora. Pa eto, i na ovaj način se prije svega obraćam matičnom odboru koji je predlagatelj ovih izmjena i dopune Poslovnika Hrvatskog sabora, da se također o tome čim prije očituje. Hvala lijepo.
Hvala vam, kolega Markov. Nemamo više prijavljenih u ime radnih tijela. Otvaram raspravu. Prvi na redu u ime Kluba LIBRA-e je poštovani kolega Herman. Izvolite, poštovani kolega Herman.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predsjedniče Odbora. Naravno da je dobro da je odbor učinio napor i formulirao prijedlog ili prijedloge za izmjene i dopune Poslovnika i time pokušao suočiti se kao i sve nas s tim da se nekoliko doista instituta u Poslovniku treba dotjerati. Ne bih rekao mijenjati, dotjerati. Kritične točke su, naravno, svi koji su više od jednog mandata, više od ovog mandata u ovom Saboru znaju dobro da su te kritične točke aktualno prijepodne, nekada aktualni sat. A uz to naravno počesto i zbog zlouporaba i korištenje instituta stanke. Međutim, ovaj Prijedlog uz sve je pozdrave zbog njegove dobronamjernosti pa i napora, meni se čini nedovoljnog, da objedini prijedloge klubova kojih je bilo više, bili su različiti, a neki su išli upravo tragom dobrih iskustava ovog Parlamenta i onda osobito iskustava europskih parlamenata. I čini se da se tražilo zapravo rješenje koje više-manje izražava nažalost odnos političkih snaga u ovom Saboru, u ovom sazivu. To naravno nije dobro po našem sudu. Mislimo da je to rješenje koje neće dugo moći trajati, bez obzira što na površini u onom prvom sloju izgleda da je to rješenje koje će onemogućiti i svakako to će tako biti, noćna bdijenja. To je humano u Prijedlogu, ali nije u duhu dobrih, ponovit ću pravila, dapače, onih pravila koja se mogu nazvati kulturom parlamentarnoga života ili dapače kulturom odnosa opozicije i pozicije. Naime, iz Prijedloga koji je dan, radi se o 40, kako je rečeno, i nešto više pitanja, posve je razvidno da se zapravo zbog odnosa Klub koji ima tri člana, pravo na jedno pitanje pa onda dalje, sa djeliteljem 4. Kako idete, doći ćete naprosto do brojke da je pretežitost u ovom pravu na postavljanje pitanja pripalo ovakvim modelom poziciji. To je, ponovit ću još jednom, izvan tradicija onoga što pripada dobrom iskustvu parlamentarnoga života i što je naprosto izvan okvira odnosa pozicija, opozicija ili dapače, odnosa predstavnička vlast, izvršna vlast. Ja ću spomenuti 3 nekakva načela koja su prisutna danas u onomu što se zove europsko iskustvo u parlamentarnom životu i ta su načela naprosto pitanje konzultacije nekakvih poredbenih iskustava. To nije govorenje napamet, a možemo onda te primjere, a možemo onda ovo što će biti izrečeno da su načela ilustrirati i primjerima. Dakle, koja su to načela? Prvo, istaknutija uloga opozicije u odnosu na vlast kod postavljanja pitanja. Drugo, izmjenjivanje opozicije i vlasti u postavljanju pitanja. I treće načelo, uvažavanje veličine pojedinih klubova kod postavljanja pitanja. Dakle, ako je to tako onda smo naprosto spremni prikazati, a to su načela iz, rekoh, komparativnih stanja u europskim parlamentima da se, recimo, pojavljuju dva modela. Jedan je onaj koji kaže da se pri određivanju procedure mnogi parlamenti rukovode potrebom ravnoteže u korist, naravno, te, tog načela, odnosno oporbe pa se dodjeljuje određeni broj pitanja svim parlamentarnim skupinama kako bi se oporbi osiguralo vrijeme za postavljanje pitanja i traženja informacija od Vlade. Drugi model kojega zovu Vestmincerski, otprilike izgleda ovako. Zašto Vestmincerski? Zato što je Engleski parlament Vestmincerski pa se eto tako zove i taj model. Oprostite što poučavam, pa kaže taj model, nakon, kaže lider opozicije uvijek postavlja prvi pitanje. Tko je lider opozicije? Onaj koji predsjednik kluba najjače ili najveće oporbe. Najveća ne mora biti najjača, ali najveće oporbene stranke. Dakle, onda se postavljaju još tri pitanja iz najjačeg ili korekcija najvećeg oporbenoga kluba nakon čega se izmjenjuju manji oporbeni klubovi tako da zastupnici vladajuće stranke dobiju nekoliko pitanja pred kraj vremena za postavljanja pitanja. Naravno ne mora značiti da je to najbolji model ali jedan od primjera to je tzv. Westminsterski model. Što se tiče Slovenije ona ulazi za dva dana u Europsku uniju, u Mariboru pripremaju proslavu a imaju sljedeći model, vjerojatno razloga za zadovoljstvo, vidite ulaze u Europu a ne boje se oporbe, i eto ih u Mariboru kako slave. Potrebe da na red dođu zastupnici veli ovo pravilo iz različitih zasutpničkih skupina i potrebe da se osigura više prostora za zastupnike iz opozicije evo ga pravilo iz državnog zbora Slovenije. Sljedeći primjer, Njemački Bundestag ima više oblika, dakle sada za upite, ispitivanje Vlade, akutualni sat, svugdje vrijedi načelo da je oporba u prvom planu u određenom odnosu, Austrijski parlament, aktualni sat kao jedan oblik, sat za pitanja kao drugi oblik, dakle i više mogućnosti onda opet oporbi. Kroz te različite varijante koje ovaj parlament ima. Parlament Nizozemske također osnovno načelu o redoslijedu postavljanja pitanja određuje predsjednik na osnovu prijava zastupničkih pitanja u kojima predmet tema pitanja mora biti jasno naznačena. Evo što imamo, u našem prijedlogu u prijedlogu Odbora ovo je ok, ali dalje se kaže da je broj pitanja koje postavlja oporba u odnosu na pitanja koja postavlja pozicija u većemu broju. Slobodni smo zbog toga naprosto predložiti da se u ždrijebu koji će se naći u nekakvom, ždrijeb izvlačenje, to je isto što je i ždrijeb, izvlačenje, dakle izvlačenje, ajmo zajedno sada tri-četiri izvlačenje tako je. Dakle izvlačenje da se, je li će ovo biti dovoljno ili da još radimo na duetu, dakle da se odnos u ovih 40 pitanja, izvan tog kruga su pitanja koja pripadaju neovisno kako ga zovemo samostalnom zastupniku osobito samostalnom, manjine dakle to su pojedinci da tako kažem, ovo ostalo su entiteti, neki čudni kolektivizmi pazite sada ovdje,... ok, to iskustvo isto postoji kao jedno pitanje, ovdje ostaje 40 uz ovo to je onda 40 i nešto više, tih 40 slobodni smo dakle predložiti a bez želje da budemo preuzeti da taj odnos bude 21-19 a iznenadite me i prihvatite odnos 22-18 u korist oporbe. Sva ostala pravila mogu se uvažavati. To je u duhu parlamentarizma, to je u duhu toga da zastupnici pozicije ne drže svijeću Vladi kako se to slikovito i metaforom kaže nego dapače, predstavnici opozicije dobiju pravo na kritiku a ne pravo na isticanje kako bi to moglo možda izgledati. Ako je tako i to je opet u duhu parlamentarizma, jer svakako nije u duhu parlamentarizma da se pozicija ističe u podržavanju Vlade, to možda zvuči paradoksalno ali to je naprosto tako. Evo to su neskromno bili pokušaji kluba LIBRE da ukažu prvo na dobronamjernost i ozbiljne napore koje je uložio Odbor na čelu sa gospodinom Bošnjakovićem, i drugo da se dođe do onih rješenja koja će biti bliže suvislom parlamentarnom rješenju, odnosno životu i gdje će stvarno dijalog biti dijalog a debata, debata. Što bi drugo moglo i biti svojstveno ovom našem parlanentu. Suprotno tomu će biti naprosto okolnost u koju će većina i preko ovoga instituta ostvariti nadmoć i doslovce onemogućavati ono što je tako važno, kontrolu izvršne vlasti od predstavničke vlasti osobito onog dijela koja je opozicijska. Što se tiče stanke oko nje je bilo doista zlouporabe i samo u dvije rečenice. Mislimo da nije dobro izričito restriktirati sa dvije minuta, odnosno 5 minuta, prvo zahtjev za stankom a drugo obrazloženje koje je 5 minuta po istoj toj stanci. Ali smo suglasni da se postigne nekakav okvir koji neće ići doista putem kao što se to događalo da se u parlamentu događa iživljavanje da bi naprosto i ometalo preko ovakvoga instituta. Evo, hvala vam kolegice i kolege a kolega Bošnjaković je pokazao već razumijevanja na Odboru za okoliš koji je za mene potpuno neočekivano ali dobro došlo zakazao sjednicu oko ovoga Poslovnika, pa ako se ova dobronamjernost kolege Bošnjakovića nastavi moguće je i razgovor sa kolegama ne iz HSS-a nego iz HDZ-a da će ovaj moj prijedlog proći. Hvala vam lijepo.
Hvala vama kolega Herman. U ime Kluba HNS PGS poštovani kolega Lesar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mislim da je dobro da je ova tema konačno došla na dnevni red Sabora kako bi na idućem zasjedanju o izmijenjenom Poslovniku i pitanje aktualnog prijepodneva i eventualno i stanka imali regulirano da ne moramo na sjednicama predsjedništva Sabora tražiti privremena rješenja za svaku sjednicu. Ono što je izradio Odbor za ustav, Poslovnik i politički sustav u velikom dijelu je prihvatljivo za nas. Ja se predsjedniku želim ispričati što na prošloj sjednici nisam bio prisutan zbog drugih obaveza i zahvaliti mu na trudu koji je ulagao u cijelo vrijeme rada da dođe do kompromisnog rješenja između nekoliko ponuđenih modela. Međutim, naš Klub je dao tri amandmana na ovaj Prijedlog i ukoliko se pokaže dobra volja i budu prihvaćeni onda ćemo zaista moći osigurati svih 11 glasova za ove ponuđene izmjene i dopune. Ali ove riječi koje su sadržane u članku 3. Prijedloga izmjena Poslovnika pretvorimo u brojke, bilo bi dobro da možda to popratimo da li je matematiku koju sam ja sačinio dobra, dakle ovo rješenje iz članka 3. počinje od toga da se postavlja 40 pitanja, da se raspored pitanja obračunava po Klubu dijeljenje sa 4, i da matematika ide do 0,5 dole iznda toga gore s time da postoji nekoliko grupacija koje ima ekskluzivno pravo odnosno prijedlog je za primjenu mehanizama pozitivne diskriminacije, postavljanje pitanja koja se ne računaju po onoj kvoti. Pa tako se veli da nezavisni zastupnici koji nisu izabrani na listama političkih stranaka imaju pravo na najmanje jedno pitanje ali odmah napominjem koliko je meni poznato da takvih zastupnika u ovom Saboru u ovom trenutku nema. Isto tako je to pravo zatupnicima nacionalnih manjina koji nisu organizirani u Klub zastupnika, kojih također nemamo i treća kategorija su oni zastupnici koji nemaj formirani klub zastupnika. Ako dakle ove odredbe primjenimo ili pretvorimo u brojke uz meni još uvijek nepoznatu činjenicu kako ćemo tumačiti ovu odredbu kad je kolega Lončar u pitanju, onda bi zapravo ispalo da će biti aktualno prijepodneva sa 41 pitanjem. Jer dva pitanja imamo rezervirana pitanja, dakle za dva člana Sabora koji nemaju klub i onda jednog nezavisnog koji nije ni u jednom klubu, dok se ostali brojevi mandata dijeli sa 4 bi ispalo sljedeće. Da HDZ-e ima pravo na 16,49, dakle na 16, Klub DC-a, HSLS-a na 1 pitanje, Klub HSU- na jedno, SDSS-a na jedno, kolega Lončar na jedno, manjine na jedno, HSP-e na dva, HSS dva, HNS, PGS tri, SDP-e 8, LIBRA jedan, zastupnici iz LS-a jedan, jer nemaju Klub, IDS jedan, to je 18 pitanja bi bilo na strani parlamentarne većine, a 21 pitanje na strani parlamentarne većine. 21 pitanje bi pripalo HDZ-u i koalicijskim partnerima, a 18 bi pripalo parlamentarnoj manjini, i dva pitanja direktno koja su rezervirana. E pa sad da li je to neriješeno u košarci možda, ali u politici zaista ovo nije neriješeno znate. To je dakle moje viđenje prijedloga članka 3. Možda sam pogriješio u matematici, ne znam status kolege Lončara, jer ova definicija se onda na njega ne odnosi. Pa zbog toga dozvolite da objasnim koja smo tri amandmana podnijeli mi. Prvi amandman odnosi se na članak 110 postojećeg Poslovnika koji nije predmet predloženih izmjena i dopuna, a da potsjetim kolegice i kolege odnosi se na odredbu koja propisuje obavezu Vlade u kojem se roku Saboru mora dostaviti očitovanje o prijedlogu zakona kada ona nije predlagatelj. Sadašnja formulacija u Poslovniku je da Vlada to očitovanje mora dati do početka rasprave u radnim tijelima u Saboru. Ova formulacija se može tumačiti svakojako, pa zbog toga mi prvi amandman nudimo da taj rok Vladi, dakle da da očitovanje na prijedloge zakona kada ona nije predlagatelj bude rok 30 dana od dana kad predsjednik Sabora uputi taj prijedlog zakona Vladi. I smatram da ponuđeni rok od 30 dana je zaista primjeren kako bi mogli i predsjednik Sabora u roku od 30 dana nakon toga i stavit zakon, odnosno dana prije na dnevni red Sabora. Drugi naš amandman odnosi se na kvotu od 40 pitanja i vraćamo se na naš prvobitni prijedlog, gdje predlažemo da ova kvota od 40 ukupno, zapravo 41 pitanja bi se trebalo podijeliti na način. Da 40% tih pitanja pripada parlamentarnoj većini, a 60% parlamentarnoj manjini. Vjerojatno ne moram davati dopunske argumente zašto predlažemo da ipak zastupnici iz redova parlamentarne manjine imaju bar malo više prava pitanja od parlamentarne većine, jer je to zapravo nama jedini način da postavljamo pitanja i dobivamo odgovore. I treći naš amandman odnosi se na nadležnost predsjedništva Sabora koja ima i po sadašnjem Poslovniku mogućnost zasjedanje zajedno sa predsjednicima klubova, i uz ove ovlasti koje su do sad postojale predlažemo ovlasti i obavezu da se na početku godine utvrdi tzv. kalendar zasjedanja kako bi unaprijed svi zastupnici i klubovi znali kada Sabor zasjeda kako bi i Vlada mogla planirati svoje aktivnosti i predlaganja Zakona, jer ako je to ne poznanica, onda i kvalitetna priprema i zastupnika i ostalih predlagatelja zakona je uveliko otežana. To su dakle naša tri amandmana koja dopunjuju postojeći prijedlog i uvjeren sam da će sutra Odbor za Ustav prihvatiti sva tri ponuđena amandmana. Hvala lijepa.
Hvala poštovani kolega Lesar. U ime Kluba HSP-a poštovani kolega Pero Kovačević. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, najviše ću se osvrnuti na ovaj članak 3., stim da samo potsjećam da smo mi bili prvi koji smo ukazali na potrebu mijenjanja Poslovnika vezano za aktualno prijepodne i predložili smo ždrijebanje kako je ovdje i pokušano se propisati. Ali suglasan sam sa kolegama da je očito ovdje napravljena loša varijanta na način jer se zna da je aktualno prijepodne u svim zemljama prije svega namijenjeno oporbi, i logika stvari bi bila da oporba ima 60%, a vladajuća većina da ima 40%. Prema tome, mi ne možemo prihvatiti ove kvote pogotovo vezano za stavak 2., odnosno stavak 3. koji se mijenja članka 180., jer bi mi recimo imali samo na taj način dva, imao bi i HSS dva i točna je računica gospodina Lesara. Ako uzmemo drugu računicu podijelimo ukupan broj zastupnika 152 sa 4, pa bi došli do samo 38 pitanja. Prema tome, nek većina ima 40%, 60% oporba i onda se ovaj ključ može podijeliti ne sa 4, nego recimo sa 3. To je mislim korektno i pošteno. Ili ako to ne prihvatate, onda nek ulazimo svi u ždrijeb. Nek ulazimo svi u ždrijeb, znači svi od zastupnika, jer to će onda biti pošteno, ovo je dirigirani ždrijeb. Ovo je dirigirani ždrijeb. Jer jedan zastupnik, jer manjine isto imaju veći broj pitanja, nego mi. A oni su u okviru vladajuće većine. Prema tome, moramo voditi računa o svemu tome, pogotovo što u biti mi kažem prije svega na nas pravaše, a i neki drugi iz oporbe mi smo glas javnosti u ovome Saboru. Javnost očekuje da postavljamo pitanje. Znamo da vladajuća većina nikad neće postavljati pitanja koja su škakljiva za Vladu, to je logična stvar. Ali onda napravimo ovaj dio, jer to će se dogoditi vama za četiri godine, da ćete vi isto ovaj Poslovnik imati. Prema tome, budite pametni u ovome dijelu i znači najmanje što mi možemo pristati je ta varijanta 40% vladajuća većina, 60% oporba ili drugi nek svi sudjeluju u ždrijebu pa kako kome bude. Ali mislim da je ova najlogičnija i demokratska varijanta da 60% ima oporba, 40% vladajuća. Jer na taj način ćemo onemogućiti ako ovako bude glas javnosti, glas naroda u Hrvatskoj sabornici. To je minimum inače nećemo ni glasovati, a onda ćemo i opstruirati aktualno prijepodne. Hvala vam lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. U ime Kluba IDS-a poštovani kolega Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Zdenko Haramija.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege! Slažemo se svi da dosadašnja praksa u pogledu aktualnog sata i načina postavljanja pitanja nije bila dobra. Međutim, na predložene izmjene imamo određene primjedbe. Najprije moramo istaći da je praksa u parlamentima europskih zemalja da kao što je rečeno od strane Kluba Hrvatske stranke prava oporba ima 60% pitanja a pozicija ima 40% pitanja. Bilo bi dobro kada bi to bila praksa i u našem parlamentu. Međutim, s obzirom na međustranački dogovor koji je bio napravljen prije ovoga zasjedanja odnosno tijekom prošloga tjedna, tijekom prošlotjednog zasjedanja Sabora kada je dogovoreno da se postavlja 40 pitanja i da stranke imaju kvote po kojima će i odgovarati mi u stavku 3. predloženih izmjena Poslovnika stavljamo slijedeće primjedbe i u tom pravcu ćemo staviti i amandman. Dakle, prvo mislimo da i ona stranka, da sve stranke koje imaju više od jednoga zastupnika moraju po ovom principu na prema pola trebaju imati takav broj zastupnika, takav broj prava postavljanja pitanja. Dakle, i stranka koja nema Klub a to je u ovom slučaju Liberalna stranka bi imala pravo na postavljanje jednoga pitanja na svakoj sjednici Parlamenta. A smatramo da stranka koja ima jednoga zastupnika, a tu se radi u Parlamentu samo o jednoj stranci koja ima jednoga zastupnika bi imala pravo postavljati pitanje, ne kao što je IDS predložio svaku četvrtu sjednicu, nego svaku treću sjednicu Parlamenta. Dakle, u tom pravcu ćemo staviti i prijedlog izmjena, odnosno amandman na članak 3. predloženih izmjena. Dakle da stranke koji imaju i klubova, kao i stranka koja ima, ili stranka koja ima dva zastupnika postavalju pitanja po dogovorenom principu, dakle podjeljeno sa dva, a da stranka koja ima jednoga zastupnika postavlja pitanje na svakom trećem zasjedanju Parlamenta. Što se tiče stavka 2. članka 3. a smatramo da treba također izvršiti korekciju i da se u onom dijelu gdje se kaže da se pri izračunu kada rezultat završava as 0,50 koregira na više da se doda 0,50 i više, dakle da i 0,50 spada u taj dio gdje se povećava veće brojke. Mislimo da bi to bilo korektno i da bi to zadovoljilo, da bi to zadovoljilo upravo ono što je bilo rečeno od strane Kluba HNS-a da zbrajanjem svih pitanja koja se mogu postavljati, odnosno kvota koje su tako podjeljene, dolazimo do brojke 38, ne do brojke 40. Što se tiče ostaloga ja bih samo stavio još samo jednu primjedbu. Dobili smo na klupe amandman koji je dao Klub HDZ-a gdje se predlaže u članku 6. izmjena na predloženu izmjenu od strane predlagatlja, dakle, od Odbora za Ustav i Poslovnik a to je da se izlaganje nakon pauze predstavniku kluba dade svega u trajanju od 2 minute. Mi smatramo da je daleko korektnije ono što je bilo, što je u predloženome tekstu, dakle da bude 5 minuta i za to ćemo se zalagati. U tom pravcu ukoliko ovi naši, naše sugestije i naši amandani budu usvojeni, tako ćemo se izjasniti. U tom pravcu bi glasali onda za predložene izmjene Poslovnika ukoliko ne najvejrojatnije ćemo glasati protiv. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Mislim kolega da je ovaj amandman od Kluba HDZ-a na članak 6., ne dira se ovo 5 minuta, na stavak 2. se odnosi, se odnosi samo na stavak 2. Poštovani zastupnik Željko Pavlic.
Poštovane dame i gospodo, dopustite da se ja isto ukratko osvrnem na donošenje ove verzije Poslovnika Hrvatskoga sabora. Pa najkraće ne mogu podržati ovu verziju Poslovnika jer po mojem mišljenju dolazi do redukcije prava zastupnika na postavljanje zastupničkog pitanja a postavljanje zastupničkog pitanja vezujem uz opća prava i dužnosti zastupnika koje bi na ovaj način zapravo bila reducirana, tj. ograničena. Pa samo da još podsjetim da npr. još 97. godine kada sam prvi puta dakle, došao u Sabor da sam u to vrijeme takođe postavljao pitanja ali u Poslovniku je ona bilo moguće da svaki zastupnik postavi istovremeno dakle, čak 2 pitanja. Da bi se to smanjilo na jedno pitanje i danas dakle, razmatramo varijante po kojma bi zastupnici mogli biti čak i ograničeni u tome da kao zastupnik, dakle, osobno može čak i postaviti zastupničko pitanje. Ja msilim da to nije dobro, tim više što ako pogledamo dakle Ustav, sam Ustav i Poslovnik koji upravo naglašavaju samostalnost zastupnika, članak 74. Ustava govori o tome da zastupnici u Hrvatskom saboru nemaju obvezujući mandat. Također članak 81. govori o tome da zastupnici glasaju osobno. Isto tako članak 85. govori o tome da zastupnici Hrvatskog sabora imaju pravo postavljati Vladi Republike i pojedinim ministrima zastupnička pitanja. U Poslovniku također piše, pod opća prava i dužnosti zastupnika, zastupnik ima prava i dužnosti postavljati pitanja predsjedniku Vlade i članovima Vlade. Do sada se dakle, niti u Ustavu niti u Poslovniku nije spominjao klub zastupnika. U novom predloženom dakle, članku, preko članka 3. predlaže se dakle, da u apelnom prijepodnevu klubovi zastupnika, dakle, ne zastupnici, klubovi zastupnika mogu postaviti ukupno 40 pitanja itd. Dakle, zastupnici će biti bitno ograničeni u svom djelovanju, jer će klubovi zastupnika tj. političke stranke određivati koje će od tih zastupnika moći postaviti neko od pitanja. Mislim da je to korak natrag i da to zapravo ne bismo smjeli dozvoliti. Sadašnji poslovnik po meni nam dopušta da izađem iz ove situacije najkraće što bi to bilo? Dakle da očuvamo samostalnost zastupnika, trebali bi ostvariti pravo da postavi zastupničko pitanje. Iskustva koja nam govore, govore nam o tome da se obično na aktualnom satu postavlja 40-ak pitanja. Ukoliko bi najoptimalnije, najefektivnije iskoristili aktualni sat koji u pravilu dakle, traje 4 sata a sada traje 3 ili 2,5 sata ako od toga dakle, izdvojimo vrijeme koje je utrošeno na utvrđivanje dnevnog reda i pauzu od pol sada, koje se na polovici dakle, odvaja, ukoliko bi efektivno radili 4 sata od 9,30 do 11,30 moglo bi se postaviti čak i oko 50 pitanja. Mislim da je to sasvim dovoljno da se prije svake saborske sjednice zadovolji interes zastupnika za postavljanje pitanja. A ono što bi trebalo uvesti i šta bi riješilo tu situaciju je upravo ono što je predviđeno i ovim Poslovnikom a to je dakle, izvlaćenje redosljeda, jer upravo je, sav problem je upravo nastao dakle, o tome, dakle o redosljedu postavljanja pitanja. Dakle, moj je prijedlog da se ostavi mogućnost i da svakome zastupniku a ne Klubu zastupnika dakle da određuje tko će postaviti pitanja. Isto tako da se redosljed onih koji su se prijavili da se izlaćenjem određuje taj redosljed. Mislim da bi to bilo pravedno i u duhu Ustava i Poslovnika koji je bio do sada. I pitanje dakle, da li su ovakve odredbe koje su u ovom Poslovniku dale, jesu u duhu poslovnika i u duhu Ustava i da li se možda oni ne mogu na nekoj drugoj stanici te nove odredbe možda i oboriti. Evo, ja završavam dakle, sa porukom da treba očuvati samostalnost i snagu saborskog zastupnika a ne klubova zastupnika i stranaka koje i onako u radu Sabora imaju veliku ulogu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Pavlic, dao bi jednu obavjest. Ja sam danas u svojstvu predsjednika Sabora održao jedan sastanak konzultacije sa predsjednicima klubova ili stranaka, 5 parlamentarnih stranaka vezano uz usuglašavanje stajališta oko rasprave o djelovima haških optužnica. A sutra u 10 sati zakazujem sjednicu Proširenog predsjedništva Hrvatskog sabora u 10 sati u dvorani 149. sa svim predsjednicima, ili predstavnicima svih klubova parlamentarnih stranaka. Poštovana zastupnica Biserka Perman.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Već su neke dijelove moje rasprave rekli kolege koji su prethodili, a to je kolega Kajin pogotovo u onom dijelu koji se tiče utvrđivanja kvote ukupno, odnosno ukupnog broja zastupnika i način na koji se dodjeljuje pravo na postavljanje pitanja odnosno na članak 3. ovog prijedloga. I ja bih se u tom dijelu potpuno složila s gospodinom Kajinom i ostavila kao jednu alternativu ono što je gospodin Haramija rekao, a odnosi se na ovaj drugi stavak istog članka koji govori na ovo, podjelu broja članova podijeljeno sa 4 s time da se pri izračunu rezultat iznad 0,5 korigira na više. Slažem se da bi to trebalo biti uključujući 0,5 i više. Međutim ipak mislim da je ovaj prijedlog Kluba IDS-a puno bolji. Nadalje u članku 6., a sukladno onom što je u promjenama rečeno u članku 4. mislim da bi samo trebalo dodati jedan kratki tekst, a to je da se iza članka 223. dodaju članci 223.a i 223.b koji glase, i onda navod dalje teksta. I na kraju u članku 223.b koji se ovdje predlaže u alinei a) između, koji se odnosi na zahtjev za stanku, na pravo za podnošenje zahtjeva za stanku pa kaže da se zahtjev za stanku podnosi prije, da se neće odobriti ukoliko se zahtjev za stanku podnese prije utvrđenog dnevnog reda i prelaza na dnevni red. Međutim prije utvrđivanja dnevnog reda odnosno prije prelaska na dnevni red imamo “Aktualno prijepodne” . Što je sa zahtjevom za stanku u tijeku “Aktualnog prijepodneva”? Da li, da li je predlagatelj uopće predvidio takvu situaciju odnosno ako nije mislim da bi na neki način i to trebalo uvrstiti u ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj zastupnici Perman. I još je poštovani zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege u svakom slučaju podržavam napor da se na jedan razuman i pravičan način razriješi ovaj, gotovo bih rekao uvelike i tehnički problem sa ozbiljnim, praktičnim i političkim implikacijama. U načelu mi se čini da je napor koji je učinjen dobar, ali da generira neke nepravičnosti za koje mislim da bi možda u doradi ili daljnjim pregovorima trebalo ih dakle imati u vidu. U prvom redu naravno bilo bi dobro da oporba ima barem jednako ili više ili više mogućnosti pitanja. Razloge neću ponavljati, čuli smo ih. Drugo, nisam siguran da je pravično da predstavnici manjina uz svo njihovo uvažavanje imaju dvostruku kvotu da tako kažem. Dakle da nastupaju i kao manjinski zastupnici i kao dijelovi vladajuće koalicije jer su ušli u izračun naravno. I treće, mislim da nije do kraja pravično da netko tko je izabran sam dakle tko je neovisni zastupnik što je u redu, izabran je na svojoj listi, ima takvu ogromnu prednost pred onim zastupnicima koji su izabrani na bilo kojoj drugoj stranačkoj listi. Naime, netko tko je sam izabran na svojoj listi ima dakle svaki puta ako je ovo točno što smo čuli priliku postaviti pitanje dok stranke koje su relativno velike i imaju puno zastupnika poput HSP-a ili HSS-a imaju, i Libre, iako sa manjim, manjim brojem zastupnika, dakle imaju tek dva zastupnička pitanja na svakoj sjednici i osobno ne mislim da je to pravično rješenje. I naravno postoji ono pitanje svih pitanja zbog kojih je bilo i toliko nesporazuma oko drugih izbora. To je da se po nekom kriteriju konačno utvrdi tko jest vladajuća koalicija, koji je oporba? Čini mi se da s obzirom na to da o mnogim pitanjima se glasuje i po tome što se vrednuje kakav je neki prijedlog da ostaje samo onaj jedan kriterij, a to je tko je podržavao ili tko podržava Vladu prilikom izbora odnosno mogućeg preispitivanja njenog mandata. Mislim da bi samo, možda i ove korekcije doprinjele, doprinjele pravičnosti rješenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Josipoviću. Samo dvije obavijesti. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost gospodin Ivan Jarnjak zakazao je sjednicu Odbora sutra u 9.00 sati u dvorani 133. sa dnevnim redom je Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga RH u Mirovnoj misiji u Indiji i Pakistanu. To je danas došlo iz Vlade. Sutra ćemo to nastojati uvrstiti u dnevni red i donijeti tu odluku i predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav izvještava da je, da mijenja termin sa sjednice Odbora u 9.00 sati na 12.00 sati isto u dvorani 133. I sad vas molim da još se očitujete gospodine Bošnjaković. Želite li uzeti riječ u pogledu ove rasprave oko izmjena i dopuna Poslovnika? Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, rasprava je pokazala da je zapravo jako teško naći model gdje ćemo svi biti zadovoljni. Ja se zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi i koji su dali amandmane. Mi ćemo sutra na Odboru u 12 sati donesti odluku koje ćemo amandmane prihvatiti. Malo nam je i kratko vrijeme, budimo iskreni, između dvije sjednice da pogodimo model koji apsolutno odgovara, ali mislim da je ovo što je predloženo bitno bolje nego ovo što je bilo do sada i ako ćemo moći neke amandmane i ako će amandmani poboljšati, to ćemo sutra na Odboru vidjeti, mi ćemo prihvatiti pa ćemo sutra izglasati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Sutra bi nastavili u pola 10, imamo, sa izvješćem o radu pučkog pravobranitelja za 2003. godinu [[Upadice se ne razumiju.]] Molim? To će biti gotovo na vrijeme. To će biti gotovo na vrijeme pa će netko od potpredsjednika ako ne bude gotovo se, biti ovdje. Imamo još dva prijedloga zakona od kojih jedan postoje uvjeti, a za drugoga ne postoje uvjeti. To je Prijedlog zakona o Državnom fondu za privremeno uzdržavanje djece. Predlagateljica je gospođa Đurđa Adlešić. Za njega nema uvjeta. Za identičan prijedlog sadržajno zakona od Kluba SDP-a ima uvjeta pa ćemo onda vidjeti da li će biti uvjeta i za ovaj drugi jer logično je da se, ovaj, provede rasprava jedinstvena. Vidjet ćemo da li ćemo to sutra. Oko ove točke 15. koja je u Konačnom prijedlogu dnevnog reda vrlo je vjerojatno da će rasprava o tome biti održana na narednoj sjednici, a ne na ovoj tako da bi mi sutra sa raspravom oko izvješća o radu pučkog pravobranitelja za 2003. godinu i ova, Odluke o sudjelovanju pripadnika mirovnih snaga u Indiji i Pakistanu i glasovanjem pokušali odrediti termin glasovanja da ovisno o ovoj, kraju ove rasprave oko pučkog pravobranitelja, oko izvješća pučkog pravobranitelja, što ranije odrediti termin rasprave da što ranije i završimo. Hvala vam lijepa. DAkle nastavak sutra u 9,30 sati. Izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskoga sabora Predlagatelj odluke je Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Rasprava o tekstu odluke je završena. Imamo amandmane. Molim zastupnice i zastupnike da prate tabelu i predsjednika Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav gospodina Dražena Bošnjakovića da se očituje o predloženim amandmanima. Broj 1. Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Ne prihvaćamo. Odbor je zauzeo stajalište da ne prihvatimo amandmane koji se odnose, da prihvatimo samo one koje se odnose na predloženi tekst odluke. A sve ovo drugo vezano za proširenje Odbora, prihvaćamo kao inicijativu i prijedlog za druge promjene Poslovnika.
Hvala lijepo. Predstavnik Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Nema ga, moramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije prihvaćen. Dakle, ići će kao inicijativa sadržajni dio amandman. Drugo, Kluba zastupnka HNS-a, PGS-a.
Isto obrazloženje ne prihvaćamo.
Bez puno obazlaganja molili bi glasovanje.
Molim glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Treće, Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a.
Isto obrazloženje, ne prihvaćamo jer se odnosi na prijedlog same odluke a uzeti ćemo ga u obzir.
Također molimo glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Četvrto, Kluba zastupnika HSS-a.
Djelomično smo prihvatili na način da ovi zastupnici kojima smo dali pravo da na svakoj sjednici to ostaje pitanje. Prihvaćamo djelomićno da to bude na svakoj drugoj sjednici ako se predlagatelj složi.
Kolegice Lalić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pa upravo tako Odbor je zapravo kao predlagatelj, prihvatili su amandman u nešto izmjenjenom sadržaju. I u tom izmjenjenom sadržaju mi prihvaćamo. I zbog toga onaj svoj izvorni amandman povlaćimo i prihvaćamo ovako kako.
Zahvaljujem. Dakle prihvaćen je izmjenjeni amandman suglasno i prijedlogu predlagatelja amandmana i u skladu sa izrečenim stajalištem predsjednika odobra. Peti, Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a.
Ne prihvaćamo jer rješenje koje se nudi je drugačije od koncepcije koju je zauzeo odbor.
Kolega Šantić.
Iz principjelnih razloga molimo glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Šesti, zastupnice Dragice Zgrebec.
A isto smo htjeli djelomično prihvatiti međutim kolegice nema da se sada očituje da li bi prihvatila izmjenjeni tekst. Prijedlog je bio da se riječ "predsjednik kluba koji ima pravo zatražiti stanku" zamjeni riječima predstavnik kluba. Mi smo kao odbor zauzeli stav da treba ostviti predsjednik, da treba promijeniti tekst na način znači da može predsjednik, potpredsjednik kluba ili ako oni nisu nazočni drugi član kluba. Međutim, kolegice nema pa ne znamo da li pristaje na ovako. Evo, kao amandman odbora dajemo ovakav tekst.
Moramo glasovanje jer nema kolegice. Iako vidim da znaju, ... [[Govornik se ne razumije.]] da li formalno moramo glasovanje. Dakle, tko je za ovakav amandman gospođe zastupnice Dragice Zgrebec? Hvala. Nije prošao iako je praktično prošao kroz ovaj prihvaćeni amandman odbora. Kluba zastupnika HDZ-a.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio. Osmi, zastupnika Damira Kajina.
Ne prihvaćamo iz razloga navedenih jer se ne odnose znači na predloženi tekst. Ali ćemo ga uzeti u obzir kod sljedećih promjena.
Glasovanje. Tko je za?
E, samo malo. Ovdje je krivo navedeno da je za zastupnika Damira Kajina. Mi smo u amandmanima napisali Klub IDS-a gore u glavi.
A, klub je, onda u redu, dobro. Dobro. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Isto je ovo Kluba zastupnika IDS-a broj 9.
Isto ne prihvaćamo iako zapravo Odbor za međuparlamentarnu suradnju već postoji u Poslovniku pod točkom 20. Tako da je nepotreban zapravo.
Da, ali nisu regulirana statusna prava.
Ovdje se to niti ne traži amandmanom.
Je, klub je potpisao. Piše gore Klub IDS-a, a onda piše Damir Kajin zastupnik, ali on nije predsjednik. Tko je za taj amandman? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Isto i posljednji amandman također zastupnika Kluba Damira Kajina.
Ne prihvaćamo isti razlozi.
Glasovanje. Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Imamo još vlastiti amandman odbora nomotehničke naravi, postaje sastavni dio prijedloga Poslovnika. Ali molim idemo iz formalnih razloga. Tko je za ovaj amandman Odbora za Ustav? Hvala lijepa. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je amandman prihvaćen sa 79 glasova za i 1 protiv i 1 suzdržan. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika. Napominjem da je za donošenje Odluka potrebna većina glasova svih zastupnika, dakle, najmanje 77 glasova. Tko je za? Hvala lijepa. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 83 glasa za i 11 suzdržanih donesena Odluka o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. I konačno Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav dostavio je mišljenje sukladno članku 209. stavak 1. Poslovnika o zahtjevu zastupnika Nenada Stazića, da li je predsjedavajući Hrvatskoga sabora povrijedio Poslovnik kada je u raspravi zastupniku Staziću oduzeo riječ. Dajem na glasovanje mišljenje Odbora. Tko je za mišljenje Odbora? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da sa 78 glasova za i 6 protiv prihvaćeno mišljenje Odbora sa nadom da više Odbor neće imat nikada potrebu o tome zauzimat stajalište.