Poštovani predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo u ovom već kontinuiranom izvješću polugodišnjem smo posebno istaknuti programe koji su ustvari završeni, jer iz prve generacije pretpristupnih programa jedan dio je sa krajem 2009. godine u biti potpuno zatvoren. Dakle, istekli su rokovi ne samo za ugovaranje, nego i za plaćanje. To su programi CARDS 2003, PHARE prekogranična suradnja Hrvatska-Italija, prekogranična suradnja Hrvatska-Slovenija-Mađarska, nuklearna sigurnost isto PHARE 2005 i SAPHARD programi. Dakle, to je sada po prvi puta kojom možemo podvući drugu crtu kojom kazujemo koliko su zaista iskorišteni pretpristupni programi i podaci su tu vrlo pozitivni i uglavnom postoci onog što je plaćeno u odnosu na ugovoreno prelaze 80%. U nekim slučajevima i vrlo visoki preko 95%. Program koji je nešto slabije realiziran i to ste svi vidjeli ustvari u izvješću i komentirali je SAPHARD program, dakle namijenjen jačanju poljoprivrede i poljoprivrednika. Kada se usporedimo u ovom programu sa drugim zemljama, sama iskorištenost i nije toliko loša zato što se uglavnom u sektoru poljoprivrede nešto duže događa ta prilagodba poljoprivrednika za korištenje europskih fondova. Dakle, u pitanju su uglavnom mala poljoprivredna gospodarstva kojima treba nešto više vremena. I kada se pogleda sama ugovorenost u SAPHARD-u bila je iznad 60%. Na kraju je plaćeno nešto manje od tih 60% zato što je zaista važno naučiti se kako u pravilno i u skladu sa propisanim pravilima i procedurama provesti projekte za koje se sredstva dobiju. To je ono što je u pravilima pretpristupnih programa, a kasnije fondova ključno. Znači nije važno znati samo dobro pripremiti projekt, nego ga zaista po propisanim pravilima do kraja provesti. Ako se ne provede po pravilima, onda se sredstva moraju ponovno vraćati u europski proračun. Ono što smo još u ovom izvješću pokušali posebno naglasiti i ukazati vam na to je program IPA dakle nova generacija pretpristupnih programa. Pet komponenti IPA-e gdje je provedba isto tako počela. I možete točno u izvješću vidjeti pojedine projekte koji se pripremaju i koji su u stvari već počeli s ugovaranjem u IPA-i. Područja koja se posebno financiraju su važna strateška područja i za Republiku Hrvatsku i poslije će kroz europske fondove od 2012. na dalje biti potpomognuta europskim sredstvima i to na način da uglavnom da na naših uloženih 25 kuna Europska unija daje 75 kuna. Tako da u ovom dijelu možete točno vidjeti što je u IPA-i pripremljeno i što nas čeka ustvari u budućim europskim fondovima što je vrlo značajno. Jedno od čestih pitanja koja se u javnosti provlačilo, a i vi sami ste pitali su u stvari pripreme vezane za korištenje europskih fondova i što se radi da bi zaista te alokacije za 12 i 13 godinu uspješno iskoristili, a kasnije posebno alokacije od 2014. na dalje. Dakle, nova financijska perspektiva za koju ćemo se uskoro pripremati, to je već u 2011. godini će obuhvatiti razdoblje od 2014. do 2020. godine i tu nas čekaju već znatno značajnija sredstva po pojedinim područjima, strateški već definirana. Znači mi smo već rekli da je za Republike Hrvatsku izuzetno bitno područje prometa, zaštite okoliša, regionalne konkurentnosti, zaštite ljudskih potencijala. To se sve uklapa u europske fondove kroz Europski socijalni fond, Europski fond za regionalni razvoj, Kohezijski fond. Dakle, iz tih fondova od 2014. na dalje nas čak čeka na godišnjoj razini alokacija od milijardu i 600, dakle sada u ovoj prvoj dvogodišnjoj perspektivi je riječ o 2,2 milijarde ali na dvogodišnjoj razini, kasnije je to godišnje milijarda 600 upravo za ova područja i ove sektore. I tu zaista Republika Hrvatska vidi svoju šansu za jedan jači i snažniji gospodarski razvoj. I naravno da je upravo zbog toga, jer je riječ o značajnim sredstvima koja nam mogu donijeti značajnije stope rasta. Zbog toga je prioritet dobro se i kvalitetno pripremiti i to na svim razinama. Dakle, te pripreme se i provode u smislu same edukacije, izgradnje institucija. Kroz IPA-u je u odnosu na prve pretpristupne programe puno veći broj institucija i veći broj ljudi uključen. Dakle, tu je riječ o velikom broj eksperata za pojedina područja vezana uz provedbu pretpristupnih programa, kasnije fondova. Nije riječ samo o pripremi projekata nego i o kvalitetnoj financijskoj provedbi i praćenju provedbe. Znanja su različita koja s u tom sustavu zahtijevaju. Tako da već sada u ovom trenutku imamo tisuću ljudi koji su u stvari kvalitetno pripremljeni i educirani, a taj broj se još povećava, jer će ustvari fondovi obuhvatiti projekte na svim razinama i ući u sve pore ne samo državnog proračuna, nego i proračuna jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Dakle, uz edukaciju i izgradnju institucija sljedeće na čemu se posebno radi je definiranje strateških prioriteta, harmonizacija strateških prioriteta sa lokalne prema nacionalnoj razini i onda sljedeći korak koji je posebno bitan, harmonizacija sa središnje razine prema kohezijskoj politici Europske unije. Nakon same harmonizacije strateških prioriteta radi se intenzivnije na pripremi projekata, dakle ali to nije sad proces koji ide isključivo nakon, događa se čitavo vrijeme paralelno, odnosno još kroz pretpristupne programe pripremamo projekte za financiranje iz europskih fondova. Dakle, to je nešto što nismo počeli raditi jučer ili danas nego još od 2008., 2007. godine traju vrlo, vrlo intenzivne pripreme da bismo mogli uspješno sudjelovati u kohezijskoj politici i zaista kvalitetno povlačiti europske fondove. Hvala vam na pažnji.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun predsjednik odbora, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 52. sjednici održanoj 22. travnja 2010. godine Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine i to kao matično radno tijelo. Između ostalog, u raspravi je upozoreno na potrebu jače komunikacije državnih institucija s institucijama na lokalnoj razini, a posebice glede provođenja što kvalitetnije edukacije za pripremu i izradu programa koji se kandidiraju za korištenje sredstava pretpristupnih programa pomoći Europske unije. Isto tako, u raspravi je izraženo zadovoljstvo visokim postotkom iskoristivosti sredstava pretpristupnih programa pomoći Europske unije budući da je Hrvatska kroz prvu generaciju pretpristupnih programa i pretpristupnih fondova iskoristila preko 90% raspoloživih sredstava. U raspravi su i pohvaljeni napori Vlade Republike Hrvatske i resornih ministarstava usmjereni na organizaciju i edukaciju izrade programa na lokalnoj razini, a koji su već dali velike pozitivne rezultate. Takva pomoć je nužna i u narednom periodu kako bi se što više sredstava iz novih pretpristupnih programa iskoristilo, posebno na lokalnoj razini. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora podržao je predmetno izvješće i odlučio jednoglasno Hrvatskom saboru zaključak da se prihvaća Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li drugi predstavnici? Gospođa Marijana Petir u ime Odbora za zaštitu okoliša. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, poštovana ravnateljice. Odbor za zaštitu okoliša Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 36. sjednici održanoj 20. svibnja 2010. godine Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. ožujka 2010. godine. Odbor za zaštitu okoliša je temeljem članka 123. i 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio predmetno izvješće kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnoj prezentaciji izvješća gospođa Dubravka Flinta, načelnica Sektora za Nacionalni fond objasnila je da je ugovaranje stare generacije fondova CARDS, PHARE, ISPA i SAPARD završeno, a da je provedba projekata u tijeku. Programi CARDS i PHARE, vezani uz prekograničnu suradnju i programi vezani uz nuklearnu sigurnost pokazuju visoku iskoristivost alociranih sredstava od 60 pa do preko 90%. Što se tiče ISPA i SAPARD programa iskoristivost je niža, ali je vidljiv napredak tijekom promatranog razdoblja. Najznačajnije aktivnosti u razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca bile su vezane uz novu generaciju fondova ISPA od kojih je već ugovoreno 95% sredstava, a istaknuti su financirani projekti izgradnje Regionalnog centra Bikarac u Šibensko-kninskoj županiji čije se financiranje odvija bez poteškoća. Što se tiče programa IPA u komponenti 3B vezano je uz programe zaštite okoliša. Radi se o pripremi dokumentacije za financiranje projekata Kaštijun i Marinščina. Unatoč percepciji javnosti da se sredstva iz pretpristupnih programa lošije iskorištavaju izvješće pokazuje visoku iskoristivost tih sredstava. U nastavku izlaganja načelnica je prokomentirala iskoristivost sredstava po županijama te su objašnjeni načini strogog nadzora postupka apliciranja, odobravanja i provedbe projekata. Posebno je istaknuta dobra provedba prekograničnih projekata u županijama koje imaju dobre odnose sa svojim susjedima te je naglašena bolja iskoristivost sredstava u županijama koje su dobro pripremile projekte. Nakon uvodne prezentacije načelnica Odjela za biološku raznolikost u Ministarstvu kulture, gospođa Ivana Jelinić te gospodin Neven Trenc, voditelj Odsjeka za ocjenu prihvatljivosti zahvata za prirodu Državnog zavoda za zaštitu prirode upoznali su članove odbora sa projektima vezanim uz zaštitu prirode te iskazali važnost da se programi iz područja zaštite prirode mogu financirati iz različitih pretpristupnih programa za zaštitu okoliša, ali i onih programa koji su vezani uz ekološku poljoprivredu, pomorstvo i ruralni razvoj. Potrebno je voditi brigu da u svim strateškim dokumentima različitih programa financiranja kao jedan od prioriteta uvijek budu prisutni i projekti zaštite prirode. Gospođa Andrea Neral Lamza, načelnica EU odjela Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost istaknula je da je od 2009. godine fond akreditiran za prijavu i provedbu programa financiranih iz sredstava Europske u nije te spomenula pripremu dokumentacije za 16 centara za gospodarenje otpadom te za još stotinjak projekata sanacije odlagališta otpada na području cijele Republike Hrvatske. Nakon rasprave Odbor za zaštitu okoliša jednoglasno je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Hvala lijepo.
Hvala. I u ime Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Gospođo državna tajnice, gospođo ravnateljice. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskoga sabora raspravio je na 32. sjednici održanoj 29. travnja Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 18. ožujka 2010. godine. Odbor je temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio predmetno izvješće kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da je ugovaranje prve generacije predpristupnih programa CARDS, PHARE i SAPHARD završeno, te da je provedba projekata u CARDS-u, PHARE-u i ISPA-i programa u tijeku, a konačno izvješće bit će sastavljeno za svaki od programa po završetku rokova za plaćanje. Ukratko je navela programe za koje ovo izvješće sadržava konačne podatke o ugovorenim sredstvima i izvršenim plaćanjima, te istaknula da je iz podataka vidljivo da su dodijeljena sredstva uspješno korištena. U razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine Europska komisija je na račun Nacionalnog fonda doznačila 46,51 milijun eura i to za programe PHARE, ISPA, SAPARD i IPA komponente I, III i IV. Ukupno su do 31. prosinca 2009. godine zatražena sredstva za programe od Europske komisije u iznosu od 347,12 milijuna eura, a doznačeno je dvjesto deset šest zarez šezdeset i jedan milijun eura. U razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine najznačajnije aktivnosti bile su vezane uz provedbu novog pretpristupnog programa IPA te upravljanje novčanim sredstvima. Nakon uvodnog izlaganja u raspravi na odboru podržavam prihvaćanje predmetnog izvješća. Vezano uz iskazane podatke o postocima ugovaranja i izvršenih plaćanja za pojedine pretpristupne programe prve generacije čije je ugovaranje završeno, a koji premašuju 10% iskazano je zadovoljstvo postignutim rezultatima. U tom smislu podcrtan je i značaj prezentiranja navedenih rezultata javnosti u kojima je često neopravdano prisutan stav o nepripremljenosti projekata, te slaboj iskorištenosti sredstava pretpristupnih programa. Nakon provedene rasprave, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege, uvažena državna tajnice. Kada gledamo ovo izvješće možemo ustvrditi da tehnički ono napreduje. Obim je veći nego ikad i u njega su uneseni dio zahtjeva već drugi put za redom koji su upravo došli ovdje od zastupnika. Govorit ću u ime kluba SDP-a, istaknut ću naravno dobre stvari koje se nalaze u ovom izvješću pogotovo vidljivi rast profesionalnosti u jedinicama lokalne samouprave. Ali također SDP će nastaviti upozoravati i na propuste u sustavu apsorpcije pogotovo u vremenu brzog približavanja članstva u Uniji, te strukturnim fondovima. Jer ako ne ističemo propuste, onda nema niti mjesta za pretjerano hvalisanje. Redom po izvješću. Što se tiče CARDS i PHARE znači završetaka tih programa nama nije uopće sporno jačanje institucija Republike Hrvatske. Dakle, pogotovo s približavanjem i vrlo brzim nadamo se ulaskom u Europsku uniju. Nama je doduše sporan drastičan rast nekih agencija, kadrova, kad pogotovo ne znamo šta još uvijek ti ljudi rade. Nisu nam sporni uopće projekti prekogranične suradnje, jer oni direktno utječu na živote građana i pokazuju prednosti Europske unije baš u malim sredinama. Znači, na neki način komuniciraju Europu građanima. Žao nam je što se nije moglo više napraviti za poduzetnike. Tu pričam o onim pilot projektima što se tiče grand sheme za poduzetnike, ali treba uzeti u obzir da se tu nije ni moglo previše napraviti, nije bilo pretjerano puno manevarskog prostora. Ali evo nas zanima kao prvo pitanje kako to ide u ovom trenutku. Znači projekti za poduzetnike koji su bili, koliko se zapravo konkretno projekata započelo i imamo drugo pitanje nevezano uz ovaj natječaj da li bilo gdje barem on line postoje materijali i edukacije o sustavu, znači pravilima javne nabave za recimo naše poduzetnike. Jer bi bilo zaista glupo da naši poduzetnici ne uzmu svoj dio kolača europskih novaca na natječajima koji su i u Hrvatskoj, i u Bosni i u Srbiji i u Crnoj Gori kao dio nekakvog većeg međunarodnog konzorcija. Što se ISPA-e tiče mi smo uvijek izražavali da je tu bilo velikih problema. I sad smatramo da je prošlo jako puno vremena, da su relativno slabi rezultati u usporedbi sa državama koje su bile u zadnjim krugovima proširenja. Mislim na ovaj krug prije Bugarske i Rumunjske. Ta se priča jako dugo otezala, bila čak i kontraverzna. I ja predlažem da ako već, ako ćemo učiti na ISPA-i, tj. upozoravam da ako ćemo na ISPA-i učiti kako se rade veliki infrastrukturni projekti, da onda nećemo daleko ni doći. Što se IPA-e tiče naravno ovdje već i ptice na grani znaju da su se pravila tu promijenila, da je IPA zapravo velika priprema i za strukturne fondove i tu se javilo već i sada dosta problema o kojima se jako malo piše i govori. Na primjer, prekogranična suradnja sa članicama Europske unije zahtijeva recimo grad, općinu ili županiju da u prosjeku 9 do 12 mjeseci nosi cijeli projekt na svojim leđima prije nego što dobi prvu refundaciju što zapravo je golemi financijski napor za jedinice lokalne samouprave. Mnoge su već i prezadužene, a ja sam u razgovoru sa nekoliko gradonačelnika i načelnika čuo famoznu rečenicu čuvamo likvidnost. Boje se ići na projekte iz prekogranične suradnje sa Slovenijom, Mađarskom i Italijom jer žele čuvati svoju likvidnost, jer se ne žele zbog projekata zaduživati. I to je veliki problem, jer mnoge od njih smatraju da negdje u ladici možda stoji odluka o ukidanju njihove općine zbog ovih kriznih mjera, pa naprosto ne žele ići prema projektima. S druge strane priča sa Bosnom i Srbijom prekogranične suradnje je dala jedan krasan primjer. Na zadnji natječaj, koliko je bilo stotinjak prijava za BiH. To pokazuje da kapaciteti jedinica lokalne samouprave su zaista dobri. Sto prijava na natječaj. Doduše razlika je u tome što se tu još uvijek predfinancira priča, znači dolazi unaprijed tako da je bilo i velik broj prijava, premalo novaca i sada recimo općine i gradovi otvoreno kažu imali smo sto projekata, novaca je bilo premalo, a neke tamo državne agencije po drugi put gutaju već novce za jačanje kapaciteta i troše se bez veze novci. Zašto se recimo jačaju kapaciteti jedne agencije dva puta? Ako do sad nisu ojačani pitanje hoće li ne znam i treći put. Dakle, tu treba malo razmisliti šta napraviti u budućnosti oko toga. Što se tiče SAPARD-a i IPARD-a mi nismo zadovoljni u klubu SDP-a i ne možemo shvaćati zašto bi se time hvalisali. Mi smo de facto izgubili dvije mjere u SAPARDA-u. To što je novac bio prebačen na drugo mjesto i dalje su ostale jedinice lokalne samouprave zakinute da rade i uče na infrastrukturnim projektima. Mi smo s druge strane po pitanju SAPARD-a ako gledate čistu statistiku mi imamo rast zaposlenika koji se bave SAPARD-om mi imamo povećanje troška ljudi koji se bave SAPHARD-om, znači općenito tog aparata za SAPHARD, sada naravno i za IPARD, a s druge strane ako gledate četiri natječaja, za SAPHARD imamo pad broja prijava. Znači s jedne strane rastu troškovi ljudi, padaju prijave. Pogledajte jednostavna statistika. I sada imamo u IPARD u kojem smo imali 37 prijava je li tako na mjeri jedan, gdje mnogi poljoprivrednici radi toga što nedostaju u pravoj strukturnoj formi nisu ni išli. Jedni nisu imali naprosto novaca da sufinanciraju, banke im možda nisu dale, država zbog krize nema, problemi naravno sa zemljišnim knjigama itd., imali smo zaista mali broj prijava. Mjera tri, koje još uvijek nema od SAPHARD-a koja inače stoji na Internetskim stranicama Ministarstva poljoprivrede da će početi 2009. ujesen, nje još uvijek dakle nema, ona već unaprijed nam pokazuje da će biti velikih nelogičnosti. Broj jedan, npr., evo samo primjeri s kojima se suočit jedinica lokalne samouprave. Nositelj projekta građevinske dozvole mora biti jedinica lokalne samouprave. U ovom trenutku nositelji toga su komunalna poduzeća u vlasništvu jedinca lokalne samouprave i to je jako veliki problem i tu se sukobljava sa pravilima IPARD-a. Druga priča je ako jedinica lokalne samouprave diže građevinsku dozvolu šta je sa PDV-om. I to ljudi otvoreno pitaju. Druga stvar, kada se radi recimo veća investicija treba dokazati funkcionalnost cjeline. Znači ako radimo kanalizaciju nije samo pitanje da li ćemo postaviti cijevi, nego hoćemo li ju prikačiti na kraju na pročišćivač vode, a to ej golemi projekt koji jedna mala općina od par milijuna kuna proračuna si ne može priuštiti, niti to zaduživanje. Treća stvar, u sklopu projekta dokumentacije treba dati obvezujuće pismo namjere recimo banke za financiranje projekta, da bi jedinica lokalne samouprave došla do toga, ide u proceduru javne nabave, i da traži od Ministarstva financija naravno dozvolu za zaduživanje, što opet ako se radi o velikom skupom projektu jedinica lokalne samouprave si ne može to priuštiti, i to je veliki problem. Sa cestama slična priča. Kod IPARD-a treća mjera, one moraju biti u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, moraju se nalaziti u prostornom planu poljoprivrednoj zoni i to ostavlja naravno drugi veliki problem tko će na kraju s time raditi jer znači mora biti izvan građevinskih stambenih zona. Dakle što se tiče SAPHARD-a i IPARD-a mi nismo jedini koji nismo zadovoljni, niti znamo da Europska Komisija poslala pismo u Zagrebu u kojem jasno se ističe da je to bio, da imamo premali broj projekata, da se traži revizija … [[Ne razumije se.]] kapaciteta i upozorava na mogući gubitak sredstava ako se ne trgnemo i nešto promijenimo. Dakle … [[Ne razumije se.]] pismo jednako tako vidjeli. Ponovit ću još jedanputa, dakle mi po pitanju SAPHARD-a iz iskustva SAPHARD-a u četiri godine imamo rast kapaciteta za SAPHARD i financijskih troškova istih, a pritom pad broja prijava. Programe zajednice nismo htjeli dotaknut, na kraju krajeva vaš posao nije bio, vi ste naprosto stavili šta se iz predpristupnih financiralo za članarinu, ali par primjera treba dat. Mi još uvijek imamo lošu informiranost za programe zajednice, pogotovo za one koje mi dakle plaćamo članarinu, mi imamo veliku nespremnost u Hrvatskoj za umrežavanje i Europsku konkurenciju. Za neke programe ću otvoreno reći da je bačen novac, platili smo članarinu, još uvijek nema rezultata oko toga, a posebno ću istaknuti … [[Ne razumije se.]] sedmi istraživački okvirni program i CIP za razvoj poduzetništva, oni su nama ključni za umrežavanje naših poduzetnika, razvoj, eko inovacija, informatičkih tehnologija, ključnih za razvoj gospodarstva, znanja i transfer tehnologija, znači prave stvari koje nama trebaju da bi od inovacija ova država mogla čak i živjeti jednog dana, dva fonda zajedno teška gotovo 60 milijardi eura, a onda ministar znanosti napravi onu pričicu prije par mjeseci i potpisom papira povuče Ministarstvo znanosti iz sufinanciranja … [[Ne razumije se.]] projekata. Dakle da bi uštedio par stotina tisuća kuna, ministar je uredno išao ugroziti projekte vrijedne nekoliko milijuna. Dakle radi jedne šnicle nije ubio kravu, nego je išao ubiti cijelo stado vjerojatno. E sad strukturni fondovi, ono što nam dolazi. Najlakše je reći 3 i pol milijarde eura. To je najlakše reći. I hodati okolo po Hrvatskoj i govoriti čeka nam 3 i pol milijarde eura. I što onda dalje od toga? Prvo, slabo se komuniciraju strukturni fondovi. Drugo, netko treba reći da to nisu čudotvorni novci u ovom trenutku, niti da su naravno besplatni. Npr. ja ću vam dati primejra radi što sam nedavno doznao za ribarstvo će u ovoj sad omotnici u kojoj ide, ide tri puta manje nego recimo za Šengen, o tom treba otvoreno govoriti ali treba i jasno reći, kada već pričamo o 3 i pol milijarde eura imamo li mi spremne projekte? Imamo li pripremljen velike strateške projekte u onom modelu ready to go, jer ako ćemo ić radit projekte kad uđemo u Europsku uniju, e onda gospodo nebumo niš dobili na kraju, nećemo ništa izvući. Hitno treba početi raditi strukturne, velike infrastrukturne projekte, strateške projekte u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave ali mislim da je u ovoj državi došlo vrijeme da se razvoj planira na razini regija. 3 i pol milijarde eura dakle u ovom trenutku su samo slova na papiru još uvijek, mi nemamo dovoljno projekata, mi nemamo dovoljno kapaciteta, nitko ne priča o tome koliko će koštati prva godina članstva, podijelite ovaj iznos, dodajte sufinanciranje, uzmite u obzir da moramo podnijet mi u prvoj godini većinski teret toga i tu je veliki financijski napor za državu i gotovo sigurno je što je SDURF i potvrdio Republika Hrvatska će se morati kreditno zadužiti za to, dakle mi ćemo se zaduživati kreditno da bi koristili besplatna sredstva Europske unije. Prije godinu dana je netko ovdje u Saboru rekao da nam će strukturni fondovi dobro doći jer se nećemo morati kreditno zaduživat. Evo malo se sada to promijenilo. Na kraju kod toga treba reći da postoji još uvijek jedan veliki problem, to je konzultantsko tržište. Već smo se suočili sa lažnim konzultantima. Sa strukturnim fondovima će doći malo drugačija priča, vi imate i promjenu ulogu regionalnih razvojnih agencija, znači znate kako će drugačije morati funkcionirati i mi moramo urediti okvir za djelatnost koje se zovu konzultantske usluge da ne bi bilo prevara da nam općine i gradovi ne bi bile žrtve bog zna kakvih lažnih konzultanata. Na kraju kad gledamo strukturne fondove, i sadašnju pripremu bit ćemo sretni, bit ćemo sretni ako izvučemo ono što smo dali i tu uključujem, a pro pos uključujem i zbrojenu kompenzaciju od nekakvih 200 milijuna eura koje ćemo dobiti. U ovom trenutku sada gledajući naše pripreme. Dakle, zaključno nama i dalje nedostaje pravo sufinanciranje, značajna sredstva na koje ljudi se mogu ići, općina, gradovi, poljoprivrednici itd. za programe zajednice isto. Mi imamo nelogičnosti u kapacitetima države, još uvijek nelogičnosti. Jedni su prezagušeni, pogotovo sad kad imamo ostatke SAPHARD-a, CARDS, PHARE-a, pardon ISPA-e, CARDS-a, PHARE-a, drugi su malo ležerniji. Nama je pripremljeno s poduzetnike i akademske zajednice izuzetno niska, Hrvatska je nekonkurentna, jučer je to objavljeno da je nekonkurentna, mi ako hitno ne počnemo raditi neke strukturne reforme mi ćemo biti i nekonkurentni na europskom tržištu. Posebno je pitanje poljoprivrednika, iz razloga što se upravo u poljoprivrednoj politici Republika Hrvatska odriče značajnog dijela suvereniteta, lagano je njima reći poljoprivrednicima bit će vam velike subvencije a da pritom nitko konkretno ne radi ili minimalno radi da ih se pripremi na visoke norme i standarde recimo u proizvodnji prehrambenih artikala. Nadalje znanje o pravu, o pravilima javne nabave još uvijek relativno isto nisu kod poduzetnika, i na tome se nešto treba napraviti. Praksa pokazuje da države koje su krenule brendirati, tj. poduzetnici ili kako već u državi koji su krenuli brendirati svoje proizvode, uvoditi recimo C znak, dizat one kvalitete, kada im je država postala članica, nisu baš najbolje prošle i nisu se uspjele probit na europskom tržištu. To treba početi sad raditi, a početak trebaju ići znači u pravim strukturnim reformama. Zaključno gledano, zadnja rečenica, klub SDP-a neće prihvatiti ovo izvješće jer ono ne pokazuje koliko je sustav za aposrpciju EU sredstava tu pričam o predpristupnim fondovima i programima zajednice, ali i u pripremama za strukturne fondove još uvijek prepun nelogičnosti, određenih pogrešaka i slijepih ulica. Smatramo da je Vlada Republike Hrvatske postavila nerealne ciljeve i rokove što se vidi još uvijek na kažem internetskim stranicama mnogih ministarstava di stoje datumi koje smo odavno prošli, a još uvijek nam neka sredstva nisu dostupna. Znači, postavili su nerealne ciljeve i rokove, a sada se traži angažman i odgovornost svih sektora u RH za povlačenje sredstava. I ja otvoreno smatram da u ovom trenutku nema recimo teoretske šanse da bi Hrvatska mogla iskoristiti cijelu financijsku omotnicu koja će nam doći kad postanemo članica. Hvala puno.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ispravit ću netočan navod, odnosno zle slutnje kolege Mondekara kao i obično da Hrvatska nema pripremljenih projekata. Reći ću vam evo samo na primjeru Požeško-slavonske županije uvaženi kolega. Kao predsjednik partnerskog odbora koji vodim da imamo više od 150 projekata u različitoj fazi pripremljenosti na području Požeško-slavonske županije, da su ti projekti teški više od milijardu kuna i ako svaka od naših 20, odnosno 21 županije ima barem toliko, a Požeško-slavonska je jedna od najmanjih županija onda neće biti nikakvih problema da se ova sredstva u 2012. i u 2013. godini bez problema povuku. Naravno ovo su zle slutnje, kao što su bile svake godine što slušamo od SDP-a, a evo Bogu hvala izvješće pokazuje potpuno drugačije trendove korištenja postotaka korištenja sredstava od onih želja i prognoza SDP-a. Zahvaljujem.
Hvala. Dame i gospodo zamolio sam neke klubove, a sada molim sve klubove, da pozovu zastupnike da dođu u 12,30 sati radi glasovanja o samo jednoj točki dnevnog reda, a to je Prijedlog za dodjelu povelje zastupnicima prvog saziva Sabora, članovima Vlade i predsjedništva RH u periodu od 90'-te do '92. godine kojim se odaje priznanje za izniman doprinos u stvaranju samostalne suverene RH povodom 20. obljetnice demokratskog višestranačkog Sabora. O tome je u 2 navrata raspravilo predsjedništvo Sabora međutim mi smo iz razno raznih razloga predvidjeli da četvrtak 27-og u HNK-u budu dodijeljena ta priznanja. Danas bi trebali donijeti odluku na temelju članka 117. Poslovnika da bi mogli najprije tehničke to i obaviti do četvrtka pa vas molim da dođemo, da svi klubovi se organiziraju i da onda ćemo napraviti samo proširenje dnevnog reda za ovu sjednicu i raspraviti, odnosno donijeti odluku. Evo, ja vas molim, sve klubove da se u 12,30 sati nađemo ovdje u sabornici. Ovaj prijedlog vam je podijeljen na klupe pa ga možete dotle i vidjeti. Sada idemo dalje, na redu je Klub zastupnika HSS-a i gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospođo državna tajnice, gospođo ravnateljice. Klub zastupnika HSS-a podržati će Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 01. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Ugovaranje prve generacije predpristupnih programa CARDS, PHARE i SAPHARD je završeno, a provedba projekata u CARDS, PHARE i ISPA programima je u tijeku. Iz podataka je vidljivo da su dodijeljena sredstva uspješno korištena. Vezano uz iskazane podatke o postocima ugovaranja i izvršenih plaćanja za pojedine pretpristupne programe prve generacije čije je ugovaranje završeno, a koji premašuju 90% možemo istaknuti zadovoljstvo postignutim rezultatima. Podsjetiti ću da je za CARDS 2003. godine ugovoreno 97,68%, CARDS 2004. 94,61%, PHARE 2005. 87,41%, PHARE 2006. 85,22%, ISPA 94,73%, i SAPHARD 61,70%. Često se u javnosti čuju upravo suprotno informacije, ponekad i zlonamjerne pa čak i politikantske optužbe kako se predpristupni fondovi u Hrvatskoj ne koriste u dovoljnoj mjeri, a ponekad se ide i korak dalje čemu sam bila svjedokom prošlog tjedna u jednoj televizijskoj emisiji. Župan jedne županije rekao je, citiram: "da županije u kojima nije na vlasti politička opcija ista ona i na državnoj razini bolje koriste fondove jer im država ništa ne daje pa su se okrenuli pisanju projekata za pretpristupne fondove", kraj citata. No tu izjavu ovo izvješće demantira jer je u njemu dan prikaz korištenja fondova prema županijama pa je vidljivo da kriterij za fondove nije politička pripadnost pojedinoj političkoj opciji već dobro pripremljen projekt, a takve projekte je imalo 13 županija te mnoge općine i gradovi u Hrvatskoj. To ne znači da ne treba uložiti puno više truda i napora nego što je to dosad bio slučaj, ali je potrebno i prezentirati navedene rezultate javnosti u koje često neopravdano prisutan stav o nepripremljenosti projekata te slaboj iskorištenosti sredstava predpristupnih programa. Mnoge županije formirale su odjele za europske integracije i imaju razvojne agencije. Neki rade sjajno jer su zaposlili ljude od struke, a u nekim županijama dolazi do problema sa produkcijom kvalitetnih projekata i uspješnošću aplikacija jer su umjesto stručnjaka u te agencije uhljebljivali zaslužne stranačke kadrove ili koalicijske partnere koji služe kao dizači ruku na županijskim skupštinama što će se dugoročno pokazati kao loš put jer svaki novi natječaj za predpristupni fond, a kasnije i za strukturne fondove je sve zahtjevniji i zato je važno imati osposobljene ljude. Osvrnula bih se posebno na predpristupni program koji je završio, a direktno je u interesu poljoprivrednika, riječ je o SAPHARDU za koji bi voljeli da je ipak bio uspješniji. Po završetku 4 kruga natječaja ugovoreno je 49 projekata ukupne vrijednosti potpore nešto više od 151 milijun kuna. Od ugovorenih 49 projekata isplaćeno je njih 37 sa ukupnim iznosom potpore od 117,23 milijuna kuna što iznosi 77,56% od ugovorenih sredstava, odnosno 48,18% raspoloživog. SAPHARD u RH karakteriziraju velike vrijednosti projekata. Prosječna potpora je oko 3 milijuna kuna po projektu uz relativnu slabu disperziju svega 49 projekata. Zbog kompliciranih procedura čini se da program nije stekao veliku popularnost među poljoprivrednicima. Cijeli sustav pripreme SAPHARD projekata pokazao se kompliciranim za male korisnike, obiteljska poljoprivredna gospodarstva i obrte, jer zbog komplicirane procedure zahtjeva velike troškove prije same provedbe projekata, te se mali projekti pokazuju neisplativima, a inzistiralo se i na dokumentima koji nisu uobičajeni u poslovnom svijetu. Sada je aktualna program IPARD u okviru kojeg je bio raspisan prvi natječaj za dodjelu sredstava do 4. ožujka je zaprimljeno 37 prijava. Prijave se još uvijek nalaze u postupku administrativne kontrole te nije moguće ovoga trenutka dati konačnu sliku stanja prijava, no iz ovog broja čini se da nije postignut ništa veći broj prijava nego je to bio slučaj u SAPHARD-u. Postoji dosta ograničavajućih elemenata u samom IPARD planu. Ograničen broj grla stoke po farmi, ograničene površine za proizvodnju u plastenicima, nemogućnost ulaganja u preradu voća i povrća i sl. a potrebno je ishodili i određeni broj novih dokumenata koji se nisu tražili u SAPHARD-u, procedure su sve kompliciranije kako zbog povećanog broja kriterija, tako i zbog zahtjeva revizora Europske komisije, a nedovoljno je razvijena i mreža konzultanata na terenu. Stoga ovdje još jednom u ime kluba HSS-a apeliram i na županijske razvojne agencije, ali i na Hrvatsku poljoprivrednu agenciju i Savjetodavnu službu da pomognu poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima u pisanju projekata, jer će oni sami teško moći odraditi taj posao. Novac koji leži u fondovima i koji nas čeka kad uđemo u Europsku uniju, a riječ je o 800 milijuna eura za poljoprivredu, ruralni razvoj i ribarstvo treba pametni iskoristiti za pomoć poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima jer veliki se i onako za sebe sami pobrinu. U razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine Europska komisija je na račun Nacionalnog fonda doznačila 46,51 milijun eura i to za programe PHARE, ISPA, SAPHARD, IPA komponente 1, 3 i 4. Ukupno su do 31. prosinca 2009. godine zatražena sredstva za programe od Europske komisije u iznosu od 347,12 milijuna eura, a doznačeno je 296,61 milijun eura. U razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine, najznačajnije aktivnosti bile su vezane uz program novog predpristupnog programa IPA te upravljanje novčanim sredstvima. U tom segmentu bih posebno istaknula prioritetne sektore koji su sastavni dio operativnog programa za zaštitu okoliša, a riječ je o projektu očuvanja kvalitetne pitke vode, pročišćavanju otpadnih voda i postupanja sa otpadom za što je od 2007. do 2011. godine osigurano 96,7 milijuna eura u okviru IPA programa. Iako Hrvatska po stanovniku generira manju količinu kako ukupnog tako i komunalnog otpada u odnosu na druge europske zemlje, neuređena odlagališta stalna su prijetnja okolišu. Do danas je 78 odlagališta sanirano, a preostalo je 221 neuređeno odlagalište u raznim fazama sanacije. Hrvatska se nalazi na 5. mjestu u Europi na razini obnovljivih vodnih resursa, međutim udio stanovništva koji se opskrbljuje vodom iz javnih vodo sustava kreće se oko 75% dok je priključenost stanovništva na javnu kanalizacijsku mrežu tek 40%. Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost kao provedbeno tijelo za sektor otpada i Hrvatske vode kao provedbeno tijelo za sektor voda, teško će sami pripremiti valjane projekte ako se županije ozbiljno ne uključe u taj proces. Naime, čak jedna trećina županija do danas još uvijek nije definiralo lokacije za županijske centre za gospodarenje otpadom, nisu potpisali sporazume sa općinama i gradovima da prihvaćaju tu lokaciju, što je preduvjet da bi se uopće moglo krenuti u izradu projektne dokumentacije, a na osnovu toga tražiti novac. Isti je slučaj s projektima koji kandidiraju Hrvatske vode za strukturne fondove, za izgradnju vodoopskrbnih sustava županija i sustava odvodnje, a za to je preduvjet da se utvrdi jedno komunalno poduzeće u županiji koje će biti nositelj te aktivnosti, te da se riješe imovinsko pravni odnosi koji nisu nažalost riješeni niti za neke projekte za koje je novac već odobren kroz IPA-u. Dakle, bez zajedničkog rada regionalne i državne vlasti, neće biti niti uspjeha u realizaciji projekata, pa niti potrebnih financijskih sredstava koje nam stoje na raspolaganju i zato svi akteri trebaju krajnje ozbiljno shvatiti svoje obaveze, jer bez obzira na političku opciju kojoj pripadamo, zajednički interes nam je da imamo što bolji standard i komunalnu infrastrukturu, a to znači da moramo i sami nešto učiniti kako bi novac koji nam se nudi mogli iskoristiti. Pohvaljujemo napore koji se ulažu u organizacije edukacije, izrade programa, jer je takva pomoć nužna kako bi se što više novca iz pretpristupnih fondova iskoristilo, posebno na lokalnoj razini. Hrvatska je kroz prvu generaciju pretpristupnih fondova iskoristila preko 90% raspoloživih sredstava, što je dobar rezultat. I mi ćemo u HSS-u ovo izvješće podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je klub HDZ-a i gospođa zastupnica Marija Burić-Pejčinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo državna tajnice, poštovana gospođo ravnateljice, kolegice i kolege. Uvijek kada govorim o fondovima ne mogu a ne biti emotivna, jer eto u tom sustavu sam radila kada se on stvarao. I uvijek me žalosti kada čujem ovlašne primjedbe o jednom vrlo složenom poslu, vrlo ozbiljnom poslu i poslu s kojim se Hrvatska susrela unatrag nekoliko godina koji je svima predstavljao izazov i problem. Činjenica je da su neki programi ako recimo pogledate PHAR program kakva je pravila imao, kako se radilo u PHARE-u, koja sredstva PHARE u devedesetim godinama zemljama koje su tada bile korisnice PHARE-a, ne biste uopće mogli vjerovati da taj isti PHAR koristimo i mi u Hrvatskoj. Kada je PHARE konačno došao na red da ga Hrvatska koristi od 2004. godine, sve se stubokom promijenilo, procedure su se posložnile. A upravo zbog toga što su iskustva kod onih koji su radili puno lakše programe bila loša. Dakle, kada ocjenjujemo sustav gdje smo, od kuda smo krenuli i do kuda smo sada došli i gdje zapravo želimo stići, mislim da je iznimno važno. Uzela sam program PHARE, tako bi se isto moglo reći i za ISPA-u. kada biste gledati rezultate ISPA-e recimo u Češkoj u nekim vrlo razvijenim zemljama s početkom 2000., kada je ISPA utemeljena, vidjeli biste da su oni u ISPA-i imali velike probleme, a po onim, dakle i podacima koje imamo ovdje, a pogotovo onima koji dolaze u zadnje vrijeme, mislim da će se ISPA na kraju unatoč zlogukim neću reći manipulacijama, ali proricanjima kolega iz SDP-a da će se ISPA sa svoja tri projekta koja je financirala ipak pokazati dobrom pripremom za IPA-u u tom dijelu, dakle zaštita voda za otpad i rehabilitacija pruga, da će se pokazati jedna dobra priprema za korištenje fondova u Hrvatskoj. Ali dopustite, često se govori kako nema puno informacija u Hrvatskoj. Nedavno je bio u Zagrebu organiziran jedan veliki događaj vezan za pretpristupne fondove, bio je otvoreni dan. Ja sam ponijela samo jedan dio materijala koji je tamo bio na raspolaganju koji mi se činio potrebnim unatoč tome što se ovom temom dugo bavim. Međutim, to jutro sam vidjela vrlo malo kolega zastupnika na tom skupu. Mislim da bi trebali početi svi od sebe, od edukacije, to je bila sjajna prilika, tamo su bili svi oni i koji koriste velike projekte i manje projekte, dakle moglo ih se pitat kakve oni to imaju izazove, kako oni to rade, šta su radili, s čim su se susretali, ali su bili i svi resori, dakle sve agencije, svi koji u tome rade, koje se na licu mjesta moglo pitati o tome kako se to radi, čemu treba pristupiti itd. Tako da ne bih se složila sa činjenicom da nema informaciju, međutim ono što mi svi počinjemo od nas, a mislim da se to odnosi i na šire, trebamo tražiti informacije. Dakle, one vrlo često i dolaze i u županije i na niže razine, ali mislim da se one permanentno nalaze i na web stranicama, postoje ove brošure i mislim da bi bilo dobro za početak prije druge vrste edukacije poći s tim. Ali evo da se vratim malo da vidimo kakav je taj naš bilans do sada. Hrvatska evo u ovih sad 10-tak godina se može reći je korisnica oko 580 projekata. 580 projekata. I sada neka netko kaže da mi nemamo već neko relevantno iskustvo. Unutar svakog projekta, ovisno naravno o njegovoj veličini, iznimni veliki broj ljudi je angažiran. U samoj državnoj upravi oko 700 ljudi radi na tome kojima je posao gotovo isključivo i jedino raditi na fondovima, za one koji se pitaju što rade ljudi u agencijama. Ja samo mogu odgovoriti da nijedna struktura nikada nije stvorena i ne može biti stvorena bez da se to dogovori sa komisijom i sa službama dakle unutar komisije koje se bave kojim programom. Dakle nema nepotrebnih struktura, samo se te strukture u određenom trenutku prilagođavaju potrebama onima koje Hrvatska ima. Ja ću vam samo jedan primjer reći koliko su neke stvari neusporedive. Recimo, koliko će biti velika, koliko će biti zaposlenih u Agenciji za plaćanje u poljoprivredi nije svejedno. Nije samo i veličina zemlje nego je i struktura poljoprivrednih proizvođača dakle što je struktura usitnjenija to više ljudi u agenciji mora raditi. E sad, vratite se na naše stanje u poljoprivredi, bit će vam jasno obzirom da su naše farme male, da su one koliko znam oko 2,8 hektara, u Europskoj uniji je prosjek 18, dakle to vam već jasno govori koliko samo u toj jednoj agenciji treba uposliti ljudi. Unutar ovoga, mislim da je i to bitno za reći, dakle u vremenima kad se pitamo kako će se ljudi zapošljavati, čime će se baviti, 79 tvrtki u Hrvatskoj posluje koje se bave uslugama koje daju na različitim razinama onima koji koriste projekte. Mislim da to nije nevažno. Te tvrtke zapošljavaju naše ljude, ti ljudi preko ovih projekata opet dobivaju novce, da ne kažem opet o efektu i na državni proračun dakle koji plaćaju itd. I moglo bi se nabrajati puno toga. Kad pogledate recimo segment, nedavno sam negdje pročitala pa je u jednim novinama pisalo kako usporedivo razdoblje 2000. do danas, mislim da je bila Latvija u pitanju, kod njih je ne znam koliko puno više projekata u području zaštite okoliša korišteno nego kod nas. Zvuči jako primamljivo za novine, ali znate prvo Latvija je u međuvremenu pet godina članica, koristi kohezijski fond i strukturne fondove. Drugo, od '90.-te godine je korisnica odnosno početka '90.-tih PHARE programa, kako se može to uspoređivati. A usput budi rečeno ja sam zaista jako zadovoljna time da mogu reći da se evo u vodama imamo jedan projekt u Karlovcu, radi se novi projekt u Slavonskom brodu, radi se novi projekt u Drnišu, radi se novi projekt u Kninu. U otpadu imate Bikarac u Šibeniku, ali imate i jedno 4, 5 novih projekata od Splita do Istre, Mariščine u Rijeci itd., dakel i na otpadu radimo i to su već projekti koji su u fazi ugovaranja. U prekograničnoj suradnji o kojoj je bilo riječi da ne govorim, dakle niz manjih projekata koji su i infrastrukturne naravi. O željeznici, obnovi željeznice koja je isto top tema, dakle obzirom da smo mi sami već puno investirali u autoceste od početka je rečeno kroz ISPA-u odnosno IPA-u odnosno buduće fondove prvenstveno željeznica. Već je skoro pri kraju projekt rehabilitacije pruge Vinkovci-Tovarnik. Sada se radi dalje na rehabilitaciji zagrebačkog kolodvora, rade se još dva projekta oko Novske, Novska-Okučani. Dakle, na koridoru 10 jer naravno i to treba znati, prvi u prioritetima su transeuropski koridori. Ovdje se radi o koridoru 10. Međutim ono što je dobro, počinjemo se baviti u tom dijelu i plovidbenim putevima unutarnjim, lukama od Vukovara do nekih drugih luka, čak i Sisak mislim da je u planu itd. Dakle, ne mogu se složit s činjenicom da se ne radi puno, da nema znanja, ali ono što mi se čini kao vrlo važna poruka ovog izvješća je da se ne može i ne smije očekivati sve od državne razine. Državna razina je puno napravila i radit će dalje i imat će i dalje izazova. Ali ono što mislim da je najvažnija poruka i što je dijelom i naša zadaća je da svugdje govorimo o tome da se ljudi prvo potičemo ih da se uključuju u projekte, da rade na projektima, da se uključuju u edukacije. I povrh svega, mislim da je ovo izvješće sjajno, ono zaista daje sve projekte, može se vidjet što se radilo, ali daje izvješće o nepravilnosti. Ako ste imali vremena, nema puno nepravilnosti na ovoliko projekata koliko je tu, ali te nepravilnosti su ja bih rekla ponekad smiješne, možda smiješne iz aspekta kad mi razmišljamo, ali nisu nimalo smiješne. U europskim fondovima će sada to radi … [[Govornica se ne razumije.]] kontrolu, a u sljedećih pet godina kad se projekt završi to će raditi revizorski sud. Dakle, i nakon 10-tak godina kad sve je počelo i završava polako može se dogoditi da netko negdje otkrije da novci nisu dobro korišteni, a koliko sam vidjela za sad su to prilično benigne stvari. Netko nije, dobio je knjige pa nije prebrojao broj knjiga pa je plaćao kamate i stoga nije dobro pročitao ugovor da se kamate ne mogu plaćati iz recimo nečega. Ali je vrlo dobro da ljudi, dakle to su male greške, mogu se dogoditi veće, da ljudi gledaju kakve se greške događaju i da u svojim projektima koje rade da takve greške ne ponavljaju i da zaista shvate da ovdje prevara nema ili ih ne smije biti jer se zaista prvo kroz kontrolu Središnje agencije za financiranje i ugovaranje, a kasnije i kroz druge kontrole mogu otkriti i da će zaista šteta biti velika i za Hrvatsku jer se ti novci u konačnici neće moći iskoristit, ali i za krajnjeg korisnika jer će te novce morati vratiti. I evo možda još riječ, dvije o tome kad se rezultati mogu mjeriti. Dakle, mogu se mjeriti što se ugovorilo. Jasno je iz ovoga dosta već ima ugovorenih projekata i što se platilo. Tek kad se vidi što se platilo može se zaista podvući crta i meritorno reći e mi smo te novce izgubili ili nismo izgubili. I uvijek me žalost recimo to neki kod ISPA-e rade jer se radi o velikim projektima, dakle i velikim novcima za naše prilike i onda kažu kad vide ne znam u jednom trenutku ... [[Govornica se ne razumije.]] a ISPA još ni jedan ISPA-in ugovor nije došao do kraja tog procesa koji kaže nakon ugovaranja, nakon potpisa ugovora dvije godine za ugovaranje plus dvije godine za plaćanje. Dakle, zašto plašiti, zašto govoriti o tome da nešto nije napravljeno kad rok nije napravljen. Koliko znam recimo Karlovac koji se evo povremeno ovdje kod nas pojavljuje kao top tema onih koji loše rade je zapravo koliko sam vidjela ugovorio gotovo sve iako je visoka ugovorenost na tome projektu. Ja se nadam da će tako biti i kad dođe do dijela koji se zove plaćanje. Dakle, ti rezultati po ovim kriterijima gledani su zaista sjajni tamo gdje se mogu mjeriti. U SAPARD-u su nešto lošiji, ali odvelo bi me daleko da idemo u detalje SAPARD-a. Mislim da su neki već o tome govorili, odnosno govorila je kolegica državna tajnica. Mislim kad nešto ocjenjujete zaista ne možete ne reći zašto se nešto dogodilo. Novci za poljoprivredu su najteže iskoristivi novci. I ono što se mora znati da su novci i u SAPARD-u i u IPARD-u novci koje se dakle prvo morate imati sufinanciranje značajno. Drugo, morate imati predfinanciranje što nije slučaj ni sa jednim drugim. Dakle, kad uzmete u obzir i da je struktura naših korisnika u poljoprivredi da su to dosta mali korisnici itd. koliki su njihovi kapaciteti sve to dovede do tog da naravno svi bi mi bili sretni da je sto posto iskorištenost. Ali da je ovakva iskorištenost u ovoj fazi prihvatljiva i da vjerujemo da će IPARD, dakle u IPARD-u da će stvari stajati još i bolje. Mislim da je isto tako državna tajnica govorila o tome koliko se radi o sustavu. To je jako važno za znati. Dakle, ovaj sustav se permanentno gradi. On nije gotov i neće biti gotov dok ne uđemo u kohezijski fond i strukturne fondove. Dakle, dok ne postanemo članica i izazov je netko kaže kako sad ovi su dobili već novce za edukaciju, pa sad opet oni. Trebaju, tu su i novi ljudi, dolazi do fluktuacije ljudi, dolazi do promjene u sustavima i ljudi se moraju permanentno educirati. Ja mislim da je to bar danas u 21. stoljeću svima jasno da je permanentna edukacija ključ uspjeha u mnogim stvarima. I za kraj, dakle što mi se čini kao važno za poruke nakon ovog zaista dobrog izvješća za ovu fazu, da svakako, da se pred nama nalazi veliki novac. Slažem se, treba imati sve te projekte. Međutim, ja ne dijelim pesimizam kolega iz SDP-a jer znam da se radi i kako se to radi. Dakle, radi se trenutno na nacionalnom strateškom referentnom okviru. On će ići u široke konzultacije sljedećih šest mjeseci. Pozivam vas da to ljudima objasnite da trebaju sudjelovati u tim konzultacijama, jer tamo će osobito kad se tiče infrastrukturnih projekata pisati što se može financirati. I onda nek' se netko ne probudi za dvije godine i kaže e zašto ja sad sljedeće godine ne mogu to staviti. To će morati biti unutar ovoga za one projekte koji će se financirati 2012., 2013. i 2014. Dakle, ne radi se stihijski, radi se vrlo organizirano i zna se što treba napraviti. Mislim da je važno uključiti se u edukaciju. Edukacija u velikom broju i postoji i ja apeliram da ona zaista bude još i intenzivnija. Raditi naravno na projektima. Jer evo samo za kraj jedan primjer iz ISPA-e kada smo u ISPA-i htjeli financirati nešto u području vodoopskrbe pa i otpada nismo imali izbor, nego smo jedva mogli dobiti projekte. A zašto? Zato što su ti projekti već u toj fazi morali imati određene dokumente bez kojih nisu mogli ni ući u proces i trebali su imati određene dozvole, investicijske studije itd. Dakle, za velike projekte treba početi sad da bi se za dvije, tri ili četiri godine mogli financirati. Evo iz svega rečenog klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće i evo nada je da će se ovakav dobar rad nastaviti i u budućnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Kolegica Burić Pejčinović ustvrdila je netočno, da sve ove nepravilnosti su minorne naravi. Naravno da nisu. Brojne su ustanovljene da ih ja sada ovdje ne ponavljam gdje se izravno govori o brojnom kršenju propisa koji se odnose na javnu nabavu, nepoštivanja ugovornih obveza, a ja ću samo istaknuti jedan primjer iz SAPARD programa gdje se sumnja na prijevaru zbog neispravne dokumentacije, odnosno lažiranja dokumentacije zbog čega je čak raskinut takav jedan ugovor o dodjeli sredstava i korisnik, odnosno namjeravani korisnik prijavljen Županijskom državnom odvjetništvu za prevaru.
Hvala. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. U procesu približavanja Europskoj uniji korištenje sredstava predpristupne pomoći svakako je jedan značajan segment. Zato ovo izvješće ne smije biti samo po sebi svrhom. Mi iz kluba HNS-a malo smo razočarani činjenicom da bi mi danas trebali raspravljati i donijeti neke zaključke. Prije svega šta smo to dobro učinili, šta smo to manje dobro učinili, što nismo učinili i kako ispraviti nepravilnosti kako bi sutra dakako kad budemo trebali koristiti strukturne i druge fondove Europske unije bili još uspješniji. Na žalost, krenuli smo crno bijelom tehnikom i to nije dobro. Ja se mogu složiti sa malo prije izrečenim od strane kolegice iz HDZ-a, da ocijeniti ovo izvješće možemo temeljem ugovorenog i plaćenog ali je pitanje da li smo mogli i nešto više ugovoriti i pitanje je zašto ne bismo danas objektivno pokušali analizirati što smo postigli, koji su nam rezultati. Mi smo za to ljubazno pokušali prekjučer pozvati predsjednicu Vlade da dođe u Sabor i da podnese davno obećano izvješće o stanju u državi. Ovo izvješće i naše približavanje Europskoj uniji je svakako značajan dio toga o čemu bi trebali raspravljati. Da li i kada ćemo to moći učiniti zaista ne znam, i žao mi je da to već nismo odavno odradili. U fazi približavanja Europskoj uniji, a ja se nadam da nam je ostalo još malo toga učiniti i da ćemo za godinu, godinu i pol dana biti članicom te Unije, još bih postavio neka pitanja pred ovaj Sabor. Naime, kolegice i kolege, što Europska unija još uvijek od nas traži i što traži od nas u ovom trenutku? Traži da manje trošimo, traži da uspostavimo pravnu državu, traži da uspostavimo efikasniju državnu upravu i traži da razvijemo gospodarstvo i da stvorimo bolje uvjete za život naših građana. Ja mislim da se svaki hrvatski građanin može s time i složiti, da su nam zajednički ciljevi, prema tome budimo objektivni i zaista pokušajmo doprinijeti da ta europska priča bude uspješna. Europska unija nam sigurno ne može pomoći u onom segmentu gdje se traži da manje trošimo, da smanjimo javnu potrošnju, to moramo sami učiniti, ali nam Europska unija može i želi pomoći u uspostavi pravne države, efikasnije državne uprave i pomoći nam u razvoju. Ja se neću puno osvrtati, ili uopće osvrtati na ono što je već bilo spomenuto od strane nekih medija, da lani nismo uspjeli realizirati 150 milijuna eura koji su nam bili na raspolaganju i onda upite da li ćemo 2012. biti u stanju iskoristiti 10 puta više sredstava. O tome danas raspravljamo. Zatim, čuli smo i vidjeli smo u nekim medijima da je veleposlanik Europske unije u Hrvatskoj neke članove Vlade upozorio da Hrvatska premalo koristi europske fondove. Ja nisam sa veleposlanikom razgovarao, pretpostavljam da je on stvarno to izjavio. Kolega Mondekar je spomenuo pismo Europske Komisije u kojem se iznosi zabrinutost neučinkovitošću Vlade uz upozorenje da je dosadašnjim propustima Hrvatska nepovratno izgubila značajan novac koji su osigurali različiti europski fondovi. Da li je to točno, ne znam. Volio bih znati. Idemo dalje. U samom izvješću upozorit ću na jednu rečenicu. Na stranici 24. stoji, razvijeni su sveobuhvatni programi edukacije iz područja pripreme, implementacije i nadgledanja projekata koji su već u provedbi za zaposlenike i institucije koje su trenutno uključene u pretpristupne programe Europske unije, a programi edukacije s vremenom će biti dostupni i ostalima izvan državne uprave. Podvlačim s vremenom će biti dostupni izvan državne uprave. Dakle do sada nije nitko obuhvaćen tom edukacijom izvan državne uprave i ne znamo kada će to biti slučaj. To je nešto što molim državnu tajnicu da nam kaže što i kada se to planira. Danas bi bilo dobro čak vući … [[Ne razumije se.]] , ali na jedan objektivan način i sa nekim državama koje su po meni puno učinkovitije radile i u pretpristupnom razdoblju, a posebno sada kao članice. Ja ću navesti samo primjer Poljske i Slovačke. Poljska je kolegice i kolege u fazi kada je koristila pretpristupnu pomoć, a to je važno u odnosu na ono što je kolegica Petir maloprije rekla, ona je pripremila 4 tisuće mladih obrazovanih ljudi da stoje na raspolaganju svima koji će tražiti da dobiju sredstva iz predpristupnih fondova. Tih 4 tisuće ljudi dobili su veće plaće, dobili su službene automobile, dobili su mobitele i ukinuto im je radno vrijeme. 24 sata na dan stajali su na raspolaganju svima koji su željeli napisati projekt da bi se povukla sredstva iz predpristupnih fondova i Poljska je učinila čudo. Poljska je time educirala svih, ne samo tih 4 tisuće, jer su oni dalje prenijeli svoja iskustva na druge, Poljska je optimalno koristila pretpristupna sredstva i danas koristi strukturne fondove na jedan idealan način. Čak tri puta više prijava na projekte dolazi iz Poljske, nego što ih Poljska može povući iz strukturnih i drugih fondova. Tri puta više. Kolegice i kolege, Slovačka je bila u najtežoj situaciji od svih država koje su prije nekoliko godina ušle u Europsku uniju. Imala je samo onu ja bih rekao zastarjelu vojnu industriju Varšavskog pakta, i praktično ništa drugo. Danas ona ima najveći gospodarski rast od svih država u Europskoj uniji. Nismo se pitali kako su to postigli? Što su učinili? Zašto ne ići tim putem? I to bi bilo dobro, razmotriti, vidjeti, primijeniti. Nadalje, ono što nedostaje u današnjoj raspravi je još jedan segment. Hrvatska je kao zemlja kandidatkinja dobila već prije nekoliko godina mogućnost da kroz njene istraživače i znanstvenike sudjeluje i u povlačenju sredstava namijenjenih za istraživanje i razvoj. Želio bih vam reći, vjerojatno i znate da će se do 2013. godine, a kasnije će se taj proces nastaviti, smanjivati strukturni fondovi, a povećavati sredstva za istraživanje i razvoj u Europskoj uniji. Prema tome, tu stoji veliki potencijal, velike mogućnosti. Mi danas, ja bih jako volio da ovdje imamo ministra znanosti, ministra gospodarstva, ministra uprave, pa da im možemo postavljati pitanja koliko su naši istraživači od njih 10 tisuća uspjeli se uključiti u europske znanstvene projekte, čuli smo maloprije spomenut je sedmi okvirni program, koliko sredstava će oni povući, da li im trebamo i kako pomoći, a svakako ne na način na koji je to učinio ministar Fuchs kada je ukinuo od lipnja prošle godine sufinanciranje tih projekata. Dakle ti podaci nam nedostaju, svakako pozivam Vladu da nam s tim podacima izađe, da vidimo jer smatram da treba itekako pomoći znanstvenoj zajednici da i ta sredstva koristi u većoj mjeri. Samo malo, podcrtao sam si da se osvrnem sada na prilog 3.2 iz izvješća. Samo sekundu. Zašto toliko spominjem i vraćam se stalno na razvoj, na znanost, na inovacije? Pogledajte prilog 3.2, dakle iz niza programa bila su predviđena sredstva za inovacije i poduzetništvo. Razviti tehnologiju inovacijske mreže, razviti potencijal okoliša, razviti okoliša za inovativno poduzetništvo, poboljšati okvirne uvjete i utrti put inovacijama, širenje inovativne tehnologije i znanja, jačanje strateške suradnje između članica gospodarskog razvoja državnih vlasti itd., itd. Prema tome, tu zaista nismo ni od koga dobili nikakve informacije što smo dosad učinili i što možemo učiniti. Ono što veseli je pregled obrazovnih aktivnosti provedenih s krajem, naime do kraja prošle godine. Ja moram reći da sam bio iznenađen brojkama koje sam ovdje vidio. Kada uzmete koliko je obrazovnih aktivnosti odrađeno već, koliko je ljudi sudjelovalo na tim tečajevima. I u onima financiranim od strane EU i onih financiranih iz državnog proračuna i od strane projekata ili kroz projekte financirane iz drugih izvora kolegice i kolege da li ste zbrojili možda te brojeve? Skoro 4 tisuće državnih službenika sudjelovalo je u toj edukaciji, skoro svaki drugi. Na prvi pogled silno dobra informacija, pitam se zašto onda nismo i učinkovitiji u nekim segmentima? Jer je Poljska 10 puta veća država sa istim brojem educiranih stručnjaka koji su pomagali u pripremi i pisanju projekata učinila znatno, znatno više od Hrvatske. Dakle, negdje je kvaka. Gdje? Ne znam, ali nešto nije u redu. Konačno, regionalni razvitak. Pitam, ovdje bih pitao ministra mislim da državna tajnica nije kompetentna niti ju treba maltretirati sa tim informacijama, naime sa tim pitanjima. Koliko je puta ministar zadužen za regionalni razvoj se u proteklih godinu ili dvije dana našao, sastao sa županima 20 naših županija? Kako su zajedno osmislili regionalni razvitak? Koje su prioritete zamislili? Kojim će se redom ti prioriteti financirati? Maloprije smo čuli informaciju da je jedna županija pripremila projekte u vrijednosti od milijardu kuna. Odlična informacija, ali za milijardu kuna morate imati 100 ili 200 milijuna kuna vlastitih sredstava. To ta županija vjerojatno nema, netko im mora pomoći. Ja o tome ne znam ništa, da li će im se pomoći? Tko će im pomoći? Kako će im pomoći? Kojim redom prioriteta ćemo im pomoći? Dakle, nismo čuli sve ono što smo trebali čuti. Čuli smo crno bijelu tehniku, samo jednu reakciju na kolegu Mondekara. To nije kolegice i kolege dovoljno, to je jedna složena priča i moramo svakako učiniti više. Donijeli smo u ovom Saboru prije 6 mjeseci Zakon o regionalnom razvoju, u tom zakonu stoji obaveza Vlade da pripremi strategiju regionalnog razvitka. Za nekoliko dana ističe rok unutar kojeg bi trebali imati tu strategiju. Gdje je ta strategija? Ja o njoj ne znam ništa. Da li vi nešto znate o njoj? Da li ste ju vidjeli? Koliko je Parlament uključen u izradu te strategije? Mislim, kolegice i kolege, to su ključni momenti o kojima moramo raspravljati ovdje. Za nekoliko dana će ta strategija ugledati svjetlo dana, po zakonu barem, ja imam osjećaj da se to neće dogoditi. Prema tome, gospodinu ministru poručujem da nam objasni gdje je u ovom trenutku izrada tog značajnog strateškog dokumenta. Evo, prema tome kolegice i kolege ja sam pokušao ne ići ni lijevo ni desno nego pokušati objektivno ocijeniti neke mogućnosti koje nam stoje na raspolaganju da zajedno pokušamo riješiti da svatko od nas da svoj doprinos u gradu, u općini, u županiji u ovom Saboru, u Vladi da zajedno pokušamo zaista riješiti ono što moramo riješiti. I to moramo brzo riješiti jer do 2012. i 2013. godine povući efikasno 3,5 milijarde eura nije lako. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Marija Burić Pejčinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo ispravljam samo navod kolege Dorića da su dobro radile Slovačka i Poljska. Nisu dobro radile i ovo su bile požarne mjere na koje ih je natjerala Europska komisija. Ja sam u obadvije zemlje bila 2004. i 2005., Slovačka je doslovno 2002., rekli su joj ako do ljeta ne budete imali apsorpciju kakvu mi tražimo nećete ući 2005. I zato su napravili ovo i zato su napravili ono što je iznimno teško napraviti, a to je dati posebne plaće ljudima koji rade na ovim fondovima. Pokušajte to u državnoj upravi pa ćete vidjeti što će drugi ljudi raditi jer rade vrlo ozbiljne poslove. E sad to su za njih bile požarne mjere, ja se nadam da mi ne trebamo požarne mjere, ali da trebamo raditi, trebamo. Hvala.
Klub SDSS-a, gospodin zastupnik Mile Horvat, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Ja ću ispred kluba SDSS-a pokušati dati osvrt na Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći EU za referentno razdoblje kao što je ovdje rečeno. Odmah da kažem da ovaj izvještaj koji ste napravili mi u principu smatramo korektno urađenim izvještajem, profesionalno urađenim izvještajem i u nomotehničkom, izvještajnom i u statističkom pogledu. Prema tome nema razloga da izvještaj ovakav kakav jeste ne prihvatimo i prihvatit ćemo ga. Uvodno da kažem da smo potpuno svjesni svih problema s kojim se susrećete vi kao institucija istovremeno i institucije koje treba da se formiraju na lokalnoj razini vezano za kvalitetno izvršavanje ovih projekata mislim da bi mogli čak i izraziti određenu pohvalu naporima koje su vaše službe u tom pogledu radile. S obzirom da svi radimo posao za koji još uvijek nismo dovoljno stručno kvalificirani i nismo kompletirani u nekakvom tehničkom i stručnom smislu. No mi iz ja ovdje mislim da trebamo dijeliti određeni optimizam da će ovaj proces u konačnom biti i dobro završen. Da bi stvar bila da bi stvar po našem viđenju na neki način bila dobra i da bi išla u pravom smjeru, ja ću pokušati se referirati na dvije grupe problema u smislu da ću ovdje prenijeti nekakva praktična iskustva vezana za dosadašnji period i provođenje svih ovih radnji oko realizacije ovoga posla. A ta iskustva su prikupljena od strane Županijske regularne agencije u Osječko-baranjskoj županiji za koju smatram i držim da je agencija koja je dosta poodmakla u ovom poslu, ima određene reference, ima određene rezultate u izvedbi ovih programa i mislim da ova njihova viđenja nekakvih nedostataka koje treba da se otklone i da budu data u dobroj namjeri sa ciljem da se efikasniji sistem uspostavi, mislim da su prava viđenja. Dakle, oni smatraju da je jedno od ključnih nedostataka u procesu i postupku koji je pred nama, realizaciji pretpristupnih fondova, nedostatak ljudskih resursa, prevelika cirkulacija ljudi, međusobna neumreženost. Kada to kažu onda misli i kažu da kada se sa terena postavlja konkretno operativno pitanje vjerojatno prema institucijama ministarstva, odgovor se ne može dobiti odmah. Konkretno oni su radili prekograničnu suradnju sa Mađarskom, projekti su počeli prije 3 mjeseca, preporuka od Hrvatske, dakle sa naše strane je, da sve stane dok se ne održi implementacijska radionica, a implementacijska radionica nije još održana, a od tada je prošlo 3 mjeseca. Oni smatraju isto tako da dolazi do kašnjenja u pripremi provedbi natječaja, zato što operativni programi moraju biti od strane tijela Europske unije. Ukoliko postoji nekakva formalna greška, program se vraća na doradu i tu se gubi jedan ritam, gubi se jedno dragocjeno vrijeme o svemu ovome o čemu sada pričamo. Nema međusobne koordinacije ministarstava, tako je njihovo iskustvo i viđenje, pa onda agencije i ministarstava, pa komunikacija između agencija međusobno. Tako je činjenica da Agencija za regionalni razvoj postoji već godinu dana, a da još uvijek nema akreditaciju za provođenje programa. To je vidljivo na site agencije, što mislimo da nije dobro i da je jedna formalna i tehnička stvar koju treba hitno otkloniti. Nejasno je i osiguranje sufinanciranja u projektima koji to zahtijevaju. Naime, usvojen je referentni financijski okvir na razini države, a onda se to prebacilo na jedinice lokalne samouprave. A jedinice lokalne samouprave ovoga trenutaka ne mogu unaprijed obezbijediti sredstva za ove projekte s obzirom na situaciju u kojoj se nalaze. Mislimo da bi ovdje trebalo formirati, odnosno treba razmišljati, stvar je za razmišljanje da se formira državni fond za sufinanciranje EU projekta po modelu kako su to uradili Mađari. Dakle, nije nepoznata stvar i naši susjedi su uočili ovaj nedostatak i pokušali su ga na neki način sanirati kroz uvođenje ovakvog jednog fonda. Ministarstva koriste sredstva tehničke pomoći, a na lokalnoj razini cijeli posao odrađuju regionalne agencije. Dakle, vjerojatno je nekakvo logično rješenje i zaključak da bi ministarstvo ta sredstva tehničke pomoći spustiti na nivo jedinica lokalne samouprave jer cijeli taj posao na kraju i odrađuju regionalne razvojne agencije. Isto tako je jedna sugestija, dakle info točke po ministarstvima odnosno po županijama, de facto postoje već dvije godine, međutim nameće se dojam da nisu kadrovski potpuno još osposobljeni i da ne pružaju onu kvalitetu usluge koja se od njih očekuje. Konačno, u problemu rekao bih nekakva iskustva i sa korištenjem sredstava za izgradnju infrastrukture u jedinicama lokalne samouprave. Dakle problem je da se dio tih sredstava se moraju predfinancirati. Da bi se to uradilo općina se mora zadužiti. Da bi se ona zadužila mora dobiti odobrenje od Ministarstva financija, ako ga i dobije to odobrenje se dobija dosta kasno i gubi se jedan ritam i gube se rokovi za realizaciju toga projekta. Osim toga u jedinicama lokalne samouprave se moraju regulirati pri tome i vlasnički odnosi, što u određenim područjima naročito prostora posebne državne skrbi to čini gotovo nemoguću misiju danas, kada su nesređeni katastri, nesređena gruntovnica, općenito ta sfera vlasničkih odnosa još nije uređena. Zaključak iz ovoga seta problema koje sam vama iznio bi bio nekakav da bi trebalo staviti akcenat na osnaživanje lokalne samouprave odnosno stvoriti jednu strukturu ovog jednog servisa kako u jedinicama, dakle u općinama tako i u županijama. Mislimo da je to osnova za uspješnu realizaciju svih ovih projekata odnosno osnova za povlačenje sredstava iz programa Europske unije. Drugi set problema o kojim bi govorio je ustvari samo osvrt na iskustvo vezeno za provođenje IPARD-a komponente ruralnog razvoja. Dakle, u samom tumačenju ste vi ovdje rekli da se radi intenzivno na uspostavi institucija za provedbu zajedničke poljoprivredne politike Europske unije koja se financira iz poljoprivrednih fondova. Osnovana je Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju, te je u tijeku zapošljavanje potrebnih zaposlenika. Dakle, mogli bi sada govoriti ovdje da li kasnimo sa ekipiranjem u agencijama, da li već kasnimo ali će to vjerojatno biti nekakva druga tema. Ja bih rekao nešto što se dešava u stvarnosti. Dakle, ako očekujemo i ako smo rekli da komponenta ruralnog razvoja treba da bude supstitucija za nešto što smo zvali poticaje u poljoprivredi pa smo ih ukinuli, pa očekujemo i najavljujemo da će seljak dakle govorim o običnom čovjeku, ne govorim o velikim sistemima koji se snalaze itekako dobro. Govorim o običnom čovjeku iz mog okruženja seljaku koji je očekivao da će sada u ovoj komponenti moći dobiti određena sredstva za neke sitne projekte koji su za njega veliki projekti. Naravno, bez obzira na kvalitetu programa, a ne sumnjam da kvaliteta da će se programi kvalitetno uraditi, jer danas imamo i razvojne agencije, imamo i razne inkubatore koji nude svoje usluge izrade projekata i oni su vrlo profesionalno urađeni. Međutim, nastaje problem predfinanciranja, jer nijedan od tih ili vrlo mali broj običnih ljudi koji su se do sada već kreditno prezadužili, formirajući OPG ovim obimima, dakle kupujući mehanizaciju, kupujući zemlju, podižući farme, plastenike, nasade itd. svi su prezaduženi. I oni de facto nemaju osnovni uvjet za realizaciju ove komponente, ne mogu isfinancirati, predfinancirati taj projekt da bi onda mogli realno povući sredstva iz IPARD-a. To je pojednostavljeno tako, ja bih volio da to nije tako. To se dešava u mom okruženju. Prema tome, mi ovdje ako želimo da postignemo pravi efekt da ruralni razvoj pogoduje običnom čovjeku, a ne velikim sistemima koji imaju akumulaciju kapitala dovoljnu da mogu predfinancirati pa onda samo se okoristiti sa ovim benefitom, dakle moramo stvar promijeniti. Mislimo da moramo razmišljati u pravcu da se za ovu stvar formira nekakav fond za međufinanciranje. Dakle, država mora uraditi još ovaj napor ako želi da efikasno iskoristi komponentu ruralnog razvoja, mora formirati fond kao što su to i neke druge države u našem okruženju uradile gdje će se međufinancirati ova prva faza, a svakako se onda povrat tih sredstava u taj fond očekuje od ove komponente. I još je samo jedno više retoričko pitanje, ako ovu komponentu ne možemo koristiti mi iz Slavonije i Baranje gdje je relativno sređeno stanje, gdje je nekakav društveni standard na višoj razini nego što je to u područjima PPDS-a, kako onda očekujemo da ovu komponentu koriste ljudi koji još uvijek nemaju elementarne stvari za život uređene, a istovremeno im je ta poljoprivreda jedini oblik egzistencije i jedini način da prežive. Prema tome, ovo što sam rekao rekao sam u dobroj namjeri. Ako su sugestije prihvatljive za nekakva buduća vremena i da se sistem uredi na način da bude efikasniji, ja sam zadovoljan. U svakom slučaju ćemo ovaj izvještaj prihvatiti. Hvala vam.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Državna tajnice, ravnateljice, kolegice i kolege. Pa ono što je po mom mišljenju najveća vrijednost ovih izvješća koja eto polugodišnje dobivamo, dakle izvješća o korištenju pretpristupnih programa pomoći je to što su ona jedan zaista dobar pokazatelj u kolikoj smo se mjeri mi eto u Hrvatskoj uspjeli osposobiti za korištenje pretpristupnih fondova Europske unije, odnosno koliko smo ojačali svoj taj apsorpcijski kapacitet za povlačenje europskih sredstava jer cijeli taj pretpristupni proces zapravo je priprema za korištenje znatno većih financijskih sredstava koja će nam biti na raspolaganju onoga trenutka kada budemo punopravna članica Europske unije. Po meni posebno korisno iskustvo za buduće korištenje kohezijskih i strukturnih fondova predstavlja upravo IPA program zbog toga što je njegova provedba zahtijevala uspostavljanje do sada najsloženijeg sustava i provedbe i kontrole. Obzirom na to da je u međuvremenu okončano i ugovaranje, a i plaćanje prve generacije pretpristupnih programa, dakle CARDS-a, PHARE-a i SAPARD-a, slobodno možemo reći da sad već imamo sasvim određena iskustva. S CARDS-om i PHARE-om su ona bolja, a sa SAPARD-om su zapravo prilično loša zbog niskog postotka iskorištenosti. Eto znamo da je on iskorišten otprilike 62%. Čak je i Europska komisija prije nekog vremena upozorila hrvatsku Vladu na slabo korištenje SAPARD-a, ali i IPARD-a. Istina je, iz ovog izvješća je vidljivo da u Hrvatskoj imamo neke lokalne i regionalne sredine koje su se u proteklom razdoblju već prilično dobro uvježbale, ako mogu tako reći, odnosno uhodale u povlačenju novca iz europskih fondova. Osobno mi je drago što imam priliku istaknuti da je jedna od takvih sredina i Međimurska županija koja je pokazala najveću efikasnost upravo u korištenju sredstava SAPARD-a gdje je, kako sam već maloprije bila rekla, Hrvatska zapravo polučila slabe rezultate. Naime, od 49 projekata financiranih SAPARD sredstvima u ukupnom iznosu od 151 milijuna eura, 10 projekata vrijednih 17 milijuna eura odnosi se na korisnike iz Međimurske županije. Međutim ukupno gledajući, takvih lokalnih sredina i ne samo lokalnih nego i regionalnih zapravo u Hrvatskoj ima još uvijek premalo. Europska unija nam je prije nekoliko mjeseci jasno dala do znanja da je ona u potpunosti spremna primiti nas u svoje članstvo 2012. godine. Tada je naime Europska komisija usvojila financijski paket namijenjen Hrvatskoj za prve dvije godine članstva težak 3,5 milijarde eura. Da ne bude zabune u javnosti, riječ je o bruto iznosu. Dakle, da bi mogla Hrvatska koristiti ova sredstva ona i ima određenu obvezu, dakle obvezu uplate u proračun Europske unije koja je otprilike na razini milijardu i 250 milijuna eura. Jednom rječju, visina naše uplate u proračun Europske unije ovisi o tome koliko ćemo biti sposobni odnosno koliko ćemo sredstava uspjeti iz Europske unije povući. Europa je dakle svoje učinila, sve ostalo je na Hrvatskoj, od toga kada ćemo završiti pregovore do toga koliko ćemo novca iz pripremljenog paketa uspjeti povući. Dakle ne uspijemo li, krivica će u cijelosti biti na nama samima. Pretpostavka za povlačenje tih sredstava su s jedne strane kvalitetni projekti, ali s druge strane, doista to želim naglasiti, nekorumpirani sustav distribuiranja novca, dakle takva javna administracija koja će uvjeriti Europsku uniju da se sredstva neće zlorabiti. I zato je istinska i učinkovita, a ne samo deklarativna borba protiv korupcije i organiziranog kriminala zapravo najvažnija poluga u privlačenju europskog novca. I u tom smislu bi Hrvatskoj kao svojevrsno upozorenje mogao poslužiti primjer Bugarske kojoj je Europska komisija, iako je tada već bila punopravna članica Europske unije, blokirala jedan ogroman iznos eura iz kohezijskih fondova upravo iz razloga što je Bugarska nije uspjela uvjeriti da se istinski bori protiv korupcije. Pravila za korištenje europskog novca, to smo danas u nekoliko navrata već čuli, vrlo su stroga i iz ovog izvješća vidimo da se svaka zlouporaba koju utvrdi bilo delegacija Europske unije, bilo Središnja agencija za financiranje i ugovaranje, strogo kažnjava na način da se raskidaju ugovori i da se traži povrat novca. U tom smislu izuzetno je važno dalje razvijati sustav upravljanja nepravilnostima, o tome je govorila kolegica Burić Pejčinović, kako bi se nepravilnosti i prijevare pravovremeno otkrivale i prijavljivale općim upravama Europske komisije, ali i OLAF-u. Dakako, najefikasnija preventiva za nepravilnosti je edukacija koja je organizirana upravo u okviru sustava upravljanja nepravilnosti. Međutim, ono što želim reći je to što su edukacijom u ovome trenutku obuhvaćeni samo zaposlenici onih institucija koje su uključene u pretpristupne programe Europske unije. Na žalost nije uključena lokalna i regionalna samouprava. I zato lokalna razina i jest najslabija karika u pripremanju projekata, ali ne samo zbog nedostatka educiranih kadrova već zbog još jednog velikog problema, a to je što nemaju osigurana potrebna financijska sredstva. Naime, kao što znamo većina projekata realizira se na način da se u određenom postotku ili u cijelosti kao što je to recimo slučaj sa IPARD-om isfinancira projekt vlastitim sredstvima investitora, a po okončanju projekta sredstva se u odgovarajućem postotku da tako kažem refundiraju investitoru iz pretpristupnog fonda. Dakle, jedinicama lokalne samouprave to želim naglasiti treba pomoći i osiguranjem stručnog suporta i osiguranjem financijskih sredstava bilo preko proračuna ili neposredno iz banaka. A upravo na tome mislim da je učinjeno premalo, a istovremeno je izgubljeno dosta dragocjenog vremena i ako znamo da je vrijeme novac, a to sigurno je, onda znamo da zapravo na taj način unaprijed izgubljeno i dosta novca. Hvala lijepa.
Hvala. Dva ispravka, jedna replika. Prva je ispravak gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Potpredsjedniče evo ispravljam netočan navod kolegice Jelaš da je Međimurska županija najefikasnije koristila sredstva SAPARD-a. To je netočno. Zadarska županija je iskoristila kolegice dvostruko više sredstava nego Međimurska. Evo hvala.
I gospođa zastupnica Marija Burić Pejčinović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih ispravila netočan navod da nema edukacija na regionalnoj i lokalnoj razini. Naime, ta edukacija postoji već dugi niz godina. Osobno sam sama sudjelovala u tome, a mogu posebno istaknuti i mislim da je bitno i da trebate potražiti unutar županija te ljude. U okviru danskog projekta već davnih niz godina je rađen jedan projekt ... [[Govornica govori engleski, ne razumije se.]] Dakle, obučavanje onih koji će na toj razini obučavati druge. Pogledajte što ti ljudi sada rade i da li su ono što im je bila obaveza po tom projektu nastavili to raditi, tako da edukacije ima. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa lijepo je čuti kolegicu Jelaš kad hvali određene županije sa uspjesima koje su imali preko regionalnih agencija. Ali ja opet moram reći dolazim iz jedne totalno drugačije županije Požeško-slavonske županije koje u zadnje tri godine, evo sad se nešto događa ipak osnovala za vrijeme protekle vlasti Vallis Aureu, županijsku razvojnu agenciju a nakon tri godine jel' tijekom kraja protekle godine je likvidirala. Mi smo specifična županija i po nekim drugim stvarima, pa evo i po toj razvojnoj agenciji koju je za vrijeme SDP-ove vlasti nametnuo jedinicama lokalne samouprave grad Požega kao jednu izvanrednu stvar. Naravno, mi smo to prihvatili. Ni jedan konkretan projekt nije proizašao iz te regionalne razvojne agencije, da bi nakon tri godine doživjela likvidaciju i evo sad ponovno osnivamo razvojnu agenciju i pokušavamo krenuti ispočetka. Naravno govorite o pomoći jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Ta Županijska razvojna agencija je progutala stotine tisuća kuna državnog proračuna i za opremanje i za vozila i za plaće djelatnika u Razvojnoj agenciji, a kakva korist od nje je na žalost vidi se i po stupnju razvoja naše županije, a i po sudbini Županijske razvojne agencija Vallis Aurea koja je doživjela totalnu propast i likvidaciju. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica.
Pa evo meni je žao što imate tako loše iskustvo sa svojom Razvojnom agencijom, ali uvjerena sam da to nije zbog toga kako vi kažete što je ona bila što ju je osnovao SDP. Mi neovisno o političkoj orijentaciji, mi u Međimurskoj županiji imamo uspješnu Razvojnu agenciju.
Hvala. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Evo ja bih se htjela uključiti u ovu raspravu i malo doprinijeti ovoj atmosferi. U svakom slučaju izražavam zadovoljstvo, jer je prva generacija fondova iznjedrila preko 90% ostvarenih sredstava i to je činjenica i to govori ovaj pregled koji ste nam dostavili. Znači, bila je vrlo uspješna, a u javnosti na žalost vlada ponekad kriva percepcija i netočna informacija da se slabo koriste fondovi što ovo vaše današnje izvješće potpuno demantira. Činjenica je o tome smo govorili i na odborima da je SAPARD nešto lošije realiziran za nešto preko 60% sredstava, ali smo o razlozima govorili i čuli jutros više puta, a i sami znamo da je struktura hrvatske poljoprivrede takva kakva je, da su mala poljoprivredna gospodarstva, da je komplicirana procedura, da ponekad postoje problemi sa uknjižbom i da je usitnjenost posjeda zapravo osnovni problem zbog čega su se možda nešto lošije realizirala ta sredstva. Činjenica je da smo rekli da možda i nije loše da su se naši poljoprivrednici kroz ovaj SAPARD i polagano učili kako koristiti veća sredstva u budućnosti, pa možda i nije loše da se tamo baš naišlo na prepreke. Činjenica je da je osnovni kriterij dobro pripremljen projekt i da ponekad zaista nismo dobro ekipirani ni na razini županija. Razvojne agencije županijske su ključne i one bi trebale biti dobro ekipirane, ali ima na terenu situacija kad su te razvojne agencije zaista služile za tzv. ... [[Govornica se ne razumije.]] kadrova ili koalicijskih partnera pa nisu dovoljno dobro stručnjaci educirani, niti su dovoljno dorasli zadacima koji nas očekuju, pa vjerujem da će se to u međuvremenu promijeniti i da neće imati puno veze sa politikom, nego da će se stručnjaci u županijskim razvojnim agencijama u buduće zapošljavati. Činjenica da se ne može očekivati sve od državne razine potrebno je se uključiti na svim razinama i potrebno je da i općine i gradovi, pogotovo gradovi koji su dobili status velikih gradova ekipiraju svoje djelatnike i da se podvrgnu edukaciji. Ovdje je možda došlo do jednog malog nesporazuma, zbog toga što ste vi u ovom izvješću napisali da će programi edukacije s vremenom biti dostupni i ostalima izvan državne uprave. Možda ste se loše izrazili, ako sam ja dobro shvatila, jer su odavna već kao što smo jutros čuli ovdje edukacija je odavna već dostupna djelatnicima lokalne uprave gradovima, općinama i županijama. Pa stoga mislim da bi možda trebalo to kasnije objasniti. Imam pred sobom ovdje jedan materijal od europske, delegacije Europske Komisije u Hrvatskoj gdje su dali 15 primjera dobre prakse projekata koji su se do sredine 2009. godine događali u Hrvatskoj. Činjenica je da je trenutno, jer je bilo govora ovdje kako nema projekata i, 580 projekata u tijeku u Hrvatskoj koje financira Europska unija. To ne bi trebalo smetnuti s uma. Činjenica je da nam je godišnje na raspolaganju 150 milijuna eura, a da će od 2014. godine biti na raspolaganju milijarda i 600 milijuna eura godišnje. Znači 10 puta više nego što je trenutno i to je ono što treba posredovati hrvatskoj javnosti, i posebno ljudima na terenu, kako bi bili svjesni što nas tamo čeka. Znači ta omotnica koja je u prvoj godini milijardu i po, pa u 2013. dvije milijarde, a ona naravno čeka i to ne znači da ćemo je dobiti ukoliko ne budemo spremni sa projektima i zato imam saznanja da su na terenu dobre pripreme, pogotovo od strane županija i župana i da su svjesni potrebe dobre pripreme projekta, ali ne radi se samo o pripremi, radi se o strogom nadzoru, radi se o postupku apliciranja, radi se o postupku odabira i na kraju provedbe projekta. Dosada koliko moje informacije sežu su najbolje iskorišteni prekogranični projekti u županijama, a poglavito u županijama koje su u dobrim odnosima sa susjednim zemljama i stoga mislim da je to jedan od dobrih primjera koje treba ovdje naglasiti. Što se tiče izgradnje institucija o kojima ste vi uvodno govorili i o velikom broju eksperata, rekli ste da je oko tisuću ljudi trenutno u Hrvatskoj educirano, čulo se da je potrebno educirati puno više, ali isto tako znamo da postoji zabrana zapošljavanja od strane Vlade Republike Hrvatske, ali u ovom segmentu nema zabrane, što je također važno za naglasiti da znači postoji otvorenost da se novi ljudi mladi zainteresirani educiraju za ovo područje. Što se tiče konzultantskih tvrtki o kojima smo govorili, bilo je loših primjera na terenu, činjenica je da treba to tržište urediti, ali su i potrebne te konzultantske tvrtke kako bi, jer smo rekli da ne možemo svi očekivati od strane države, stoga je trebalo bi na neki način i o tome povesti računa. Sufinanciranje jest problema, toga smo svjesni svi, znači onaj alikotni dio koji trebaju dati županije, odnosno gradovi, treba osigurati u proračunu, a sad je pitanje mogu li sve županije to osigurati svojim vlastitim sredstvima ili će trebati pomoć Vlade Republike Hrvatske i državnog proračuna. Ja želim još nešto ovdje reći. U svim odborima u kojima sam sudjelovala, i čija sam izvješća pročitala, svi smo bili jednoglasno za, a jutros smo čuli ovdje neke klubove kako su rekli da neće podržati izvješća. Naravno da imate na to pravo, ali smo do sada imali nekakav konsenzus oko ovih europskih projekata i svim odborima, baš sam pogledala dobro, svi nazočni uvijek je bilo jednoglasno, a jutros se nešto ne slažemo oko ovoga, ali naravno to je vaše pravo, smatram da ćete vjerojatno promijeniti mišljenje na sljedećem izvješću. Što se tiče ove omotnice još jedanput. Ono što je napravljeno, je izrađena strategija institucionalnog razvoja i jačanja kapaciteta, dan je prikaz sadašnjeg stanja itd., ali u ovu, ovaj nacrt strateteškog referentnog okvira o kojem govorite za razdoblje 2012. do 2013. smatram da bi se svi trebali uključiti ili putem svojih gradskih vijeća, županijskih skupština, jer to je momenat kad će oni projekti o kojima ćemo razgovarati u kasnijem razdoblju biti uključeni, kasnije nema novih projekata, znači potrebno je na vrijeme aplicirati projekte na razini županija i donijeti ovu generalnu strategiju iz koje će proizaći kasnije financiranje ostalih projekata. Evo, ja želim podržati ovo današnje izvješće i smatram da smo do sada dobro radili, ali opreza nikad dosta i zato potrebno je pojačati komunikaciju prema jedinicama lokalne uprave i samouprave, ali i prema akademskoj zajednici, a i prema poduzetničkom sektoru. Hvala lijepo.
Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Šuica, sjajno ste primijetili jednu stvar. Na odborima jedni stavovi, a danas ovdje u raspravi drugi stavovi. Razlog tomu je jedino javnost, prisutnost tv kamera sada, a ne prisutnost na odborima. Matični odbor za ovo izvješće je Odbor za financije i državni proračun i oni koji su i danas komentirali ovdje negativno i izjašnjavali se da neće podržati ovo izvješće, jednoglasno su podržali izvješće na matičnom odboru. Zaključci su bili, pročitat ću, izražava se zadovoljstvo visokim postotkom iskoristivosti sredstava predpristupnih programa pomoći Europske unije, budući da je Hrvatska kroz prvu generaciju iskoristila više od 90% raspoloživih sredstava. Pohvaljeni su napori Vlade Republike Hrvatske i resornih ministarstava usmjerenih na organizaciju, edukaciju i izradu programa. Ali znate, jedan isto tako od zastupnika koji je najagresivniji ovdje, jedan od najagresivnijih u raspravama kad kamere prikazuju ne dolazi na odbore nikako, zato što ga tamo nema, a oni koji na odborima govore jedno, ovdje dođu govoriti drugo, samo zato što misle da će se to dopasti javnosti, a ne poklapa se sa stručnim mišljenjima koji prevladavaju na odborima. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Pa evo, gospodine Marić vi ste samo potvrdili ono što sam ja zamijetila. Činjenica je da je tu po mom skromnom mišljenju politikanstvo na djelu, činjenica je da se žele pokazati različiti stavovi, a koji suštinski nisu različiti, ako smo se i oko jednog pitanja slagali, imali konsenzus to je bilo pitanje pristupanja Europskoj uniji i očito se žele postići neki poeni ali ne vjerujem, nemamo razloga, ja vjerujem da imamo većinu, nemamo razloga vas uvjeravati, do drugog izvješća ćete vjerojatno biti svi za. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nepoznato boravište i prebivalište. Gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Za mene je ključno pitanje u ovoj raspravi jesmo li sredstva pretpristupnih fondova iskoristili na najbolji mogući način, a za potrebe jačanja ljudskih i institucionalnih kapaciteta da bismo mogli adekvatno iskoristiti strukturne kada uđemo u Europu. Dakle, to je za mene ključno pitanje, jesmo li na najbolji mogući način iskoristili predpristupne fondove, odnosno sredstva? I moje skromno mišljenje jest da nismo bili najuspješniji u tome. Dakle, odgovor je nismo. E sad, puno je razloga koji idu u prilog tvrdnji da Hrvatska kada postane članica EU u prve 2 godine članstva jednostavno neće biti u stanju iskoristiti sve ono što će nam se kroz europske fondove nuditi, odnosno što će nam biti na raspolaganju. U prilog ovoj konstataciji idu rekla bih rezultati dosadašnjeg korištenja predpristupnih europskih fondova kao i izvješće koje je pred nama. Mislim da, slažem se tu s kolegom Mondekarom, da je izvješće puno bolje od nekih prijašnjih, ali ipak nažalost ne govori o svim problemima s kojima se naša administracija suočava, a još manje o razlozima zbog kojih stvari ne idu u najboljem smjeru. I držim da izvješće nije detaljno niti objektivno u onoj mjeri u kojoj bi to moglo i trebalo biti. A to da imamo problema, da stvari dakle ne idu u najboljem smjeru i da se podaci koji nam dolaze na saborske klupe o iskorištenosti sredstava iz predpristupnih fondova na neki način pomalo, nemojte mi zamjeriti na tom izrazu, friziraju, govori i veleposlanik EU u Hrvatskoj u intervjuima koje je nedavno dao različitim medijima. On je na pitanje što misli o našem problemu korištenja europskih fondova rekao: "Pred vama je još veliki izazov." Ja mislim da je samo htio biti jako, jako pristojan. I kaže: "Kada postanete članica kvantiteta fondova povećat će se i zato je nužno imati infrastrukturu koju trenutno nemate. Dobre projekte treba već sada započeti pripremati jer ako do toga ne dođe moglo bi se dogoditi da Hrvatska neće izvući dovoljno koristi od tih fondova. Niste još dovoljno pripremljeni, ali o tome sam razgovarao s nekoliko članova Vlade." Dakle, to su riječi veleposlanika EU u Hrvatskoj. Da nismo osposobljeni za potpuno korištenje europskog novca pokazuju i podaci o iskoristivosti predpristupnih fondova kao što je slučaj sa SAPHARD-om koji smo iskoristili tek nešto manje, odnosno nešto malo više od 48% prema podacima Europske komisije. I onda je opravdano reći da ako lani nismo bili, odnosno nismo uspjeli realizirati 150 milijuna eura koji su nam bili na raspolaganju teško da ćemo 2012. godine moći povući 10 puta,čini mi se, 10 puta više novca. Mislim da se tu radi o velikim problemima voditelja Agencije za plaćanje u poljoprivredi, odnosno IPARD agenciji. Koliko mi je poznato taj gospodin ne govori niti engleski jezik što mislim da je potpuno neprihvatljivo. Na kraju krajeva poražavajuća je činjenica da su korisnici europskih fondova iz Hrvatske u prošloj godini morali vratiti najmanje 700 tisuća kuna jer novac nisu, novac koji su dobili nisu koristili u skladu s pravilima. Kažem najmanje 700 tisuća kuna jer je u tijeku postupak za vraćanje čak milijun i 140 tisuća kuna. Koji su razlozi za vraćanje tih sredstava, odnosno rekla bih za gubitak novca? Najčešće je to bila nedostatna dokumentacija, mislim da je dobro da u izvješću se o tome govori. Nedostatna dokumentacija i nepoštivanje odredbi ugovora, razlozi su brojni i različiti, ali nisu nikako ohrabrujući. Rekla bih da nisu ohrabrujući. Čuli smo od kolegice Ingrid Marinović da u poljoprivrednom fondu SAPHARD 3 slučaja su završila čak kaznenim prijavama i da su slučajevi upućeni nadležnom Državnom odvjetništvu. Dakle, mislim da je opravdano postaviti pitanje tko je odgovoran za propuste koji su se dogodili? Za pripremu najvećih projekata zadužena je Vlada, a manji projekti su u nadležnosti pojedinih ministarstava i javnih poduzeća i više je nego jasno da nam nedostaju kvalitetni kadrovi. Ja sam mislila da mi nemamo dovoljno kadrova, ali vi kažete da imamo. Pa ja onda se pitam kakva je kvaliteta tih kadrova koji na tome rade? Vi vrtite glavom, ali dozvolite mi da izrazim i u ovoj raspravi ono što doista mislim i ono o čemu razmišljam. No što sada? Sada smo u situaciji da rekla bih na brzinu prilagođavamo sustav 2012. godini kako bi što efikasnije mogli iskoristiti mogućnosti europskih fondova. I mislim da u toj žurbi objektivno postoji velika opasnost da učinimo puno pogrešaka, a jedna koju smo po mom mišljenju već učinili jest i Zakon o regionalnom razvoju kojeg smo zbog pritiska EU donijeli. On je koncipiran u smislu dakle i projektne i organizacijske strukture na postojećem modelu teritorijalnog ustroja s kojim mi zapravo nismo zadovoljni. S kojim nismo zadovoljni i kojeg ćemo kad-tad mijenjati. Dok se to ne dogodi mislim da postoji opasnost od puzajuće centralizacije što se sada događa kroz izradu operativnih programa i kroz činjenicu da velike projekte planiraju i o njima odlučuju velika javna poduzeća. Dozvolili smo da nam se kroz NUTS2 regije koje smo nazivali statističkim regijama kada smo ih uvodili nametnu parametri određivanja stupnja razvijenosti koji su nedovoljno razvojni. Kažem to stoga jer ne sagledavaju specifične potrebe i različitih sredina i u osnovi su utemeljeni rekla bih na modelu najsporijeg vagona. Dakle, razvoj ide onoliko brzo koliko to može podnijeti najsporiji vagon. Mislim da postoji dramatična neorganiziranost i neefikasnost ministarstva i Agencije za regionalni razvoj. Pogledajte samo internetsku stranicu agencije, mislim da će vam biti sve jasno. Mi zapravo nemamo nikakav model financijske i organizacijske podrške u fazi pripreme projekata koji bi trebale pratiti banke. Evo, kolegice i kolege, ja mislim da problema ima jako puno i doista mi je žao zašto ne možemo barem ovdje o njima govoriti na jedan transparentan način. Jedan od trenutno vrlo velikih problema imaju županije. Ne znam da li ste toga svjesni. Županije su temeljem Zakona o regionalnom razvoju krenule u izradu strategija. Ali te svoje strategije moraju uskladiti sa razvojnim dokumentima, dakle strateškim nacionalnim dokumentima. A imamo li mi te dokumente? Nemamo ih. A zašto ih nemamo? Nisu gotovi jednostavno ih nismo uspjeli izraditi. I onda se postavlja pitanje kako pokrenuti izradi županijskih razvojnih strategija bez poznati smjernica razvoja Republike Hrvatske, a zapravo samo to može omogućiti pravovremenu pripremu i povećano iskorištenje sredstava iz dostupnih fondova Europske unije. I još samo nešto kratko. Nadležna tijela Republike Hrvatske koja provode proces programiranja i izrade navedenih operativnih programa iz strateških okvira nemaju potrebnu koordinaciju, niti uvažavaju razvojne prioritete regionalnih i lokalnih razina. A također regionalne i lokalne razine nisu upoznate sa strateškim ciljevima, prioritetima i mjerama koje nacionalna razina planira za predstojeće razdoblje kroz navedene dokumente. Dakle mislim da je to nešto o čemu bi Vlada doista morala povesti pod hitno računa. Hvala lijepo.
Hvala. Tri ispravka, jedna replika. Prvi ispravak gospođa zastupnika Marija Burić-Pejčnović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo dva ispravka. Prvi se odnosi na netočnu konstataciju da se podaci friziraju. Naime ja u ovom velikom dokumentu nisam vidjela i nisam razumjela da je to esej o učinkovitosti, već je to niz objektivnih i vrlo preciznih podataka koji se mogu provjeriti u Europskoj komisiji ili u delegaciji ako ne vjerujete. I drugi podatak vezano uz NUC2 regije da smo mi tu nešto krivo definirali. Naime, za NUC2 regiju i za svaku takvu regiju je bolje, uvjetno rečeno, jer tako će moći koristiti više sredstava ako joj je, dakle da ima što veći spektar. Znači nije krivo određeno ako treba ići po najslabijem vagonu, jer znači da će se cijela regija moći okoristiti o tome, da će se moći širi spektar mjera okoristiti nego da je to postavljeno na višu razinu. Hvala.
Gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa također dva netočna navoda kolegice koja je kazala da šef Agencije za plaćanje u poljoprivredi ne zna engleski jezik. Prvo, nije šef odnosno nije gospodin nego je gospođa, gospođa Anica Lucević koja sjajno barata engleskim jezikom, sudjelovala je u pregovorima, ima veliko iskustvo i u isplati nacionalnih potpora. I trebate znati da Agencija za plaćanje je u najbržem i najkraćem roku od svih zemalja koje su pristupale Europskoj uniji dobile akreditaciju i nacionalnu i akreditaciju Europske komisije. I drugo, kada govorite o friziranju podataka ako išta od svih ovih dokumenata o kojima ovdje razgovaramo ne smije biti frizirano i pod dvostrukim je povećalom Europske komisije onda je to upravo izvješće o korištenju pretpristupnih fondova.
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kaže kolegica Jerković, da na brzinu pripremamo institucije za korištenje strukturnih fondova. Nije točno. Evo ovdje među nama je jedna od državnih tajnica iz Ministarstva europskih integracija kolegica Marija Burić-Pejčinović koja je prije 6, 7 godina sa jednom sjajnom ekipom krenula upravo u pripremu institucija za korištenje pretpristupnih fondova. Rezultate te dobre pripreme i aktivnosti vidite i danas u ovom izvješću i ako kažete da nije potpuno korištenje europskih fondova, vjerojatno da 99% ne bi opet bilo potpuno pa bi moli reći evo nije potpuno korištenje fondova. Ali možemo izraziti zadovoljstvo sa ovim visokim postotkom, sa institucionalnom potporom koju imamo i na razini države resornih ministarstva svih institucija koje se spušta preko županija koje su bile spremne to odraditi. Opet je tu moja ta crna Požeško-slavonska koja za vrijeme tri godine nije jednu razvojnu agenciju uspjela osposobiti jedina županija u Hrvatskoj, pa sve do razine gradova i općina koje imaju cijeli niz potpornih institucija, poduzetničkih centara u gradskim upravama i općinskim upravama educiranih ljudi koji znaju ... projekte i uspješno koriste pretpristupna sredstva već danas.
Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolegice Jerković, vi ste u svojoj raspravi tražeći načina kako kritički se osvrnuti kazali da nije Hrvatska na najbolji mogući način iskoristila pretpristupne programe. I kao dokaz tome kazali ste da je pred nama veliki izazov još ubuduće. Pa nema te aktivnosti koja se može obaviti bolje, nema te aktivnosti koja se ne može trajno usavršavati, nema te situacije koja nije ujedno i izazove. Ali vi na inteligentan način pokušavate tražiti pažljivo biranim riječima, kako pronaći način nešto iskritizirati što objektivno nije za kritiku. Ali valja kazati da nema čovjeka kojem se ne može naći zamjerka, nema te pojave koja u sebi ne sadržava poteškoće. Ali generalno govoreći korištenje pretpristupnih programa ima pozitivan predznak, korištenje pretpristupnih programa ima ogroman napredak i zaista ne zaslužuje kritike nego samo pohvale. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Romana Jerković.
Hvala lijepo. Ja se kolega Mariću s vama slažem da ima pozitivan predznak, ali se ne slažem kada kažete da ne zaslužuje kritike. Ja mislim da je upravo ovo mjesto gdje moramo otvoreno raspravljati o svim problemima s kojima se suočavamo. Mi se vrlo često oko puno toga ne slažemo, zapravo je to više pravilo, nego li iznimka. Mislim da apsolutno moramo otvoreno razgovarati o svemu što nije dobro, jer ako ne raspravljamo o tome što nije dobro ili se sve svede na to da nas vi uvjeravate da nam cvjetaju ruže, a mi vas uvjeravamo da stvari ne stoje kako treba, ne znam koja je korist od toga. Nama mora biti jasno da novac iz europskih fondova nam neće biti poklonjen, da nam on neće biti dan, da ga moram zaslužiti na neki način, da ga moramo zaraditi na način da ćemo se dobro pripremiti institucionalno, kadrovski, projektno. Ja samo postavljam pitanje da li smo mi na dobrom putu i da li smo učinili sve ono što smo u tom smislu trebali? Hvala.
Gospodin zastupnik Daniel Mondekar, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo još jedno kratko, malo, manje od 10 minuta u pojedinačnoj. Počet ću tako da Europska unija, zaista pitanje Europske unije je, odnosno ovdje u Saboru postoji kompromis između političkih stranaka da to zaista je naš cilj. Ali to nije cilj nad ciljevima, bez obzira na žrtve i nije cilj nad ciljevima kada se npr. sakrivaju loše stvari. 2007. na 2008. mi smo imali blokadu sredstava Europske unije za koju je tadašnji, voljeni vođa HDZ-a Ivo Sanader govorio da nije ništa. Prvo nam je čak govorio da i lažemo o tome, onda kad je priznao to se nekako eto pod tepih stavilo. Tad smo mi bili protiv tog izvješća, nismo bili za, bili smo protiv tog izvješća jer se u izvješću sakrilo sve o problemima koje smo imali. Tako da tu postoji razlika oko toga što je konsenzus. E sad što se tiče, o nekim problemima o kojima želimo još ukratko mi iz kluba SDP-a reći. Dakle, poljoprivreda. Zaista radi se o velikim novcima, najtežim novcima, mi se s time apsolutno slažemo i nitko ne očekuje da ćemo u 100% mi sve povući i iskoristiti. Mi znamo da je tu Fond za poljoprivredu, znamo da su to subvencije, ali da bi naš poljoprivredni poduzetnik došao do novaca on zaista mora proizvodit po visokim normama kvalitete da bi uopće njegov proizvod mogao npr. izaći na europsko tržište. Gledajte Češku. Češka koja je educirala seljake godišnje obrazovanje je davala, pomagala je financijski da dođu do određene norme, je svejedno u prvoj godini članstva jedno 500-tinjak srednje velikih proizvođača hrane stavila ključ u bravu jer nije se uspjela snaći na europskom tržištu. Vi dobro znate kao i ja da neki poljoprivrednici u Republici Hrvatskoj će reći ne, ja hoću državne poticaje, ne želim ništa drugo. Taj sustav vjerojatno neće još dugo, ali takvih će biti. Ali nitko ne sprečava Republiku Hrvatsku da da sve od sebe, da da što može dati, za edukaciju, za sufinanciranje, za pripreme za tržište. Na njima je onda da dalje odrade posao. ali nas nitko ne sprečava da sa svoje strane stvorimo dobar sustav. Druga stvar, kod programa zajednice, mi ovdje pričamo o velikim projektima koji traže europsko umrežavanje, koji su financijski dosta teški, koji čak inzistiraju i na dosta velikom sufinanciranju. Kad smo gledali ovaj zadnji CIP što je bio u ICT mjeri za digitalne arhive 50% sufinanciranja. Na projekt od 4 milijuna eura vi vidite onda koliko moraju partneri u konzorciju sufinancirati. Šta se dogodi našim hrvatskim recimo fakultetima ili poduzećima s dobrim idejama? Nemaju novaca, ne mogu dobit od države novce, daju ideju strancima u svom konzorciju. Stranci su ti koji pribave novce i ovi im predaju ideju i de facto onda dobe mrvice. Stranci dobre projekt, dobe i taj know how, nama pripadnu male, male mrvice. To je znači najveći problem sa programima zajednice. Drugo, kad sam rekao da smo se ponekad malo razbacivali s novcima, pa daj se sjetite ovdje projekta tj. Fonda za javno zdravstvo. Pa mi moramo proaktivno razmišljat šta nama treba i šta mi možemo odmah krenut na natječaje. Pa tada smo pričali da za javno zdravstvo fond Public Health nam trebaju projekti biti … [[Govornik se ne razumije.]] znači usidreni na rezultatima FP, rezultata, znači femil programa iz teme za zdravstvo. Pa smo pitali jel se to pripremilo, jesmo li mi vidjeli te neke rezultate dosadašnje, hrvatsko i europsko naravno iskustvo da vidimo šta ćemo napraviti. I sad smo mi uredno platili tu članarinu, platili iz IPA-e, platili iz proračuna i čekamo šta? Vjerojatno Godota po tom pitanju. Dakle, nama treba i proaktivno razmišljanje koje programe zajednice ćemo mi u ovom trenutku koristiti. Što se tiče kadrova i konzultanata, dakle ja kad sam pričao o konzultantima ja nisam pričao o kapacitetima jedinica lokalne samouprave nego sam pričao o privatnim tvrtkama koje hodaju po Hrvatskoj i prodaju, lažno prodaju prvenstveno svoje usluge. Pa ja sam upoznao par konzultantskih kuća koje prodaju svoje usluge, kad dobiju ugovor onda traže nekog da podugovori, samo da taj napravi posao jer oni taj posao ne znaju raditi. Svoje osobno iskustvo ja sam stekao puno prije nego što je Hrvatska uopće počela koristiti programe zajednice npr. preko Danske, danskom foruma mladih, europskog foruma mladih i jedne organizacije Europske mreže za obrazovanje pa sam stekao iskustvo iz programa JUF jer sam na tome radio, pa iz FP 6, pa iz programa za obrazovanje pa i dalje se ne zovem konzultantom. A vi u Hrvatskoj danas imate još uvijek, kolegice i kolege, to da se završi dvodnevna edukacija o IPARD-u i da iza toga se ljudi zovu konzultantima za IPARD. I sad razmislite o tome da mi zamolimo ne znam profesora Hebranga da stane ovdje pred nas i da nam u dva dana malo priča o kardiokirurgiji pa da mi nakon dva dana kažemo da smo liječnici. Al to se kod nas događa. Dvodnevna edukacija o IPARD-u i mi imamo IPARD konzultante. Pa to nije istina, to ne odgovara realnosti. To će uzrokovat velike probleme i zato mislimo da se mora stvorit nekakav okvir u kojem će taj konzultantski sektor onda poslovati. Što se tiče zapošljavanja, dakle ja ću ponovit što sam ja rekao i u ime kluba, nije problem u agencijama gdje ljudi malte ne su zatrpani poslom od jutra do mraka, to je krvav posao, to je naporan posao. Mnogi ga rade za jako malu plaću i dobro ga rade. Ali da, postoje razlike između agencija i agencija. Ima tamo gdje se jako puno radi i tamo gdje je malo ležernije. A zapošljavanje po pitanju EU se u nekim gradovima i općinama tj. prvenstveno gradovima koristi za svakojake stvari. Pa tako jedan grad koji se ovdje već spomenuo, da ga ja ponovo ne spominjem, ima Ured za EU projekte, dvije osobe su ili tri u njemu zaposlene, u zadnjih godinu dana zaposlit će još sedam. E sad, nijedna od njih ne radi tamo nego se iskoristilo zapošljavanje zbog EU da uđu u sustav jedinica lokalne samouprave. Onda jednom pišu Ured za poljoprivredu, jedan za gospodarstvo, jedan nekamo dalje itd., itd. Dakle, i to zapošljavanje se koristi za sve i svašta. I treća stvar kod kadrova, ja ću ponovit ono što sam rekao već tri puta do sada pričajući o ovom. Nama i dalje treba sustav nagrađivanja ljudi u državnoj upravi koji taj posao rade naporno, jako puno, jako kvalitetno jer ćemo ih izgubiti i vi to dobro znate. Kada krenu veliki fondovi, veliki projekti, kada dođu velike konzultantske kuće na ovo tržište uzimat će ljude sa iskustvom i uzimat će ih iz državnih institucija i država će gubit najbolje, morat će uzimati nove, njih nanovo obrazovat i konstantno će biti na jednoj razini osrednjosti odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] i to se ne smije dozvoliti. Dakle, treba napravit sustav nagrađivanja. I na kraju, što se tiče naše budućnosti ona može biti svijetla i ne mora biti toliko na kraju krajeva svijetla. Što se tiče financijske omotnice i SDURF je sam rekao da najznačajniji iznosi će ići za promet, za okoliš, za regionalnu konkurentnost, razvoj ljudskih potencijala. Raspodjela će se raditi prema strateškim dokumentima, operativni znači programi su koliko sam ja shvatio u izradi, ići će se usaglašavati sa Europskom komisijom u ovoj godini i onda kolegice i kolege koliko će koji sektor dobiti ovisi o pripremljenosti projekta u tom sektoru. Dakle, malo vremena ima. Treba pripremiti što konkretnije projekte, što bolje projekte. O tom smo mi pričali u ime kluba i od tud proizlazi naše mišljenje da nećemo iskoristiti kompletno financijsku omotnicu, da je jako loše šetat se po Hrvatskoj i pozivati na tri i pol milijarde eura europskih novaca ako je sasvim jasno da to tako ipak neće biti. Dakle, i još jedna stvar je bitna. Treba pratiti ono što se dakle događa u Europskoj uniji. Jedna stvar je Rumunjska, jedna stvar je Bugarska, ali treća stvar je sada i Grčka. Zbog ovog što su Grci napravili, zbog ovog što se u Grčkoj događalo Europa će da, malo drugačije gledati neka financijska pitanja, više će se manje gledati na deficit, više će se gledati na udio duga u BDP-u. I vidjeli ste što su sami rekli. Ipak će ići na malo rigidnije mehanizme. One države čime će dug u BDP-u rasti previše bit će kažnjavane na način da će im se umanjivati kohezijska sredstva i to će se vjerojatno i dogoditi. I na to treba paziti da mi ne uđemo u skupinu tih država. To pravilo će vrijediti i kako su sami rekli u Bruxellesu za mediteranske zemlje i za buduće članice. Hrvatska je još daleko od toga, ali treba paziti da ne dođemo tamo. I sada na kraju naši prijedlozi. Šta mi smatramo da se treba napraviti da bi mi kao klub SDP-a rekli da je sustav dobar. Mi smatramo da zaista treba na neki način možda uvesti certifikate za konzultantsko tržište kako bi se stvorio samo neki okvir. Smatramo da nam treba izdašni fond, izdašni državni fond za sufinanciranje projekata, ali da ne bi baš sada se mislilo financirati sve treba stvoriti nekakav strateški okvir da se vidi šta sufinancirati pogotovo za programe zajednice, da država iz nekakvog svojeg plana, iz nekakvog dokumenta, iz nekakvih potreba države dođe i kaže e ovo je nešto što ćemo F51 taj projekt ćemo sufinancirati jer to je potreba države. Problem je u tome što mi nemamo dokumenata koji govore šta nam je potreba države u akademskoj zajednici, u znanosti, u inovacijama itd. I zadnja stvar koju smatramo da treba uvesti, dakle što sam već rekao sustav nagrađivanja zaposlenika da ne bi gubili kvalitetne kadrove. Hvala puno.
Hvala. Četiri ispravka, dvije replike. Prvi je gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ispravit ću da ne ostalo visiti u zraku kolega. Nismo postigli kompromis oko ulaska u Europsku uniju, nego konsenzus [[Upadica: Ja sam rekao konsenzus.]] Ne, ne. Rekli ste kompromis. E pa da ne bi ostalo visjeti u zraku. Riječ je bilo o konsenzusu.
Gospođa zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala. Evo ispravljam netočan navod kolege Mondekara koji je rekao da se skrivaju loši stvari u ovim izvješćima. Kolega Mondekar očekivala sam od vas kad govorite u ime kluba i u ovoj pojedinačnoj raspravi da izvješće kompletno sa prilozima pogledate, jer niste pogledati prilog V izvješća, gdje ste imali detaljan opis nepravilnosti koje su prijavljene, ali i mjere koje su poduzete za njihovo uklanjanje. Jer da ste to pogledali ne bi tvrdili da se skrivaju ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]]
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa iz dijela izlaganja kolege Mondekara proizlazi da su poduzetnici i jedinice lokalne samouprave i svi ostali kandidati za korištenje predpristupnih fondova osuđeni na korištenje usluga kvazi konzultanata. Ja moram reći i vi vjerojatno znate i sami da u Hrvatskoj postoji razvijena cijela mreža institucija koje su educirane, koje imaju educirane kadrove za pisanje projekata, za provođenje projekata i nije nužno da jedinice lokalne samouprave i ostali kandidati koriste usluge tih vaših kvazi konzultanata iako na tržištu ima i kvalitetnih firmi, kvalitetnih konzultanata koji uspješno odrađuju i pripremaju projekte za jedinice lokalne samouprave. I na kraju, čudi me nakon vaše te sve silne i hvale vrijedne naobrazbe da nemate barem status konzultanta. Hvala.
Gospodin zastupnik Niko Rebić.
Pa šta je netočno? Pa zapravo za Boga kolega Mondekar puno je toga netočno. Pa recite i jednu zemlju koja je povukla više novca i sredstava iz pretpristupnih fondova od Hrvatske i zašto i na osnovu čega tvrdite da nećemo biti sposobni povući sredstva u narednom razdoblju kad je evidentno da se pripremamo i da ćemo biti sposobni to povući maltene.
Replika gospodin zastupnik Zdenko Franić.
Štovani kolega Mondekaru, u vašoj ste raspravi na izuzetno dobrom primjeru pokazali važnost interakcije između poljoprivrede i infrastrukture kvalitete. Za kvalitetnu poljoprivredu trebamo imati obrazovane poljoprivrednike, a to obrazovanje mogu zaista pružiti samo vrlo dobro educirane i dobro oformljene konzultantske tvrtke. Stoga bi trebalo iskoristiti prednost što imamo funkcionalnu infrastrukturu kvalitete, akreditaciju, normizaciju i mjeriteljstvo i ići za tim da se i konzultantske firme certificiraju. Na žalost, izgleda da se, da određeni krugovi idu tako daleko da u ovom napadu na sve vladine agencije razmišljaju čak i da idemo puni krug natrag, pa akreditacijsku agenciju ponovo sa normizacijom i mjeriteljstvom spojimo natrag u Državni zavod za normizaciju i mjeriteljstvo. To bi bila katastrofa, jer ne bi bio ispunjen članak 73. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i doveli bi do, u opasnost da se ponovo otvori privremeno zatvoreno poglavlje – Slobodno kretanje roba, a doveli bi u opasnost i akreditaciju Hrvatske akreditacijske agencije od strane europske akreditacije. I nadam se da su takva razmišljanja samo pusta naklapanja i da nemaju nikakve istine u stvarnosti. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Daniel Mondekar.
Poštovani kolega, kad sam pričao o stratifikaciji, upravo sam zato pričao što očito kolege iz HDZ-a sjede na ušima ili nisu shvatili da se razdvoje oni koji su vrhunski u tom poslu od onih koji su lažni i koji žele oštetiti jedinice lokalne samouprave kao što je bilo ono pismo. Jel' tako? Išlo je pismo jedinicama lokalne samouprave, odnosno vaši nekakvi ovlašteni i da im se daju novci. Znači da se zaštite dobri od loših. Zato treba to uvesti. A kad sam pričao o skrivanju, pričao sam o izvješću i 2007. na 2008., to sam rekao jasno, kada je HDZ sakrio izvješća jer su nam blokirana sredstva, i nije htio priznati da su blokirana sredstva, jer su bili izbori, zato vas molim onda slušajte što ja govorim, ako ne želite već ili replicirati ili ispraviti, a ne što se vama vrti u glavi. Hvala puno.
I replika, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
… [[Govornik naknadno uključen.]] naime kolega je kazao da su naši poljoprivrednici navikli se kandidirati za sredstva iz državnog proračuna za domaće potpore i da zapravo trebamo napraviti sve na tom sustavu da oni se počnu od toga odvikavati, odnosno da se orijentiraju ka europskim fondovima gdje ima više sredstava i gdje su jasno i te kandidature zahtjevnije pa i praćenje realizacije tih sredstava. Mi se tu apsolutno slažemo. Međutim ovaj šta se dogodilo. Kad su bili seljački prosvjedi onda dolazi na djelo ona licemjerna politika SDP-a gdje skačete na traktore, dolazite potpirivat vatru, dolazite dolijevati ulja na vatru i gdje onda govorite kako potpore treba povećavati. Ja ću vas podsjetiti, mi smo tamo krajem prošle godine imali situaciju da je Ministarstvo poljoprivrede ukinulo Pravilnik o potporama za kapitalna ulaganja, i da je to zapravo bila uvertira i za državni proračun, gdje su bila smanjena ta sredstva za kapitalna potpore, ali s druge strane je Hrvatska osigurala onu nacionalnu komponentu za sufinanciranje projekata, znači koji bi se kandidirali u fondovima Europske unije. Međutim umjesto da se to i s vaše strane podrži, vi idete u tim seljačkim prosvjedima, znači stajete na sasvim drugim stajalištima. I isto smo imali slučaj da su HDSSB u Osječko-baranjskoj županiji, da je za 30 milijuna kuna u proračunu za ovu godinu smanjilo sredstva za poljoprivredu, a kad su bili seljački prosvjedi onda su se penjali na traktore, donosili kobasice i pivo, i huškali seljake da idu na Zagreb. Evo to su te vaše politike oko seljaka
Odgovor na repliku.
Dakle kolega, kad sam rekao o poljoprivrednim fondovima, rekao sam koji su to novci, što treba sve napraviti da se ljudi za to pripreme, ali da će biti i onih poljoprivrednika koji neće htjeti europska sredstva, neće ići na to, tražit će i dalje državne poticaje. Dakle to je jedino što sam ja rekao. Znači da će biti oni koji će i dalje smatra da su … [[Ne razumije se.]] poticaj, i u sljedećoj rečenici sam rekao da smatram da ovakav sustav sad državnih poticaja neodrživ, da će se morati mijenjati. To je sve što sam rekao. Što se prosvjeda tiče, koliko sam ja shvatio seljaci su prosvjedovali jer im država po godinu i nešto dana kasnila s isplatom tih poticaja, i radi toga, a ja vam traktor nemam, ja stvarno, tako da.
Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Pa kad pratimo ova izvješća o korištenju predpristupnih fondova, moramo reći svakako i pohvaliti i izradu ovakovih izvješća koja su sve bogatija, sve više podataka ima u njima i posebno smatram da gospođa državna tajnica koja se ovdje pojavljuje i prezentira ih, kao takove zbiljam daje dosta truda i upravo zbog toga mislim da i možemo i kvalitetnije i bolje i raspravljati o ovome. Znači i uočavati ono što je dobro, isto tako uočavati i ono što nije. Ono što nije izvršeno upravo zbog svih ovih pokazatelja koje dobivamo ovdje. Kako ja smatram da možemo i trebamo vrednovati korištenje ovih predpristupnih fondova. Pa upravo omjerom dodijeljenih sredstava, ugovorenih sredstava, i ono što je najvažnije isplaćenih sredstava, a to je najvažnija stavka znači iskorištenost tih predpristupnih fondova. To je jedan set pitanja koji nam, na osnovu kojih i ovih tablica i svih ovih podataka koje dobivamo ovdje možemo relevantno i razgovarati i govoriti. I drugo pitanje koje smatram i koje proizlazi iz ovoga je da se na neki način kažemo kako i na koji veći i kvalitetniji doprinos može se dati planiranju i provedbi programa da bi iskorištenost ovih predpristupnih programa bila bolja. To su mislim dva pitanja iz kojih proizlazi normalno i mnogo toga šta i na koji način možemo i trebamo da kažemo vezano za to. Pa u vezi toga je iskorištenost CARDS i PHARE programa predpristupnih sigurno u zadovoljavajućem iznosu, vidljivo je to iz ovih tablica i sigurno da bi bilo međutim još interesantnije kad bi vidjeli i analizu korisnosti tih projekata na život stanovnika krajeva gdje su ta sredstva planirana i plasirana. Mislim da kroz taj dio možemo vjerojatno biti i zadovoljni. Drugo je pitanje programa SAPHARD koji iz ovoga što ovdje vidimo nije tako kvalitetno iskorišten i kad idemo od onih ugovorenih 62% do primljenih 55% a da je na kraju isplaćeno ispod 50% korisnicima postavlja se pitanje šta i kako i zbog čega se to dešavalo. Sa programom ISPA stanje je u ovim postocima bilo još slabije, međutim spašava ih ova fusnota sa dva ova sklopljena ugovora u veljači 2010. što svakako raduje i vjerujem da će kroz ovakav dio i ova realizacija ovoga ISPA programa biti puno kvalitetnija. Međutim sve je ovo na neki način predigra, predigra onoga kako ćemo iskoristiti jednu i po milijardu 2012., odnosno 2 milijarde 2013. godine. Koliko smo spremni za to ili čak minimum onoga što kao članica trebamo dati kroz članarinu. Vidljivo je da je i ovdje novac za Europsku uniju, EU izdvojila ta sredstva, ipak na nama je da svojim radom zaslužimo ulazak u Europu, a novce koji su predviđeni da ih i povučemo. Kada ćemo to učiniti u poljoprivredi postavlja se pitanje povlačenja tih 680 milijuna eura? Realizacija toga kako i na koji način bi trebala ići? Posebno onoga dijela koji se odnosi na ruralni dio jer pitanje provedbe strategije i programa za ruralni dio mi nažalost nemamo još dovoljno, sigurno. Projekat da bi trebali imati daleko više nego što je tih sredstava što se mogu koristiti jer je činjenica da će mnogi otpasti kao što je slučaj i sa ovim predpristupnim fondovima. Što se dešavalo sa SAPHARD-om koji je sigurno pred osnova za realizaciju i ovoga dijela u poljoprivredi? Od 49, 37 ih je realizirano, 12 je odbačeno. Znači, da nastavak ovoga programa kroz IPARD, IPA komponenta 5 raspisani natječaj u siječnju 2010. pa do 5. ožujka. Što se dešava s time? Predujam je uplaćen, 23 milijuna su već uplaćena, a postavlja se pitanje kako je s tim projektima i vezano za te raspisane natječaje. Svjesni smo da su kriteriji pooštreni. Ovdje je mnogo govora o tome već bilo, ali zato upravo moramo biti još spremniji u agencijama. Agencije koje su bujale, kvaliteta ljudi mislim da je u tome dijelu jedan od čimbenika koji će sigurno ta kvaliteta ljudi i dobro plaćenih ljudi povećati uspješnost tih projekata. Kada gledamo broj projekata po županijama, recimo konkretno u SAPHARD programu vidimo da je u Međimurskoj županiji bilo 10 realiziranih. Međutim, isto tako ne mora biti 10 kao što je rekla kolegica, u Zadarskoj na 2 ili 3 više je sredstava povučeno. Međutim, imamo i županija gdje je nula. Nula i realizirano i prijavljeno, kao Virovitičko-podravska. I postavlja se pitanje zbog čega su tolike razlike između županija i županija u korištenju ovih fondova? Pa mislim da sada dolazim na onaj drugi dio, a to sam rekao, pitanje kadrova, odnosno ljudi, agencija konzultantskih koje trebaju raditi na takvim programima. Upravo te konzultantske usluge koje trebaju raditi, planove i programe, mislim da je pitanje i tih plaćanja takvih usluga vrlo diskutabilno. Ako traje godinu ili dvije da se realizira neki program i onaj koji ulazi u taj program da treba čekati realizaciju tih sredstava mislim da i onaj koji izrađuje takav program ne može ga naplatiti odmah nego po realizaciji. Mislim da u takovim dijelovima upravo konzultanti i konzultantske usluge moraju biti kvalitetne, moraju preuzimati, imati obvezu za izvršenje toga. Normalno da agencija i država kao takova je najodgovornija i upravo iz svih ovih navedenih primjera smatram da ovakovo izvješće sigurno pokazuje dobre, ali i loše stvari. I normalno je da u raspravi mi kao oporba sigurno pokušavamo ukazati na ono što bi se još trebalo napraviti, a da bi bio što kvalitetnija realizacija ovih predpristupnih, odnosno strukturnih fondova koje ćemo koristiti, odnosno na kraju da ukažemo da ono što nije dobro da se popravi i da krenemo još bolje. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem. Kolega, evo ako vam mogu sa terena prenijeti jedno iskustvo vezano upravo za korisnike SAPHARD-a odnosno one koji su htjeli koristiti SAPHARD i zbog čega su odustali od SAPHARD-a. Prvi razlog je izuzetno obilna dokumentacija koja se traži od potencijalnih korisnika SAPHARD programa, a tu se uglavnom radi o poljoprivrednim proizvođačima, o OPG-ima koji nisu spremni na takav obim dokumentacije i pripreme projekta. Nadalje, poprilično komplicirana procedura. Nadalje, neizvjesnost korištenja, odobravanja sredstava za poljoprivrednike i na kraju ono što je najbitnije financiranje cijelog projekta unaprijed. Znači, što poljoprivrednici nisu bili spremni financirati cijeli projekt unaprijed i čekat eventualno sredstva iz SAPHARD-a koja se refundiraju po odobrenom projektu. Hvala.
Gospođa zastupnica Nada Čavlović-Smiljanec, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Pa inače u svojoj raspravi bi se osvrnula prije svega na programe SAPHARD i IPARD koji su vezani uz poljoprivredne fondove i jedinice lokalne uprave i samouprave koje dosada nažalost nisu dobile ništa. Razlog tome je što smo u programu SAPHARD izgubili mjere razvitak i provođenje ruralne infrastrukture, a u programu IPARD je još nismo dobili te je početkom 2010. godine raspisan prvi natječaj koji će trajati do 5. veljače 2010. godine, odnosno koji je završen jel'. Osnovni cilj SAPHARD-a i IPARD-a je priprema hrvatskih poljoprivrednika za europske poljoprivredne fondove i za europske subvencije. Ponovno naglašavam da je RH u SAPHARD-u izgubila ono što su mogle dobiti jedinice lokalne uprave i samouprave, a ono što u IPARD-u nije dobiveno je mjera 3. koja gradovima i općinama do 10 tisuća stanovnika omogućava izgradnju komunalne infrastrukture. Činjenica je da jedinice lokalne samouprave i uprave za njih još uvijek nisu spremne jer nemaju financijskih sredstava. Programi SAPHARD i IPARD su trebali omogućiti da naši poljoprivrednici budu konkurentni u Europi što se nažalost korištenjem sredstava ovih fondova ipak nije dogodilo. Tako ispada da je taj sustav sam sebi postao svrha jer da bi digli taj sustav država je uložila 20 milijuna eura i toliko je dobila natrag. Da je to tako govore i statistički podaci jer je poljoprivredna statistika u korist pada prijava projekata u zadnje 4 godine. Naime, podaci o broju prijava na natječaj za SAPHARD su sljedeći: 2006. godine broj prijava je bio 51, odobreno je 5; 2007. godine broj prijava 46, odobreno je 26 od čega je 5 poništeno; 2008. godine broj prijava 23, odobreno 7, poništeno 4; do 21.04.2009. godine broj prijava je 19, odobreno je 13, poništeno 3. Iz navedenog se može iščitati jedna velika nelogičnost, naime kako se sve više provode programi EU uobičajeno je da raste i broj prijava. Ali ovdje broj prijava pada što svakako najviše govori o radu Agencije za plaćanje u poljoprivredi, šumarstvu i ruralnom razvoju, odnosno ... ravnateljstva za strukturnu potporu u poljoprivredi. U isto vrijeme kada pada broj prijava raste može se reći buja broj ljudi odnosno zaposlenika koji su zaduženi za te programe. I što je tome razlog? Što se tiče poljoprivrednika zasigurno poljoprivrednici imaju ideje, zemlju i stručnost ali je neophodna pomoć države. Isto tako se dogodilo sa programom IPARD gdje je zadnji natječaj za poljoprivrednike prijavilo se samo 37 osoba što je poražavajuće a što je upozorila i Europska komisija. Željela bih se još osvrnuti na rad zaposlenika u SAPHARD odijelu koji se mijenjao iz godine u godinu ali je uvijek bilo prosječno zaposleno oko 70 ljudi. Posebno naglašavam da se broj zaposlenih ove godine znatno povećao, ali nije nikada bio manji od 15 osoba koje su radili na obradi projekata odnosno zahtjeva za isplatu. Budući da u SAPHARD programu radi prosječno 70 ljudi kako se uzme u obzir da su u 4 godine znači od 2006. do 2009. zaprimili 139 zahtjeva u 4 natječaja, što znači da godišnje obrade jedan do dva zahtjeva. Možemo reći da nije problem u zaposlenicima što nema prijavljenih projekata za obradu, ali mislim da odgovor leži u velikom broju pitanja koja su potencijalni korisnici uputili toj agenciji, a i u činjenici da je cijela procedura previše zakomplicirana i netransparentna. ... činjenica je RH u sklopu programa SAPHARD namijenjeno 25 milijuna eura. Međutim vidimo iz tablice kao i teksta na strani 6 ovog izvješća da je od početka korištenja programa do 31. 12. 2009. godine ukupno iz SAPHARD sredstava isplaćeno 12,10 milijuna eura što predstavlja što je deset osam posto ukupno dodijeljenih sredstava. Tako je po mjeri jedan ulaganju u poljoprivredna gospodarstva odobreno oko 39,35 milijuna kuna, a za mjeru dva unapređenje prerade i trženja poljoprivrednih i ribljih proizvoda ukupno 111 milijuna kuna. Iz ovih podataka jasno je da Republike Hrvatska nije iskoristila veliki dio sredstava koja su bila dostupna, a razloge sam navela koje jesu. Propustili smo priliku hrvatskog poljoprivrednika učiniti spremnim za ulazak u Europsku uniju. I zaključno, ne mogu a da se ne osvrnem na podatke u prilogu ovog izvješća vezane uz program SAPHARD gdje je pregled svih ugovorenih i plaćenih projekta po županijama natječaj znači jedan do četiri iz kojeg je vidljivo da Virovitičko-podravske županije iz koje dolazim ima nula kuna iznosa ulaganja, nula kuna iznosa potpora, nula kuna isplaćenih potpora što je za jednu poljoprivrednu županiju zaista poražavajuće. Hvala lijepo.
Hvala. Hvala gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, poštovana ravnateljice, kolegice i kolege. Evo sukladno zaključku ovog Visokog doma od lipnja iz 2005. godine imamo Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje 1. 7. do 31. 12. 2009. godine. Evo ovo izvješće je sveobuhvatno, pregledno i kvalitetno napravljeno i ja bih ga zaista pohvalila. Ono daje pregled provedbe programa s posebnim osvrtom na doznačena sredstva i stanje provedbe, znači i prve generacije pretpristupnih programa pomoći, stanje programa provedbe IPA pripreme za korištenje EU fondova, ali i prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova. Uz napomenu da ugovaranje prve generacije je završeno da je provedba u tijeku, a konačno izvješće za svaki od programa bit će sastavljeno za svaki od programa po završetku rokova za plaćanje. Analize po programima pokazuju sljedeće. Znači CARDS program je bila pomoć zajednice u obnovi, razvoju i stabilizaciji je bio program tehničko-financijske pomoći EU usvojen krajem 2000. godine. Evo ovdje ću naglasiti da je Zadarska županija iskoristila obje komponente ovog programa, da je iskoristila i tehničku i financijsku pomoć i to u vrlo značajnom iznosu od preko 7 milijuna eura koje smo uložili i u infrastrukturu i u razminiranje, ali jedan veliki dio znači preko 2 milijuna kuna u grand sheme. Neki od kolega danas u svom izlaganju su zaboravili što to znači iskorištenost sredstava i kako se ona mjeri, pa ću spomenuti još jedanput da se mjeri postotkom ugovorenih projekata njihovom provedbenom te obavljenim plaćanjima u zato predviđenim rokovima. Zato postoci, zato to smo imali danas ovoliko netočnih ispravljanja netočnih navoda jer nisu krenuli od definicije iskorištenosti sredstava. Pa ću evo u prilog tome reći da su neke linije CARDS programa iskorištene preko 97%. Od programa PHARE 2005 samo ću istaknuti projekt koji su odobreni na području županije iz koje dolazim, a to je Zadarska županija je korisnik programa PHARE 2005 koji je iskoristio grad Benkovac u iznosu od 630 tisuća eura, koji je povukao za infrastrukturu odnosno za proširenje infrastrukture u poslovnoj zoni Šopot. Iz programa PHARE 2006. izdvojila bih tri projekta jedan je koristila općina Gračac, a drugi Zadarska županija jedan skup znanstveno statističkih podataka koje čini sliku zdravlja zadarske regije. I još jedan vrlo značajan podatak koji ovdje želim istaknuti jer je zanimljiv model financiranja, znači udružena sredstva Europske komisije programa Ujedinjenih naroda za razvoj i projektnih partnera, a ukupna vrijednost toga projekta je negdje oko 200 tisuća eura. Evo SAPHARD danas smo čuli puno toga, podsjetit ću još da je ovim programom osigurano 25 milijuna eura, da je ugovoreno 49 projekata u preko 150 milijuna kuna i da gotovo 24% tih sredstava koristili su subjekti za područja Zadarske županije, a to su Sirena, Mala sirana iz Kolana, Paška sirana d.d. Pag i Ostrea koja je koristila sredstva za opremu za preradu ribe. Navedeni projekti već sada poljoprivredni sektor Zadarske županije čine i učinkovitijim i konkurentnijim, otvorena su mnoga radna mjesta i poboljšava se kvaliteta života stanovništva u ruralnom području naše županije, znači i u Pagu i na Pagu ali i u Stankovcima, Gračacu i Benkovcu. Što se tiče programa IPA to je znači cilj toga je bio priprema za kohezijske i strukturne fondove ali bez obzira na poteškoće koje smo u početku imali jer ipak su kriteriji koji su bili dosta strogi, vrlo brzo ispunjeni i hrvatske institucije su dobile dozvolu za rad sve u sredstvima programa IPA-e. i sada je ugovaranje svih komponenti u tijeku. Međutim ovdje želim istaknuti, a što je državna tajnica u svom uvodnom izlaganju posebno istaknula, a nismo se baš buno u raspravama bavili s tim, od pripremnih aktivnosti za korištenje EU fondova. Znači, želim istaknuti da je određen institucionalni okvir za provedbu kohezijskog i strukturnih fondova kojima su obuhvaćene institucije koje su dobile za rad u programima IPA, da je izrađena strategija institucionalnog razvoja i jačanje kapaciteta, ali i strategija organizacijskog razvoja za svaku instituciju, da su razvijeni programi sveukupne edukacije iz svih područja i pripreme i implementacije i nadgledanja i kontrole. Podsjetit ću vas kolege da je Europska komisija predložila i financijsku omotnicu za Republiku Hrvatsku u iznosu od 1,5 milijardi eura za 2012. i 2 milijarde za 2013. godinu. Bez obzira na strah mnogih kolegama ovdje u Saboru, ja držim da ćemo mi ovo u potpunosti iskoristiti. Međutim, krovni dokument za korištenje strukturnih i kohezijskog fonda za razdoblje 2012. i 2013. je Nacionalni strateški referentni okvir koji sadrži četiri ključna operativna programa, a to su okoliš, energetika, promet i osnovna infrastruktura, razvoj ljudskih resursa, regionalna konkurentnost, jačanje i preustroj javne administracije koji obuhvaća sve resore. U tijeku su pregovori, to u izvješću je posebno istaknuto, o Nacrtu strateškog referentnog okvira upravo za razdoblje 2012. i 2013., ali i pojedine operativne programe. A za razdoblje nakon 2013. primjenjivat će se novi operativni program te Nacionalni strateški referentni okvir. I sad ovdje vidim prostor za uključivanje svih onih koji su zainteresirani i koji žele sudjelovati u ovome. Zato želim posebno istaknuti dvije stvari, a to je da Nacionalnim strateškim referentnim okvirom se određuju razvojni prioriteti Republike Hrvatske, dok Operativni program sadrži mjere za njihovu realizaciju. A nacionalni razvojni prioriteti koji su sadržani u ovom Nacionalnom strateškom referentnom okviru trebali bi se temeljiti na prioritetima utvrđenim strateškim dokumentom regija i sektora. I sad ovdje dolaze do izražaja koliko su pojedine regije, odnosno pojedine županije uložile truda i rada u izradu svojih strategija jer Europska komisija nas je već od 2000. godine naučila da se planira i od doli i od sredine, znači zato smo radili one rokove. Znači, ovdje dolazi do izražaja kvaliteta upravo tih regionalnih operativnih programa i njihova usklađenost sa Nacionalnim strateškim projektima, ali i projektima ukupnog razvoja jedinica lokalne i područne samouprave. S obzirom na činjenicu brojnosti institucija na nacionalnoj razini koje provode programe Europske unije, kao i programiranje korištenja sredstava za buduće razdoblje držim da ima prostora za bolju i međuministarsku koordinaciju, ali i uključivanje predstavnika regionalnih i lokalnih razina te civilnog društva i gospodarstva, znači i javnog i privatnog sektora. Partnerstvo i suradnja između svih je osnova izrade planskih dokumenata. To su prve lekcije Europske unije, međutim evo držim istaknuti da kompetencija partnera treba biti na većoj razini. I još jedna stvar na koju želim upozoriti odnosno sugerirati, a to je problem kad se radi o grand shemama odnosno bespovratnim sredstvima i to za neprofitni sektor. Tijekom zadnjih nekoliko godina imali smo puno natječaja na koje su se javljale županije, jedinice lokalne samouprave i civilno društvo. Natječaje su provodila razna nadležna tijela ministarstva, ali je uočen velik problem nakon zaključivanja natječaja, znači aplikantima su projekti odbačeni naravno zbog nedostatka novca, a ne zbog kvalitete projekata što držim da je vrlo dobro. A poslije toga se ne provodi informiranje odnosno edukacija neuspješnih aplikanata. Držim da bi to bilo dobro u sklopu čitave ove edukacije, znači provesti edukaciju neuspješnih aplikanata i to iz razloga da bi naučili korisnike gdje su pogriješili, ali i kako bi iskoristili one projekte koji su savršeno dobro pripremljeni za jednu od liniju europskih fondova. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici, imamo još pet prijavljenih po ovoj točci dnevnog reda pa mi dozvolite da sad privremeno prekinemo raspravu kako bi uvrstili jednu točku u dnevni red što sam najavio jutros. Nastavljamo, imamo još pet rasprava po ovoj točci dnevnog reda. Prva je na redu gospodin, prvi je na redu gospodin Tonino Picula. Molim vas! Nastavljamo sa točkom dnevnog reda Izvješće o pristupnim fondovima. Izvolite gospodine.
Gospodine predsjedniče, kad već govorimo o fondovima imam osjećaj da su i kolege zastupnici shvatili da je istekao vremenski fond posvećen ovoj točki. Ali ukoliko je vaša odluka da se ipak nastavi, onda evo dopustite jedan prilog naravno ovoj točki dnevnog reda. Pa prije svega svatko od nas tko je danas govorio o temi konstatirao je jednu nespornu činjenicu, a to je da pretpristupni fondovi imaju doista ključnu ulogu u prilagodbi zemalja kandidatkinja za punopravno članstvo u Europskoj uniji. To je naravno u pripremi. Zemlje korisnice za apsorpciju sredstava iz strukturnih i kohezijskih fondova. Naravno jedno od najvažnijih pitanja pri tome je razina uspješnosti u korištenju pretpristupnih fondova, odnosno ka što smo danas u puno slučajeva čuli problem nedovoljnog korištenja sredstava. Primijećeno je da i oni kolege koji su ukazivali na pozitivne primjere načina na koji Hrvatska koristi taj novac uočili su i dosta nedostataka u korištenju tog mehanizma. Mislim da je Hrvatski sabor mjesto na kojima moramo govoriti ne samo o pozitivnim iskustvima, nego prije svega o onome što smo uočili kao nedostatan način korištenja novca. A da se radi o vrlo ozbiljnom novcu i o vrlo ozbiljnom novcu i o vrlo ozbiljnom mehanizmu Europske unije govori i jedan jednostavan podatak, a to je na primjer da je u proračun Europske unije za razdoblje od 2007. do 2013. godine kohezijska politika zauzela izrazito važno mjesto. Evo, čak 35% proračuna Europske unije se odvaja upravo za ta sredstva na koja aplicira i Republika Hrvatska, odnosno za one koji vole apsolutne brojke riječ je o 308 milijardi od ukupno 864 milijarde eura koliki je fond Europske unije. Naravno da različite zemlje različito koriste ta sredstva koja su im na raspolaganju. U svakom slučaju starije članice daleko su uspješnije u povlačenju novca nego što je to slučaj sa novim članicama Europske unije. Međutim, kad govorimo i o novim članicama postoje dvije koje se osobito izdvajaju, a to je Mađarska koja koristi čak 63% tih sredstava. Ali i na naša prva zapadna susjeda Slovenija je također veoma uspješna u povlačenju tih sredstava. Ona ih je iskoristila u visini od 60%. Da ipak neku relevantnu vrijednost ovdje plasiram prosjek u korištenju fondova Europske unije je otprilike 50%. Hrvatska bi u prve dvije godine članstva u Europskoj uniji iz fondova mogla dobiti otprilike 2 milijarde i 200 milijuna eura. No, hoćemo li taj novac uspjeti povući ovisi prije svega o nama. Da bi se što bolje novac iskoristio nužno je zadovoljiti tri preduvjeta. Moramo izabrati strateška područja u koje namjeravamo ulagati. Moramo imati dobro pripremljene projekte o kojima je cijelo jutro bilo govora, te moramo nešto u čemu smo doista slabi, a to je pojačati administrativne kapacitete za provedbu svih tih projekata. Hrvatska je kroz taj čuveni IPA instrument koji je novijeg datuma, od 2007. do 2009. godine dobila nemali novac, gotovo pola milijarde eura, i to za projekte zaštite okoliša, prometa, regionalne konkurentnosti ljudskih resursa. Međutim kao članica Europske unije trebamo dobiti 20 puta više potpora, nego što dobivamo kroz instrument IPA, ali naravno to traži i dodatan rad i morat ćemo aktivirati dodatne resurse. Što je potrebno napraviti. Prije svega uspostaviti odgovarajuće strukture za upravljanje i kontrolu financijskih tokova iz proračuna Europske unije. Bit će potrebni i ključno je po mom mišljenju dobro obučeni ljudi koji će upravljati fondovima. Hrvatska će dakle morati povećati administrativne kapacitete u cjelini, uključujući povećanje ljudskih resursa i treninga. Ovdje je bilo u nekoliko navrata riječi o nečemu što osobito držim važnim, a to je da je u svijetlu pristupanja Uniji trenutačna podjela teritorijalna naše države na općine, gradove i županije predstavlja određenu prepreku za korištenje sredstava iz predpristupnih fondova Europske unije. Daljnji problemi proizlaze iz odsutnosti adekvatne regionalne politike, konzistentne strategije razvoja, te nepovezanosti resornih institucionalnih tijela. Notorna je činjenica, mogu svjedočiti iz osobnog iskustva kako jedinice lokalne i regionalne samouprave se suočavaju sa pomanjkanjem sredstava za financiranje kapitalnih i infrastrukturnih projekata. Kako većina sredstava pristupnih fondova Europske unije bespovratna, naravno otvara se mogućnost jedinicama lokalne samouprave da ta sredstva iskoriste aplikacijama, no javljaju se naravno i ozbiljni problemi da se do tog novca i dođe. Čelnici na nižim razinama vlasti uglavnom naglašavaju kako problem nije na njima ili nije barem samo na njima nego u Vladi i ministarstvima. Glavni problem su fondovi SAPHARD i IPARD gdje prije svega uvjete koristi Vlada. Tu je mala iskorištenost, o čemu se govorilo i ta razina sigurno da se mora podignuti. Ja bih ovdje istaknuo jedan primjer nesnalaženja prije svega izvršne vlasti, Vlade koju svakako valja spomenuti a odnosi se na jednu od naših dimenzija razvoja koja nas odmah ozbiljno limitira. To je razminiranje. Kada su se određene udruge željele prijaviti za povlačenje sredstava namijenjenih razminiranju dobili su odgovor da to nije moguće, jer u strateškom programu IPA nije istaknuto razminiranje kao prioritet. To je po mom mišljenju primjer neozbiljnog shvaćanja doista ozbiljnih strateških dokumenata kojima se evo pristupilo površno, pa je tako i Vlada u pripremanju strateških dokumenata zaboravila kao prioritet staviti razminiranje i Hrvatske nije bilo na tom popisu. Potrebna je bila naknadna zamolba kojom smo naknadno uvršteni u program razminiranja, čime su se naravno i stvorili potrebni preduvjeti da se povuče novac. U ovom izvješću o kojem ovdje govorimo, posebno istaknuta činjenica kako je osnovana agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju, te je u tijeku zapošljavanje potrebnih zaposlenika. Ja bih rekao kolegice i kolege da isticanje osnivanja ove agencije nije baš najracionalnije, s obzirom na kritike koje prate njezin kratkoročan rad. A o čemu se radi? Nedavno je u javnost dospio ono što diplomati kažu non paper, u kojem pojedinci iz pregovaračkih timova iskazuju svoju zabrinutost kako Hrvatska nije u stanju povući sredstva iz EU fondova, pa će svake godine u proračun uplaćivati više nego što će od njega dobiti, naročito za provedbu poljoprivredne politike. U dokumentu se tvrdi da Hrvatska nije u stanju povući sredstva koja su joj odobrena u proračunskom razdoblju Europske unije za 2012. i 2013. U isto vrijeme morat ću uplaćivati sredstva u proračun Europske unije pri čemu će najgore proći upravo agrar. To se najbolje vidi i po statistici korištenja SAPHARD-a iz kojeg je Hrvatska lani od predviđenih 25 milijuna eura izvukla negdje oko 12 milijuna. Međutim u tom non paperu tvrdi se da je najkritičnija situacija vezana uz nerješavanje ustroja i funkcioniranja Agencije za plaćanje, koja je zadužena za isplate u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju te za vođenje registra korisnika proračunskih sredstava. Naime, Vladina agencija za plaćanje u poljoprivredi osnovana za povlačenje sredstava Europske unije u Hrvatsku troši puno više sredstava nego što osigurava poljoprivredi a riječ je o ni o manje ni više nego razlici od stotinu milijuna kuna. Podaci o povlačenju sredstava Europske unije još su porazniji kada se usporede s drugim tranzicijskim zemljama, tu smo doista tek nešto bolji od Bugarske i Rumunjske koji su kao što smo i čuli imale jedan zastoj u povlačenju tih sredstava, jer su od strane Bruxellesa ozbiljno optužene za korupciju. I pri samom kraju dopustite da samo kažem da se Hrvatska susreće s problemom nepotpune iskorištenosti fondova i fluktuacije administrativnog kadra, osobito u središnjoj jedinici za financiranje i ugovaranje što je i uzrokovalo suspenziju sredstava iz programa PHARE-a za 2006. godinu. Iako Hrvatska treba reći trenutno koristi 5 programa pretpristupne pomoći, više od ijedne zemlje u pretpristupnom procesu, što je vjerojatno još jedan od razloga da smo administrativno podkapacitirani s obzirom na ambiciju da se veliki novac i povuče. Zaključno, evo važnost iskorištavanja predpristupnih fondova možda je najslikovitije opisao jedan njemački konzultant a o konzultantima je ovdje bilo puno govora, riječ je o Nijemcu Janu Drogeu koji je otprilike rekao da je CARDS fond bio poput jelovnika u restoranu, IPA fond je sličniji švedskom stolu, dok u strukturnim fondovima kojima će Hrvatska ima pristup kad uđe u Europsku uniju svaka zemlja će biti svoj kuhar. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega Picula. Dalje slijedi rasprava za koju se prijavio uvaženi kolega Davor Bernardić. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo jedan je od razloga zašto mi ne prihvaćamo ovo izvješće je zato jer na njemu fali par ključnih stvari. To je mogućnost koliko smo sredstava iz predpristupnih fondova mogli izvući, imamo samo podatke koliko je od potpisanih projekata ugovoreno, što je ajmo reći u najmanju ruku umanjivanje izvješća, odnosno obmanjivanje javnosti. Jer ako vi kažete da ste od novca koji ste ugovorili da će doći, ugovorili 95% onda se postavlja pitanje šta je s ovih 5%, zar ste bili nesposobni sve one novce koje ste osigurali ugovoriti dalje? Dakle to je ključni problem ovog izvješća i jedan od razloga zašto mi to ne podržavamo, zato jer ta stavka fali. Također, kad se govori pogotovo o projektima koji nisu doživjeli blistavu, pa neću reći budućnost, nego blistavo izvršenje poput projekta SAPHARD onda treba reći da postoje projekti direktne subvencije, odnosno poticaja iz samog Ministarstva poljoprivrede do kojih sredstava je lakše doći, ne mora se ispuniti komplicirana dokumentacija i onda su se ljudi za istu stvar odlučili koristiti direktna sredstva budžeta državnog proračuna, a ne iskoristiti potencijale koje mogu koristiti iz predpristupnih fondova. I tu smo de facto sami prema sebi ispali maćehe jer nismo koristili sredstva koja su nam bila osigurana. Uvjet da bi koristili ta sredstva je da ste morali npr. 50% tih sredstava dobiti iz jedinica lokalne samouprave, odnosno iz državnog budžeta. I to je glavni razlog zašto je lakše dobiti direktne subvencije, a zašto je teže dobiti pretpristupna sredstva EU i na tome se nije dosta poradilo. Ono na što ću ja posebno obratiti pozornost su programi zajednice. Kod programa zajednice, to su programi prvenstveno MP7 i CIT koji su najveći fondovi potrebni za uključivanje naših poduzetnika na tržište sa inovativnim projektima. A inače, svi znamo da EU najveći dio potpore daje upravo horizontalnih potpora, potpore koje su usmjerene u inovaciju, u stvaranje visoke dodane vrijednosti i upravo su ovi projekti tj. programi zajednice prilika da mi tu klimu ostvarimo i ovdje u Hrvatskoj. Mi smo imali dobru informiranost, za to plaćamo članarinu, ali zato nemamo dostupne informacije i nespremni smo za europsku konkurenciju po tim programima i za neke programe je, ajmo to tako reći, bačen novac. To se definitivno nije smjelo dogoditi i upravo zbog toga se vjerojatno i dogodilo da je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa povuklo se iz projekta MP7 o čemu je i pričao kolega Mondekar u uvodu u ime kluba i to je jedan dokaz, ajmo reći, slabosti koja nas je dočekala oko korištenja jednih od najozbiljnijih fondova iz programa predpristupnih fondova EU. Najlakše je reći sad ćemo početi koristiti strukturne i kohezijske fondove. Za njih se treba itekako dobro pripremiti. Ključna suradnja je suradnja jedinica lokalne samouprave. Preko 60% svih događanja u EU se događa upravo na jedinicama lokalne samouprave stoga je njihova priprema i njihova uključenost u samu realizaciju projekata najbitnija. Državna tijela, tu su asistenti, oni mogu dijelom pomoći i to trebaju raditi, dijelom to i rade, ali jedinice lokalne samouprave su upravo ti koji su nositelji razvoja. No međutim, da bi 3,5 milijarde sa slova na papiru prešle u operacionalizaciju nemamo projekte, nemamo kapacitete, nitko ne priča o tome koliko će koštati prva godina članstva, a u pojedinim projektima morat ćemo se i kreditno zadužiti. I sada dolazimo do one stare priče zašto se kreditno zaduživati za nešto što je pitanje da li će doći i doživjeti svoju realizaciju? Pitanje likvidnosti, malih jedinica lokalne samouprave koje nisu spremne za velike izdatke i one mogu i postaju, a mogu postati i žrtve prevaranata, odnosno ljudi koji na tim projektima mogu za sebe steći određenu imovinsku korist. Stoga, prije svega treba urediti okvir za tu djelatnost. Ono što moram reći kada je u pitanju korištenje kohezijskih fondova koje nas čeka, npr. Slovenija je sve svoje autoceste, barem većinu od njih u novije vrijeme, sagradila koristeći kohezijske fondove EU i fondove koji su namijenjeni povezivanju. Volio bih da to i kod nas bude slučaj, no opet naglašavam da će prije toga ključni napor biti spremnost. Uz troškove administracije, o tome sam i jučer govorio na tj. prekjučer na aktualcu uz osnivanje brojnih državnih agencija koje su zadužene za određene poslove u pristupanju Hrvatske u EU ipak držimo da taj broj nije trebao biti toliki zato jer sve države, zemlje EU nemaju takav broj agencija. Da je u tom procesu bujala birokracija, bujala administracija, bujali su upravo troškovi administracije, a da se kapacitet ostvarivanja projekata, evo to sam i maloprije potkrijepio i na projektu SAPHARD nije ostvarivao, odnosno nije zadovoljavajućim tempom realiziran. Također, kad je pitanje oko fondova koji nas čekaju kohezijska politika ne samo da znači povezivanje, nego znači povezivanje u svakom smislu. To nas orijentira i na Europski socijalni fond, Europski fond za regionalni razvoj i kohezijski fond. Uz ove fondove u RH će biti na raspolaganju i sredstva iz poljoprivrednih fondova, sredstva za upravljanje granicom, sredstva pomoći u prijelaznom razdoblju za nastavak prilagodbi državne uprave i to je ono što je ključna stvar i na čemu je ključan naglasak i onoga što mi cijelo vrijeme ponavljamo. Da u zadnjih 6 godina ključna reforma, ključne strukturne reforme pa kad je riječ i o reformi državne uprave su izostale, reformi javnih poduzeća, i teško ćemo uspjeti sa tim sredstvima EU napraviti upravo te stvari. Još jednom ističem svoju najveću zamjerku ovom izvješću to je da smo koristili jako i iznimno malo sredstava predpristupnih fondova, da je prezentirano kao da smo iskoristili 95% zato jer je to brojka koja pokazuje koliko je realizirano u odnosu na sredstva koja su ugovorena i to je na neki način obmanjivanje izvješća i manipulacija javnosti samim izvješćem. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Davor Huška. Izvolite kolega zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Puno je toga rečeno već i u ispravkama navoda i u replikama no ponovit ću nekoliko po meni najbitnijih stvari, a započet ću sa jednom čestitkom svim korisnicima sredstava. Znam kakav put su prošli iz iskustva kao čelnik jedinice lokalne uprave i da nije jednostavno proći svu tu proceduru bit pozitivno ocijenjen i na kraju u skladu sa svim propisima ta sredstava i pravovaljano iskoristiti. I stvarno iskrene čestitke svima onima koji su uspjeli doći do europskih sredstava. Iz ovog izvješća vidimo da je puno takovih jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i ostalih korisnika koji su koristili sredstva pretpristupnih fondova Europske unije. Naravno ne bi se ni to dogodilo da nemamo dobru mrežu i organizaciju potpornih institucija, počev od resornih ministarstava koja koordiniraju korištenje pretpristupnih sredstava, Središnje agencije za financiranje i ugovaranje koje spuštaju sve ingerencije, naputke, edukaciju preko jedinica regionalne samouprave na jedinice lokalne samouprave. I očito iz ovog izvješća da se na terenu dosta to dobro konzumira i provodi. Znamo da su iznimno strogi uvjeti ocjenjivanja, odobravanja, ugovaranja, korištenja, ali uspjeh nije izostao. Slažem se sa kolegom Bernardićem da je tu izuzetno bitna uloga jedinica lokalne samouprave, općina i gradova, znači onih najnižih razina organizacije i oni su u konačnici korisnici tih ne malih sredstava. Ne mogu se složiti sa cjelodnevnim izlaganjem kolega iz oporbe da nemamo projekte, da nemamo kapacitete, jer ova izvješća, ove brojke ovaj broj korištenih projekata i upravo govore suprotno. I ovo je dobar trening, jedna dobra priprema jedno veliko iskustvo za strukturne fondove koji nas čekaju od 2012. godine pa nadalje. Znači te sve skupa zloguke i zločeste prognoze oporbe na čelu naravno sa SDP-om padaju u vodu. Svake pola godine kad dobijemo izvješće ovdje na Sabor o korištenju sredstava pretpristupne pomoći Europske unije. Na kraju želim nešto reći vezano za edukaciju za strukturne fondove koji nas čekaju koji dolaze. Vjerujem da će ministarstva i resorne institucije što prije organizirati edukaciju za potencijalne korisnike iz strukturnih fondova. Neki dan sam imao priliku boraviti u Slovačkoj i vidio na koji način gradovi Slovačke koriste ta nemala sredstva. Kažu iz iskustva da je procedura daleko jednostavnija, da su dobro istrenirani u odnosu na pretpristupne fondove, ali bez edukacije bez iskustava koje imaju zemlje koje koriste strukturne fondove neće ni nama biti baš jednostavno doći do tih bespovratnih sredstava za gradove, općine, poduzetnike, poljoprivrednike koji će biti potencijalni korisnici tih sredstava. Zato molim da se što prije preko resornih ministarstava preko institucija države, Vlade organiziraju edukacije, a ne preko privatnih konzultantskih kuća gdje masno plaćamo za svakog sudionika edukacije. Oni u biti prepričavaju i govore ono što skinu sa web stranica naših institucija koje sve to već imaju pripremljeno uredno i posloženo. I daleko je kvalitetnije kada edukaciju provode osobe koje rade na tim poslovima i u Središnjoj agenciji za financiranje i ugovaranje i u Ministarstvu financija i u Ministarstvu regionalnog razvoja nego neki kvazi konzultanti koji to dobro naplate a baš neke koristi velike od toga nema. Dajem punu podršku ovom izvješću i nadam se da će ovakav rezultat u korištenju sredstava biti i dalje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega Huška. Imamo jednu prijavu replike, kolegica zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo ja se s vama kolega u potpunosti slažem u ovom segmentu u kojem ste apostrofirali pomoć obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima kada je riječ o korištenju pretpristupnih fondova, a kasnije naravno i strukturnih fondova. Ja sam i u ime kluba HSS-a govorila o tome, jer smatram da tu veći angažman i zainteresiranost trebaju pokazati i tijela državne uprave ali naravno i regionalne uprave, jer znamo da mnoge županije imaju razvojne agencije imaju odjele za europske integracije. Neke županije rade sjajno posao i doista pomažu ne samo poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima već gradovima i općinama u pripremanju tih projekata. Nažalost u nekima je slučaj taj da se tamo uglavnom uhljebljuju politički kadrovi ili zaslužni koalicijski partneri koji služe kao dizači ruku takvih razvojnih agencija također ima u Hrvatskoj. I te agencije ne pokazuju rezultate. Programi za poljoprivredu su izuzetno zahtjevni vidjeli smo to kroz ovo izvješće ali iskustvo na terenu kada je riječ o poljoprivredi doista se traži jako puno uvjeta. Potrebno je jako puno dozvola i puno papira pripremiti. Ne može očekivati od hrvatskog seljaka da radi na zemlji od jutra do mraka, da proizvodi hranu da čuva prostor, da obrađuje zemlju i onda još da piše projekte. Dakle tu je na svima nama da osiguramo adekvatno infrastrukturu. Mislim da tu može pomoći i Hrvatska poljoprivreda agencija i Ministarstvo poljoprivrede i savjetodavne službe. Ali ponovno apeliram i na te županijske strukture koje bi doista kroz svoje razvojne agencije i odjele mogle pomoći poljoprivrednicima u pisanju projekata. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Huška. Izvolite.
Sto posto se slažem s vama kolegice Petir. Naravno jer naši poljoprivrednici naši seljaci, naši OPG-i su najugroženija skupina potencijalnih korisnika u korištenju ovih pretpristupnih i u konačnici poslije pristupnih fondova iz svih ovih razloga koje ste vi pobrojali. I naša lokalna, regionalna i sva ostala institucionalna tijela i potpore moraju motivirati, educirati i pomoći u provedbi i korištenju pretpristupnih i poslije pristupnih fondova i našem seljaku i našem poduzetniku i svim ostalim potencijalnim korisnicima tih ne malih europskih sredstava. Hvala.
Hvala. Za pojedinačnu raspravu prijavila se uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana predstavnice Vlade, kolegice i kolege. Kakav smo mi država, kakva nam je vlast takve su naše institucije, da li su solidne, kakve su strukture o njima? Evo to izvješće više govori o tome nego što govori sama vlast o tome kako stanje jeste, odnosno kako bi oni još bolje rečeno kakve bi oni htjeli da bude i još govoreći potpunu istinu, kakva bi se željela u javnosti prikazati. Naime, izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za ovo razdoblje od srpnja do 31. prosinca prošle godine, govori i svjedoči o tome kako se naš put u Europsku uniju od one famozne pete brzine pretvorio u jedan dugotrajni put, mukotrpni put, s velikim neizvjesnostima koje nas još uvijek čekaju na tom putu, a već sam nekoliko puta rekla i da ta kola koja bi nas trebala odvesti u Europu itekako škripe, a najvažniji klin koji se zabija koji se zabio u ta kola je sama korupcija. Naime, kad malo bolje pogledamo ovo izvješće onda je sasvim jasno da svi oni milijuni, 150 milijuna eura koji su bespovratno propali govore i svjedoče, ja bih rekla da je to još umanjenica reći da smo mi do sada malo koristili te fondove, a mogli smo puno, puno više. Čuli smo danas od kolega iz HDZ-a da nije stanje takvo, da je istina da smo neke programe malo, manje iskoristili, dakle same te umanjenice i bijeg od problema i ublažavanje problema uvijek su katastrofalni po naše stanje. Dakle, da se i ne misli onda nešto ozbiljnije u tom smislu niti poduzeti. O pismu također Europske komisije Hrvatskoj ovdje je već bilo riječi, dakle gdje je sasvim egzaktno rečeno koliko je Hrvatska izgubila pretpristupnih sredstava i kako se ti fondovi malo i nedovoljno koriste. Zbog čega je tome tako i zašto mi koristimo malo te fondove? Naravno da je osnovni ovdje problem što se malo zna, što su to specifična znanja. Još uvijek edukacija nije išla u tom pravcu snaženju upravo naših kapaciteta. O tome su kolege, o nepotizmu, ulasku ljudi, o zloporabama dosta toga rekli. Dakle, osnovni problem je što ne znamo koristiti, a drugi osnovni problem je što se tome, zašto se ne želimo tome u punoj mjeri naučiti. Zato što su to fondovi, sredstva kojima se ne može muljati. Ne može se muljati nijednim eurom, nijednim centom. I za naše vlasti na različitim razinama to onda nisu primamljiva sredstva jer kažu oni u tome ne vide svoj interes. Jedan primjer vam je Grad Zadar. Grad Zadar koji vapi za mnogim socijalnim ustanovama, za dječjim vrtićima, školama, mnogim stvarima, nije iskoristio nikakva sredstva. Tek sad su u nekakvim pregovorima i pitanje je što će od toga biti. Dakle, to zorno pokazuje da nekima ta sredstva ne trebaju. Ovdje je kolegica, govoreći u ime kluba HDZ-a, govorila da istina postoje neke sitne nepravilnosti, to su smiješne nepravilnosti. Da, i to su zaista s našeg stajališta, kako mi poštujemo zakon gdje se troše sredstva naših građana možda minorne nepravilnosti, s obzirom na ono što se sve drugo radi sa državnim financijama, ali s pogleda Europske unije to je katastrofa. I umanjivati ova sredstva znači ne vidjeti problem u kojem mi doista, doista jesmo. Ako je ovo zaista sitnica, evo recimo iz programa CARDS 2003. godine u unapređenju škola za strukovno obrazovanje i osposobljavanje, dakle natječajna procedura je bila već u startu manjkava, nedostajala je dokumentacija, dakle utvrđeno je da korisnik nije dostavio svu dokumentaciju potrebnu da bi se opravdali navedeni troškovi. To je za nas sitnica. Zatim također iz CARDS programa 2003. unapređenje škola za strukovno obrazovanje i osposobljavanje. Natječajne procedure, kršenje propisa koji se odnose na javnu nabavu, dakle u pravilu kršili su se propisi javne nabave. To je naš rak-rana, tu su ogromna sredstva koja mi gubimo, vlastita sredstva. Pa smo pokušali to raditi i ovdje iako znamo da bar smo isprobali. Mnogi su probali, ako prođe prođe, neće se uhvatiti. Pa mi sa muljanjem, ako se mulja prema vlastitim građanima, ne može se muljati i to ćemo se kasno naučiti. I mi smo ovdje zaista jedan ponavljač. Koja je razlika između odlikaša i onoga dvojkaša, što istu lekciju moraju naučiti, samo što pametan čovjek odlikaš nauči odmah, a ovaj drugi prođe vrijeme i nosi onda dodatno breme, a svaki prolazak vremena i skupo se kasnije plaća. Dalje. Iz CARDS programa 2003., nabava socijalne infrastrukture. Svrha projekta nije ispunjena, nije uopće nabavljeno nešto što je odgovaralo, što je bilo potrebno s obzirom na … [[Govornica se ne razumije.]] Zatim također iz istog programa, nabava socijalne infrastrukture, svrha također nije ispunjena. Iz istog programa, potpora hrvatskom pravosudnom sustavu, jednako tako. Koristilo se nešto što se uopće nije smjelo. Iz CARDS 2004. godine za napravu … [[Govornica se ne razumije.]] zviždač, dakle sredstva projekta koristila su se nenamjenski, radi pokrivanja troškova koji uopće nisu vezani za projekt. To je za kolege iz HDZ-a jedna sitnica. CARDS 2004. godine, pružanje socijalnih usluga za starije osobe u nekim općinama. Dakle, ponovo kršili su se propisi koji se odnose na javnu nabavu. Iz PHARE programa 2005. za čišćenje priobalja oko rijeke Kupe i Čabranke, naravno nisu se poštivali ugovori, odnosno kautele ugovora, nije se dostavila dokumentacija za izgradnju kanalizacijskog sustava. Međutim, što se dogodilo u svim ovim slučajevima, ima ih još. Dakle, sama Središnja agencija za financiranje i ugovaranje programa i projekata EU tražila je povrat tih sredstava. Sva su ta sredstva morala biti vraćena, a mnogi su završili na kaznenom sudu, odnosno neki su još uvijek u fazi Državnog odvjetništva jer su kazneno prijavljeni. Također je kolegica Pejčinović rekla da je to zaista nekakva sitnica što su sredstva korištena nenamjenski u svrhu pokrivanja troškova kamata. Dakle, to je naše nešto što mi uopće ne zaziremo, ne vidimo u tome sve ono što se kod nas događa kod javnih nabava, ništa ništa zazorno. I ima ih još puno i to su ozbiljne, ozbiljne primjedbe. Međutim, ono što bih htjela skrenuti pozornost, što je nama činiti, ne samo sada nego i sutra kad dođemo u Europsku uniju. Naime, kod nas je uspostavljen sustav za prikupljanje sredstava za korištenje obnovljivih izvora energije. Vlada mora do kraja godine upravo prema obvezama Europske unije sačiniti taj jedan i program. Ali uzalud nam, dakle mi već od građana prikupljamo ta sredstva. Zbog toga i električna energija i sva energija skupa našem domaćinstvu, odnosno skuplja je. Ali mi tu, mi to moramo raditi i to je dobro da radimo. Ali onda je pametno da jačamo vlastitu industriju koja će biti onda upotrijebljena, odnosno ta sredstva i ta energija u vlastitu industriju. Jer sutra kad dođemo u Europsku uniju onda ćemo prikupljati sredstva od naših građana za energiju koju će koristiti jedna Njemačka. Prema tome, konačno došlo je vrijeme da hrvatska Vlada izađe ovdje pred hrvatske građane, prije svega u Hrvatski sabor i da kaže kakav je naš javni, društveni interes i koje su to primarne grane industrije koje Hrvatska želi poticati. Jer bez toga nema nam koristi ni od čega.
Hvala lijepo. Replika, uvaženi kolega Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Antičević, kazali ste da je ovaj proces korištenja pretpristupnih programa iznimno složen proces. Slažem se s tim. Evo vidite da se HDZ i SDP u nečem slažu. Kazali ste isto tako da je nedovoljan broj djelatnika stručnih koji su bili osposobljeni za iskorištavanje tih programa. I to se slažem, ali se ne slažem sa onim dijelom zbog čega je to tako, da je to samo zbog toga što je tamo onemogućeno nekakvo zlouporabljivanje tih sredstava. Pa nije onemogućeno jer ste vidjeli i sami ste sad napominjali da ima tih slučajeva kad se zlorabi situacija i da se nenamjenski troše sredstva. Ali ne gleda tu nitko različito na negativne pojave. Ako je nešto nenamjenski onda je nenamjenski. Ako je nešto krupno onda je krupno, ne može biti sitno istodobno. Nije nešto za nas sitno, a za vas krupno. Ne može nešto ovisiti zato jer netko gleda iz HDZ-a ili iz SDP-a. Osnovni problem zašto nema dovoljno osposobljenih je zato što je znanje koje je potrebno za takvo iznimno složeno, specifično, a naknada za taj rad ne odgovara razini toga znanja. I to je razlog za nedostatak. Gdje je nešto iskorišteno bolje, gdje je lošije? Pa to ovisi najviše o lokalnoj samoupravi, a ne o tome je li HDZ na vlasti ili SDP na vlasti i koliko je osposobljena ta samouprava na lokalnoj razini. Istina da je ovo korištenje predpristupnih programa jedinstvena bila prigoda za Hrvatsku. I jesmo li je najbolje iskoristili? Nemoguće je optimalno iskoristiti, ali sigurno su rezultati pozitivni, sigurno je dobro iskorištenost. Da se može uvijek popravljat – može, ali ne može se gospođo Antičević uvijek voziti u petoj brzini. Vi to kao vozač jako dobro znate, jer nekada je zavoj, nekada treba usporiti, prebaciti u treću, pa ubrzanje imati, a poteškoće i prepreke su na ovako složenom poslu vrlo česte, pa je nemoguće uvijek u istoj razini voziti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolegica Antičević Marinović.
Pa želim reći da sve ove nepravilnosti koje su uočene nisu minorne. To su ozbiljne nepravilnosti i radi se najčešće i o kaznenim djelima. Evo vam kod jednog još projekta, projekta SAPARD. Iz projekta Poboljšanje prerade i marketing poljoprivrednih i ribarskih proizvoda. Dakle, prijavljen je naravno slučaj Državnom odvjetništvu gdje je SAPARD agencija raskinula ugovor, zatražila povrat sredstava. Naime, ne samo da su se pogrešno prikazivali podaci, nego su još oni falsificirani. Zatim imate drugi slučaj iz SAPARD programa sumnja na prijevaru, također zbog neispravne dokumentacije. S obzirom na to koliko su se sredstva koristila ovo je veliki broj pokušaja da se lovi u mutnom, a da ne govorimo o onih koji najviše love u mutnom koji nisu ni htjeli se ovdje upustiti u korištenje ovih sredstava koji su građanima bili itekako potrebni. Ali jednostavno svjesni toga da će potpasti pod monitoring, pod kontrolu takvog poslovanja nisu se u to ni upuštali. Dakle, ne možemo reći da je sve crno. Ima ljudi koji to sjajno rade, koji su preporodili svoju lokalnu zajednicu. Ali to su na žalost svijetli primjeri. Od kad mi koristimo ta pretpristupna sredstva mi smo trebali sad već imati gotovo sto postotni učinak, a mi se tek sada zadovoljavamo nečim što je trebalo biti u startu već učinjeno. Prema tome, problem je ozbiljan i mi ga moramo osvijestiti da bi se stvari promijenile. Umanjivanjem problema nećemo puno postići.
Hvala. I zaključno državna tajnica Ivana Maletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici hvala lijepo. Evo ja bih zaključno osvrnula na sve ono što je rečeno u raspravi. U prvom redu bih se htjela zahvaliti onim pojedinim zastupnicima koji zaista pokazuju visoku razinu razumijevanja i znanja o ovom vrlo kompleksnom sustavu jer je to ono što impresionira i Europsku komisiju i pojedine zemlje članice. I zaista ove rasprave na razini našeg Hrvatskog sabora su za njih jedno posebno postignuće gdje oni vide visoku uključenost u biti na najvišoj razini vrlo aktivnu i praćenje na najvišoj razini vrlo kompleksnih pitanja tako da vam na tome zahvaljujem. Ono što moram reći da sve ove sad ocjene oko izvješća kojima se u stvari govorilo o tome kako se pokušava obmanuti javnost ili prikazati podaci krivo i na drugačiji način. Zaista kad je u pitanju ovo izvješće i podaci u njemu ne mogu stajati i nisu objektivni i objektivne prirode, jer je riječ o dokumentu koji vrlo detaljno pomnim okom prati Europska komisija, prati delegacija Europske unije. Dakle, tu nikom ne pada na pamet ni jedan podatak, ni jednu riječ staviti koja bi odstupala od onog što se zaista u stvarnosti događa. Znači, nikome uopće nema nikakve intencije da se nešto krivo interpretira i da se pokuša obmanuti javnost, a ponajmanje i svi uvaženi zastupnici u Hrvatskom saboru. Dakle, pitanje je bilo vezano uz to da nismo napisali koliko smo mogli povući. U svakoj tablici točno piše kolika su bila ukupna dodijeljena sredstva, koliko je od tih dodijeljenih sredstava ugovoreno, a već smo u nizu rasprava prije razgovarali o tome da su u stvari svi projekti koji su bili planirani i ugovoreni, da je riječ kod pretpristupnih programa o ugovaranju po nižim cijenama, ostvarenim uštedama. To su tzv. left overi za koje onda ostane taj dio neiskorištenih sredstava. Tako da je zaista Republika Hrvatska kad su u pitanju pretpristupni programi ova prva generacija za koju možemo podvući crtu uspješna i zaista dobro iskoristila ta sredstva. Posebno je sad istaknuta priča i ovaj dio vezan za nepravilnosti. Ja bih tu vis a vis svih onih koji su zaista jako dobri u korištenju, koji su pripremili izvrsne, prekrasne projekte i pokazali da je u Republici Hrvatskoj razina znanja vrlo, vrlo visoka, na jednoj zavidnoj razini, dakle i u poduzetničkom sektoru i u neprofitnom sektoru i to su dokazali i izvanrednim projektima kojima su se javljali na … [[Ne razumije se.]] šeme i na kraju su te projekte izuzetno dobro iskoristili, htjela reći da je u biti riječ o 560 projekata koji su se proveli kroz … [[Ne razumije se.]] a da ovdje imate pronađenih nepravilnosti u svega 17 projekata, znači 560, 17, ali to samo pokazuje koliko se sustav detaljno kontrolira, čekira, pregledava na različitim razinama, on je kontinuirano revidiran, svaki projekt se prati za vrijeme implementacije, pa kad završi implementacija dolazi revizija, nema teorije da ijedna nepravilnost promakne, zbog toga je pronađeno i to su upravo te nepravilnosti, sve su na papiru i za te projekte na žalost oni koji su napravili greške moraju vratiti sredstva, dakle njima ne ostaju ta sredstva, vraćaju se i raskidaju se ugovori koji su bili potpisani, ako je to pronađeno u tijeku izvršavanja projekta. Dva slučaja iz SAPHARD-a su takva kakva jesu i poduzete su sve mjere da se to suzbije, ali to isto pokazuje koliko je ovo izvješće potpuno, objektivno i realno, dakle u njemu je apsolutno sve, nema ni jedne stvari koja se dogodila da nije u to izvješće stavljena. O tome je izvještena Europska Komisija, za to znaju uredi svi koji su relevantni na razini Europske unije. I to je ustvari naša budućnost. Europski fondovi i ovakav način komunikacije i rada u budućnost Republike Hrvatske. Ulaskom u članstvo Republika Hrvatska će ustvari sudjelovati u zajedničkoj politici sa Europskom unijom i naš Sabor će isto tako usvajati dokumente koji se usvajaju na razini Europske unije i prije toga iznositi svoja stajališta na radnim tijelima Europske Komisije i na razini Europskog Parlamenta, dakle izuzetno je bitno da i kroz ovakva izvješća i ovakve rasprave ustvari smo svjesni toga da je riječ o dokumentima koji nisu samo naši, da je riječ o dokumentima koji pregledavaju i gledaju sve relevantne institucije i tijela iz Europske Komisije i da zaista tu ne možemo ulaziti u takve paušalne ocjene i govoriti da je riječ o obmanjivanju javnosti i da je nešto nerealno prikazano. Dakle to moram odbaciti. Isto tako se spominjalo pismo komisije, i onda se spominjalo u različitim kontekstima. Neki zastupnici su govorili o pismu komisije za sve programe, stavljali ga u kontekst privremenog zaustavljanja korištenja sredstava u 2007. godini, privremene suspenzije za koju svi znamo ona nikad nije bila tajna, tako nešto ni ne može bit tajna, to radi Europska Komisija i ona to automatski prezentira svim zemljama članicama, ne može donijeti tu odluku sama, dakle sve zemlje znaju, pa kako bi kod nas bilo tajna. Znači to je nešto o čemu se odmah razgovaralo, što se odmah prezentiralo javnosti i sustav je ojačan. A to pismo komisije je bilo vezano uz redovitu komunikaciju, znači naše institucije kontinuirano izmjenjuju brojna pisma sa Europskom Komisijom, ovo je jedno u nizu tih pisama. Brojna izvješća šaljemo o stanju u provedbi svakog pojedinačnog fonda, u IPA-i svakog pojedinačnog projekta čak, dakle i ovo pismo je bilo vezano uz dopisivanje između naših institucija i Europske Komisije na temu SAPHARD-a i IPARD-a gdje Europska Komisija ustvari kroz to pismo zatražila od nas da kao što i od ostalih zemalja što to traži, da kažemo koji su to problemi u SAPHARD-u i IPARD-u i kako su oni doveli do toga da je iskorištenje niže u odnosu na druge programe, jer smo u drugim programima vrlo uspješni. Europska Komisija tu pomalo propituje i svoja pravila koja postavlja u SAPHARD-u i IPARD-u jer i oni uočavaju kad su napravili analizu po svim zemljama da je razina iskorištenosti SAPHARD-a niža nego ostalih programa, i onda se pitaju jesu li možda u pojedinim dijelovima kriteriji koji su postavljeni u tom programu prestrogi i ispituju sa svim zemljama što bi se eventualno moglo tu promijeniti. Vidimo li neke slabosti u tom sustavu. I mi smo im odgovorili na to pismo vrlo opširno i detaljno, pozivajući se na određena pravila koja zasigurno predstavljaju problem u implementaciji i provedbi ovog programa a koja su zadana na razini Europske Komisije i idemo sljedeći tjedan u … [[Ne razumije se.]] , znači baš razgovarati na tu temu na najvišoj razini. Dakle to je uobičajena komunikacija, ne radi se o nikakvim posebnim prijetnjama, mi više i nismo na razini, na toj razini razgovora sa Europskom Komisijom, riječ je o partnerskom odnosu, o jednoj suradnji, o zajedničkom radu međusobnom uvažavanju, oni zaista sad uvažavaju naše ljude i delegacije kad dolaze u samom početku kad nismo još govorili istim jezikom, jer jednostavno nismo poznavali njihova pravila, onda su u pokušaju da neke stvari ubrzaju događale su se privremen suspenzije ali toga više nema. Znači takvog načina razgovora više nema, i mi imamo potpuno drugačiji vid suradnje sa Europskom Komisijom. Još ću samo se osvrnuti na jedno pitanje koje je istaknuto gotovo u svim raspravama, vezano je uz sufinanciranje na razini jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Kada su u pitanju pretpristupni programi pomoći, jedinice lokalne i područne regionalne samouprave su imale priliku sudjelovati u programima prekogranične suradnje i u … [[Ne razumije se.]] , znači onim natječajima kojima su se pozivali za prijavljivanje projekata. I tu su pravila u biti postavljena vrlo jednostavno s aspekta financiranja za lokalne jedinice, jer one dobivaju 80% predujma kada im se odobri projekt. Znači ne može sigurno biti nekakav izgovor da se nisu javljali na takve natječaje i te pozive problem likvidnosti pa nisu imali sredstva, jer dobiju za taj projekt 80% sredstava predujma za financirati projekt, i nakon toga znači, kad potroše taj dio to se skupa certificiraju, opravdaju, dobiju ostatak kad se utvrdi da je sve proceduralno dobro napravljeno. Ono što bi mogao biti problem i na tome sad radimo da nam se ne dogodi u fondovima je ustvari sustav fondova koji je postavljen na način da se projekti prvo isfinanciraju, a onda se troškovi certificiraju i dobivaju sredstva iz EU. U tom dijelu smo već dogovarali sa Europskom komisijom jer ustvari korištenje fondova, dobro korištenje fondova je u interesu i Europske komisije i svih zemalja članica jer kohezijska politika je zajednička politika solidarnosti. Dakle, nikome nije cilj da ta sredstva ostanu nepotrošena i da jedna zemlja bude ocijenjena kao neuspješna i ne može sudjelovati u kohezijskoj politici jer to stavlja upitnik onda nad samu kohezijsku politiku i njen smisao. Dakle, tu je interes svih da smo i mi u tome dobri i zato Europska komisija čini sve u biti da nam pomogne i da nas potakne da još što bolje se pripremimo i što bolje iskoristimo sredstva koja su nam ponuđena. I to i je nešto što je jako dobro jer imamo tu dakle uz sebe partnere,a ne sad nekakav odnos sukobljavanja i konfrontiranja. Dakle, i tako kad je u pitanju sufinanciranje ono što Europska komisija i to ima već u svojoj regulativi unesenoj za fondove je u biti da se na razini ukupno potpisanih sredstava koja će se koristiti kroz kohezijsku politiku, to su ustvari 2,2 milijarde za RH u prve 2 godine, donosimo nacionalni strateški referentni okvir i na razini nacionalnog strateškog referentnog okvira ćemo moći za kompletan dio sufinanciranja potpisati sa EIB-om zajam. Dakle, to je zajam koji je posebne prirode, u tim slučajevima ima grand period 5 do 7 godina, stopu 2% kamatnu. Dakle, izuzetno povoljni uvjeti. Nijedan proračunski gap se na taj način ne može isfinancirati, nijedan financijski instrument nije toliko ustvari prilagođen i toliko jeftin, da se tako izrazim, tako da u biti upravo za sve ove razvojne projekte za koje se zemlje moraju zaduživati Europska komisija u tom dijelu dakle osigurava sredstva kroz Europsku investicijsku banku koja se onda dobiju kao predujam. Znači, jedan dio se dobiva u obliku predujma i to rješava taj problem likvidnosti onda i na središnjoj razini i na razini jedinica lokalne i područne regionalne samouprave jer se za ukupna sredstva potpisuje javni zajam koji se poslije pod ugovaranjem daje pojedinim lokalnim jedinicama, po istim tim povoljnim uvjetima one to nikada na nijednom tržištu ne bi mogle dobiti. Dakle, pod istim tim povoljnim uvjetima. A što se tiče zakonskih ograničenja koja su bila isto iznesena kao problem u Zakonu o proračunu još iz 2008. koji je u primjeni od 01.01.2009. smo propisali da sva zaduženja vezana uz financiranje projekata i programa EU ne ulaze u one limite kad su u pitanju lokalne jedinice. Evo, to je ustvari još jedna važna informacija koja mislim da je bitna da znate. I naravno što se tiče edukacije na tome se radi, imamo poseban dio u samom izvješću vezan uz edukacije. To ste dobro primijetili. I dalje ćemo ih nastojati na svim razinama provoditi i uključiti sve u što kvalitetnije provođenje. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala državnoj tajnici. I prije nego zaključim današnji rad obavijest kolegicama i kolegama zastupnicima ma gdje bili da ćemo 26-ga u srijedu uobičajeno u 9,30 nastaviti s radom i početi s točkom 5., to je Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenja kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2009. godinu, s Izvješćem o stanju obrambenih priprema u Republici Hrvatskoj za 2009. godinu. Hvala vam lijepo i zaključujem današnji rad Sabora.
Prelazimo na Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Podnositelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje zaključak koji glasi: prihvaća se Izvješće o korištenju predpristupnih programa i pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2009. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Izvješće je prihvaćeno većinom glasova 80 glasova za, 7 suzdržanih i 11 protiv. Pa vas molim evo da, imamo li, koliko je zastupnika tu da ipak, 83, dakle imamo kvorum. Gospođe i gospodo zastupnici, molim vas da se uključite. Ajd dobro, izbrojio je, ne treba se uključivat. Imamo kvorum te možemo pravovaljano odlučivati. Gospođe i gospodo, sukladno članku 204. stavka 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 18. sjednice sa novom točkom. Prijedlog za dodjelu povelje zastupnicima 1. saziva Sabora, članovima Vlade i Predsjedništva Republike Hrvatske u periodu '90.-'92. godina kojom se odaje priznanje za izniman doprinos u stvaranju samostalne i suverene Republike Hrvatske. Ima li predlagatelj, predsjednik Sabora je prema Poslovniku. Ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbu na uvrštavanje ove točke u dnevni red 18. sjednice? Nema. Znači nitko nema primjedbu. Utvrđujem da smo dopunili dnevni red 18. sjednice sa predloženom točkom dnevnog reda. Htio bih samo vrlo kratko obrazložiti da je dva puta na sjednici Predsjedništva Sabora ovaj prijedlog bio raspravljen. Mi smo zaključili da ipak 1. zasjedanje Sabora bi trebalo na neki način označiti odnosno odati priznanje sudionicima prvog Sabora plus članovima Vlade i Predsjedništva. Nismo išli šire, premda ima dosta ljudi koji nisu bili ni članovi Sabora, ni Vlade, ni Predsjedništva, ali mi se nismo mogli upustit u to zbog toga što bi onda to bilo raspravljeno, netko bi predlagao ovo, netko ono. U svakom slučaju, teško bi mogli utvrditi jedan zajednički kriterij. Ovako kad smo naznačili koji zastupnici mislim da to se može prihvatiti s time da i Predsjednik Republike koji ima ustavne ovlasti da da druga priznanja, odlikovanja i slično tijekom ove godine može također donijeti eventualno takve odluke oko priznanja, odnosno odlikovanja ili slično. Otvaram raspravu. Javio se potpredsjednik Sabora, gospodin Šeks, radi preciznijeg objašnjenja vezano za obrazloženje za ovu točku dnevnog reda jer se baš nije išlo po onim odlukama da se citiraju obrazloženja. Izvolite, gospodine Šeks.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Radi točne i korektne povijesne istine u obrazloženju prijedloga za donošenje ove plakete, ove odluke, obzirom na činjenicu da u obrazloženju stoji da je oružana pobuna bila uz sudjelovanje i potporu jugoslavenske armije trebalo bi to precizirati i formulirati na malo drugačiji način. Naime, u zaključcima Hrvatskog sabora od 8. listopada 1991. godine je utvrđeno i napisano da je na Republiku Hrvatsku izvršena oružana agresija od strane Srbije i tzv. JNA, pa bi u tom smislu trebalo i preformulirati ovaj dio u obrazloženju ove odluke. Daklem, da se ne radi o sudjelovanju i potpori jugoslavenske armije, nego da se radi o oružanoj agresiji na Republiku Hrvatsku od strane tzv. jugoslavenske narodne armije i Srbije. I u tim zaključcima je također i jugoslavenska narodna armija proglašena okupatorskom vojskom. I drugo, u ovom dijelu koji se odnosi na odluku o raskidu državno-pravnih sveza u obrazloženju stoji da je došlo do raskida državno-pravnih sveza Republike Hrvatske sa bivšom SFRJ što je netočno. Jer odluka od 8. listopada glasi: "Republika Hrvatska raskida državno-pravne sveze sa republikama i pokrajinama na temelju kojih je tvorila bivšu SFRJ." Ovakva formulacija bi pretpostavljala da je došlo do secesije Hrvatske od Jugoslavije, ona što je ispravna koja je u odluci o raskidu državno-pravnih sveza, da je SFRJ više je nema. To stoji u tim, također u toj odluci, a da se raskidaju državno-pravne sveze sa onim republikama i pokrajinama sa kojima je Hrvatska tvorila bivšu SFRJ, pa u tom pravcu predlažem da se preformulira obrazloženje ovih zaključaka.
Dobro. Hvala. Ima li još rasprava? Ako nema, zaključujem raspravu i dajem prijedlog na glasovanje. Dakle, glasi: Prijedlog za dodjelu povelje zastupnicima prvog saziva Sabora, članovima Vlade i Predsjedniku Republike Hrvatske u periodu od '92. godine kojim se odaje priznanje za izniman doprinos u stvaranju samostalne, suverene Republike Hrvatske. Tko je za ovakvu odluku molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem sa jednoglasno sa 97 glasova usvojen ovaj prijedlog odluke uključujući i obrazloženje i dopunu obrazloženja koju je dao potpredsjednik Sabora Vladimir Šeks. Hvala vam lijepa. Dobro jutro, dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom 18. sjednice, sa točkom dnevnog reda kao što je najavljeno - Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenja kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2009. godinu, s Izvješćem o stanju obrambenih priprema u Republici Hrvatskoj za 2009. godinu Podnositelj Vlada Republike Hrvatske, Vlada je podnijela ovo Izvješće na temelju članka 8. i članka 120. Zakona o obrani. Prijedlog akta primili ste poštom, raspravu su proveli Odbor za obranu i Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Branko Vukelić, ministar obrane.