Dobar dan. Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom 26. sjednice Hrvatskoga sabora. I sve vas srdačno pozdravljam. Posebno pozdravljam nazočne predstavnike Vlade. Radi lakšeg snalaženja na klupe vam je podijeljen pročišćeni dnevni red za nastavak sjednice. Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o strancima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 701 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za useljeništvo i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik Ministarstva unutrašnjih poslova gospodin Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog novog Zakona o strancima. Pred vama je novi prijedlog novog Zakona o strancima. Naime na Zakon važeći o strancima je donesen, objavljen u "Narodnim novinama" 109. od 2003., a primjenjuje se od 1. siječnja 2004. godine. Budući su primjene navedenog zakona uočeni određeni problemi, pojedine pravne praznine, a posebice da pojedina rješenja nisu kompatibilna sa standardima kojima se uređuje problematika stranaca u Europskoj uniji pristupili se izradi novog zakona budući da je reguliranje ove materije na način kako je to riješeno u Europskoj uniji tražilo dosta promjena pa je bilo racionalno i ekonomično donijeti novi zakon budući da je bilo pitanje kao što sam rekao dosta novina. Posebno napominjem da je obveza usklađivanja Zakona o strancima sa europskim direktivama u stečevinom i proizlazi iz obveza preuzetih iz screeninga i to za poglavlje 24. Pravda, sloboda i sigurnost, poglavlje 23. Pravosuđe i temeljna ljudska prava i poglavlje 2. Sloboda kretanja radnika. Ovim prijedlogom su izvršene određene promjene, a uvedeni su neki novi instituti kojih do sada nije bilo u postojećem Zakonu o strancima. Uvodi se podjela viza i viza ostaje odobrenje za ulazak, boravak ili tranzit preko područja Republike Hrvatske. Vlada Republike Hrvatske propisuje vizni sustav Republike Hrvatske na prijedlog ministarstva nadležnog za vanjske poslove, a vrsta viza su zrakoplovna tranzitna viza, viza A, tranzitna viza, viza B, i putna viza, viza C. Viza u … [[Govornik se ne razumije.]] diplomatskih misija, odnosno Konzularni ured Republike Hrvatske, a iznimno ako to zahtijevaju humanitarni i ozbiljni profesionalni ili osobni razlozi. Policijska postaja nadležna za kontrolu prelaska državne granice može izdati putnu vizu za jedan ulazak u roku od 15 dana, tranzitnu vizu za jedan tranzit do 5 dana i tranzitnu vizu pomorcu ili skupini pomoraca. Najveća novina u području viza je da se ustrojava hrvatska baza podataka o vizama, a ministarstvo nadležno za vanjske poslove i središnje državno tijelo za pitanje viza tako da će u svakom trenutku moći prekontrolirati odnosno utvrditi broj i identitet osoba kojima je izdana viza. Nadalje, uređuju se boravci stranaca kao kratkotrajni do 90 dana, privremeni boravak i stalni boravak. Kratkotrajni boravak je boravak stranaca u trajanju do 90 dana na temelju vize ili bez vize. Ako strana ulazi u Republiku Hrvatsku bez vize može boraviti najduže 90 dana u vremenskom razdoblju od 6 mjeseci računajući od dana prvog ulaska. Privremeni boravak se može odobriti u svrhu spajanja obitelji, rada, srednjoškolskog obrazovanja i studiranja, znanstvenog istraživanja i humanitarnih razloga s posebnim naglaskom za strance koji su identificirani kao žrtve trgovanja ljudima. Ovo je posebno važno istaći dakle za ovu kategoriju stranaca koji su identificirani kao žrtve trgovanja ljudima da će se njima omogućiti poseban režim boravka u Hrvatskoj upravo zbog toga što se radi o jednom vrlo osjetljivom pitanju. Prijedlog zakona detaljno razlaže odobrenje privremenog boravka u svrhu spajanja obitelji i zaštite žrtava trgovanja ljudima što je sukladno Direktivi Vijeća 2003/86 od 22.9.2003., a o pravu na spajanju obitelji i Direktivi Vijeća 2004/81 od 29. travnja 2004. godine, o odobrenju boravka državljanina trećih zemalja koji su žrtve trgovanja ljudima ili im je pružena pomoć da ilegalno imigriraju, a surađuju sa nadležnim tijelima. Odobrenje privremenog boravka u svrhu spajanja obitelji može se odobriti strancu koji je član uže obitelji hrvatskog državljanina, stranca kojemu je odobren stalni boravak, stranca koji ima odobren privremeni boravak u svrhu znanstvenog istraživanja stranca koji je na privremenom boravku boravio najmanje 2 godine te mu je i dalje odobren privremeni boravak na godinu dana stranca koji ima status azilanta. Isto tako su i definiranje osobe koje se mogu smatrati članovima uže obitelji, to su bračni drugovi, osobe koje žive u izvanbračnoj zajednici sukladno hrvatskom zakonodavstvu, maloljetna djeca koja nisu zasnovala vlastitu obitelj, a rođena su u braku ili izvanbračnoj zajednici ili su posvojena i roditelji ili posvojitelji maloljetne djece. Dakle izvršena je definicija članova uže obitelji kako ne bi bilo zabune u odobravanju boravka sa osnova spajanja članova uže obitelji. Isto tako je propisano da se privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji neće odobriti članu obitelji stranca kojemu je odobreni privremeni boravak u svrhu sezonskog rada, a … [[Govornik se ne razumije.]] rada i pružanja usluga u ime inozemnog poslodavca. Novina u Prijedlogu zakona je da se privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji neće odobriti ako je brak sklopljen iz koristi. I onda se propisuje koje okolnosti mogu ukazivati da je brak sklopljen iz koristi, odnosno točno je regulirana situacija kada netko pokušava sklopiti brak, fiktivno brak, radi odobravanja boravka. I da bi se izbjegla takva mogućnost dakle je uveden i ovaj institut da se boravak u svrhu spajanja obitelji neće odobriti osobama koje su sklopile brak iz koristi, odnosno fiktivni brak. Privremeni boravak iz humanitarnih razloga može se odobriti samo strancu ako ima status žrtve trgovanja ljudima, ako je maloljetnik koji je napušten ili žrtva organiziranog kriminala ili je iz drugih razloga ostao bez roditeljske zaštite, skrbništva ili pratnje, iz drugih opravdanih razloga humanitarne prirode. Identifikaciju žrtve trgovanja ljudima obavlja ministarstvo u suradnji s organizacijama civilnog društva, a status žrtve stječe se prihvaćanjem sudjelovanja u programu pomoći i zaštite. Program pomoći i zaštite obuhvaća zdravstvenu i psihosocijalnu zaštitu, siguran smještaj, usluge prevođenja i tumačenja, pravnu pomoć te siguran boravak, povratak u državu porijekla. Žrtva kojoj je odobren privremeni boravak ima pravo na siguran smještaj, zdravstvenu zaštitu, novčanu pomoć, obrazovanje i rad. Ponovo ponavljam da je ovo jedna od najvažnijih instituta ovoga zakona budući da je pošast trgovanja ljudima sve izraženija i ovaj institut će sigurno omogućiti jedan humaniji pristup nadležnih tijela i institucija Republike Hrvatske prema osobama koje su žrtve trgovanja ljudima, a na žalost dosta tih kanala prolazi i kroz Republiku Hrvatsku i u slučaju kada se takvi lanci prekinu najčešće ljudi koji su žrtve se nađu u lošoj situaciji, a ovim rješenjem ćemo im tu situaciju i položaj popraviti. Opći uvjeti za odobrenje privremenog boravka strancima u Republici Hrvatskoj su sredstva za uzdržavanje, osigurano stanovanje, zdravstveno osiguranje, dokaz o opravdanosti svrhe te da ne postoje druge zakonske zapreke npr. otkaz boravka, sigurnosni razlozi ili sl. Usklađene su i odredbe koje reguliraju odobrenje stalnog boravka na način da stranac do dana podnošenja zahtjeva ima neprekidno pet godina odobren privremeni boravak. Također propisano je izbivanje stranaca isto što je važno, da se točno zna koliko vremena stranac smije i može izbivati u tom roku od pet godina, a da mu se ne bi prekinio status privremenog boravka kao uvjet za stjecanje stalnog boravka. Tako je propisano izbivanje stranaca koje ne utječe na rok od pet godina, koje je potrebno za odobrenje stalnog boravka, jednokratno ili višekratno izbivanje stranca iz Republike Hrvatske koji ukupno ne može iznositi duže od 10 mjeseci, a jednokratno izbivanje ne može iznositi duže od šest mjeseci. Navedene su i kategorije stranaca kojima se ne može odobriti stalni boravak ako su u Republici Hrvatskoj boravili temeljem odobrenog privremenog boravka u svrhu sezonskog rada, čuvanja djece i boravak u obitelji radi učenja hrvatskog jezika te pružateljima usluga u ime inozemnih poslodavaca. Strancima koji su na privremenom boravku u svrhu studiranja u Republici Hrvatskoj prilikom odlučivanja o zahtjevu za stalni boravak uzet će se u obzir samo polovina vremenskog razdoblja provedenog u tom razdoblju. Isto tako radi brže integracije u hrvatsko društvo propisan je novi uvjet za odobrenje stalnog boravka, to je poznavanje hrvatskog jezika i latiničnog pisma te utvrđen opseg prava koja ostvaruju stranci na stalnom boravku u Republici Hrvatskoj. Stranac na stalnom boravku ima pravo na rad i samozapošljavanje, stručno usavršavanje i obrazovanje studentske stipendije, socijalnu skrb, prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja te pravo na dječji doplatak, porezne olakšice, pristup tržištu roba i usluga, slobodu udruživanja, dakle sva ona druga prava koja su regulirana propisom koja se odnose na područje Republike Hrvatske. U glavi mjere za napuštanje Republike Hrvatske propisane su obveze stranaca kojemu je prestao boravak za napuštanje Republike Hrvatske, a za odlučivanje o protjerivanju osim sudova sada je nadležno i Ministarstvo unutarnjih poslova što smatramo važnom novinom. Naime time će se postupak za protjerivanje znatno racionalizirati i ubrzati tako da neće morati jedino sudovi koji su inače pretrpani drugim predmetima, odlučivati o protjerivanju nego će u postupku o tome moći odlučiti i Ministarstvo unutarnjih poslova u čijoj nadležnosti i je provođenje ovoga zakona. Glava koja se odnosi na rad stranaca sadrži odredbe kojima se strancima jamči razina prava kao i hrvatskim državljanima osobito prava koja se odnose na propisano najduže trajanje radnog vremena i najkraće trajanje odmora, najkraće trajanje plaćenog godišnjeg odmora, najniže plaće uključujući i plaće za prekovremeni rad, zdravstvene uvjete, zaštitu rada, zaštitne mjere za zapošljavanje i rad trudnica, žena i maloljetnih radnika i … diskriminacije. Dakle želja je zakonodavca da se izbjegne bilo kakva diskriminacija u pogledu radnih uvjeta i prava iz radnog odnosa za strance. Prijedlogom zakona propisano je da Vlada Republike Hrvatske utvrđuje godišnju kvotu radnih dozvola najkasnije do 31. listopada tekuće godine za sljedeću godinu. Prijedlog godišnje kvote radne dozvole izrađuje Ministarstvo nadležno za rad na temelju mišljenja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i predstavnika socijalnih partnera. Kao novina propisane su odredbe o volonterskom radu te su proširene kategorije stranaca kojima se može izdati radna dozvola izvan godišnje kvote. Precizirani su isto tako i uvjeti za izdavanje i poništenje radne dozvole i poslovne dozvole, a isto tako propisane su kategorije osoba kojima se može izdati poslovna dozvola s naglaskom da poslovanje mora utjecati na povećanje gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj. Novina u odnosu na važeći zakon je da poslovna dozvola više nije istovremeno odobrenje privremenog boravka i rada u Republici Hrvatskoj već se odnosi isključivo na dozvolu rada. Naime do sada je bilo niz zlouporaba poslovnih dozvola koje su se koristile na način da su se izdavale osobama koje nisu pridonosile gospodarskoj aktivnosti, ali su temeljem nje stjecale i pravo rada i pravo boravka. Pooštreni su uvjeti za izdavanje poslovne dozvole na način da se poslovna dozvola može izdavati osnivačima vlastitog trgovačkog društva koji su registrirani poslovnu aktivnost u Republici Hrvatskoj, obrtnicima koji su registrirali poslovnu aktivnost u Republici Hrvatskoj, osobama koje se bave slobodnim zanimanjima i pružateljima usluga u ime inozemnog poslodavca. Poslovna dozvola može se izdati samo na temelju suglasnosti Ureda državne uprave nadležnog za gospodarstvo, odnosno suglasnost Ureda državne uprave nadležnog za djelatnost koju stranac obavlja i ako stranac dokaže da će uvoditi nove proizvode procese i poticati ostvarenje novih radnih mjesta. Ovo je jedna od važnih mjera zbog toga kao što sam već rekao je u prethodnom razdoblju bilo niz zlouporaba poslovne dozvole tako da smo imali prošle godine imali više poslovnih od radnih dozvola i očigledno je taj institut bio često puta zloupotrebljen. Ovakvim reguliranjem instituta poslovne dozvole u predloženom zakonu ćemo znatno onemogućiti zlouporabu ovoga instituta. Stranac kojemu je odobrena poslovna dozvola ne može započeti s radom prije nego što mu je odobren privremeni boravak. Poslovna dozvola će se poništiti ako je izdana na temelju neistinitih podataka, ako stranac obavlja poslove za koje mu nije izdana poslovna dozvola. Znači propisani su taksativno načini i razlozi poništenja poslovne dozvole ako se ona unatoč po ovome kako je sada regulirano, bude pokušala i dalje zloupotrebljavati. U glavi boravište i prebivalište stranaca u odnosu na važeći zakon, detaljni su razrađeni uvjeti glede obveza prijave i odjave stranaca te razrađen inspekcijski nadzor nad provedbom novog Zakona o strancima. Ovaj Prijedlog zakona kao novinu u odnosu na važeći zakon sadrži odredbe o ulasku, boravku i radu državljana država članica europskog ekonomskog prostora i članova njihovih obitelji te državljana trećih država koji ima i odobren stalni boravak u drugoj državi članici europskog ekonomskog prostora. Ove odredbe sadrže povoljnija rješenja u odnosu na državljane trećih država, a stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Povoljnije su odredbe koje se odnose na ulazak, reguliranje boravka, rad, prestanak i otkaz boravka na način npr. državljani država članica europskog ekonomskog prostora i članovi njihovih obitelji mogu u Republici Hrvatskoj raditi, pružati usluge bez radne i poslovne dozvole pojednostavljen je postupak odobrenja boravka, propisani su slučajevi kada državljani država članica europskog ekonomskog prostora i članovi njihovih obitelji zadržavaju pravo boravka za razliku od državljana trećih država, reducirane su osnove temeljem kojih im se može otkazati ili poništiti boravak. Ali ponovo naglašavam, sve ove mjere će stupiti na snagu po ulasku Republike Hrvatske u Europsku uniju. Evo, pokušao sam kratko nabrojati najvažnije institute ovoga Zakona, odnosno najvažnije izmjene i dopune, odnosno promjene u odnosu na postojeći Zakon o strancima. Još ću jedanputa ponoviti da se ovakvim predloženim Zakonom hrvatsko zakonodavstvo u potpunosti usklađuje sa stečevinama Europske unije i direktivama da će ovo pitanje boravka stranaca u Republici Hrvatskoj biti regulirano u skladu sa stečevinom Europske unije, da su uvedeni najviši standardi, da je Republika Hrvatska propisala puno preciznije načine na koji se stranci mogu, način na koji stranci mogu dolaziti u Hrvatsku i tražiti privremeni ili stalni boravak tako da će usvajanjem ovoga Zakona Hrvatska učiniti još jedan korak više ka približavanju standardima Europske unije u tretiranju stranaca na području Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku, gospodin Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 99. sjednici, inače moram reći da je Odbor u međuvremenu 15. lipnja održao 100. sjednicu i da je to prvi odbor koji je u Hrvatskom saboru održao 100 sjednica. Ni jedan pokušaj nije bio da nismo imali kvorum i koristim priliku da se svim članovima Odbora javno zahvalim na aktivnosti u radu u odboru. Dakle, odbor je na 99. sjednici održanoj 13. lipnja raspravljao o Prijedlogu Zakona o strancima s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Republike Hrvatske. Članovi Odbora upoznati su s razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog Zakona po hitnom postupku. Predstavnik predlagatelja ističe kako ovaj zakonski prijedlog u odnosu na važeći zakon preciznije uređuje pitanja putnih isprava i viza, ulaska i izlaska i boravka stranca, sustav mjera za izvršenje obveze napuštanja Republike Hrvatske, uvjete za izdavanje i poništenje radne i poslovne dozvole, razrađuje uvjete glede obveze, prijave i odjave stranaca. Također ističe kako ovaj zakonski prijedlog preciznije razrađuje postupak inspekcijskog nadzora te se proširuje krug nadležnih tijela za provođenje inspekcijskog nadzora. Odbor je podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske te se ne protivi prijedlogu donošenja ovog Zakona po hitnom postupku s obzirom da ovim Zakonom usklađuje hrvatsko zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije. Nadalje, Odbor je mišljenja da ovaj Zakon preciznije propisuje uvjete ulaska, kretanja i boravka te rad stranaca u Republici Hrvatskoj. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o strancima u tekstu kako je predložen od predlagatelja. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime Odbora za useljeništvo, predsjednica Odbora gospođa Zdenka Babić Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Odbor za useljeništvo Hrvatskog sabora raspravljao je na 34. sjednici održanoj 13. lipnja ove godine Prijedlog Zakona o strancima s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 31. svibnja ove godine. Odbor je rečeni Konačni prijedlog zakona raspravljao na temelju svoje nadležnosti iz članka 79. Poslovnika Hrvatskog sabora i kao matično radno tijelo. Predstavnik predlagatelja je upoznao članove Odbora s razlozima i interesima zbog kojih je trebalo predložiti novi Zakon o strancima. Članovi Odbora su upoznati s novinama koje se uvode ovim Prijedlogom Zakona o strancima u odnosu na važeći Zakon o strancima koji se počeo primjenjivati od 1. siječnja 2004. godine. Jedna od novina je ustrojavanje centralnog tijela koje vodi evidenciju o izdanim vizama u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija što je dobro. Odredbe o kratkotrajnom, privremenom i stalnom boravku stranaca kao i o zaštiti interesa Republike Hrvatske u cijelosti su usklađene sa smjernicama Europske unije. Ukoliko postoje razlozi zaštite nacije zahtjevi stranaca se mogu odbiti. Studentima se u rok boravka za stjecanje statusa stalnog boravka i državljanstva priznaje pola vremena koje provode studirajući u Hrvatskoj. Ovim Zakonom se omogućava ostvarivanje uvjeta za odobrenje stalnog boravka i onima koji iz opravdanih razloga izbivaju iz Hrvatske u kontinuitetu do 6 mjeseci. Njima se i to vrijeme uračunava. Isprekidano izbivanje odredit će ministar unutarnjih poslova pravilnikom. Nekim kategorijama pružanje usluga u ime npr. stranog poslodavca i druge neće se boravak u Hrvatskoj uračunavati u vrijeme boravka potrebno za ispunjavanje uvjeta za odobrenje statusa stalnog boravka i državljanstva. Isto vrijedi i za sezonske radnike i strance zatvorenike. Ovim Zakonom se uvodi obveza poznavanja hrvatskog jezika i latiničnog pisma za strance koji žele privremeni boravak, trajno nastanjenje i rad u Hrvatskoj. S tim u svezi javile su se nedoumice koju razinu poznavanja hrvatskog jezika i latiničnog pisma bi morale imati osobe koje podnose zahtjeve temeljem odredbi o spajanju obitelji u slučajevima kad se radi o nepismenim i starim osobama. Stranci mogu raditi kao i do sada na temelju radne i poslovne dozvole. Bilo bi logičnije da te dozvole odobrava ministarstvo nadležno za rad, rekao je predstavnik predlagatelja, a za to se zalagao Odbor za useljeništvo prilikom donošenja važećega zakona 2003. godine. Rezultat takve odluke i nedorečenosti zakonske odredbe jest dvostruko veći broj poslovnih nego radnih dozvola. Kašnjenje u određivanju kvota radnih dozvola, neopravdana raspodjela tih kvota po županijama te kašnjenje donošenja migracijske politike. Ministarstvo unutarnjih poslova preopterećen je poslovima koji su već u njegovoj nadležnosti, a važećim Zakonom o strancima nametnuti su mu poslovi koji ni u jednoj demokratskoj zemlji ne radi Ministarstvo unutarnjih poslova. Iz tih razloga Odbor za useljeništvo je na sjednici Odbora pored Ministarstva vanjskih poslova i unutarnjih poslova pozvao da u raspravi sudjeluju i predstavnici Hrvatske gospodarske komore i Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. Predlagatelj vjeruje da će izdavanje radnih i poslovnih dozvola promijeniti se na bolje time što je u ovom Prijedlogu zakona o strancima određeno da županijski uredi daju suglasnost za poslove i radne dozvole. Pretpostavlja se da županijski uredi imaju bolji uvid u potrebe županije sa stranim radnicima i opravdanosti stranih ulaganja. Ministarstvo unutarnjih poslova će osobi koja bude dobila poslovnu dozvolu rješavati zahtjev za odobrenje boravka. Novo poglavlje u Prijedlogu zakona o strancima, o pravima državljana Europske unije i državljana trećih zemalja koji imaju status stalnog boravka u Europskoj uniji, aktivirat će se tek kad Hrvatska bude primljena u Europsku uniju. U nastavku rasprave članovi su posebno se osvrnuli na članak 2. Konačnog prijedloga Zakona o strancima, te predlažu da se članak 2. doda stavak 3. kojima se određuje da se Hrvati sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva ne smatraju strancima ali samo u smislu odredbi ovoga zakona. Takva zakonska odredba vrijedila je do 1. siječnja 2004. godine tj. do stupanja na snagu važećeg Zakona o strancima kojim je dokinuta ta odredba koja je bila ugrađena u Zakon o zapošljavanju stranaca. Predloženi amandman osim svoje utemeljenosti na Ustavu Republike Hrvatske ima i svoja ima i svoje gospodarsko opravdanje. Hrvati koji dolaze iz iseljeništva, Bosne i Hercegovine i susjednih država u pravilu poznaju hrvatski jezik, običaje i kulturu te bez dodatne pripreme mogu početi poslovati i raditi u Hrvatskoj. Takve odredbe imaju i druge članice Europske unije, razlikujući stranca od pripadnika matičnog naroda. Mađarska je npr. dala čak i mađarske iskaznice Mađarima u Hrvatskoj kako bi s tim iskaznicama mogli ostvarivati neke olakšice u Mađarskoj. Članovi odbora su uočili neke druge nedorečenosti koje će se treba razjasniti, i provesti izmjene nekih odredbi kako bi ovaj zakon bio provediv. Budući da se Zakonom o strancima stvarno očituje još neartikularna cjelovita useljenička politika, predstavnice Hrvatske gospodarske komore najavile su za iduću godinu održavanje Međunarodne konferencije o useljeničkoj politici što je to vrlo važno za našu zemlju na putu pri Europskoj uniji. Hrvatska gospodarska komora podržava donošenje Zakona o strancima. Izriče pohvale predlagatelju za novine u pravnom i tehničkom pogledu. Predlagatelj je prihvatio primjedbe Hrvatske gospodarske komore u svezi s radnim i poslovnim dozvolama. Hrvatska gospodarska komora želi u članak 112. stavak 2. uvrstiti svoj prijedlog za koji se zalaže i Hrvatska obrtnička komora, a kojim se bolje definira poslovna dozvola. Nakon rasprave odbor je predložio Hrvatskom saboru za donošenje Zakona o strancima.
Hvala lijepa. Da li u ime Odbora za Ustav, Poslovnik, politički sustav, gospodin Dražen Bošnjaković predsjednik odbora?
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege! Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 83. sjednici održanoj 11. lipnja 2007. godine raspravio je Prijedlog zakona o strancima s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 31. svibnja 2007. godine. Odbor je rečeni zakon raspravio na temelju nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je u raspravi podržao rješenje iz konačnog prijedloga zakona koja se odnose na usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije, a posebice poznavanje hrvatskog jezika kao uvjeta za odobravanje stalnog boravka strancima. S tim u svezi odbor je predložio da se razmotri mogućnost da provjeru poznavanja hrvatskog jezika osim visokih učilišta mogu obavljati i pojedine škole stranih jezika, kao i da se predvidi reciprocitet ako neka država u postupku dobivanja viza diskriminira hrvatske državljane. Nakon rasprave odbor je jednoglasno sa 8 glasova za predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o strancima. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] postojeći Zakon o strancima dosada pokazao niz slabosti, pokazao određene pravne praznine, nejasnoće i predlagatelj se između dvije metode da li raditi izmjene tog zakona ili ići sa cjelovitim prijedlogom novog zakona opredijelio za izradu novog Zakona o strancima. U svakom slučaju mislimo da je to dobra metodologija jer u tim često brojnim izmjenama postojećeg zakona se izgubimo pa onda još kad dođemo do objave pročišćenog teksta, pa kad se pomiješaju brojevi članaka imamo zapravo velikih teškoća u primjeni takvih zakona. Stoga kao prvo, mislimo da je dobro da se ide u proceduru donošenja novog zakona koji će klub Hrvatske demokratske zajednice odmah na početku da kažem, podržati, jer svaka civilizirana, uređena država mora imati zakon kojim se uređuje status, kretanje, boravak, stalni boravak, rad stranaca koji propisuje jasne uvjete za to i koji naravno, regulira sva pitanja vezana uz strance. Ovaj zakon uređuje sva ona bitna pitanja od samih definicija zapravo, stranaca što po zakonu našem stranci jesu. Od pitanja putnih isprava i viza, ulazaka, izlazaka i boravaka stranaca, mjera za napuštanje Republike Hrvatske, rada stranaca, isprava o dokazivanju identiteta, boravište i prebivalište stranaca, kretanje stranaca u odori, ulazak i boravak državljana država članica Europskog ekonomskog prostora i članova njihovih obitelji te državljana trećih država koji imaju odobren stalni boravak u drugoj državi članici Europskog ekonomskog prostora i članova njihovih obitelji. Zatim zbirke podataka, inspekcijski nadzor i kaznene odredbe. Dakle, zakon sadrži doista sva pitanja koja su bitna za uređenje statusa i sva pitanja vezana za strance u Republici Hrvatskoj. Ono što smatramo kao vrlo bitnim je da se ovim zakonom ustrojava Hrvatska baza podataka o vizama, a tu bazu podataka vodi ministarstvo nadležno za vanjske poslove kao središnje državno tijelo za pitanje viza. To je sasvim sigurno jedno vrlo bitno pitanje gdje će se na jednom središnjem mjestu vidjeti svi podaci vezano za vize. Također kao bitnu novinu klub Hrvatske demokratske zajednice ističe da se ovim zakonom na jedan kvalitetniji i bolji način uređuje pitanje boravaka stranaca i to vidimo iz izričaja zakona da imamo kratkotrajni, privremeni i stalni boravak. A novina u okviru instituta privremenog boravka omogućuje da se strancima koji imaju četiri godine odobren privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji odobrenje privremenog boravka bez određene svrhe. Nadalje poslovna dozvola također više nije ujedno i odobrenje privremenog boravka. To su sada dvije odvojene stvari. To se isključivo odnosi na dozvolu rada. Prijedlog zakona sadrži i odredbe o privremenom boravku stranaca koji su identificirani kao žrtve trgovanja ljudima, a u rješavanju statusa stalnog boravka kao novina utvrđuje se izbivanje stranaca koje ne utječe na vrijeme koje je potrebno za odobrenje stalnog boravka. Također su utvrđene kategorije stranaca kojima se ne može odobriti stalni boravak. Propisan je novi uvjet za odobrenje stalnog boravka, a to je poznavanje hrvatskog jezika i latiničnog pisma što Klub Hrvatske demokratske zajednice također pozdravlja i vidimo da je i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav tu novost također istakao kao bitnu novinu u ovom zakonu. U mjerama za napuštanje Republike Hrvatske propisuje se obveza stranaca kojemu je prestao boravak da napusti Republiku Hrvatsku te sustav mjera za izvršenje te obveze. Novina je u odnosu na važeći zakon te za odlučivanje o protjerivanju osim sudova nadležno i Ministarstvo unutarnjih poslova te su propisani uvjeti pod kojima se stranca ne može protjerati. Dakle imamo jedan efikasniji sustav u slučaju znači da se, da dođe do uvjeta da je potrebno, da je potrebno da stranac bude protjeran iz naše države. U odnosu na važeći zakon decidirano je utvrđen pojam nezakonitog boravka te se naglašava da je teret dokazivanja zakonitosti boravka na samome strancu. Što se tiče rada stranaca zakon sadrži odredbe kojima se strancima jamči ista razina prava kao i hrvatskim državljanima. Dakle kao novina propisane su odredbe o volonterskom radu te su proširene kategorije stranaca kojima se može izdati radna dozvola izvan godišnje kvote. Vremensko ograničenje za sve kategorije stranaca koji mogu raditi bez radne ili poslovne dozvole izjednačena. Također dana je definicija ključnih poslova u trgovačkom društvu, podružnici ili predstavništvu stranog trgovačkog društva. Precizirani su uvjeti za izdavanje i poništenje radne i poslovne dozvole, a isto tako propisane su kategorije osoba kojima se može izdati poslovna dozvola s naglaskom da poslovanje mora utjecati na povećanje gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj. Ovaj Prijedlog zakona kao novinu u odnosu na sadašnji zakon sadrži odredbe o ulasku, boravku i radu državljana članica europskog ekonomskog prostora i članova njihovih obitelji te državljana trećih država koje imaju odobren stalni boravak u drugoj državi članici europskog ekonomskog prostora. Ove odredbe sadrže povoljnija rješenja u odnosu na državljane trećih država a stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Prijedlogom zakona također je preciznije razrađen postupak inspekcijskog nadzora te se proširuje krug nadležnih tijela za provođenje inspekcijskog nadzora s tim da je središnje tijelo za koordinaciju u inspekcijskom nadzoru Državni inspektorat. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona i moram reći da je zakon i u nomotehničkom smislu dobro napravljen. Naime odredbe su prilično precizne i jasne tako da ne bi trebalo biti dvojbe kod njihove primjene što moram priznati da se zna u ovim novim zakonima kojima usklađujemo naše zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije da vrlo često imamo problema sa tekstom tih direktiva koje unosimo ua naše zakonodavstvo tako da nam vrlo često taj jezik iz tih direktiva teško nam ga je prevesti na naš jezik i zato imamo rješenja koja zapravo vrlo često su neprecizna i koja su nejasna. To nije slučaj sa ovim zakonom. Ovaj zakon je vrlo precizan i vrlo jasan. Klub Hrvatske demokratske zajednice ga podržava.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na ovoj sjednici Sabora osim ovog Prijedloga zakona o strancima raspravljat ćemo već u narednoj točci još jedan po meni jako važan zakon, a to je Zakon o azilu. A također na dnevnom redu imamo i migracijsku strategiju. Mislim da je bilo uputnije da smo prvo raspravljali o migracijskoj strategiji pa tek o ovim zakonima. Ali kako mi često idemo naopako onda me ni ovaj slučaj ne iznenađuje. Jer postavlja se ključno pitanje u kojoj mjeri ova dva zakona obzirom da recimo jer prostor problematike, isti proističu iz migracijske strategije i u kojoj mjeri migracijska strategija definira interese Republike Hrvatske u pitanjima useljavanja, iseljavanja te u pitanjima generalne politike prema strancima, ali sve skupa u kontekstu skorog ulaska Hrvatske, nadam se jel', u Europsku uniju. Treba imati na umu da su ova pitanja ključna pitanja i u zemljama Europske unije. Da se politika prema useljenicima, strancima, njihovoj integraciji i razini njihovih prava bitno određuju politike tih zemalja u cjelini. Sve češće u Europskoj uniji izbori se dobivaju ili gube u definiranju stava prema strancima. Evo sjetimo se samo sad ovih izbora u Francuskoj. Ukoliko država smatra da ima visoke civilizacijske standarde, da je otvorena i demokratična. I da poštuje ljudska prava. Onda osnovno polazište u politici prema strancima u svakom slučaju mora biti njihova ravnopravnost s domicilnim stanovništvom u svim segmentima života. Ukoliko je riječ i o proputovanju, školovanju, boravku zbog rada ili nečem četvrtom. Isto tako svi stranci bez obzira na rasu, vjeru, nacionalnost i državljanstvo trebaju biti jednaki pred hrvatskim zakonom. Zašto ovo ističem? Jer bez obzira na zakonska rješenja često u praksi se dešava da imamo različita mjerila recimo prema strancima sa zapada. Recimo prema jednom Islanđaninu ili recimo prema jednom strancu s istoka. Recimo iz Turske. Zapravo tu sa aspekta posebice ljudskih prava, a mislim i zakonskih i normativnih rješenja zapravo bi svi ti ljudi trebali biti, biti isti. I nadalje postavlja se generalno dakle pitanje u kojoj mjeri ovaj zakon ispunjava nekakva ajde da tako kažem očekivanja i potrebne, potrebne standarde. Mislim da zakon predstavlja dobar potencijal, ali da je na njemu potrebno još dosta raditi. Odnosno da ga treba pravno izbalansirati. Pokušat ću i objasniti zašto to mislim? Ako pažljivo čitate zakon vidjet ćete da su u zakonu doslovno unesene, pazite doslovno prevedene i unesene mnoge odredbe iz nekih dvadesetak, nešto manje direktiva, odluka i uredbi, preporuka vijeća i Europske unije. Stoga mislim da bi bilo potrebno i poraditi na izričaju samog zakona. Zbog važnosti materije kojom se bavi ovaj zakon, zbog potrebe njenog dotjerivanja pa ako hoćete i zbog njegove veličine jer je zakon dosta obiman predlažemo u ime Kluba SDP- a da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Bez obzira što nosi oznaku P.Z.E. jer ako stupa početkom iduće godine na snagu mi zapravo već na ovoj sjednici mogli smo u razmaku od 15 dana recimo danas imati načelnu raspravu a onda iskoristiti ovo vrijeme za detaljnu pripremu za amandmane i te amandmane raspraviti. S obzirom da nisam siguran na ustaljeni praksu da će predlagatelj prihvatiti naš prijedlog neću se zadržavati na načelnim primjedbama, već bih pokušao ukazati na neke konkretne propuste koji mi se čini da ovaj zakon sadrži, posebno sa aspekta ljudskih prava koje bi u zakonu trebali ili dopuniti ili doraditi. Izdavanje putnih isprava i viza cjelokupnom procedurom kao i mogućnošću prigovora bitno se određuje i status i prava stranaca. U prijedlogu Zakona o strancima postoji prostora da se bolje i jasnije definira ova problematika. Tako je recimo za dijete mlađe od 14 godina regulirano da se izdavanje putovnica može vršiti upisom u putnu ispravu roditelja, a pri tome izostavili mogućnost da se to isto može odnositi i na zakonitog zastupnika kako bi dijete bez roditelja moglo imati jednaka prava na slobodu kretanja. Dakle recimo dijete koje nema roditelje, koji ima zakonitog skrbnika ne može dobiti putnu ispravu. Kad je riječ o vizama, odnosno dokumentima koji su potrebni da bi se viza dobila kojom stranac dokazuje svrhu i uvjete svog boravka bilo bi potrebno urediti koja su to vrsta dokumenta koja treba. Jer čini mi se da li je to predviđeno podzakonskim aktom ili ne znam gdje, jer često zapravo u tom zahtjevu i … [[Govornik se ne razumije.]] zahtjeva za vizu zbog ne navedenih potrebnih dokumenata se to odbija. Postavlja se isto tako i pitanje da li se neizdavanje viza treba priopćiti usmenim putem. Ja osobno smatram da bi bilo važno da se izdavanje viza odbije strancu na način da mu se uruči pismeno, dakle pismena odbijenica te da se omogući izražavanje prigovora ministru ili odnosno Ministarstvu vanjskih poslova. Jer ako se već stvara jedinstvena baza jel gdje ćemo imati sve vize za, prihvaćene, odbijene, onda mislim da to ni tehnički ne bi bio nikakav problem, a da bi de facto manifestirali jednu razinu prava stranaca, pa čak i onih kojima odbijamo vizu. Mogućnost podnošenja žalbe trebalo bi omogućiti strancima kojima se odbija i ulazi na granici i to u bilo kojoj diplomatskoj misiji, odnosno konzularnim uredima RH kako se stranac ne bi morao vraćati u svoju zemlju da uloži žalbu. Jer ako je rok žalbe 8 dana onda zapravo taj rok dok se on vrati i stekne. S druge strane također dobio bi se bolji uvid u pregled u rad samih diplomatskih odnosno konzularnih predstavništva. Potrebno je po meni isto tako uvesti i iznimke od zabrane pomaganja strancima u nezakonitom boravku u RH. Naime, na teritoriju RH česte su situacije da zbog propusta državljana glede protjerivanja stranaca iz zemlje oni ostaju ovdje nelegalno i žive u izrazito teškim uvjetima. Policija i ostali dijelovi državne vlasti svjesni su postojanja ovakvih slučajeva ali zbog trenutne ili stalne nemogućnosti protjerivanja u zemlje podrijetla ne čine ništa po tom pitanju osim povremenog pritvaranja tih osoba na period dozvoljen zakonom. U tim slučajevima je potrebno osloboditi od prekršaja i druge odgovornosti građane koji iz humanitarnih razloga pomažu tim osobama. U članku 56. gdje se definiraju članovi obitelji kojima se može odobriti privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji navedene su osobe koje žive u izvanbračnim zajednicama prema hrvatskom zakonodavstvu. Onda je po meni nužno i eksplicite dodati i članove istospolne zajednice jer je u hrvatskim zakonima, Zakonom o istospolnim zajednicama zabranjena svaka diskriminacija u odnosu na heteroseksualne izvanbračne zajednice, odnosno svaka diskriminacija na osnovu činjenica i života u toj zajednici. Ja se nadam da je ovo samo bio feler odnosno propust. Jasnije bi trebalo definirati i postupak utvrđivanja da li je brak sklopljen iz koristi. Jer tamo se navodi dakle da posebno će se tretirati ukoliko je brak sklopljen iz koristi, takve osobe neće moći dobiti papire itd., itd. Jer po meni bi trebali utvrditi i koje je to tijelo koje će utvrđivati da li je neki brak sklopljen iz koristi ili ne. Jer to je jako vrlo sklisko područje. U odredbama koje definiraju duljinu trajanja privremenog boravka trebalo bi postaviti jasnija razgraničenja. Nejasno je zašto se privremeni boravak u svrhu studiranja računa samo polovicu vremena provedenog na privremenog boravka u svrhu studiranja pri postupku dobivanja stalnog boravka. Dakle netko tko studira 5 ili 6 godina, recimo ili 4, prizna mu se samo 2 godine. To mi stvarno nije jasno, jer čini mi se da je ova odredba diskriminatorska odredba. Ja ne znam vjerojatno predlagatelj ima neko obrazloženje. Smatramo da stavljanje dakle da stavljanje stranaca na studiranju u nepovoljniji položaj od onih koji recimo stranaca koji rade nema opravdanog razloga, jel. Dakle ova odredba čini po meni bespotrebno zakon restrektivnim. Trebalo bi razmisliti o tome da se maknu ograničenja na slobodu udruživanja, omogućiti punu slobodu udruživanja i povezivanja stranaca na stalnom boravku kako bi se što lakše i brže integrirali u život domicilne zajednice. U članku 89. potrebno je brisati stavak 2. koji omogućava protjerivanje stranaca iz zemlje provođenjem, dakle bez provođenja prekršajnog postupka. Naime Ustav RH garantira strancima jednako pravo na pravičan postupak kao i državljanima RH, što se ovom odredbom zakona krši i može dovesti do zlouporabe moći policije pri donošenju ovakvih odluka. Mislim da ovo nije potrebno detaljnije obrazlagati. Također je potrebno uvesti mogućnost žalbe na rješenje protjerivanje stranaca iz zemlje. Jer mogućnost pobijanja takvog rješenja u upravnom sporu faktički ne predstavlja efikasni pravni lijek, s obzirom na to da tužba Upravnom sudu ne odgađa izvršenje rješenja. U članku 102. potrebno je brisati stavak 2. koji regulira smještaj tužitelja azila ili supsidijarne zaštite u centru. Naime ovakva odredba izravno je diskriminatorna prema osobama koje su zatražile azil u centru, a ne u policijskoj postaji, a ne postoji nikakav opravdan razlog za to. Ovakva odredba krši direktive EU kojima se regulira minimalni standard prihvata i procedure u postupku azila, a kojima se tražiteljima omogućava smještaj u za to predviđenim ustanovama i kojima se ne može na istim osnovama ograničiti slobodu kretanja, kao što se može osobama koje zbog ilegalnog prelaska granice ili drugih razloga borave u prihvatnom centru za strance. Ovakva odredba u suprotnosti je s odredbama Prijedloga Zakona o azilu. Dakle ili ćete morati mijenjati Zakon o azilu ili ćete u Zakonu o strancima morati nešto promijeniti. Ovo su samo dakle primjedbe koje imamo na ovaj Prijedlog zakona i nadamo se da će predlagatelj ih razmotriti i barem dio njih prihvatiti kako bi se izbjegle dakle i nekakve primjedbe u pravcu i u smislu koje bi mogle ići dakle restriktivnosti ovog zakona. Još jednom predlažem predlagatelju da razmotri mogućnost s obzirom da imamo vremena do ljetne stanke još uvijek, zbog važnosti i obimnosti zakona da se ide u dva čitanja. Što se tiče kluba SDP-a mi ćemo zapravo vidjeti u kojoj će mjeri predlagatelj prihvatiti, vjerujem da će biti dosta već sam vidio neke amandmane na klupama, da će biti dosta amandmana i zapravo će kažem zakon ima dosta potencijala i bilo bi šteta taj potencijal ne iskoristiti. Dakle u ime kluba vjerujem da će predlagatelj usvojiti dio amandmana i da neće biti razloga da SDP ne da podršku ovom zakonu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo je drugo čitanje zakona. Moram sa zadovoljstvom priznati nomotehnički i smisleno dobro napisanog. Dobro napisanog, obuhvaća sve aspekte problema tretiranja stranih državljana u Hrvatskoj i obuhvaća ih u većini slučajeva na zadovoljavajući način. Zašto novi zakon? Prije svega zato da se čitava ona šuma izmjena i dopuna stavi na jedno mjesto da se u nekakvoj osjetljivoj situaciji u kojoj treba postupak sa strancem provesti, može to napraviti jednostavnije i efikasnije i drugo da se uskladi sa masom direktiva Europske zajednice piše ovdje u prijedlogu čitava lista na čitavoj stranici kojih direktiva Europske zajednice. Ali zašto uopće ovaj zakon? Zašto država propisuje zakonom boravak i funkcioniranje stranaca na svom teritoriju? Evidentno zato da se država kao jedna zaokružena politička prije svega zajednica, zaštiti od nekih koji imaju drugačije interese, dakle od stranaca. Moglo bi se da ti interesi kolidiraju sa interesom države. Naravno da to može zvučati ksenofobično, ali to je jednostavno činjenica. To jest istina. Zato neke ljude tretiramo kao svoje državljane, članove ove zajednice koji ovdje ostvaruju potpuna svoja prava, a neke ne. Neki su stranci, negdje drugdje su neka svoja prava ostvarivali, a ovdje ostvaruju neka svoja ljudska prava. To tretiranje stranih državljana na drugačiji način nego vlastitih je naravno dio suvereniteta države. S druge strane postoje ljudska prava koja su općenita, općenito prihvaćena i opisana u brojnim deklaracijama što Europske unije što Ujedinjenih naroda koje je Hrvatska potpisala kojima je pristupila i koja se ovim zakonom u jednom dobrom dijelu respektiraju. Zato sam na početku rekao da ovaj zakon odgovara koncepciji dobrog zakona onako kako ga klub Hrvatske narodne stranke vidi. Boravak stranaca razvrstan je u tri kategorije: kratkotrajni, privremeni i stalni. Imamo ponešto primjedbi organizacijskih, naime provedbenih na dio koji se tiče kratkotrajnog boravka. Naime zakon kaže na jednom mjestu da stranac može kratkotrajno boraviti u državi tri mjeseca pa onda u periodu od šest mjeseci više ne može. Mogli bi se dovesti u situaciju da njemački penzioner dođe lijepo na ljeto ovdje, provede tri mjeseca ljeta na moru i onda se dosjeti da bi i Božić proveo ovdje. Po ovom to neće moći. Trebalo bi jednostavno te odredbe još jednom izanalizirati i vidjeti da se ne dovedemo u takvu situaciju koju vjerujem ni predlagatelj zakona ni bilo tko drugi od nas ne želi zapravo raditi. Sve jedno da li se radi o građanu Europske unije ili nekih zemalja izvan Europske unije, sasvim sigurno ne želimo kreirati tu situaciju da čovjek provede tri mjeseca ovdje i onda da u roku od šest mjeseci se više ne smije pojaviti na granici države. Znam na što se mislilo tu, mislilo se na radnike pogotovo sezonske koji dođu, odu pod razno-raznim kondicijama, ali i ovaj aspekt bi trebalo imati na umu. Druga vrsta boravka, po trajanju druga vrsta, je privremeni boravak. On se određuje, odnosno dobiva se zamolbom stranca na rok od godinu dana. Ja sam pred izvjesno vrijeme osobno predlagao izmjene i dopune Zakona o strancima gdje sam predlagao da nakon godinu dana boravka i rada u Hrvatskoj, stranac bi trebao polagati ispit iz hrvatskog jezika i poznavanje latiničnog pisma. Drago mi je da je predlagatelj zakona to kao institut uveo u zakon, ali na onom mjestu gdje se govori o trajnom boravku stranaca, dakle nakon četiri godine provedene privremeno godinu po godinu u Hrvatskoj, nakon te četiri godine ako stranac želi u petoj godini dobiti trajni boravak mora položiti ispit iz hrvatskog jezika. Mislim da je to zapravo u suštini stvari nepotrebno čovjeku, jer četiri je godine ovdje bio i bilo što radio, taj već jezik najvjerojatnije i pozna dovoljno da mu ispit i nije posebno potreban. Zbog toga sam dao amandman na članak 49. gdje predlažem da se taj ispit pod istim kondicijama kako ga i predlagatelj opisuje, dakle kod visokoškolske ustanove ili neke druge ustanove koju ministarstvo ovlasti, da se polaže nakon godinu dana privremenog boravka i rada u Republici Hrvatskoj. Jer gledajte, nakon godinu dana čovjek je najvjerojatnije odlučio da je spreman ovdje ajde recimo provesti dio svoga radnoga vijeka, na neki način služiti kruh, nešto napraviti sa svojom karijerom i u najmanju ruku je korektno prema državi koja mu to omogućuje da pozna jezik te države. Da poznaje na onaj način koji mu je dovoljan za komuniciranje. Mi dosta pričamo ovdje o suverenitetu naše države, dosta vremena se to opisivalo kao zabijanje zastave na romaniju i tome slično. Očito ta vrsta suvereniteta više ne funkcionira, ali funkcioniraju neke druge vrste suvereniteta, od ekonomskog suvereniteta, čuvanja infrastrukture i prirodnih dobara, pa do kulturnog suvereniteta, a ovo jest dio kulturnog suvereniteta. Hrvatski jezik je mali jezik, bez obzira da li to zvuči paranoično, ali on jeste u opasnosti. Ne samo leksički da zamjenjujemo računalo kompjuterom, to je najmanje. On je u opasnosti sintaktički, on je u opasnosti po tome da se strukture drugih jezika uvode u hrvatski jezik i da se razmišlja onda da tako laički kažem, razmišlja na tom i u konceptima toga stranog jezika. To se posebice događa u velikim međunarodnim tvrtkama koje posluju u Republici Hrvatskoj i u kojima je strani jezik iz koje ta tvrtka dolazi zapravo službeni jezik. Ovakvom jednom odredbom da nakon godinu dana stranac mora položiti ispit iz komunikacijskog hrvatskog jezika i poznavanja latiničnog pisma barem djelomice bi se ta situacija ublažila i omogućilo da hrvatski jezik i u tim tvrtkama postane lingua … [[Govornik se ne razumije.]] postane jezik kojim se razgovara. U članku 64. opisan je sezonski rad, a nigdje nije zapravo definirano što to znači sezonski, kroz koju sezonu, na kakvu sezonu. Mislim da bi bilo dobro da se razmisli i da se to definira, da ne bi jednostavno došlo do zlouporaba u primjeni zakona. Pod stalnim boravkom između ostalih navedeno je da se od ove 4 godine prethodnog obaveznog privremenog boravka studentima računa jedna polovica, u članku 79. je to navedeno. Dakle, student koji je proveo 4 godine u Hrvatskoj studirajući, a da napomenem da bi mogao studirati u Hrvatskoj ne mora položiti hrvatski jezik prethodno, nije se mogao pisati na fakultet bez toga, njemu se to računa po dvije godine, a nekom tko je, po dvije godine boravka ovdje, a nekom tko je radio kao građevinski radnik računa se po 4. Budimo pragmatični. Mala je šansa da će taj student željeti ostati ovdje. On je došao studirati ovdje zato da bi radio u svojoj zemlji pretpostavljam. Najčešće se to radi o studentima sa siromašnijeg istoka i oni kad se vraćaju tamo dobivaju značajne pozicije i ugledne i u omjerima njegove zemlje iz koje dolazi jako dobro plaćene pozicije. Mala je šansa da će htjeti ovdje. Ali ako hoće ostati ovdje, pa mislim da je Hrvatskoj u većem interesu da takav stranac ostane ovdje, nego stranac koji je ajde recimo nekvalificiran. Hvala Bogu nekvalificiranih imamo dosta i sami svojih ne. Rad stranaca opisan je posebnom poglavlju u članku 115. i dalje, i dobro su opisana prava. Dobro su opisana prava, tu su navedena sva temeljna prava iz rada koje bi trebao imati i svaki hrvatski državljanin, na žalost nema ih svaki hrvatski državljanin. Ali dobro ako krenemo od stranaca možda ćemo doći i do naših pa možda se ta prava jednog dana ostvare i za hrvatske države. Kvota dozvola se po prvi puta pojavljuje u ovom Zakonu na ovakav način i mislim da je dobro da se ta kvota povezuje sa kompletnom migracijskom politikom hrvatske Vlade i Hrvatske države. Dakle, da država jasno i glasno kaže što zapravo hoće i u kojem smjeru se kreće. Naravno to će sve biti potpuno neizvedivo dok Hrvatska nema jasno zacrtanu strategiju razvoja pa po toj strategiji razvoja podupire određene grane i određene dijelove i gospodarstva i društvenih djelatnosti da bi iz toga se mogla i smislena migracijska politika izvući, pa onda i kvote koje mi te ljude zapravo trebamo, koje trebamo i koje možemo u kojoj količini apsorbirati u naš sustav funkcioniranje sveukupne države da bi takav projekt nekakvog zamišljenog razvoja mogli ostvariti. Još jedna stvar koju ne znam zašto nitko ne napominje. Meni se čini, barem nisam nikad, nisam ni u jednom papiru koji je ovdje došao u Sabor vidio kraticu EEP, Europski ekonomski prostor. Meni je to nova kratica. Vidio sam ju u tisku, nisam ju nikad vidio u aktima ovog Parlamenta. Je li to sad službeni pojam kojim se ovaj Parlament služi i što se podrazumijeva pod tim pojmom, što zapravo upada pod taj pojam? Jesmo li mi sad EEP, nismo EEP, hoćemo li biti EEP kad uđemo u EU ili nećemo. Mislim da bi trebalo jednostavno razjasniti pojam ako ćemo se njime u budućim zakonskim prijedlozima služiti da znamo čim se služimo. Sve u svemu klub Hrvatske narodne stranke smatra da je ovaj Zakon koristan i dobar. Ako se prihvate sugestije poneke koje sam još amandmana smo vidjeli na klupama, mislim da se taj Zakon može usvojiti. Hvala.
Hvala. U ime kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo članak 1. govori se da ovim se Zakonom se propisuju uvjeti ulaska, kretanja, boravka te rad stranaca u Republici Hrvatskoj. Strancem se u smislu ovog Zakona smatra osoba koja nije hrvatski državljanin itd. To je znači bit. Stranac može i raditi u Republici Hrvatskoj, netko će reći da upravo to regulira ovaj Zakon, što je istina, putem radnih dozvola, to je točno. No, s druge strane Hrvatska ima 280 tisuća nezaposlenih, svi ćemo se složiti da je to jedan ogroman problem, iako ako bismo i tu brojku umanjili za 20 ili 30% ništa se dramatično ne bi dogodilo kao što se ništa dramatično nije dogodilo ni 2001. ili 2002. kada je ona brojka od 410 tisuća nezaposlenih de facto preko noći svedena na brojku od 310 tisuća. Interesantno, nitko se nije bunio, nitko nije tome prigovarao. Ne bi se ni sada dogodilo, iako se ja za taj način tretiranja nezaposlenosti ne zalažem. Evo danas smo dobili u našim pretincima godišnjak Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, a s druge strane izvršenje proračuna za 2006. godinu od Vlade Republike Hrvatske i tu se sada spominje prema administrativnim izvorima stopa nezaposlenosti od 16% kao prosječna, najmanja u Istarskoj županiji 7%, Grad Zagreb 7,2%, Primorsko-goranska 12%, ne znam Varaždinska 12,9, najviša u Vukovarsko-srijemskoj 30,6%, dok vidimo s druge strane da Vlada barata anketnom stopom nezaposlenosti 11,2%, dok prema zavodu ta ista anketna nezaposlenost je 11,7%. Ja želim u toj svojoj diskusiji upravo staviti naglasak na te radne dozvole odnosno na taj, na to omogućavanja rada i strancima. Jučer sam bio u Obrtničkoj komori Županije istarske. Ljudi su iznosili čitav niz svojih problema. I koji je njima najveći problem? To su radne dozvole i to je jasno neadekvatna strukovna izobrazba, ne znam za brodograditelja, za ovoga, onoga, za strojara, alatničara i slično. Jadranske županije tvrdim isto tako i Grad Zagreb polako dolaze u situacije da nemamo radne snage. Istra gotovo se našla u situaciji da nema radne snage. Imamo 35 hiljada više birača danas nego '95., više radnih mjesta nego '90., manju nezaposlenost nego '90., gospodarski rast od 11% godišnje, ali se puno toga može dovesti u pitanje upravo zbog nemogućnosti da te strukture gospodarske se opslužuju sa adekvatnom radnom snagom. Jedan od zaključka je da se upravo ovakvim zakonima omogući dolazak potrebne radne snage. To držim u ovom trenutku uz hrvatski problem broj jedan korupciju, vjerojatno najveći hrvatski problem. Znači demografski odnosno te radne potrebe. Sreća je da mi imamo Bosnu i Hercegovinu, da su daleko nerazvijeniji od Hrvatske i da će nam to biti radni rezervoar. Pustimo znači ljude da dolaze, da rade za sebe jasno, za nas, da se njihov boravak nadzire kako to već zakon propisuje. Članak 13. Putna isprava za stranca neće se izdati strancu protiv kojeg se vodi kazneni ili prekršajni postupak, koji je osuđena na kaznu zatvora ili novčanu kaznu dok kaznu ne izdrži, koji nije regulirao svoju dospjelu imovinsku-pravnu obvezu za koju postoji ovršni nalog ako to zahtjeva razlog zaštite javnog poretka, nacionalne sigurnosti, javnog zdravlja itd. To je apsolutno logično. No, u Hrvatskoj dobro, ulazili su i Haški optuženici ne kao stranci nego kao državljani ali o tome drugom prilikom. Tu dolazimo do još nekih suštinskih pitanja koja se spominju u zadnje vrijeme. Neki od nas i to od '95. tvrdili smo oko prava glasa šta i kako na to nać', kako to pitanje regulirati odnosno da ne bi dijaspori to trebalo omogućavati. ali rekoh jasno, državljanstvo je i pravo glasa, tu su i materijalna prava i radna prava i ne znam, pa na kraju i pitanje demografskog opstanka, ja bih rekao i ove države ali i Hrvatska u Bosni i Hercegovini. Jednom riječju to je pitanje da li će za 20 godina Bosna i Hercegovina osim deklarativno uopće još biti nastanjena u jednom dominantnijem dijelu i pripadnicima hrvatskog naroda. Izuzetno je to ozbiljno pitanje iako tu nema nikakve dvojbe. Ja osobno smatram da predstavnici naroda Hrvata u Bosni i Hercegovini ovdje ne bi trebali glasati u 11. izbornoj jedinici. Što se tiče viza članak je to 15. stavak 1., 2. Viza je odobrenje za ulazak, boravak ili tranzit preko područja Republike Hrvatske. Na temelju viza stranac ne može raditi jasno na području Republike Hrvatske. 16. Vrste viza su ona zrakoplovno-transportna, tranzitna viza, putna viza. Ali ja bih rekao da je bit zakona znači boravak stranaca i to stalni odnosno privremeni, a što je izraženo člancima 51., pa tamo 52. Svrhe radi kojih se može odobriti privremeni boravak su: spajanje obitelji, rad, obrazovanje, studiranje, znanstveno istraživanje, humanitarni razlozi. Članak 52. Strancu će se odobriti privremeni boravak ako ima sredstva za uzdržavanje, ima osigurano stanovanje, imamo zdravstveno osiguranje, ne postoje zapreke iz nekih prethodnih članaka i ako je opravdao svrhu privremenog boravka. U članku 64. stranac kojem je odobren privremeni boravak u svrhu rada zbog obavljanja sezonskog rada može boraviti u Republici Hrvatskoj najduže šest mjeseci u vremenskom razdoblju od godine dana i mora boraviti najmanje šest mjeseci izvan Republike Hrvatske prije nego što mu ponovo bude omogućen ulazak i boravak u svrhu rada. Tu jasno dolazimo do tog sezonskog rada, gospodarstvo to traži, ne samo rekoh Primorskih županija od Istre, Primorsko-goranske županije, Dalmacije nego sve više imam dojam i Slavonije. Jasno da treba biti fleksibilan i prema građanima, državljanima drugih nacionalnosti eks Jugoslavije. Nisam rasista, ali taj prostor na neki način mora biti i radni bazen Republike Hrvatske. Pod uvjetom da jasno, da se mi ne zablokiramo razvoj aferama koje danas istražuje "Maestro". Uz punu jasno podršku toj akciji, uz želju da se dođe do softvera a ja bih rekao da on čak danas nije u politici već gospodarstvu i nažalost podzemlju. I ako se to ne razbije ne samo da će nam financijski zarobiti zemlju nego će sutra zemlju zarobiti i politički. I to je bit. A jasno da se ne može politiku amnestirati. Ovo je ako se time ide do kraja, stvarno prilika da se Hrvatska po drugi puta emancipira, oslobodi kontrole, nadzora, financijskih nekih institucija i političkih rekoh. A da li ćemo ići do kraja ili da li će Vlada ići do kraja ili institucije, to ćemo vidjeti. Posebno treba tretirati žrtve. To su članci 71., 72. Stranac identificiran kao žrtva ima pravo u roku od 30 dana odlučiti o svom sudjelovanju u programu pomoći i zaštite. Žrtva kojoj je odobren privremeni boravak ima pravo na siguran smještaj, zdravstvenu zaštitu, novčanu pomoć, rad, obrazovanje. Često su i građani sa ovih prostora bile žrtve sustava koji je i ovdje vladao i jasno da se na jedan takav način treba ponijeti i prema strancima koji s te pozicije dolaze u Republiku Hrvatsku. Članak 81. Stranac na stalnom boravku, a to je zapravo bit ima pravo znači opet na rad i samozapošljavanje usavršavanje, socijalnu skrb, prava iz mirovinskog, zdravstvenog osiguranja, pravo na dječji doplatak, porezne olakšice, pristup tržištu roba, usluga, slobodu udruživanja i slično. Mislim da je članak korektan jedino ne vidim razloga zbog čega bi imao poreske olakšice osim ako to institutima tog dvostrukog oporezivanja ili izbjegavanja dvostrukog oporezivanja nije regulirano. Mislim da nikoga ne treba tu stavljati u privilegiraniji položaj u odnosu na ostale hrvatske državljane. Jednako je bitno protjerivanje, ali vraćam se na suštinu a to je rad stranaca opet iz članaka 114. stavak 1. i 2. da stranac može raditi u Republici Hrvatskoj na temelju radne ili poslovne dozvole ako ovim zakonom nije jasno drugačije određeno. Stranac iz stavka 1. ovog članka ne može započeti s radom prije nego što mu je odobren privremeni boravak ako ovim zakonom nije drugačije određeno. Poslovna dozvola, članak 132. može se izdati i osnivaču vlastitog trgovačkog društva koji su registrirali poslovnu aktivnost u Republici Hrvatskoj. No poanta je upravo na ovome "može se", a čitamo prema statistici koliko već tisuća recimo stranih trgovačkih društava djeluje na prostoru Republike Hrvatske. Zatim može se izdati obrtnicima koji su registrirali poslovnu aktivnost u Hrvatskoj. Osobama koje se bave slobodnim zanimanjima, pružanjima usluga u ime i inozemnog poslodavca i tako dalje i tako dalje. Još jedanput zašto sam uzeo učešće u ovoj raspravi? Samo da bih istakao taj problem radne snage u čitavom nizu krajeva Republike Hrvatske. Ne bježim od jednog od najgoručijih problema, a to je u ovom času 270, 280 tisuća nezaposlenih. I da olakšamo kretanje potrebne nam radne snage. Bez nje teško je da će opstati čitav niz hrvatskih grana. To je naprosto pitanje egzistencije razvoja čitave ja bih se usudio reći nacije. Omogućimo dolazak radnika u one grane gdje u ovom trenutku interes za obavljanjem poslova ne iskazuju građani Republike Hrvatske. U industriju, tamo gdje nema radnika, ne znam, iz Bosne i Hercegovine, Srbije, Makedonije, Slovačke u turizam, u poljoprivredu, u graditeljstvo iz Bosne i Hercegovine. U brodogradnju iz Češke, Slovačke, Moldavije i tome slično. Znači to su neke od grana u Hrvatskoj koje vape za radnom snagom. To možda na prvi pogled zvuči paradoksalno, ali i to je istinito. Ako pomognemo na taj način drugima pomoći ćemo indirektno i sebi i imat ćemo od toga svi koristi. Mislim da je zakon korektan. Ne treba tu stvarati probleme. Ako ide u drugo čitanje "vis a vis" nekih primjedbi Kluba SDP-a zašto ne? Ali ipak mislim da je zakon u načelu korektan i da se treba početi što je moguće prije primjenjivati i strancima, jasno, ljudima koji su spremni i raditi i tako dalje, zaraditi, omogućiti da dio svog radnog potencijala eto posvete i obavljanju poslova u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo je gospođa zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo, kolega Kajin. Zakon o strancima regulira privremeni i stalni boravak, poslovne i radne dozvole, ulazne vize, evidenciju o izdanim vizama i drugo. Ali ne regulira pitanja iz domene Izbornog zakona. To bi bilo ono vašemu da li pravo glasa imaju Hrvati iz Bosne i Hercegovine. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja ne omalovažavam ni jedne ni druge.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Kolega Kajin govoreći o ovom zakonu rekao je da ima nekoliko tisuća onih koji su u Hrvatskoj što na poslovnoj što na radnoj dozvoli. Zapravo radi se oko 900 ljudi godišnje sa radnim dozvolama a čak 3 tisuće i 900 sa posebnim dozvolama koristeći rupu u sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju da u Hrvatskoj mogu boraviti privremeno samo menadžeri. Tako da imamo menadžere za pripremu jela i pića odnosno šefove kuhinja, menadžere za prijem gostiju dakle šefove recepcija i cijelu hrpu takvih menadžera. I kad se tome doda još 12 tisuća po procjenama na crno zaposlene tijekom sezone ta brojka se penje do 15 tisuća, a upravo toliko je stalnih, legalno zaposlenih sezonaca. Dakle zato Hrvatska mora jako paziti kako piše Zakon o strancima i kako izdaje poslovne i radne dozvole. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine podpredsjedniče, državni tajniče, suradnici, kolegice i kolege. Upravo ovakvim jednim cjelovitim rješenjem Zakona o strancima možemo kazati da je doista Republika Hrvatska izjednačila sve one koji žele u Republici Hrvatskoj na bilo koji način sudjelovati počevši od učenja, studiranja, kasnije od rada i da se upravo uređuju najvažnija područja počevši od putnih isprava i viza, ulazak, izlazak i boravak stranaca. Također mjere za napuštanje Republike Hrvatske, a čini mi se doista jedno od najvažnijih je upravo rad stranaca jer se već sada u pojedinim segmentima hrvatskog gospodarstva ukazuje deficitarnost radnika. Primjerice i u građevinarstvu, ali i u brodogradilištu konačno je došao red da i kod nas netko dolazi raditi jer je kod njega standard niži, jer ćeli ovdje steći znanja, steći zaradu i s tom se zaradom vratiti u svom, u svoju državu. Naši su do sada brojni iseljenici odlazili i u Njemačku i u daleku Australiju i u Kanadu zaraditi i zarađeno vratiti i uložiti u Hrvatsku. A ovime se potvrđuje da doista imamo jedan izvrstan i ekspanzionistički pristup u gospodarstvu jer i to dokazuje upravo deficitarnost nekih struka. Boravište i prebivalište stranaca, isprava o dokazivanju identiteta i naravno ono što nas kao turističku zemlju muči doista na koji način kontrolirati inspekcijom državni, Državnog inspektorata tko se sve bavi iznajmljivanjem? Da li taj koji se bavi iznajmljivanjem može imati neku od predviđenih radnih dozvola i boravka? Da li na taj način oštećuje državni proračun ili ne? I konačno na taj način upravo uvođenjem Hrvatske, u Hrvatskoj hrvatsku bazu podataka o vizama da može biti doista s jednog mjesta nadzirano središnje državno tijelo koje će u svakom momentu znati koje su vize izdane, koliko je viza kojim ljudima i na kakav način je to napravljeno. Doista ovim preciznim zakonom može se reći da smo došli na svoje što se tiče i hrvatskoj jezika i latiničnog pisma jer jedan od uvjeta bit će poznavanje upravo hrvatskog jezika i latiničnog pisma što nam nitko ne može zabraniti i nikakav europski standard ne može ograničiti to naše pravo. Zato su upravo i važne mjere za napuštanje Republike Hrvatske u glavi u kojoj se propisuje obveza stranca kojemu je prestao boravak da napusti Hrvatsku. Jedan od tih tijela je sud, a drugo je Ministarstvo unutarnjih poslova kako bi doista bili kadri i sposobni upravo primjenom ovog zakona ispuniti ga u cijelosti. Naravno novina između ostalog da važeći zakon može kazati i pojam, i utvrditi pojam nezakonitog boravka. I naglašeno je da je upravo teret dokazivanja zakonitosti boravka na strancu, inače uvijek u obrnutom slučaju bilo teret dokazivanja na državnom tijelu. Naravno da se ne može dopustiti i neograničeno utvrditi koje su to, kojima se strancima jamči ista razina prava i koje oni imaju isto kao i hrvatski državljani. Naravno precizirati, vrlo precizno se navodi izdavanje i poništenje radne i poslovne dozvole, a sukladno tome su i propisane kategorije osoba kojima se može izdati poslovna dozvola sa naglaskom da poslovanje mora utjecati upravo na ono što nam je najvažnije, a to su gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj. Ekonomski, Europski ekonomski prostor vrlo važna kategorija koju doista mi trebamo iskoristiti maksimalno u cijelosti. Htio bih istaknuti još da je ovo jedan od niza zakona gdje se preciznije izrađuje postupak inspekcijskog nadzora te se proširuje krug nadležnih tijela za provođenje upravo inspekcijskog nadzora, s time da je središnje tijelo za koordinaciju predviđa Državni inspektorat. Jer zaludu su nam svi dobri zakoni, zakonske odredbe ako nemamo mjerodavne učinkovite inspekcije koje će oni doista to i sprovoditi. Vjerujem da će ovaj zakon biti koristan u svakom segmentu, jer važne su i odredbe upravo one odredbe u kojim slučajevima se strancu neće odobriti ulazak u Republiku Hrvatsku, jer između ostalog se spominje da će, da ako postoji opravdana sumnja da njegov boravak neće biti korišten upravo u namjeravanu svrhu za koju on ističe da bi htio doći, živjeti i raditi u Republiku Hrvatsku. Vjerujući da će ovo biti jedan koristan propis i zakon posebno se ističe još uvijek jedan nedostatak upravo, upravo koji je do sad postojao kad se radi o svrsi radi koje se može odobriti privremeni boravak, pa se u članku 51. on taksativno i nabraja. Na prvom mjestu se stavlja spajanje obitelji, rad, srednjoškolsko obrazovanje i studiranje, znanstveno istraživanje, humanitarni razlozi, što bi neki od ovih razloga naravno u primjeni se moralo i preciznije odrediti. I konačno, uopće je važno istaknuti da za izdavanje odobrenja za privremeni boravak odlučuje upravo policijska uprava, odnosno policijska postaja prema mjestu boravišta, odnosno namjeravanog boravka stranca. Jer upravo takva policijska uprava i policijska postaja najviše i najbolje zna koji su to razlozi, kakve su prilike i da li je koristan taj privremeni boravak za dotično mjesto, grad ili općinu. Vjerujem da će unatoč uvijek razmišljanjima zašto ne još jedno čitanje, pa drugo čitanje, pa ne znam što, vjerujem da su nomotehničke odredbe složene moderno, korisno, a rasprava će i pokazati da li smo mi spremni ga prihvatiti odmah ovako kao što je i predložen. Ja vjerujem da hoće. Jer ogroman trud koji je uložen u ovaj zakon rezultirao je upravo onim rješenjima koja su nam nužno potrebna. Hvala lijepo.
Hvala. U 11,02 će proći vrijeme za prijavu od 10 minuta. Na redu je gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Ja bih se gospodine dopredsjedniče pridružio komplimentima upućenim predlagačima zakona. Sa ovim zakonom Hrvatska postaje ono što je tradicionalno uvijek bila, otvoreno društvo. U tradicionalnim društvima pojam stranca je usko lokalno definiran. Ja ili uvaženi i učeni kolega Bebić u ranom djetinjstvu strancima smo doživljavali on ljude iz Opuzena, a ja iz susjednih Tučepi, Makarske ili Igrane, bili su naši susjedi. Ali tamo nismo se s njima previše družili, bilo se teško s njima oženiti da ne bi navukli bijes lokalne zajednice. Danas hrvatsko društvo je otvoreno europsko društvo i dobro je da je tako postavilo otvoreno jedan Zakon o strancima. Moja emocionalna veza sa pojmom stranac je vezana sa jednim pozitivnim iskustvom. Naime, kao dijete sam bio vezan za Camusev roman "Stranac" zato što je bio kratak, mogao se pročitati u više navrata u nekoliko dana. Općenito Hrvati su stranci u tuđim zemljama i dobro je da definiraju vlastiti stav prema strancima da bude s jedne strane prijateljski, s druge strane da bude jako mudro definiran. Ovih dana privodi se kraju pripreme za jedan veliki nacionalni projekt o "Enciklopediji hrvatskih prezimena", to radi Hrvatski rodoslovni centar. Na čelu tog projekta je akademik Vlatko Pavletić. I vrlo je zanimljivo gledati kako će izgledati taj "Enciklopedija hrvatskih prezimena". Primjerice većina ljudi koja danas živi u Zagrebu su nekada bili stranci. Oni su se doselili uglavnom ne iz Hercegovine nego iz Bosne. U Zagrebu je svega 8% starih Zagrepčana u onom retrogradnom smislu riječi o kojem sam na početku govorio. Biti će zanimljivo vidjeti iz te enciklopedije hrvatskih prezimena da postoji jedan ogroman broj prezimena u Hrvatskoj koja su nama poznata jer su zadužili hrvatsku znanost, kulturu, umjetnost, a izumiru. Naime u toj enciklopediji hrvatskih prezimena vrlo je malo dva-tri postoje žive Šenoe, nekoliko Haulika, jedva koji ako ima Strossmayer, Šulek, Bulgako, Jerosimov, Lisinski, čak i Matoš. I tu se vraćamo na poantu ovog prijateljskog odnosa prema strancima. Već kod prvog čitanja sam govorio da su stranci obogaćivali hrvatsku kulturu, štoviše postojali su u vrlo kratkom vremenu, čim bi dobro savladali hrvatski jezik i hrvatsku kulturu, hrvatski domoljubi, čak i hrvatski nacionalisti. Obrnuto imamo etničke Hrvate koji su hrvatožderi, mrze Hrvate, mrze Hrvatsku i to je jedan veliki paradoks. I u tom smislu meni je jako drago da se tu kao jedno ajde da kažemo simpatično diskriminativno načelo za stjecanje stalnog boravišta i potencijalno državljanstva navodi i poznavanje hrvatskog jezika. O tome je već govorio kolega Nikola. Ovdje treba biti precizan što znači poznavati hrvatski jezik. Ne bi trebalo i o tome sam govorio na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, da se previše od tih ljudi traži. Da se traži osnovna komunikacija. Meni bi bilo simpatično da se uvjet stjecanje stalnog boravka uvedu i dvije jedno znanje i jedna vještina. To bi sigurno bilo sa stajališta image mekinga ili slikotvorstva da se traži da ljudi znaju vezati kravatu. Znači time bi se pokazalo da u Hrvatskoj, hrvatsko državljanstvo može imati stranac samo koji zna vezati kravatu i bilo bi dobro da zna hrvatsku himnu. Vidite moj je sin bio u srednjoj školi u Teksasu. Svaki ponedjeljak počinje u svakom razredu osnovne i srednje škole prisege domovini. Djeca gledaju u američku zastavu, odnosno izriču riječi ljubavi i prisege domovini. Kada bi se to uvelo u Hrvatskoj došlo bi do sveopće pobune tzv. udruga za zaštitu ljudskih prava i to je jedan od najvećih paradoksa. Kao što je najveći paradoks, bio sam sa velikim veseljem prije dva-tri dana na stadionu Dinama gdje je bio koncert Tompsona. Znači tamo se ljudi plaše ići, znate. Naši ljudi smatraju da još postoji komunizam, da postoji verbalni delikt, da postoji dopuštena glazba, da postoji nešto gdje je potrebno ili gdje nije potrebno ići. U tom smislu mislim da su rješenja ovog zakona jako dobra. Što se tih prezimena stranaca tiče ona su uvijek šarmantnija nego hrvatska neka budurska prezimena gdje imate vukobrade, trči maži brade, pa znači imate guzdine, pizdine itd. Znači to su ova strana prezimena su vrlo simpatična. I kad se danas-sutra ovi stranci koji su došli tu malo u korijenje u naš narod, oni će očuvati hrvatstvo kojem hoće doći glave ovi o kojima sam govorio. Što se nekih tehničkih stvari tiče, meni se mislim da je to i bio prijedlog Odbora za useljeništvo, da se umjesto ekskluzivne nadležnosti Ministarstva unutarnjih poslova koje pogotovo danas ima puno pametnijeg posla nego da se bavi problemima izdavanja takvih potvrda, da se kod radnih pa i poslovnih dozvola da ovlasti možda resornim ministarstvima. I konačno završit ću sa nečim o čemu sam govorio na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Zbog stvaranja državljanske samosvijesti, uznositosti i ponosa, trebalo bi predvidjeti u zakon jednu diskriminacijsku odredbu u odnosu na zemlje koje prema Hrvatskoj i Hrvatima i građanima Hrvatske primjenjuju diskriminativne vizne poretke. Naš uvaženi potpredsjednik Visokog doma, Luka Bebić, je htio ići u Kanadu. I 24 sata prije ulaska u Kanadu još uvijek nije znao da li će mu ta ohola kanadska konzularna služba dati vizu ili mu je neće dati. Naši ljudi koji idu u neke zemlje, a prije svega se to odnosi na Kanadu, na Australiju i još neke zemlje, moraju polagati i ispunjavati ponižavajuće upitnike. Moraju ili govoriti istinu pa ne dobiti vizu primjerice da su branili vlastitu domovinu ili moraju lagati da bi dobili vize u tim zemljama. Mislim da je minimum minimuma da se u ovom zakonu predvidi mogućnost da državljani koji ne poštuju Hrvate i hrvatstvo pa i elementarne domoljubne vrijednosti da imamo načelo reciprociteta. O tome sam govorio i molio bih da se uz konzultaciju ne znam koga, Europske komisije ide sa amandmanima i da se takva reciprocitetna odredba unese u ovo zakonodavstvo da se ne bi dogodilo što se dogodilo primjerice kolegi Andriji Hebrangu da ga u nekoliko navrata odbiju i ne može čovjek koji je bio ministar obrane, koji je naš uvaženi kolega, fantastičan liječnik poći u Australiju zbog toga što je bio ministar obrane i branio vlastiti narod i vlastitu zemlju. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ova nadahnuta rasprava dragog mog kolege i profesora Slavena Letice me potakla na jednu repliku. Kada ste spomenuli da je vaš sin bio u Americi i sad je tamo, i da sluša redovito prije nastave dakle američku himnu, ja bih htio odgovoriti na to, Bogu hvala i moja nećakinja je bila ali ne u Americi nego u Kanadi godinu dana. I svako jutro, svako jutro su imali malo blago rečeno postrojavanje i slušanje himne i pozdrav himni Kanade. Prema tome dakle i na cijelom tom američkom kontinentu dakle razvija se taj odnos prema domovini i domoljublje kao takvo se iskazuje. Mislim da ne bi bilo loše razmisliti i ovdje kako da na određeni način da kod djece doista uvodimo više poštovanja i prema domovini i prema himni pa i da to bude jedan od način. Također ovo je prigoda možda i kazati da koliki je značaj hrvatskog iseljeništva. Ta draga moja nećakinja je bila kod naših ljudi, dakle koji su je besplatno tamo štitili, kod kojih je imala dom cijelu godinu dana. Dakle, zamislite kad bismo mi Hrvati uspjeli razviti jedan odnos Hrvata u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini recimo sa Hrvatima u svijetu i da razradimo jednu mrežu, razmjenu naše djece tako da naša djeca odlaze vani, budu vani godinu dana, vrate se ovamo, nauče engleski jezik, vide hrvatskog čovjeka u svijetu i svijet vani, a isto tako da djeca hrvatskih iseljenika dolaze ovamo i da zapravo uče jezik u Bosni i Hercegovini, u Hrvatskoj, dakle kod naših ljudi. To je bilo vrlo važno i konačno kad ste kazali vezano za ovaj koncert Tompsona kako se ljudi boje. Tu se mrvicu ne slažem dopustite mi s vama i da se boje ne bi tamo došlo 50 tisuća ljudi. Hvala lijepo.
Odgovor, gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Kolega Bagarić je u pravu da u globaliziranom svijetu postoji ljudska potreba pripadnosti, pripadnosti zavičaju, pripadnosti gradu u kojem živiš, pripadnosti nekoj lokalnoj zajednici, pa pripadnosti vlastitoj zemlji, narodu, naciji i u tom smislu domoljublje i patriotizam doživljava veliku renesansu u svijetu, prije svega u Sjevernoj Americi i u drugim zemljama, tako i u Europskoj uniji ljudi krivo pretpostavljaju, pa takva kriva pretpostavka postoji u Hrvatskoj da biti Europljanin ne znači biti Hrvat. Znači u modernom svijetu čovjek može istodobno biti više stvari. Može biti u vašem slučaju čovjek iz Hercegovine, Hercegovac, može biti Hrvat, može biti Europljanin, može biti građanin svijeta i može biti pripadnik liječničkog plemena. Znači mi moramo se naviknuti na takve višestruke identitete i ne dopustiti ljudima koji misle da globalizacija uništava potrebu ljudi da pripadaju sebi samima i svojima je nešto zastarjelo, retrogradno i nacinalističko.
Još jedna replika, gospodin zastupnik Franjo Arapović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Replicirao bih uvaženom zastupniku Slavenu Letici kada je govorio situacije u nekim državama pa je spomenuo Ameriku. Bio sam nazočan u Americi u jednome gradu kraj Bostona Newton, pa sam u nedjelju ujutru ustao malo ranije prošetati gradom, pa sam vidio u jednome dvorištu jedno možda četiri generacije obitelji stoje, svira se američka himna i najstariji član obitelji podiže tu zastavu. To je domoljub. A kod nas smo od domoljublja, domoljublje smo prozvali fašizam kako brane svoj komunizam. Jako dobra pjesma koja sve o svemu govori, a i sami znate, bili smo skupa na koncertu, čak sam vas i vozio iz Maksimira do grada. Ja nisam primijetio da je to bio ustaški skup što nam danas mediji uporno hoće reći da smo bili saborski zastupnici na nekom ustaškom skupu 17. ovoga mjeseca. Vi ste profesor, ja ne znam šta smo to pogriješili i ne bojimo se mi, nego oni koji to žele da se mi bojimo pokušavaju. Razgovarao sam i sa policajcima na stadionu. Pa nikada manje posla u životu nisu imali sa više ljudi, 55 tisuća ljudi oni nisu imali posla, a uporno se hoće provući da je to bilo neko zlo. Ja kao saborski zastupnik biran od ovog naroda kategorički u ovom Visokom domu tvrdim da ja nisam 17.06. bio ni na kakvom ustaškom skupu nego sam bio na koncertu moga dugogodišnjeg prijatelja i jako dobrog glazbenika. Hvala lijepo.
E Zakon o strancima je na dnevnom redu. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Pa možda emocije su odvele, ali u pravom pravcu kolegu Arapovića. Sura je istina da me on poveo sa ministrom Primorcem koji je moj student i da je takav doživljaj bio tamo te Hrvatske. To je malo siromašnija Hrvatska, malo napaćenija Hrvatska, možda malo zastarjelija Hrvatska, ali je ipak čarobna Hrvatska. Što se tiče nacionalnih konsenzusa. Gledajte vi imate jednu situaciju da ova Vlada na čelu sa uzoritim premijerom dr. Ivom Sanaderom se išla boriti protiv korupcije. Protiv korupcije se ne možete boriti bez nacionalnog konsenzusa. Čim je pokušao nešto napraviti taj visoki i nesretni čovjek odmah se strančari i u tom smislu bez konsenzusa i kad je u pitanju domoljublje i kad je u pitanju nošenje sa velikim zlima, nećemo se nikud pomaknuti, tako da ja bih apelirao ako hoćete se boriti protiv korupcije, organiziranog kriminala i ako se hoćete boriti za hrvatstvo i za čestito i poštenje uvijek mora biti međustranački opći konsenzus. Bez toga nije moguće pomaknuti se dva metra, i u tom smislu mi je drago da me je poveo gospodin Arapović.
Hvala. 701., P.Z.E. 701. Konačni prijedlog Zakona o strancima ako ste slučajno zaboravili koji je zakon na dnevnom redu. Zdenka Babić Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Danas nećete se gospodine dopredsjedniče naljutiti, dvije rečenice uvodno prije ovoga Zakona. Danas na svjetski dan izbjeglica upravo govorimo o Zakonu o strancima i Zakonu o azilu što mi je vrlo važno, a svaki Hrvat kad se govori o Zakonu o strancima i Zakonu o azilu mora razgovarati i sa jednom odgovornošću, posebno pa ako hoćete s emocijama s obzirom na našu višegodišnju povijest. Nema zemlje na ovom svijetu od ognjene zemlje od sjevernog do južnoga pola gdje nema Hrvata ili je bio politički azilant ili je dobio dozvolu boravka privremeno ili je dobio dozvolu boravka stalno, pa prema tome veseli me da mi u Hrvatskom saboru u suverenoj državi govorimo i o Zakonu o strancima. Ovim Prijedlogom zakona uređuju se sljedeća područja putne isprave, viza, ulazak, izlazak i boravak stranaca, mjere za napuštanje Republike Hrvatske, rad stranaca, isprava o dokazivanju identiteta, boravište i prebivalište stranaca, kretanje stranaca u odori, ulazak i boravak i rad država članica Europskog ekonomskog prostora, zbirke podataka, inspekcijski nadzor, kaznene odredbe. Sigurno da ovo propisuju zakoni i Hrvatska kao suverena država mora i raditi kako se to očekuje najprije prema interesu nacionalnog interesa, a onda i prema putu Europskoj uniji i ponavljam još jedanput upravo zemlja koja ima diljem svijeta generacije, ne samo prvu i drugu ako brojimo u Europskoj uniji već se stvara treća generacija, pa skoro 50% hrvatskog pučanstva žive izvan domovine, a 50% u domovini. A sada ću se osvrniti i pored članka 2. kojeg sam već u ime odbora, o njemu nešto govorila, predloženoga zakona. Ja se nadam da ovaj članak 2. gdje je odbor, 4 zastupnika 11. izborne jedinice podnijeli su vama amandman. Dobro ga promotrite da je on upravo u duhu nacionalnog interesa Republike Hrvatske i ne krši se niti sa europskim niti sa svjetskim konvencijama. Znači da se predlaže dodatak stavku, članku 2. stavak 3. kojim se određuje da se Hrvati sa stranim državljanstvom, ili bez državljanstva ne smatraju strancima u smislu odredbi ovoga zakona. Ponavljam još jedanput, u smislu odredbi ovoga zakona a ne na što je, već se aludiralo kroz ovaj zakon na pravo glasa. Zna se tko ima pravo glasa u Republici Hrvatskoj. Ponavljam. Hrvati sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva ne smatraju se strancima u smislu odredi ovoga zakona. Zatim, ja sam, ja ću vam još predložiti nekoliko amandmana. Nadam se da će biti prihvatljivi. Nisam imala vremena ostale amandmane napisati u pisanom obliku, pa evo, ja ih govorim usmeno. U članku 70. mijenja se prvi stavak i glasi: "Identifikaciju žrtve obavlja ministarstvo kad se radi o žrtvi maloljetniku. Ministarstvo je dužno surađivati s ministarstvom nadležnim za socijalnu skrb, a može u tom slučaju surađivati i sa organizacijama civilnog društva." S kojim? U Hrvatskoj ima 27 tisuća registriranih civilnih udruga. Među udrugama … [[Govornik se ne razumije.]] konvencija teško je odrediti s kojom od tih udruga ministarstvo mora surađivati. Ovaj članak, on mora biti itekako jasan upravo u ovom zakonu koji stupa na snagu 1. siječnja 2008. godine. Pa do tada ja se nadam, da do glasovanja, da ćete razmotriti i ovaj moj prijedlog amandmana. U članku 95. brišu se riječi "zbog pripadnosti posebnoj državnoj skupini". U ovom prijedlogu zakona nema definicije posebne društvene skupine. Taj pojam je jako rastezljiv te stoga onemogućava primjenu zakona onako kako ste ga vi predložili upravo u članku 95. I moj treći je amandman i ono što sam govorila, to je, o tome je također govorio kolega Letica i moji prethodnici. U članku 121. mijenja se stavak 2. i glasi: "U zahtjevu iz stavka 1. ovoga članka odlučuje ministarstvo nadležno za rad – Hrvatski zavod za zapošljavanje, područne službe" a njih je 22 odnosno svaka županija ima svoje područne službe za zapošljavanje. Upravo zato što županijski ured najbolje znaju o njihovoj situaciji. Mislim da je ovaj članak jako važan da se ne dogodi ono što se je dogodilo u ovom prethodnomu vremenu, u vrijeme važećega zakona da je više izdato poslovnih nego radnih viza. Sigurno da ima još i drugih primjedbi o kojima su govorili moje kolege prethodnici i ja se neću ponavljati ali vas molim, s obzirom da nema puno prijavljenih za ovaj zakon, dajte mi malo više vremena da mogu napisati i još ova tri zakona jer će rasprava koliko vidim sada završiti. Pardon, amandmane sada završiti.
Zahvaljujem.
Ako ne, onda prihvatite usmeni amandman.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege! Evo, i ovaj Prijedlog zakona o strancima koji u biti bi supstituirao dosadašnji Zakon o strancima koji je po prvi put regulirao to pitanje u srpnju još 2003. godine, kada je Hrvatska već tada pokazala da nije ksenofobična zemlja, da je zemlja koja se želi otvoriti svim ljudima dobre volje. A imajući na umu upravo i sudbinu hrvatskog naroda koji je dugo godina upravo odnosno kroz svu svoju dugu povijest nastanjivao ne samo Europu nego i sve zemlje svijeta, što u borbi za boljim životom, što iz političkih razloga a što iz čak i iz razloga humanitarne naravi. Sjetimo se samo i naših misija. Ono što se navodi u ocijeni stanja o osnovnim pitanjima koje se trebaju urediti ovim zakonom, mislim da je sveobuhvatno i učinjeno. Istina je i to da u objašnjenju i ocjeni stanja dakle uvodno prije pojedinačnih normi, ovaj prijedlog dakle otvoreno govori o tome da određeni niz pitanja koja su po postojećeg Zakonu o strancima rješavali i bili u nadležnosti isključivo sudova, sada ipak daju se te ovlasti Ministarstvu unutarnjih poslova. Možda na prvi pogled bi se to činilo ipak da je to izvjesno umanjenje ljudskih prava stranaca. Međutim, ne bi se tako trebalo cijeniti po tome tko donosi određene odluke, nego da li su one transparentne, da li one idu upravo takve norme a i odluke onda u zaštitu takvih osoba i da li je svako diskrecijsko pravo isključeno? Upravo kroz prošlost i u djelatnosti redarstvenih snaga prije svega, zapravo općenito djelatnika Ministarstva unutarnjih poslova, tomu uvijek nije bi tako slučaj. Sjetimo se samo i odluke Ustavnog suda glede onakvih odlučivanja povodom odredbe, takvih odredbi koje su omogućavale djelatnicima Ministarstva unutarnjih poslova da po diskrecijskoj svojoj ocjeni uvaže odnosno odbiju određeni zahtjev građanina. Međutim, neke norme i dalje ostaju takve naravi da je upitno kako će one u praksi izgledati odnosno da li će biti ih moguće i provesti. Ovo govorim prije svega zbog toga što se i u obrazloženju zakona navodi da se mnoge norme mijenjaju upravo zbog toga što postojeći zakon je bio manjkav u smislu određenih pravnih dakle praznina koje ovaj zakon želi upravo nadopuniti. U ocjeni izvora potrebnih sredstava za provođenje zakona navodi se točno koliko za 2008. godinu kada stupa zakon na snagu, kada se primjenjuje da će u državnom proračunu biti potrebno osigurati 3 milijuna kuna, a zatim za sljedeću devetu odnosno 2010. godinu još po 4 milijuna kuna. Možda sasvim korektno. Ali ipak vodimo računa o tome da je ovo jedan od zakona koji se evo donosi gotovo uoči izbora. I od strane vladajućih imali smo jedno načelo pa i primjedbe glede ranije vlasti da nije dobro stvarati obveze za neku buduću vladu. Dakle ovo je zakon koji financijski itekako će koštati državni proračun. Međutim s obzirom u koje svrhe i u koje namjere se on donosi i koja sredstva upravo u tu svrhu treba donijeti možda bi ovdje taj razlog trebalo odbiti odnosno odbaciti. Za pohvaliti je što se navodi u članku 1. u stavku 3. da ovaj zakon ima, da se u ovom zakonu određen imenice navedene u muškom rodu koriste kao neutralne i za muški i za ženski rod. Ovo je dobro, ovo je jedan korak naprijed kako nomotehnički trebaju izgledati zakoni, ali ne samo radi nomotehnike nego i radi ravnopravnosti. Žalosno je da i danas i to državni službenici isto tako i državni dužnosnici u drugim granama vlasti prije svega u pravosudnoj gledaju izbjeći upravo imenicu ženskog roda smatrajući eto da je to umanjenica odnosno izvedenica od imenice muškog roda što sigurno sa aspekta ne samo proglamirane ravnopravnosti spolova nego i svih pojedinih zakona nije prihvatljivo. Eto zato i ja posebno skrećem pozornost odnosno evo svih nas upozoravam da kad budemo donosili druge zakone da se i ugledamo upravo i u ovakav Prijedlog zakona o strancima koji to posebno apostrofira. U članku 13. govori se o, kada se putna isprava neće izdati stranci. Ovom broju, 4 taksativno navedena razloga smatram da je sigurno svakako, a s obzirom na iskustva koja smo imali i to ne davno nego u recentnoj prošlosti, ne suviše davno što bi trebalo nadopuniti? Smatram da se ni u kom slučaju putna isprava ne može izdati strancu koji javno i proklamirano dakle za koje je poznato našim državnim tijelima navlastito Ministarstvu unutarnjih poslova ne priznaje suverenitet Republike Hrvatske. Pa sjetite se slučaja Joras koji je uveseljavao odnosno nervirao i na neki način pokušao izigravati do krajnjih granica i igrao se strpljivošću i živcima državnih službenika u državnim tijelima čitav niz godina. A povremeno se ovako javi zavisno gdje su izbori. Isto tako ne bi trebalo izdati putnu ispravu strancima. Dakle u svakom slučaju nadopuniti odredbu članka 13. onim osobama koji, za koje je poznato da veličaju fašističke države, tvorevine i totalitarne sustave. Mislim da je to potrebno a tim prije što smo se tim, ovakvim slučajevima nalazi, s ovakvim slučajevima susretali u nedavnoj prošlosti. U odredbi, u članku 58. govori se da se prijevremeni boravak u svrhu spajanja obitelji da će se odobriti strancu te se navodi evo jedan uvjet koji ne znam kako će naši službenici to moći kontrolirati. A nije posve … [[Govornica se ne razumije.]] i jasno. Naime radi se o tome dakle da moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti: da bračni ili izvanbračni drugovi nisu oženjeni, dakle u, ili da se ne nalaze u stabilnoj dugotrajnoj vezi s drugom osobom. Mi znamo da su to činjenice koje je vrlo teško i samom sudu, posebno dakle educiranom za ovu vrstu predmeta i ovakvih pravnih odnosa koji nastaju među ljudima, teško dokazati. Dakle postavlja se pitanje koje su to, na koji način bi to mogli djelatnici u Ministarstvu unutarnjih poslova dokaz odnosno utvrđivati. Ovo me asocira i upravo da određena sredstva koja se izdvajaju za primjenu ovog zakona dakle ne samo glede pomoći koja se daje strancu po određenim člancima koja su taksativno i navedena, nego sigurno da će biti potrebno provesti i određenu edukaciju službenika policijskih koji budu provodili, referenata, onih koji budu provodili ove upravne postupke. Dakle sigurno je da jedna edukacija jer ovdje su i određene norme koje do sada zakon nije poznavao, biti potrebno provesti. Ja mislim da to nisu neka velika sredstva, a korist će biti višestruka. I radi ujednačenog postupanja i radi njihove bolje zaštite. I još nešto što je također jako važno. U članku 79. govori se o riječi "au pair". "Au pair" to je francuska riječ. Mi smo ovdje vrlo elegično govorili o hrvatskom jeziku. Kako on ne može i ne smije izumrijeti. Kako nam nitko neće zabraniti da i stranci govore hrvatskim jezikom ukoliko žele imati stalni boravak. Prema tome ne možemo mi u našim hrvatskim zakonima, u naše hrvatske zakone uvoditi strane riječi kao nove pravne pojmove. To je nedopustivo, a jednako tako smatram da ovaj, ova sintagma koja bi značila nekakva pratnja ne smije se odnositi samo na čuvanje djece. To je jedan važan posao kojim bi se stranci bavili. Jednako tako i za čuvanje starih i nemoćnih osoba koje je u Hrvatskoj nažalost sve više i trebaju tuđu pomoć i njegu [[Upadica: Zahvaljujem.]] Ukratko podržavam donošenje ovog zakona jer biti stranac neće biti neudobno u Hrvatskoj, ali ni Hrvati ne smiju biti stanci odnosno podstanari u vlastitoj zemlji. A o tom potom povodom drugih zakona.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo da ne idemo u nabrajanje netočnih navoda, jedan netočni navod koji je evo kolegica vjerojatno kao bivša ministrica bivše Vlade izjavila. Veli: "Imali smo načelo da nije dobro stvarati obveze za neku buduću vladu." Taj popis od tih obveza bi ja mogao stvarno dugo recitirati, ali samo ću neke nabrojiti. Od silnog potpisivanja ugovora o izgradnji, ne znam, na primjer poslovi i zgrada bez pravnog temelja, bez građevinskih dozvola pa do potpisivanja bivšeg ministra Pančića obveze za buduću vladu kad više nije bio ministar. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma, Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Ja bih prije svega preporučio sukladno i onima koji su već dali ovaj prijedlog da se poštuje prijedlog da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Naime moram reći da je zakon vrlo dobro pripremljen za prvo čitanje, ali ima još nekoliko stvari koje bi trebalo doraditi i sa ustavnopravnog aspekta i u tom pogledu sasvim sigurno nekih od tih i svojih dvojbi ću rado iznijeti i podijeliti s vama da bismo vidjeli je li o tome treba ili ne treba dodatno raspraviti. Naravno prije svega se to odnosi na neka pitanja koja su iznimno značajna a vezana su zapravo uz pitanje položaja stranaca, vezana su onda uz članak 14. Ustava, članak 26. Ustava, zatim pitanje odgovornosti itd., itd., itd. Pa dopustite da onda idem po redu. Pokušat ću naći one primjedbe koje su po meni puno značajnije i puno bitnije. Prvo je pitanje da su pred našim zakonom svi jednaki. E sad pazite, u članku 56. imamo da su članovi uže obitelji samo maloljetna djeca, a onda kad se govori o obiteljima Europskog ekonomskog prostora da su to djeca do 21 godine, a onda i nakon 21 godine ako su na uzdržavanju … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, očigledno da su privilegirane osobe koje su iz Europskog ekonomskog prostora, a osim toga to je suprotno našem Ustavu jer Ustav kaže da se ne mogu ni po spolu, ni po ovome, ni po onome, da ne nabrajam sve što u članku 14. piše dijeliti osobe. Prema tome, i moraju biti pred zakonom jednaki. E sad, posebice je važno ovdje naznačiti da svi državljani i stranci kod nas sukladno članku 26. su jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koji imaju javne ovlasti. Prema tome prva primjedba koju treba preispitati, vidjeti šta i na koji način učiniti. Drugo pitanje koje je iznimno važno je vezano uz članak 70. ako se radi o žrtvi maloljetniku. Onda se kaže u stavku 1. da će se to obaviti u suradnji sa organizacijama civilnog društva. Ovdje bih htio podsjetiti da postoji i posebni zakon o pojedinim humanitarnim organizacijama, kao i obaveza po Zakonu recimo o azilu vezano za rad sa Crvenim križom, vezano i obavezu Crvenog križa po međunarodnim propisima oko službe traženja i spašavanja, itd. Prema tome u ovdje osim ovih ostalih udruga civilnog društva treba svakako naznačiti Hrvatski crveni križ. Na kraju krajeva i konvencija ne samo da je Hrvatska potpisnica nego ih je notifikacijom i prihvatila. Treću primjedbu koja je jako važna jeste pitanje članak 88. gdje se kaže da između ostaloga rješenje o protjerivanju koje je donijelo ministarstvo, policijska uprava, odnosno policijska postaja. E sad, poslije vidite u članku 91. da kada je to radi ministarstvo onda nije dopuštena žalba nego je samo, može se voditi upravni spor. Ako radi policijska uprava ili postaja onda se može izjaviti žalba, otvoreno dvostupanjski postupak. Međutim, ostaje problem koji je vezan uz Ustav. U članku 18. Ustava je predviđeno i propisano da se samo iznimno može uskratiti pravo na žalbu i ako se ono uskraćuje, jel, kako ovdje u Ustavu lijepo piše, dakle pravo na žalbu može biti iznimno isključeno u slučajevima određenim zakonom ako je osigurana druga pravna zaštita. E sad ovdje bi trebalo u ovim slučajevima gdje se uskraćuje pravo na žalbu jasno navesti zakonom koji su to slučajevi. Oni nisu navedeni, ostalo je na diskreciono procjenjivanje prije svega ministarstva onda i policijske uprave i policijskoj postaji. I u takvoj situaciji je sasvim jasno da se to pitanje mora posebice razraditi. Naravno najozbiljnije pitanje je vezano uz članak između ostaloga taj isti 91. jer on kaže i to da žalba ne odgađa izvršenje, odnosno upravni spor ne odgađa izvršenje rješenja. U takvoj situaciji se postavlja pitanje, a šta je sad to kad smo čovjeka protjerali šta to njemu znači zapravo nakon toga ako eventualno u sporu uspije pred sudom, ništa. Ništa. Prema tome to pitanje treba sasvim ozbiljno raspraviti, malo ga doraditi i otvoriti kod onog članka 70. posebno pitanje, znate, da li imaju pravo humanitarne organizacije i nevladine udruge civilnog društva organizirati i pružiti pravnu pomoć. Zatim članak 94. u stavku 1. točka 2. kaže: "Zbog sumnje da je počinio ili je namjeravao počiniti teško kazneno djelo,", gospodo zbog sumnje da je počinio ili je namjeravao počiniti kazneno djelo, ali naravno ne kod nas nego u zemlji Europskog ekonomskog prostora, je li, njemu će se, prisilno će se udaljiti taj stranac iz naše zemlje. E sad, ja bih vas htio podsjetiti da u Ustavu izričito se propisuje da nitko nije kriv dok mu se pravosudnom odlukom ne utvrdi krivnja. A mi ovdje polazimo od pretpostavke. Ne samo da je on možda počinio, nego čak i ako je postojala namjena, sumnja dakle uopće nemamo dokaz nikakav da je to počinio, ali to polazimo od pretpostavke recimo na temelju nekakve zabilješke koja je operativnim nalazom obavještajna služba neka od zemalja Europskog ekonomskog prostora zabilježila, nama dostavila, mi ćemo takvu osobu isključiti iz Republike Hrvatske. Mislim da u takvoj situaciji to treba posebice razraditi. Drugo je pitanje ako se govori o Konvenciji o borbi protiv terorizma, međunarodno organiziranog kriminala, ali ta pitanja treba posebno izdvojiti u posebni članak i u tom dijelu naznačiti da tu postoji izuzetak i naznačiti kako se provjeravaju ti dodatni podaci vezano za to da se i Ustavom zajamčena prava i slobode čovjeka i građanina ne povrijede. Članak 95. je preusko postavljena zabrana diskriminacije gdje se kaže, zabranjeno je prisilno udaljiti strance u državu gdje su njego život ili slobode itd. Zaboravlja se da se kod nas po članku 14. iako postoji diskriminacija primjerice po spolu, jezika, političkom ili drugom uvjerenju, znate ne ovo političkoj ili drugoj pripadnosti društvenoj skupini, znate, političkog mišljenja, uvjerenja. To naš Ustav zabranjuje da se po tome diskriminira. Pa ona je tu pitanje između ostaloga i neka druga pitanja, ja neću sada citirati članak 14. stavak 1. ali bi bilo dobro da se ta odredba prije svega uskladi sa člankom 14. stavak 1. da bismo u tom pogledu imali kvalitetno drugačije mišljenje. Ili moram reći da pored odredbi članka 42. gdje se fino kaže da postoji boravak stranca je kod nas kratkotrajni, privremeni i stalni, e ali se pojavljuje i četvrta kategorija u članku 112. to je privremeni ostanak. Postavlja se pitanje kako to dodatno, ja znam da to u konvenciji postoji ali to treba razraditi i onda treba isto tako uskladiti sa člankom 42. ovaj članak 112. Onda ovaj članak 114. stavak 3. radom u smislu ovog zakona smatra se volonterski rad ako je uređen općim propisima o radu. Gospodo mi imamo posebni Zakon o volonterstvu kojim smo omogućili da stranci mogu dolaziti po tom zakonu, mogu stjecati i prakticirati volonterski rad i koji nije reguliran Zakonom o radu. Prema tome to pitanje treba uskladiti sa tim djelom pravnog sustava. Naravno tu je isto tako pitanje članka 115. gdje se kaže da se zajamčena prava osobito odnose na i sad se pokuša navesti taksativno primjeri vezano za poštivanje prava na rad i prava iz rada stranaca. To je prvo suprotno članku 26. našeg Ustava jer u članku 26. Ustava citiram ponovo, svi su državljani jednaki Republike Hrvatske i stranci jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima i članku 14. Ustava koji izričito kaže svi su pred zakonom jednaki. Prema tome ako je stranac dobio dozvolu za rad, dobio privremeni boravak on mora imati prava i obaveze iz radnog odnosa i na temelju iz rada i na temelju rada jednaka svakom našem drugom radniku i zaposleniku ovdje i ne može se ovdje izdvajati neka od tih prava koja će moći ostvarivati a koja inače ne bi mogao ostvarivati ili dovoditi u pitanje da li bi se moglo jel'. Onda imate ovo pitanje oslobođenja kretanja vezano uz migrante, a na principu uzajamnosti. Mislim da to nije dobro govoriti o principu uzajamnosti kolega Letica je to pitanje dodatno otvorio za susjedne zemlje jer mi izjednačavamo strance bez obzira iz koje zemlje dolaze ovdje. Prema tome ne bi se smjeli privilegirati. Dakako ovo pitanje ključne osobe za trgovačka društva, pa vi ste stavili po ovom opisu i poslovođe su ključne osobe u trgovačkim društvima i predstavništvima itd. i to je nemoguće tako široko postaviti a da u isto vrijeme ne dovedete u neravnopravni položaj sve ostale strance koji dolaze iz drugih zemalja koji nisu pripadnici … ekonomskog prostora i uzgred budi rečeno imam još puno tih primjedbi, ali samo još jednu rečenicu. Znate jedno su zemlje Europske zajednice, a drugo su zemlje europskog ekonomskog prostora. Zemlje europskog ekonomskog prostora su Norveška i Švicarska, prema tome vodite računa da vam se ne dogodi da se pod pojmom europski ekonomski prostor smatraju samo ove dvije zemlje i da pustite cijelu Europsku uniju pa to bi bilo katastrofa. Dajte i taj dio doradite i zbog toga da ne nabrajam dalje, još jedanput molim zapravo dobar zakon, dobar predložak da ide u drugo čitanje da se i ove stvari propitaju i eventualno otklone i dorade da bismo dobili jedan kvalitetan i dobar Zakon o strancima koji zapravo je i dodatan argument više za približavanje Hrvatske Europskoj uniji.
Zahvaljujem. Zaključno državni tajnik Buconjić.
Samo kratko. Mislim da smo svi jedinstveni što se dalo vidjeti u raspravama da je ovo dobar prijedlog zakona i da je osnovna intencija da se tim zakonom dostignu najviši europski standardi u zaštiti prava stranaca i kompletno reguliranje njihovog boravka u Republici Hrvatskoj. U izradi prijedloga ovog zakona je održano nekoliko javnih rasprava u kojima su sudjelovali zaista široki spektar nevladinog civilnog sektora, nadležnih državnih institucija, ministarstava i svih onih koji su mogli dati bilo kakav doprinos izradi što je moguće kvalitetnijeg prijedloga zakona. Sve ove primjedbe koje su izrečene unatoč pohvalama zakona ćemo zaista razmotriti. Međutim ja moram samo reći da imamo i određene terminske obaveze u pogledu donošenja zakona i razmotrit ćemo da li je moguće ove primjedbe koje su opravdane uvrstiti u zakon kroz amandmane tako da ćemo zaista pomno razmotriti sve ono što je na današnjoj raspravi rečeno i eventualno pokušati popraviti već dobar prijedlog zakona da on bude zaista sukladan najvišim europskim standardima. Hvala lijepa.
Zahvaljuje. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o strancima. Posebna tablica je podijeljena zastupnicima i imamo i amandmani Vlade poslije roka. Trebamo prvo glasovati, hoćemo li glasovati o amandmanima Vlade donijetim poslije roka? Molim tko je za taj prijedlog? Hvala. Protiv? Suzdržan? 103 za, 11 protiv. Dakle raspravljat ćemo i glasovati o amandmanima Vlade donijetim poslije roka. Državni tajnik Ivica Buconjić. Amandman 1. Vlade. Zakon o strancima.
Ispričavam se dakle amandman 1. Vlade glasi: "Iznimno članka 78. ovog Zakona stalni boravak može se odobriti strancu na privremenom boravku koji se vraća u Republiku Hrvatsku sukladno programu boravka i zbrinjavanja prognanika, izbjeglica i raseljenih osoba, a ispunjava uvjete iz članka 83. stavka 1. točka 1., 3. i 5. ovog Zakona." Amandman se predlaže radi nastavka provođenja programa povratka i zbrinjavanja prognanika, izbjeglica i raseljenih osoba koji je na snazi od '98. godine.
Otvaram raspravu. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa gledajte gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, što se dogodilo s ovim Zakonom o strancima. Vlada ga je uputila u proceduru donošenja, a da u isto vrijeme nije obavila usuglašavanje sa Europskom Komisijom i sad dobivamo nakon toga amandmane Vlade koji mijenjaju temeljna načela Zakona. Ako pogledate sve amandmane koje ste podnijeli, vi mijenjate temeljna načela Zakona o kojem smo mi raspravljali u Hrvatskome saboru i na žalost ide se na onu varijantu da se ovim Zakonom, kao i Zakonom o azilantima će se omogućiti uvoz jeftine radne snage u Hrvatskoj. To je jedna na žalost od intencija ako se pročitaju svi amandmani Vlade. To je nedopustivo da se znači nakon ove provedene rasprave Vlada dostavi amandmane kojima se mijenjaju temeljna načela na kojima je Zakon bio zasnovan u trenutku kad nam je dostavljeno i o kojem smo proveli raspravu.
Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman Vlade? Hvala. Protiv? Suzdržan? 94 za, 12 protiv, 8 suzdržanih. Amandman postaje sastavni dio Zakona. 2. amandman.
U članku 157. dodaje se stavak 2. koji glasi: "U slučaju kada državljanin države članice EEP ima, nema isprave iz stavka 1. ovog članka službenih granične policije dužan mu je pružiti mogućnost da pribavi potrebne isprave ili da na drugi način dokaže da je državljanin države članice Europskog ekonomskog prostora." Obrazloženje. Amandmanom se predlaže, amandman se predlaže radi usklađivanja s direktivom 2004/38 Europskog parlamenta i Vijeća o pravu državljana Unije i članova njihovih obitelji na slobodu kretanja i boravka na teritoriju država članice. Ja bi samo htio reći, budući da se svi ovi amandmani odnose na jednu glavu, glavu XII koja se odnosi na pravo državljana članica Europskog ekonomskog prostora nema, ne mijenjaju se svi članci kompletno. Mijenjaju se određena prava u pogledu državljana članica Europskog ekonomskog prostora ali smo zbog lakšeg praćenja promjena naveli članke. Znači nema ovoliko promjena koliko se da zaključiti iz članaka. Promjene su male, ali smo vam dali radi lakšeg praćenja.
Otvaram raspravu. Zastupnik Pero Kovačević.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče! Je li vama jasno što ste vi sada pročitali? Odite vi sad u Sloveniju pa nemajte isprava, pa kako će postupiti prema vama? Hoće li postupiti na ovaj način? Hoće li na ovaj način postupit? Znači, ako nemaš isprava, pa zna se koja su pravila u takvoj situaciji. Odmah te vraća natrag. A znači mi moramo on nema isprava, sad mi njemu moramo omogućiti sve uvjete pružiti i sami pribavljati za njega isprave.
Još jedno objašnjenje.
Zašto ste to stavili?
Kolega Buconjić, zastupnik, državni tajniče…
… [[Govornik se ne razumije.]] priču. Bolje povucite ovaj zakon.
Ne komentirati. Vi ste svoje rekli. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 93 za, 15 protiv, 2 suzdržana i ovaj amandman potaje sastavni dio zakona. Amandman 3. Vlade. Izvolite!
Amandman 3. samo da isto pojasnim. Svi ovi amandmani se primjenjuju od ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Znači ne sa danom donošenja zakona nego sa danom ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Amandman 3. "Državljanin države članice EEP-a ima pravo boraviti u Republici Hrvatskoj do 90 dana, od dana ulaska u Republiku Hrvatsku ukoliko posjeduje valjanu putnu ispravu ili osobnu iskaznicu. Ukoliko želi boraviti dulje od 90 dana dužan je prije proteka roka od 90 dana policijskoj upravi odnosno postaji prijaviti privremeni boravak." Amandman se predlaže radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izvješćem direktive 2004/83.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 93 za, 12 protiv, 3 suzdržani. I ovaj amandman postaje sastavni dio zakona. Amandman 4.
Amandman 4. članak 159. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a koji namjerava raditi ili radi u Republici Hrvatskoj ostvaruje pravo na privremeni boravak u svrhu rada ako ima: 1. valjanu osobnu iskaznicu ili valjanu putovnicu, 2. Ugovor o radu ili drugi odgovarajući ugovor odnosno potvrdu da je samostalni djelatnik ili pružitelj usluga." Obrazloženje isto kao za prethodni članak.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 99 za, 8 protiv, 3 suzdržana. I ovaj sastavni dio zakona postaje amandman. Amandman 5.
U članku 161. stavak 1. točka 2. na početku rečenice briše se riječi "ako". Radi se o nomotehničkom uređenju teksta.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? 103 za, 7 protiv. I ovaj sastavni dio zakona postaje. Amandman 6.
Članak 162. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a ostvaruje pravo na privremeni boravak u svrhu obrazovanja ili studiranja ako ima valjanu osobnu iskaznicu ili putovnicu, je upisan na visoko učilište ili pohađa drugi oblik obrazovanja, priloži izjavu o sredstvima za uzdržavanje, ima zdravstveno osiguranje." Amandman se predlaže radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta izričajem direktive 2004/38 EC.
Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Recite mi gospodine državni tajniče, da li je možda ta direktiva donešena ovih dana? Jer ta direktiva je bila i ranije na snazi i kad ste radili zakon trebali ste znati, jer ovo je oznaka zakona P.Z.E. znači usklađivanja naših zakona sa pravnom stečevinom Europske unije. Znači Vlada sad naknadno se sjeća da postoji direktiva. Znači obrazloženje Vlade da podnese amandmane izvan roka bi bilo samo to da je ta direktiva u međuvremenu stupila na snagu. Mislim, ovo je vrlo neozbiljno.
Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 93 za, 8 protiv, 6 suzdržanih. I ovaj amandman postaje sastavni dio zakona. Amandman 7.
Članak 163. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a koji želi boraviti u Republici Hrvatskoj u druge svrhe a ne u svrhu rada, obrazovanja ili studiranja ostvaruje pravo na privremeni boravak ako ima valjanu osobnu iskaznicu ili valjanu putovnicu, ima sredstva za uzdržavanje, ima zdravstveno osiguranje." Amandman se predlaže radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta sa izvješćem Direktive 2004/38 EC.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman 7.? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 100 za, 5 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 8.
Članak 164. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a ne ostvaruje pravo na privremeni boravak ako bi njegov boravak u Republici Hrvatskoj predstavljao opasnost za javni poredak, nacionalnu sigurnost ili javno zdravlje ili mu je zabranjen ulazak u boravak.". Amandman se predlaže radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem Direktive 2004/83.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 96 za, 9 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 8.
Članak 165. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a ima pravo na privremeni boravak dok ispunjava uvjete za privremeni boravak.
Jasnije čitaj.
"Državljanin države članice EEP-a ima pravo na privremeni boravak dok ispunjava uvjete za privremeni boravak propisane ovim zakonom.". Obrazloženje je kao i za prethodni članak.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 92 za, 4 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 9.
Članak 166. mijenja se i glasi: "Privremeni boravak prestaje državljaninu države članice EEP-a ako mu je zabranjen ulazak i boravak otkazom boravka, ako je privremeni boravak stekao na prjevaran način, ako više ne ispunjava uvjete za prijevremeni boravak.". Amandman se predlaže radi usklađivanja sa člankom 14. stavkom 2. i člankom 35. Direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 92 za, 7 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 10.
Članak 167. stavak 1. mijenja se i glasi: "Državljanin države članice EEP-a ima pravo na stalni boravak ukoliko do dana podnošenja zahtjeva u Republici Hrvatskoj ima prijavljen privremeni boravak neprekidno pet godina.". I stavak 2. točka 2. mijenja se: "od 2 do 12 mjeseci neprekidno iz opravdanih razloga kao što su trudnoća, rođenje djece, ozbiljna bolest, studij, stručno osposobljavanje, upućivanje na rad u drugu državu.". Amandman se predlaže radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta sa izričajem Direktive 2004/38.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Suzdržan? 90 za, 7 protiv, 2 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 11.
Amandman 11. Članak 168. mijenja se radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta sa izričajem Direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 89 za, 5 protiv, 2 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 12.
Članak 169. mijenja se i glasi: "Državljaninu države članice EEP-a na stranom boravku u Republici Hrvatskoj izdaje se isprava kojom se potvrđuje stalni boravak.". Sa istim obrazloženjem kao prethodni članak.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 92 za, 5 protiv, 1 suzdržan. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 13.
U članku 171. stavak 3. iza riječi: "stavka 1." dodaju se riječi: "i dva" i dodaje se novi stavak 4. koji glasi: "U slučaju kada član obitelji iz članka 156. stavak 2. ovog zakona bez obzira da li je državljanin države članice EEP-a ili nije nema potrebnu putnu ispravu odnosno potrebnu vizu službene granične policije dužan mu je pružiti mogućnost da pribavi potrebne isprave ili na drugi način dokaže da član obitelji državljanina države članice EEP-a.". Amandman se predlaže radi usklađivanja s Direktivom 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 87 za, 7 protiv, 2 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 14.
Amandmanom se predlaže promjena članka 172. radi usklađivanja s člankom 4. stavkom 4. Direktive 38/2004.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje taj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 94 za, 5 protiv. Sastavni dio zakona. Amandman 15.
Predlaže se promjena članka 173. radi usklađivanja sa direktivom 38/2004.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 93 za, 4 protiv, 1 suzdržan. Postaje sastavni dio zakona. Šesnaesti amandman.
Amandmanom se predlaže promjena članka 174. radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 93 za, 3 protiv, 2 suzdržana postaje sastavni dio zakona. Sedamnaesti amandman.
Amandmanom se predlaže promjena članka 175. radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 17. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 94 za i 4 protiv. Postaje sastavni dio zakona. Amandman osamnaest.
Amandmanom se predlaže promjena članka 176. radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 95 za, 5 protiv, 1 suzdržan. Postaje sastavni dio zakona. Devetnaesti amandman.
Amandmanom se predlaže promjena članka 177. radi nomotehničkog usklađivanja, te radi usuglašavanja sa člankom 11. direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 94 za, 3 protiv, 2 suzdržana. Postaje sastavni. Dvadeset i prvi amandman.
Amandmanom se predlaže promjena članka 179. radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 96 za, 5 suzdržan. Sastavni dio zakona. Dvadeset i prvi.
Predlaže se promjena članka 179. sa istim obrazloženjem.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman dvadeset i prvi. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 95 za, protiv 3, 2 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 23.
Predlaže se promjena članka 180. radi usklađivanja terminologije zakonskog teksta s izričajem direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 98 za, 3 protiv. Postaje sastavni dio zakona. Dvadeset i četvrti.
U članku 181. iza riječi: “iza članka 156. dodaju se riječi i stavka 2.“ Radi se o nomotehničkom uređenju teksta.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 97 za, 4 suzdržana. Dvadeset i peti amandman.
Predlaže se promjena članka, predlaže se promjena članka, predlaže se izmjena u članku 182. radi usuglašavanja sa člankom 14. stavkom drugim direktive 2004/38.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. 99 za i 2 suzdržana, 2 protiv. Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dvadeset i peti.
U članku 194. dodaje se nova alineja koja glasi: “Ispravama za strance iz glave XI ovog zakona amandman se predlaže budući da su ranije predloženim amandmanima predviđene nove isprave u Glavi XI. zakona, stoga je potrebno propisati vođenje evidencije o istima.
Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Ovo je peti po redu amandman koji se donosi temeljem direktive budući je … 38 EC. Ta direktiva postala je gospodine državni tajniče u trenutku kad ste pisali zakon. Ono što nas još više interesira je to, što ćete učiniti kada završe pregovori o ovom poglavlju, odnosno o poglavlju slobodnog kretanja radnika, tada ćemo opet mijenjati zakon. Dakle radite potpuno nekonzistentno i ovo što izdvajate danas je na sramotu Hrvatskom saboru.
Hvala. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 92 za, 2 protiv, postaje sastavni zakona. I amandman 26.
U članku 206. mijenjaju se stavci 1., 2. i 3. radi usklađivanja s direktivom vijeća 2001/51 od 28. lipnja 2001. kojom se dopunjuju odredbe članka razreda VI. Konvencije o primjeni sporazuma iz Šengeja od 14. lipnja 85. godine.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za? Protiv? Suzdržan? 91 za, 7 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Sada imamo tablicu amandmana za zastupnika. Zastupnice Zdenke Babić Petričević.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje: Konačni prijedlog Zakona o strancima svojim člankom 2. izrijekom propisuje pojam stranca u smislu odredbi toga zakona, znači ulazak, boravak, putne isprave, zapošljavanje i … [[Ne razumije se.]] napuštanje stranaca.
Zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče umorili ste me obrazlažući ovaj amandman, ja ću ga još jedanput obrazložiti. U pravima na ulaz, kretanje, boravak i rad u Republici Hrvatskoj osobe koje su pripadnici hrvatskog naroda treba izjednačiti s hrvatskim državljanima jer je to demografski gospodarski interes Republike Hrvatske i njena ustavna obveza. U nadi da ćete ovaj amandman ugraditi u novu strategiju migracijske politike, ja ću ga povući i ne želim na ovomu … [[Ne razumije se.]]
Hvala. Povučen. Amandman 2. zastupnika Šime Lučina.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 3. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio. 4. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 5. zastupnika Nikole Vuljanića.
Ne prihvaća se. Poznavanje jezika i pisma države primateljice isključivo je propisano direktivom Vijeća 2003/109 od 25.12.2003. o statusu državljana trećih država koji imaju stalni boravak. Dakle poznavanje jezika propisano je kao uvjet za stjecanje statusa stalnog boravka, a ne i za odobrenje privremenog boravka.
Zastupnik Nikola Vuljanić.
Sad smo poslušali 27 Vladinih amandmana na idealni zakon na koji se nikakve primjedbe ne mogu davati. Svi amandmani su amandmani kojima se usklađuje sa europskim direktivama. Ovaj amandman je amandman koji štiti hrvatski jezik u Republici Hrvatskoj. Čiji je ovo zakon sad? Tko tu o čemu glasa, a što ste sa ovih 27 amandmana napravili sa zakonom samo dragi Bog zna. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 6. zastupnika Šime Lučina. Ne prihvaća se.
Ne prihvaća se. Odredbe koje reguliraju privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji usuglašene su s direktivom Vijeća 2003/86. od 22.9.2003. o pravu na spajanje obitelji koja izrijekom propisuje da države članice mogu prema zakonu dobiti boravak sukladno ovoj direktivi i državljaninu treće zemlje koji je vezan uzdržavateljem putem registriranog partnerstva, a u Republici Hrvatskoj ne postoji registar istospolnih zajednica.
Zastupnik Furio Radin. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 9. također zastupnika Furija Radina.
Ne prihvaća se. Odredbe koje reguliraju privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji usuglašene su s direktivom Vijeća 2003/86. o pravu na spajanje obitelji i dalje isto obrazloženje kao i za prethodni članak.
Zastupnik Furio Radin. Hvala. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 10. zastupnika Furija Radina.
Ne prihvaća se sa istim obrazloženjem kao za prethodna dva amandmana zastupnika Radina.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 10. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 11. zastupnika Nikole Vuljanića.
Ne prihvaća se. Obveza provjere hrvatskog jezika i latiničkog pisma moguće je propisati samo za strance koji podnose zahtjev za stalni boravak sukladno direktivi Vijeća 2003/109. o statusu državljanina trećih država koji imaju stalni boravak, a ne i za strance koji podnose zahtjev za odobrenje privremenog boravka.
Zastupnik Nikola Vuljanić.
Stranci dobivaju stalni boravak nakon pet godina boravka u zemlji. Nakon pet godina boravka u zemlji svatko govori već jezik inače nije normalan. Moj amandman je bio usmjeren ka tome da ljude koji imaju namjeru ovdje živjeti i raditi i služiti kruh na neki način potaknemo da prije toga nauče hrvatski jezik. Za pet godina to nema smisla. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 12. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 13. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 14. zastupnici Zdenka Babić Petričević, Krešimir Ćosić, Ivan Bagarić i Florijan Boras.
Na prihvaća se. Pripadnost posebnoj društvenoj skupini je termin koji je preuzet iz Konvencije o statusu izbjeglica iz 1951. godine kojoj je stranka i Republika Hrvatska. Načelo zabrane protjerivanja ili vraćanja sadržano je u navedenoj konvenciji, a također ima i uporište u članku 3. … [[Ne razumije se.]] konvencije a također ima i uporište u članku 3. za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.
Povučen amandman 6., 15. istih zastupnika i zastupnica.
Prihvaća se s tim da glasi: "Prijedlog godišnje kvote radnih dozvola izrađuje ministarstvo nadležno za rad, na temelju mišljenja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore i predstavnika socijalnih partnera".
Dobro, u izmijenjenom obliku prihvaćen amandman. 16. istih zastupnika.
Ne prihvaća se, prihvaćanjem amandmana trebalo bi izmijeniti cijeli koncept Konačnog prijedloga zakona o strancima budući da je izdavanje radne, odnosno poslovne dozvole vezan i za reguliranje privremenog boravka stranca u Republici Hrvatskoj kojega provodi Ministarstvo unutarnjih poslova. Navedenim rješenjem se pristupilo…
Dobro. Izvolite Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, gospodine državne tajniče na Odboru i sam je predlagatelj raspravljao o amandmanu ovako kako sam ga ja u ovom obliku podnijela. No, međutim svugdje u svijetu dozvolu boravka izdaje ministarstvo unutarnjih poslova a dozvolu rada izdaju zavodi za zapošljavanje odnosno ministarstvo rada. Pa ja povlačim, a vi radite dupli posao.
Povučen. 17. Odbor za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Sastavni dio zakona. 18. isti.
Ne prihvaća se, navedeno vremensko ograničenje do 30 dana godišnje odnosi se na boravak stranaca koji…
Povučen. 19. istog Odbora.
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 20. istog odbora.
Ne prihvaća se. Člankom 280.
Povučen. 21. istog Odbora.
Ne prihvaća se.
Povučen. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o strancima. Rezultat. Glasovati. 83 za, 3 suzdržana 17 protiv.
Prelazimo na sljedeću. - Konačni prijedlog Zakona o azilu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 573 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155. do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Ustav, Poslovnik i politički sustav, ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik Buconjić.
Hvala lijepa. Evo već je bilo u raspravi povodom prethodnog Zakona o strancima rečeno da je Zakon o strancima usko vezan sa još nekoliko drugih zakonskih prijedloga i sa strategijom migracijske politike. Jedan od tih zakona je Zakon o azilu koji je već prošao prvo čitanje. Ja ću vas samo podsjetiti da je zakon, odnosno prijedlog Zakona o azilu u prvom čitanju isto tako dobio pozitivne kritike, da je većina njegovih odredbi bila pohvaljena, međutim javila se potreba za intervencijom u taj prvotni tekst. Prije svega zbog isto tako usklađivanja i promoviranja najviših standarda sukladnih europskoj i svjetskoj praksi u zaštiti prava izbjeglica i prognanika, a tu je najveća primjedba bila i odnosila se na dvostupanjskost u rješavanju zahtjeva za tražitelja azila, odnosno da li treba rješavati upravni sud ili treba postojati drugostupanjsko upravno tijelo i mi smo se odlučili da se predloži promjena onog prvog predloženog Zakona o azilu na način da se uvede to drugostupanjsko tijelo. Dakle a ta se primjedba odnosi na članak 12. kojim je propisana nadležnost upravnog suda za rješavanje tužbi u predmetima zahtjeva za azil, te s tim u svezi ukidanja žalbenog tijela u postupcima azila. Stoga je u konačnom prijedlogu zakona ovog koji je sada pred vama uvažena navedena primjedba te propisana nadležnost povjerenstva za azil koja će rješavati u žalbama tražitelja azila i azilanata. Nastojali smo ovaj institut tog drugostupanjskog tijela urediti na što je moguće kvalitetniji način pa je propisan sastav i nadležnost tog drugostupanjskog tijela. Povjerenstvo je u cilju postizanja potpune neovisnosti i stručnosti znatno modificirano u odnosu na ranije rješenje koje je bilo u još uvijek sada važećem zakonu, posebice u pogledu ustroja izbora i imenovanja članova, načina financiranja te razrješenja članova. Povjerenstvo se sastoji od predsjednika i četiri člana koji se imenuju iz redova državnih službenika. Predsjednik je stalni zaposlenik tog tijela, a članovi posao u povjerenstvu obavljaju pored svog redovnog posla. Jedan od članova istaknuti sveučilišni nastavnik pravnih predmeta, jedan je predstavnik nevladine organizacije koja se bavi promicanjem i zaštitom ljudskih prava, posebice izbjeglica, a dva člana su iz tijela državne uprave. Povjerenstvo valjano odlučuje kada sjednici prisustvuju najmanje tri člana ili dva člana i predsjednik, odluke se donose većinom glasova. Mandat članova i predsjednika povjerenstva je 5 godina, s time da mogu biti ponovo birani, a isto tako iz određenih razloga smijenjeni. Povjerenstvo donosi poslovnik o svom radu, Vlada donosi odluku o plaći predsjednika i o naknadama za rad članova povjerenstva. Na navedeni način ostvareni su preduvjeti za ustroj i funkcioniranje stručnog neovisnog drugostupanjskog tijela u postupcima azila te je omogućeno tražiteljima azila da ostvare pravo na efikasni pravni lijek što podrazumijeva donošenje odluke u jednom razumnom roku od strane neovisnog tijela. Ponovo ponavljam usvojili smo ovaj Prijedlog za reguliranjem postojanja toga tijela, odnosno povjerenstva zbog toga što smatramo da ćemo zaista time dati priliku azilantima da ostvare zaštitu svojih prava na najbolji način sukladno najvišim europskim i svjetskim standardima kada su u pitanju zaštita i prava prognanika, odnosno tražitelja azila. Ovim drugim institutima koji se uvode ovim predloženim Zakonom vam neću govoriti zbog toga što je već u prvom čitanju taj Zakon dobio rekao bih konsenzualnu podršku. Nije bilo bitnih primjedbi, tako da smatram da će u ovakvom konačno predloženom tekstu koji je pred vama zaista biti ovaj Zakon prepoznat kao dobar zakon koji zaista pruža najvišu zaštitu prognanim i izbjeglim osobama koje traže azil i koji će biti sukladan najvišim demokratskim standardima Europske unije i svijeta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost.
Poštovani gospodine dopredsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 99. sjednici održanoj 13. lipnja 2007. godine razmatrao je Konačni prijedlog Zakona o azilu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Članovi Odbora upoznati su s razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog zakona. Predstavnik predlagatelja ističe kako se predmetni zakon uvođenjem novih instituta … [[Govornik se ne razumije.]] azila onemogućava njegova zlouporaba te se vodi supsidijarna zaštita za strance koji ne ispunjavaju uvjete za odobrenje azila. Odbor je podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske ocjenjujući da se ovim zakonskim prijedlogom osigurava učinkovita provedba ustavne provedbe koja omogućava stranim državljanima dobivanje utočišta Republici Hrvatskoj te predstavlja usklađenje s pravnom stečevinom EU-a. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o azilu u tekstu kako je predložen od predlagatelja Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina razmotrio je na svojoj 61. sjednici održanoj 13. lipnja 2007. godine Konačni prijedlog Zakona o azilu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Odbor je taj Konačni prijedlog Zakona razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi je konstatirano da je u Konačni prijedlog Zakona o azilu ugrađen značajan broj prijedloga i sugestija dane u raspravi o Prijedlogu zakona, uključujući neke od primjedbe prijedloga Odbora. Pritom je posebno istaknuto omogućavanje tužiteljima azila podnošenje žalbe protiv prvostupanjske odluke Povjerenstva za azil te mogućnosti pravne zaštite u postupku pred Upravnim sudom. Izraženo je međutim i mišljenje da bi pojedine odredbe trebalo još poboljšati kako bi došlo do zadovoljavajućeg zakonskog rješenja. Nakon provedene rasprave Odbor je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o azilu u tekstu s kojim ga je predložila Vlada Republike Hrvatske, ali sa jednim amandmanom koji je u raspravi na Odbor predložio predstavnik UNHCR-a koji je pohvalio ovaj Prijedlog, ali međutim oni smatraju još da treba jedan amandman koji smo mi usvojili. U članku 60. stavak 1. podstavak 4. mijenja se i glasi: "Tražitelj azila došao iz sigurne treće zemlje gdje postoji veza između osobe koja traži azil i odnosne treće zemlje na temelju čega bi bilo razumno očekivati da se ta osoba vrati u tu zemlju." Obrazloženje. U članku 2. Konačnog prijedloga Zakona uveden je koncept sigurne treće zemlje predviđen direktivom Vijeće Europe u minimalnim standardima za postupke dodjeljivanja i oduzimanja izbjegličkog statusa. Iako je definicija tog koncepta u Konačnom prijedlogu Zakona uglavnom u skladu s navedenom proceduralnom direktivom, zakonska pravila koja reguliraju taj koncept ne sadrže jamstvo predviđeno u članku 27. direktive koja predviđa da primjena koncepta sigurna treće zemlje podliježe pravilima nacionalnog zakonodavstva što uključuje pravila koja predviđaju vezu između osobe koja traži azil i odnosne treće zemlje, a na temelju čega bi bilo razumno očekivati da ta osoba ode u tu zemlju. Iz navedenog razloga amandmanom se predlaže preciznije odredbe sadržane u članku 60. stavak 1. podstavak 4. Konačnog prijedloga Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 83. sjednici održanoj 11. lipnja 2007. godine raspravio je Konačni prijedlog Zakona o azilu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 16. svibnja 2007. godine. Odbor je rečeni Konačni prijedlog Zakona raspravio na temelju nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je u raspravi naglasio da je predlagatelj niz primjedbi iznesenih u raspravi o Prijedlogu zakona, pa tako i ovog Odbora ugradio u tekst Konačnog prijedloga Zakona te Odbor podržao rješenja iz Konačnog prijedloga Zakona kojim se on usklađuje s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Nakon rasprave Odbor je jednoglasno sa 8 glasova za predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o azilu u tekstu u kojem ga je predložio predlagatelj. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Marijan Mlinarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Evo, ovo je još jedan zakon kojim se Republika Hrvatska svrstava među zemlje sa najvišim dosezima na području politike azila. I iako se u zadnje vrijeme relativno mnogo govorilo i pisalo o institutu azila, još uvijek nažalost mnogim našim građanima nije posve jasno koji to ljudi imaju pravo tražiti i dobiti azil i kako bi mi to rekli, ili kako bi mi to rekli utočište u nekoj od trećih zemalja. To ću pokušat objasniti i zorno prikazati na primjeru jednog našeg intelektualca koji se u bivšem komunističkom režimu nije idejno slagao sa režimom i zbog jasnog iznošenja svojeg mišljenja bio osuđen i zatvoren. Po odsluženju kazne zatvora nigdje u Hrvatskoj a ni na području bivše Jugoslavije nije mogao naći posao ni mir. Svagdje su ga pronalazili službenici UDBA-e i rekli su da nema on što, da on ne može biti siguran tu i da on ne može dobiti posao. I nažalost, pošto mu je oduzeta i putna isprava, morao je ilegalno preći granicu i u jednoj od susjednih zemalja kao politički progonjena osoba zatražio je i dobio azil. Dobio je kao azilant i posao, uspješno odškolovao i podigao na noge svoju djecu i spasio obitelj od propadanja. Kad je Hrvatska postala slobodna vratio se u domovinu i ovdje živi sa svojom obitelji. Eto, to je jedan zorni primjer ljudi. Zašto to govorim? Upravo zbog toga jer postojale su za vrijeme traženja utočišta u Hrvatskoj, za vrijeme traženja prostora za azil i u medijima i u mnogim drugim stvarima mnoge priče tko su ti ljudi koji traže azil? Iako sada Hrvatska nije ciljna zemlja za tražitelje azila jer relativno mali broj ljudi traži azil, mi smo imali Zakon o azilu koji je stupio na snagu od 1.7.2004. Tim zakonom je definirano kojim se strancima i zbog kojih razloga odobrava azil, a kojima privremena zaštita. Donesena su dva Pravilnika o smještaju tražitelja azila i azilanata i stranaca pod privremenom zaštitom, te o visini novčane pomoći koja im se daje. No, taj važeći zakon nije, o azilu nije usklađen sa najnovijim zakonodavstvom i postignućima Europske unije na području azila. A kako se radilo o velikom broju izmjena i dopuna izrađen je novi prijedlog zakona koji je prošao prvo čitanje u Hrvatskom saboru u prosincu prošle godine. Gotovo svi saborski odbori i klubovi te nevladine organizacije, mnogi pravni stručnjaci, saborski zastupnici dali su svoje primjedbe za izmjene i dopune tog zakona od kojih su mnoge prihvaćene kao što je već napomenuto i ugrađene u konačni prijedlog zakona. Dakako većina prijedloga se upravo odnosila na članak 12. kojim je ukinuto žalbeno tijelo u postupcima azila i propisana nadležnost Upravnog suda za rješavanje tužbi u predmetima zahtjeva za azil. U ovom konačnom prijedlogu zakona uvažene su ove primjedbe te je propisana nadležnost Povjerenstva za azil koje će rješavati u žalbama tražitelja azila i azilanata. Evo, kao što je i državni tajnik rekao, povjerenstvo se sastoji od predsjednika i četiri člana koji se imenuju iz redova državnih službenika. Predsjednik je stalni zaposlenik tog tijela, a članovi posao u povjerenstvu obavljaju pored svog redovnog posla. Jedan od članova je istaknuti sveučilišni nastavnik pravnih predmeta, jedan predstavnik nevladine organizacije koji se bavi promicanjem zaštite ljudskih prava, posebice izbjeglica i dva člana su iz državne uprave. Na taj način je omogućeno, stvoreni su preduvjeti za ustroj i funkcioniranje stručnog i neovisnog drugostupanjskog tijela u postupcima azila, te je omogućeno tražiteljima azila da ostvare pravo na efikasni pravni lijek što podrazumijeva donošenje odluka u jednom razumnom roku od strane neovisnog tijela. Donošenjem novog Zakona o azilu, sustav azila u Republici Hrvatskoj je ujednačen sa EU acquisem na području azila i relevantnim međunarodnim dokumentima koje su sve nabrojane, sve direktive od 2003/9, 2001/55, 2005/85, 2004/83. I faktički sve primjedbe koje su bile u skladu sa tim pozitivnim pravnim propisima i dostignućima europskog zakonodavstva su prihvaćene i unešene u konačni prijedlog zakona. Osigurana je i stvarna i učinkovita … [[Govornik se ne razumije.]] odredbe kojom je predviđeno da strani državljani, osobe bez državljanstva mogu dobiti utočište u Republici Hrvatskoj. Osigurat će se zaštita osoba koje ne ispunjavaju uvjete za odobrenje statusa sukladno Konvenciji o statusu izbjeglica, a ne smiju se vratiti u zemlju podrijetla jer im tamo prijeti smrtna kazna ili smaknuće, ratno ili njemu slično stanje odnosno iz drugih humanitarnih razloga uvođenjem tzv. supsidijarne zaštite. Uvodi se jedinstvena procedura za odobravanje supsidijarne zaštite. U tom smislu ministarstvo u jednom postupku po službenoj dužnosti ispituje uvjete za odobrenje supsidijarne zaštite ukoliko stranac ne ispunjava uvjete za odobrenje azila. Nadalje, tijekom dosadašnjih primjena Zakona o azilu uočene su manjkavosti te se nastoji kroz jasnu formulaciju … [[Govornik se ne razumije.]] unošenjem novih instituta poboljšati procedura azila, i onemogućivši zlouporabe postupka te ubrzati postupak za očito neutemeljen zahtjeve. Uvođenjem ubrzanog postupka doprinijet će se efikasnosti i ekonomičnosti postupka te smanjenje zloupotreba. Nije prihvaćena primjedba da se bi u svim fazama postupka a ne samo pred Upravnim sudom odnosno drugostupanjskim tijelom bila besplatna pravna pomoć, jer to ne propisuje direktiva Vijeća Europe 205/85 o minimalnim standardima za postupke, dodjeljivanju i oduzimanje izbjegličkog statusa u državama članicama. Navedeni članak između ostalog propisuje da države članice mogu odrediti u svom nacionalnom zakonodavstvu da se besplatna pravna pomoć i zastupanje dodjeljuje samo za postupke pred sudom i tribunalom samo onima koji nemaju dostatna sredstva. Samo ukoliko žalba ili revizija ima šanse za uspjeh. Znači besplatna pravna pomoć u prvom stupnju nije obvezna. Ministarstvo unutarnjih poslova je u proračunu za 2007. godinu predvidjelo sredstva za besplatnu pravnu pomoć tražitelja azila i azilanata u drugom stupnju. Sukladno navedenim direktivama u odnosu na prethodni zakon usklađene su izmjene i, sljedeće: izmijenjena je definicija azila. Azil više nije pravo koje se priznaje već zaštita koja se odobrava strancu. Omogućuje se tražiteljima azila nakon godine dana boravka u Hrvatskoj pravo na rad ukoliko u tom periodu postupak azila nije okončan. Proširuje se pravo na školovanje tražitelja azila tako da u odnosu na postojeći zakon tražitelj azila pred, pored osnovnog imaju pravo na srednješkolsko obrazovanje. Regulira se besplatna pravna pomoć tražitelja azila koji obuhvaća pomoć u sastavljanju žalbe i zastupanju pred povjerenstvom za azil. Uvodi se pojam sigurne zemlje podrijetla. Proširuje se definicija članova obitelji te pravo na spajanje obitelji azilanata i stranca pod privremenom zaštitom. Propisuje se pravo na rad stranca pod privremenom zaštitom i uvode se prekršajne sankcije za tražitelje azila koji zloupotrebljavaju odredbe o ograničenju slobode kretanja i učestalo krše odredbe kućnog reda prihvatilišta. U slučaju ograničenja slobode kretanja, tražitelju azila je omogućeno da podizanjem tužbe Upravnom sudu Republike Hrvatske odluka bude preispitana od strane sudskog a ne upravnog tijela kao što to predlaže odredba direktive vijeća 2005./85 kao brza sudska revizija. Posebno su razrađena sljedeća jamstva tražitelja azila u postupku. Pristup uslugama prevoditelja. Dužnost da tražitelj azila na vrijeme bude obaviješten o svojim pravima i obvezama na jeziku za koji se razumno pretpostavlja da ga razumije, pravo na osobni intervju, mogućnost komunikacije sa predstavnikom UNHCR-a. Pravo na odgovarajuću obavijest o odluci, priliku za konzultacije s pravnim savjetnikom ili drugim savjetnikom. Pravo na besplatnu pravnu pomoć, pravo na obavijest o svom pravnom položaju u presudnim trenucima tijekom postupka. Poštivanje specifičnosti proceduralnih jamstva za maloljetnike bez pratnje zbog njihove ranjivosti. Te u tom kontekstu primarno se razmatra najbolji interes djeteta. Zbog svih navedenih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati Konačni prijedlog zakona o azilu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ u ime Kluba SDP-a ima uvaženi zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege pred nama je još jedan zakon za koji držim da ga je trebalo raspravljati nakon migracijske strategije jer mene stvarno interesira što je to politika ove zemlje u odnosu na useljenike, u odnosu na migracije. Da li će ova zemlja voditi politiku da privuče mlade stručne ljude pa bili oni i stranci? Ne znam, da li nama treba motivirati da nam tesari, varioci i tako dalje uđu u zemlju bez problema. Obzirom da ne znamo još uvijek što je strategija jako je teško razgovarati o ovom zakonu. Pokušat ću nekoliko općih teza, konstatacija, nešto kazati ali opet obzirom da je drugo čitanje i nekoliko konkretnih. Prvo bih zahvalio predlagatelju što je jedan broj primjedbi iz prvog čitanja prihvatio. Međutim čini mi se da jedan broj koje su, koje su bile iznesene u prvom čitanju nije prihvaćen a po mojoj skromnoj ocjeni čini mi se da su, da su bitne. Jer bez obzira što mi mislili ovaj zakon u svojoj suštini tretira ljudska prava. Doduše ne ljudska prava hrvatskih državljana ali ljudska prava kao takva. Dakle ono što bi u dvije osnovne crte htio kazati za razliku od Zakona o strancima čini mi se da je ovaj zakon u većem dijelu još uvijek ispod određenog minimuma koje se iskazuju u direktivama Europske komisije. Isto tako čini mi se da ovaj zakon polazi od toga da svi oni tražitelji azila zapravo idu sa pretpostavkom da to zlouporabe. I u tom dijelu, i u tom dijelu mislim da je ovaj, da je zakon prerestriktivan. Pažljivo čitajući zakon i obrazloženje koji smo dobili na klupama moram pročitati jedan pasus pa se zapitati i pokušati ga komentirati. Riječ je, riječ je o primjedbama Odbora za useljeništvo na ovaj zakon. Pa ću pročitati. Dakle "Članovi Odbora za useljeništvo izrazili su bojazan da bi stupanjem ovog, na snagu ovog zakona mogao znatno povećati broj useljenika. Smatraju da se predloženim zakonom prihvaćeni veći zakoni od standarda koje su u svoje zakone ugradile članice EU. Mišljenja su da su europski zakoni daleko restriktivniji na primjer za odobravanje azila osobama koje pripadaju određenim društvenim skupinama." Naglasak na ovo određenim društvenim skupinama. "Koje se temelje na zajedničkim karakteristikama" u ovom slučaju recimo "spolne orijentacije". Imate i u narednom pasusu isto tako gdje Odbor traži da se recimo u članku 2. bolje definira, ne znam, šta je to obitelj, nacionalnost, državljanstvo, socijalni status. Ja mislim da bi ovakvi ocjene u Hrvatskom saboru obzirom na hrvatski Ustav gdje su svi ljudi bez obzira na naciju, rasu, spol, spolnu orijentaciju jednaki pred zakonom zapravo trebali čuvati. Jer otprilike netko zločest kad bi išao iščitavati ove ocjene Odbora za useljeništvo ne bi razumio o kojem se Odboru radi? Jer ja računam i mislim da Odbor za useljeništvo zapravo treba voditi računa o useljavanju, o tome da ti ljudi koji useljavaju imaju određena prava i da ih treba štititi. I da im treba ako hoćete u konkretnim slučajevima pomagati, pomagati zapravo u konkretnim situacijama. A ne zapravo donositi opće ocjene koje su da tako kažem na razini bar po meni nekakvog kulturnog civilizacijskog prihvaćanja. Ako hoćete i sa ustavne stanovišta dvojbene. Ali mi je drago što predlagatelj nije prihvatio ni jedno od ovih prijedloga Odbora za useljeništvo što ukazuje da je predlagatelj ipak na većoj razini od Odbora za useljeništvo. Dakle mislim da je inače i nepotrebno dakle ta nekakva bojazan, strah koji se može iščitati iz zakona o tome da će, ne znam, preveliki broj ljudi tražiti azil i da će ga preveliki broj dobiti. Koliko ja znam nekoliko desetaka ljudi je zatražilo azil, koliko ja znam samo jedna ga ja osoba, samo jedna ga je osoba donijela. Neke procjene struke govore da u nekakvoj najboljoj varijanti 200 ljudi na razini godine može zatražiti azil, od toga niti 10% do 20 eventualno taj azil može dobiti. Prema tome mislim da Hrvatska još uvijek nije konačno odredište za dio ljudi koji misle napustiti ili trebaju napustiti svoju zemlju zbog različitih okolnosti nego ipak da im je Hrvatska više tranzicijsko područje i da se još uvijek teži prema zapadu. Ja vjerujem kako se Hrvatska bude približavala Europskoj uniji u onom smislu kad i konačno uđe u Europsku uniju da će zapravo i tada Hrvatska postati u pravom smislu da tako kažem Meka za azilante. Dakle sve ovo govorim zbog neopravdanog straha od stranaca, azilanata, useljenika. Mislim da Hrvatska nema razloga i ako hoćete hrvatski organi, državna tijela da se plaše toga. Evo ja bih ovaj zapravo pokušao sad dati mali doprinos sa nekoliko konkretnih prijedloga. Neke su ovdje već i izrečene, ali možda na drugačiji način. Ja se u potpunosti slažem sa Odborom za useljeništvo da bi trebalo redefinirati članak 2., ali u drugom smislu. Zapravo u članku 2. bi trebalo definirati zapravo kad se govori o nevjenčanim parovima, odnosno izvanbračnim zajednicama da bi trebalo spojiti, odnosno navesti istospolne zajednice. Da vas podsjetim, vi se pozivate da je zakon sukladan direktivama Vijeća Europe itd., itd. Dakle ako ne unesete ovaj prijedlog kojeg ću ja inače u obliku amandmana ponuditi, dakle direktno se krši Direktiva Vijeća Europe 200483EC, dakle to, to je dakle da se ne može ograničavati proširenje člana obitelji na član, da se mora dakle na istospolne zajednice. Isto tako da se ne vraćam kasnije u članku 48. također i dalje stoji ova primjedba, jer se tamo govori o spajanju obitelji. Nekoliko riječi o razlozima za eventualno isključenje, odnosno zašto se nekome neće, zašto se nekome neće dati azil. To je zapravo i cijela ona priča koju je čini mi se već gospodin Radin tu spominjao oko treće zemlje. I mislim da bi taj amandman svakako trebalo prihvatiti. Jer generalizirati dakle registar koji će donijeti Vlada što su to treće zemlje. Znate, ona, ta treća zemlja može biti sigurna za mene, ali ne znam, ne mora biti sigurna za nekog drugog. Jer svi ljudi nisu isti. I u tom smislu mislim da bi taj koncept zapravo trebalo primijeniti i malo drugačije ga razraditi. Isto tako čini mi se da bi trebalo članak 6. modificirati u smislu da se zapravo mogućnosti isključenja zbog određenog kaznenog djela da se jasno navede dakle sukladno odredbama Kaznenog zakona Republike Hrvatske, jel. Jer nešto, jer zakonodavstvo Republike Hrvatske recimo i neke zemlje od kuda netko dolazi nije identično. One preinake koje su unesene vezano za Povjerenstvo za azil tu mi se čini da bi se to, da mu je dana sad potrebna uloga i funkcija, ali nekoliko primjedbi. Prva primjedba, ja ne znam zašto ne staviti više predstavnika civilnog, dakle civilnog društva u ta vijeća. Na kraju krajeva na taj način će se i njihova uloga zapravo učinit će ih odgovornim. Neće sad dakle biti u poziciji da daju nekakve pritužbe, da se žale na eventualno odbijanje nekakvog zahtjeva za azil, već ih treba po meni učiniti odgovornim i ja bi im dao isti broj koliko i ljudima iz državnih tijela, odnosno stručnjaka. Također ne znam zašto se inzistira na tome da oni koji sjede u tim odborima moraju biti pravnici. Ja znam da zakone pišu pravnici i to nekako razumijem tu sujetu i potrebu da se ističe pravnik koji piše zakon, pa kao i struka. Ali ja mislim da pitanje azila nije isključivo i nije samo pitanje prava. Postoje neke druge stvari koje bi zapravo trebalo u tom pravcu promijeniti. Također i na ovo ću dati nekoliko amandmana u smislu da se ipak dopusti da netko i drugi tko nije pravnik a nešto zna o problemu azila i da može meritorno odlučivati u tom povjerenstvu. Pitanje školovanja i jezika. Tu bi se također pozvao na Direktivu 20039EC dakle koja kaže da se treba omogućiti učenje jezika kroz redovni školski sustav, a ukoliko ne da onda kroz posebnim uvjetima. U tom smislu dakle članak koji to regulira, mislim da je to 32. trebalo bi izmijeniti i dopuniti. Kolega iz HDZ-a je govorio nešto o besplatnoj pravnoj pomoći. Iako Direktiva Vijeća Europe ne ograničava uvođenje besplatne pravne pomoći u prvostupanjski postupak ja mislim da bi trebalo o tome razmisliti. Jer bi hrvatska vlast, dakle Hrvatska pokazala jednu svoju motiviranost da pomaže onim najugroženijim i najsiromašnijim. A mislim da u konačnici niti bi to koštalo previše novaca, niti bi to bitno opterećivalo hrvatski proračun, a da bi zapravo bitno doprinijelo na određeni način jednoj socijalnoj osjetljivosti, pa ako hoćete i mogućnosti pravičnijeg postupka već u prvom stupnju od ovoga da nemaju osobe kojima treba besplatna pravna pomoć taj postupak ni u prvom dijelu. Također smatram i problematičnim da Ministarstvo unutarnjih poslova koja je prva instanca za odlučivanje o zahtjevu istovremeno bude i nadležno za pitanje pravne pomoći. S obzirom na to da će besplatna pravna pomoć općenito biti u nadležnosti Ministarstva pravosuđa. I stoga mislim da bi u članku 34. tamo gdje se govori i spominje ministarstvo, to su stavak mislim 2., 3., 6., trebalo zamijeniti "ministarstvo" sa "Ministarstvo pravosuđa" i na takav način dakle ne bi se moglo dovesti u sumnju da je Ministarstvo unutarnjih poslova u sukobu interesa jer ono odlučuje i u prvom postupku i u drugom, dakle ono odlučuje, a njemu se i žali. Ono što mi se čini jako bitno kolega Mlinarić je rekao da ovaj zakon omogućava hitnost u postupku. Ja se baš ne bi složio. Možda po ovom zakonu jedino što garantira hitnost postupka to je što je meni nelogično da su rokovi žalbe skraćeni na 5 dana. Pa mislim da bi minimum bio bar 8 dana ako ne 15. To mi zapravo nije jasno, jer sam u nekoliko članaka vidio tu mogućnost za žalbe na 5 dana. I sada nešto oko prava na rad. Dakle pravo na rad garantira se azilantima, odnosno onima koji traže ovaj zahtjev za azil nakon godinu dana. Prema mojim saznanjima i praksi u svijetu, a vjerujem da će tako biti u Hrvatskoj a koliko znam i sad je takva praksa, nikad ti postupci ne traju više od godinu dana. Prema tome mislim da bi ovu formulaciju trebalo zamijeniti ako ne sa 3 ono barem sa 6 mjeseci tako da zapravo se tu pokaže jedna učinkovitost i da će ti ljudi dakle moći raditi i da će im se zapravo imaju garancije da će im se nešto odgovoriti za šest dana. Imam još nekoliko primjedbi, vjerojatno će biti prilike i oko amandmana i pojedinačno. Ono što mi se čini također jako važno, to je i pitanje koje je regulirano mislim člankom 54. oko saslušanja tražitelja azila. Ja mislim da ta saslušanja ne bi trebala biti zatvorena jer na takav način bi se ako nisu zatvorena, odagnale bilo kakve sumnje za nekakve zlouporabe ili za eventualno izbjegavanje da se nekome da azil. Normalno ono što se tiče osobnih podataka i ono što Zakon o tajnosti podataka garantira to može ostati tajna, ali mislim da je jako bitno zbog otvorenosti i demokratičnosti samog zakona pa ako hoćete i ove zemlje da bi trebalo da taj zakon, da ta odredba bude u smislu da je otvoreno saslušanje. Na kraju vjerujem da će predlagatelj barem dio ovih primjedbi i prijedloga usvojiti kao i oni koji će još biti izneseni, jer mislim da nam je svima i u interesu da dobijemo što kvalitetniji zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Kolega Lučin vama kao zastupniku … [[Ne razumije se.]] rekli ste da Odbor za useljeništvo, pa moram u ime članova Odbora za useljeništvo reagirati. U Odboru za useljeništvo nije samo Zdenka Babić Petričević kao predsjednica, postoji 11 članova pripadnika ostalih stranaka parlamentarnih iz Hrvatskoga sabora, iz SDP-a, Hrvatske demokratske zajednice, HSP-a, SDS-a, HSS-a. sve što smo raspravljali i na odboru i na Saboru imamo na to pravo što ne znači da će naše primjedbe se prihvatiti ili da su prihvatljive, ali gospodine radimo po Poslovniku Hrvatskoga sabora na što i vi imate pravo, pa imam pravo i ja, a ostali dio kad bih rekla onda bi se pripisalo vašoj osobnosti, vaša me osobnost niti malo ne zanima.
A što je ispravak netočnog navoda?
To što sam rekla, da je prozvao Odbor za useljeništvo … [[Ne razumije se.]] to je neispravno. Jer ovdje nisu samo ljudi ponavljam još jedanput, Zdenka Babić Petričević nego 11 članova koji odgovorno rade u Odboru i raspravljamo na demokratski način Poslovnika Hrvatskog sabora.
Povreda Poslovnika.
Recimo 209. Vidite ja ni jednom riječju nisam spomenuo ni gospođu Babić, ni bilo kojeg člana. Ja sam govorio o odboru. Ja moram priznat da čitajući taj zakon, ima tamo niz formulacija koje nisu po mom guštu da tako, koji nemaju veze sa mojim svjetonazorom i političkim opredjeljenjem. Ali boli me zapravo ta priča u kojoj, koja je napisana, ja nisam to izmislio. Ja sam tu stranicu istrgao i vi je možete pročitati, dakle 44 stranica gdje to fino piše, sve sam podcrtao. Prema tome, potpredsjedniče molim vas da se ne zlorabi institut ispravka krivog navoda, jer ja ništa krivo nisam rekao. Ja sam samo pročitao što piše i rekao što o tome mislim.
Dobro. Idemo dalje. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zakon je ovako grafički i nomotehnički moderno napisan. Ima na početku objašnjenje pojmova što je vrlo značajno i što bi trebalo uvesti kao obaveznu praksu kod svih pisanja zakona pogotovo novih zakonskih prijedloga, novim temama, pogotovo ovi koji se usklađuju sa europskim zakonodavstvom. Naime ne treba očekivati da su svi ljudi koji uzmu zakon u ruke stručnjaci i da će termine iz zakona znati protumačiti na pravilan način, većina neće. Zato je ovo prvo u uvodnim odredbama zakona u prvom članku objašnjenje termina vrlo važna stvar, jer čini mi se dobro napravljena, termini su dobro definirani. Dva globalna aspekta zakona se u klubu HNS-a nam se ne dopadaju. U prvom čitanju zakona razgovarali smo o samom nazivu zakona pa smo ustanovili da je azil strana riječ koju naravno koristi čitav svijet, čitava Europa. Međutim strane riječi se koriste u situaciji kada se čovjek hoće emocionalno od nečega distancirati i kada vam nešto nije blisko, kad vam nešto nije priraslo srcu, kad nešto nije suštinski vaše. Riječ azil asocira, barem mene asocira na smještaj okružen žicom više-manje prisilni, više-manji pod stražarima i tako tome sl. Hrvatski Ustav ne pozna riječ azil. Hrvatski ustav pozna riječ utočište. Riječ utočište asocira na nešto drugo. Asocira na mjesto na koje će doći čovjek koga tamo hoće ubiti, koga ugrožavaju, koga proganjaju, komu čine zlo, komu čine nepravdu i sada je on došao u utočište negdje gdje se može opustiti i skloniti gdje će netko paziti na njegova prava. nisam siguran da namjerno se ne služimo ovom stranom riječju u formulacijama ovog zakona. Naime kroz masu odredbi se provlači stav predlagatelja zakona da su ljudi koji dolaze tražiti azil gotovo a priori krivi za pokušaj manipulacije, sad će njih jako puno doći ovdje i tražiti će azil, ne znam što će nam raditi pa prvotna zadaća ovog zakona jeste da spriječi da ti svi silni azilanti koji bi ovamo došli ne zloporabe taj humanitarni institut. Nisam siguran da je to realno za očekivati, to se ni do sada nije događalo, ne vjerujem da će u nekoj skorijoj budućnosti Hrvatska postati zemlja u kojoj će azilanti masovno dolaziti. Posebno neće jer će ih ovaj propis u tom sprječavati. Neke primjedbe iz prvog čitanja su prihvaćene, neke djelomično neke potpuno. Primjerice u članku 22. koji govori o pravima azilanata, praktično je uvedena besplatna pravna pomoć u prvostupanjskom odlučivanju o azilu. Azilanti mogu dobiti savjet i tome slično. Bilo bi dobro čini mi se da se to decidirano stavi kao odredba zakona i da umjesto savjeta u tom članku zakona stoji da azilanti imaju pravo na pomoć pri sastavljanju molbe za odobravanje azila. Tako bi se ta besplatna pravna pomoć kao jedan od instituta o kom puno pričamo. I sad valjda je i u pripremi, u proceduri Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći taj bi se institut uveo kao normalni institut na koji imaju svi ljudi pravo, u svakom od postupaka. Dakle ne samo u drugostupanjskom postupku kad se žale nego i u prvostupanjskom. Radi se o ljudima koji dolaze iz strašnih okolnosti i najvjerojatnije se ni ne snalaze s tim na koji način sad napisat molbu i tko mu tu može pomoć, kako će uopće zatražiti, što to je azil, vjerojatno pojma nema o tome. Došao je iz nekakve stvarno velike nevolje. U članku 24. govori se o tome da tražitelj azila ima pravo na prevoditelja ako je moguće osigurati na onom jeziku na kojem govori ili nekomu kojem se snalazi. I ostala je jedna odredba na koju smo ukazivali u prvom čitanju, da bi taj prevoditelj trebao biti istog spola. Jasno je da ljudi koji traže azil dolaze iz kultura koje su nama strane, gdje spolne ravnopravnosti nema, gdje ljudi eto tako, imaju drugačije kriterije ocjenjivanja kontakata između spolova. Međutim, oni dolaze u europsku, uljuđenu Hrvatsku gdje vrijede propisi drugi. I ovdje traže sklonište. Pa kad ovdje traže sklonište, onda nekakve naše civilizacijske norme koje mi poštujemo, po kojima mi živimo, koje su ugrađene i u naše zakone i u kompletan kodeks našeg ponašanja trebaju poštivati, što bi drugim riječima značilo da moraju, moraju jer su došli tražiti nešto ovdje poštivati i činjenicu da je ravnopravnost spolova jedan od zapravo temelja funkcioniranja našeg društva i da takvih odredbi u zakonu čini mi se ne bi trebalo biti. Dobro je definiran maloljetnik za razliku od prvog čitanja zakona. Maloljetnik je ovdje definiran kao osoba do 18 godina, što nije u prvom čitanju bilo. Bilo je prema nekim međunarodnim konvencijama gdje se to drugačije tretira. Međutim, hrvatski zakoni i hrvatski Ustav osobe ispod 18 godina tretira maloljetnima, pa ih tako i ovaj zakon tretira i to je dobro. U članku 32. govori se o pravima azilanata odnosno osoba na supsidijarnom boravku. Jedno od tih prava je pravo na školovanje nakon godinu dana boravka, ako poznaje jezik. Dakle ovaj zakon pretpostavlja da će azilant nakon godinu dana boravka ovdje znati hrvatski jezik. Slažem se. Treba znati hrvatski jezik. U prošlom zakonu smo rekli da mu treba četiri godine. Ja sam i tamo imao primjedbu da bi se taj rok trebao, strancu da treba četiri godine, da bi se taj rok trebao skratiti na jednu godinu. Ovdje je taj rok stvarno utvrđen u, na razini jedne godine. Mislim da je to dobro i da bi to isto se trebalo primijeniti i na onaj Zakon o strancima kojeg smo maloprije diskutirali. Još samo da spomenem ubrzani postupak koji je ostao kao jedan od mogućnosti funkcioniranja ovog zakona premda je bilo dosta primjedbi na njega. Mislim da s tim ubrzanim postupkom krše temeljna ljudska prava bilo kojih, bilo koga, da li hrvatskog državljana ili strance ili apatride ili bilo koga. Svaka osoba, svaki čovjek zaslužuje normalni redovni postupak pred organima države, bez obzira o kom se to radi. I mislim da bi sustav ubrzanog postupka iz ovog zakona kao i iz bilo kojeg drugog zakona jednostavno trebalo maknuti. Sve u svemu zakon je popravljen u odnosu na prvo čitanje. Ukoliko bi se izvršile još neke izmjene o kojima sam maloprije govorio, klub Hrvatske narodne stranke mogao bi ga prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Riječ ima uvažena zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Slaven Letica. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Velimir Pleša. … [[Upadica se ne čuje.]] Ovo je … [[Govornik se ne razumije.]] Ovo je netko ubacio. Netko je krivo stavio. Uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Dozvolite nekoliko primjedbi koje su vezane uz konačni prijedlog zakona i jednim dijelom vezane su uz neke primjedbe koje sam u ime kluba dao u pravom čitanju, a koje nisu prihvaćene iako je veliki dio istodobno i prihvaćen. Prije toga moram reći da je konačni prijedlog zakona značajno, značajno popravljen i u tom pogledu odajem priznanje predlagatelju. Ali dopustite prvo jednu primjedbu koja se odnosi na članak 22., 23., 73., 83., 88., a možda još na neke, a vezano je za poziciju Hrvatskog crvenog križa. Naime, Hrvatski crveni križ je sasvim lijepo pozicioniran u, zajedno sa UNHCR-om u jednom članku kojim se praktički omogućuje da on sudjeluje u pružanju pomoći, vezano za prihvatilište tražitelja azila, vezano za članak 39., ali je potpuno neprirodno. Hrvatski crveni križ je humanitarna organizacija koja je posebnim zakonom osnovana, utemeljena, a surađuje sa Vladom i nevladinim udrugama i u takvoj situaciji bi bilo potpuno neprimjereno da Hrvatski crveni križ informacije, podatke, zajednički oblik rada dobiva od UNHCR-a koji je njegov pandan a ne i od svojih nadležnih tijela državne uprave, osobito ministarstva s kojima radi. Pa tako bi za primjera radi, ja ću samo navesti članak 22. u kojem se kaže ministarstvo će obavijestiti tražitelja azila u provođenju postupka za odobrenje azila, pravima itd. UNHCR. Druge organizacije koje se bave zaštitom prava izbjeglica, tu bi trebalo ubaciti iza UNCHR-a, Hrvatski Crveni križ i druge. To ja se slažem i druge treba obavijestiti, ali ih je trebalo svaki puta naznačiti Hrvatski Crveni križ kao posebno jer on ima po međunarodnim konvencijama koje se izravno ili neizravno na tražitelja azila strance i izbjeglice obaveze i zbog toga bi bilo dobro taj dio napraviti. Ja ću složiti takve amandmane i pustiti ih u proceduru, dakle i na članak 22. i 23., 73., 83. i 88. Drugo što sam htio naznačiti jeste da još jedanput da bi volio da se ako je to ikako moguće zapravo raspravi pitanje koje je vezano uz članak 34. vezano uz pitanje pravne pomoći. Ja moram reći da ovaj dio koji je ovdje naznačen kao pravna pomoć je značajno reducirana, jer je ona zapravo svedena na opće informacije o pravima i obavezama u postupku, odnosno nepostojanje prava na besplatnu ili pravnu pomoć. Upitno je s aspekta našeg Ustava i međunarodne konvencije, ne s aspekta ove direktive, nego s aspekta međunarodne konvencije da li je to u skladu s Ustavom, Međunarodnom konvencijom o zaštiti ljudskih prava i sloboda koji smo mi prihvatili. Zbog toga ja ću složiti nekoliko amandmana koji se na to pitanje odnose, uputiti ih u proceduru i nadam se da će predlagatelj o tom dijelu moći raspraviti. Ja molim predsjedavajućeg da nam odredi dodatno vrijeme da se o tome može dati amandmani, recimo do današnje stanke ili ne znam do 3, 4 sata popodne s obzirom da i inače ubrzano raspravljamo ove tekstove i da bi trebali taj dio napraviti da ne bi ispalo da amandmane podnosimo nakon zaključenja rasprave. Drugo što sam htio posebice naznačiti da bi trebalo dodatno raspraviti jeste pitanje sudjelovanja osoba u postupku saslušavanja, odnosno davanje izjave azilanta ili podnositelja azila. Ja bih naime htio podsjetiti da po našem Ustavu pučki pravobranitelj ima određena prava vezano za zaštitu građana i sudjelovanje u zaštiti građana u vezi sa određenom pozicijom pred državnim tijelima ili postupanje državnih tijela u vezi sa ostvarivanjem njihovih prava. Nije mi nikako jasno po čemu bi sada direktiva Vijeća 2005/85EC bila jača od Ustava Republike Hrvatske. To mi stvarno nikako nije jasno. Ja mogu ovdje stvarno ako hoćete taj dio i citirati u takvoj situaciji se stvarno postavlja pitanje da li i u kojoj mjeri mi možemo i smijemo taj dio zapravo dopustiti, jer ne bi bilo u redu kad se kaže u Ustavu točno članak 92. pučki pravobranitelj i opunomoćenik Hrvatskog sabora koji štiti ustavna i zakonska prava građana u postupku pred državnom upravom i … [[Govornik se ne razumije.]] javne ovlasti i sad se između ostalog kaže u okviru institucije pučkog pravobranitelja osigurat će se zaštita ustavnih i zakonskih prava građana u postupcima koji se vode u Ministarstvu obrane, oružanim snagama, službama sigurnosti, zaštite prava građana itd., itd. Za Boga miloga, pa nije moguće onda reći da oni neće moći prisustvovati kad to zatraže vama, a ja sam takvu primjedbu stavio, vi ste to odbili i između ostaloga i mislim da bi trebalo još jedanputa to preispitati. Pokušat ću složiti naravno i amandman na tu temu. I imam još neke primjedbe kao što je između ostaloga primjedba koja je vezana uz članak 56. gdje se zapravo kaže da suprotno načelu koje proizlazi iz Zakona o općem upravnom postupku, a koje između ostaloga utvrđuje ili uključuje na načelu utvrđivanja materijalne istine, ono se načelno sužava. To bi pitanje trebalo zapravo dodatno riješiti. Ne bi moglo ostati ovakvo kao što je ovdje predviđeno. Ja molim da još jedanputa to pitanje raspravimo i kolega Vuljanić je isto to potencirao pitanje. Bojim se da bi se moglo zbog tzv. ubrzanog postupka dovesti u situaciju da u upravnom postupku ne možemo utvrditi odgovarajuće činjenice koje su bitne za valjanu primjenu materijalnog prava i u takvoj situaciji naravno izazvati određene nesuglasice i određene probleme. I u članku 68. je pitanje zapravo ovoga stavka 5. Njega treba brisati jer inače ta odredba isključuje zapravo ovlasti drugostupanjskog tijela prilikom ispitivanja pobijanja prvostupanjske odluke, odluke dakle sužavanja, sužavaju se zapravo ovlasti drugostupanjskog tijela u pogledu odlučivanja. Riječ odlučuje u smislu odredbe članka 6. stavka 1. Konvencije koja propisuje da svatko ima pravo da zakonom ostvaruje neovisan i nepristran sud … [[Govornik se ne razumije.]] pravično i u razumnom roku odluči ovdje nije ispoštivana. Prema tome, činjenica je da neke od ove stvari trebalo bi dodatno popraviti jer nema smisla ako već dobar zakon kad ga ne napravimo takvoga da i ove stvari koje će sasvim sigurno između ostaloga i zbog interesa nevladinih udruga i humanitarnih udruga oko zaštite, opravdanog interesa oko zaštite ljudskih prava pa i njihove zemlje da bi eventualno postupanjem državnih tijela moglo dovesti u pitanje zaštita takvih prava, pokretati ustavnopravne sporove oko pojedinih odredbi. Nema smisla da se to dešava, ako to možemo i ako jesmo to na vrijeme uočili, ajmo dati si vrijeme još pokušati složiti amandmane i kad to složimo da dobijemo takvo vrijeme da pokušate na njih dodatno ih razmotriti i odgovoriti da popravimo zakon da bude što kvalitetniji u interesu i svih nas ovo pitanje. Ista je stvar i tamo ne znam primjera radi se spominje da na postupke Upravnog suda, odnosno rješenje Upravnog suda nema pravnog lijeka pa postoji tzv. izvanredni pravni lijekovi itd., a osim toga kad se radi o pravima traženja azilanata i stranaca na utočište, to je Ustavom zajamčeno pravo, čak i Ustavni sud u tom segmentu može i treba odlučivati kroz ustavnu tužbu ako se radi o Ustavom zajamčenom pravu. Prema tome, i tu pitanje bi mogli malo doraditi. Ja predlažem dakle ne da odgađamo izjašnjavanje o zakonu, nego samo da damo da tokom dana da se mogu dati primjedbe, odnosno amandmani na ovaj Zakon i da do petka se predlagatelj, odnosno do vremena odlučivanja o Zakonu predlagatelj može o njima očitovati. Osobno sam spreman učiniti napor da dodatno popravimo zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Evo uz konzultacije sa predstavnicima Vlade dogovoreno je da se amandmani po ovoj točki dnevnog reda mogu podnesti danas do početka popodnevnog rada sjednice, do 15 sati. Riječ ima uvaženi zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zakon o azilu donesen je 2004. godine, a reguliran pravilnicima o azilantima i Poslovnikom o radu Povjerenstva za rješavanje o žalbama i tražiteljima azila i azilanata donešenim iste godine. Iz dosadašnje prakse primjene Zakona o azilu uočeni su brojni nedostaci. Primjenom postojećeg zakona uočena je neusklađenost sa konvencijama Ujedinjenih nacija, odnosne Europske komisije. Ovim prijedlogom zakona zakon se usklađuje sa najnovijim direktivama Vijeća Europa o minimalnim standardima za postupke dodjeljivanja i oduzimanja izbjegličkog statusa u državama članicama i Direktivom Vijeća o minimalnim standardima za kvalifikaciju status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva, kao i izbjeglica kojima je na drugi način potrebna zaštita. Važno je napomenuti da će se predloženim Zakonom o azilom u Hrvatskoj davati azil svim osobama koje su progonjene zbog mentalnog i fizičkog proganjanja, pa i seksualnog nasilja, uskraćivanje sudske pomoći te zbog odbijanja služenja vojske. Prema prijedlogu ovog Zakona azil će se davati i svim ranjivim skupinama maloljetnicima, starijim i nemoćnim osobama, bolesnicima, samohranim roditeljima, dakle kao i svim žrtvama mučenja ili drugog fizičkog, psihičkog ili seksualnog nasilja. Novina je u ovom Prijedlogu zakona da će i svi stranci koji zatraže azil u MUP-u, a MUP im zahtjev odbije imati mogućnost žaliti se Povjerenstvu za azil koje će osnovati temeljem ovoga Zakona. Tako o žalbi ne bi odlučivao upravni sud kako je to prije predlagano nego će to biti posebno tijelo, odnosno Povjerenstvo za azil koje bi nakon MUP-a u prvom stupnju rješavalo žalbe u drugom stupnju. Dakle u drugom stupnju odlučivalo bi Povjerenstvo za azil, a sudska zaštita ostvarivala bi se pred Upravnim sudom. Naime, ovim Prijedlogom zakona neće se dogoditi da suci Upravnog suda Republike Hrvatske kreiraju hrvatsku politiku azila kao što se je prije predlagalo nego će se provoditi Zakon o azilu, što je i u redu. Ovim zakonom tražiteljima azila omogućava se pravo na rad, proširuje se pravo na školovanje, regulira se besplatna pravna pomoć u drugostupanjskom postupku, uvodi se pravo na spajanje obitelji azilanta i stranca pod privremenim i supsidijarnom zaštitom. Isto tako propisuju i prekršajne sankcije za tražitelje azila koji zlorabe odredbe ograničene slobode kretanja i krše odredbe kućnog reda. Jamči im se i pravo na efikasni pravni lijek pred sudom, što podrazumijeva donošenje odluke u razumnom roku od strane neovisnog tijela. Donošenjem ovoga Zakona o azilu sustav azila u Hrvatskoj bit će ujednačen sa najnovijim zakonodavstvom i postignućima Europske unije na području azila. Osigurat će se učinkovita provedba kojom je predviđeno da strani državljani i osobe bez državljanstva mogu dobiti utočište u Republici Hrvatskoj ukoliko nisu progonjeni zbog nepolitičkih zločina i djelatnosti protivne temeljnom međunarodnom pravu. Nadalje, podnošenje zahtjeva za azil mogu podnijeti, mogu se podnijeti na graničnom prijelazi ili u policijskoj postaji. A zahtjev se podnosi u pravilu u prihvatilištu za tražitelje azila i postupak od tada traje. Da se radi o više nego dobrom Konačnom prijedlogu Zakona o azilu najbolje se moglo vidjeti na sjednici Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina na kojoj su bili i sudjelovali u raspravi predstavnici međunarodne zajednice i gotovo sve značajnije nevladine udruge. Gotovo svi su izrazili zadovoljstvo što je predlagatelj Konačnog prijedloga Zakona o azilu uvažio primjedbe gotovo svih saborskih odbora i mnoge primjedbe nevladinih udruga. Mnogi su bili puni hvale za detaljne analize komentara pristigle na tekst Prijedloga zakona u prvom čitanju. Gotovo svi su se složili da je Konačni prijedlog Zakona o azilu bitno popravio sam postupak mogućeg stjecanja azila i da je zakon u najvećoj mogućoj mjeri usklađen sa politikom Europske unije vezano za azil. Jedina zamjerka koju imam na Konačni prijedlog Zakona o azilu što je predlagatelj u usklađivanju sa direktivama išao iznad standarda koje su u svoje zakone ugradile neke članice Europske unije. Mnoge članice Europske unije ne odobravaju azil osobama određene društvene skupine koje se temelje na zajedničkim karakteristikama spolne orijentacije. I još možda treba dodati da bi i ovaj zakon kao i Zakon o strancima bio još kvalitetniji da smo prije donijeli Zakon o migracijskoj politici da znamo što nam treba. Dakle na kraju ću kazati da se radi o dobrom i kvalitetnom prijedlogu. Ali kažem, da smo imali jasnu strategiju mogli smo ga i još učiniti boljim. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Lučin.
Pa drago mi je što se ja i kolega Rebić slažemo oko toga da smo prije toga trebali ne zakon nego migracijsku strategiju raspraviti. Međutim dvije stvari koje bi želio možda nabaciti za razmišljanje. Jedna je dakle riječ, riječ je o tome zapravo da je zakonom predviđeno da se može raspraviti dobitak azila, odnosno dakle saslušanje na graničnom prijelazu. Ja mislim da je u najmanju ruku to neozbiljno. Zašto? Jer svima nam je jasno kad se to raspravlja na graničnom prijelazu da se to ne raspravlja za dobijanje azila, nego to je zapravo hitni postupak za odbijanje azila. Koliko ja znam, a mislim da bi to i državni tajnik mogao potvrditi malo je graničnih prijelaza koji imaju uvjete recimo da bi se moglo odraditi to na samoj granici. Stoga čak mislim da bi to trebalo izbaciti iz ovog, iz zakona. Što se tiče istospolnih zajednica. Kolega Rebić ja bih vas podsjetio za razliku od zemalja na koje se vi pozivate, Hrvatska ima jedan zakon koji se zove Zakon o istospolnim zajednicama. Ako je princip da se maksimalno izjednačavaju prava stranaca, onih koji ulaze u Republiku Hrvatsku prema domaćem zakonodavstvu i prema domaćem domicilnom stanovništvu onda mislim da bi bio minimum ovaj da se zapravo i to ugradi u zakon. I zapravo ja ne vjerujem da će zemlje koje to nemaju, koje to imaju ići brisati. Nego zapravo one zemlje koje nemaju tu odredbu obzirom na direktive Vijeća Europe, a i same Komisije Europske unije to će morati unijeti u zakon.
Odgovor na repliku.
Pa dobro kolega Lučin mislim da je složit ćete se da je dobro da pri samom ulasku u zemlju tražitelj azila može zatražit azil. Dakle kako će se to provesti u zakonu, ali uglavnom u prihvatilištu dakle teče rok u kojem će dobiti azil. Što se tiče ovoga drugoga dijela o kojem govorite o istospolnim zajednicama, mislim ja velim da mnoge zemlje u Europskoj uniji to nisu ugradile u svoje zakonodavstvo. Dakle direktive nisu niti su svi zakoni o azilu jednaki u zemljama članicama Europske unije i čini mi se da tu Hrvatska ide dakle da radi i iznad standarda Europske unije, ne mislim da je to ništa loše. Ali recimo složit ćete se sa mnom da imamo strategiju, da imamo Zakon o migracijskoj politici, da smo ga prije donijeli, govorim primjerice zna se tko bi, znalo bi se tko bi imao prednost u dobijanju azila, možda da budem banalan kažem možda Hrvatskoj nedostaje ne znam žena od 30 do 40 da bi se mnogo Hrvata oženilo je li, ili obrnuto. Dakle ne samo ovo, nego mislim da bi strategija puno puno poboljšala i ovaj zakon bi bio puno kvalitetniji da smo imali prije donešenu strategiju, odnosno Zakon o migracijskoj politici. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Iako sam danas uvodno rekla kada sam govorila pojedinačno o Zakonu o strancima, ponavljam još jedanput, evo upravo na današnji dan, svjetski dan izbjeglica raspravljamo o dva važna zakona u Hrvatskom saboru, to je Zakon o strancima i Konačni prijedlog Zakona o azilu. Kao što sam rekla o Zakonu o strancima, tako govorim i o Zakonu o azilu, Hrvatska iz svoje povijesti i o jednom i o drugom zakonu i u interesu nacionalnom interesu Republike Hrvatske mora posebno razgovarati, posebno raspravljati i razmišljati o nečemu. Čovječe što nisi dužan, što nisi spreman napraviti drugima ne možeš napraviti ni sebi ili čovječe što nisi spreman napraviti sebi ne možeš ni drugima. Ne postoji zemlje na svijetu gdje nije bilo hrvatskog azilanta. Sudbina ga je dovela u mnoge zemlje, gdje su se snalazili, gdje su živjeli po zakonima zemalja primateljica, gdje su umrli i na žalost nisu niti pokopani u zemlji gdje su rođeni, gdje su željeli to zato što im to sudbina nije dozvolila. Iako vezano uz Zakon o azilu mislila sam govoriti možda drukčije, ali evo govoriti ću više danas iz razloga što sam jako osjetljiva na ovaj zakon, ljudski, osjećajno, prijateljski, kako god hoćete, ako nabrajam još nešto drugo onda ćete misliti da ću se pozivati na ono što nemam pravo u Hrvatskom saboru pa ću još jedanput odgovoriti gospodinu kolegi Lučinu kao zastupniku. Pročitali ste na stranici predloženoga zakona 44, bojazni Odbora za useljeništvo vezano uz ovaj zakon. Te su bojazni bile ljudske i imamo pravo na to. Nitko od članova Odbora za useljeništvo ponavljam, koji se sastoji ne samo od Zdenke Babić Petričević, ostalih zastupnika HDZ-a i ostalih stranaka nije davao ove primjedbe iz mržnje i prvi put i prošli put kad ste vi bili predlagatelj u ime Vlade ovoga zakona, ja sam razgovarala sa jednom velikom odgovornošću ako hoćete sa osjećajima što ih ne skrivam kada donosimo ovaj zakon i hvala Bogu da je Hrvatska postala suverena država da možemo priuštiti sebi ono što nismo u 50 godina mogli ni zamisliti evo i danas u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice gospodin Mlinarić je iznosio samo jedan primjer o životu političkih azilanata izvan granica Republike Hrvatske od demokratske Europe i svijeta jedan od političkih emigranata ja ću ga spomeniti, gospodin Bruno Bušić. Nakon njegove izjave ujedinjeno hrvatstvo i ujedinjeni Hrvati jedino Hrvatska dogodilo mu se ono što se dogodilo, ali on nije doživio slobodu i dogodilo se ono što se mnogim Hrvatima dogodilo kolega Lučin u Europi i svijetu. Ubijen je za pravdu, ali Bože dragi Isus je za pravdu ubijen pa ubijaju se i danas ljudi za pravdu. Ima sigurno primjedbi na ovaj Zakon o azilu. Ja ga iznosim da se slučajno ne dogodi ono što zbog nedorečenosti da stvarni azilant koji sutra podnese zahtjev za azil u Republici Hrvatskoj zbog nedefiniranja dobrih članaka u zakonu bude dobivan dozvolu boravka i bude u jednom na posebnom smještaju bez ikakvih prava kao što se to događalo svugdje u svijetu. Bilo je hrvatskih azilanata koji su čekali po 6, 10, 20 godina i nisu upravo zbog nedorečenosti zakona o dotičnim zemljama, dobili konačno rješenje kao azilant i zato iz tih razloga gospodo u ime predlagatelja u članku 2. pogledajte definiciju bračnog druga. Mislim da bi bolje ovu definiciju trebalo učvrstiti bračni drug sukladno hrvatskom važećem Obiteljskom zakonu, to je moja ljudska primjedba. I ponavljam iz tih razloga da se ne dogodi da netko bude u jednom smještaju i da čeka rješenje negativno ili pozitivno 20 godina i da bude na taj način otvoreni pritvorenik. U članku 2. u definiciji srodnika, te u pobočnoj lozi. Mi moramo uzeti u obzir podrijetlo azilanata. Teško je utvrditi srodnike u ravnoj lozi do trećeg stupnja srodstva a stvarno je nemoguće utvrditi srodnike u pobočnoj lozi do trećeg stupnja srodnika. To je moja ljudska primjedba. I danas se ovdje govorilo o određenoj društvenoj skupini budući da postoji riječ određena društvena skupina po zakonu, u Zakonu o azilu molim vas pogledajte da li tu, odnosno tu društvenu skupinu možete bolje definirati jer postoji na, kroz ovu riječ posebna društvena skupina, a to sam dala amandman na Zakon o strancima, mogu dobiti azile i one društvene skupine koje nemaju pravo niti po jednom niti po drugom zakonu dobiti niti politički, niti azil niti dozvolu rada ili dozvolu boravka pa čak niti ulaznu vizu u Republiku Hrvatsku. Inače kad se govori o Zakonu o azilu, kad govorimo o Zakonu o azilu sve druge definicije su dobro definirane. Samo u članku 2. maloljetno dijete koje nije zasnovalo vlastitu obitelj i ovisno je o roditeljima bez obzira je li rođeno u braku, izvan braka ili posvojeno pokušajte definirati ovu rečenicu malo bolje. Mene, tu je ona malo nejasna jer se kaže da pravnici pišu zakone i neka pišu zakone ali pokušajte definirati da se ne dogodi opet ono što upozoravam da iz takvih i sličnih definicija u predloženom Zakonu o azilu se ne čeka na negativno ili pozitivno rješenje punih 10 ili 20 godina. Prihvaćam Prijedlog zakona o azilu. Sigurno kolege su prethodnici dali svoje primjedbe, a ja ostalih primjedbi nemam i neću ponavljati one koje su i za mene isti takve kao i mojih drugih prethodnika. Veseli me da Hrvatska donosi i ima Zakon o azilu. Da nismo suverena država nikada ne bi došli u situaciju pomoći onima koji su pomagali hrvatski narod punih 50 godina.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. Želio bih ispraviti navod kojim me gospođa Babić-Petričević citirala odnosno rekla, htjela reći što sam ja mislio reći. Ja zapravo ono što sam mislio reći to sam i rekao. Ja sam samo rekao da mi nema velike logike u tome da Odbor za useljeništvo donosi ovakve stavove. Da pokušava jasnije ili redefinirati pitanje nacije, drugih skupina, obitelji i ništa drugo. Za mene ne bi bilo nejasno ili nelogično da je to recimo izrazio Odbor za nacionalnu sigurnost. Ili Odbor, ili Odbor za rad. To bi mi bilo jasno. Ali mi nije jasno da je to napravio Odbor za useljeništvo. Prema tome, a sa svim ostalim se slažem. I zapravo ja tvrdim nema potrebe, nema potrebe zapravo da mi donosimo bilo kakva druga rješenja. Mi imamo zakone, ali ne možete se pozivati samo na Zakon o obitelji. Morate se, poštovati Zakon o istospolnim zajednicama. Ako vi mislite [[Upadica: Pa to vam je kao]] Da … [[Govornik se ne razumije, govornici govore uglas.]] trebamo imati dajte pokrenite inicijativu da se ukine.
Ne ispravljate nikakav netočan navod pod tom pločicom ispravak netočnog navoda vi replicirate i što sad? Povreda Poslovnika i sad ćemo se …
… [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]]
Je, upravo sam to rekao sad.
Poslovnika Hrvatskoga sabora. Gospodine kolega Lučin nisam uopće govorila ono što prigovarate a na bojazni Odbora za useljeništvo ponavljam one su bile ljudske i imamo pravo na to što ne znači, što ne znači da te, da nemamo pravo na te primjedbe. Ali sam zaključila da me veseli da donosimo Zakon o azilu. Vi o nekim člancima imate pravo govoriti kako ste rekli. Ja imam pravo govoriti kako sam rekla, ali sam završila. Hvala Bogu da suverena država danas je došla u situaciju da donosi Zakon o azilu i da uzvrati onim državama i onim ljudima koji su 50 godina davali krov nad glavom mnogim hrvatskim političkim i inim emigrantima.
Zahvaljujem. Uzet ću ovo kao repliku i odgovor na repliku. I ubuduće neću dozvoliti da se zlorabi instrument ispravka netočnog navoda za repliku i odgovor na repliku. Riječ ima uvaženi zastupnik Željko Pavlic.
Poštovani državni tajniče, evo dopustite da se ja ukratko uključim u ovu raspravu o Zakonu o azilu. Mislim da treba dakle prihvatiti ovaj zakon. Ovdje je bilo puno argumenata kod, koji idu u tom smjeru, ali mislim da bi zakon trebalo malo i poboljšati, usavršiti i tu prvenstveno mislim na razvijanje instituta pravne pomoći kako u ovom zakonu tako i u Republici Hrvatskoj. Pravo na besplatnu pravnu pomoć temelj je preduvjeta za ostvarivanje prava na pristup sudu i drugim tijelima koja odlučuju o subjektivnom građanskom pravu. Dakle pravu na pravično suđenje kao i za oživotvorenje ustavnog načela o jednakosti sviju pred zakonom. I zabrani diskriminacije po rasi, boji kože, spolu, jeziku, vjeri, političkom ili drugom uvjerenju, nacionalnom ili socijalnom podrijetlu, imovini, rođenju, naobrazbi, društvenom položaju ili drugim osobinama. Dakle to je jedna definicija instituta besplatne pravne pomoći. Zakon o azilu zapravo prvi puta mogli bismo reći uvodi institut besplatne pravne pomoći vezano uz azilante. Ali po našem mišljenju dakle već smo čuli argumente i primjedbe na to mislimo da bi taj obim trebao biti puno veći. Nažalost Hrvatska nema poseban Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći što nas zabrinjava i čudi. Mi smo kao Klub zastupnika regionalnih stranaka uputili ovih dana u saborsku proceduru upravo zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Nas čudi zašto to nije uradila Vlada tim više jer znamo da je još 2005. godine sama Vlada napravila svoju konačnu ili završnu verziju Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Dakle i u toj vladinoj verziji pa i u našoj verziji koju mi također predstavljamo, koju smo predložili dakle i uputili u saborsku proceduru. Govorimo da je pravo na besplatnu pravnu pomoć ostvaruju sve fizičke osobe koje se nalaze na teritoriju Republike Hrvatske a naročito žrtve trgovanja ljudima, tražitelji azila, azilanti ili izbjeglice u Republiku Hrvatsku koji nisu u stanju podmiriti troškove pravne pomoći. Dakle u … [[Govornik se ne razumije.]] Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći također se tu uključuju tražitelji azila tj. azilanti. Dalje mi tražimo tj. predlažemo da se besplatna pravna pomoć ostvaruje kao pravo na opće informacije o pravima i obavezama, početne pravne savjete, pravne savjete, pravnu pomoć u sastavljanju pismena, zastupanje pred svim sudovima, upravnim tijelima, Ustavnim sudom Republike Hrvatske, međunarodnim sudovima, međunarodnim organizacijama i također pravnu pomoć za mirno rješavanje spora. U Zakonu o azilu članku 33. … [[Govornik se ne razumije.]] dakle tri oblika primanja besplatne pravne pomoći. To su opće informacije o pravima i obavezama tražitelja azila u postupku, pomoć u sastavljanju žalbe i zastupanje pred povjerenstvom. Po mojem mišljenju dakle radi se o preuskom pravu dakle na besplatnu pravnu pomoć samo na tih nekoliko odredba pa se slažemo dakle i s prijedlogom Hrvatskog pravnog centra dakle da se ili da se ovaj Zakon uskladi s budućim Zakonom o … [[Govornik se ne razumije.]] pomoći ili da se napravi to dakle da se neka bitna, … [[Govornik se ne razumije.]] ugrade u ovaj Zakon, a prvenstveno da to bude pravni savjet, pravna pomoć u sastavljanju pismena i zastupanje. Dakle, na taj način bi azilanti tražitelji azila bili zaštićeni pred našim sudom, dakle pogotovo u slučajevima kada oni nemaju sredstva da bi mogli plaćati nekakve sudske troškove, a većinom su azilanti u takvom stanju. Također isto je problem u tome što ministarstvo u istom članku govore da pomoć iz stavka 1. podstavka … [[Govornik se ne razumije.]] ovog članka mogu obavljati odvjetnici, odvjetnički vježbenici i pravnici iz udruga registriranih za obavljanje pravne pomoći s kojim ministarstvo sklopi ugovor. E upravo tu fali Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći koji govore o tome koji uvodi te udruge u sustav besplatne pravne pomoći dakle kao udruge koje mogu pružati takve usluge ili posredovanje. Danas zakon onemogućuje rad takvim udrugama, ona rade zapravo mimo zakona i često puta su na udaru odvjetničkih komora koje ih prijavljuju zbog nelojalne konkurencije. Mislim, ne znam koliko je moguće dakle da Zakon o azilu omogući dakle te udruge, ako nema Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći koji to regulira na taj način. E zato i tu ide apel i prema vašem ministarstvu dakle da uputite jedan možda dopis ili pitanje Ministarstvu pravosuđa što je sa Zakonom o besplatnoj pravnoj pomoći jer ja mislim da bi bilo jako dobro da su ta dva zakona išla u … [[Govornik se ne razumije.]] i da onda jednostavno imamo usklađene sve termine dakle postupke i slično. Eto to je to. Pozdravljam ovaj Zakon, ali veli s nadom i sa željom da se do kraja raščisti te odnosi u pojedinim zakonima. Nekih zakona nema, a neka postojeća zakonska rješenja zapravo ograničavaju funkcioniranje ovog Zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključno, državni tajnik Buconjić.
Hvala lijepa. Evo ja moram izraziti zadovoljstvo zbog gotovo konsenzualne potpore svih sudionika u raspravi ovome Zakonu. Naravno svi ste vi tome dali svoj doprinos primjedbama na Zakon iz prvog čitanja koji su kao što ste sami rekli većim dijelom usvojene. Ovom donošenju i pripremi ovog Zakona smo pridali zaista veliki značaj. Uključili smo u njegovu izradu i nevladin sektor, UNHCR i sve druge institucije koje su mogle dati svoj doprinos kako bi ova zaštita ovih ranjivih skupina stranaca bila regulirana na najbolji mogući način sukladno najvišim europskim i svjetskim tradicijama i standardima. Ja želim reći samo još da Hrvatska korača koracima od 7 milja u usvajanju najviših standarda poštovanja ljudskih prava i zaštite sloboda. Naime, mi smo svi skupa još svjedoci da je bivša Vlada imala problema sa pronalaskom lokacije, odnosno objekta za tražitelje azila. Imala je tih problema i ova Vlada na početku mandata i svi se još sjećamo onih ružnih scena kada je bivši ministar Mlinarić u jednom mjestu pokušao uspostaviti komunikaciju sa lokalnom zajednicom oko organiziranja centra za tražitelje azila i zbog toga s ovog mjesta dan uoči Svjetskog dana izbjeglica i šaljem i zahvale gradu Kutini i lokalnoj samoupravi koja nam je omogućila i koja je u suradnji s nama, odnosno pružila nam mogućnost da napravimo Centar za tražitelje azila po najvišim standardima i tamo i danas veleposlanik Europske Komisije gospodin Degert upravo i slavi, odnosno obilježava Dan izbjeglica u Republici Hrvatskoj. Sve je to dokaz upravo da je tamo Centar zasnovan bez ikakvih afera, skandala, bez ikakvog otpora, bez ikakvih ksenofobnih izjava, bez ikakvih drugih ispada da Hrvatska zaista korača koracima od 7 milja u usvajanju najviših standarda. I ova današnja rasprava u Saboru je isto doprinos tome zbog toga što ćemo sigurno dobiti i zakon koji će isto tako biti zaista sukladan najboljoj praksi i najvišim standardima Europske unije, ali i svjetske prakse o zaštiti ove ranjive skupine stranaca. Isto tako sam apsolutno i odmah pristao da se produlji rok za podnošenje amandmana zbog toga što i se isto čini ovako ad hoc da jedan dio amandmana, odnosno primjedbi ima uporište, razmotrit ćemo te amandmane i budite sigurni da ćemo prihvatiti sve ono što će donijeti još daljnjem poboljšanju i ovako već dobroga Zakona. Zbog toga vam zahvaljujem i siguran sam da smo i danas kroz raspravu o ova dva važna zakona svi skupa obavili dobar posao. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o azilu. Tablicu. Imamo dva amandmana koji su donijeti poslije roka. To je za to da raspravljamo i glasujemo o amandmanima Vlade koji su donijeti poslije roka. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 83 za, 15 protiv, 2 suzdržana. Dakle, glasovat ćemo i raspravljati. Amandman 1.
Amandmanom 1. predlaže se u članku 2. stavak 1. … značenje izraza "azil" da znači: "Azil je zaštita kojim se ostvaruje Ustavna odredba o pružanju utočišta strancu u Republici Hrvatskoj temeljem rješenja ministarstva unutarnjih poslova o udovoljavanju zahtjeva za azil sukladno odredbi članka 4. ovoga zakona.". Člankom 33. Ustava Republike Hrvatske propisano je da strani državljani i osobe bez državljanstva mogu dobiti utočište u Republici Hrvatskoj osim ako su progonjeni za nepolitičke zločine i djelatnosti … ovo usklađivanje sa ustavnom terminologijom.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu, dajem na glasovanje amandman 1. Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Rezultat. 90 za, 5 protiv, 3 suzdržana, postao je sastavni dio Zakona. 2. amandman Vlade.
Pa mijenja se članak 108. na način "Ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja 2008. godine budući je prijašnji rok već protekao".
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje amandman 2. Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 88 za, protiv 8, 2 suzdržana. Postaje sastavni dio zakona. Tablica amandmana zastupnika. Zastupnika Božica Šolić.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. Isti amandman druge zastupnice.
Prihvaća se ali je potrebno brisati riječi pa glasi: "Srodnik u … ukoliko se neosporno utvrdi da je živio u zajedničkom domaćinstvu sa azilantom, strancem pod supsidijarnom zaštitom ili strancem pod privremenom zaštitom.".
Slažem se.
Prihvaćen amandman u tom izmijenjenom obliku. 3. zastupnice Božice Šolić.
Ne prihvaća se. Definicija usklađena s direktivom Vijeća 2004.
Povućen amandman. 4. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. 5. zastupnika Furia Radina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 6. zastupnika Šime Lučina,
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 7. zastupnice Božice Šolić.
Ne prihvaća se.
Povlačim.
Povučen. 8. iste zastupnice.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 9. zastupnika Šime Lučina.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. 10. istog zastupnika.
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 11. također zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. 12. zastupnika Mate Arlovića.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 13. također zastupnika potpredsjednika Mate Arlovića.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 14. zastupnika Šime Lučina.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. 15. istog zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 16. istog zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 17. zastupnika, potpredsjednika Mate Arlovića.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 18. zastupnice Božice Šolić.
Ne prihvaća se.
Povlačim.
Povučen. 19. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 20. istog zastupnika.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 21. zastupnika Mate Arlovića.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 22. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. 23. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 24. istog zastupnika.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 25. zastupnika istog Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 26. istog zastupnika.
Ne prihvaća se.
Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 27. Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Prihvaćen je uz nomotehničku prilagodbu.
Da. Koju?
Tražitelj azila došao iz sigurne treće zemlje gdje postoji veza između tražitelja azila i te zemlje na temelju čega bi bilo razumno očekivati … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]]
U ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina nomotehničku prilagodbu. Treba glasovati. Tko je za onda ovaj amandman u ovom izmijenjenom obliku? Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? 102 glasa. Jednoglasno u izmijenjenom obliku prihvaćen je ovaj amandman. 28. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 29. istog zastupnika.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 30. zastupnika Mate Arlovića.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 31. istog zastupnika.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. 32. zastupnika Šime Lučina.
Ne prihvaća se.
Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. I 33 zastupnika Mate Arlovića.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. Hvala državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o azilu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 84 glasa za, 3 suzdržana i 7 protiv donesen Zakon o azilu kako je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na 3. točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 696 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. … [[Govornik se ne razumije.]] akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Državni tajnik, gospodin Topić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe zastupnici, gospodo zastupnici. Pred vama će biti tijekom ovog dana i sljedećih 6 konačnih prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona s područja intelektualnog vlasništva. Intelektualno vlasništvo u suvremenim gospodarskim sustavima predstavlja pokretačku i razvojnu snagu kako znate i slijedom toga Republika Hrvatska ubrzano razvija svoj sustav. Mi imamo na koncu i nacionalnu strategiju razvoja intelektualnog vlasništva od 2005. do 2010. koja će se i kroz te zakone u tim dopunama i izmjenama do kraja realizirati. Posebnu pozornost u ovom području pridaju države članice Europske unije te slijedom toga u predpristupnim pregovorima s Republikom Hrvatskom intelektualno vlasništvo izdvojeno u zasebno poglavlje. To je poglavlje 7. Pravo intelektualnog vlasništva, ti pregovori otvoreni su tijekom analitičkog pregleda screeninga i u pripremi pregovaračkih stajališta do detalja su proučena i prodiskutirana sva pitanja usklađivanja s pravnom stečevinom i to na najširoj osnovi. Ono što je potrebno naglasiti je da se općenito može reći da su i važeći propisi doneseni 2003. godine u vrijeme svog donošenja bili u visokom stupnju sukladnosti s pravnom stečevinom i to naročito glede vrste i opsega prava koja jamče. A zašto su potrebna daljnja usklađivanja? Ona se odnose uglavnom na instrumente za unapređenje provedbe i zaštite intelektualnog vlasništva, prvenstveno što sam rekao unutar realizacije te naše nacionalne strategije, što je važno naglasiti. Ali isto tako i na promjene koje će se, u međuvremenu su se na ovom području dogodile u samoj Europskoj uniji, te na uređenje nekih posebnih pravnih režima u prijelaznom razdoblju nakon pristupanja zajedničkom europskom tržištu. E sada, konkretno bi samo još ukratko rekao za Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. On je, u potpunosti se sad usklađuje sa hrvatskim zakonodavstvom u području autorskog prava i srodnih prava sa pravnom stečevinom Europske unije, uključujući i one odredbe koje će bit primjenjive tek od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europskoj uniji. I te su znači dopune usklađene s ovim pregovaračkim stajalištima i sada evo, detalje smo spremni ako želite … [[Govornik se ne razumije.]] Najljepše se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora? Obrazovanje, znanost i kultura, jel'? Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče! Evo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na svojoj 35. sjednici Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Nakon donošenja Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima stupila je na snagu direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine, o provedbi i zaštiti prava intelektualnog vlasništva. To je osnovni razlog zbog kojega su u pretpristupnim pregovorima utvrđeni dijelovi zakona koji se trebaju izmijeniti kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji preuzela isti stupanj zaštite autorskog i srodnih prava kakav je u državama članicama Europske unije. Sukladno direktivi Europske unije pobliže se određuje pojam odgovarajuća naknada, a unapređuje se i pitanje građansko pravne zaštite posebno uvođenjem instituta privremenih mjera za osiguranje dokaza, odredbama o pribavljanju dokaza i o zahtjevu za dostavom podataka. Predloženim izmjenama i dopunama u potpunosti se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području autorskog i srodnih prava s pravnom stečevinom Europske unije, uključujući odredbe koje će biti primjenjive tek od časa pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege! Mi imamo Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima koji je donijet 2003. godine i sam taj zakon je zapravo jedan novi de facto zakon koji je već donijet na temeljima europskog zakonodavstva i koji već uvažava tradicije, vrednote i standarde europskog zakonodavstva. Međutim, u vrijeme njegova donošenja očito je da su neke stvari propuštene regulirati i da sada pred nama je Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima u izmjenama i dopunama i koje su proizašle kao posljedice, kao rezultat našeg procesa pridruživanja Europskoj uniji kao procesa pregovora gdje moramo očito unest određene standarde koji vrijede u europskom zakonodavstvu kako bi sutra kada Republika Hrvatska postane punopravna članica Europske unije i naše zakonodavstvo bilo potpuno kompatibilno sa zakonodavstvom Europske unije. Što reći osnovno o izmjenama i dopunama ovog zakona. Temeljno i osnovno je da se izmjenama i dopunama postiže jedna bitno bolja pravna zaštita nego što je to sadašnjim zakonom. To je u svakom slučaju za pozdraviti i klub Hrvatske demokratske zajednice stoga će podržati prijedlog ovog zakona. Ako analiziramo konkretne stvari koje u ovom zakonu se ide, kao što je već naprijed rečeno, kvalitetnije se definira pojam odgovarajuća naknada. To je ona naknada štete koja se u pravnom prometu mora isplatiti autorima i vlasnicima autorskih prava, ako dođe do povrede takvih prava. Dakle, do sada je definicija te štete bila malo manjkava. Međutim, sada se eksplicitno kaže da će se odgovarajuća naknada, jer je ona naknada, koja se u pravnom prometu pošteno mora dati uzimajući u obzir vjerojatnu štetu koja autoru nastaje, kada se njegovo djelo bez njegovog odobrenja reproducira za privatnu ili drugo vlastito korištenje, primjenu tehničkih mjera zaštite te druge okolnosti koje mogu biti od utjecaja na pravilno odmjeravanje oblika i iznosa odgovarajuće naknade. Dakle, puno je preciznije definirana ta naknada štete koju je potrebno isplatiti. Stoga je sasvim sigurno da je primjena europskih direktiva i europskih dokumenata ovdje puno preciznija i jasnija. Također imamo u članku 9. koji se odnosi na članak 98. postojećeg zakona, imamo reguliranu situaciju ako autori odnosno druge osobe koje su primijenile tehničke mjere zaštite pristupa autorskom djelu ili korištenju autorskog dijela ili koje imaju ovlast i mogućnost otkloniti ih, ne postupe u skladu s odredbama iz stavka 1. tog članka, osobu koja utvrdi da je na temelju neke od odredaba iz članka 82. do 87. zakona ovlaštena koristiti se autorskim djelom bez odobrenja autora, a znači, radi tih tehničkih mjera zaštite nije u mogućnosti se koristiti, e sada se ovim odredbama otvara mogućnost da se te tehničke mjere u jednom sudskom postupku podizanjem tužbe skinu i da se skine ta zaštita kako bi se to autorsko pravo moglo koristiti. Također određene promjene odnose se vezano za Vijeće stručnjaka koje obavlja i u posredovanju u pogledu sklapanja ugovora o kabelskoj retransmisiji između organizacija za radiodifuziju i kabelskih operatora, te posredovanje u pogledu omogućavanja pristupa autorskom dijelu i njegovog korištenja u skladu sa ograničenjem iz članka 82. do 87. ovog zakona, između osobe koja tvrdi da na temelju zakona je ovlaštena koristiti se autorskim djelom bez autorovog odobrenja ili bez autorovog odobrenja i bez plaćanja naknade i samog autora. Dakle određeno posredovanje u eventualno moguće, mogućem sporu između samog autora i one osobe koja smatra da se ima pravo koristiti njegovim autorskim pravom. Također ovdje imamo puno kvalitetnije u članku 19. a to se odnosi na članke 185. i članak dalje koji se, koji se mijenjaju, to je članak 185.a, 85.b i c. to se odnose na privremene mjere zbog povrede prava. Privremene mjere za osiguranje dokaza, pribavljanje dokaza tijekom parničnog postupka. Mi u našem parničnom sustavu, u našem građanskom sustavu i ovršnom sustavu imamo već izgrađen sustav privremenih mjera zbog povrede prava. To znači ako netko tko smatra da mu je određeno pravo povrijeđeno ima pravo tražiti od suda da poduzme određene, određene radnje kako bi se njegovo pravo zaštitilo. Ovdje se, ovim člancima se točno preciziraju s time da se ovo primjenjuje zapravo također kao i one privremene mjere koje imamo u parničnom postupku i ovršnom. Ovdje dobivamo još jedan novi, novu širu paletu tih prava koja je moguće koristiti. Kako znači u parničnom postupku tako i u ovršnom postupku. Jedino moram priznati da kod ovog članka 185., kod njegovog stavka 2. gdje stoji definicija da na zahtjev nositelja prava iz ovog zakona koji učini vjerojatnim da mu je pravo povrijeđeno u obavljanju gospodarske djelatnosti s ciljem pribavljanja gospodarske i ekonomske koristi te da mu zbog takve povrede prijeti nenadoknadiva šteta pored privremenih mjera iz stavka 1. ovoga članka koje su tu jasno navedene, sud kaže može odrediti i oduzimanje pokretnina ili nekretnina u vlasništvu protivnih osiguranja koja nisu u neposrednoj vezi s povredom. Čini mi se da je to malo teško provediva odredba koja se odnosi na, na ove nekretnine. Pokretninu još kako tako možemo oduzeti znate ali ako se radi o oduzimanju nekretnine tu već zadiremo u vlasnička prava koja su nam Ustavom zaštićena i mislim da je to teško zapravo predvidjeti na jedan ovakav, oduzeti nekome pravo vlasništva moguće je jedino u postupku koji smo regulirali Zakonom o izvlaštenju gdje se isplaćuje ona naknada je li, također moramo promijeniti i u zemljišnim knjigama sami, samog nositelja prava vlasništva tako da mislim da ovdje treba sam predlagatelj promisliti dobro da li eventualno vlastitim amandmanom ići sa, ići sa redefinicijom ovog članka jer na ovakav način čini mi se da neće biti moguće ga primijeniti. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Zakon definitivno nudi puno precizniju, puno jasniju i bolju pravnu zaštitu nositeljima autorskih prava kao i korisnicima autorskih prava. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu u dopodnevnom radu sjednice. Nastavak je u 15 sati i riječ ima uvažena zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nastavljamo sa popodnevnim radom sjednice. Riječ ima uvažena zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Slaven Letica. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo predlagatelji, kolegice i kolege. Pa evo pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima kojeg apsolutno treba poduprijeti. Naime, uvodno bih htio istaknuti da u okviru pravnih pravila koja reguliraju prava intelektualnog vlasništva zasigurno segment autorskih prava predstavlja jedno od najvažnijih dijelova. Samo autorsko pravo u najopćenitijem smislu možemo sagledati kao ukupnost ovlaštenja nositelja, odnosno imaoca autorskog prava a koja možemo podijeliti u dva dijela. I to prvo dakle autorsko-imovinsko pravo i drugo autorsko osobno pravo. Autorsko-imovinsko pravo se može definirati kao isključivo pravo korištenja autorskog djela. Dakle autor može ustupiti imovinska prava koja proizlaze iz njegovog djela drugima sa ili bez naknade. Autor za drugog posebnim ugovorom zasniva pravo korištenja autorskog djela u smislu zasnivanja specifičnog obveznog pravnog odnosa. Što se tiče autorskog prava kao osobnog prava ono je sadržano u činjenici da, odnosno što prava u činjenici da prava autora da bude priznat kao tvorac određenog književnog, znanstvenog ili umjetničkog djela s jedne strane, a s druge strane to je i pravo autora da sam odredi kada će svoje djelo predstaviti javnosti, dakle pravo prve objave kao i pravo da se usprotivi deformiranju, sakaćenju i drugim izmjenama samog autorskog djela. Vrlo je bitno naglasiti da su ova prava neprenosiva i strogo osobna, a nakon smrti autora njima se, o njima se mogu brinuti nasljednici i zakonom naravno određene organizacije. Važno je ili osobito je važno istaknuti da se zakonom definiraju ili zapravo u potpunosti usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području autorskog prava i drugih srodnih prava s pravnom stečevinom Europske unije uključujući i one odredbe koje će biti primjenjive tek od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europskoj uniji. Što se tiče konkretnih zakonskih odredbi koje se mijenjaju odnosno nadopunjuju mišljenja sam da treba istaknuti posebna iduća tri pojma, odnosno iduća tri elementa. Prvo, radi se o definiranju pojma "odgovarajuće naknade". Drugo dakle mogućnost davanja drugim osobama ovlaštenja za korištenja autorskim djelom. I treće, određivanje nadležnosti Vijeća stručnjaka u pogledu sklapanja ugovora o tzv. kabelskoj retransmisiji. Dakle definiranje pojma "odgovarajuće naknade" shvaćena je kao naknade koja se u pravnom prometu mora pošteno dati nositeljima pravima kako bi ih se adekvatno obeštetilo kada se njihove predmete zaštite koriste bez njihovog odobrenja za reproduciranje u smislu privatnog ili drugog vlastitog korištenja uzevši u obzir stupanj korištenja tehničkih mjera zaštite te korigirajući kriterij moguće štete o drugim elementima koji mogu biti od utjecaja na pravilno odmjeravanje oblika i iznosa odgovarajuće naknade. Osim ova tri elementa čini mi se osobito važnim istaknuti iduće dvije stvari. Naime, prvo, sukladno načelima Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja u cilju zaštite i promicanja raznolikosti kulturnih izričaja predlaže se, i što treba podržati, za udruge koje kolektivno ostvaruju autorsko pravo i srodna prava obveza osnivanja Fonda za poticanje kulturnog i umjetničkog stvaralštva. Određuje se koliki iznos izdvajaju udruge te na koji način odlučuju o raspodjeli sredstava. I isto tako treba naglasiti, a u pogledu građansko-pravne zaštite autorskog i srodnih prava naravno razrađeni su pojedini članci koji propisuju građansko-pravnu zaštitu, brišu se i mijenjaju te dopunjuju odredbama o privremenim mjerama i to zbog povrede prava, osiguranja dokaza, pribavljanja dokaza tijekom parničkog postupka i naravno zahtjeva za dostavom podataka. Shodno činjenici da je ovaj segment zaštite intelektualnog vlasništva, kao što sam i uvodno kazao, vrlo bitan segment ukupno kada gledamo dakle intelektualno vlasništvo s obzirom da se radi o izmjenama onih instituta ne samo usudio bih se reći u smislu usklađenja naših standarda sa standardima koji već važe u Europskoj uniji nego zbog toga što na bolji, precizniji i jasniji način reguliraju ove institute o kojima sam govorio apsolutno ovaj Prijedlog zakona treba poduprijeti.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Velikim Pleša.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, gospođe i gospodo zastupnici. Govorit ću o autorskom pravu, moramo napomenuti kako autorsko pravo i srodna prava su ključni za ljudsko stvaralaštvo jer pružaju autorima poticaj u obliku priznanja i novčanih naknada, a s druge strane pružaju im i određenu sigurnost da se njihova djela mogu distribuirati bez bojazni od neovlašćenog umnožavanja ili piratstva, a ukoliko do toga dođe osigurana im je određena autorsko-pravna zaštita. U pravnom smislu autorsko pravo upotrebljava se tako da obuhvaća samo pravo autora književnih i znanstvenih ili umjetničkih djela. To je pravo najveća privatno-pravna vlast apsolutnog djelovanja koje daje neposrednu vlast u pogledu intelektualne tvorevine autorskog djela. Kako ćemo moći iz ove rasprave nositelj autorskog prava ima svojevrsni monopol nad eksploatacijom svog djela na isti način kao što i vlasnik neke stvari odlučuje o njenoj upotrebi. Naravno kao što vlasnik stvar stvar može prodati tako i autor može drugima ustupiti prava na imovinsko iskorištavanje svog autorskog djela. Auto stječe autorsko pravo činom ostvarenja djela. Za razliku od drugih oblika intelektualnog vlasništva o kojima ćemo danas također govoriti, poput primjerice patenta ne traži se nikakav formalan postupak registracije autorskog djela. Autor postaje nositeljem autorskog prava ostvarenjem tog djela. Načelno, pravni poredak priznaje dvije vrste ovlaštenja u okviru autorskog prava. To su autorska-imovinska prava i autorska moralna, odnosno osobna prava. Autorsko osobno pravo u prvom redu je pravo autora da bude priznat kao tvorac određenog književnog, znanstvenog ili umjetničkog dijela. Nadalje, to je i pravo autora da sam odredi kada će svoje djelo predstaviti javnosti, to je tzv. pravo prve objave, kao i pravo da su usprotivi deformiranju, sakaćenju i drugim izmjenama svog djela. Ova prava su neprenosiva i strogo osobna, a nakon smrti autora o njima se mogu brinuti nasljednici i zakonom određene organizacije. S druge strane autorsko-imovinsko pravo jest isključivo pravo korištenja autorskog dijela. Autor može i ustupiti imovinska prava koja proizlaze iz njegovog djela drugima sa ili bez naknade. Kao dio međunarodnog privatnog prava autorsko pravo i srodna prava imaju naglašeno međunarodno pravno obilježje, međutim kao dio unutarnje prava svaka država donosi i vlastite unutarnje propise koji uređuju ovo područje. U Hrvatskoj je ovo područje regulirano Zakonom o autorskom pravu i srodnim pravima koji je donesen 2003. godine. Nakon donošenja tog Zakona u Hrvatskom saboru o autorskom pravu i srodnim pravima stupila je na snagu direktiva autorskog parlamenta i vijeća od 29. travnja 2004. godine, o provedbi zaštite prava intelektualnog vlasništva, a što je bio razlog da se u predpristupnim pregovorima utvrđeni dijelovi zakona koji se trebaju izmijeniti kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji preuzela isti stupanj zaštite autorskog prava i srodnih prava koja je u državama članicama Europske unije. Sukladno tome predloženim izmjenama i dopunama Zakona o autorskim pravima i srodnim pravima uređuju se ona pitanja o kojima je govorio, pa ne bih ponavljao, i kolega Tomljanović, a i u ime kluba kolega Bošnjaković. I zaključno, ovakvim izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima u potpunosti se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području autorskog prava i srodnih prava sa pravnom stečevinom Europske unije uključujući i one odredbe koje će biti primjenjive tek od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europskoj uniji. Zbog toga svakako ovaj Zakon treba podržati.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu. Imamo isto amandmane Vlade poslije roka. Nekoliko, nekoliko svega, nije puno. Tko je za to da glasujemo o amandmanima Vlade donijetim poslije roka? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 91 za, 10 protiv. Dakle glasovat će se o njima. Državni tajnik Dražen Vikić Topić. Izvolite, obrazložite amandman 1. Vlade i dalje sljedeće, ali nastojte vrlo kratko.
Amandman 1. naprosto se proširuje na cijelo europsko-ekonomski prostor i tu dobro nisu određene riječi da bi se to napravilo.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 1. Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 90 za, 10 protiv, jedan suzdržan. Postaje sastavni dio Zakona. 2. amandman.
Amandman 2. Vlada povlači.
Amandman drugi Vlada povlači i kao da ga nije ni bilo. Zastupniče Tadić, izvolite.
Od svih ovih amandmana koje ste podnijeli jedino je ovaj amandman koji ste povukli imao smisla.
Hvala lijepa.
Zato što je jamčio da se arbitražom utvrdi cjenik.
Ne možemo raspravljati.
To je ono što je HSP inzistirao već godinama i kad ste konačno to stavili u svoje amandmane, danas ga zato povlačite. To je doista besmisleno.
Nemamo rasprave. Amandman 3. Vlade.
Amandman 3. se odnosi na članak 19. i naprosto se odnosi na dopunu članka 185. radi sprječavanja eventualnih nejasnoća oko pitanja kad je sud dužan dostaviti rješenje o privremenom … [[Govornik se ne razumije.]]
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 3. Vlade? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 96 za, 3 protiv, 3 suzdržana. Postaje sastavni dio Zakona. I amandman 4.
Odnosi se na članak 20. i radi se o brisanju teksta u dodanom članku 185.a, a predlaže se zbog postupka usklađivanja s odredbom iz članka 7. stavak 1.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 4. Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 96 za, 5 protiv, jednim suzdržanim i 4. amandman Vlade postaje sastavni dio Zakona. Amandmani Odbora za zakonodavstvo?
Ima ih 8 i svi se prihvaćaju.
Svih 8 se prihvaćaju, postaju sastavni dio zakona. Hvala državni tajniče.
Hvala lijepo.
Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 80 glasova za, 3 suzdržana i 12 protiv donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 697 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu, poljoprivredu i šumarstvo i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Državni tajnik gospodin Topić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Bit ću vrlo kratak. Znači imamo Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga. Kao što su već zastupnici mnogi spomenuli, radi se znači i o usklađivanju sa europskom stečevinom, ali naravno i realizacije naše strategije koju mi imamo Nacionalnu strategiju intelektualnog vlasništva od 2005. do 2010. Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga koji u Republici Hrvatskoj u nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo uređena je Zakonom o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga i Pravilnikom o zaštiti oznaka zemljopisnog porijekla. To je dosta važno naglasiti. Međutim, osim toga u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva su oznake iz zemljopisnog porijekla i oznake izvornosti za hranu, jako alkoholno piće vina, pa znate da imamo i Zakon o hrani i Zakon o vinu sa pripadajućim pravilnicima. Stoga, predmet zaštite ovog Zakona oznakama zemljopisnog porijekla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga su samo one oznake koje nisu prednost onih prethodnih zakona. Znači to su naprosto kažem dopunjavanje već postojećih i usklađivanje, znači Zakon o hrani, Zakon o vinu te drugih propisa koji su u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Evo, vrijedi isti princip koji smo već za onaj prethodni zakon rekli, za ovaj cijeli niz koji će biti 6 … [[Govornik se ne razumije.]] vlasništvu jel' znači. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici odbora? Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje i znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 35. sjednici 14. lipnja Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga s Konačnim prijedlogom Zakona. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Zakonom o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti, "Narodne novine" br. 173/2003 i odgovarajućim podzakonskim aktom kao relevantnim narodnim ugovorima kojima je Hrvatska pristupila regulirana je ona sama pitanja koja u nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. U provedbi procesa stabilizacije i pridruživanja Republika Hrvatska dužna je normativno zajamčiti razinu zaštite intelektualnog vlasništva kakva postoji u Europskoj uniji. Prijedlogom o izmjeni i dopuna navedenog zakona postiže se usklađenost i u preostalim pitanjima u kojima se postojeća rješenja razlikuju od pravnih instrumenata na razini Europske unije, a posebno u pitanjima građansko-pravne zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla te oznaka izvornosti proizvodnih usluga kao i u novom institutu žalbe na prvostupanjske odluke u upravnom postupku. Odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak: predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju. Odmah na početku dozvolite mi kazati kako će klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatiti ovakav Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga. Još od kraja 19. stoljeća, a moguće je i znatno ranije različiti pravni poretci štite tržišno prepoznate nazive proizvoda koji potiču i potječu iz neke točno određene zemljopisne regije kako bi se spriječili i prodaja i zamjena drugih proizvoda pod istim nazivom. Iako se takvim propisima proizvođačima određenih proizvoda dodjeljuje svojevrsni monopol na upotrebu imena regija u svojim proizvodima u teoriji se smatra da takva upotreba ima opravdanje u osiguravanju visokog nivoa kvalitete proizvoda i time zaštite prava potrošača. Upravo iz ovih razloga zakonska zaštita oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla odnosno geografic indicators, geografski indikatori je slična zaštiti koja se pruža određenim vrstama intelektualnog vlasništva. Pogotovo kod znakova razlikovanja. Takvi propisi kako smo već naveli, ograničavaju upotrebu zemljopisnih indikatora na proizvode koji sadrže materijale porijeklom i s točno specificiranog proizvoda i zadovoljavaju propisane standarde. Tako i hrvatski propisi i hrvatsko zakonodavstvo definiraju oznaku zemljopisnog podrijetla kao naziv zemljopisnog područja ili neki drugi znak koji ukazuje da neki proizvod ili usluga potječe iz određenog zemljopisnog područja te da posjeduje određenu kvalitetu i svojstva koja se pripisuju u tom podrijetlu. S druge strane, noviji hrvatski propisi usklađeni s pravnom stečevinom Europske unije, reguliraju oznake izvornosti kao novo konkretniji i strožiji oblik zaštite podrijetla. Oznake izvornosti podrazumijevaju bitni ili isključivi utjecaj posebnih prirodnih i ljudskih čimbenika određene zemljopisne cjeline. Na osnovu tih utjecaja štiti se osobita kvaliteta takvih proizvoda i usluga. Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla kao i oznaka izvornosti kao intelektualnog vlasništva omogućuje efikasno sprječavanje njihove zlouporabe odnosno neovlaštene upotrebe. Ove oznake omogućuju postizanje veće tržišne vrijednosti a njihova efikasna zaštita koristi kako proizvođačima tako i potrošačima budući da osnažuje tržišnu utakmicu. Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga u Republici Hrvatskoj u nadležnosti je Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Uređena je Zakonom o zaštiti oznaka zemljopisnog porijekla iz 2003. godine. U okviru Procesa stabilizacije i pridruživanja Europskoj uniji, Republika Hrvatska obvezna je zajamčiti razinu zaštite intelektualnog vlasništva sličnu razini koja postoji u Europskoj uniji, a koja je regulirana određenim pravnim instrumentima Europske zajednice. S obzirom na činjenicu da je od 1. siječnja 2004. godine u Republici Hrvatskoj zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti se primjenjuje navedeni Zakon o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla koje u mnogo čemu usklađen već sa stečevinom Europske unije, ovim zakonom potrebno je u potpunosti uskladiti hrvatsko zakonodavstvo u području prava zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti i to u ovim pitanjima koja su osnovna po, u pogledu zakona o kojem danas raspravljamo. To je prije svega uvođenje prava žalbe protiv odluka zavoda i odredbe o građansko-pravnoj zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga. Predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama zakona postići ćemo u potpunosti usklađenost s europskom pravnom stečevinom u području ovog industrijskog vlasništva i u ostvarivanju preduvjeta za primjenu novog, transparentnijeg, poduzetnijeg i efikasnijeg sustava provedbe zaštite oznaka zemljopisnog porijekla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga. Iz tog razloga još jedanput klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Vladimir Štengl.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici! U vrijeme kada je zahvaljujući razvoju tehnologije moguće napraviti bilo koji proizvod, u bilo kojem dijelu svijeta, u bilo kojem obliku, u neograničenim količinama, nužno je imati Zakon o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga, da bi se autohtoni proizvodi maksimalno zaštitili. U protivnom se može dogoditi da nam recimo Paška ili Lepoglavska čipka dolaze u kontejnerima iz neke Daleko Istočne zemlje ili tko zna od kuda. Važeći zakon je iz 2003. godine, i on se ovim prijedlogom dopunjuje. Treba reći i to da predmet zaštite prema ovom zakonu nisu proizvodi čija zaštita izvornosti i zemljopisnog podrijetla je riješena, regulirana Zakonom o hrani, Zakonom o vinu te drugim propisima iz nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Ali i to kada je već o tim proizvodima riječ, da bi broj tih proizvoda na području Republike Hrvatske mogao biti impozantan. Republika Hrvatska je u okviru Procesa stabilizacije i pridruživanja Europskoj uniji, a prema članku 71. sporazuma, obvezna zajamčiti razinu zaštite intelektualnog vlasništva sličnu razini koja postoji u Europskoj uniji i regulirana je određenim pravnim instrumentima Unije. Zakon o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga primjenjuje se u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 2004. godine. I on je u širokoj mjeri usklađen s pravnom stečevinom Europske unije ali su i potrebne određene izmjene i dopune tog postojećeg zakona, da bi jamčio isti stupanj zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga kao i u državama članicama Europske unije. Osnovna pitanja koje ove izmjene i dopune zakona uređuju su: uvođenje prava na žalbu protiv odluke zavoda, točnije Zavoda za intelektualno vlasništvo a ne kao dosada u važećem zakonu kada je jedino postojala mogućnost nezadovoljne strane podnošenje tužbe Upravnom sudu Republike Hrvatske. Ustrojava se u tu svrhu po ovome prijedlogu i Žalbeno vijeće. I druga odredba o građansko-pravnoj zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga, odredbe kojima će nositelji odnosno korisnici zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga u Republici Hrvatskoj uživati istu građansko-pravnu zaštitu, kao što je uživaju i nositelji odnosno korisnici tih oznaka u državama članicama Europske unije. A mi svakako želimo i moramo osigurati zaštitu, moramo se osigurati i zaštitit od recimo kako mogućnosti što sam već u uvodu rekao, da Lepoglavska ili Paška čipka se pojavi iz kontejnera … [[Govornik se ne razumije.]] sa Dalekog Istoka, da se to dogodi sa Slavonskim zlatovezom, pa iz sfere suvenira, šarenim tikvama. Imalo bi se puno toga nabrajati. Možda treba zaštititi ili možda će trebati zaštititi i Morešku i Sinjsku alku. Može se dogoditi da se Komiška falkuša radi negdje u nekom malejskom brodogradilištu. Ima i ona kod nas na Dunavu Šarengradska čiklja itd. Republika Hrvatska, njeni prostori ima sigurno daleko, daleko više proizvoda pa i usluga za koje je itekako zainteresirana da budu zaštićenog zemljopisnog podrijetla, oznakama izvornosti proizvoda i usluga, da budu zaštićeni najvišim europskim standardima. To je u krajnjoj liniji i nužnost. Ovaj zakon to s ovim izmjenama i dopunama to i omogućava i zato podržavamo prijedlog donošenja ovog zakona.
Zahvaljujem. Riječ ima Vesna Škare-Ožbolt. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. I riječ ima uvaženi zastupnik Damir Sesvečan.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju Zavoda, kolegice i kolege. Naime Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga jedan je iz seta zakona uz Zakone o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu, patentu, industrijskom dizajnu, žigu o kojima smo raspravljali ili ćemo raspravljati na ovoj sjednici a odnosi se na uređivanje prava intelektualnog vlasništva. Pravo intelektualnog vlasništva obuhvaća sustav pravnih instrumenata kojima se uređuje način stjecanja intelektualnog vlasništva i način zaštite od njegovog neovlaštenog korištenja. Kada govorimo o intelektualnom vlasništvu kod nas je još uvijek prisutna niska razina svijesti o tome da je intelektualno vlasništvo jednako kao i svaki drugi oblik vlasništva iako je neopipljivo i plod je ljudskog intelekta, određene ideje, izuma, kreacije, izvedbe. Intelektualno vlasništvo ima sve karakteristike imovine. Njime se može raspolagati kao i imovinom, kupovati, prodavati, darovati, zamijeniti i naslijediti ga. Vezano uz ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga koji se predlaže donijeti po hitnom postupku osvrnut ću se na nekoliko po meni važnih okolnosti i razloga zbog kojih ću podržati ovaj zakon. Prije svega ovdje se radi kao što sam već rekao o jednom od cijele grupe zakona kojima se regulira područje intelektualnog vlasništva i njihovo usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije. Time se ispunjavaju preuzete obveze iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Europskoj uniji u kojem se Republika Hrvatska obvezala osigurati razinu zaštite intelektualnog vlasništva kakva postoji u zemljama Europske unije. Važno je naglasiti da je i postojeći Zakon o zaštiti oznaka zemljopisnog porijekla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga iz 2003. godine koji se primjenjuje od 1. siječnja 2004. u vrlo visokoj mjeri usklađen sa pravnim stečevinama Europske unije, a ovim će se izmjenama postići isti stupanj zaštite oznaka zemljopisnog porijekla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga kao i u državama članicama Europske unije. Zaštita, zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga u Republici Hrvatskoj u nadležnosti je Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo što je uređeno predmetnim zakonom i Pravilnikom o zaštiti oznaka zemljopisnog porijekla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga kao podzakonskim aktom ali i međunarodnim ugovorima kojima je Republika Hrvatska pristupila. Osim nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo koje proizlazi iz ovog zakona postoje određene nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva za oznake zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti za hranu, alkoholna pića, vina što je uređeno Zakonom o hrani i Zakonom o vinu. Dakle ovim Izmjenama i dopunama Zakona uvodi se pravo na žalbu protiv odluka Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo donesenih u prvom stupnju. Predviđa se ustrojavanje žalbenih vijeća koja bi odlučivala po žalbama i koja bi djelovala pri zavodu kao neovisna tijela. Na sastav i ustrojstvo žalbenih vijeća primjenjuju se odnosno primjenjivat će se odgovarajuće odredbe Zakona o patentu jer su te odredbe zajedničke za sva žalbena vijeća u području prava industrijskog vlasništva. Ovakav način uvođenja žalbenog postupka predviđen je i nacionalnom strategijom razvoja sustava intelektualnog vlasništva 2005. do 2010. kao mjera kojom se unapređuje sustav intelektualnog vlasništva. Uvođenjem prava na žalbu protiv odluka zavoda osigurat će se prije svega veća pravna sigurnost stranaka u postupku ali i veća kontrola donijetih u prvom stupnju postupka za priznanje prava intelektualnog odnosno industrijskog vlasništva. Odredbe o pravu na žalbu u postupku zaštite istovjetne su odredbama o postupku povodom žalbe u svim drugim postupcima za sva prava industrijskog vlasništva povodom žalbe protiv prvostupanjskih odluka Zavoda. Također ovim zakonom uvodi se odredbe o građansko-pravnoj zaštiti, oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga na način da se odredbe Zakona o žigu koje se odnose na građansko-pravnu zaštitu žiga na odgovarajući način primjenjuju na građansko-pravnu zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla koje su predmet uređivanja ovog zakona. Te će se odredbe Zakona o žigu njegovim izmjenama i dopunama biti usklađene sa direktivom o provedbi prava intelektualnog vlasništva, Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine. Dakle iz ovih navedenih razloga podržat ću donošenje ovih izmjena i dopuna zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik Vikić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče.
Amandman 1.
Samo sekundu jer imamo cijeli niz zakona.
Ima pet amandmana.
Prihvaća se.
Svih pet?
Svi pet se prihvaća.
Postaju sastavni dio zakona. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 99 glasova za donesen predloženi zakon. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ovlašćuje se Stručna služba da obavi redakciju teksta ovog zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim glasovati. Rezultat? Sa 86 glasa za, 3 suzdržana donesen je predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluvodičkih proizvoda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 698 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog?
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici opet vrlo kratko jer kažem jedan u nizu ovih promjena koje smo, danas govorimo o intelektualnom vlasništvu. Znači predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluvodičkih proizvoda u potpunosti se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području prava topografije poluvodičkih proizvoda s pravnom stečevinom Europske zajednice uključujući i one odredbe koje će biti primjenjivane tek od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Izmjene i dopune Zakona o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda predlaže se u skladu s pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za sedmo poglavlje koje se bavi intelektualnim vlasništvom koje je otvoreno 18. listopada 2006. i sa zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na konferenciji o pristupanju u Bruxellesu 14. veljače ove godine. Ono što je ključno još naglasiti trenutačno mi nemamo previše takvih patenata prije u Hrvatskoj ali zbog konzistentnosti, zaštite cijelog područja intelektualnog vlasništva je naravno potrebno je to uskladiti i zbog već spomenute naše Nacionalne strategije razvoja intelektualnog vlasništva. I još bih rekao da se tu radi o mikro čipovima, da je to na neki način jedno područje između patenata, znači Zakona o patentu i Zakona o dizajnu industrijskom i koje je recimo u Americi vrlo dobro regulirano i sad Europa nastoji to što bolje uskladiti i zaštititi jel'? Najljepša vam hvala.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja, odbora? Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, uvaženi zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospodo kolege zastupnici. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na 35. sjednici 14. lipnja Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. U provedbi postupka stabilizacije i pridruživanja Europskoj uniji Republika Hrvatska obvezna je zajamčiti razinu zaštite intelektualnog vlasništva jednakoj razini zaštite u Europskoj uniji. Postojeći zakon u visokoj je mjeri usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije, a u predpristupnim pregovorima utvrđeni su oni dijelovi hrvatskog zakona koji se trebaju mijenja kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji preuzela stupanj zaštite oznaka topografije poluvodičkih proizvoda kao i države članice Europske unije. Predložene izmjene i dopune u skladu sa pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za poglavlje broj 7. Pravo i intelektualnog vlasništva i sa zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na Konferenciji o pristupanju od 14. veljače godine 2007. Prijedlogom izmjene i dopune navedenog zakona postigli usklađenost i u preostalim pitanjima u kojima se postojeća rješenja razlikuju od pravnih instrumenata na razini Europske unije, a posebice u pitanjima građansko pravno zaštite, izvornosti proizvoda i usluga kao i u novom institutu žalbe na prvostupanjske odluke u upravnom postupku. Odbor je jednoglasno donio zaključak, predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda u hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Evo nekoliko riječi o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda. Ime i prezime zakona koje na neki način zbunjuje, s obzirom na naša iskustva i karakter rasprava koje imamo u Hrvatskom saboru. Ja ću reći vrlo jednostavno sljedeće, radi se o zakonu koji pripada skupini zakona kojim se štiti intelektualno vlasništvo, kojim se štiti ekonomija temeljena na znanju, gospodarstvo temeljeno na znanju. Svakako oni koji stvaraju znanje svjesni su koliko mnogo napora ljudskih i financijskih i svakih drugih ulažu da bi stvorili znanje, znanje koje je izvor određenih proizvoda, određenih konkurentskih prednosti, znanje koje u konačnici sposobnost kontrole globalnog tržišta i upravljanja globalnim sigurnosnim, političkim, gospodarskim i svakim drugim tijekovima. Svjesni prednosti i važnosti tog znanja u svakom slučaju oni najrazvijeniji vode brigu kako bi to znanje pripadalo onima koji su ga stvarali, koji su u njega investirali. Svakako postavlja se i pitanje u kojoj mjeri je i Republika Hrvatska i u kojoj mjeri je hrvatsko gospodarstvo uključeno u industriju znanja, ili u ovom slučaju konkretno s obzirom da se radi o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda u industriju poluvodiča. Ne treba ovdje suvišno spominjati neka imena, neke nazive kao što je Silicijska dolina u kojoj je pred 40-ak godina startala jedna od najrazvijenijih industrija. Treba reći da je nekada i Republika Hrvatska u tom dijelu industrijskih poluvodiča imala neke kompanije koje su čak imale i svoje mjesto koje je bilo zamjetno i prepoznatljivo na široj sceni. Ali o tome ću nešto kasnije govoriti. Svakako važno je istaknuti i ono što je osnovna namjera Prijedloga ovog zakona da Republika Hrvatska u području zaštite topografije poluvodičkih proizvoda primjenjuje naprijed navedeni zakon koji je u vrlo visokoj mjeri usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije kao i s obzirom na činjenicu da su predpristupnim pregovorima utvrđeni dijelovi ovog zakona koji trebaju biti u izmjeni kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji pružala isti stupanj zaštite oznaka topografije poluvodičkih proizvoda, kao i države članice Europske unije. Šta je to ustvari topografija? Vrlo jednostavno, poluvodički proizvod, a nije ništa drugo nego trodimenzionalna slika poluvodičkih čipova koja na neki način predstavlja dio znanja koji stvaraju danas ja bih rekao vodeću kompaniju u industriji poluvodiča. Jedno od tih imena prisutno je i u ovom Saboru. Gotovo na svakom vašem laptopu piše "Intel inside". Znači radi se o čipovima koji su sastavni dio našeg života. I ta pitanja zaštite znanja, slika koje stvaraju određene institucije, predmet je ovog dijela zakonodavstva. Pravo na zaštitu. Pravo na zaštitu topografije imaju fizičke osobe koje su njezini stvaratelji. Kad je više osoba zajednički stvorilo topografiju pravo na zaštitu imaju svi stvaratelji zajedno. Ali u svakom slučaju s obzirom na kompleksnost tih proizvoda reći ću samo jednu činjenicu, da danas ti čipovima o kojima danas razgovaramo i čije zakonodavstvo usvajamo u Hrvatskom saboru imaju gotovo na toj maloj silicijskoj pločici preko ili gotovo milijardu tranzistora. Neki od nas koji su malo stariji sjećaju se onih prvih tranzistora koje smo imali i onda smo ponosno govorili 2 tranzistora ili 3 ili 10 tranzistora. Današnja tehnologija omogućuje da se kroz te topologije izgenerira na jednom takvoj maloj površini milijardu tranzistora koji onda ostvaraju uz odgovarajuću softwarersku, tj, programsku potporu određene funkcije. U svakom slučaju zbog kompleksnosti ta prava zaštite puno više pripadaju institucijama, a puno manje pojedincima. Ali nije suvišno naglasiti, i o tome se danas u Hrvatskoj razgovara oko nekih proizvoda iz farmacijske industrije kada je topografija ili određeni proizvod stvoren na temelju znanja u radnom odnosu pravo na zaštitu ima poslodavac stvaratelja topografije ili proizvoda karakteriziranog ili utemeljenog na novo stvorenom znanju. Konkretno ovdje kada je kod topografije stvorena na temelju ugovora, … [[Govornik se ne razumije.]] od ugovora na radu pravo na zaštitu ima stranka tog ugovora koja je topografiju naručila ako takvim ugovorom nije drukčije određeno. Zajedničke odredbe o postupku pred zavodom. Postupak za registraciju topografije provodi Državni zavod za intelektualno vlasništvo Republike Hrvatske. Protiv odluka Zavoda formalnost nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor. Bilo bi jako dobro kad bi bilo takvih sporova, ali na žalost to nije stvarnost. Registar topografije. U registar topografije za svaku topografiju upisuju se sljedeći podaci registarski broj topografije, datum podnošenja prijave, naziv topografije, podaci o podnositelju prijave, prezime i ime, podaci o instituciji, podaci o stvaratelju. Iz tih već prvih preliminarnih podataka može se vrlo brzo ustanoviti da li određena institucija ili određeni pojedinac kvalificiran da uopće može takvu registraciju provoditi. Države članice će štititi topografije poluvodičkih proizvoda tako što će usvojiti zakonske odredbe kojima će isključiva prava dodijeliti u skladu s odredbama, tj. smjernicama među kojima piše topografija poluvodičkog proizvoda će biti zasićena samo ako zadovoljava uvjete da je rezultat stvaratelja ovog vlastitog intelektualnog napora i da nije uobičajena u industriji poluvodiča. Znači registriraju se isključivo nova znanja, nove arhitekture, novi proizvodi. Pravo na zaštitu, o tome smo već govorili, fizičke osobe, kompanije itd. Zavod provodi upravni postupak za registraciju topografije kao i sve druge zadaće. I evo s obzirom da razgovaramo o ovoj skupini zakona koji mi se čini zaslužuje jednu širu pažnju jer je njihov kontekst zaista širi. Radi se o gospodarstvu znanja. Rekao sam onaj tko stvara znanje, štiti ga, čuva ga odgovarajućim zakonodavstvom. Mi ga ovdje usvajamo jer zna kako se teško stvaraju nova znanja, kako se stvaraju nove tehnologije jer se na novostvorenim vrijednostima stvara strateška komparativna prednost koja omogućuje komercijalizaciju, omogućuje zarade, omogućuje ekstra dobiti. Evo jedna od tih kompanija je upravo i taj "Intel" čije se ime i prezime nalazi na svakom od vaših laptopova. Sjećam se početkom 70-tih godina kad je stvoren prvi "Intelov" čip. Bio je to tzv. 40 04 koji je imao 20-tak do 30-tak tisuća tranzistora. Sjećam se isto tako 90-tih godina kad su mnogi predviđali da ta industrija, da te sposobnosti, te topografije, tih poluvodičkih proizvoda dolaze do zasićenja i da nema mogućnosti za dalji rast. Na sreću dogodilo se da u 10-tak ili 15 godina sa milijon tranzistora koliko su bile sposobnost takvih poluvodičkih dizajna … [[Govornik se ne razumije.]] industrije danas 2000. godine dolazimo do razine milijardu tranzistora, a to sve pokazuje kolika je eksplozija znanja, sposobnosti, koja pokazuje i opseg te industrije, njene dobiti, zarade itd. i to nije suvišno naglasiti. Kad govorimo o ovom Zakonu onda uvijek neizostavno je spomenuti jezik, da li topografija ili topologija. To su te različite rasprave, evo i kod nas na Fakultetu elektrotehnike i računarstva u čije područje izvorno, ne pravno, nego ono stručno pripada i ovaj Zakon. Mislim da bi bilo dobro u budućnosti se konzultirati o tim pitanjima. U svakom slučaju dizajniranje te topografije dio je gospodarstva temeljenog na znanju, a proizvodnja samih čipova može se raditi na više mjesta u svijetu. I na kraju, vrlo jednostavno s obzirom da se radi o važnim zakonima koji trebaju pokazati spremnost Hrvatskog sabora, hrvatskog zakonodavstva za procese pristupanja Europskoj uniji klub HDZ-a podupire prijedlog ovog Zakona kao jedan od itekako važnih. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, uvaženi gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa naravno i ovaj Zakon kao i ovaj set zakona koji reguliraju oblasti intelektualnog vlasništva apsolutno treba poduprijeti. Naime, zaštićena topografija poluvodičkih proizvoda omogućuje ili omogućava nositelju prava u ograničenom vremenskom razdoblju isključivo pravo kontrole nad prometrom zaštićene topografije, odnosno proizvoda koji su na njenoj osnovi nastali. Nositelj prava tijekom određenog vremenskog perioda jedini je ovlašten odobriti ili zabraniti umnažanje topografije, njenu prodaju ili stavljanje u promet. Da bi se topografija poluvodičkih proizvoda mogla zaštiti moraju biti zadovoljeni idući uvjeti ili preduvjeti. Prvi od njih je da ona mora biti izvorna, odnosno treba biti rezultat intelektualnog djelovanja njezinog stvaratelja. I drugo sam raspored ne smije biti u uobičajenoj industriji uz napomenu da se zaštita odnosi isključivo na određenu topografiju, a ne na tehniku proizvodnje i sam postupak proizvodnje što se eventualno može zaštiti patentom, poslovnom tajnom ili na neki drugi način. Nedvojbena je činjenica se Prijedlogom zakona usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području prava zaštite topografije poluvodičkih proizvoda s pravnom stečevinom Europske unije uključujući i one odredbe koje će biti primjenjive tek od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Što se tiče konkretnih zakonskih rješenja istaknuti treba ili mislim da bi trebalo istaknuti četiri osnovna elementa koja se samim Prijedlogom zakona i na novi način reguliraju. Prvi taj element je sljedeći. Naime, u skladu s pregovaračkim stajalištima Republike Hrvatske prihvaćeno je rješenje po kojem u slučaju kada je topografija stvorena u radnom odnosu ili na temelju ugovora različitog od ugovora o radu, pravo na zaštitu topografije ima poslodavac stvaratelj topografije, odnosno naručitelj koji je fizička osoba, koji je državljanin Republike Hrvatske ili na području Republike Hrvatske ima prebivalište ili boravište, odnosno pravna osoba koja ima sjedište na teritoriju Republike Hrvatske ako su na području Republike Hrvatske prva gospodarski iskorištavala ili iskorištava topografiju, koja nije do tada bila predmetom gospodarskog iskorištavanja drugdje u svijetu iako se u Europskoj uniji bile isključivo ovlaštene na gospodarsko iskorištavanje topografije od strane osobe koja je imala pravo njome raspolagati. Drugi element je isto tako bitno istaknuti. Naime, uvodi se pravo na žalbu protiv odluka zavoda donesenih u prvom stupnju čime se naravno pridonosi pravnoj sigurnosti ne samo u smislu donošenja odluka već i u kontroli odluka donesenih u prvom stupnju. Treće. Reguliraju se isključiva prava koja proizlaze iz zaštićene topografije a regulirana su člankom 5. predloženog zakona. I četvrto. Prihvaća se rješenje kojim se regulira da odredbe Zakona o patentu a koja se odnose na zastupanje nositelja zajedničkog prava, postupak proglašenja ništavim, podnošenje tužbe zbog povrede prava, zahtjev za naknadu štete, postupak povodom povrede prava. Dakle, primjenjuju se na odgovarajući način i na topografije poluvodičkih proizvoda koji su predmet uređenja ovog zakona. Zbog svega ovoga i naravno zbog svega ovoga što smo imali prilike čuti u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice i u ovom stručnom smislu od uvaženog zastupnika gospodina Ćosića, apsolutno ovaj zakon treba u … [[Govornik se ne razumije.]] smislu i poduprijeti.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija poluvodičkih proizvoda. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Jedan amandman trebamo glasovati da li će se raspravljati i glasovati o tom amandmanu Vlade poslije roka. Molim, uključimo se. Rezultat? Sa 81 glasom za, 2 suzdržana, 7 protiv će se raspravljati i glasovati o amandmanu. Izvolite molim vas obrazložite amandman 1 Vlade.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Znači, to se amandman Vlade odnosi na članak 5. U članku 5. i u izmijenjenom članku 17. iza teksta: "države Europske unije" dodaje se tekst: "odnosno država koje su stranke ugovornice Ugovora o europskom ekonomskom prostoru" zarez ispred teksta i tekst: "osim ako postoje opravdani razlozi na temelju kojih nositelj za štićenje topografije pridržava isključiva prava koja proizlaze iz zaštićene topografije" brišu se. A sad obrazloženje kratko. Potrebno je iscrpljene prava predvidjeti na području europskog cijelog prostora ekonomskog a ne samo Europske unije. Znači, tekst se briše kao nepotreban.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za taj amandman? Molim, uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 80 glasova za, 7 suzdržanih i 5 protiv prihvaćen predloženi amandman. Amandmani Odbora za zakonodavstvo?
Prihvaćaju se svi.
Tri amandmana, postaju sastavni dio zakona. Hvala. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za i 2 suzdržana donesen je predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
- Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 699 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu za informiranje i informatizaciju i medije i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik gospodin Topić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Vrlo kratko. Treba naglasiti da ovaj opet kažem u nizu Zakona o intelektualnom vlasništvu je možda najkrucijalniji, jer je zapravo to predstavnik sklopa prava industrijskog vlasništva. Znači, izum se štiti patentom. I vi znate da su patenti suvremeno svojstvo globalnog natjecanja. I što se tiče patentima, patenata. Napredne države zapravo žive od korištenja patenata i prodaje svojih patenata. I tu mislim da mi moramo još jako puno što se tiče znanosti i tehnologije napraviti, ali na dobrom smo putu i s tim zakonom ćemo to regulirati. Dve stvari bi možda samo ukratko naglasio što je ključno s ovim zakonom, a to putem ovog zakona se i na ove preostalih pet uvodi. To je pravo na žalbu, što je poštovani gospodin zastupnik Ćosić govorio, da znači imamo sad pravo na žalbu, a ne više da je odluka državnog zavoda konačna, pa da se ide na upravni postupak. Znači, uvodi se pravo na žalbu u skladu naravno sa europskom, zakonima Europske unije. I to će vrijediti znači za sve ove zakona druge. Ali u njemu je to točno locirano i opisano do u tankosti. I iscrpljenje prava. Znači, to je, odgoda je znači primjene do dana pristupanja Republike Hrvatske u Europskoj uniji. I to su ta dva ključna segmenta koja treba spomenuti osim naravno ovih šta sam rekao da je to zapravo zakon koji nosi sve ove ostale bi rekao. To je ključna stvar, stvar patenata. Dobro. Najljepša hvala.
Zahvaljujem. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu? Uvaženi zastupnik Petar Selem.
Gospodine dopredsjedniče, gospodo, kolegice i koleg! Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na 35. sjednici 14. lipnja Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu s konačnim prijedlogom zakona, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. 699. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Stupanjem na snagu Zakona o patentu iz 2003. godine u visokoj su mjeri ispunjene obveze usklađivanja hrvatskog zakonodavstva na području patenata sa pravnom stečevinom Europske unije. U pretpristupnim pregovorima utvrđeni su dijelovi zakona koji bi se trebali mijenjati kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji pružala isti stupanj pravne zaštite na području patenata kakav vlada u državama članicama Europske unije. Predloženim izmjenama i dopunama postiže se usklađenost u pitanjima uređenja instituta svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za lijekove. Zatim prisilnih licencija za farmaceutske proizvode u određenim slučajevima, pravo na žalbu protiv odluka donijetih u upravnom postupku u prvom stupnju. Nadalje u području građansko-pravne zaštite patenata, u pitanju iscrpljenja što je već bilo govora, patentnog prava, te o pitanjima učinaka europskog patenta. Odbor je jednoglasno donio zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o patentu po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja! Odmah na početku da kažem da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu s konačnim prijedlogom zakona. Već su moji prethodnici prije mene u svom izlaganju rekli, najznačajnija zapravo tekovina ovog zakona je poboljšanje te pravne zaštite. Kao što znamo u upravnim postupcima koji se vode pred državnim zavodom u odnosu na akte, na odluke koje državni zavod donosi, danas nemamo pravo žalbe, nego imamo direktno pravo otvoriti upravni spor. Znači, podnijeti tužbu Upravnom sudu ako smo nezadovoljni sa odlukom državnog zavoda. Ne moram govoriti da koliko traju postupci pred našim Upravnim sudom. I naprosto ovo je vrlo bitna odredba i vrlo bitna novina koju ovaj zakon donosi, a to je pravo žalbe. I time u svakom slučaju je pravna sigurnost daleko veća ako imamo u odnosu na odluku zavoda utvrđeno pravo žalbe o kojem rješava Žalbeno vijeće koje se u okviru državnog zavoda ovaj put ustrojava, ali kao neovisno Žalbeno vijeće koje razmatra žalbu, pa tek nakon odluke Žalbenog vijeća ide se na Upravni sud, dakle upravni spor. Također ovim zakonom regulirana su još i neka druga pitanja, a to je uređenje instituta svjedodžbe o dodatnoj zaštiti. To je uvođenje svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za lijekove namijenjene ljudima ili životinjama kako je to dopunjavano uredbom Europskog parlamenta i Vijeća. I svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za proizvode za zaštitu bilja kako je to dopunjavano, je li, također uredbama Europskog parlamenta. Još jedno pitanje je regulirano. To je uređenje prisilnih licencija, jel'. I to je također usklađeno sa uredbama Europskog parlamenta. Kao što smo već rekli i kod Zakona o autorskom i drugim srodnim pravima, bitno su poboljšane i precizirane odredbe o građansko-pravnoj zaštiti patenata i to na način da se na jedan gotovo ja bih rekao identičan privremene mjere zbog povrede patenta, privremene mjere za osiguranje dokaza i pribavljanje dokaza tijekom parničnog postupka. Zakonom se utvrđuje hitnost i primjena odredaba i drugih zakona. Dakle ovo je jedan zakon koji naše zakonodavstvo čini potpuno usklađenim u ovom segmentu sa zakonodavstvom Europske unije. Ovo je izmjena zakona koja nam osigurava bitno kvalitetniju i bitno bolju pravnu zaštitu u području Zakona o patentu. I Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog Zakona. Hvala lijepa.
Riječ ima uvaženi zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, suradniče, pomoćnici, kolegice i kolege. Naime ovaj iznimno važan Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu s Konačnim prijedlogom zakona nije slučajno pisan ovako sitnim slovima jer su brojne odredbe koje su precizirane i zapravo pitanja koja su se uredila ovim zakonom prevažna su kako bi doista ovim predloženim Zakonom o patentu postignuta potpuna usklađenost sa europskom pravnom stečevinom u području prava patenata. I kojim se ostvaruju preduvjeti za primjenu preglednijeg, pouzdanijeg i učinkovitijeg sustava provedbe zaštite izuma patentom. Nadam se da neće to biti zapravo širom otvorena vrata za one zemlje, za one iz razvijene Europe i svijeta koji će, kojima ćemo davati maksimalnu zakonsku zaštitu a nećemo omogućiti i našima da se razvijaju. Da se razvijaju i da unapređuju svoje poslovanje i da svoje patente mogu na određeni način i zaštititi. Čini mi se da je posebno važno ovo uređenje instituta svjedodžbe o dodatnoj zaštiti jer upravo se tu govori kako i na koji način dodatno zaštititi lijekove namijenjene ljudima ili, ili životinjama. Kako je to dopunjavano uredbom EZ-a i koja se uopće odnosi na uvođenje svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za proizvode za proizvode za zaštitu bilja. Kako je ona dopunjavana, što je, stoga je bilo potrebno doraditi postojeće uređenje Zakona o patentu upravo koji je pred nama u pitanjima izdavanja i učinaka svjedodžbe o dodatnoj zaštiti. A upravo na način kako je to učinjeno u državama članicama Europske unije. Također je bilo potrebno ovim zakonom a mislim da se to u potpunosti uspjelo upravo nomotehničkim odredbama, čvrstim zakonskim tkivom, okvirom koji omogućava da se doista ovaj zakon primjenjuje i da se provede zaštita onako kako je to uobičajeno uopće u sustavu, u pravnom sustavu. Naime sigurno da bi trebalo i nadalje ovim Izmjenama Zakona o patentu u potpunosti uskladiti sa pravom Europske unije. Ne može se zapravo i zanemariti uređenje … [[Govornik se ne razumije.]] licencija kako je to, koje se odnose na proizvodnju farmaceutskih proizvoda za izvoz u zemlje s problemima javnog zdravlja. Upravo ćemo i u ovom zasjedanju imati Zakon o lijekovima pa bi bilo korisno vidjeti da li i u tom smislu naša, naši farmaceuti, naša farmaceutska industrija ima određene zaštite. Možebitne i privilegije u odnosu na treće zemlje. Predloženim izmjenama upravo Zakona o patentu za ovo područje potpuno će se uskladiti jer je tako to i predviđeno sa pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za poglavlje 7. Naravno važno je istaknuti uobičajenu pravnu zaštitu a to je pravo na žalbu protiv odluka zavoda i također, također koje su osobe podnijele zahtjev za naknadu štete zbog uvrede prava iz prijave patenta i konsenzualnog patenta. Nadalje jedan od dosega je također i zahtjev za objavom presude jer nositelj patenta u pravilu može zahtijevati da pravomoćna presuda kojom se stvar makar i djelomično udovoljilo zahtjevu koji je usmjeren za zaštitu patenta bude objavljen u sredstvima javnog priopćavanja i to na trošak tuženika. A sud će to napraviti u granicama tužbenog zahtijeva i odlučiti u kojem će sredstvu javnog priopćavanja presuda biti objavljena te hoće li se objaviti cijela presuda ili njezin dio? Ako sud odluči da se objavi samo dio presude odredit će u granicama tužbenog zahtjeva da se objavi barem izreka i prema, prema potrebi onaj dio presude iz kojeg je vidljivo o kakvoj se presudi radi. Tko je povrijedio patent i kakvu posljedicu će snositi kako bi to preventivno djelovali na sve ostale koji bi posezali za takvom jednom povredom. Naravno člankom 95. pa 95.g pa teret dokaza 95.h, teret dokaza u parničnom postupku koji se vodi zbog povrede patentom zaštićenog postupka za proizvodnju nove tvari smatra se da svaka jednaka tvar ili tvar jednakog sastava proizvedena zaštićenim postupkom dok suprotno ne dokaže osoba koja takvu supstanciju ili kompoziciju proizvodi. Mišljenja sam da zapravo ovakav Prijedlog zakona treba doista provesti hitni postupak. Da ga treba čim prije prihvatiti i uskladiti. Ako postoji neka još nomotehnička odredba na što je ukazivao i Odbor za zakonodavstvo da je treba uvažiti a vjerujem da će i ovo biti jedan doprinos za sve one koji se bave patentima, koji se bave zaštitom intelektualnog vlasništva da imaju dobro i sigurno zakonsko uporište za zaštitu svojih prava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Gospodine podpredsjedniče, gospodine državni tajniče i gospodine ravnatelju, gospođe i gospodo zastupnici. Postojećim Zakonom o patentu uz definiranje osnovnih pojmova uređena su pitanja kao što je predmet zaštite patentom, pravo na stjecanje patenta, postupak za priznanje patenta, učinci patenta, ograničavanje učinaka patenta, ukidanje rješenja o priznanju patenta. Ostvarivanje prava, europska prijava patenta, europski patent, međunarodna prijava patenta prema ugovoru o suradnji i tako dalje. Kad se čita taj zakon i ove, prijedlog ovog zakona o kojem danas raspravljamo moramo si svakako postaviti pitanje što je zapravo patent i što on pruža svom nositelju? Patent je skup ekskluzivnih prava koji određeni pravni poredak pruža pravnoj ili fizičkoj osobi, nositelju patenta na temelju određenog izuma, rješenja određenog tehničkog problema. Patent zapravo osigurava nositelju isključivo pravo izrade, korištenja, stavljanja u promet ili prodaje izumom i zaštićenog patentnom. Svojevrsni monopol ekonomskog iskorištavanja zaštićenog izuma nagrada je rad i uspjeh izumitelja. Izumitelj je slobodan osobno privredno iskorištavati izum, no njego položaj mu omogućuje i posebno iskorištavanje jer ga nositelj može prepustiti drugima na određeno vrijeme kroz ugovor o licenci i njega u potpunosti prenijeti na druge osobe. Da bi neki izum mogao biti zaštićen patentnom, da bi bio patentibilan potrebno je ispuniti 3 određene pretpostavke. Te pretpostavke jesu prvo, novost izuma u odnosu na postojeće stanje tehnike. Drugo, posjedovanje određene inventivne razine izuma, odnosno da izum nije sadržan u postojećem stanju tehnike niti da iz njega očigledno proizlazi. I treće, traži se industrijska primjenjivost izuma odnosno praktična primjenjivost u industrijskom opsegu. Bez svih tih triju navedenih pretpostavki izum se ne može zaštiti patentom. Prva od tih pretpostavki jest novost izuma u odnosu na postojeće stanje tehnike. To znači da izum u trenutku traženja patentne zaštite još nije poznat stručnoj javnosti, odnosno da nije upisan u nekoj publikacija ili izložen na izložbi. Iako od ovog strogog pravila postoje neke iznimke uputno je izum držati u strogoj tajnosti do početka postupka traženja patentne zaštite. Daljnja pretpostavka jest postojanje određene inventivne razine. Izum ne smije očigledno proizlaziti iz trenutno poznatog stanja tehnike na određenom području, bilo da je riječ o patentiranom proizvodnom procesu, samom proizvodu ili načinu upotrebe ili postupanja predmet patentne zaštite ne smije očito proizlaziti iz stanja tehnike poznatog stručnjacima za to područje. I napokon, tu je posljednji uvjet, odnosno mogućnost da se izum praktično i ostvari, odnosno industrijski primijeni svrha je patentne zaštite i napredak industrije, odnosno gospodarstva u cjelini te opskrbljivanje ljudskog društva novim proizvodima. Osnovna pitanja koja se žele u odnosu na do sada postojeći zakon urediti ovim izmjenama i dopunama prije svega su predviđena u skladu sa pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za poglavlje 7. Pravo intelektualnog vlasništva od listopada mjeseca 2006. i Zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na Konferenciji u pristupanju u Bruxellesu od 14. veljače 2007. godine. A to su pitanja koja se tiču uređenja instituta svjedodžbe o dodatnoj zaštiti, uređenja prisilnih licencija, odredbe o građansko-pravnoj zaštiti patentna, odredbe koje reguliraju pitanje iscrpljenja prava i naročito ono što je veće nekoliko puta prilikom ovog govorenja o ovo točci i patentnu rečeno to je uvođenje prava na žalbu protiv odluka zavoda. Naime, opće je mišljenje eksperata da bi na odluke zavoda trebalo uvesti mogućnost podnošenja žalbi kako bi se postigla usklađenost sa europskim modelom i novom području. Posljedice uvođenja žalbe je veća transparentnost i pravna sigurnost u donošenju odluka u upravnom postupku za priznanje prava industrijskog vlasništva koje provodi zavod, kao i kontrola odluka donesenih u prvom stupnju. Zaključno, predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o patentnu postiže se potpuna usklađenost sa europskom pravnom stečevinom u području prava patenata i ostvaruju preduvjeti za primjenu transparentnijeg, pouzdanijeg i efikasnije sustava provedbe zaštite izuma patentnom. U još se većoj mjeri osigurava poduzetnička i tržišna sloboda kao temelj gospodarskog razvoja Republike Hrvatske, potiču se stvaralaštva na tom području. I iz tih razloga u svakom slučaju ovaj zakon potrebno je podržati.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo dozvolite još nekoliko riječi. s obzirom da se radi o važnoj skupini zakona koji rekao bih slobodno reguliraju odnose u gospodarstvu kako danas vrlo često naglašavamo gospodarstvu temeljenom na znanju. Jedan od tih važnih zakona je i Zakon o patentnima. Svakako patentni pripadaju kako mi kažemo inovativnim, kreativnim ljudima koji su u stanju stvoriti novu vrijednost. Tu novu vrijednost svakako treba na odgovarajući način zaštiti. Rad sa patentnima itekako je dio pravne struke i pravne vještine koja je razvijena u razvijenim državama. Isto tako kao što je razvijeno to stvaralaštvo kad su u pitanju novi proizvodi, nove tehnologije, inovacije, itd. Treći dio tog sustava vezan je uz nove mehanizme financiranja. I sjećam se da sam imao priliku razgovarati duže sa čovjekom koji je stvorio Silicijsku dolinu, jedan je bio od njenih kreatora, to je doktor William Perry, bivši američki ministar obrane, a istovremeno počasni doktor sveučilišta u Zagrebu. To mnogi nosu znali. Predavanja koja je on neka držao i na sveučilištu i na Fakultetu elektrotehnike i računarstva ja bih rekao u kontekstu ovoga o čemu danas razgovaramo trebalo bi ponoviti. Hrvatska treba biti dio globalnog IT gospodarstva. Čini mi se da je to bilo jedno važno vrijedno povijesno predavanje, ali ipak bez pravog odjeka šire. Razlog zbog kojih sam odlučio se još reći nekoliko riječi bila je konstatacija državnog tajnika koji je rekao od patenata mnogi žive. Na patentima mnogi zarađuju. Postoji gospodarstvo koje je vezano na tom dijelu inovacija. Kao što postoji posebno razvijena pravna struka itd. Razlog za raspravu je ustvari moj jučerašnji razgovor sa jednim od mojih asistenata koji se je vratio pred 2, 3 dana iz Washingtona gdje je prezentirao jedan naš rad, jedan naš projekt i nakon završene rasprave, pitanja itd. dogodilo se sljedeće. Do njega je došao jedan stari gospodin i rekao je znate kolega ako vi mislite prodavati na američkom tržištu ovaj vaš sustav morate znati da mi imamo patent, patent koji smo registrirali. Neću ulaziti u detalje o čemu se radi. patent je registriran 1997. i važi do 2013. Mladi gospodin je bio potpuno zbunjen, nije znao o čemu je riječ. No međutim čovjek je inzistirao i rekao je vodite računa da ne bi imali problema. Morat ćete s nama pregovara ti. I to je bila vrlo korisna informacija i za mene i za nas jer smo konstatirali da je čovjek prepoznao nešto važno, nešto što može potencijalno imati dugoročnu i komercijalnu isplativost. No međutim na njegovu sreću što mi, što mu taj kolega nije uspio objasniti. Mi smo napravili samo teorijski okvir kako bi taj sustav funkcionirao da bi ga realizirali trebali bi barem 10 puta više sredstava od onoga što dobivamo kroz postojeće projekte. I stvaranje novog proizvoda vidimo da je teško, ali neki i to je rekao taj gospodin, znate mi smo prijavili patent, ali taj proizvod još uvijek nismo realizirali jer smo imali određene probleme i stvari nisu bile trivijalne ali taj segment je zauzet i to pokazuje da sa patentima se na neki način ne samo komercijalizira proizvod nego se drže kontrolirane određene niše u gospodarstvu kako bi se spriječilo dominiranje ili … nekih drugih proizvoda na razvijenim tržištima. To bi bilo vrlo korisno i ilustrativno i ja se nadam da svakako rad s patentima je nešto što bi zaista trebali željeti u Hrvatskoj u budućnosti u Europi jer na taj način to globalno gospodarstvo, poticaj kvalitetnijeg obrazovanja, organiziranijeg istraživanja, povezivanja instituta, stvaranja kritične mase je pravi izazov i opet evo zaključujem s tim mislim da je vrlo korisno da ovaj stup zakona ovdje i podupire predsjednik Odbora za obrazovanje i znanost i mislim da ono o čemu danas ovdje govorimo u tri sata, obično su teme koje se smatraju nevažnim ili manje važnim, ali ovo o čemu mi danas govorimo i ovaj skup zakona, ima itekako veliku važnost za razvoj Hrvatske, za razvoj hrvatskog gospodarstva, za razvoj onoga što zovemo gospodarstvo temeljeno na znanju. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu. Amandmane je podnijela Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Treba glasovati. Tko je za to dakle da se glasuje i raspravlja o amandmanima koje je Vlada donijela poslije roka. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 77 za, 2 suzdržana, 8 protiv. Dakle, raspravljat ćemo i glasovati o tim amandmanima. Amandman 1 Vlade, molim vas državni tajniče obrazložite ga.
Hvala lijepo. To je na članak 21. Sad ću samo obrazloženje da vam ne čitam cijeli. Potrebno je iscrpljenost prava predvidjeti ponovo na području europskog ekonomskog prostora i tekst se briše kao nepotreban prethodno a ne samo Europske unije.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Tko je za? Glasovanje. Rezultat? 76 za, 7 suzdržanih. Usvojen predloženi amandman. Amandman 2.
Predlažem da se o amandmanima dizanjem ruku. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa što bi to bilo neuobičajeno.
Obrazložite amandman dva državni tajniče.
To je na članak 42., ja se ispričavam. U članku 42. u dodanom članku 95. stavku 7. druga rečenica briše se jer ne predstavlja pravo nit pravno upućuje normu. U dodanom članku 95. stavku 4. dodaje se tekst, radi sprječavanja eventualnih nejasnoća oko pitanja kad je sud dužan dostaviti rješenje o privremenoj mjeri zbog potpunog usklađenja sa odredbom iz članka 9. stavka 4. direktive Europske zajednice 48 iz 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva. Brisanje teksta u dodanom članku 95. stavka 1. predlaže se zbog potpunog usklađivanja sa odredbom iz članka 7. stavka 1. direktive 48 Europske zajednice o provedbi prava intelektualnog vlasništva. U stavku 3. dodaje se tekst, radi sprječavanja eventualnih nejasnoća oko pitanja kad je sud dužan dostaviti rješenje o privremenoj mjeri a radi potpunog usklađenja sa Europskom zajednicom. Evo, hvala lijepo.
Tko je za taj amandman? Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je za taj amandman? Dizanjem ruke. Hvala. Protiv? Sad ću ja reći tko je protiv tako da imamo jednostavnije. Amandman 3.
To je gospodine predsjedniče na članak 48. Nomotehnička odgoda stupanja na snagu pojedinih odredba treba biti sadržana u istom članku kojim se određuje stupanje na snagu ovog zakona. Evo vrlo kratko.
Otvaram raspravu. Kolega Kramarić! Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je protiv? Jednoglasno. Amandman 4.
To je amandman na članak 49., ponovo kao i prethodno. Opet nomotehnički, odgoda stupanja na snagu.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je protiv? Jednoglasno. Peti.
Na članak 50. amandman. Opet isti slučaj. Nomotehnička odgoda stupanja na snagu kao u prethodnim člancima.
Rasprava. Otvaram. Zaključujem. Tko je protiv? Jednoglasno prihvaćen. Amandman 6.
Na članak 51. amandman ponovo isto. Nomotehnička odgoda stupanja na snagu.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je protiv? Nije. 59 za, 1 protiv. Dobro. 7. amandman.
Na članak 52. … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] potrebno je predvidit da se ove materijalno pravne odgode primjenjuju u postupcima koji su pokrenuti prije stupanja na snagu izmjena i dopuna, jer bi u protivnom podnositelj prijava prema navedenim odredbama bio stavljen u nepovoljniji položaj bez svoje krivnje.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je protiv ovog amandmana? Jednoglasno prihvaćen. 8.
Na članak 53. Tu je važno naglasiti da nije moguće podzakonske akte uskladiti sa zakonom prije njegovog stupanja na snagu. Evo, vrlo kratko.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Tko je protiv ovog amandmana? Amandman prihvaćen jednoglasno. Amandman 9.
Na članak 55. opet nomotehnička odgoda stupanja na snagu. Vrlo kratko, da.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je protiv ovog amandmana? Nitko. Jednoglasno prihvaćen. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se! Glasovati! Rezultat? Sa 86 glasa za, 2 suzdržana, 4 protiv prihvaćen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da obavi redakciju ovog teksta zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim uključimo se. Molim glasovati! Rezultat? Sa 86 za, 3 suzdržana, 1 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o industrijskom dizajnu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 700 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Gospodin magistar Željko Topić, ravnatelj Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Ja ću vam vrlo kratko predstaviti dakle prijedlog petog u nizu od šest propisa. Međutim dopustite mi da potaknut raspravom od nekih uvaženih zastupnika kažem samo nekoliko rečenica o kontekstu o kojemu se radi. Dakle kao što je više puta danas naglašeno govorimo o jednom paketu propisa koji definiraju nacionalni sustav intelektualnog vlasništva, ovaj puta u njegovom zakonodavnom aspektu. Spomenuli smo tu ili raspravljali smo o Zakonu o autorskom pravu čiji je supstancijalni aspekt uglavnom vezan na umjetničke i kulturne intelektualne tvorevine, iako naravno ima i tehnologijskih primjerice računalni programi se štite autorskim pravom a ne patentom kao što bi se očekivalo. Patent štiti onu tehnologijsku i prirodoslovnu supstancu, dakle izum kao novo rješenje nekog tehničkog problema, a ovaj propis o kojemu sada govorimo štiti dakle onu supstancu koju možemo nazvati marketinškom ili općenito poslovnom jednako kao i Zakonom o žigu. On štiti dakle onu supstancu koja je u suvremenom poslovnom svijetu izrazito važna. Ja bih želio reći da svih ovih šest zakona koji su danas na dnevnom redu Hrvatskog sabora su rezultat dva procesa koja se paralelno odvijaju. Prvi je nekoliko puta danas spomenut, to je otvoreno pregovor, poglavlje VII., dakle poglavlje o intelektualnom vlasništvu, pregovora o pristupanju Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europskoj uniji. To je itekako dobar razlog naravno. Unutar tih pregovora su definirana dva tzv. mjerila jel', koja treba otkloniti da bi se poglavlje zatvorilo. Prvo od mjerila je usuglašavanje cjelokupnog zakonodavstva i to danas upravo činimo. No, ja bih htio naglasiti, posebno naglasiti onaj drugi proces a to je realizacija mjera naše nacionalne strategije unapređenja sustava intelektualnog vlasništva jer je u njoj eksplicite navedeno da mi zaista želimo kao strateški cilj postići onaj stupanj zaštite intelektualnog vlasništva kakav je u zemljama Europske unije, ali je paralelno uz njega ili istovremeno naglašeno da mi želimo postići i onaj stupanj upotrebe intelektualnoga vlasništva kao razvojnog resursa, kao poluge razvitka ne samo gospodarskog nego ukupnog društvenog razvitka uključujući kulturni i svaki drugi dakle umjetnički i svaki drugi socijalni razvitak. Zašto to govorim? Zato što ovaj zakonodavni aspekt možemo matematički govoreći, smatrati nužnim ili potrebnim, ali ne i dovoljnim uvjetom da dakle postignemo onu razinu upotrebe intelektualnog vlasništva. Dakle mi sada stvaramo preduvjete da je u Hrvatskoj vlasništvo nad intelektualnim tvorevinama determinirano i zaštićeno na najmoderniji i najcjelovitiji način kao što je to u svijetu, odnosno u Europskoj uniji prvenstveno. Ali hoćemo li mi biti aktivni korisnici, hoćemo li mi da upotrijebim taj profan izraz, profitirati od tako uređenoga sustava ili nećemo, izbor je ipak samo naš. To naravno nije stvar koja se rješava zakonodavstvom. Dakle ja ne bi to stavio u suprotstavljene odnose jedno s drugim. Zakonodavstvo definitivno je. Ispričavam se zbog ovoga, ali potaknula me rasprava, dakle želio sam naglasiti da je Vlada kao predlagatelj ovih zakona svjesna činjenice da zakoni su samo nužni, ali ne i dovoljni da se ostvare ciljevi nacionalne strategije. Mi ih smatramo prvim korakom i sretni smo što je zapravo u mjerama te strategije su anticipirane sve ove stvari koje su se kroz pregovore profilirale kao potrebne izmjene i dopune zakonodavstva tako da sa zadovoljstvom možemo konstatirati da zapravo ispunjavamo vlastite mjere koje smo i bez pregovora, dobro. Kada je u pitanju industrijski dizajn kako sam već rekao on zapravo regulira pitanje zaštite vanjskog izgleda industrijskih proizvedenih predmeta što znate gospođe i gospodo zastupnici gotovo cijeli svijet danas većinu proizvoda kupuje po preferencijama a ne po ulititarnosti. To je tako tipično za neke industrije, industriju mode odjeće i obuće, ali i za čitav niz drugih industrija gdje to ne bismo rekli znate. Ne samo kućanski aparati, automobili čak, namještaj i sve drugo. Dakle ovaj zakon zajedno sa Zakonom o žigu tče se tih aspekata, izmjene nisu krupne, dakle one ne diraju u sadržaj prava, ne diraju u supstancu, one samo pospješuju dakle ostvarivanje prava. Evo ja ne bih dalje da vam oduzimam dragocjeno vrijeme, ali tu smo da odgovorimo na eventualna pitanja. Zahvaljujem gospodine dopredsjedniče.
Zahvaljujem. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, uvaženi zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospodo kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na istoj 35. sjednici Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o industrijskom dizajnu s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 700. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo, a uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Odredbe postojećeg Zakona o industrijskom dizajnu iz 2003. godine bile su u vrijeme njegovog donošenja usklađene s pravnom stečevinom Europske unije. Usvajanje nove direktive Europskog Parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine o provedbi prava intelektualnog vlasništva ukazala se potreba za usklađivanjem odredaba o zaštiti prava u slučaju povrede u svim zakonima iz područja intelektualnog vlasništva sa zahtjevima navedene direktive. Nadalje, treba li odgovarajuća rješenja uskladiti sa ženevskim aktom Haaškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna kojeg je Republika Hrvatska također stranka, a koji je stupio na snagu nakon donošenja hrvatskog Zakona o industrijskom dizajnu. Radi se o odredbama o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna. Izmjenama i dopunama ovog Zakona također se predlaže urediti pitanje proširenja učinka dizajna zajednice na Republiku Hrvatsku, dakle obratni učinak u trenutku stupanja u punopravno članstvo Europske unije te istodobno urediti pitanje zaštite, što je posebice važno zaštite i očuvanja prava nositelja ranijih prava industrijskog dizajna stečajnih u nacionalnom postupku prije stupanja Hrvatske u članstvo Europske unije. Odbor je jednoglasno donio zaključak: predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o industrijskom dizajnu po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Velimir Pleša.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju. Još jedno područje intelektualnog djelovanja vrijedno zaštite zasigurno je industrijski dizajn, odnosno zaštite vanjskog izgleda, pojavnosti nekog proizvoda. U eri masovne industrijske proizvodnje čisti utilitarizam i kvaliteta proizvoda često nije dovoljna već se traži određena estetska kvaliteta. Takva kvaliteta plod je intelektualnog stvaranja kao i ostali oblici intelektualnog vlasništva pa sukladno tome posjeduje i odgovarajuću zaštitu. Industrijski se dizajn primjenjuje na velik broj industrijskih proizvoda, no primjenjuje se i štiti kod ručno izrađenih predmeta. Polja na kojima je industrijski dizajn prisutan tako mogu biti dizajn kućanskih proizvoda, automobila, tehničke opreme pa čak i strojeva, medicinskih aparata i računala. Naravno, koncept dizajna kao osobine koja uvelike utječe na konačni proizvod posebno je izražen u proizvodnji luksuznih proizvoda poput nakita, satova te dizajnerske odjeće i obuće. Primjena industrijskog dizajna česta je i kod uređenja prostora stambenog i poslovnog kao i kod arhitekturalnih rješenja. Za sva navedena područja primjene industrijskog dizajna zajednička je pretpostavka da industrijski dizajn treba biti prvenstveno estetske prirode, kao i da se njime ne mogu štititi tehničke karakteristike proizvoda. Zbog čega proizvođači uopće zaštićuju industrijski dizajn i kakvim posljedicama to rezultira. Zaštita industrijskog dizajna predstavlja učinkovito tržišno sredstvo kojim proizvođač može zaštititi vlastita ulaganja u razvoj i proizvodnju. Jednom zaštićen industrijski dizajn je vlasništvo autora ili određenog poslovnog subjekta i može značajno utjecati na položaj subjekta na tržištu kao i na njegovu tržišnu vrijednost. Kao i kod ostalih pojavnih oblika intelektualnog vlasništva poput patenata i autorskog prava industrijski dizajn predstavlja veliki udio u vrijednosti mnogi poznatih imena svjetske industrije, posebno u svijetu visoke mode i luksuza. Da bi se neko oblikovanje proizvoda moglo zaštititi kao industrijski dizajn, kao i kod ostalih prava intelektualnog vlasništva traže se neke pretpostavke. Zaštićeni objekat treba predstavljati objektivnu novost. Tako Zakon o industrijskom dizajnu kaže da se dizajn treba smatrati novim, ako ni jedan istovjetni dizajn nije bio učinjen dostupnim javnosti prije datuma podnošenja prijave za registraciju industrijskog dizajna ili ako je zatraženo pravo prvenstva prije datuma priznatog prvenstva. Osim ove objektivne novosti kao pretpostavka traži se i da dizajn ima individualan karakter, odnosno ako se ukupni dojam koji ostavlja na upućenog korisnika razlikuje od ukupnog dojma koji na takva korisnika ostavlja bilo koji dizajn koji je bio učinjen dostupnim javnosti prije datuma podnošenja prijave industrijskog dizajna ili ako zatraženo pravo prvenstva prije datuma priznatog prvenstva. Naposljetku zakonodavac nalazi da se u industrijskim dizajnom ne može zaštititi onakvo oblikovanje proizvoda koje se protivi javnom interesu ili moralnim načelima. Industrijski dizajn može također biti i autorsko djelo. U nekim pravnim sustavima ako određeno djelo zaštićeno pravima o industrijskom dizajnu odgovara i uvjetima za zaštitu autorskih djela tada će uživati autorsko-pravnu zaštitu od trenutka stvaranja neovisno o tome hoće li naknadno biti provedeni postupak za registraciju industrijskog dizajna. Pravni poredak Republike Hrvatske jedan je od rijetkih koji posjeduju ovu mogućnost. U Hrvatskoj se ta dva oblika zaštite međusobno ne isključuju te se za isti dizajn mogu postojati i paralelno. Područje industrijskog dizajna u Hrvatskoj uređeno je Zakonom o industrijskom dizajnu koji se primjenjuje od 1. siječnja 2004. godine te Pravilnikom o industrijskom dizajnu koji je stupio na snagu 1. lipnja 2004. U predpristupnim pregovorima su utvrđeni dijelovi tog Zakona koji trebaju biti izmijenjeni kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji pružala isti stupanj zaštite industrijskog dizajna kao i u državama članicama Europske unije pa je potrebno donijeti ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o industrijskom dizajnu. Predloženim Zakonom u potpunosti se kao što je već spomenuto usklađuje hrvatsko zakonodavstvo u području industrijskog dizajna sa pravnom stečevinom Europske unije uključujući i one odredbe koje će stupiti na snagu tek od trenutka stupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europskoj uniji. A osnovna pitanja koja se uređuju predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o industrijskom dizajnu jesu pitanje iscrpljenja prava, opet uvođenje prava na žalbu protiv odluka zavoda, uvođenje odredaba o dizajnu zajednice, odredbe o građansko-pravnoj zaštiti prava koja proizlaze iz registriranog industrijskog dizajna, odredbe o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, odredbe o naknadnom stupanju na snagu pojedinih odredba ovoga zakona. Zaključno. Klub Hrvatske demokratske zajednice zbog toga jer se predloženim usklađivanjem propisa hrvatski pravni sustav u području industrijskog dizajna približava europskom i međunarodnim pravnim sustavima, što za posljedicu ima ispunjavanje potrebnih uvjeta za integriranje Republike Hrvatske u složene procese unutar postojećeg sustava intelektualnog vlasništva, kao i zbog činjenice da se na donošenjem ovakvog zakona i tim usklađivanjem osigurava poduzetnička i tržišna sloboda kao temelj gospodarskog razvoja Republike Hrvatske podržava ovaj zakon.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o industrijskom dizajnu. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Vlada poslije roka. Molim glasovati da li ćemo raspravljati, glasovati o amandmanima koje je Vlada podnijela poslije roka? Molim glasovati! [[Upadica: Vlada je ja mislim sve izmijenila.]] Rezultat? 77 glasova za, 3 protiv. Idemo amandmani Vlade. Amandman 1.
Amandman 1. se odnosi na članak 25. i ja ću vrlo kratko. Predviđena izmjena u članku 25. je sadržana, prije je bilo u članku 1. I prema pravilima nomotehnike treba sadržane, sve što je bilo u članku 1. ovog zakona povezat sa sadržajem u članku 31. Malo je komplicirano ali evo ga, to bi bilo to. Vrlo kratko.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Molim uključimo se. Rezultat? 80 za, 2 suzdržana, 2 protiv. Idemo dalje. Amandman 2.?
Na članak 4. obrazloženje: Potrebno je iscrpljenost prava predvidjeti na području europskog ekonomskog prostora. To je već ono što smo imali prije.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman. Glasujmo [[Upadice se ne razumiju.]] Pao cijeli sustav? Molim? Tko je za taj amandman? Molim, ručno moramo glasovati. Hvala. Protiv? Sa 97 za i jednim protiv donesen predloženi amandman. Amandman 3.?
To je na članak 16. Smanjuje se rok za dostavu poziva na usmenu raspravu sa 45 na 10 dana.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 3.? Hvala. Protiv? 96 za, 2 protiv. Amandman 4.?
To je na članak 21. Vrlo kratko. Povezano je sa direktivom Europske unije 48. iz 2004. o pravu prava, o provedbi prava intelektualnog vlasništva. I dodaje se tekst u stavku 3.: "radi sprečavanja eventualnih nejasnoća oko pitanja kad je sud dužan dostaviti rješenje o privremenoj mjeri." Evo hvala lijepa. Vrlo kratko.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? 97 za, 1 protiv. I amandman 5.?
Na članak 25. predložena izmjena je: "Slijedom amandmana 1. sada sadržano u članku 1.a dok je stupanje na snagu te izmjena slijedom amandmana 6. sad sadržano u članku 31."
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 5. Tko je za? Hvala. Protiv? 97 za, jednim protiv. I amandman 6.?
Na članak 31. Opet samo nomotehnička odgoda stupanja na snagu pojedinih odredbi. Vrlo kratko.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 6. Tko je za? Hvala. Protiv? 96 za, 2 protiv. … [[Govornik se ne razumije.]] usvojen. Amandmani Odbora za zakonodavstvo? Jel' se prihvaća svi ili trebamo pojedinačno?
Ne, ne prihvaća.
Molim?
Ne prihvaćaju se svi.
Onda idemo redom. Amandman 1.?
Taj se prijedlog ne prihvaća jer je to Vlada regulirala zapravo ovim …
Prihvaća se amandman 1. to?
Ne.
Ne prihvaća se?
Ne, ne prihvaća se.
Riješeno Vladinim.
Jer je riješeno Vladinim amandmanom, da.
Povlačim naravno.
Povućen amandman 1. Amandman 2.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. 3.?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 4.?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 5.?
Isto se ne prihvaća jer je regulirano Vladinim amandmanom na članak 25.
Povućen 5. 6.?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 7.?
Prihvaća se.
Sastavni dio. 8.?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona. 9.?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona.
Ne prihvaća
10.?
Taj se ne prihvaća jer je bila jedna greška u datumu primjene koji je od 1.6., to je … [[Govornik se ne razumije.]] regulirano vlastitim amandmanom Vlade 1. članak.
Povlaći, amandman 10. povućen. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Rezultat? Sa 89 glasova za, 4 suzdržana donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o žigu, hitni postupak - prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 702 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost, kulturu i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ravnatelj Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo gospodin Topić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ovaj put vrlo kratko. Dakle, neću ponavljati ništa od onoga što je već rečeno i što horizontalno vrijedi za sve ove propise. Evo, naprosto zbog nekoliko značenja izraza žig u hrvatskome jeziku, dopustite mi reći što to zapravo je. To je pravna inačica onoga što u ekonomskome rječniku nazivamo markom proizvoda ili danas tako popularnome brendu. Dakle, to je zaštita onoga što se naziva markom proizvoda u ekonomiji ili gospodarstvu ili u biznisu, daje nekakav sklop isključivih prava svome nositelju, a ona se svode u osnovi na to da jedino on ima pravo koristiti takav i zbunjujuće sličan znak za takve ili konkurentske proizvode. Svi smo mi svjesni egzistencije ogromnog broja tih žigova oko nas, ali ja vam želim reći da ih ima u Hrvatskoj 120 tisuća već registriranih i da svatko onaj tko na, u gospodarski i pravni promet ide s nekim novim proizvodom ili uslugom i daje mu nekakvo obilježje ovoga tipa, bilo da je ono verbalno bilo da je figurativno ili kombinirano mora bit svjestan činjenice, da i u dobroj vjeri može povrijediti tuđa isključiva prava. Dakle, to je danas postala izgledna opasnost zbog rekao sam vam već 120 tisuća egzistirajućih prava i to bi naši gospodarstvenici toga trebali biti svjesni. Dakle, za ovaj zakon je specifično i valja naglasiti osim svega dosad rečeno za ostale zakona, da on regulira i pitanje tzv. senioriteta. Naime, danas u Europskoj uniji postoji unitarno pravo tzv. communiti trade mark ili žig Europske unije koji se stječe pred Uredom Europske unije za žigove i industrijski dizajn, smješteni u Alitanteu. Dakle, paralelno se u Hrvatskoj stječu stanovita prava koja imaju teritorijalnu narav, vrijede za granice Republike Hrvatske i ista takva ili slična prava se stječu u Europskoj uniji. U trenutku pristupanja dakle, Republike Hrvatske Europskoj uniji s obzirom da su to unitarna prava, njihovo se važenje proteže i na Republiku Hrvatsku. Ovim zakonom je na primjeren način uređeno to pitanje dakle da ne dođe do sukoba eventualno sada paralelno važećih prava koja će u tome času vrijediti za isti teritorij. Evo, samo toliko sam htio naglasiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu? Uvaženi zastupnik Selem.
Gospodine dopredsjedniče, gospodo, kolegice i kolege! Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na već rečenoj 35. sjednici razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o žigu s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Raspravio ga je kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje su podnijeli predstavnici predlagatelja. Pravo žiga uređeno je godine 2003. odgovarajućim zakonom i podzakonskim aktom, kao i međunarodnim ugovorima kojima je Republika Hrvatska dosada pristupila te je u velikoj mjeri već usklađeno s pravnom stečevinom Europske unije. U pristupnim pregovorima utvrđeni su dijelovi zakona koji bi se još trebali uskladiti a odnose se na pitanja iscrpljenja prava na žig, uvođenje drugostupanjskog upravnog postupka prigodom donošenja odluke o pravu u pojedinačnoj stvari na tzv. žig zajednice kao ranije pravo u odnosu na žigove prijavljenim nacionalnim razmjerima nakon ulaska države u punopravno članstvo Europske unije, te na posebne odredbe o građansko-pravnoj zaštiti prava iz žiga. Predložene izmjene i dopune Zakona o žigu u skladu su s pregovaračkim stajalištima Republike Hrvatske i sa zajedničkim stajalištem Europske unije na Konferenciji o pristupanju od 14. veljače godine 2007. Odbor je jednoglasno donio zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o žigu po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade! Doista nemam ovdje šta novo dodati u odnosu na ono što smo vam već zapravo iznijeli kao stav kluba i po prethodnim točkama. Ovaj zakon znači potpuno prihvaćanje standarda zakonodavstva Europske unije i klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona. Ono što je bitno, bitno je rečeno i kod drugih zakona. Otvara se mogućnost žalbe na odluke zavoda kao što je to i kod Zakona o patentu. I to je vrlo bitno pravo. Imamo, vidimo ovdje da je u članku 7. koji se odnosi na članak 74.a predviđen jedan duži rok za žalbu, a to je rok od 30 dana od dana dostave odluke. Inače dosta je uobičajeni rok od 15 dana. Ovdje vidimo da imamo drugačije malo. Znači, čak je i veće jedno razdoblje koje je dato zainteresiranima da zaštite svoje pravo. Zakonom je kao i kod ovih drugih zakona prilično precizno propisan sadržaj žalbe. O žalbi odlučuje Žalbeno vijeće koje se formira u okviru zavoda a imamo i također jedan institut. To je zahtjev za utvrđenjem i zahtjev za prestankom povrede. To je nešto slično kao kod nekretnina kod smetanja posjeda gdje se tužbom može utvrditi, da se može tužbom tražiti zahtjev za utvrđenje povrede i također se tužbom može zahtijevati prestanak povrede i zabranu takve i slične povrede ubuduće. Dakle institut vrlo sličan smetanju posjedu kod, posjeda kod nekretnina. Člankom 10. a odnose na članak 77. reguliran je zahtjev za oduzimanjem i uništenjem predmeta protiv osoba koje neovlaštenim poduzimanjem nekih radnji povređuju žig, nositelja žiga. Nositelj žiga može tužbom zahtijevati da se na teret takvih osoba proizvodi koji su obilježeni znakom kojima se povređuju žig povuku iz prometa, oduzmu ili unište. Također s člankom 78. reguliran je zahtjev za naknadom štete, za uobičajenom naknadom i korist trećim, i korist i koristima stečenim bez osnove. To je jedan institut koji se poziva na Zakon o obveznim odnosima i otprilike regulirano je kao i Zakon o obveznim odnosima. Također privremene mjere zbog povrede žiga, privremene mjere za osiguranje dokaza, pribavljanje dokaza tijekom parničnog postupka su novine u ovom zakonu koje to pitanje reguliraju kao i kod ovih Zakona o autorskom pravu i Zakona o patentu. Definitivno ovaj zakon kao i ovi prethodni zakoni omogućava jednu kvalitetniju i bolju pravnu zaštitu u području žiga i Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. I riječ ima uvaženi zastupnik Velimir, Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Gospodine podpredsjedniče, gospodine predsjedniče, državni tajniče, gospodine ravnatelju, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Žig je isključivo pravo priznato za znak koji služi za razlikovanje proizvoda i ili usluga jedne osobe od ostalih osoba u gospodarskom prometu. Žig se u većini zemalja stječe registracijom na temelju ispitivanja koje obavlja odgovarajuće nadležno tijelo, a to je kod nas u Republici Hrvatskoj Državni zavod za intelektualno vlasništvo. Osnovni uvjeti koje neki znak mora zadovoljiti da bi mogao postati žig jesu da je razlikovan te da nije sličan nekom ranijem žigu. Žig osigurava vlasniku isključivo pravo na stavljanje u promet proizvoda i ili usluga obilježenih njime. Zaštita žigom predstavlja učinkovito tržišno sredstvo kojim proizvođače i pružatelji usluga štite sredstva koja su uložili u promidžbu i marketing svojih proizvoda i usluga. Zaštita same kreacije nekog znaka, logotipa ili etikete može predstavljati autorsko djelo koje je zaštićeno kao autorsko pravo čime je zaštićen interes autora ili kreatora. Pravo žiga u Republici Hrvatskoj uređeno je Zakonom o žigu koji je na snazi od 2004. godine te Pravilnikom o žigu kao i relevantnim međunarodnim ugovorima kojima je pristupila Republika Hrvatska. Važeći Zakon o žigu u visokoj je mjeri usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije no s obzirom na činjenicu da su u predpristupnim pregovorima utvrđeni dijelovi zakona koje treba izmijeniti kako bi Republika Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji pružila isti stupanj zaštite prava žiga kao i u drugim državama članicama Europske unije potrebno je donijeti predloženi Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o žigu. Postojećim zakonom uz definiranje osnovnih pojmova uređena su sljedeća pitanja: stjecanje žiga, učinci žiga, uporaba žiga, prijava za registraciju, postupak registracije, promjene na žigu, produljenje i prestanak vrijednosti žiga, zajednički jamstveni žig. Zaštita žiga prema madridskom sporazumu o međuneradnoj registraciji žigova i protokolu koji se odnosi na madridski sporazum. Građansko pravna zaštita, prekršajne odredbe i prijelazne i završne odredbe. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o žigu uređuju se naročito sljedeća pitanja. Kao i u svim dosadašnjim zakonima u sklopu ovog kompleta zakona o kojima danas poslijepodne raspravljamo u prvom redu bitna je novina da se uvodi pravo na žalbu protiv odluke zavoda. Uvođenje prava na žalbu protiv odluke zavoda donesenih u prvom stupnju te se predviđa ustrojavanje žalbenih vijeća koja bi odlučivala po žalbama i koja bi djelovala pri Zavodu kao neovisna tijela. Naime u upravnim postupcima koje provodi Državni zavod za intelektualno vlasništvo u području prava intelektualnog vlasništva u sadašnjem trenutku ne postoji mogućnost podnošenja žalbi na odluke zavoda već nezadovoljna stranka ima na raspolaganju jedino mogućnost podnošenja tužbe Upravnom sudu. Osim te prava na žalbu kao novina moramo spomenuti i odredbe o tzv. žigu zajednice, odredbe o građansko-pravnoj zaštiti prava koja proizlazi iz žiga i odredbe o odgodi stupanja na snagu pojedinih odredbi ovoga zakona. Naime Prijedlogom zakona uvode se članci koji sadrže odredbe koje se odnose na nužnu odgodu stupanja na snagu pojedinih odredbi ovog zakona a to su odgoda odredaba o iscrpljenju prava žiga na područje Europske unije do dana pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju. Odgoda primjene odredaba o žalbi do 1. lipnja 2008. kada bi trebale biti završene legislativne i operativne pripreme za uvođenje žalbenih vijeća. Ovim Izmjenama i dopunama zakona o žigu hrvatski pravni sustav u području žigova i na ovom području prava intelektualnog vlasništva postiže potpunu usklađenost s europskom pravnom stečevinom u području prava žiga te ga treba prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik nema nakanu. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o žigu. Amandmane je podnijela Vlada poslije roka glasovanja i Odbor za zakonodavstvo. Prvo glasovati o tri amandmana. Dalje ćemo raspravljati i glasovati. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 79 za. 2 suzdržana. 6 protiv. Raspravljamo i glasujemo. Amandman 1.?
Je na članak 1. Potrebno je iscrpljenost prava predvidjeti na području europskog ekonomskog prostora. Zapravo … [[Govornik se ne razumije.]]
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 1. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? 71 za. 5 suzdržan. 2 protiv. Usvojen amandman 1. Amandman 2.?
Na članak 7. smanjuje se rok dostave poziva na usmenu raspravu sa 45 na 10 dana.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 2. Uključimo se. Glasujmo. Rezultat? 71 za. 2 suzdržana. 3 protiv. Donesen 2. amandman. Amandman 3.?
Na članak 13. … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim? Što ima, da vidim tko ima prigovor koji? Da nema kvoruma? [[Upadice se ne razumiju.]] Molim utvrditi kvorum. Utvrditi kvorum. Da. To je u redu, stavljeni prigovori. Odakle ja znam da prije toga ... Rezultat? 85. Imamo. Dakle, ponovno glasujemo o amandmanu dva. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 76 za, 3 suzdržana, 3 protiv. Amandman treći.
Odnosi se na članak 13. a u vezi direktive Europske zajednice. U stavku 3. dodaje se tekst radi sprječavanja eventualnih nejasnoća oko pitanja kad je sud dužan dostaviti i rješenje o privremenoj mjeri, a radi potpunog usklađenja sa stavkom 7. direktive
Otvaram raspravu. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gledajte, državni tajniče. Vi ste za tu direktivu znali kad ste radili tekst zakona. Ovo je stvarno neozbiljno što nam radite u Hrvatskome saboru, da Vlada izvan roka podnosi amandmane na Konačni prijedlog zakona i onda kaže da to usklađuje sa direktivama. Tko tu ne radi svoj posao i na što ovo liči sad? I na kraju uopće ne znamo zašto glasujemo i kakav ćemo zakon donijeti u konačnici. Ovo je stvarno skandalozno.
Tko je za taj amandman? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 76 glasova za i 4 protiv, suzdržan, protiv. Donesen predloženi amandman. Amandmani Odbora za zakonodavstvo. Kako s njima stoji stvar?
Svi se prihvaćaju.
Svi se prihvaćaju. Postaju sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 89 glasova za i jednim suzdržanim i tri protiv donesen predložen zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Preskočili bi raspravu o točci 9. radi konzultacija koje traže predlagatelji. I prešli na točku 10. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 575. Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo i Odbor za europske integracije. Primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Predstavnik predlagatelja državna tajnica ne želi dodatno obrazlagati prijedlog? Odbori za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo, europske integracije? Nitko. Otvaram raspravu. Za klub SDP-a, poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo Babić i gospođo Terze. Ovo je već drugo čitanje. Jasni su i razlozi zbog kojih se ovaj zakon mijenja i dopunjuje. Oni su nama prihvatljivi. To su razlozi koji se prije svega odnose na to da se postigne veća preciznost pojedinih odredbi, da se čak poprave neki momenti koji će pridonijeti tome da bude provedivost tog zakona bolja. Također je posrijedi koliko vidimo i usklađivanje s propisima koji su u međuvremenu relevantni za ovo područje. I naravno tu je taj bitan moment tu usklađivanja sa, usklađivanja sa direktivama Europske unije i zapravo sa legislativom europske pravne regulative i sa usklađivanje s tim. Dakle sa stajališta neposredno primjena koje su ovdje i promjena predložene mislimo da zakon olakšava daljnju primjenu i provedbu ovog osnovnog zakona. I s tog stajališta je on prihvatljiv. Međutim ono radi čega se ja prvenstveno ovdje javljam je ipak da se u ovoj sabornici upozori na dvoje. Prvo, kakvo je nama stanje u vezi s mirovinskim dakle dobrovoljnim, prije svega otvorenim i zatvorenim fondovima. I drugo, da li mi ovim zakonom nešto bitno rješavamo problem. Ovi, ovaj zakon je već u petogodišnjoj primjeni. To nije malo razdoblje. Međutim ono što imamo u podacima HANFA-e o fondovima govori o tome da su ipak dometi ovog zakona u njegovoj primjeni prilično skromni. Riječ je o tome da je članstvo u otvorenim fondovima, istina nešto povećano u 2006. ali još uvijek svega oko 75 tisuća i da su sredstva koja se tu unose godišnje oko 180 milijuna kuna, što je zapravo također vrlo skroman iznosa. Tako da je i ukupno sredstva tih fondova zajedno sa zatvorenim fondovima gdje je svega 10-ak tisuća članova zapravo skroman prinos do ovog trenutka onome što bi ovi fondovi trebali činiti u tom pravcu da ukupni mirovinski sustav u narednom razdoblju djeluje stabilnije. To je dakle jedno stanje kojim se ovaj zakon ne bavi. To istina i nije njegov predmet ali koji do sad nije osobito ohrabrujući u tom smislu da ćemo i putem ovih fondova bitnije pridonijeti tome da čitav mirovinski sustav postane više u skladu sa onim što objektivno trebamo rješavati u ovoj državi u odnosu na umirovljenike. E sad, drugo je pitanje dakle što učiniti. Ovdje mi očito ovim izmjenama i dopunama olakšavamo primjenu postojećeg zakona, on i ne može imati ambiciju da bitnije mijenja stanje stvari, ali ipak valja promišljati što činiti dalje, jer dugoročno naš ukupni mirovinski sustav je pred priličnim iskušenjima. Nije riječ samo sada stanja gdje treba vratiti neke obveze od ranije umirovljenicima, vršiti neka usklađivanja itd. nego na duži rok mi smo u situaciji starenja stanovništva, ograničenog broja zaposlenih i onih koji kreiraju doprinose i po toj osnovi na duži rok smo mi u problemu pred, u problemu neizvjesnosti i nestabilnosti čitavog tog sustava. Nažalost ovim dopunama mi tu bitno ne pridonosimo. Pitanje je i da li možemo. Ali upozoravamo na to da se mora i sustavno vidjeti što učiniti pa da čitav mirovinsko-invalidski sustav bude primjereniji stanju stvari u Hrvatskoj u kojoj treba rješavati teške probleme, a mi očito nemamo dovoljno osnova za to. Naravno dugoročno je rješenje u tome da se poboljšaju performanse gospodarskog razvoja, ubrza gospodarski rast, zapošljavanje itd. i svi to skupa znamo. I bez toga teško će biti riješiti bilo koji problem pa onda i problem mirovinskog osiguranja. Međutim ovdje se postavlja i pitanje da li možemo nešto više učiniti u području dakle stimuliranja svakog mladog čovjeka danas da i putem ovih fondova i na druge načine kad dospije u neku dob u kojoj nas naravno više neće biti ne budu neki koji će tada biti obvezni da brinu o funkcioniranju čitavog tog sustava u nemoći da rješavaju probleme kao što smo mi to danas. Dakle mlade ljude treba pojačano navesti na to i stimulirati da brinu o svojoj mirovini od prvih početaka svog zapošljenja. I od tuda je pitanje možemo li ih više stimulirati u pravcu ovih i obaveznih, u pravcu dobrovoljnih fondova. A pitanje postavlja se i o tome da li i u obvezatnim fondovima možda povećati taj prinos itd. i optimalizirati naravno u dužem roku čitav sustav. Riječ je i o obrazovanju i informiranju i o brojnim akcijama koje bi mi trebali voditi u području mirovinskog-invalidskog osiguranja, a ne samo da je javnost zasipana jedino time kako ova država nije u stanju izvršavati svoje obveze prema umirovljenicima, nego dakle okrenuti se i tome da vidimo kako ćemo to dugoročnije moći i kako u vezi s tim obveze imaju i država ali i svaki pojedinac. Dakle na tome se dovoljno ne radi i to sam htio naglasiti uz ovaj zakon. Drugo, upozorio bih dakle da bi trebali vidjeti možemo li dodatno stimulirati i učiniti sigurnijim to dobrovoljno i povećati ulaganja u dobrovoljne mirovinske fondove. U vezi s tim su dva pitanja. Prvo je čini mi se da se na nekom mjestu postavlja sad uvjet da prebivalište valja imati jednu godinu u Hrvatskoj, a da taj uvjet ranije nije bio, što se može smatrati da time zapravo ipak ovdje unosimo nešto što može biti i ograničenje u datom trenutku. Istina to može vrijediti samo do onda dok ne uđemo u članstvo u Europskoj uniji. Ali negdje sam to vidio. Nadam se da to neće biti u dužem roku bilo kakav problem. Ovdje je jedna interesantna novina sa stajališta financijskog tržišta na koju bi rado upozorio. Odnosi se na članak 31. U njoj se, tim člankom se mijenja tu neki članak Zakona, to je zapravo 69. članak osnovnog zakona gdje je riječ o tome kako postupati na tržištu kapitala kad je riječ o sredstvima ovih fondova. Ovdje je jedno šire, vrlo precizno tumačenje sa na stanoviti način više slobode i mogućnosti fondovima da sa sredstvima koja su skupljena djeluju. Ja u osnovi to podržavam. Do sada su fondovi bili previše ograničeni time da ulažu u samo vrijednosnice, i vidite ovdje prema podacima HANFA-e preko 90% papira je uloženo u obveznice Republike, države itd. Dakle ovdje je otvorena sada mogućnost da fondovi prikupljena sredstva koja su pojedinci namijenili za svoju starost ulažu i nešto rizičnije nego su to mogli do sada, koliko ja razumijem ovaj članak. Njega bi u osnovi mogao i podržati ako se doista izbjegne problem tog rizika. Naime rizik kod mirovinskih fondova je specifičan. U svim uvjetima naravno rizik je problem i kod svih fondova, ali ovdje osobito. Ovdje je otvoreno šire mogućnost operacija s tim sredstvima, osobito je dodati članak prema kojem se imovina fondova može ulagati i u druge oblike imovine koji nisu definirani ovim zakonom ako to HANF-a dopusti itd. To je sada možda ipak pak i preširoko ili u najmanju ruku upozorio bih da se ima na umu dobro ta odredba koja u osnovi ide u dobrom pravcu da ne ode previše na drugu stranu. Dakle podržavamo ove izmjene i dopune. One će pridonijeti tome da se zakon uspješnije primjenjuje u narednom razdoblju, do sada se već primjenjuje pet godina, ali na žalost mi njime ništa bitno ne rješavamo što se tiče mirovinskog sustava, a tu bi trebalo doista prihvatiti se posla i vidjeti kako, koliko ovim zakonom, a koliko drugim rješenjima doista omogućiti da mirovinski sustav u budućnosti bude uspješniji. Zahvaljujem.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Koncem prošle godine mi smo u prvom čitanju imali tekst ovih promjena uz obrazloženje zašto je ta izmjena nužna. Dakle govorilo se da je to zbog bolje efikasnosti, preciznosti, provedivosti i konačno usklađivanjima sa nekim našim zakonima koji su se u međuvremenu dogodili, ali i sa pravnom stečevinom Europske unije. Tada je bilo govora bit iz svega toga da se treći stup otvara, da u njega mogu ući i drugi građani iz zemalja Europske unije, dakle ne samo građani Republike Hrvatske. Međutim bila je i predložena jedna izmjena koja uglavnom u raspravi u prvom čitanju nije bila prihvaćena, a to je da se ukidaju poticaji upravo za taj treći stup i svi su upozorili na opasnost da će to u biti ionako mali broj članova koji o tom stupu za sada prisutan, to je sada i kolega Crkvenac rekao da je zapravo od prošlog čitanja do ovdje povećano svega za nekoliko tisuća članova u trećem stupu. Dakle tu je vrlo mali su pomaci i zapravo sva naša nastojanja bi trebala biti da se ta stimulacija i na neki način propagiranje važnosti tog trećeg stupa za mlade ljude nekako pojača. Dobro je što je u ovom sadašnjem drugom čitanju konačnog prijedloga zakona ipak ostavljena ta stimulacija, ali za građane Republike Hrvatske ili one koji žive u zemljama Europske unije, ali su članovi našeg obveznog mirovinskog osiguranja. I sve druge promjene koje se tiču, koje su bile važne i predložene u prvom čitanju također je naglašeno da će sve te promjene pogotovo o ovom većem ulaganju i rizičnijem ulaganju koje više nisu samo ulaganje u gospodarstvo Republike Hrvatske nego fondovi sada mogu ulagati i izvan Republike Hrvatske. Međutim tu Agencija za nadzor vrlo precizno ima zadaće kako to kontrolirati i štititi. Međutim ovdje je sada u drugom čitanju rečeno to će biti važeće kada Hrvatska uđe u Europsku uniju i mislim da je to dobar prijedlog. Zbog svih ovih dobrih prijedloga u ovom drugom čitanju, Hrvatska demokratska zajednica će podržati ovaj prijedlog ali uz dva amandmana koja ću sada pročitati. Prvi amandman se odnosi na članak 23. stavak 2. koji bi se mijenjao i trebao glasiti: "Ako je godišnji prinos obveznog Mirovinskog fonda kroz razdoblje od prethodne tri kalendarske godine manji od zajamčenog prinosa prema stavku 1. ovog članka, mirovinsko društvo uplatiti će razliku Mirovinskom fondu do zajamčenog prinosa iz jamstvenog pologa iz sredstava mirovinskog društva. Kao garancija za zajamčeni prinos iz stavka 1. i 2. ovog članka, a koja pada na teret sredstava mirovinskog društva osnovat će se posebni garancijski fond. Agencija će posebnim pravilnikom propisati otvaranje vođenja načina obračuna, obvezu uplate i rokove uplate u garancijski fond." I drugi amandman odnosi se na članak 63. na stavak 4. koji glasi: "Do dana pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju ako je godišnji prinos obveznog mirovinskog fonda kroz razdoblje od prethodne tri kalendarske godine manji od zajamčenog prinosa prema stavku 1. ovog članka, mirovinsko društvo uplatiti će razliku Mirovinskom fondu do zajamčenog prinosa iz jamstvenog fonda, a ako to nije dovoljno iz kapitala mirovinskog društva do najviše 80% kapitala društva a preostali iznos je obaveza državnog proračuna." Ovaj amandman zapravo potvrđuje i ono što je bilo u obrazloženju i prijedlogu u drugom čitanju rečeno, da ovi naši fondovi i dalje su obvezni do daljnjega ulagati u državne obveznice više od 50% dakle kada ta obveza istekne, dakle u tom prijelaznom razdoblju, zato je i ovaj drugi amandman donesen da bi se sačuvao kapital fondova. Evo i zbog svega izloženog klub Hrvatske demokratske zajednice podržava konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Završni osvrt, državna tajnica Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, Vera Babić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, uvažene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Zahvaljujem sudionicima u raspravi o Konačnom prijedlogu zakona. Mislim da smo, to pokazuju naravno i vaše rasprave, mislim da smo uspjeli sa ovim konačnim prijedlogom dakle uvažiti sve ono što smo čuli prilikom rasprave u prvom čitanju, da smo uspjeli ugraditi u konačni prijedlog ona rješenja koja su afirmirala sustav. Složit ću se sa raspravom gospodina zastupnika Crkvenca koji je kazao da osim ovoga Zakona koji ima svoje područje uređenja, dakle svakako treba voditi računa o harmonizaciji sa drugim propisima koji se tiču mirovinskog sustava činjenica je da je mirovinski sustav koji se u Hrvatskoj sada temelji na tri stupa još relativno novo rješenje, da mladim ljudima itekako treba ponavljati i upozoravati na činjenicu da dugoročna štednja s jedne strane znači socijalnu sigurnost, ali s druge strane jednako tako znači i potencijale gospodarskog rasta osiguranja razvoja stvaranja ili otvaranja novih radnih mjesta. Dakle, u svakom slučaju i u strategiji koji je Vlada Republike Hrvatske promovirala naglašava se činjenica i potreba za daljnjim jačanjem i drugoga, a pogotovo trećeg stupa mirovinskog osiguranja, demografske promjene, otvorenost Republike Hrvatske svjetskom tržištu, konkurencija koja na tom tržištu vlada svakako će zahtijevati da se i u socijalnoj politici držimo, održivosti i fiskalne održivosti te politike, njezine učinkovitosti, ali jednako tako da je stavimo u funkciju društvenog i gospodarskog razvoja. Hvala vam lijepa na prijenosu rasprave.
Hvala. Zaključujem raspravu. Idemo na glasovanje o dijelu raspravljenih točaka. Molim uključimo se! 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HDZ-a. Državna tajnica Vera Babić. Amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepo. Sve amandmane gospodine predsjedniče, Vlada prihvaća.
To je tih pet amandmana. Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Kluba zastupnika HDZ-a amandman 1.
Gospodine predsjedniče! Amandmani su prihvatljivi, dakle samo bih htjela upozoriti budući da su prihvaćeni amandmani Odbora za zakonodavstvo, prvom amandmanu, nije više potrebno pozivanje na u drugoj rečenici, nije potrebno pozivanje na stavak 2. Prema tome, brojka i 2 potrebno je brisati.
Prihvaća se od strane kluba. Postaje sastavni dio zakona. Hvala lijepo gospođo.
A amandman 2?
Amandman 2…
Drugi amandman gospodine predsjedniče također sadržajno je prihvatljiv. Htjela bih upozoriti da je već amandmanom Odbora za zakonodavstvo riječi pristupanje promijenjeno u prijem, dakle pa bi u tom smislu bi bila korekcija ovog amandmana. Isto tako zbog prihvaćenih prethodnih amandmana nije potrebno pozivati se na stavak 1. u ovome članku, nego na članak 23. Zakona.
Klub HDZ-a prihvaća ovaj izmijenjeni prijedlog amandmana. Pa u tom dijelu postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati? Rezultat? Sa 80 glasova za, 5 suzdržanih donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o Studentskom zboru i drugim studentskim organizacijama, drugo čitanje P.Z. br. 636 Predlagatelj Zakona je Vlada. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa Slobodan Uzelac će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ja ću svoje kratko izlaganje usredotočiti na razlike koje su se pojavile u ova dva teksta uz napomenu da ovaj sadašnji prijedlog, a shodno raspravi koja je vođena u prvom čitanju slijedi temeljni koncept zakona, koncept dakle po kojemu je sročen prvi prijedlog teksta. Radi se u osnovi o 7 elemenata, 7 pitanja koje ću ja ako mi dopustite ukratko samo istaći. Prvo se pitanje odnosi na zadaće Studentskoga zbora. To je članak broj 5. Naime, razlog ovoj izmjeni je potreba da se propišu samo one zadaće Studentskoga zbora koje podrazumijeva njegova predstavnička funkcija. Podsjećam na raspravu koja je vođena u prvom čitanju u kojoj je to bila primjedba koju smo uvažili. Druga izmjena odnosi se na članak 8. stavak 2., a tiče se zadaća Hrvatskog studentskog zbora, dakle krovnog tijela ove studentske predstavničke organizacije. Razlog za prihvaćanje ovoga jeste potreba da se propišu samo koordinativne zadaće Hrvatskog studentskog zbora, tijela koje je po svojoj prirodi koordinativno tijelo. Treće, radi se o članku broj 6. stavku 3. U pitanju je prestanak mandata člana Studentskog zbora. Naime, ukazala se potreba da se uz termin ponavljanje godine koji nije u skladu sa Bolonjskim modelom, u tekstu zakona unese termin i pojam SETS kredit, SETS bod, a to je ono što se odnosi na studente koji studiraju po Bolonjskom modelu pa da se zadrži dakle i jedno i drugo s obzirom na to da neki od studenata studiraju po ranijim programima koji poznaju pojam i termin studijska godina. Četvrto je pitanje, odnosno pitanja koja se uređuju statutom Studentskoga zbora. Naime, da bi se osiguralo da se statutom Studentskog zbora regulira odgovornost tijela i članova Studentskog zbora za eventualno neispunjavanje povjerenih im poslova vezanih uz rad Studentskog zbora na način kako to odgovara potrebama pojedinog Studentskog zbora unosi se ova izmjena u članku 7. stavak broj 2. Dalje je pitanje prava, tko ima pravo da se javi na natječaj za financiranje studentskih programa. Naime, da bi se osiguralo da ne dođe, da se zatvori prostor da uopće može doći do sukoba interesa Studentskog zbora koji raspisuje natječaj za studentske programe i ujedno taj isti zbor prijavljuje svoj program te predlaže visokom učilištu kome će se dodijeliti sredstva za studentske programe potreba je da se ovaj prostor zatvori. Isto ta potreba ukazala se kada se radi o članovima Povjerenstva za provedbu natječaja kada su oni ujedno i članovi studentske organizacije koja je prijavila program na natječaj ili studenti pojedinci koji prijavljuju program, svoj program na taj natječaj. Dalje u članku 13. stavku 2. riječ je o nadzoru nad obavljanjem djelatnosti studentskih organizacija, podsjećam bila je relativno opsežna rasprava o tom pitanju. Mi smo prihvatili argumente koji su iznašani. Razlog je dakle ovome potreba da se otklone nejasnoće oko provedbe nadzora. Naime, iz ove formulacije jasno je da se radi o unutarnjem nadzoru kojega obavlja visoko učilište na kojem studentska organizacija djeluje, a ne o upravnom nadzoru kojega inače obavljaju tijela državne uprave na šta je upućivala ranija formulacija koja je točno glasila nadzor nad zakonitošću rada i općih akata. Istovremeno ovim se osigurava da se kontrola provodi upravo na razini na kojoj studentske organizacije djeluju, na kojoj se, na toj istoj razini se vodi evidencija studentskih organizacija te na razini na kojoj se istodobno i financiraju te studentske organizacije. I zadnja se izmjena odnosi na članak 15. stavak 1. i članak 19. stavak 5. Radi se o vremenu u kojemu bi se ubuduće provodili izbori za studentske zborove i pitanju trajanja mandata članova Studentskog zbora prvi puta izabranih prema ovom novom Zakonu. Razlog ovome je naime, potreba za usklađivanjem zakonskih odredbi o trajanju mandata i vremenu održavanju izbora odnosno propisivanje trajanja mandata članova Studentskog zbora izabranih prema novom zakonu s obzirom na to da će sasvim vjerojatno, mogu sad kazati sigurno, taj mandat trajati kraće od dvije godine. Evo, to su gospodine predsjedniče osnovne, bitne stvari koje sam smatrao potrebnim istaći pred vama. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Mi smo još u prvom čitanju podržali ovaj prijedlog zakona. Podržat ćemo ga i u drugom čitanju, naime, jer podržavamo ideju da se uopće na drugačijim osnovama uredi studentsko predstavništvo i studentsko organiziranje, jer od '96. kada je oformljeno … [[Govornik se ne razumije.]] Studentski zbor pa preko ukidanja zakona itd., da na neki način malo i skratim, previše je tu afera bilo, previše je tu bilo i financijskih pronevjera, negativnih nalaza državne revizije, ali nekakvih poligona za politiku ili bolje rečeno politikanstvo. S druge strane Studentske udruge koje su postojale do ovog prijedloga zakona nisu imale nikakav formalni okvir za svoje djelovanje, nisu bile podupirane u svom radu, nisu dobijala sredstva odnosno ako su dobijala, dobijale su po kriterijima političke podobnosti. Studentski izbori je negdje obilježavao minimalni odaziv studenata i zapravo su bile sinekure za pojedince. Nama iz SDP-a je donekle žao što niti jedna od naše četiri ozbiljnije primjedbe koje smo imali prigodom prvog čitanja zakona nije usvojena u ovom konačnom prijedlogu zakona. I želimo te primjedbe ponovit, napisat amandmane i molimo vas gospodine predsjedniče u ime kluba ako je moguće da se vrijeme za amandmane produži barem do sutra ujutro, ne do kraja rasprave, jer malo je mimo reda ova rasprava došla i bez mišljenja i rasprave uopće na matičnom odboru. Dakle prva primjedba. Studentski zbor i dalje provodi studentske projekte iako je on sad i formalno i stvarno i nominalno određen kao predstavničko tijelo što i treba biti, dakle izborno predstavničko tijelo i ne može provoditi projekte. I dalje u stipulaciji članka stoji da on može provoditi projekte. Mislim otvara, na taj način otvaramo opet stare probleme umjesto da zatvorimo one stare koje smo imali prije. Drugo. Puno je rasprave oko toga bilo u prvom čitanju, no međutim činjenica da i konačni prijedlog zakona ne predviđa pravnu osobnost Hrvatskog studentskog zbora dakle na nacionalnoj razini kao nacionalne krovne studentske organizacije ili predstavničke organizacije, je bez presedana u Europi. Niti jedna krovna studentska nacionalna organizacija u Europi ne postoji a da ona nema pravna osobnost osim Hrvatske. Treće. Mi smo u prvom čitanju rekli da je dobro što studenti, da studentski predstavnici ne mogu biti neki koji ponavljaju godinu odnosno ne skupe barem 60 ECTS-a kroz dvije akademske godine. Dobro da ste to promijenili u ECTS-e. No međutim, bez obzira na to nekakav način zarađivanja uvjetno rečeno … [[Govornik se ne razumije.]] profesionalnih studentskih predstavnika koji su se selili s fakulteta na fakultet, pa su bili dvije godine predstavnici jednog fakulteta, pa dvije godine drugog, pa dvije godine trećeg, pa imamo već ljudi koji su po šest ili osam godina predstavnici druge godine nečega. Mislim da na neki način treba izbjeći, možda malo pojasniti dakle da se onemogući to seljenje s fakulteta na fakultet. I četvrto. Žao nam je što nije prihvaćena naša primjedba da se malo ojača neovisna pozicija studentskog pravobranitelja. Mi se slažemo sa uvođenjem institucije studentskog pravobranitelja i mislimo da mu treba biti određena formulacija koja bi mu jamčila i neometanost u radu. I rekli smo u prvom čitanju da mislimo prvenstveno od zaštite od profesora, jer mnogi studenti koji zastupaju interese studenata što moraju jer su studentski pravobranitelji, opet tim profesorima kojima se onda po nekakvom … [[Govornik se ne razumije.]] zamjeraju, dolaze na ispit. I tu smo imali primjera barem mi koji smo bili u toj studentskoj sceni ili nešto to pratili, vrlo često svjedočiti slučajevima, vrlo često suptilnim, ali po posljedicama vrlo razvojnim utjecajima ponekih profesora, na takvi studenti koji naprosto su radili svoj posao kao predstavnici studenata. Dozvolite samo nekoliko primjedbi koje ćemo ukoliko nam to predsjednik Sabora dozvoli u formi amandmana. Dakle, u članku 5. gdje su zadaće Studentskog zbora treba izbaciti ovu alineju koja kaže da Studentski zbor potiče izvan nastavne aktivnosti studenata. Dakle, ako se o njima brinut o studentskom, o planu i programu studentskog zbora, o studentskom standardu, ostvarivanju studentskih prava i drugih pitanja, mislim ne znam kako su upale te izvan nastavne aktivnosti. A upravo su one i pod tom formulacijom se skrio dobar dio pronevjera bivših struktura Studentskog zbora. Mislim to ono od ostvarivanja nekakvih šahovskih turnira i ne znam što sve već državna revizija nije našla. Dalje. U članku 8. kažem uz dodatak da treba definirat Hrvatski studentski zbor kao ipak tijelo koje ima pravnu osobnost, mislimo da u stavku 3. treba dodati da Poslovnik o radu i akti ovi Hrvatskog studentskog zbora, da stupaju na snagu ne samo kad ga potvrde ova većina Studentskih zborova, sveučilišta, veleučilišta i visokih škola, nego da i rektorski zbor, dakle negdje kao što je pandan sa senatima sveučilišta odnosno vijećima pojedinih visokih škola, da ipak ima nekakva kontrola. Članak 15. koji definira izbore. U prvom čitanju smo dosta raspravljali o terminima za izbore. Ovdje je predviđeno da se izbori odvijaju između 15. i 30. ožujka svake druge akademske godine. Mislimo da bi bilo pametno da se ti izbori odvijaju u studenom. Većina projekata studentskih koji se dešava, se dešava upravo u ovom kako bi rekla između siječnja i lipnja, većina projekata i naših i međunarodnih je upravo u tom vremenu. Ako neki studentski predstavnik dakle izbori su 30. ožujka, dok to sve skupa pređe, oni će stupiti na dužnost uvjetno rečeno dakle krajem travnja, početkom lipnja. Onda su ispitni rokovi, onda je već teška fortutma i zapravo vrlo malo ljudi se uopće bavi tim nekakvim predstavništvom. I onda zapravo od dvije godine gubimo više od jednog semestra. Onda opet početak godine pa nitko ništa ne radi, pa onda dođe Nova godina, pa eto, ostaje nam svega dva ili tri mjeseca u mandatu dvije godine za same izbore. Mislim, na tome nećemo inzistirati, o tome je dosta rasprave bilo. Ali kad malo se pogleda realnost koja je na fakultetima i na sveučilištima koja je bitno drugačija od onih lijepo posloženih stvari na papiru, čini nam se to pametnijim. I u članku 17. mi bi voljeli da kao predlagatelj napišete neke amandmane koji bi upravo ojačali tu neovisnu poziciju studentskog pravobranitelja ili studentske pravobraniteljice. Ali bi također voljeli da se u stavku 3., 3. alinei koja govori da studentski pravobranitelj može sudjelovati u stegovnim postupcima protiv studenata radi zaštite njihovih prava staviti da on upravo sudjeluje jer mu je to opis posla. Ne dakle ne da može nego da upravo to i čini. Dakle ovaj zakon je korak naprijed. Daleko od toga da on će ono stubokom promijeniti studentsku scenu. Puno toga ovisi o tome na koji način će biti implementirana sama Bologna u dijelu koji se odnosi na poziciju i pozicioniranje studenata unutar samog tog novog sustava jer mi još uvijek unatoč deklariranju da studenti negdje jesu na prvom mjestu računamo sve prema profesorima i profesorskim opterećinja. Dakle dok god ono stvarno ne stavimo studente na 1. mjesto i u fokusu studiranja barem u ovom nastavnom dijelu sveučilišta, veleučilišta i visokih škola onda naravno i ovakve stvari će biti više ili manje na papiru lijepe, a zapravo u praksi neće ništa promijeniti. I da kažem na kraju mi ćemo podržati ovaj Konačni prijedlog zakona s time da bi zaista bi voljeli da jednim dijelom amandmana što vaši što naši se poboljšaju ovi neki detalji o kojima jesmo razgovarali ne samo ovdje u Saboru nego i u razgovorima između dva čitanja zakona jer one … [[Govornica se ne razumije.]] stvari, ponavljam neovisnost studentskog pravobranitelja, pravna osobnost Hrvatskog studentskog zbora u ovakvoj ili onakvoj formi zaslužuje ipak taj mali, mali iskorak. Hvala lijepa.
Hvala. Dobro, obzirom na Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu iz objektivnih razloga nije uspio raspraviti ovaj Prijedlog zakona u drugom čitanju. Vi onda sutra to u 15 sati imate vrijeme za amandmane, do 15 sati. Zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je, gubi pravo na riječ. Zastupnik Ivan Bagarić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Završni osvrt državni tajnik Slobodan Uzelac.
Kratko ću. Gospodine predsjedniče prije svega pozivam zastupnicu neka da amandmane, mislim dobar dio njih nam se čini razumnim. Nema nikakvih problema jer smo ih i dogovarali. Ali ipak da kažem jednu stvar vezanu za možda najkrupnije pitanje koje je u vašoj diskusiji iskrslo a odudara od našeg prijedloga, a to je pitanje pravne osobnosti Hrvatskog studentskog zbora. Ja sam prošli put, temeljito smo to obrazlagali, mi i dalje ne vidimo neophodnost za tako nečim. Mi smo se rukovodili paralelom rektorskoga zbora. Studenti imaju pravo na svoje organizacije. Druge organizacije koje imaju pravnu osobnost, to nije sporno. Ali ovdje je riječ o koordinativnom tijelu. Koordinativno tijelo kao takvo niti rektorsko nema tu ulogu niti mu ona treba i ne vidimo uistinu nikakvu nužnu, nužnost da se, da se to ima. I drugo, druga primjedba da na nju ukažem vezano za nesporazum rekao bih oko prava studentskog zbora da sudjeluju na natječaju za projekte. Piše izričito ovdje da ne može sudjelovati u natječaju kojega sam raspisuje. Na nekom drugom zašto ne bi mogao sudjelovati? Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Mi ćemo pažljivo eventualne amandmane razmotriti i pretpostavljam neke i prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dakle sutra Odbor, vi stavite gospodine predsjedniče to na odbor. Amandmane do 15 sati. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o studentskom zboru i drugim studentskim organizacijama? Imamo tablice sa amandmana. Državni tajnik Slobodan Uzelac. Amandman 1. Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. Amandman 2. istog Odbora?
Prihvaća se.
Sastavni dio Zakona postaje. 3. zastupnika Franje Arapovića i Ivana Bagarića?
I taj se prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. 4. zastupnika Ive Josipovića.
On se ne prihvaća. Evo kratko obrazloženje. Navedenu formulaciju nije moguće prihvatiti stoga što u slučajevima kada Visoko učilište raspisuje natječaj za financiranje programa iz svojih sredstava u odlučivanju o tim programima obavezno bi sudjelovali predstavnici Studentskog zbora čime bi došlo do mogućeg sukoba interesa u slučaju kada na navedeni natječaj svoj program prijavi taj Studentski zbor.
Zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Pa ja mislim da je kudikamo veći sukob interesa kada Studentski zbor sam de facto nameće odluku Visokom učilištu. A osim toga zaista mislim da je ovakva formulacija kakva je u tekstu u suprotnosti sa ostalim propisima jer imamo jedno tijelo koje daje obvezujuće mišljenje, obvezujuću odluku jednoj pravnoj osobi koja odlučuje o svojim financijskim sredstvima. Bojim se da je čak ovakva formulacija na rubu ustavnosti i da će tu biti ozbiljnih problema. Molim glasovanje.
Molim glasovati. Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Rezultat? 22 za. 3 suzdržana. 58 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 5. Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu?
To je amandman na članak 16. stavak 1. Ni ovaj se amandman ne prihvaća. Evo obrazloženja. Navedeno je već naime regulirano na drugi način te bi unošenjem predložene dopune došlo do kolizije između članka 15. i 16. Zakona. Naime u članku 15. i 16. odnosno u članku 15. stavku 6. propisuje se da se posebnim općim aktom Studentskog zbora propisuje izborni postupak a posebice između ostalog i prigovor na tijek i rezultate tog izbornog postupka.
Predsjednik Odbora?
Povlaćim.
Amandman povućen. Hvala. 6. Odbora za zakonodavstvo?
Ovaj se amandman prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. 7. Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu?
To je amandman na članak 19., stavak 3., stavak 5. Ovaj se amandman prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona, hvala državni tajniče. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 81 glasom za i jednim suzdržanim donesen Zakon o Studentskom zboru i drugim studentskim organizacijama u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na sljedeću točku: - Prijedlog zakona o javnoj nabavi, prvo čitanje, P.Z. E. br. 694. Predlagatelj je zakon, je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun. I Odbor za europske integracije. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na prvo čitanje zakona. Državni tajnik Ministarstva financija Ante Žigman će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici Vlada predlaže u prvom čitanju Zakon o javnoj nabavi. Zašto novi zakon? Ukupna vrijednost svih evidentiranih javnih nabava u 2006. godini iznosila je gotovo 30 milijardi kuna odnosno gotovo 12% bruto domaćeg proizvoda. Dakle radi se o vrlo vrijednoj i vrlo važnoj tematici koju Vlada želi unaprijediti i dodatno urediti ovim novim zakonom. U pogledu vrijednosti prevladavali su ugovori vrijednosti iznad 200 tisuća kuna, a u pogledu predmeta nabave preko polovice nabava odnosilo se na nabavu radova. Ukupno je sklopljeno preko 43 tisuće ugovora o javnoj nabavi, a u navedenoj strukturi na otvoreni postupak dakle na ono što je javno objavljeno odnosi se 63,27%. Na ograničeni postupak 10,83%, a na pregovarački postupak 25,89% ukupne javne nabave. Osnovne zadaća donošenja ovog, novog zakona su prije svega reforma sustava javne nabave u skladu sa europskim zakonodavstvom. Dakle usklađivanje sa europskim pravilima. Uvođenje novih odredba europskog prava u području javne nabave. Potpuno otvaranje tržišta javne nabave i slobodna konkurencija. Potpuno usaglašavanje zakonske regulative u području javne nabave sukladno preuzetoj obvezi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i ispunjavanje zahtjeva sukladno pregovorima sa Europskom komisijom i otvaranjem poglavlja 5. javna nabava. Prijedlog zakona o javnoj nabavi temelji se na prijedlozima Europske komisije u procesu analitičkog pregleda i ocjene usklađenosti hrvatskog zakonodavstva u području javne nabave tzv. screening s pravnom stečevinom Europske unije, iskustvima u dosadašnjoj praksi te preporukama u postupcima javne nabave. U sadašnjem zakonu zapravo je uočeno niz nedostataka kao što su neusklađenost nacionalnog zakonodavstva sa EU zakonodavstvom. Kao što sam već rekao brojni nedostaci zakonskog okvira zbog kojih se smatra da je sam postupak javne nabave dugotrajan i složen, pretjerano formaliziran i konzervativan. Nepotpunost postojećeg zakonskog okvira u brojnim područjima vezanim uz sustav javne nabave. Naime postojeći zakonski okvir je nedostatan i ne obuhvaća sve slučajeve koji se pojavljuju u praksi. Nezadovoljavajuće organizacijsko ustrojstvo kao jedan od ograničavajućih faktora i u razvoju učinkovitog sustava javne nabave. Tu se prije svega misli na edukaciju, dodatno obrazovanje ljudi koji se bave javnom nabavom i tako dalje. Nedovoljan broj stručnog osoblja u nadležnim tijelima što onemogućava kvalitetan i učinkovit sustav javne nabave. Nedostatna razina profesionalne osposobljenosti svih djelatnika koji sudjeluju u postupcima javne nabave. Niska razina informatiziranosti postupka javne nabave. Dakle nema sustava koji omogućava tzv. elektroničku javnu nabavu. I neadekvatnost statističkog i numeričkog praćenja javnih nabava kao posljedica nerazvijenosti informacijskog sustava. Dakle u tom smislu praćenje javne nabave nije na određeni način analitički i statistički praćeno. Koji su novi elementi Prijedloga zakona i njihovi ciljevi koji se nalaze pred vama? Prije svega osnovni cilj je uspostava potpunog djelotvornog, učinkovitog, transparentnog i koherentnog sustava javne nabave kroz unapređenje upravljanja javnim financijama, uspostavu optimalnog odnosa između uloženih javnih sredstava i dobivene vrijednosti, poticanje slobodnog tržišnog natjecanja, smanjenje administrativnog opterećenja, sprječavanje korupcije i kriminala, očuvanje okoliša, promicanje izvrsnosti i učinkovite pravne zaštite. Prijedlog zakona koncipiran je kao jedinstveni propis koji sadrži odredbe o uvjetima i načinima provedbe postupka javne nabave svih vrijednosti uključujući i odredbe koje se odnose na pravnu zaštitu. Prijedlog sadrži 190 članaka, što je po opsegu dva i pol puta veći od sada važećeg zakona. Zakon sadrži 8 dijelova, Opće odredbe, Postupak javne nabave za javne naručitelje, Posebne odredbe za naručitelje u djelatnosti vodoopskrbe, energetike, prometa i poštanskih usluga, Nabave male vrijednosti, Pravna zaštita, Ured za javnu nabavu, Prekršajne odredbe i Prijelazne i završne odredbe. Što nam donosi ovaj novi zakon? Novi zakon donosi nove institute javne nabave kao što su natjecateljski dijalog, dinamički sustav nabave, okvirni sporazumi i tijek javne nabave. Ono što je važno, novi elektronički sustav javnih objava u elektroničkom oglasniku javne nabave, javno objavljivanje u elektroničkom oglasniku javne nabave svih postupaka nabave veće od 50 tisuća kuna, mogućnost elektroničkog odvijanja postupka javne nabave, pojednostavljenja administrativnih uvjeta, dokazivanja sposobnosti gospodarskih subjekata, javno otvaranje ponuda sa mogućnošću nazočnosti svake osobe, bez obzira je li sudionik postupka javne nabave, naručitelji ne moraju provoditi niti jedan postupak javne nabave propisan prijedlogom za vrijednosti manje od 50 tisuća kuna, učinkoviti postupak pravne zaštite kroz mogućnost kontrole postupaka javne nabave i ulaganja žalbi u svim fazama postupka. Što se želi, koji se učinci očekuju? Poticanje i djelovanje na tržišno natjecanje, dakle na način da će se uspostaviti transparentan postupak, smanjenje administrativnog opterećenja ponuditelja putem standardizacije ponudbene dokumentacije, sprječavanje odnosa smanjenjem korupcije i kriminala, očekivani su pozitivan učinak promjene u sustavu javne nabave. Dakle u Hrvatskoj prema nekim istraživanjima smatra se dakle da postoji tzv. ugovaračka korupcija koja se u ovom smislu pokušava s ovim zakonom otkloniti. Očuvanje i zaštita okoliša kao mjere promoviranja skrbi okoliša kao jednom od kriterija za odabir najpovoljnije ponude, ušteda vremena i novca korištenjem sustava elektroničke nabave, obrazovanje i usavršavanje da bi se moglo unaprijediti provedba postupka javne nabave nužno je obrazovanje i stalno usavršavanje zaposlenih. I na kraju, dakle u skladu sa svim što je navedeno potrebno je naglasiti da Prijedlog Zakona o javnoj nabavi ima prvenstveno karakteristike dinamičnosti, fleksibilnosti u svim svojim ciljevima kako bi bilo omogućeno uzimanje u obzir složenosti svih procesa u sustavu javne nabave. Naime, važnost pravnog uređenja u području javne nabave u Republici Hrvatskoj podrazumijeva cjelovito usklađenje nacionalne zakonodavne regulative sa pravnom stečevinom Europske unije te implementaciju i neposrednu pravilnu primjenu u praksi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun, europske integracije? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog Zakona o javnoj nabavi. To je još jedan u cijeloj seriji zakona sa oznakom P.Z.E. dakle jedan od zakona kojim se naše zakonodavstvo usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Nedvojbeno je javna nabava jedan vrlo važan segment funkcioniranja pravne države. I to iz čistog razloga jer država više danas, moderna država, nema samo elemente one birokratske vezano za upravne i administrativne stvari nego država je vrlo često danas i investitor i ulagač i poduzetnik. Tako da s te strane veliki dio novca iz državnog proračuna usmjerava se u razne aktivnosti. Naravno da je interes da taj novac bude upotrijebljen na jedan transparentan način ali istovremeno i jedan efikasan način kako cijeli taj postupak, kako cijeli taj postupak ne bi bio opterećujući i ne bi de facto preveliko administriranje dovelo do određenog smanjenja vrijednosti novca i do određenih otežavajućih elemenata u tom postupku. Kao što je već i državni tajnik rekao dosadašnji sustav je bio pomalo krut, dosadašnji sustav je dosta predviđao stroga administrativna pravila i stoga na temeljima iskustva Europske unije na temelju direktiva koje u zakonodavstvu Europske unije vrijede i ovaj zakon polazi upravo od tih opće prihvaćenih načela. Jer naravno sutra kada postanemo punopravna članica Europske unije vrlo je bitno da imamo jedan kompatibilni sustav, posebno u ovom području javne nabave. Dio odredbi koji se nalazi u ovom zakonu on se temelji na samoj sudskoj praksi suda Europske zajednice i na koncu u sebi sadržava ona rješenja koja su već uobičajena u Europskoj zajednici. Prvi razlog za uvođenje pravila kojima se usklađuju postupci u javnim nabavama je što postoje različiti načini na koje nacionalne vlasti mogu utjecati na ponašanje subjekata, uključujući udio u njihovom kapitalu i sudjelovanju u upravnim ili nadzornim tijelima tih subjekata. A drugi razlog zbog kojeg je potrebno uskladiti postupke nabave koji primjenjuju subjekti koji djeluju u tim sektorima je ograničenost tržišta na kojima djeluju zbog postojanja posebnih ili isključivih prava koja dodjeljuju nadležna tijela u vezi s opskrbom, pružanjem i radom mreža za pružanje predmetnih usluga. Koji je sadržaj Zakona o javnoj nabavi? Zakon o javnoj nabavi sadržava sve one bitne odredbe potrebne za reguliranje jednog takvog područja. Sadržava znači odredbe o postupku javne nabave za javne naručitelje, posebno odredbe za naručitelje u djelatnosti vodoopskrbe, energetike, prometa i poštanskih usluga, odredbe vezano za nabavu malih vrijednosti, odredbe kojima se određuje i propisuje pravna zaštita, odredbe koje se odnose na ustrojstvo ovlasti i status Ureda za javnu nabavu, prekršajne odredbe, prijelazne i završne odredbe, opće odredbe i posebno ono što je značajno vrlo jedan precizan pojmovnik gdje se određuju pojmovi koji se u ovom zakonu navode. Pragovi za koje je propisana i obvezna primjena direktiva i objava nabava na razini Europske unije, a koje su ovisne o vrsti obveznika primjene zakona u pravilu su iznosi nabave veći od 137 tisuća eura za robe i usluge te 5 milijuna i 278 tisuća eura za radove. Prijedlog zakona predviđa nacionalno uređenje postupaka nabave na isti način za sve vrijednosti nabave iznad 200 tisuća kuna za robe i usluge i iznad 300 tisuća kuna za radove te jednostavnije javne objave i znatno kraće rokove za nabave u vrijednosti većoj od 50 tisuća kuna do navedenih vrijednosti. Temeljne promjene u odnosu na važeći zakon su kao što je već rečeno znatno veća transparentnost i javnost postupka nabave, a to su prije svega potpuni opis svakog postupka nabave osim uobičajenih ovaj zakon propisuje i nove postupke javne nabave to je natjecateljski dijalog. Također posebni načini nabava, dinamički sustav nabave, okvirni sporazum, okvirni ugovor također reguliran je i novi elektronički sustav javnih objava u elektroničkom oglasniku javne nabave zatim javno objavljivanje u elektroničkom oglasniku javne nabave svih postupaka nabave veće vrijednosti od 50 tisuća kuna. Jedinstveni rječnik javnih nabava, elektronička dostava ponuda, elektronička dražba, javno otvaranje s mogućnošću nazočnosti svake osobe bez obzira je li ponuditelj u postupku nabave. Mogućnost uvida u ponude osim u dijelove zaštićene posebnim pravom, kraći i brži postupak pravne zaštite, kontrola postupaka samo u okviru zahtjeva, mogućnost kontrole postupka nabave i ulaganje zahtjeva u svim fazama postupka nabave, zatim kvalitetno nove ovlasti i organizacija ureda za javnu nabavu u smislu preventivnog i instruktivnog djelovanja i kroz redovnu izobrazbu i certificiranje zaposlenika ili sudionika u postupku javne nabave. Okvirni sporazum i dinamički sustav nabave su posebni načini nabave koji se koriste samo u posebnim slučajevima, a prema direktivama je dopušteno i uobičajeno da prije započinjanja postupka nabave naručitelji mogu koristeći tehnički dijalog tražiti ili prihvatiti savjet kojeg se može iskoristiti u pripremi predviđenih specifikacija uz uvjet da takav savjet ne smije imati učinak sprječavanja tržišnog natjecanja. Ovdje je bitno napomenuti da su neke odredbe prijedloga ovoga zakona strože nego što je to propisano u direktivama pa tako primjerice prijedlogom ovog zakona se propisuje da subjekti koji su sudjelovali u pripremi dokumentacije ne mogu više sudjelovati kao ponuditelji. Prijedlog zakona se odnosi na obvezu objave i onih postupaka nabave koji su izuzeti od primjene zakona i na koje se primjenjuju direktive. Ovim prijedlogom zakona se propisuje obvezno i objava pregovaračkog postupka bez prethodne javne objave. Prijedlog zakona propisuje gotovo ista pravila za sve vrijednosti nabave, širi opseg obveznih dokaza o sposobnosti. Obzirom na širenje elektroničkih sustava kupnje, ovdje se uvode odgovarajuća pravila kako bi se naručiteljima omogućilo da u potpunosti iskoriste mogućnosti koje pružaju ovi sustavi. Imajući ovo u vidu nužno je definirati potpuno elektronički dinamički sustav nabave za najčešće korištene kupnje i utvrditi točno određena pravila za osnivanje i upravljanje takvim sustavom. Također u ovom zakonu je značajno da su omogućene određene centralizirane tehnike nabave, nekoliko naručitelja može biti zainteresirano za sklapanje ugovora o javnim nabavama, okvirnih sporazuma za druge naručitelje. Također područje usluga najbolje se prikazuje za potrebe primjene proceduralnih pravila sukladno direktivama i za potrebe nadziranja tako da se podjeli dalje u kategorije koje odgovaraju konkretnim rubrikama zajedničke kvalifikacije. Ugovori ono što je specifično, ugovori o javnoj nabavi koje sklapaju naručitelji iz djelatnosti vodoopskrbe, energetike, prometa i poštanskih usluga i koji su obuhvaćeni tim djelatnostima, pokriveni su samom direktivom Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka. Obzirom na situaciju učinkovitog tržišnog natjecanja u telekomunikacijskom sektoru nakon provedbe pravila zajednice koja su imala za cilj liberalizaciju tog sektora, ugovori o javnoj nabavi u tom području su izuzeti iz područja primjene direktiva a time i ovog prijedloga zakona u onoj mjeri u kojoj su primarno predviđeni kako bi omogućili naručiteljima da obavljaju određene djelatnosti u telekomunikacijskom sektoru. Zaposlenje i zanimanje ključni su elementi u jamčenju jednakih mogućnosti za sve i doprinos integracije u društvo. U tom kontekstu zaštićene radionice i zaštićeni programi zapošljavanja učinkovito doprinose integraciji i reintegraciji invalida u tržište rada. Međutim takvim radionicama možda neće biti moguće dobiti ugovor o normalnim uvjetima tržišnog natjecanja i zato je predviđeno da takve radionice imaju rezervirano pravo da sudjeluju u postupcima dodjele ugovora o javnoj nabavi ili da mogu rezervirati izvođenje ugovora za kontekst zaštićenih programa zapošljavanja što i smatramo jedno dobro rješenje. Također jedna od posebnosti je vezana za prijedlog ovog zakona da naručitelj može ograničiti broj natjecatelja u ograničenim i pregovaračkim postupcima s objavom obavijesti u nabavi i kompetitivnom razgovoru. Takvo smanjenje broja natjecatelja trebalo bi se odvijati na temelju objektivnih kriterija navedenih u obavijesti o nabavi, a ovi objektivni kriteriji ne impliciraju nužno značaj. Za kriterije koji se odnose na osobnu situaciju gospodarskog subjekta može biti dovoljna opća uputa u obavijesti o nabavi. Također ovaj prijedlog zakona omogućava da se sastave službene liste izvođača radova, dobavljača ili pružatelja usluga ili sustav davanja ovjera od strane javnih ili privatnih tijela i predviđa odredbe za učinke takvog upisa ili takvih davanja ovjera u postupcima dodjele ugovora u drugoj državi članici. Što se tiče službenih lista ovlašteni gospodarskih subjekata važno je uzeti u obzir sudsku praksu europskog suda pravde u slučajevima gdje gospodarski subjekt član grupe traži priznavanje prava na ekonomske, financijske ili tehničke sposobnosti drugih društava u grupi kao potporu svojoj prijavi za upis u službenu listu. U ovom slučaju na gospodarskom je subjektu da dokaže kako će mu ti resursi biti stvarno na raspolaganju tijekom trajanja razdoblja valjanosti upisa. Za potrebe tog upisa država članica može odrediti razinu zahtjeva koji se trebaju ispuniti i posebice na primjer ukoliko gospodarski subjekt polaže pravo na financijsko stanje nekog drugog trgovačkog društva u grupi, može tražiti da se to društvo smatra odgovornim ukoliko je potrebno zajedno ili pojedinačno. Ugovori se sklapaju na temelju objektivnih kriterija koji osiguravaju poštivanje načela transparentnosti, zabrane diskriminacije i načela jednakog tretmana i koja jamče da su ponude procijenjene uvjetima učinkovitog tržišnog natjecanja. Kao rezultat prikladno je dopustiti primjenu samo dva kriterija najniža cijena i ekonomski najpovoljnija ponuda. Što se tiče pravne zaštite, Prijedlog zakona omogućava znatno brži i učinkovitiji postupak pravne zaštite u odnosu na dosadašnja zakonska rješenja te kontrolu postupka nabave u svim fazama postupka nabave od dana donošenja odluke o početku postupka javne nabave do sklapanja ugovora. Pravna zaštita u području javne nabave u odnosu na postojeće odredbe o pravnoj zaštiti sadrži bitne promjene u pogledu nadležnosti, pokretanja i provođenja postupka kontrole i drugih radnji vezanih za potpunu i cjelovitu pravnu zaštitu u tim postupcima, s tim da je nadležno državno tijelo koje obavlja poslove pravne zaštite u području javne nabave i kontrole javne nabave kao i do sada državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave. Prijedlog Zakona o javnoj nabavi ono što je vrlo značajno propisuje da se novi pravno-zaštitni mehanizmi u području pravne zaštite u postupku javne nabave stranke mogu tijekom cijelog postupka pred Državnom komisijom nagoditi, sklopiti nagodbu. Što se tiče Ureda za javnu nabavu, nadležnost Ureda za javnu nabavu Vlade Republike Hrvatske kao stručne službe Vlade Republike Hrvatske budući da je stvarna nadležnost i opis poslova koje će tijelo obavljati znatno širi od dosadašnjih nadležnosti. Ured za javnu nabavu može u slučajevima narušene tržišne utakmice podnijeti zahtjev za kontrolu postupaka javne nabave Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Osim navedenog nadležnost Ureda za javnu nabavu je davanje mišljenja u svezi primjene Zakona o javnoj nabavi i drugih podzakonskih propisa, izobrazba i certificiranje osoba koje se bave javnom nabavom, objava biltena javne nabave, vođenje elektroničkog portala javne nabave, razvoj ukupnog sustava u području javne nabave te drugi poslovi utvrđeni drugim propisima. Dakle, prijedlog ovog Zakona sadrži cijeli niz novina, cijeli niz novih instituta koji bi sasvim sigurno trebali dovesti do toga da sustav javne nabave bude bitno dinamičniji, fleksibilniji, ali i efikasniji od postojećeg sustava. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog Zakona.
Hvala. Za klub SDP-a, poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predstavniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pa ja mislim da ovakav Zakon, odnosno Zakon o javnoj nabavi zaslužuje poseban interes zastupnika Hrvatskog sabora i cijelog Sabora. Zašto? Pa Zakon o javnoj nabavi uređuje kako se u postupku javne nabave troši, sad smo čuli cirka 12% godišnjeg bruto domaćeg proizvoda. Dakle, riječ je o potrošnji nekoliko desetaka milijardi kuna hrvatskih građana. Prijedlog zakona, i to je naglašeno od strane Vlade, ima 190 članaka i plus nekoliko dodataka. Zato je vrlo važna ocjena da li je Zakon napisan jednostavnim pravnim jezikom da omogući primjenu načela ekonomičnosti i da, mi se zalažemo da se otvori široka javna rasprava i po mogućnosti postigne politički konsenzus u Hrvatskom Parlamentu. Istodobno prijevod nekih direktiva i pravnih pojmova u ovom Prijedlogu zakona potvrđuje neujednačenost i neizgrađenost hrvatskog pravnog sustava u cjelini, a posebno sustava javne nabave za hrvatske potrebe. Ima puno pojmova koji zbunjuju, a trebali bi kristalno jasno određivati odnose u javnoj nabavi, jasno ne samo za sudionike u postupku javne nabave, već i za građane Republike Hrvatske, a to ovaj Prijedlog zakona ne zadovoljava. Cilj i smisao Zakona o javnoj nabavi da se poštujući načelo slobodnog tržišta štite interesi građana, dakle što jeftinije, što kvalitetnije i pred očima javnosti nabaviti robu i usluge, naručiti radove u javnom sektoru po načelima koja vrijede u Europi, a i kod nas. Dakle, načelo jednakog tretmana sudionika u postupku, načelo zabrane diskriminacije ponuditelja u javnoj nabavi i načelo kako se to stalno kaže transparentnosti, a ja bih to preveo načelo postupka pred cijelom hrvatskom javnosti. Koji su razlozi da se donosi novi Prijedlog Zakona o javnoj nabavi? Dva su. Obveza usaglašavanja zakona, a ne zakonodavstva kako piše ovdje, zakonodavstvo se ne može usaglasiti jer to je Sabor i njegova djelatnost sa zakonima Europske unije. Zatim otvaranje tržišta javne nabave slobodnoj konkurenciji u cijeloj Europskoj uniji. To je ustvari denacionalizacija javne nabave. To je potpuna, definitivna denacionalizacija javne nabave, dakle sredstva poreznih obveznika Republike Hrvatske. Republika Hrvatska ne može zaštititi izvan kriterija koji utvrđuje ovaj Zakon. Sad se postavlja pitanje je li Hrvatska podigla konkurentu sposobnost svojih subjekata koji će u javnom postupku natjecati se za dobivanje poslova ili davanje usluga iz ovog područja. Kad bi nacionalna vlast dakle utjecala ili mogla utjecati ili htjela utjecati na zaštitu nacionalnih interesa u skladu sa ovim Zakonom naravno da bih bio odmah da se donese ovaj Zakon bez ikakve rezerve. Međutim, je li to tako? Jesmo li mi osposobili svoje subjekte da budu konkurentni u subjektima Europske unije kod postupka javne nabave? Je li Vlada spremna preuzeti odgovornost za takav postupak javne nabave? Prema dosadašnjem iskustvu javna nabava u hrvatskoj praksi više doprinosi percepciji korupcije u hrvatskom društvu, nego što doprinosi zaštiti nacionalnih interesa i javnog novca hrvatskih poreznih obveznika. Zato smo iznijeli nekoliko puta valjane i nikad ne osporene primjere. Jedan od primjera koje sam ja ovdje iznosio je iz "Narodnih novina". Natječaj u 12. mjesecu prošle godine, točno pred Božić. Mijenjaju se uvjeti iz projekta u poslu vrijednog pola milijarde ili 500 milijuna kuna, da bi se u pregovaračkom postupku dali jednom određenom poduzeću, koje u pravili dobiva takve poslove. Zatim mi je prijava stigla od predstavnika Europske unije u Hrvatskoj da je natječaj za uređenje tunela na auto-cesti Zagreb-Rijeka bio objavljen, da je ponuda strane firme bila 10 milijuna manja od ponude naše firme, a onda je natječaj poništen da bi naša firma dobila posao za veću cijenu nego što je ponudila u natječaju, bez promjene projekta i bez razloga za takvu promjenu. Ako danas tome dodamo da je auto-cesta u punom profilu skuplja cca. 40 milijuna eura od planirane, onda ne možemo reći nego da je u Hrvatskoj u praksi postupak javne nabave postupak koji doprinosi stvaranju percepcije korupcije, a ne zaštiti nacionalnih interesa u potrošnji javnog novca. Naravno ima i dobrih rješenja koja će sasvim sigurno otvoriti mogućnost ekonomičnijeg postupka u javnoj nabavi. Jedan od tih rješenja je već spomenio predstavnik predlagatelja. To je drugačija, nešto bolje definirana uloga Ureda za javnu nabavu koji ima preventivno i instruktivno djelovanje u otklanjanju nepravilnosti u postupku javne nabave bez zaustavljanja postupka ali može ako ocijeni da je narušeno načelo tržišta, tržišne utakmice slobodnog tržišta podnijeti zahtjev Državnoj komisiji za provođenje postupka kontrole javne nabave. Ako bi Vlada, a to je Vladin ured osigurala da ovaj Ured za javnu nabavu obavi svoju zadaću, sasvim sigurno da bi načelo ekonomičnosti u trošenju javnog novca došlo puno više do izražaja. Također treba poduprijeti mogućnost sporazuma ili nagodbe pred državnom komisijom. Naravno to otvara veliku odnosno daje u zadaću veliku odgovornost državnoj komisiji, da ne promaši načela na kojima počiva ovaj zakon, da ne bude dogovora onih koji će postići nagodbu pred komisijom nego da to bude javno, transparentno i odgovorno. Kod postupka elektroničke nabave moram odmah reći nadam se da tu Hrvatska neće zaostajati pred zemljama Europske unije i Europskom unijom u cjelini. Ono što ja znam o razvoju elektroničkih medija u Republici Hrvatskoj, mislim da smo tu na dobrom putu. Tu je nešto što u zakonu nije predviđeno kao poseban dio, pa se sve norme odnose o obvezi klasičnog natječaja i u elektroničkom postupku što ne može biti nikako isti slučaj. Kad je riječ o samoj nomotehnici, mislim da bi trebalo ukazati na nekoliko primjera. Evo, recimo samo na početku. Valjda je to problem prijevoda. Ugovor o javnoj nabavi je ugovor sa financijskih interesom. To bi pravnici rekli, to je pravni posao, naplatni pravni posao. A odmah iza toga se navode sve druge vrste ugovora pa specificira šta je predmet ugovaranja, a ne kakav je to pravni posao. Kad je riječ recimo o članku 16. Prijedlog zakona utvrđuje da se ne može ni pokreniti postupak javne nabave ako nisu osigurana sredstva. A u istom tom članku uvjeti da se donese odluku i da se dodijeli posao ili nabave roba, kaže da ponuditelj mora naznačiti izvor a ne osigurati sredstva. Ili način kako će osigurati ta sredstva. Dakle ima puno potreba da se ovaj zakon uskladi u tom smislu. Na kraju još samo da kažem opet stvar prijevoda. Prekršajni postupak za prekršaje propisane ovim zakonom ne može se pokreniti nakon proteka dvije godine od dana počinjenja prekršaja. To bi značilo da se zastara računa dvije godine za pokretanje postupka. Za pokretanje postupka. To je u redu. Ali zastara nastupa u svakom slučaju. A šta to znači u svakom slučaju? Sad bi ja morao pogađati šta je to u svakom slučaju kada protekne dvostruko vrijeme od počinjenja prekršaja određenog stavkom 1.? To bi značilo da se ne može ni izvršiti sankcija, ni voditi postupak, apsolutna zastara. Ali onda bi to trebalo i napisati da nema dvojbe o čemu je, u svakom slučaju o čemu se tu radi? Prema tome, nadam se da će praksa potvrditi dobre intencije ovog zakona. A nisam siguran da će zbog toga što je ovaj zakon dobar za Europsku uniju sam po sebi bit dobar za Hrvatsku ako Vlada Republike Hrvatske ne osigura da Ured Vlade Republike Hrvatske u prethodnom postupku preventivno ne djeluje onako kako je i predviđeno. Za prvo čitanje klub SDP-a će glasati za ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Moram reći da se kolegi Leki vjerojatno omaklo pa je netočno rekao da je u članku 16. stavak 5. u koliziji sa stavkom 1. što nije točno. Jer u stavku 1. je rečeno da se moraju osigurati sredstva. Onda je to izrijekom rečeno upotrebljavajući pasiv i u stavku 5. kad se kaže, da odluka o početku postupka javne nabave mora sadržavati sljedeće podatke o izvoru i načinu osiguranih sredstava. Dakle, u cijelom članku sredstva moraju biti osigurana evo, možete se smijati ali ovo je bitna razlika između onog što je rečeno, da bi se trebala osiguravati ili da su već osigurana znači osigurana moraju biti u svakom slučaju. Hvala.
Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Mislim da je pred nama jedan vrlo važan i jedan rekao bih složen, usudim se reći čak i dosta kompliciran zakon te podržavam stajališta Odbora, Odbora za zakonodavstvo i Odbora za financije i državni proračun koji su dali određene primjedbe vezane sa ovim predloženim zakonom. Svakako će uredbe Vlade kojih bi trebalo biti osam razjasniti određene dileme i nesporazume kako bi ovaj zakon ne samo da bude kvalitetan nego da bude u svojoj provedbi operativan i da oni na koje se odnosi bilo kad je riječ o naručiteljima kao i ponuditeljima da bude, da bude jasan, precizan. Znamo da percepcija u hrvatskoj javnosti kad je riječ o javnoj nabavi još devedesetih godina dok smo imali Zakon o nabavi roba i usluga i ustupanju radova te kasnije Zakon o javnoj nabavi iz 2001., izmjene i dopune koje su bile 2005. godine da su na neki način uvijek izazivale veliku pažnju javnosti i ja bih rekao čak i dobar dio da je bio rezerviran na provođenje svih odredbi dosadašnjeg postojećeg zakona. Obveznici u članku 3. kao i do sada ostaju znači država, jedinica lokalne samouprave, javna poduzeća i svi korisnici državnog proračuna odnosno svi oni koji vrše određene investicije a gdje sredstva državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne samouprave prelazi 50% financiranja takve, takvih zahvata. Načela u članku, u članku 6. načela javne nabave su dobro navedena. U prvom redu transparentnost, zabrana diskriminacije, uzajamno priznavanje i isti tretman svih ponuditelja. Što se tiče samog praga ja nisam imao zbog kratkoće vremena priliku konzultirati kolege u komunalnom sektoru jer sam nekada 6, 7 godina radio u tom dijelu. Međutim tu, tu su postojali razno razni prijedlozi još iz prijašnjih rasprava po pitanju starog zakona ali smatram da ove odredbe kad je riječ o obvezi oglašavanja od 200 kad je riječ o uslugama odnosno za radove 300 tisuća kuna da, da je dobar i solidan prijedlog za naše uvjete. Ono što bih rekao i koje su po meni bitne novine a koje će s jedne strane, koje s jedne strane znače i olakšavanje za provođenje javne nabave kad je riječ o naručiteljima, kad je riječ o obveznicima. U prvom redu mislim da su to okvirni sporazumi u članku 114. kako su definirani gdje se omogućuje jedinicama lokalne samouprave i državnim institucijama, poglavito komunalnom sektoru koji je dosta puta imao primjedbi na postojeći prijašnji zakon, znači da se okvirni sporazumi mogu sklopiti do 48 mjeseci i sa odabranim ponuditeljima i da se temeljem tih ne treba svake godine objavljivati natječaj kad je riječ o godišnjoj nabavi roba i usluga, roba. Svakako i relacije, odredbe članka koje se odnose na relacije naručitelj s jedne strane i ponuđači s druge strane garantira jedno veće povjerenje, jednu, između jednih i drugih. Mislim da je to jako bitno u, kad je riječ o samoj filozofiji i samom pristupu zakona. Svakako bih spomenuo i članak 64. gdje vidim šansu za malo i srednje poduzetništvo. Naime kad je riječ o većim zahvatima, većim radovima, složenijim radovima onda su ponuđači odnosno izvoditelji radova ili davatelji usluga, isporučitelji roba mogli biti samo oni pojedinci, samo one tvrtke i ona trgovačka društva koje, koji su po sadašnjim odredbama zakona mogli i trebali izvesti minimalno 51% radova. Međutim ovim zakonom to nije precizirano i mislim da, zapravo nije određeno i mislim da na taj način uz nositelja posla s onim s kim se sklapa ugovor ne mora biti, ne mora biti ograničenje koje je bilo do sada, a to, tu vidim šansu upravo za manje tvrtke i poduzeća koji će biti kooperanti većim nositeljima posla. U svakom slučaju i kriterij do sada koji je bio prevladavajući a to je cijena. Ovdje imamo i neke novine. U tom smislu pozdravljam i odredbe koje se odnose na ekonomski najpovoljniju ponudu. A svakako kad je riječ o ponuditeljima mislim da kad je riječ o novim tehnologijama i ponudi određenih rješenja, tehničkih rješenja, poglavito ako se radi o nabavi specijalne opreme onda se daje mogućnost naručitelju da odredi kako je to navedeno u članku 79. alternativne ponude. Drugim riječima daje se šansa različitim tehničkim rješenjima i, jer često puta na kad je riječ o tržištu novim, i novim mogućnostima što tržište nudi, sad je naručiteljima određene novine, određeni proizvodi, određena tehnička, tehnološka načela ne moraju biti poznata i ovim, ovom odredbom naručitelj dovodi sebe u situaciju, u poziciju da dobije rješenja, da dobije rješenja a što treba navesti u javnoj nabavi. Da dobije rješenja koja su adekvatnija, koja su adekvatnija. U svakom slučaju nadam se da ćemo do konačnog prijedloga zakona znači do drugog čitanja da će se određene dileme, primjedbe otkloniti s jedne strane. A s druge strane da će to biti prilika nama zastupnicima da radom na terenu i konzultacijom sa jedinicama lokalne samouprave, sa javnim poduzećima, komunalnim poduzećima da damo određene prijedloge i primjedbe koji u konačnom prijedlogu zakona mogu dovesti do jedne nove kvalitete. Evo hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Sustav javne nabave uređen Prijedlogom ovog zakona između ostalog uređuje uvjete i postupke javne nabave koji prethode sklapanju ugovora o nabavi robe i usluga te ustupanju radova u svrhu djelotvornog korištenja proračunskih sredstava te poticanja slobodnog tržišta. Nabava roba je relativno jednostavna. Ako je uredno definirana specifikacija na temelju koje se može nedvojbeno utvrditi da ponuđena roba zaista odgovara i ponuđenoj cijeni. Odabirom najpovoljnije ponude, zaključenjem ugovora, plaćanjem i preuzimanjem ugovorene robe naručitelju se omogućuje gospodarsko korištenje predmetne nabave. Posebno treba istaknuti da se u području nabave usluge pojavljuju dvije vrste usluga i to usluge za koje je unaprijed poznato rješenje i usluge za koje se unaprijed ne može znati rješenje. Za usluge za koje je unaprijed poznato rješenje može se primjenjivati postupak za nabavu roba. Za usluge za koje nije unaprijed poznato rješenje ne mogu se detaljno opisati i nabaviti u postupku javne nabave kao robe. Usluge za koje unaprijed ne može znati rješenje ubrajaju se usluge kategorije 12 priloga 2A. Prijedlogom zakona nije detaljno uređena nabava javnih usluga kategorije 12 prijedloga 2A jer se ne radi o odabiru ponude po najnižoj cijeni nego ponuditelja od kojeg se očekuje najbolje rješenje. U usluge za koje unaprijed nije poznato rješenje između ostalog ubrajaju se i usluge projektiranja. Ako se one ustupaju u postupku odabira najniže ponude cijene, a ne u postupku odabira ponuditelja od kojeg se očekuje najbolje rješenje često naručite sa javnim ovlastima ne može dobiti najbolje rješenje. Takvo rješenje često uzrokuje poteškoće izvoditeljima tijekom izvođenja radova, a investitorima dodatne troškove koji mogu biti znatno veći od planiranih. Stoga je nužno detaljnije urediti Prijedlogom Zakona po javnoj nabavi javnih usluga kriterije 12 poglavlja 2A. Po mojoj ocjeni također nije jasno uređeno razdoblje nakon zaključenja ugovora do preuzimanja javnih radova, odnosno predmeta nabave od strane javnog naručitelja. Nakon zaključenja ugovora pojavljuje se niz stanja tijekom izvedbe i preuzimanja građevinskih radova koje treba pravovremeno rješavati a koje u momentu odabira najbolje, najpovoljnije ponude nije bilo moguće unaprijed predvidjeti ili za koji izvoditelj ne može samostalno donositi rješenje bez projektanta ili javnog natječaja. Poteškoće mogu nastati uslijed nesposobnosti izvoditelja, neprimjerenog izrađenog projekta, netočnih opisa pojedinih vrsti radova ili količina u troškovniku ali i zbog neizvršavanja obaveza javnog naručitelja. Naručitelj sa javnim ovlastima pojavljuje se kao partner u izvršenju gospodarske stvari i podliježe pravilima gospodarskog prava. Stoga je neophodno propisati pravila po kojima se mora odvijati postupak ne samo ustupanja radova i zaključenja ugovora nego postupak izvedbe i preuzimanja radova po, do potpunog završetka odnosno gospodarskog korištenja nabave, a time i pravila po kojima se ponaša izvoditelj i naručitelj s javnim ovlastima. Kako se postupak nabave po Prijedlogu zakona završava odabirom najpovoljnije ponude i zaključenjem ugovora tijek izvođenja radova u kojima nastaju znatne poteškoće nije uređen što dovodi do negativnih učinaka kako za izvoditelja tako i za naručitelja sa javnim ovlastima. Tek nakon potpune izvedbe radova obavljenog tehničkog pregleda, dobivanja uporabne dozvole i provedbom okončanog obračuna može se smatrati da je nabava izvršena i da je naručitelj sa javnim ovlastima omogućeno gospodarsko korištenje predmetne nabave. Stoga bi bio slobodan predložiti u pojedinim člancima Prijedloga zakona dopune koje bi otklonile ove navedene nedostatke. Pa predlažem da se u članku 9. doda novi stavak 7. koji glasi: "Vlada Republike Hrvatske donijet će uredbu o općim ugovornim uvjetima za izvođenje građevinskih radova." Naime, gospodine državni tajniče ovdje je predložena u članku 6. Uredba o metodologiji pripreme ocjene izvedbe investicijskih projekata. U obrazloženju zakona nije nigdje napisano šta ta uredba predstavlja. To meni, po meni to nije ovo o čemu ja ovdje izlažem. Jer uredba o općim ugovornim uvjetima za izvođenje građevinskih radova svagdje u svijetu je sastavni ugovor o izvođenju radova i po njemu pravovaljano sudski organi mogu donositi odluke. Također predlažem u članku 12. da se tekst alineje 3. izmijeni i da glasi: "Naknada za projektiranje i drugih naknada i nagrada vezanih za pružanje usluga u slučaju ugovora koji uključuje poslove projektiranja sukladno nacionalnim odredbama o novčanoj naknadi." Kod nas u Hrvatskoj to je pravilnik o cijenama usluga Hrvatske komore arhitekata i inžinjera i graditeljstvu. Naime, taj prijedlog predlažem sukladno stavku 47. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća broj, od 2004., broj 18. od 31. ožujka 2004. o koordinaciji postupaka do dodjele ugovora o javnoj nabavi radova, javnoj nabavi roba i javnoj nabavi usluga ne utječe na primjenu nacionalnih odredbi o novčanoj naknadi za usluge koje obavljaju arhitekti, inžinjeri i odvjetnici. To znači da se u postupku javne nabave usluge iz poglavlja 2A, kategorija 12 primjenjuju nacionalne odredbe o novčanoj naknadi za navedene usluge novčane naknade, kod nas se primjenjuje Pravilnik o cijenama Hrvatske komore inžinjera, arhitekata i, i to bi na taj način bi se ta nedoumica u zakonu otklonila. Dalje, predlažem da se posebnim člankom uredi natječaj za projektantske usluge. Također da se urede kriteriji za odabir javnih usluga kategorije 12, poglavlja 2A, a može biti vi ste to predvidjeli u članku 9. stavku 6. tamo gdje pišete da će se donijeti uredba o metodologiji. Ako je to tako, onda naravno ovi moji prijedlozi ne bi bili osnovani, ali ako nije onda bi zaistinu to trebalo do kraja urediti. Također u članku 72. gdje piše vrsta opisa predmetne nabave, predlažemo da se doda stavak 4. "Za usluge kod kojih nije unaprijed poznato rješenje opis predmeta nabave predstavlja projektni zadatak kojeg definira javni naručitelj." I također bih predložio da se u zakonu otklone sve one nedoumice oko izričaja pa ću navesti ja samo tri. Recimo odobrenje, kod nas je na hrvatskom dopuštenje. Priznato, priznata kod nas je ovlaštena. Uništenje, nije kod nas uništenje nego rušenje. Dakle niz nomotehničkih izraza koji ne treba prilagođavati onome što piše u europskim direktivama već unijeti naše lijepe hrvatske riječi u ovaj zakon koji mi svi tehnički ljudi i pravna struka poznajemo. Hvala lijepo gospodine predsjedniče i gospodine državni tajniče.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vrlo kratko ću se uključiti u eto pohvale ovom zakonu, jer se još živo sjećam rasprave u kojoj sam sudjelovala prošli puta kada smo razgovarali o izvješću o Zakonu o nabavi, o izvješću državne komisije gdje smo naravno iz života naišli na niz problema koji su bili skoro nepremostivi, gdje se je ostavljalo veliko diskrecijsko pravo onima koji su odlučivali o tome na koji će način provoditi javne natječaje i gdje je bilo velikih problema, a najviše problema je u biti proizlazilo iz jako dugih rokova odvijanja natječaja i iz žalbi koje su se onda godinama rješavale i praktički blokade pojedinih investicija i nekoliko godina i za to mi je drago dakle da je ovaj zakon sa velikim brojem članaka detaljno propisao modele ponašanja svih sudionika i nadam se da će dakle do drugog čitanja uvažavajući naše primjedbe on biti još i poboljšan i da će otkloniti sve ono što dovodi dakle do jedne situacije koja nije zdrava u društvu, dakle koja ne omogućava jednaku konkurenciju svima, a cilj nam je dakle da za novce poreznih obveznika svi jednako se mogu natjecati pogotovo ako je naručitelj radova, roba ili usluga državno poduzeće bez obzira o kojem se stupnju razvoja radi. Ja ću reći dakle da posebno pozdravljam za početak članak 15. koji je rekao i to je ono dobro, dakle za što smo se borili, da ako poduzeće ima više od, odnosno trgovačko društvo više od 50 osoba zaposlenih, 50% osoba sa invaliditetom onda ima prioritetno pravo prvenstva i to je na tragu rješenja suvremenih država i nije smanjenje konkurencije nego je dakle omogućavanje jednom dijelu populacije da kao što su bile zaštitne radionice invalida prije, ima sa svojim proizvodima prvenstvo i to ukupno čini u hrvatskom društvu dobrobit zato što se onda smanjuju troškovi njihovog zbrinjavanja i što se ukupno dakle razvija jedna takva socijalna država. Ja bih samo dakle još se onda osvrnula ako mi dozvoljavate na ove članke koji govore da se konačno osim najniže cijene koja je do sada bila sporna, uvodi kriterij ekonomski najpovoljnije ponude jer najniža cijena nije uvijek i najbolji izbor. Dakle tu smo imali isto mnogo problema da se zbog te najniže cijene često kupovalo lošiju robu, skuplju ili da tako kažem neupotrebljivu. Dakle ovaj odabir ekonomski najpovoljnije ponude je nešto što će olakšati dakle u kombinaciji svih tih faktora izbor ponuditelja. Isto tako drago mi je što se može dakle sad znati kad naručitelj ima ponudu koji je i kooperant, odnosno podisporučitelj jer tu naravno ima onih poduzeća koja kao kooperanti često ili nisu državi izvršili sve obveze tako da se može kontrolirati i onoga zadnjega u lancu koji će sudjelovati u svemu tome. I drago mi je dakle da će se ponavljam, sa ovim rokom od 14 dana koji je dan državnoj komisiji kada odlučuje o žalbenom dijelu stvari ubrzati, ali se jako bojim i još sam uvijek skeptična kad se, a većina onih dakle neriješenih na državnoj komisiji ljudi obrate upravnom sudu jer tu je rečeno da to se mora obaviti po žurnom postupku, ali i taj žurni postupak dakle može trajati dulje vrijeme pa ne znam da li je zakonom dakle, nisam pravnik, moguće propisati i nekakvi rok na upravnom sudu, iznimno dakle samo kod ovih predmeta koji se odnose na javne nabave samo zato da ne bi osigurana sredstva ponavljam dakle i to je novina, da sredstava ne mogu biti improvizirana ili negdje u najavi nego osigurana dakle kod onog tko želi da mu se radovi izvedu. Dakle da se ta osigurana sredstva onda i u rokovima potroše jer znamo da je pravodobna potrošnja i jedina efikasna. Nešto bih još samo pitala. Dakle u svim ovim člancima gdje se govori koje uvjete ponuda ima, spominje se i jezik ili jezici. Ja bih inzistirala na jednom jeziku. Dakle mi smo u Hrvatskoj državi i ne vidim razloga da jedan jedini jezik koji je službeni jezik ne bude i jezik ponuda. Pa ako se stranac javi na hrvatsko tržište sa ponudom svojih proizvoda minimum toga što mora napraviti jest da svoju ponudu prevede na hrvatski jezik i ja zato molim predlagača da izbriše ono "jezici". Dakle da ponuda koja se radi po bilo kojem, dakle po javnoj nabavi, ustupanju, po bilo kojem od ovih tu modaliteta bude pisana na hrvatskom jeziku. Na tome inzistiram kao zastupnica i mislim da to ni malo nikoga ne vrijeđa i da je to minimalno pravo koje mi kao država moramo sebi zaštititi. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro to se podrazumijeva. Ne znam da li sam samo još eto nešto u toj dakle brzini nisam htjela biti niti prebrza niti prespora. Drago mi je dakle, i sada još samo pitam. Da li je u članku 76. konačno riješeno, a vjerujem da jest i to je ono dobro što smo do sada imali, a najviše se odnosilo na nabavke auta. Dakle ta tehnička specifikacija koja treba biti dana u natječaju pretpostavljam, neće biti više moguće jel' tako gospodine Žigman da mi odgovorite, da se naštima za jedan jedini model nego će se tražiti određeni tip pa će se moći javiti svi ponuđači jer se neće onda više valjda definirati na milimetar kada se izmjere tehničke karakteristike automobila da se svi drugi isključe. Dakle pretpostavljam da je intencija tog članka 76. upravo to da se postigne veća konkurentnost i da se ne definiraju do u detalje, ali da se odrede jel' tako, određene tehničke karakteristike ne mislim samo na automobile nego i na sve ostale radne strojeve i sve ono. Prema tome, evo ja kao zastupnica držim da će ovaj Zakon daleko, daleko bolje urediti ovo područje trošenja novca poreznih obveznika i bez obzira na broj članaka držim da će biti vrlo brzo donijet i u drugom čitanju i da ćemo se po njemu početi svi zajedno ponašati i da ćemo time naravno izbjeći sve nedoumice, a i korupciju koja je u biti najveći problem ovog trena. Hvala vam lijepa.
Hvala. Završna riječ, završni osvrt državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo ja bih se zahvalio na ovoj raspravi koja je bila u svakom slučaju vrlo korisna i sigurno će predlagatelj, dakle Vlada uvažiti većinu, ako ne i sve vaše primjedbe. Na određena pitanja ne mogu na žalost odgovoriti oko jezika, jezici, to moramo vidjeti budući da ćemo se naći u sustavu Europske unije vrlo skoro, već je danas dakle određena dokumentacija kad se natječemo za sredstva Europske unije po pravilima Europske unije dolaze na engleskom jeziku. Već se to i danas radi. Dakle, kad smo tražili akreditaciju, pretpostavljam da se sjećate rasprave oko predpristupnih fondova, izvješće koje je dolazilo pred Sabor zapravo cijela dokumentacija provedbe natječaja se provodi na engleskom jeziku. Dakle, mislim da je napisano jezici, zbog toga što će se u trenutku ulaska u Europsku uniju primjenjivati pravila, dakle za sredstva iz proračuna Europske unije primjenjivat će se hrvatsko nacionalno zakonodavstvo koje treba biti u potpunosti usklađeno sa europskim zakonodavstvom, a to znači i mogućnost dakle ne za ono što se troše naša nacionalna sredstva, dakle ne kad se netko natječe za sredstva koja se financiraju, dakle za natječaj za robe i usluge koje se financiraju iz proračuna Europske unije, nego za onaj dio koji se financira iz EU proračuna. U tom dijelu moramo dakle imati mogućnost da se natječaj raspiše na engleskom jeziku i da se ponudbena dokumentacija daje na engleskom jeziku budući da se radi o sredstvima Europske unije. Evo toliko o, ali ćemo vidjeti zapravo na kraju kad se istestiraju, ispitaju svi detalji. Dakle, u svakom slučaju zakon će omogućiti kao što smo rekli temeljne principe javne nabave, transparentnost, nediskriminaciju, tržišno natjecanje i postizanje najbolje vrijednosti … [[Govornik se ne razumije.]] zapravo ono o čemu proračun treba i ići, dakle da se dobije najbolje, najkvalitetnija, a ne samo najjeftinije, jer u tom smislu moramo osigurati dakle da ono što služi hrvatskim građanima bude u tom kontekstu najkvalitetnije uz naravno najbolju moguću cijenu. Rekli smo dakle, povećanje konkurentnosti na tržištu roba i usluga, unapređenje postupka organizacije upravljanja nabavom, osposobljavanje edukacije radi unapređenja sposobnosti i kompetentnosti zaposlenika, postizanje adekvatne pravne zaštite i naravno smanjenje troškova države i gospodarski rast i razvoj kroz sustav javne nabave … [[Govornik se ne razumije.]] mjerama koje smanjuju rizik od pojave korupcije. Ovaj Prijedlog zakona omogućava provedbu politike javnih nabava, pružanje stručne pomoći, nadzor nad transparentnošću rada institucija, promidžbu i razvijanje svijesti sudionika javne nabave te senzibiliziranje svih uposlenih u javnim službama tijekom školovanja i dodatnog usavršavanja na opasnost od moguće zloupotrebe. Konačno transparentan, pravedan i učinkovit sustav javne nabave vraća povjerenje u državne institucije i stječe povjerenje poduzetnika da kvalitetnom ponudom roba i radova i usluga po … [[Govornik se ne razumije.]] vrijednosti mogu uspjeti na tržištu. Evo, ja se još jednom zahvaljujem na plodonosnoj raspravi. Zahvaljujem se na podršci šireg kruga zastupnika ovom prvom čitanju ovog Zakona i nadam se i vjerujem sigurno da će u drugom čitanju sve ili većina vaših primjedbi biti uvažena i da će naići ovi zakoni u drugom čitanju na potpunu podršku. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o javnoj nabavi, prvo čitanje. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o javnoj nabavi. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedlog zakona. Uključimo se. Glasovati? Rezultat? Sa 84 glasa za, 3 suzdržana usvojen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo. Konvencija Vijeća Europe o suzbijanju trgovanja ljudima otvorena je za potpisivanje … [[Govornik se ne razumije.]] summitu Vijeća Europe održanom 16. svibnja 2005. godine u Varšavi. Na predmetnom skupu Konvenciju je u ime Republike Hrvatske potpisao predsjednik Vlade Republike Hrvatske, dr. znanosti Ivo Sanader. Za stupanje na snagu ove Konvencije potrebno je istu ratificira ukupno 10 država, od čega 8 mora biti članica Vijeća Europe. Do danas je Konvenciju ratificiralo ukupno 7 država i ona još nije stupila na snagu. Budući da je Republici Hrvatskoj od 2002. godine od kada se vode službene statistike o žrtvama trgovanja ljudima pa do danas identificirano ukupno 62 žrtve trgovanja ljudima, od tog broja 8 ove godine, 5 je državljanki Republike Hrvatske, jedna Bosne i Hercegovine i dvije Srbije, očito je da i naša država sve više postaje zahvaćena ovim fenomenom pa je stoga vrlo bitno ratificirati ovu Konvenciju čija će primjena zasigurno još više unaprijediti postojeći sustav suzbijanja trgovanja ljudima u Republici Hrvatskoj. Globalna važnost ove Konvencije posebno se očituje u činjenici da je predmetna Konvencija prvi međunarodni dokument u suzbijanju trgovanja ljudima koji je postavio u središte pozornosti suzbijanje trgovanja ljudima zaštitu ljudskih prava žrtava. U prilog prethodno navedene teze do ovog Konvencija u središtu pozornosti postavlja ljudska prava žrtava, govori činjenica da se odredbama Konvencije posebno štiti privatni život i identitet žrtava te se od država stranaka traži da osiguraju žrtvama svu potrebnu psihosocijalnu i zdravstvenu zaštitu, pravnu pomoć i adekvatni životni standard. Osim toga Konvencijom je predviđeno da žrtve trgovanja ljudima imaju pravo na razdoblje oporavka u trajanju od najmanje 30 dana u kojem razdoblju nadležna državna tijela ne mogu protjerati žrtvu. Konvencija predviđa mogućnost dobivanja privremene dozvole boravka žrtvama trgovanja ljudima i onim slučajevima kada one ne surađuju sa pravosudnim i policijskim tijelima. Takvim se postupanjem onemogućava bilo kakvo uvjetovanje dobitka statusa žrtve trgovanje ljudima, sa njihovom spremnošću za suradnju sa nadležnim državnim tijelima, pa tako odredba predstavlja temelj zaštite ljudskih prava svake pojedine žrtve. Važno je naglasiti da se u odredbama konvencije traži od država stranaka da se repatrijacija odnosno dobrovoljni povratak žrtava trgovanja ljudima u zemlju porijekla može ostvariti samo u slučajevima njihova dobrovoljnog pristanka te su u postupku dobrovoljnog povratka mora voditi računa o pravima, sigurnosti i dostojanstvu svake pojedine žrtve. Ova konvencija između ostalog promiče i suradnju sa organizacijama što je vrlo bitno za naglasiti. Znači s organizacijama civilnog društva kao nezaobilaznim faktorima svakog modernog sustava suzbijanja trgovanja ljudima. Mehanizme za praćenje provedbe konvencije u državama koje su ratificirale istu bit će posebna stručna skupina pod nazivom "Greta" koja će se sastojati od najmanje 10 a najviše 15 članova koji će se birati među državljanima država stranaka. Budući da Republika Hrvatska ima vrlo razvijen i učinkovit sustav suzbijanja trgovanja ljudima usklađen sa svim međunarodnim standardima nije bilo potrebe ostavljati rezerve na bilo koju od odredba konvencije. Usklađenost hrvatskog sustava za suzbijanje trgovanja ljudima sa odredbama konvencije najbolje se očituje u činjenici da se sve odredbe konvencije pa čak i one koje postavljaju najviše standarde zaštite država kao što je ona odredba konvencije koja predviđa mogućnost kažnjavanja korisnika usluga žrtava trgovanja ljudima već primjenjuju u Republici Hrvatskoj. Naime članak 175. stavak 4. Kaznenog zakona Republike Hrvatske trgovanje ljudima i ropstvo predviđa sankcioniranje i korisnika usluga žrtva trgovanja ljudima. Osim toga važno je napomenuti da se u Republici Hrvatskoj žrtvama trgovanja ljudima osigurava psihosocijalna i zdravstvena pomoć te sigurni smještaj u jednom od dva skloništa za žrtve trgovanja ljudima koje se financiraju iz državnog proračuna, pa je razvidno da je i na području zaštite i pomoći žrtvama ljudima, trgovanja ljudima sustav Republike Hrvatske usklađen sa sadržajem predmetne konvencije. Na kraju još jedanput ističem da odredbe konvencije traži od države stranaka suradnju sa organizacijama civilnog društva u suzbijanju trgovanja ljudima a budući da su u naš sustav od početka uključene organizacije civilnog društva možemo sa zadovoljstvom zaključiti da je naš sustav i u ovom dijelu u potpunosti kompatibilan sa predmetnom konvencijom. Štovani predsjedniče, dame i gospodo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odbori? Otvaram raspravu. Zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na raspravu. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Prekidam sjednicu. Nastavit ćemo sjednicu sutra u 9 i 30 sa Konačnim prijedlogom Zakona o lijekovima. Nakon toga Prijedlog nacionalnog programa mjera za uvođenje obveznog srednjoškolskog obrazovanja, pa Prijedloga strategije migracijske politike itd. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe o suzbijanju trgovine ljudima. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 za i jednim suzdržanim donesen predloženi Zakon.