Gospodo zastupnici, uvaženi gosti, otvaram 35. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo, na sjednicu su opozvani naši redoviti gosti izaslanici međunarodnih nevladinih organizacija, koje prate rad Doma. Sve goste pozdravljam i zahvaljujem se na sudjelovanju današnjoj 35. sjednici Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, pozdravljam i uvažene mnistre i članove Vijeća ministara. Konstatiram da je današnjoj sjednici nazočno 35 zastupnika, 23 iz Federacije, 12 iz Republike Srpske. Znači, da imamo kvorum da možemo meritorno odlučivati. Ja imam za sada samo najavu odsustva od strane gospodina Ibrahima Đedovića, koji zbog zdravstvenih razloga pravdao današnje odsustvo. Evo, sad od gospodina Belkića, šefa kluba stranke za BiH dobijamo informaciju da se radi isto tako o gospodinu Durakoviću. Dame i gospodo, to su pravdanja za izostanke danas. Sada smo na raspravi o dnevnom redu. Mi smo dobili dnevni red. Mi smo imali Prošireni kolegij neposredno prije sjednice. Vidjeli ste svi da se radi o jednom, zaista, zahtjevnom, obimnom, složenom dnevnom redu, koji će tražiti maksimalnu koncentraciju i uvažavanje sviju nas tijekom čitave sjednice. Nije bilo na Proširenom kolegiju zahtjeva za dopune dnevnog reda i stav Kolegija i Proširenog kolegeija je, da tako i ostane, ja otvram raspravu o dnevnom redu. Ako se niko ne javlja, ja se zahvaljujem. I, onda mogu konstatirati da 35. sjednica Zastupničkog doma ima sljedeći dnevni red 1. Zapisnik sa 33. sjednice Zastupničkog doma, 2. Zastupnička pitanja i odgovori, 3. Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju u Bosni i Hercegovini (prvo čitanje), 4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, sukladno članklu 105. Poslovnika, 5. Zahtjev zastupnika Momčila Novakovića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o osnovama javnog televizijskog sustava i o Javnom televizijskom servisu, sukladno članku 104. Poslovnika, 6. Zahtajev zastupnika Tihomira Gligorića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, sukladno člalnku 104. Poslovnika, 7. Prijedlog zakona o Državnoj agenciji za istrage i zaštitu (drugo čitanje), 8. Prijedlog zakona o sprečavanju pranja novca (drugo čitanje) 9. Prijedlog okvirnog Zakona o zalozima (prvo čitanje), 10. Prijedlog zakona o osnivanju Kompanije za prijenos električne energije (prvo čitanje), 2 11. Prijedlog zakona o osnivanju neovisnog operatora sustava u Bosni i Hercegovini (prvo čitanje), 12. Razmatranje prijedloga zastupnika za glasanje o nepovjerenju Vijeću ministara Bosne i Hercegovine, 13. Imenovanje članova Komisije za koncesije Bosne i Hercegovine, 14. Prijedlog Rezolucije o priznavanju statusa i prava nacionalnih manjina državljana bivše SFRJ u Republici Sloveniji (predlagatelj zastupnik Sead Avdić) 15. Prijedlog Rezolucije o privremenom moratorijumu na član 121.Poslovnika Doma (predlagatelj zastupnik Nenad Mišić), 16. Izviješće zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu zakona o važnosti javnih isprava, 17. Izviješće zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zastavi BiH, 18. Izviješće Komisije za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil o stanju ljudskih prava u predmetu Tržica Arizona 19. Razrešenje i imenovanje članstva komisija Zastupničkog doma, 20. Davanje suglasnosti za ratificiranje: a) Prvog amandmana sporazuma, kreditnom sporazumu između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, b) Sporazum između Bosne i Hercegovine i Švajcarske Konfederacije o unapređenju i recipročnoj zaštiti investicija, c) Sporazuma o znanstveno-tehničkoj suradnji između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore, d) Sporazum između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore o povratku izbjeglih osoba iz Bosne i Hercegovine i Srbije i Crne Gore. To bi bio, dakle, današnji dnevni red. Pelazimo na rad po usvojenom dnevnom redu. Ad.1. Zapisnik sa 33. sjednice Zastupničkog doma Zapisnik ste dobili. Ja otvaram raspravu. Javlja li se neko za raspravu? Ne javlja. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se. Možemo li se izjasniti o zapisniku sa 33. sjednice. Molim vas da glasujete sad. Hvala lijepo. Konstatiram da smo jednoglasno sa 39 glasova usvojili zapisnik sa 33. sjednice Zastupničkog doma. Zahvaljujem se zastupnicima. Ad.2. Zastupnička pitanja i odgovori U međuvremenu od sjednice, kada smo imali zastupnička pitanja, to je pretposljednja sjednica do danas, dobili smo odgovore na pistanja zastupnika gospodina Ive Mire Jovića, postavljeno na 31. sjednici od Tužiteljstva Federacije BiH i od Vijeća ministara. Također smo od Ustavnog suda BiH dobili dopis kojim nas izvješćuju da su primili dopis pod zastupničkim pitanjima gospodina Ive Mire Jovića, postavljenim, također na 31. sjednici, koji nas izvješćuju da se na njih ne odnosi članak 218. Poslovnika, te smatraju da nisu dužni odgovoriti na zastupničko pitanje. Evo, to je što mi imamo u Kolegiju i što se tiče odgovora što su zastupnici tražili. Da li gospodin Jović ili neko drugi od zastupnika koji su tražili odgovore na zastupnička pitanja želi komentirati? Gospodin Jović. 3
Poštovani predsjedatelju, uvažena gospodo dopredsjedatelji, poštovane kolege zastupnici i gosti, Ja ne znam jesam li tužnik kad postavljam pitanje ili kad dobijam odgovore. Ovo je žalost ove zemlje i imamo ljude u institucijama Vlasti, da imamo ljude koji u institucijama vlasti obnašaju dužnosti, na način, kao što ja to dobijam odgovore od glavnih inspektora policija ili ne daj Bože tužitelja i jadan onaj kome bi oni tužili. Moje pitanje se odnosilo. Da li će se vratiti u proračun Federacije ukradeni milion maraka, koje su date i razdijelili hoštapleri, koji su, tobože našli ubicu za ministra Leotara, a sve su uradili dogovorno? Vi ste imali gospodo prigodu pročitati odgovor, a on od prilike glasli od glavnog inšpektora, samo ne znam za šta je on inspektor, da je, napominjemo da je premijer Vlade Federacije javno obećao nagradu onome ko pruži informaciju koja će dovesti do podizanja optužnice protiv počinilaca navedenog terorističkog akta. I, kao što znamo, opštužnica je podignuta, bio je to politički proces, završen, novac nije vraćen, a on kaže da je to predsjednik, odnosno premijer Vlade obećao, novac je isplaćen i tu se nema šta razgovarati i tek što sam bio šokiran, pa se polio malo vodom, dobijam sada odgovor od nekog koji se zove Branko Šljivar, glavni kantonalni tužitelj i on od prilike rečenicu napisa. Što se tiče drugog dijela pitanja, koje se odnosi na utvrđivanje činjenica i okolnosti pod kojima je doministar Jozo Leotar kritične zgode lišen života. Ja želim i hoću reći, sad znam ko je naručio i ko je ubio. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Joviću. Želi li još neko komentirati odgovore? Ne želi.Hvala lijepo. Prelazimo na drugi dio ove točke dnevnog reda. To je mogućnost postavljanja novih zastupničkih pitanja. Ko želi? Želi li neko postavljati pitanja danas? Gospodin Momčilo Novaković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici, ja sam možda ovo mogao i u prvom dijelu ove tačke reći što ću sada. Naime, ja želim da postavim poslanička pitanja, koja sam već postavio a na njih nisam dobio odgovor i tražim da se ponovo pošalju onome koga sam pitao. Dakle, na 11. sjednici 9.4.2003. godine sam postavio pitanje. Kada će biti izvršena pravična naknada Srbima stanovnicima sela u opštini Glamoč, na čijim imanjima je bio poligon Barbara ili fakt poligon kasarne Vojske Federacije. 2. Da li u vježbama SFOR-a na tom području korištena municija sa osiromašenim uranijem? Drugo pitanje postavio sam na 20. sjednici 30.10.2003. godine. Kada će građani srpske nacionalnosti, vlasnici objekata u Dobrinji I i Dobrinji IV dobiti urbanističke saglasnosti za objekte za koje su dobili rješenja za zauzimanje javne površine? Po čijem rješenju, odnosno odluci je dislocirano 16 objekata suprotno dogovoru svih relevantnih predstavnika vlasti? 4 Na 33. sjednici 14.04.2004. godine godine sam postavio pitanje i ponovo pitam. Da li građani Petrova žive u opštini Petrovo ili u opštini Gračanica ili i u opštini Petrovo i u opštini Gračanica, ili, pak u opštini Petrovo kroz Gračanicu? Naime, radi se o opštini Petrovo, koje se nalazi u RS, a gdje sva akta Izborne komisije naslovljavaju na ime Gračanica – Petrovo, kao i dokumenta koja se izdaju, dakle, lična dokumenta građana. Ja ću, dakle, dostaviti Službi ponovo ova pitanja i tražim na njih odgovor. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Novakoviću. Ko želi dalje? Gospodin Vinko Zorić.
Ja imam jedno pitanje, a ono glasi. Ko određuje neradne dane u institucijama BiH, a usposlenike, a posebno zastupnike u Parlamentarnoj skupštini BiH? Naime, ja ovo pitam zato što ja nisam znao da ja jučer ne radim. Mislim, zaista, ja profesionalno radim u ovoj parlamentarnoj skupštini i o tome bi me neko trebao obavijestiti, da je jučer bio neradni dan. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Zoriću. Želi li još neko? Gospodin Petar Kunić, pa gospodin ...
... postavio u dva navrata, u tri, u četiri navrata jedno pitanje vezano za socijalno osiguranje određene kategorije ljudi nikad nisam dobio konkretan odgovor. Dakle, dobio sam neki odgovor, koji, ne znam čemu je sličan. Ali, sada ću postaviti jedno pitanje, vezano za Savjet ministara. Naime, poznto je da je Savjet ministara donio uredbu o kontroli i kvalitetu tečnog goriva.Ta uredba se ne primjenjuje. Postavljam pitanje, zašto se uredba ne primjenjuje i zašto se opstruiše iz kojih razloga? Drugo, kada će Savjet ministara regulisati uvoz surogata nafte, vajšpirit, bazna ulja, pretrolej, razni razređivači itd.? Svjedoci smo zloupotreba ovih surogata i nesređenog stanja na tržištu naftnih derivata, pa i određenih kriminalnih radnji, izbjegavanja plaćanja određenih dažbina državi. Da li će Savjet ministara ozbiljnije uzeti ovu stvar u svoje ruke? A ovo je vrlo, vrlo ozbiljna stvar. Kada će Svjet ministara eliminisati uredbe o međuentitetskom prometu, koje su, također, jedan od razloga da stvaraju uslove za ove malverzacije? Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Kuniću. Za riječ se javio gospodin Adem Huskić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolege, prije, od prilike godinu dana, mi smo dobili informaciju jednu, jedan pregled u stvari usvojenih zakona u Parlamentarnoj skupštini BiH. Ovo što ću sada reći nije pitanje, nego više sugestija, ali mislim da može u ovoj tačci proći, znači, da nam se dostavi ponovo informacija o usvojenim zakonima u Parlamentarnoj skupštini BiH u zadnjih godinu dana po ministarstvima Vijeća ministara, da imamo jedan prijedlog da vidimo kako koje ministarstvo radi šta je ko uradio? Hvala lijepo.
Zahvaljuljem se gospodinu Huskiću. Želi li još neko postaviti pitanje? Ne želi. Gospođa Hadžiahmetović, ispričavam se, nisam vidio. Izvolite.
Uvaženi članovi Kolegija, kolegice i kolege poslanici, ja neću postaviti pitanje, ali ću pokrenuti inicijativu. Pitanje se odnosi, odnosno inicijativa se odnosi na članstvo BiH u IOEM-u, Regionalni ured IOM-a u Briselu, dakle, sa sjedištem u Briselu. Ja želim pokrenuti inicijativu za punopravno članstvo BiH u ovoj međunarodnoj organizaciji sa obrazloženjem. Trenutno je više projekata u procesu realizacije ove međunarodne organizacije u BiH, koje se odnose na prekvalifikaciju demobilisanog vojnog kadra, obuku državne granične službe, povratak izbjeglica i povratak razmještenih osoba u zemlji. Najveću aktivnost u posljednje vrijeme ova međunarodna organizacija usmjerava na ... jedna od tema, koja je vrlo atuelna u Evropi i naša zemlja kao što je poznato nalazi se na jednom od prvih mjesta, kao akutan problem kako rješavanja zaustavljanja transporta i trgovine ljudi, tako i prostor visoke migracije ... vlastitog stanovništva u BiH. Opravdanost statusa punopravnog članstva u tome je, što sa takvim statusom direktno učestvujemo u odabiru regionalnog koordinatora, odnosno insistiranja da IOM Sarajevo postane samostalni regionalni ured sa vlastitim projektima i sa samostalnim usmjeravanjem i kontrolom sredstava koja se troše na tome. Nadalje, zapošljavanje domaće radne snage na različitim nivoima od ekspertnog do tehničkog i delegiranja naših stručnjaka po različitim oblastima na mjestu u svijetu gdje IOM realizira svoje projekte. Ja želim posebno naglasiti i mogućnost da BiH aplicira sa velikom mogućnosti da realizira projekat, da bude sjedište međunarodnog regionalnog centra za obrazovanlje na posdiplomskom nivou, ali preduslov za to je da budemo članica, punopravna članica IOM-a. I, s toga pokrećem inicijativu i ujedno i upit Vijeću ministara da što prije, odnosno što hitnije izvrši sve potrebne radnje da postanemo punopravna članica IOM-a. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se gospođi Hadžiahmetović. Nije bilo više prijava. Gospodin Živković, molim vas da se prijavite da možemo planirati. Izvolite.
Ministarstvu civilnih poslova želio bih postaviti pitanje predsjedavajući. S obzirom da se u nekim dijelovima BiH kasnilo sa implementacijom CIPS projekta, da joj veliki brojo naših građana nije dobio dokumente, a rokovi za završavanje tog projekta su već prišli. Da li će se ti rokovi produžiti? I, pod b) Da li će doći ubrzo do davanja saobraćajnih dozvola? 6
Zahvaljujem se gospodinu Živkoviću. Sledeći je, gospođa Ljiljana Milićević. Greška je.Trenutno nemamo više prijava. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Zahvaljujem se zastupncima i prelazimo na točku 3. današnjeg dnevnog reda. Ad.3. Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju u BiH, prvo čitanje Da vas podsjetim Prijedlog zakona dostavljen je Parlamentarnoj skupštini 24. ožujka 2004. sa zahtjevom za postupak sukladno članku 104. Mi smo taj postupak odobrili na sjednici od 31.03. Ustavno- pravna komisija se izjasnila o ustavno-pravnom osnovu, a Ustavno-pravna komisija određena je i kao nadležna komisija za razmatranje Prijedloga ovog zakona. Ustavno-pravna komisija kao nadležna komisija razmatrala je Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju na sjednici od 30. prošlog mjeseca. Vi ste dobili izviješće nadležne komisije, kao što ste dobili i obnovljene amadnmane. Ja otvaram raspravu u prvom čitanju. Gospodin Safet Halilović, ministar civilnih poslova i komunikacija u Vijeću ministara. Izvolite. Civilnih, ispričavam se.
Poštovani predsjedniče Doma, uvaženi poslanici, Zamolio bih vas za razumijevanje, za malo detaljnije izlaganje o ovom zakonu, jer se radi o jednoj složenoj materiji, a ja ću nastojati da budem što koncizniji. Naime, donošenje Okvirnog zakona o visokom obrazovanju BiH predstavlja jedno od obećanja dato Vijeću za implementaciju mira u BiH još 2002. godine. Reforma u oblasti visokog obrazovanja neophodna je i radi usklađivanja visokog obrazovanja sa zajedničkom deklaracijom evropskih ministara obrazovanja iz 1999. godine, pooznatije pod imenom Bolonjska deklaracija. Potrebno je napomenuti da je BiH na ministarskom sastanku u Berlinu u septembru 2003. godine, zajedno sa Srbijom i Crnom Gorom, Makedonijom i Albanijom primljena u bolonjski proces uspostave evropskog prostora visokog obrazovanja, što zahtijeva uvođenje utvrđenih principa u ovu oblast. Bosna i Hercegovina ratifikovala je Konvenciju o priznavanju kvalifikacija, koje se odnose na visoko obrazovanje u evropskoj regiji, tzv. Lisabonska konvencija od aprila '97. te se ovim zakonom izvšravaju obaveze preuzete ... ove konvencije. Usvajanje zakona uslovljeno je i davanjem kredita Svjetske banke od 42 miliona dolara, od kojih je 12 miliona u okviru projekta rekonstrukcije obrazovanja. Zahtjev je da bude usvojen najkasnije do 7. maja 2004. godine, te ne usvajanje ovog zakona znači da je BiH izgubila vrlo povoljne IDA kreditiranje rezervisano za zemlje izašle iz konflikta. Ovo je ujedno i posljednje ovakav kredit za BiH. Osnovni principi, na kojima se zasniva Okvirni zakon o visokom obrazovanju u BiH, sdržani su u međunarodnim dokumentima, koje je prihvatila i potpisala BiH, a to su Evropska konvencija o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda, Konvencija Vijeća Evrope, UNESKO priznavanje kvalifikacija o visokom obrazovanju u evropskom regionu, Bolonjska velika povelja univerzitetima MAGNA karta iz '88., Zajednička deklaracija o harmonizaciji izgradnje evropskog sistema visokog obrazovanja Sorbona '98., Zajednička deklaracija evropskih ministara obrazovanja Bolonjska deklaracija '99.Konvencija o institucijama visokog obrazovanja salamanka 2001. godine. 7 Može se konstatovati da su u Okvirni zakon ugrađeni i osnovni principi u oblasti visokog obrazovanja, koji su uspostavljeni ili se uspostavljaju u evropskom prostoru visokog obrazovanja. Polazeći od univerzalnih principa, nediskriminacije i prava na obrazovanje, zakonom se regulišu načela autonomje univerziteta, integrisani univerzitet, mobilnost studenata i drugog akademskog osoblja, formiranje nacionalnog centra za informacije i drugo. Poštovani zastupnici, Okvirnim zakonom, pored principa organizovanja visokog obrazovanja u BiH, utvrđuje se i odgovornost vlsti u ovoj oblasti, ustanovljavaju organi za provedbu zakona i međunarodnih obaveza definicijama u članu 3. tačno je određeno koje značenje imaju termini navedeni u zakonu. Važno je napomeniti da je članom 5. određeno da visoko obrazovanje znači koje vodi a) stepenu prvog ciklusa, b) stepenu drugog ciklusa, c) stepenu trećeg ciklusa. Na ovaj način u oblasti visokog obrazovanja uvode se principi koji je određen za evropski prostor visokog obrazovanja i znači prihvatanja sistema koji se temelji na dva glavna ciklusa do diplomskog i posdiplomskog. Dodiplomski stepen temelji se najmanje tri godine studiranja i smatra se potrebnim stepenom kvalifikacije na evropskom tržištu rada. Posdiplomski stepen vodi ka magisteriju, odnosno akademskog stepena doktorata. Evropska konvencija o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda precizira da niko ne može biti lišen prava na obrazovanje, te se može reći da je članom 6. zakona utvrđeno, usklađen sa odredbama člana 14. Evropske konovencije. Pristup visokom obrazovanju moguće je nakon završene srednje škole u trajanju najmanje četiri godine. Visokoškolske ustanove su univerziteti ili koledži ili visoke škole, a u članu 9. zakona data je definicija univerziteta i koledža, odnosno visoke škole. Visokim obrazovanjem može se baviti bilo koja licentirana visokoškolska ustanova, s tim da zakonom mogu biti propisana školarina i druge naknade koje snose studenti. Institucionalna autonomija i pravni subjektivitet visokoškolskih ustanova član 13. do 20. utvrđuje da su nosioci pravnog subjektiviteta samo univerzitet i koledž. Predviđen je prelaznli period do 2006. godine, kada će samo univerziteti imati puni pravni subjektivitet. Nosilac formalne odgovornosti unutar univerziteta je upravni odbor univerziteta, či se sastav utvrđuje statutom univerziteta. Visokoškolske ustanove uživaju slobodu u nastavno-naučo istraživačkom radu bez miješanja organa vlasti. Objekti visokoškolskih ustanova su nepovredivi, tako da bez odobrenja rektora univerziteta ili direktora koledža policija i drugi organi gonjenja nemaju pristup univerzitetu i koledžu. Poseban status, koji se daje visokoškolskim ustanovama ide uz obavezu da svaka visokoškolska ustavnova svoje funkcije obavlja na način koji pokazuje odgovornost državi, građanima, osoblju i studentima. Prava i obaveze akademsko osoblje određuju da akademsko osoblje uživa slobodu unutar zakona, utvrđuje se pravo na objavljivanje rezultata istraživačkog rada, regulišu pitanja zapošljavanja akademskog osoblja na visokoškolskim ustanovama, regulisanje prava studenata da prisustvuju svim predavanjima i seminarima i drugim oblicima nastave, pravo da učestvuju na izborima za studenska mjesta u studenskim predstavničkim tijelima, pravo na priznavanje i prenos bodova. Studetni imaju slobdu da ispituju i testiraju stečena znanja, slobodu govora, organizacije okupljanja, pravo na pravične i nepristrasne mehanizme rješavanja disciplinskih pitanja, statut visokoškolske ustanove predviđa uspostavu studentskog predstavničkog tijela. Kako se predviđa odgovornost nadležnih državnih organa za sprovođenje ovog zakona, pitanje je? 8 Naime, Ministarstvo civilnih poslova BiH, zaduženo je za provedbu Okvirnog zakona o visokom obraovanju, koordnaciju i razvoj visokog obrazovanja, promocijiu mobilnosti studenata, promociju veza visokoškolskih ustanova u BiH sa visokoškolskim ustanovama u svijetu i drugo. Nadležna entitetska tijela, odgovorni su za donošenje odluka o licenciranju i o kreditiranju visokoškolske ustanove, na osnovu posebnih kriterija i preporuka vijeća za finansiranje visokog obrazovanja i odbora CIPOK-a, zatim davanje saglasnosti na statut visokoškolske ustanove, određivanje najnižih školarilna itd. Članom 7. regulisana su pitanja, koja se odnose na kooridnacioni odbor za visoko obrazovanje kao savjetodavno tijelo za visoko obrazovanje. Vijeće za finansiranje visokog obrazovanja, obrazuje se posebnom odlukom Vijeća ministara BiH. Vijeće se sastoji od deset članova na paritetnoj osnovi. Vijeće za finansiranje visokog obrazovanja predstavlja tijelo na državnom nivou koje ujednačava kriterije, koje se tiču finansiranja visokog obrazovanja, davanje preporuka o najnižim školarinama, definiranje kriterija za formiranje spajanja i zatvaranje visokoškolskih ustanova. Fondobi za visokoobrazovanje, uspostavljaju se u entitetima. Zakonom entiteta utvrđuje se način osnivanja fonda, upravna i rukovodna stuktura fonda, te drugi neophodni uvjeti za rad i donošenje odluka. Fond je odgovoran za pripremanje godišnjih zahtjeva za finansiranje visokog obrazovanja i za operativne troškove fonda. Međutim, kada sredstva budu dodijeljena visokoškolskoj ustanovi, upravni odbor visokoškolske ustanove ima puna diskreciona prava u vezi sa raspodjelom sredstava unutar ustanove. Konvencijom o priznavanju kvalifikacije o visokom obrazovanju je u evropskom regionu utvrđeno je formiranje komiteta konvencije i državnog normativnog centra za nadzor,unapređenje i olakšanje implementacije koncencije. Također, prema konovenciji državni centar mora finansirati džrava. I, ako je samostalna upravna organizacija,zbog specifičnosti obaveza koje se postavljaju pred CIPOK, ovim zakonom je utvrđeno da Vijećeć ministara imenuje odbor koji će uprvljati CIPOK-om. CIPOK je odgovoran za format i opći sadržaj diplome, kao i dodatka diplome, koji izdaju akreditirane visokoškolske ustanove, uključujući i opis visokoškolskog sistema, utvrđuje i objavljuje norme u kojima se određuje minimalni standard za akademsko osoblje, objekte, opemu, biblioteku. CIPOK krozo međunarodnu mrežu centara za informacije ENIK ERIK MREŽA pruža informacije i preporuke visokoškolskim ustanovama u vezi sa stranim visokoškolskim ustanovama i programima, predstavlja BiHu međunarodnoj mreži centara i drugo. O akreditaciji i licenciranju visokoškolskih ustanova odlučuje nadležno entitetsko tijelo, na osnovu uvjeta i preporuka koje utvrdi odbor CIPOK-a. Sve visokoškolske ustanove mogu se prijaviti za akreditaciju nadležnom entitetskom tijlu, u skladu sa zakonom. Postojeći univerziteti u BiH, u trenutku stupanja na snagu ovog zakona biće smatrani akreditiranim i moraju se pojaviti za reviziju akreditacije u roku od četiri godine od datuma stupanja na snagu ovog zakona. Periodična revizija i ocjena kvaliteta nastavnih predmeta i programa akreditiranih visokoškolskih ustanova obavlja se pod nadzorom CIPOK-a. Akreditirana visokoškolska ustanova ovlaštena je da dodjeljuje akademske stepene i diplome navedene u njenom uvjerenjuo akreditaciji. Nadležni državni organi, te drugi organi i organizacije u BiH će u svrhu zaposlenja ili javne funkcije priznavati samo one akademske stepene i diplome koje izdaju 9 akreditirane visokoškolske ustanove. Stepeni i diplome sadašnjih svršenih studenata univerziteta, odnosno visokoškolskih ustanova u BiH i bivšoj SFRJ jugoslaviji u ovom smislu se smatraju priznatim. U završnim odredbama, utvrđeno je da će se na preporuku CIPOK-a propisati trajanja stepena od prvog ciklusa i prelazne odredbe za period 2004. do 2010. Svi entitetski i drugi relevantni propisi biće usklađeni sa odredbama ovog zakona najdalje šest mjeseci nakon njegovog stupanja na snagu sa izuzetkom odredbi koje se odnose na strukturu akademskih programa, stepena i akumuliranja i prenošenja kreditnih bodova, koji podlijžu prijelaznom periodu. Odredbe ovog zakona, koje traže dodjelu ovlsti za određenu funkciju u visokom obrazovanju u entitetima, biće primjenjivani kada budu stvoreni pravni uvjeti za te dodjele. Dozvolite da se vrlo kratko osvrnem na zahtjeve istaknute u amandmanskoj proceduri. Zahtjev za regulisanje visokog obrazovanja samo na državnom nivou bila je jedna od takvih amandmanskih preporuka, odnosno zahtjeva. Lično nemam ništa protiv, ukoliko postoji dogovor i ukoliko su riješene sve neophodne pretpostavke na dražvnom nivou, ali nije moguće riješiti pitanje visokog obrazovanja samo na državnom nivou, a da se pri tome ne ponudi rješenje finansiranja visokog obrazovanja na državnom nivou. Dakle, amandmani koji su zahtijevali regulisanje visokog obrazovanja samo na nivou države, nisu istovremeno nudili način na koji bi se visoko obrazovanje finansiralo. Podsjetio bih na vrlo negativno iskustvo, koje smo imali prošle godine kada je objedinjeno služba za deminiranje na državnom nivou, a da istovremeno nije riješeno pitanje finansiranja. Bili smo dospjeli u blokadu iz koje smo se izvlačili posudbama od odbora donatora. Bio je u pitanju iznos od samo tri miliona KM. Visokog obrazovanja košta stotinu miliona KM i nije moguće improvizovati finansiranje. S druge strane, ostavljanlje finansiranja i regulisanja visokog obrazovanja na kantonalnom nivou, ne omogućava stvarnu reformu visokog obrazovanja i ispunjenje uslova Svjetske banke. Mora se istaći da je u fazi izrade zakona bilo i prijedloga minimalnog regulisanja visokog obrazovanja na državnom nivou, te kada se pogleda šta se uspostavlja i šta se reguliše na državnom nivou, ne može se biti do kraja nezadovoljan. Ovaj zakon je veliki korak naprijed za BiH, za preko stotinu hiljada studenata, za akademsku zajednicu i, naravno, predstavlja mogući kompromis. Poštovani zastupnici, Dozvolite na kraju da istaknem činjenicu da će uspostava evropskog prostora visokog obrazovanja ići svojim putem, bez obzira da li u tome učestvuje BiH. Mi kasnimo i na margini smo mnogih progresivnih procesa u obrazovanju. Usvajanje zakona najviše će koristiti generacijama koji sada studiraju i, naravno, budućim generacijama. Evropa i svijet ne insistira na istovjetnom putu u oblasti obrazovanja za sve zemlje, ali je utvrdila principe za sve. Na vama je gospodo poslanici da omogućite da naši univerziteti, naše visoko obrazovanje imaju šansu u jedinstvenom prostoru visokog obrazovanja, koje se upravo kreira. Bolonjski procesi u Evropi su na pola prelaznog perioda i rezultati će se sumirati sljedeće godine. Mi smo, možda, ukoliko usvojite ovaj zakon na početku ovog procesa. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Haliloviću, ministru civilnih poslova na ovom uvodu. Prije nego što otvorim raspravu gospodin Mirsad ćeman u ime nadležne komisije. Izvolite gospodine Ćeman.
Hvala lijepa kolegice i kolege, Vi ste u pisanoj formi dobili izvještaj Ustavno-pravne komisije kao nadležne komisije. Ja sam osjetio potrebu tek toliko da prije nego što vi kao poslanici uzmete riječ, odnosno mi kao poslanici uzmete riječ i raspravimo o ovom prijedlogu zakona da kažem da je komisija Ustavno-pravna komisija kao nadležna komisija uložila jedan, po mom sudu bar značajan napor da sa dužnom pažnjom razmotri jedan veliki broj amandmana. Kao što ste u izvještaju vidjeli ukupno 68 od kojih su neki identični ili slični, ali preko svih njih smo, da tako kažem, sa dužnom pažnjom, opet kažem po mom uvjerenju kao predsjednika Komisije, predsjedavajućeg Komisije prešli, pokušali smo u jednoj admosferi koja bi značila atmosferu razumijevanja i uvažavanja proniknuti u namjere i težnje i uvažiti, dakle, sve ono dobro u svemu tome i usaglasiti se konačno oko rješenja, kao što so, prisjetit ćete se, nešto slično uradili kad je bila riječ o Zakonu o osnovnom i srednjem obrazovanju. Moram konstatovati, to se u osalom i iz ivještaja vidi, da nismo ovaj puta uspjeli, da kažem, na takav način privesti proceduru kraju, ali čini mi se da mogu u ime Komisije reći da smo, ako niša korektno se odnosili prema svim prijedlozima, ocjenama, mišljenjima itd. i svi smo imali priliku na Komisiji kazati svoje mišljenje, podastrijeti argumentaciju za eventualna svoja rješenja, prijedloge itd. Rezultat rasprave na Komisiji je, ovo što ste dobili kroz izvještaj. Ja se nadam da će atmosfera i rasprava na ovom domu, na neki način biti u tom pravcu da se korektno izrazi ono što kao poslanici mislimo o ovoj problematici, ali da ćemo, ipak, naći snage da kažem i usvojiti ovaj prijedlog zakona. Govorim u ovom slučaju u ime, moram tako reći većinskog raspoloženja u Komisiji. Procedura je išla u skladu sa Poslovnikom i kao takva je privedena kraju. Prema tome, ovo što je rezultat rasprave na Komisiji je, ono do čega smo mi mogli doći, pri čemu, sigurno je i kroz amandmane, koji su prošli ili koji nisu prošli, koji nisu dobili većinu, možda ima sigurno dobrih ideja, za koje možda danas nije vrijeme, ali će možda sutra ili prekosutra biti, ali to je sad stvar razumijevanja svih ovih procesa, koji su pred nama i či smo mi sudionici i završavajući ovo u ime Komisije izjašnjavanje, dakle, pozivamo vas da u najmanju ruku ocijenite i prihvtite da je Komisija uložila napor, koji je značajan, a krajnji rezultat je, ipak, na ovom domu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se gospodinu Ćemanu. Ja od prijavjenih imam prvo gospodin Jozo Križanović, znači nije prijava bila.Molim vas da vodite računa o tehnici ispred vas, jer ja imam gospodina Križanovića evidentiranog kao prvog, a sada je redoslijed sledeći. Gospodin Ivo Miro Jović, pa neka se pripremi gospodin Nikola Špirić, zatim gospodin Sead Avdić. Izvolite gospodine Joviću.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, Uvaženi zastupnici čuli smo nadležno ministarstvo i njenog ministra, koji je imao reći danas na temu principi koji su rukovodili u izradi ovakvog prijedloga zakona. Pokušao je ministar reći da je to jedan moderan, suvremen i evropski zakon, vjerojatnoću ga ja razočarati da je on stvarno retrogradan i protuevropski. Podsjećanja radi, u izradi u izradi Prijedloga zakona, nije sudjelovao nitko od predstavnika hrvatskog naroda. Osnov od principa u Evropi je jednakopravnost. Drugi princip je poštivanje ustava, a 11 ovaj je zakon protivustavan, to nalazim u članku 2. stavak 3. Ustava, gdje se taksativno nbrajaju ljudska prava i temeljne slobode, čije se uživanje jamči sukladno Evropskoj konvenciji, koju Ustav pominje u članku 2. stavak 2. i na koji se poziva u članku 2. stavak 3. Ove odredbe imaju za cilj ukazati na opredjeljenje države i društva za poštivanje najviših standarda u domenu ljudskih prava i imaju karakter isključivo deklarlativnih odredbi koje se zakonodavac mora držati u zakonodavnom reguliranju ove materije, to znači da ova odredba Ustava BiH nikako nije određujuća u smislu nadležnosti za reguliranje materije visokog obrazovanja i nikako ne može biti ustavni osnov iz koga predlagatelj crpi osnov za donošenje ovakvog prijedloga zakona. Dapače, nadležnost institucija BiH, uređena su člankom 3. Ustava BiH, a u ovom članku oblast obrazovanja se ne pominje kao nadležnost institucija BiH. Također želim reći, da člankom 3. stavak 3.a. Ustava BiH, regulirano da sve vladine funkcije i o vlasti, koje po Ustavu nisu izričito dodijeljene institucijama BiH pripadaju entitetima, što se s pravom, što se pravnom analogijom može primijeniti na zakonodavne ovlasti. Na kraju, odredbama Ustava Federacije BiH, kojima se regulira podjela ovlasti između Federacije BiH, kojima se regulira podjela ovlasti između Federacije i županija člankom 4.b. zakonodavno uređenje svih razina obrazovanja prepušteno je županjama, a kao što smo čuli pročitali i vidjeli riječ županija ili kanton u ovom zakonu ne postoji. Također ministar u svom obraćanju danas reče jedan od principa, kako će se u završnim odredbama, uskladiti dosadašnja dokumentacija na razini entiteta sa ovim zakonom. Ja pozivam da kaže on ili netko u ovoj zemlji tko zna da postoji na razini Federacije bilo kakav zakon ili dokument, koji bi govorio o obrazovanju općenito na poseban način o visokom obrazovanju. I ne znam onda što će to se s čim usklađivati. Također želim reći, kad se govori o mobilnosti stavarati tri sustava temeljem ovog zakona, članak 58. gdje se ostavlja pravo Distriktu Brčko da uredi visoko školstvo, da RS uredi školstvo i ovako prijedlog nebuloze da to uredi Federacija, a želimo visoko obrazovanje moderno, usklađeno sa Evropom, bolonjskom, lisabonskom, berlinskim dogovorima itd., stvaramo tri sustava u državi, a idemo u Evropu i to ne mogu nikako da razumijem da može da postoji kao princip. Ovdje ja osjećam i javno ću izreći jednu neprincipijelnu koaliciju, koja ima za zadatak umjesto dosadašnjih riječi da se u ovoj zemlji vrši segregacija, to je gospodo zločin koji se zove asimilacija. Iz tih razloga, ova rješenja koja ovdje pred sobom imamo, bez obzira o kojim se sredstvima radi. Ovdje smo i za ovom govornicom slušali 62 milijuna, pa je to palo na 42 milijuna, pa na 30, pa na 18, pa na 12, pa se ponovno vraća itd. Ovdje su i predstavnici Svjetske banke, neka kažu ako nisam u pravu. Radi se o 12 milijuna ukupno za obrazovanje, među kojim je i visoko, a 30 je za gospodarstvo, a uvjetuju samo jednim zakonom koji se donosi, zašto ne reći na štetu jednog naroda i tako draga gospodo želim, također informirati vas, ovdje predamnom je dokument koga potpisaše pet predsjednika vlada i pret ministara prosvjete županija u BiH, u Federaciji i oni kažu, citirat ću. «S obzirom na važnost obrazovanja, njegovu ulogu u više nacionalnoj državi, nužno je poštivanje načela i jednakopravnosti konostitutivnih naroda i službenog jezika, te jednakost građanskih prava svih građana BiH, zato podražvamo provedbu reforme obrazovanja, uvođenje jednakih standarda kvaliteta i kriterija obrazovanja u BiH, te da ti standardi budu jednaki i usuglašeni sa standardima u evropskim zemljama. Kako postojeća zakonska rješenja u visokom obrazovanju, u izvjesnom smislu, usporavaju provedbu reforme visokog obrazovanja, potrebno je da županije žurno usvoje novi zakon o visokom 12 obrazovanju, kojim će se omogućiti provedba odredbi Bolonjske i drugih deklaracija, jer niti Bolonjskom, niti Lisabonskom i Berliskim dogovorom, ni preuzimanje naših obveza kod Vijeća Evrope i ne treba li naglasiti da nije visoko obrazovanje predmet onih 16 naših obveza, nigdje ne govori i ne priječi način strukturiranja donošenja zakona u jednoj zemlji. Važno je da standardi obrazovanja su na evropskoj razini i to su dva para opanaka. Zato uvažena gospoda kaže da se izričito se protive prijedlogu da se o visokom obrazovanju odlučuje na entitetskoj razini, jer to je rješenje u izravnoj suprotnosti kao što sa rekao. Mobilnost i prohodnost studenata se ne može postići ako postoji isparcelirani teritorij u BiH. 71 tisuća ljudi živi u Distriktu Brčko. Podsjećanja radi, u Evropi standard je 500 tisuća stanovnika jedno sveučilište. O kojim pravima, obvezama zakonski se govori ovdje, da Distrikt Brčko ima pravo imati sveučilište, jer kaže tamo je tako riješio zakon i ne libi se predlagatelj to i napisati. Napisa isto tako da RS u dosadašnjim našim intervencijama, čim je svjetlo dana ugledao zakon u Vijeću ministara, također trebam reći da su Hrvati preglasani sa 5 na prema 4. I što smo dobili? Dobili smo da je odgovor bio, znate neće to prihvatiti Srbi i to se javno kaže i na mediju. A, onda ovlasti ćemo uzeti od županija i prenijeti na entitet Federacije. Kako? Pa lijepo. Nećemo poštivati volju onog najmalobrojnijeg. I, lijepo sit vuk a ovde nisu na broju. Zašto? Poštiva se Distrikit Brčko, poštiva se RS, a samo se poštivaju županije. I kaže napravljen je kompromis. O kojem kompromisu je danas bilo riječ od strane ministra? Nikakvom. To je bila samo šteta i šteta. Ponavljam, nitko ovdje pametan ne može biti protiv primjene visokih standarda i načela evropskih u visokom obrazovanju. Onaj ko razmišlja imalo poštetno, dobronamjerno, a sebe ću uvrstiti u te, jer 30 godina odgajam mladu djecu. Želja mi je da ova zemlja samo bude sukladna evropskom standardu, a nije ovo evropski standard gospodo, nije ni po jednom elementu. Pedsjedatelj Ustavne komisije vas je informirao kako je vrlo korektno vođena rasprava. Jeste. Bila je i tamo neprincipijelna koalicija. Zar je smetalo barem jedan amandman kao npr. što je da se riječ «spajanje» promijeni u riječ «statusne promjene», ni to nije, jer je to Jović predložio nije moglo proći. Kad smo predložili kod CIPOK-a, u kojem se ovdje govori da ima devet ljudi naparitetnoj osnovi, jeste, a kako odlučuje. Tražili smo da to bude konsenzusom i nije moglo proći. Kako je radila Ustavna komisija, od 20 mojih uloženih amandmana, svi su bili 4 na prema 2. A, bilo nas je tamo tri naroda, po dvojica i mislim da pretpostavljate kako je tko glasao. Na Ministarskom vijeću, na Ustavnoj komisiji i znam šta će se desiti i ovdje. Oni koji se zaklinju za BiH, neka prepoznaju sebe jesu li kad dignu ruku za ovakav zakon.
Zahvaljujem se gospodinu Joviću. Za repliku gospođa Palavrić, molim vas u okviru Poslovnika, pa onda ide za diskusiju gospodin Špirić. Hvala lijepo. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege i kolegice, Ja mislim da je u svima u ovoj sali jasan stav Stranke demokratske akcije i njena želja da ovakav zoakon postoji na državnom nivou i bili bismo najsretniji ukoliko bi BiH ispunila svoju obavezu, što je obavećala prema Vijeću za implementaciju mira i ne mislim da je to ne rješiv problem i kad je riječ o finansiranju, jer onaj ko danas ulaže u finansiranje visokog obrazovanja ulagaće, prenijeće ta sredstva sutra na državu. Međutim, mi se, zaista nalazimo u neugodnoj situaciji kada treba da donesemo zakon, koji, koliko god mi njega kritizirali on predstavlja korak naprijed za one na koje se odnosi. S druge strane to je obaveza BiH i smatram da su to dva jaka razloga da se taj zakon donese. 13 U najboljoj želji da razumijem ogorčenost gospodina Mire Jovića, ja bih voljela ukoliko bi on nama, svojim kolegama ovdje objasnio šta podrazumijeva pod neprincipijelnom koalicijom u Ustavno- pravnoj komisiji, a pogotovo da nam objasni koje odredbe Prijedloga zakona, Okvirnog zakona o visokom obrazovanju su na štetu jednog naroda i koliko ja prepoznajem na štetu hrvatskog naroda. Ja bih,zaista, željela da nam to prezentirate i da razumijem, da vas razumijem, dakle, zbog čega se vi osjećate ugroženima ovim prijedlogom zakona? Hvala lijepa.
Gospođo Palavrić, ovo je više bila diskusija, a manje replika, predlažem da kroz diskusiju ova pitanja raspravljamo da ne otvamo. Nema problema, ja poštujem i ovo što je gospođa Palavrić rekla, idemo dalje po redu. Gospodin Špirić se javio za riječ.
Gospodine predsjedavajući, cijenjeni članovi Vijeća ministara, uvažene kolege poslanici, uvaženi gosti, Mislim da reforma obrazovanja predstavlja možda i najbitniji segment reformi u BiH. Vi znate da smo vodili pa i žestoke rasprave kad je bila reforma osnovnog i srednjeg obrazovanja ili ono što može da raduje jeste da te reforme osnovnog i srednjeg obrazovanja iz dana u dan daju sve veće rezultate i da ne postoji očekivani otpor provođenju te reforme, kao što je to bilo najavljivano. Ja mislim da je to jako bitno za građane BiH. Ja izuzetno cijenim trud koji je uložen u izradi ovog okvirnog zakona o visokom obrazovanju, znajući da nije lako doći u BiH do teksta, koji može predstavljati apsolutni kompromis da dođemo do zakona, na koji baš niko neće imati ni jednu primjedbu. U tom smislu mislim da je trud koji je uložen u izradu ovog okvirnog zakona, uložen na način da dođemo do zakonskog projekta koji će biti od interesa za mladu populaciju u BiH za koju, evo svi kad govorimo se zdušno zalažemo. Nadam se da ćemo im obezbijediti uslove da studiraju stvarno sa eropskim principima i evropskim standardima, da će dobiti diplome koje će važiti širom Evrope i u tom smislu želim da kažem da principi zakona koji su satkani u međunarodnim dokumentima, zatim princip nediskriminacije i pravo na obrazovanje visoka autonomija univerziteta, način finansiranja univerziteta, odgovornost vlasti naspram onoga što univerzitet jeste, ali i mobilnost studenata jesu bitni principi, ali želio bih da vas upozorim da danas neko od poslanika izvrši analizu koliko studenata studira iz različitih entiteta, kantona i županija na sasvim drugom mjestu. Došli biste do podataka kojinas poslanike upozoravaju da je reforma visokog obrazovanja neminovna. Nema veće diskriminacije nego studenta tjerati, recimo iz Lukavice da ide na Sokolac da plaća cijenu od 200 maraka za prevoz, misleći da ga time ne diskriminišemo. Dakle, ovdje ekonomski ra... je progovorio, pri tome ne zabranjujem, stvarno bi bilo glupost da mi, da jednostavno se vrši bilo kakva vrsta diskriminacije kada je obrazovanje u pitanju. U tom smislu ja želim da kažem da ću lično i SNSD će nastojati da dođemo do dobrog zakona i podržati Okvirni prijedlog ovog zakona na dražvnom nivou, s tim što bismo molili stvarno mislim da reforma nije provedena kad se usvoji zakon, nego da stvarno pokušamo doći do zakona, koji će, jednostavno značiti reformu koja podrazumijeva izgradnju institucija u sferi visokog obrazovanja, a ne reforma koja će u provođenju značiti političku privatizaciju institucija. U tom smislu smo mi bili spremni, zato vas molimo na razumijevanje i ako to nije nikakav uslov. Mi ćemo raditi da dođemo do okvirnog zakona, da se u prelaznim barem odredbama definiše da rektori koji su dva ili više puta uzastopno bili birani, dakle, dva ili više puta uzastopno bili birani ne mogu konkurisati na prvi konkurs u skladu sa ovim zakonom, jer se radi o ljudima koji su unakazili univerzitete i ja mislim da mi ništa nećemo, zašto nepostoje, zašto reforme ne daju suštinske rezultate, ne samo u sferi obrazovanja, zato što imate ljude koji su po 15 godina na čelu institucija, to su privatizovane institucije. 14 Nebitno je, dakle, iz koje političke opcije je. I, u tom smislu mi molimo za razumijevanje, ne mijenja suštinu zakona, ne mijenja suštinu zakona, ali daje prohodnost stvarno na jednoj modernoj reformi obrazovanja. Reći ću vam da postoje strukture na univerzitetima, koji su očišćeni apsolutno. Ja sumnjam da su spremni provoditi reforme kada govorimo o nediskriminaciji, a, evo reći ću da ima mnogo studenata recimo, evo pominju se entiteti iz RS koji danas studiraju u Sarajevu, zato što im je jeftinije ili zato što im je bliže, ili zato što cijene da je bolji program, kao što ima studenata iz Federacije BiH, koji, recimo studiraju u Banja Luci, jer im je bliže, jeftinije, povoljnije, cijene da je taj program prilagođen onome što žele da postignu ... visokog obrazovanja i, naravno, ukoliko je moguće, dakle, govorimo mi o amandmanima koji su uslov za prihvatanje ili odbijanje zakona, ali čini mi se da smo smi napravili, uzmite i napravite samo analizu. Postoje rektori koji su pet ili više puta rektori. Ja sumnjam da su oni spemni raditi na ovoj reformi. Dakle, pet ili više puta. Formirani su i savjeti univerziteta koji su spremni da biraju samo te rektore i nećemo postići reforme vjerujte. Nije svugdje, nije praksa identična u BiH, ali ja govorim da tu moramo napraviti iskorak, ukoliko želimo da dođemo do dobrog zakona i ima, naravno pruka, razgovarao sam sa kolegama sa različitih univerziteta u BiH kada je u pitanju naučno-istraživački rad. Dakel, nemam ništa protiv da ostane ovako, da se zadrži dio finansijskog subjektiviteta na fakultetima koji imaju institute- istraživačke centre, za dio istraživačkog rada koji ne ide iz budžeta na bilo kojem nivou, radi prohodnosti i efikasnosti, jer je, inače, kod nas u BiH dok zažive reforme troma procedura. Dakle, nije uslov, ali bi dobro bilo a se razmisli o tom prijedlogu on je dolazio iz Sarajeva i iz Tuzle i iz Banja Luke, dakle, od kolega koji se bave naučno-istraživačkim radom. Dakle, molim, ako postoji razumijevanje da se jedan i ovaj drugi princip ugrade, a pogotovo ovaj prvi princip o kojem sam govorio da rektori koji su dva ili više puta uzastopno bili birani ne mogu konkurisati u skladu sa zakonom na prvom konkursu za izbor rektora, sa zadatkom da provedemo reformu visokog obrazovanja. Hvala vam lijepo, još na kraju, raditi na tome da stvorimo atmosferu, barem što se Kluba SNSD-a tiče da dođemo do okvirnog zakona na državnom nivou. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Špiriću. Prije gospodina Avdića, riječ ću dati ministru Haliloviću. Tražio je riječ.
Ja se izvinjavam ukoliko se ovo shvati kao replika, ali, zapravo htio bih da samo iznesem jednu činjenicu. Naime, predstavnici Vijeća Evrope, Evropske unije, OHR-a, OSCE-a, Svjetske banke uputili su jedan dokument gospodinu Terziću, Čolaku, Ivaniću, Hadžipašiću i gospodinu Mikereviću, gdje između ostalog kažu. Neću dugo samo dva stava. Imamo zadovoljstvo objaviti svoju podršku državnom Vijeću ministara po pitanju Nacrta državnog okvirnog zakona o visokom obrazovanju, koji je pripremljen od strane Vijeća Evrope i Državnog ministarstva civilnih poslova. Urgiramo da zakon što prije proslijedite Državnom parlametnu na razmaranje. Priloženi nacrt zakona potpuno je u saglasnost sa obećanjima datim Vijeću za implementaciju mira u 2002. godini i sa nedavno finaliziranom strategijom razvoja srednjoročnog. Ovi dokumenti obavezuju BiH na niz političkih institucionalnih, finansijskih reformi, či je cilj unaprijediti kvalitet i priznato od visokog obrazovanja u BiH, kao i efikasnije istovjetno korištenje nedovoljno javnog finansiranja. Nacrt zakona intenzivno je razmatran od strane zainteresovanih strana dužnosnika iz oblsti visokog obrazovanja i međunarodne zajednice. On predstavlja, po našem mišljenju najbolji zakon koji je u saglasnosti sa programom reformi na koje se Vlada BiH obavezala. 15 Još samo da kažem to, da u izradi zakona koji je trajao gotovo godinu dana bili su predstavnici svih univerziteta: mostarskog, banjalučkog, sarajevskog, predstavnici ministarstva obrazovanja iz oba entiteta, svih kantonalnih ministarstava, bilo je više verzija, čak četiri verzije zakona, dok nije definitivno u Vijeću Evrope, dakle, od svih ovih predstavnika koje sam spomenuo, zajedno sa predstavnicima međunarodne zajednice, utvrđen ovaj tekst zakona do posljednjeg slova. Prema tome, nije bilo nikakve diskriminacije, niti isključivanja bilo koga u izradi ovog zakona. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Ivo Miro Jović, replika.
Sve bi to bilo dobro da ja nemam dokument gospodine ministre pred sobom, koji ste uputili OHR- u, sa sastanka vas i entitetskih ministara u Banja Luci. Ja mislim da svi u sali znaju ko je onda sjedio na tom sastanku u Banja Luci, ako su sjedili entitetski ministri, a ja bih samo napomenuo u ovoj prigodi da u fedealnom ministarstvu ne sjedi ni jedan Hrvat od 50 ljudi. Hvala.
Hvala gospodinu Joviću. Riječ ima gospodin Sead Avdić.
Dame i gospodo poslanici, poštovani gospodine predsjedavajući, uvaženi članovi Vijeća ministara, Treba sa ohrabrenjem gledati ovaj dokument koji je danas pred nama zato što je to prvi zakon iz reformskih zakona, koji, praktično implementira i usaglašava jednu djelatnost u BiH i kriterijima Evropske zajednice, to je prvi zakon, objektivno u BiH po kriterijima Evropske zajednice. To je prvi zakon objektivno koji konkretizira jednostavno i prihvata kriterije iz oblasti visokog obrazovanja, kriterije Evropske zajednice, znači, Bolonjsku konvenciju i Lisabonsku deklaraciju i u tom kontekstu ta dva dokumenta objektivno dosta tvrdoglava činjenica, koja se mora poštovati i koja je u cjelosti ugrađena u ovaj okvirni zakon o visokom obrazovanju, što znači da ne bi se mogla jednostavno prihvatiti kritika da je to promašen dokument i dokument koji predstavlja korak nazad, jednosavno u reformi u BiH, posebno u reformi visokog obrazovanja, koja je nužna i potrebna i u tom konotekstu se svi slažemo. Također, ohrabruje i to što je visok stupanj konsenzusa postignut prije dolaska ovog zakona u Parlament BiH, a to znači i univerziteti i studentske asocijacije i, jednostavno dio javne rasprave, koja je, diskutovana o ovom zakonu su saglasni da se zakon donese u ovakvoj jednoj formi, što ne znači da ovaj zakon ne može biti podvrtnut ... jednostavno i dosta toga uočiti što može predstavljati problem u funkcioniranju i primjeni ovog zakona dalje u praksi. Ja ću se samo osvrnuti na nekoliko detalja, koji su meni zapeli za oko već mjesec i više dana, a to znači, prije svega institucija rektora, koja, jednostavno odgovara za kvalitet i sve ono što se dešava u jednoj univerzitetskoj instituciji, odnosno u jednoj visokoškolskoj instituciji i ustanovi i tog rektora bira senat univerziteta, odnosno senat visokoškolske institucije, a kaže stav 1. člana 13. nosilac formalne odgovornosti za sve aktivnosti i licencirane javne visokoškolske ustanove je upravni odbor univerziteta, odnosno koledža, a rektora bira jednostavno senat i rektor je odgovoran senatu, a odgovoran je i upravnom odboru, a upravni odbor odgovoran za kvalitet nastavnog procesa i svega što se događa na univerzitetu, što je u suprotnosti sa našim rješenjima. Ja mislim da ovo nije odrednica Bolonjske deklaracije, to sigurno nije, 16 uvjeren sam u to i u tom kontekstu bi bilo uputno da savjet, odnosno senat univerziteta potvrđuje rektora, a da ga bira upravni odbor visokoškolske institucije, odnosno ustanove, to potvrđuje i izbor direktora koledža i u tom kontekstu to bi se moglo, i po mom mišljenju, trebalo usaglasiti. S obzirom na stanje u univerzitetima, što kolega Špirić ukazuje sa punim pravom, objektivno ovo bi bilo nužno, maksimalno demokratizirati izbor rektora univeziteta. S obzirom na punu autonomiju univerziteta i visokoškolske institucijei u tom kontekstu biti na oprezu s aspekta pune demokratizacije izbora rektora, gdje je, jednostavno senat koji se sastoji od članova fakulteta, odnosno nastavnika, asistenata itd. objektivno ponekad moguće da može biti izvolviran ili jednostavno upućen da glasla za jednu ličnost ili,jednostavno da produžava do besvijesti mandate rektora, što nije dobro, posebno za reformiranje visokoškolske nastave u BiH. To je jedno. Znači, ovaj član 13. bi, jednostavno trebao sa puno obzira preispitati i vidjeti kako na koji način maksimalno demokrtizirati i učiniti transparentnim izbor rektora. To je jedno. Drugo, ovdje se ne vide fakultetli iz ovog zakona, ne vidi se, jednostavno struktura, jedna piramida organizacije univerziteta visokoškolske ustanove i kao što se kaže, znači fakulteti postaju organizacione jedinice, nisu formalno-pravni subjekti i jednostavno su sastavni dio univerziteta bez pravnog subjektiviteta. To je dobro. U krajnjem slučaju nije problem, ali problem jeste u tome što maksimalna centralizacija ide na uštrb demokratizacije univeziteta, ide na uštrb decentralizacije odlučivanja po fakultetima. Kako može biti rektor odgovoran za moj rad na jednom faktultetu na jednoj katedri itd. što znači da bi bilo dobro sa tog aspekta ovaj zakon nigdje ne pominje fakultet osnovnu jedinicu, organizacionu jedinicu visokoškolske ustanove kaošto je univerzitet. Nema pozicje dekana i ima jednostavno ingerencija odlučivanja fakulteta u okviru jednostavno univerziteta, shodno ovom okvirnom zakonu o visokom obrazovanju. Šta hoću da kažem? Hoću da kažem da mi ne kritički, ne kritički prenositi iskustva ilustracije radi Sitii univerziti iz Londona u bosanskohercegovačke prilike i uslove je dobro, ali ne kritički prenositi je promašena, pa možda i suviše jednostavno slobodno, što znači da se mora respektirati i tradicija ovih prostora i, jednostavno pfihopatologija funkcioniranja djelovanja univerziteta danas u BiH sistem visokog obrazovanja, pa i, da ne kažem geopolitički položaj ove države itd., ali, što znači da treba se naći jedna sretna simbijoza raspodjele ovlasti na relaciji univerzitet – fakulteti, fakulteti-univerzitet, u suprotnom neće to moći funikcionirati ljudi, što znači ovdje uovom zakonu nema organizacione jedinice, koja je pozicionirana. Nema fakulteta i njihovih ovlasti, znači niti veze fakulteta sa menadžmentom univerziteta. Ovdje je rektor direktor univerziteta. Ovdje rektor rukovodi univerzitetom. Znači, to moramo uzeti u obzir s aspekta pune centralizacije odlučivanja i vođenja univerziteta od strane rektora. Od strane rektora jedne ličnosti nema ni prorektora ovdje, ni prorektora nema. Što znači ja molim Ministarstvo civilnilh poslova i komunikacija, ako je ikako moguće da sagleda ove, jednostavno sugestije, korisne sugestije i da jednostavno optimizira raspodjelu ovlasti. Još jedanput ponavljam, bez suvišne centralizacije univerziteta ili lociranja svih ovlati i moći u ruke jednog čovjeka, u ruke jednog čovjeka, ponavljam još jedanput. Rektora koji i vedri i oblači, koji daje, jednostavno zapošljava ljude koji organizira konkurse i svaki posao. U tom kontekstu, to su moja samo razmišljanja. Ja sa puno uvažavanja sam čitao ovaj zakon, dobro ga proučio, mislim da u cjelosti treba ga danas usvojiti u prvom čitanju, a ako ima snage, ja bih predložio Ministarstvu civilnih poslova i komunikacija može još uvijek intervenirati na ovaj tekst, shodno ovim, jednostavno korisnim sugestijama, stvarno sa današnjeg zasjedanja Predstavničkog doma. Znači, u cjelosti podržavam donošenje Okvirnog zakona o visokom obrazovanju sa svojom napomenom na kraju, ovo je ljudi Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, ovo nije Dom nroda Parlamenta BiH. Tamo gdje je Dom naroda štite se vitalni nacionalni interesi i dajemo, jednostavno prebacimo tu diskusiju tamo gdje treba da bude locirana. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Avdiću. Gospodin Vinko Zorić, isprava krivog navoda. Evidentirao sam, pročitat ću vam da se znate odrediti za raspravu, znači, nakon gospodina Zorića, je li ostajete kod replike gospodine Joviću? Replika Jović, ide gospodin Gligorić, pa gspodin Kunić, pa gospodin Novaković, Raguž, pa gospodin Felić, pa gospodin Potočnik, gospodin Bešlagić. To bi bio redoslijled.
Ja mislim da nije dobro da svoju raspravu o jednom ovako vrlo važnom zakonu gospdin Avdić završava na ovakav način. Prvo, ako pitate što je ispravak, mogu što god hoću ispraviti, evo, mogu ovo, nije ovo Predstavnički nego zastupnički npr. ali hoću i ja kazati ono što me boli, a to je da nitko, nikome pa ni Miri Joviću dozvoliti pričati i o nacionalnim stvarima i o stvarima koji se tiču jednog naroda, pogotovo konstitutivnog naroda. Dakle, ova kritika koja je upućena na kraju je upućena i meni, a ja sad razmišljam nakon ovog mog javljanlja replike, ispravka navoda kako god hoćete, razmišljam da bih se javio i zar aspravu i ako sam mislio ovo odšutiti i trpiti, jer nikad u ovih 14 godina bavljenja politikom nisam se osjećao ovako posramljen kao danas kad sam došao na ovu sjednicu i na ovu točku dnevnog reda i nedaj Bože da se osjećao više posramljen nego danas. A, ja vam kažem drage kolege i kolegice zastupnici u ovom zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, akobi se bilo tkood vas osjećao kao ja danas, ja bih bio vrlo nesretan.
Ja mislim da je ovo bila korektna interpretacija krivog, korekcija krivog navoda, ali ako inzistirate, evo, izvolite gospodine Avdiću.
Ja u svojoj diskusiji nisam spomenuo ni jednog poslanika ni jedan klub, u tom smislu, sasvim sam principijelno govorio i mislim na ovakav način privatizirati mišljenje ili jednostavno tumačiti na sebi svojstven način nije u krajnjem slučaju poželjno u Predstavničkom domu.
Gospodine Avdiću nije bilo privatizacije mišljenja. Ja sam svjedok kao predsjedatelj što ste točno rekli. Govorili ste da nije mjesto raspravi o nacionalnim temema u ovom domu, na što vas je gospodin Zorić upozoro kao šef kluba i s pravom vas upozorio. Hvala lijepo. Gospodin Ivo Miro Jović. Apsolutno, zato što ...
Ja bih htio ako sam dobio riječ. Dozvoljavlate gospodine Avdiću da vam se obratim. Vi ste danas rekli da je među univerzitetima postignut konsenzus i ja doista želim tu činjenicu potvrditi, ali u ovoj zemlji ima i sveučilište, s njim nije ni razgovarano, niti je postignut konsenzus. Hrpu papira ispred sebe imam, od studentskog zbora tog sveučilišta, od akademskog zbora, od rektora, od dekana i senata itd. koji se protive od rane mladosti ovog zakona ovakvim rješnjima. 18
Izvolite gospodine Avdiću.
Ja bih molio onda ministra civilnih poslova i komunikacija Vijeća ministara da još jedanputa ovom skupu prenese ko je sve od visokoškolskih institucija, odnosno sveučililšta univerziteta, dao saglasnost na ovaj tekst zakonoa? Ja vas molim. Ovo je vrlo ozbiljna, jednostavno primjedba gospodina Jovića i u tom kontekstu nemojte da budemo u zabludi.
Zahvaljujem se, gospodin Halilović je rekao, dva puta je govorio, sad je rasprava, pustimo i zastupnike neka kažu, gospodin Halilović se može na kraju obratiti, odnosno, može kad god hoće, ali nemoramo reagirati na svaku zastupničku raspravu i izjavu. Ja vas molim da se uvažavamo u tom pogledu, pai ako se razlikujemo. Hvala lijepa gospodinu Avdiću. Riječ ima gospodin Gligorić.
Gospodine predsjedavajući, predsjedništvo, članovi Savjeta ministara, dame i gospodo, Na ovom predlogu zakona radilo se mnogo. Mnogi su bili uključeni od komisijskih, znači, faza pa do, praktično evo sada Parlamenta. Radio sam mnogo i u Ustavno-pravnoj komisiji i slažem se sa onima koji su govorili da je uloženo mnogo energije i napora da bi se došlo do kvalitetnog prijedloga zakona. Istovremeno hoću da kažem zbog ovih replika i krivih navoda da imam i jedno razumijevanje za ovo što su predstavnici hrvatskog nroda ovdje rekli. Naravno, imamo i činjenicu da smo imali i sasvim dovoljno vremena da u proceduri koja je bila omogućena iskažemo i različito mišljenje, pa do i amandmana koje imamo priliku da uložimo i koji su uloženi na ovaj prijedlog zakona. Naravno, ovim ne želim da kažem da, bez razlike što su i neki drugi govorili da smo u proceduri imali mnogo toga reći i da su to rekle, da su to rekli i univerziteti i fakulteti, studentske asocijacije. Niko ne može da, naravno spori pravo da i Klub HDZ-a, također, na skupštini, kad se danas raspravlja, sasvim legitimno postavlja svoje zahtjeve. Ja želim da kažem o principima, koji su u ovom zakonu da su oni prihvatljivi i da su oni prihvatljivi i da su oni u skladu sa standardima i onom o čemu je gospodin ministar Halilović govorio, u potpunosti se slažem, kao i sa diskutantima da je ovo jedan od najvažnijih zakona iz oblasti reformi, koji će naši građani, a praktično je tu uključeno i osnovno i srednje, a sada visoko obrazovanje, svako imati prilike da u svom konkretnom životu vidi prednost ovih novih zakona. Najviše sam želio reći zbog onih koji su pisali, kao što su studentske asocijacije, da kao poslanik imam razumijevanje za njih i da su one dobro došle i da oni, zaista ovim zakonom očekuju da one diskriminatorski položaj, koji su, objektivno imali u dosadašnjem društvu, treba eliminisati. Ali, sam se i na Ustavno-pravnoj komisiji usprotivio i danas se protivim u ovom parlamentu, kada pišu rektori ili oni koji su doprinijeli da nema reforme u dosadašnjem sistemu visokog obrazovanja isto tako zdušno traže i traže od nas poslanika danas da mi podržimo taj zakon. Hoću da kažem da u jednom istraživanju, koje je provedeno, upravostudenti su bili diskriminisani od strane određenih profesora, koji su danas isto tako ili koji misle da su dio reforme itd. Zato bih Savjet ministara, ministarstvo i svi oni koji su u izvršnoj vlasti morali voditi računa kasnije kad donesemo zakon njegovu implementaciju kod ispunjavanja svih uslova i zato dr Kunić i ja, kada je u pitanju amandman SNSD-a o izboru rektora ga u potpunosti prihvatamo i sve ono što ste rekli vezano za rektora i postavljanje profesor dr. Avdić, sa kojim se potpuno slažem, u 19 ukupnim reformama moramo imati ovaj amandman koji će eliminisati monopol koji je do sada bio prisutan. Nravno, kod drugih, drugi amandmani koji su uloženi, mislim da ga mi nećemo moći prihvatiti osim ovog amandmana od strane SNSD-a, koji trtira izbor rektora. I, naravno, da pokušam ovim da završim, da prije svega ove reforme koje će biti, kad je u pitanju obrazovanje, kad je u pitanju literatura prema Bolonjskoj deklaraciji, mi danas, jednostavno imamo profesore koji pišu knjige po 900 stranica, koji pišu knjige svojim kolegama, koje djeca u prvoj godini i drugoj, apsolutno ne razumiju i zato smatram da ograničenje kao broja stranica, broja sati, zatim izbora u organe studenata, jeste reforma da bi se izbjegao monopolistički položaj, jer i sam sam profesor i znam koliko profesor može da upropasti neku mladu osobu i, druga stvar. Druga stvar, ovo kad govorim, govorim o tome, što na našim fakultetima prolaznost ocjena je, neću da govorim sada upiše se 400 studenata u prvoj godini, a završi 4 ili 5 dođu u četvrtu godinu. Ako hoćemo reforme, kao što je u koledž u Americi, na koledžima 80% je prolaznost. Pa zar su to naša djeca gluplja od američke djece pa damora proći samo 4 studenta u četvrtu godinu. Zbog toga smatram da je reforma potrebna njima, a da su profesori kočnica objektivno takvom jednom naprednom odnosu, jer smatraju da su ta djeca praktično pred sudijama, a ne pred ljudima koji trebaju da im pomognu. Zato smatram da ove reforme treba podržati i zato smatram da ćemo na taj način kroz reformu i implementaciju ovih zakona doći u poziciju da danas izjednačimo privatne fakultete sa državnim fakultetima, zato što u organima vlasti izvršnoj, prije svega inspektori i njihovi ministri vrše kampanju protiv privatnih fakulteta, jer žele monopol državnih fakulteta i boje se konkurencije i koledža fakulteta ili univerziteta koji će biti na privatnoj osnovi. Svijest je, upravo problematična kod onih, koji danas kontrolišu, kao što su određena ministarstva na entitetskom nivou, fakultete kod ispunjavanja uslova i drugih jedno im daju saglasnsot, registruju se u sudu, sutra vam prijeti, oprostite da vam to zabrani. Eh, zato će ovaj zakon o visokom obrazovanju eliminisati ratne zakone, koje imamo na entitetskom nivou i koji onemogućavaju progres i reformu koju ćemo mi, nadam se danas u prvom čitanju i za par dana usvojiti i na taj način urediti i tu oblast, kojoj se i te kako mnogo protive neki, koji nam pišu pisma, u kojem traže da mi to podržimo, a da oni to u međuvremenu su ljudi koji razumiju progres i napredak, a mnogi su zalutali kad je u pitanju sistem obrazovanja. Evo, na taj način bih ja predložio da nakon provedene rasprave, prihvtimo u prvom čitanju, da se dogovorimo možda vezano i za drugo čitanje i da na taj način ispoštujemo ovaj rok, ja mislim 7. maj kako bi obezbijedili uslove, prije svega ono što treba da ispuni BiH, jer to je važnije od kredita Svjetske banke koji jeste važan, ali svakako je važnije ispunjvanje uslova koje treba da ispunimo kao opšti cilj svih i pozicije i opozicije o tome smo se dogovorili sa našom političkom izjavom i da na taj način riješimo i ovaj važan zakon u ovom domu. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Gligoriću. Riječ ima gospodin Kunić. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, Ja sam dosta govorio vezano za ovaj zakon na Ustavnoj komisiji, no, osjećam potrebu da je potrebno neka pitanja ovdje potencirati. Jasno, za mene su ne prihvatljivi ovi amandmani gospodina Jovića 20 i gospodina Raguža, jer oni ruše koncept zakona. Prihvaćanje ovih amandmana, značilo bi da danas taj zakon ne može proći. Dakle, oni ulaze u suštinu i oni su za mene ne prihvatljivi. O ovom amandmanu SNSD-a može se razgovarati i on je prihvatljiv i on je čak normalan u nekim zakonima o visokom obrazovanju. Šta se meni ne sviđa u ovom zakonu? Dakle, zakon je u neku ruku prihvatljiv, naravno, jer je prošao dugotrajnu jednu iscrpnu raspravu kroz razne komisije koje su formirane, u saradnji sa entitetima, ovakav koncept zakona prihvaćen je od strane entiteta, koliko mi se čini. Ministri entiteta dali su svoju saglasnost, odnosno predsjednici vlada i, ako moram reći ja lično imam rezerve prema ovom zakonu. Zašto imam rezerve? Imam rezerve što se ruši jedna tradicija na ovom prostoru, a to je tradicija fakulteta. Fakultet je nukleus na ovom prostoru, nukleus visokog obrazovanja. On se ovdje spominje u vidu organizacione jedinice, dakle, svodi se na jednu organizacionu jedinicu, gdje rektor postaje apsolutni vladar na univerzitetu. Mislim da je to jedan centralistički vid, centralistički vid koji nije primjeren za naše prostore. Nažalost, još uvijek imamo mentalni sklop naših ljudi, koji su isuviše subjektivno raspoloženi i uspostavljaju u prvom redu subjektivne odnose prema ljudima i bojim se da ćemo imati loše situacije na pojedinim fakultetima, vezano za ovaj slučaj. Druga stvar, ovaj zakon ne stimuliše nastavno osoblje na fakultetima ... ne stimuliše, jer gotovo sve stvari su prebačene na univerzitet. Fakultet je organizaciona jedinica jedna ekspozitura, koja će biti odvojena od univerziteta, postavlja se pitanje opsluživanja i studenata. Dakle, u tom pogledu, mislim da je napravljena velika greška, koja, nažalost, ne mislim da je napravljena velika greška, koja, nažalost neće biti dugo ispravljena, jer zanmo kako donosimo odluke uovom parlamentu, vrlo teško donosimo odluke. Vrlo teško postižemo kompromis. Evo vam primjera. Slovenija je prihvatila ovakav koncept zakona, kao što mi imamo, nakon tri mjeseca vratili su se fakultetima.Dakle, ponovo su vratili pravni subjektivitet fakultetu. U razgovoru sa jednim uvaženim profesorom, dakle, sa jednim uvaženim profesorom, dakle profesorom od karijere iz Ljubljane mi je rekao nemojte praviti gluposti, mi smo to napravili pa smo se vratili za 3 mjeseca natrag, jer veli nastao je haos na fakultetima, odnosno na univerzitetima. Vi znate kako su Slovenci pragmatični koji vrlo brzo reaguju i oni su uspjeli za tri mjeseca da vrate to u prvobitnu poziciju. Mi to nećemo moći sozbirom na način donošenja na način donošenja odluka. Ovdje su potencirana neka pitanja i ja bih želio sozbirom da se bavim teorijom prava da pokušam dati svoje mišljenje. Rečeno je da je ovaj zakon nije u skladu sa Ustavom BiH, Ustavom, ustavima kantona itd. Nije obrazovanje na nivou entiteta. I to je izričito rečeno, to je gospodin Jović lijepo apostrofirao i jednu ključnu ustavnu odredbu, a to je da sve ono što nije izričito navedeno u Ustavu BiH pripada entitetima. Ali u ovom slučaju entitetske vlasti su prihvatile jedan dio poslova da prenose na zajedničke institucije. Drugu stvar koju je gospodin Jović, on me je inicirao dakle da razmišljam o ovom pitanju i da to stavim svima da pokušaju razmisliti gdje je rekao da je obrazovanje u Federaciji na nivou kantona. Jeste to piše u Ustavu Federacije. Sada ja postavljam pitanje – da li je Federacija trebala uskladiti svoj ustav sa Ustavom BiH kada u Ustavu BiH stoji da sve ono što nije navedeno u Ustavu BiH taksativno pripada entitetima, pa vjerojatno i ono što, kantonalne vlasti su niže vlasti pripada entitetima. Nemojte se smijati. Nemojte se smijati. Pokušajte malo razmišljati o tim stvarima. Dosta je bilo potezanja, usklađivanja Ustava Republike Srpske sa Ustavom Bosne i Hercegovine. Mislim da je ovo pitanje koje će se sasvim sigurno u dogledno vrijeme pokrenuti. Dužan sam da kažem još neke činjenice šta studenti smatraju. Studenti Univerziteta u Banja Luci smatraju da je trebalo zadržati subjektivitet fakulteta. Dakle veći dio fakulteta studentskih 21 organizacija smatraju da je trebalo zadržati subjektivite fakulteta. I da ćemo tim činom sasvim sigurno izgubiti na organizacionoj strukturi, sređivanju organizacione strukture na Univerzitetu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu dr. Kuniću. Riječ ima gospodin Novaković. Dajte samo malo, biće rasprave gospodine Joviću dobićete riječ. Nije sporno, ali mislim dajte da malo. Imaćete priliku za raspravu još pa da ne repliciramo na svaku diskusiju. Ako uvažavate. Ako ne, evo dajem vam riječ. Izvolite.
Onda će biti bespredmetno kasnije. Imamo sreću kao Parlament da ovdje sjedi ovoliki broj ljudi iz znanstvenih institucija. I želio bi ih onda upitati – da li ste i jeste li prepoznali Bolonjski put u kojeme fakultet gubi pravni subjektivitet. Jedno sveučilište, jedan univerzitet u Bosni i Hercegovini, to je Tuzla, uradio je prije par godina i slovi kod međunarodnih čimbenika, pa i onih koji su davali sugestije na ovaj zakon da je vodeće u tome pogledu. Zato, ako danas govorimo pod ovom u prvom čitanju o ovom zakonu, onda su to načela i principi Bolonjskog procesa, a iz ove diskusije se vidjelo da bi se odstupilo od tog Bolonjskog procesa ako fakulteti zadrže subjektivitet. Osobno se mogu prilagoditi promišljanju gospodina profesora Kunića, jer znam i Austrija i Finska da imaju slične probleme. Ali se ne mogu složiti sa ovim da je Zakon izuzetno dobar, međutim, sukladno onom što se desilo u Sloveniji, ako ga usvojimo doće do kaosa. Pa ne znam u čemu je dobar ako će izazvati kaos. Vi ste rekli ono što ja mislim, tako sam razumio, pa se ispričavam. Isto tako želim krivi navod da su se entiteske vlasti usuglasile, nisu profesore se entitetske vlasti usuglasili jer Federacija nema takve ovlasti, niti se je tko sa razine entiteta Federacije usuglašavao osim ministra koji nema takve ingirencije. Ako je se usuglašavao. Toliko.
Zahvaljujem se. Riječ ima gospodin Novaković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja bih prvo rekao da sam u diskusiji gospodina Jovića prepoznao mnoge svoje diskusije do sada u ovom parlamentu i mnogo puta upravo na ovakav način pokušao da kažem kako je neprihvatljivo prenošenje nadležnosti sa jedne institucije na drugu instituciju. Nažalost nisam imao najčešće podršku ovog parlamenta na takvim i u takvim tonovima, odnosno na takvim diskusijama tako da ne bih prenosio tu priču na pojam principijelnih ili neprincipijelnih koalicija. Naime, ja ovdje zastupam određene interese i u tom smislu se i zavisnosti od realizacije tih interesa opredjeljujemo prema nekim projektima. I zaista niti je, niti će biti u interesu Kluba, a isto tako čuo sam i od kolega ostalih kolega iz RS da se ovlaštenja visokog obrazovanja u potpunosti prenesu na nivo Bosne i Hercegovine. To je suprotno našim stavovima i ne radi se ni o kakvim principijelnim ili neprincipijelnim koalicijama. Ono što su kolege rekli oko značaja, ja ne bih ponavljao, je li značajno ili nije značajna ova reforma. Nismo ni mi zadovoljni kako ovaj zakon izgleda. Možda je on mogao biti i drugačiji, možda je ova reforma mogla i drugačije ispuniti neke zahtjeve koje su navedene i koje su postavljene pred. Možda su entiteti mogli zadržati i veći dio, po nama i veći dio nadležnosti, ali očito je da je ovdje tražen kompromis između onoga što treba 22 prenjeti na nivo Bosne i Hercegovine i onog što treba ostati na nivoima entiteta. Ja govorim prije svega o entitetu koji je imao te nadležnosti, dakle govorim o Republici Srpskoj. Ali smo isto tako potpuno svjesni da bez jednog takvog kompromisa ne bismo ni dobili ovakav tekst zakona. Dakle, mi smo potpuno svjesni isto tako činjenice da je Vlada Republike Srpske i da su drugi organi, odnosno nadležni organi Republike Srpske bili spremni i iskazali spremnost da dio nadležnosti prenesu kao što je to i regulisano ovim zakonom i u tom smislu će Klub SDS podržati principe na kojima stoji ovaj zakon. O primjedbama upućenim u smislu izbora kandidature za izbor rektora itd. ćemo se naravno opredjeliti u amandmanskoj fazi jer imamo čini mi se amandman gospodina Kragulja na taj član, tako da mogu reći jedino da za nas nije sporna ta odredba dakle da jednostavno omogućimo određene i promjene kada već radimo reforme ovdje da omogućimo i određene promjene u tom personalnom smislu na postojeće univerzitete. Dakle Klub SDS podržava principre na kojima je zasnovan ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Novakoviću. Riječ ima predsjedavajući Doma gospodin Martin Raguž.
Zahvaljujem se i pozdravljam sviju. Mislim da je rasprava otvorena i transparentna pa evo ja ću nastojati da dam svoj doprinos tome. Naravno, morao bih i odgovoriti jer su ovdje nekoliko stvari eksplicitno upućene prema Klubu ili prema osobama iz Kluba HDZ-Demokrščani pa evo krenuću od onog da su amandmani koje sam ja podnio neprihvatljivi, jer mjenjaju koncepciju zakona, to je rekao uvaženi zastupnik gospodin Kunić. A ja bih samo rekao, ko nije imao prigodu može uzeti amandmane, neka mi se nađe jedan zarez, jedna točka gdje ti amandmani nisu usklađeni sa Ustavom i ustavnim rješenjima i u kojoj mjeri dovode u pitanje suštinu koncepcije. Dakle, ako želimo zaista biti dosljedni i prenositi raspravu sa Ustavno-pravne komisije, onda možemo reći da smo imali dvije mogućnosti gospodo. Da napravimo pravu reformu, da prenesmo ovlasti na razinu Bosne i Hercegovine, da standardiziramo rješenje od nostrifikacije, mobilnosti, evropske kvalitete u međusobnom pružanju usluga, pozicije sveučilišta, finansiranja kvalitete programa i sveg ostalog i da to učinimo za svakog stuedenta u Bosni i Hercegovini isto, jer donosimo državni zakon. Ne donosimo mi danas entitetske zakone. Podsjetio bih vas, ovo je državni zakon. I nakon obilne rasprave i konsekventnih amandmana koje smo podnjeli tamo odbijena su načela i pristup tih amandmana da se stvar dosljedno provede na državnoj razini. I to sa 4:2. Ako nećete znači cjelovitu reformu, državnu, hoćemo li onda dosljedno poštivanje Ustava, uz mogućnosti koje daje taj ustav sa svim svojim ograničenjima. I ti amandmani su takođe odbijeni. Dakle ni varijanta cjelovite reforme ni varijanta dosljednog poštivanja Ustava nije prošla. To ja moram reći zbog javnosti i zbog ovog doma. Pa gospodo ovo je politička borba. Ne mora se ona danas završiti i neće i možda će se završiti negativno po jedan klub i neću sada govoriti neke snažnije riječi itd. Gospodine Lagumdžija uopće me ne morate upozorovati, već prije vas mislim o tome. I hvala vam na brizi da se u ovom parlamentu ne izgovore teške riječi. Samo bi i vi o tome trebali voditi računa, a ja sam u ovoj situaciji bio gospodine Lagumdžija prije tri godine, kada me već 23 upozoravate, kada ste vi kao lider opozicije ignorirali recimo jednu legitimnu izbornu volju jednog naroda i završili ste u političkom smislu takvom kako ste završili. I danas mi možemo ovdje izgubiti u glasovanju, da da gospodine Avdiću slobodno komentirajte i gledajte, ja stojim iza svake svoje riječi, dakle ako vi danas možete u ovom parlamentu tvrditi da je postignut puni koncenzus ignorirajući ovdje činjenicu da su se ljudi pismeno sa sveučilišta obračali kao institucije znači sveučilište, plus studenti, plus odogovorne osobe institucionalno koje predstavljaju važen karike u elementima identiteta jednog naroda i ako to ignorirate i ako vam smeta to što neko ukazuje na to, onda se mi trebamo zapitati kojim to putem mi plovimo? Dakle toliko o principijelnostima ovdje i neka ostane to zabilježeno. Ja želim osobno reći dakle, mi smo apsolutno za reformu visokog obrazovanja i za primjenu svakog međunarodnog relevantnog dokumenta koji tretira visoko obrazovanje, Bolonjsku deklaraciju, Lisabonsku deklaraciju, Sorbonsku deklaraciju, deklaraciju iz Selamanke iz Pariza, sve dokumente želimo da se implementiraju u ovom zakonu. To želimo zbog studenata, ne zbog političkih interesa. Ali nemojte od nas očekivati da u ovoj igri bosanskohercegovačkoj pristanemo na pravila igre u kojoj će biti sve dozvoljeno kako bi se realizirali određeni politički ciljevi pod firmom reforma visokog obrazovanja. A imali smo situaciju sa Okvirnim zakonom o osnovnom obrazovanju gdje se trebalo naputcima ministara rješavati pitanja koja se tiču primjene službenog jezika i danas imamo borbu oko toga. To je ustavna kategorija gospodo. Govorimo o ustavnim kategorijama, govorimo o evropskim kategorijama i ta politička borba mukotrpna traje i danas i taj stereotip da smo mi protiv reforme, da smo mi segregaciju polako se to topi, evo i u Vijeću Evrope i u drugim isntitucijama i istopiće se ona. Nismo mi ni za kakavu segregaciju, ni za diskriminaciju, nego nismo ni za to da izgubimo svoj identitet u svim tim evropskim procesima. Samo to želimo. Ništa više. Dakle nema teških riječi. Nema optužbi, nema ničeg drugog. A da bi to konzekventno onda proveli gospodo, onda moramo reći o čemu se ovdje radi. Dakle, ako nema ustavnih rješenja na razini Bosne i Hercegovine, eksplicitno a prihvatila Ustavna komisija tako kao što je prihvatila u okolnostima u kojim jeste prihvatila da postoji ustavni osnov za donošenje ovog zakona, onda bi trebalo uvažavati kao što se uvažava Republika Srpska i niko je od nas nije doveo u pitanje ni jednom riječju ni na Ustavno-pravnoj komisiji niti njenju poziciju, kao što je Entitet Brčko u ovom zakonu predviđen, ista kategorija, isti odnos mora važiti gospodo za županije, odnosno kantone. Jer imaju eksplicitnu nadležnost za to. Izvornu nadležnost imaju i ovdje se ne tretiraju. I hoćete prenjeti tu izvornu nadležnost ne na razinu Bosne i Hercegovine, evo mi smo spremni dakle jesmo. Odmah istog časa, evo tvrdim vam ne postoji osoba koja će dovesti to u pitanje, nego na razinu Federacije gdje su odnosi takvi kakvi jesu, neću ih drugačije kvalificirati, ali u ustavnom zakonskom smislu mi nemamo jamstva da možemo sačuvati tu vrstu decentraliziranih kompetencija koje su imanentno evropske. I samo se o tome radi, ni o čemu više. Ni o kakvoj segregaciji i to je trebalo uvažavati i na Ustavno-pravnoj komisiji i ovom domu. I gospodine Gligoriću ako već hoćete tako podržavati i govoriti o rokovima trebate ovo, ovu argumentaciju uvažiti. Ako, i naši amandmani u tom pravcu gospodo. Ako ima spremnosti da se ta, takav pristup amandmanski prihvati, evo tu smo, danas riješimo sve za 24 sata. Nema nikakvih problema. Ali nemojte reći da opstruiramo zakon da ne želimo zakon i da smo bilo koga pojedinačno i protiv ministra i protiv ministarstva i protiv bilo koga. Dajte da jednom u Parlamentu omogućimo legitimnu političku raspravu, pa rezultat kakav bude. Niko ovdje neće reći. Ako bude zakon usvojen, usvojen, hvala bogu usvojen, biće primjenjivan. Postoje neki drugi mehanizmi, ako neko misli i na drugim mjestima, slažem se svama gospodine Avdiću gdje se može tražiti ta zaštita, ali to će procjenjivati stranke i ljudi. Ali ovdje se radi o tome da reforma nije konsekventno 24 provedena, to je prvi zaključak i zato sam se javio najviše, to je polureforma koja zbog tih polu koraka na žalost ima političke implikacije. I ako nema spremnosti da se ide u potpunu reformu, nemojte prihvatati rješenja koja nekoga smatraju tu inferiornim, odnosno oštećenim. Ne bi bilo korektno. Jer amandamni koji su ponuđeni ne prejudiciraju rješenja i ne dovode u pitanje ni jedan ustavni osnov, niti jedan ustavni interes koji je artikuliran bilo u entitetskim, bilo u državnom Ustavu Bosne i Hercegovine. I to je odgovor gospođi Palavrić zašto je pitala gdje postoji zabrinutost. Gospođo Palavrić, mi kao Klub ne možemo ove ovlasti dati suglasnost da se prenesu zakonodavne i isključive ovlasti Kantona na Federaciju. Eto i zbog toga smatramo da je to ne principijelno da nije sukladno Ustavu i da nemamo jamstva za zaštitu ovih pitanja. To je čist i jasan odgovor. Dakle ne trebamo se oko toga dalje raspravljati. Ali, hajmo spomenuti još par riječi, pošto se u javnosti vodila jedna vrlo ovako rekao bih ozbiljna rasprava te svaki legitiman zahtjev kaže to je zahtjev za etnički univerzitet, to je ovo, to je ono. Pa dajte ljudi, hoćemo li mi slobodno pričati ovdje. Hoćemo li mi odgovorno pričati. Pa nećete valjda misliti da će se popustiti pod takvom vrstom političkih pritisaka i ucjena i takav odnos prema legitimnim zahtjevima dozvoliti, a da se ne iskaže bar na mjestima političkog odlučivanja, a to je Parlament Bosne i Hercegovine. Radi se samo o poštivanju ustavnih odredbi i poštivanju odredbi koje se tiču službene uporabe jezika koji su važeći po Ustavu Bosne i Hercegovine. I taj miks koji se uveo u igru u ove zadnje tri godine, vjerujte mi rastopiće se, rastopiće se sigurni budite. I to će se rastopiti na način da ne bude opet Hrvati proglašeni kao izolacionisti, segregacionisti, nego ljudi koji žele evropska rješenja u ovom parlamentu. I neka danas ovakva rasprava bude. Ovo što je gospodin Zorić rekao neka slijedi taj dug rasprave. Ja još ni jednu reakciju nisam vidio na tragu ovih argumenata koji smo iznosili, ali i to je politika i to je red koraka i mi smo spremni i u tom redu koraka i u takvim okolnostima participirati i preuzeti svu odgovornost i za pozitivne i za negativne stvari. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedavajućem Doma. Za replike su se javili gospođa Seada Palavrić i gospodin Zlatko Lagumdžija. Nakon toga slijedi diskusija gospodina Mladena Potočnika. Dakle ovo je redoslijed predsjedavajući, dakle gospođa Seada Palavrić, replika, neka se pripremi gospodin Lagumdžija replika, a nakon toga za diskusiju gospodin Mladen Potočnik. Hvala vam.
Ja sam ustvari prije htjela iskoristiti svoje pravo za diskusiju, ali biću kratka koliko je i replika, pa ja želim uputiti nekoliko pitanja ministru, gospodinu Haliloviću. Naime, u članu 3. kada je riječ o definicijama nedostaje definicija stepen prvog ciklusa. Dopustite, ako imaju ostale dakle bilo bi korektno da postoji i ta definicija. Zatim jdan problem o kojem govori gospodin Raguž. Definicija nadležno entitetsko tijelo, prema Prijedlogu zakona označava tijelo koje djeluje na osnovu konsenzusa, a koje je određeno kao odgovorno za konkretnu funkciju u oblasti visokog obrazovanja od strane Federacije BiH ili ministarstvo određeno kao odgovorno za konkretnu funkciju u oblasti visokog obrazovanja od strane Republike Srpske. 25 Gospodo nedostaje neko ko će ove stvari uraditi za Distrikt Brčko koji nije entitet koji bi morao neposredno primjenjivati zakone Bosne i Hercegovine. Sljedeće pitanje je u članu 15. fakultet nema svojstvo pravne osobe, a ipak mu se daje pravo da raspolaže i upravlja zemljištem i zgradama koje su već u njegovom vlasništvu u skladu sa primjenjivim zakonima. Nadalje, u članu 18. visokoškolske ustanove u skladu odredbama ovog zakona imaju pravo da, pa prvo, izaberu svoja upravna i rukovodna tijela i odrede im mandat. Sada pitam u kontekstu amandmana Kluba SNSD-a kada govori o ograničavanju mandata rektora na dva, na najviše dva, da li je naš pokušaj kao zakonodavaca da odredimo broj mandata rektoru uz eventualno mješanje u autonomiju univerziteta. Iako i ja sama smatram da niko ne bi trebao više od dva puta biti rektor. Ali, da li bi to bilo mješanje u autonomiju. U istom članu 18. posljednja alineja, da visokoškolske ustanove odrede kao službeni jezik ili službene jezike jedan ili više jezika konstitutivnih naroda Bosne i Hercegovine. Za mene je takođe nedopustivo da na bilo kojem univerzitetu, ako želim studirati moram govoriti jezik koji nije moj maternji jezik, a jedan je od tri službena jezika u Bosni i Hercegovini. Dakle jedan je od jezika konstitutivnih naroda. I dalje,
Gospođo Palavrić, moramo poštivati Poslovnik. To je bila čista rasprava. Nisam vas htio prekinuti, za raspravu vam stoji mogućnost prijave i poštivanja redosljeda
Ja sam se prijavila ra raspravu.
Prijavili ste se za repliku. Dao vam je riječ.
Samo, izvinjavam se, ono sa početka države i entiteta. Evo je nalazimo ponovo u 57. i 58. da će se zakonom entiteta riješiti status dosadašnjih viših škola, najkasnije do početka 2005. i 2006. akademske godine zakonom entiteta. Ni jedan entitet ne može riješiti problem Distrikta Brčko. I, u članu 58. Brčko Distrikt će u skladu sa ovim zakonom, svojim propisom regulirati pitanje osnivanja visokoškolskih. Dakle, isto pitanje kojeće riješiti entiteti u članu 57. I, ja bih, zaista molila odgovore na ova pitanja. Hvala lijepo.
Hvala gospođi Palavrić. Za repliku se prijavio gospodin Lagumdžija. Izvolite Lagumdžija.
Zahvaljujem se predsjedavajući, ja se nadam da ste me registrovali za diskusiju, jer sam se javio, pa kad dođe vrijeme ja ću govoriti o onome što sam planirao, ali da ne bih govorio o jednom trošku, sugeriše kolega Belkić. Replika se odnosi gospodine Raguž na vašu tvrdnju da sam ja pre tri godine ovdje suspendovao legitimnu volju jednog naroda.
Ne ignorirao, to je bitno različito.
Ignorirao jednu volju jednog naroda. Smatram prvo vašu tvrdnju potpuno neumjesnom, ni prilagođenu današnjem dnevnom redu u cjelini, a naročito ovoj tački dnevnog reda, a da bih vas ispravio samo da vas podsjetim, da prije tri godine konstituisano Vijeće ministara, u skladu sa Ustavom ove zemlje, a da ne sjećam se gdje ste vi točno bili u tome, ali tadašnji predsjednik vaše stranke je pozvao ljude da krenu u projekat samouprave, jer vi nazivate tako kako ste nazvali, kao ignoriranjem volje jednog naroda, da dovršim do kraja ovu repliku i da vas podsjetim samo, dakle, da to ignoriranje je završeno izjavom tadašnjeg predsjednika HDZ-a gospodina Ante Jelavića da je hrvatska samouprava je li to vaše ignoriranje bila avantura, u koju su krenuli i u kojoj su pogriješili i ja za tu grešku ne želim da odgovaram, a kako smo mi predali vlast vama, poznato je javnosti, jer nismo pozivali nikoga ni u kakve avanture i nadamo se da će i sljedeći put kad se nova vlast bude konstituisala, makar ona bila i stara nova vlast, da će se uraditi na način kako smo mi uradili, a ne na način kako je urađeno prije tri godine.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Odgovor na repliku gospodin Martin Raguž. Izvolite.
Dobro, malo energije neće škoditi. Znači, ja sam u to vrijeme o kojem vi govorite gospodine Lagudmžija od strane Predsjedništva BiH, kao ustavno ovlaštenog predlagača, bio utvrđen kao kandidat za predsjedavajućeg Vijeća ministara što sam već i radio. I, u tom svojstvu službenog kandidata vi ste kao čelnik oporbe odbili se, ne samo vidjeti, ne samo javno susresti, nego odbili ste sastanak službeno ... Dakle, u tom smislu sam smatrao da, ne da ste ignorirali službenu volju, legitimnu volju, nego ste ignorirali jednu službenu odluku. Ali, to nije sad bitno. Vi ste onda uveli u kategoriju neke druge elemente. Ja sam to onako u hodu rekao, jer mislim da ima puno osnova da kažem da ima elemenata ignoriranja legitimnih interesa i danas. Dakle, ovdje se radi o faktima, a ne o emocijama i nisam rekao da ste suspendirali nego da ste ignorirali i ostajem kod toga i to će gospodine Lagumdžija ostati i povjesno zapisano. Ja za svaki svoj postupak odgovaram kao što ćete i vi pred zakonom, pred nadležnim institucijama i nemam potrebu ovdje da vam bilo šta drugo odgovorim. A, što se tiče projekta koji ste vi politički promovirali, on je bio, to će ostati zapisano, utemeljen na neustavnim Berijevim izbornim pravilima i propisima i vi znate da se odstupilo od tih u konačnici Berijevih pravila i propisa. Naravno, vi ste temeljem tih pravila formirali tu vlast i imali ste zastupnike iz Doma naroda, koji nisu bili, objektivno izraz legitimiteta. Nego takvog legaliteta kakav je bio zasnovan na Berijevim izbornim pravilima i propisima. 27 Ali, pošto vi, očito imate jednu vrstu problema u odnosu legaliteta i leglimiteta, to će nam ostaviti da o tome raspravljamo u politici u javnom životu i da se uvažavamo kao i do sada. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ragužu. Dakle, odgovor na odgovor na repliku, gospdine Lagumdžija izvolite.
Gospodine Raguž pošto se vaša tvrdnja odnosila na ignoriranje volje jednog naroda, hrvatskog naroda, to smo sada razjasnili šta to znači, samo da vas podsjetim da je na mjesto nakon vas došao predsjedavajući Vijeća ministara akademik profesor Božidar Matić, koji pripada, također, redu istog naroda kao i vi, a o stručnosti njegovoj u odnosu na vašu nema potrebe nikome da govorim, to je var svima jasno kad je u pitanju njegova stručnost. I, na kraju da vas podsjetim, ne želim, zaista da otvaram polemiku između vas i gospodina Jelavića da li je samouprava bila greška ili ne.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji.
Pa mogu vam reći da ću to pravo zadržati za sebe i da ću ga javno komentirati, ali vi me na to ne morate podsjećati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem i mislim da možemo nastaviti dalje sa raspravom.
Gospodin Zorić replika, pa gospodin Potočnik diskusija. Izvolite.
Pošto se pod replikom može pričati šta god hoćemo, a to je sad zorno demonstrirao gospodin Lagumdžija, ja ću kazati da njemu i njegovoj partiji, priča o hrvatsoj samoupravi neće donijeti ni jedan glas više na sljedećim izborima i opet ćete biti poraženi tamo gdje ste kao kandidate istakli ministre, zamjenike ministara, a koji nisu dobili ni jedan ili dobili su do 10 glasova u hrvatskom narodu. Dakle, i taj akademik nije dobio puno glasova od hrvatskog, a ni od drugih naroda i on je imenovan za Vijeće ministara, pa ni u ovom parlamentu nije dobio hrvatskih glsova. Dakle, o tomu je govorio gospodin Raguž, a nije o stranci HDZ i nije o hrvatskoj samoupravi. Pa vi ste iskoristili ovdje kao jedan šoumen priliku pričati o hrvatskoj samoupravi i o Hrvatskoj demokratskoj zajednici. Gospodin Raguž je kazao da je se, 2000. godine, nakon izbora 2000. godine ignorirala volja hrvatskog naroda. Kako? Pa tako da je u Domu naroda BiH bilo pet Hrvata, a da nisu neki, neki nisu uopće bili parlamentarna stranka, dakle, nisu imali u županijama da bi se delegirali prema Domu naroda Federacije, da da bi taj dom naroda izabrao tu petoricu, nisu imali ni jednog 28 predstavnika drugog. Dom naroda Federacije imao je konstituiran, nelegalno sa 14 zastupnika od 30.To uopće nije većina. I tih 14 su izabrali ovu petoricu u Dom naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. To je gospodine Lagumdžija istina, pogledajte u arhivu, pismokran itd. Ako vi tu petoricu smatrate legalno izabranim od 14 ljudi od 30 koji su trebali sjediti u Domu naroda, onda svaka čast, aferim, čestitam itd., ali vaša priča danas je šuplja priča i nećete dobiti ni jedan glas više na izborima 2006. godine.
Zaista nije replika, nego zaista ispravka krivog navoda. Krivi navod se odnosi samo na akademika Matića, koji je ovdje spomenut. Gospodin Zorić ovdje tvrdi da je gospodin Matić dobio desetak i ne znam koliko glasova, ja želim da vas obavijestim da je to krivi navod. Gospodin Matić se nije kandidovao ni ja jednim izborima, uopšte nije bio kandidat pa nije mogao dobiti ni jedan glas. Dakle, on nije bio kandidat nigdje. On je, jednostavno stručna ličnost izabran za predsjednika Vijeća ministara. O njegovim stručnim kvalitetima i njegovom radu ne bi trebalo posebno govoriti, samo krivi navod, vezano za to. ... da prebrojavam ko je Hrvat a ko nije, jer vi zaista predaleko idete kad ste u stanju da govorite tako nešto za gospodina Matića, smatram da je to nekorektno, jer ga ovdje nema.
Dobro, gospodine Lagumdžija zahvaljujem se. Samo tu vrstu korektnosti standardizirajte. Gospodin Jović.
Raduje me što je, dosita uvaženi gospodin Jozo Križanović, koji je doslovno rekao i ako nije neka ga ne bude bude sram. Ja sam legitiman, ali nelegalan član Pedsjedništva. Nisam pravnik.
Za riječ se javio gospodin Potočnik. Rasprava, molim vas za pozornost. Ima li još prijavljenih? Ja bih želio da zaključim redoslijed prijavljenihi da možemo planirati vrijeme, jer zaključivanje rasprave po ovoj točki? Mogu li pročitati prijavljenle? Znači, nakon gospodina Potočnika gospodin Bešlagić, pa gospodin Zlatko Lagumdžija, pa gospodin Beriz Belkić. Gospodine Joviću, da li vi ostajete za raspravu koju ste još jednu tražili na početku? Da. Dobro. Gospođo Palavrić, jeste li vi završili? Hvala lijepa, pa gospodin Moranjkić. Ja nemam više prijavljenih. Ima li još neko? Zaključujem raspravu sa ovim prijavljenim. Možemo li tako? Dobro. Ne uskraćujem pravo, nego dajem mogućnost da seprijavite, gospodin Moranjkić je do sada posljedni prijavljeni.
Hvala gospodine predsjedavajući, kolege i kolegice, Ispred Kluba poslanika BOSS-a, DNZ-a i mene kao slobodnoga, odnosno nezavisnog zastupnika, mi ćemo prihvtiti predloženi zakon. On nije definitivno i nije pravo rješenje, on je, u 29 stvari, samo okvirni zakon, kojega pod presijom međunarodne zajednice trebamo da prihvatimo i ako nećemo dobiti pare, nego ćemo samo dobiti kredit. Moram pri ovome da navedem da je HDZ u principu u pravu kad hoće da se ovaj zakon dovede do kraja, odnosno na nivou države. Ali, isto tako nije upravu, ako ne može da se dovede do kraja, odnosno na nivo države da se vraća na kantone, jer ni jedan kanton nema 500 tisuća ili 500 hiljada stanovnika kao što nema ni Distrikt Brčko. Razumljivo mi je da kolegama iz entiteta pod imenom Republika više odgovara da je to pola na entitetu, pola na držvi BiH. Ali, na kraju moram reći, makar i ovaj mali korak u stvaranju integracije obrazovanja na nivou BiH je za mene i za moje kolege prihvatljiv u ovom trenutku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Potočniku. Riječ ima gospodin Bešlagić. Izvolite.
Jozo je tražio repliku.
Gospodin Križanović, ispričavam se. Izvolite.
Meni je žao, zaista, možda će ova replika biti bespredmetna, ali bih molio naš kolegij koji predsjedava na ovoj sjednici, u ime Kluba to molim a nas zaštite u ovim debatama, koje nemaju veze sa dnevnim redom, koje kakvih kritika, koje kakvih, da kažem i vrijeđanja. Ja, zaista to molim, jer, zaista nema nikakve veze sa tačkom dnevnog reda, uključujući i vas gospodine predsjedavajući, jer pazite, htio sam reći da neću replicirati, upravo s razlogom da doprinesem efikasnosti rada ovog doma. Ovdje se navode krivi navodi, mislim da se improviziraju neke izjave, citiraju se pogrešno itd., što nema naravno veze sa nekim raspravama i ja vas molim u tom smislu, odustajem od bilo kakve replike, mada je bilo puno razloga do toga. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Križanoviću. Gospodin Zorić Replika, pa gospodin .. Bešlagić rasprava.
Ja bih najrađe na priče, na koje sam maloprije replicirao šutio, ali to zbog javnosti koja nas sluša, a i zbog ostalih kolega ne mogu. Pa, da bi se malo smirile ove strasti, ja tražim stanku od, u ime Kluba tražim stanku od pola sata odmah.
Nastavljamo sa radom točno u 13 sati. 30 [[PAUZA]] ... današnje sjednice Zastupničkog doma, na 3. smo točci, to je Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju. Sljedeći na redu za raspravu je gospodin Bešlagić. Izvolite gospodine Bešlagić.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, poštovane kolege, Ja ću reći samo par riječi, jer smatram da dosadašnja rasprava pokazala je i neke prednosti, ali i neke kontradiktornosti. Prije svega želim da naglasim da izlaganje koje je na početku imao gospodin Jović je, ukazalo na jednu stvar, a to je da stvarno danas u BiH Vlada Federacije nema nikakve ingerencije nad univerzitetom. To je činjenica. To je kantonalni nivo, ali suštinska stvar u tome što bih htio da naglasim pitanje da li su Hrvati učestvovali na raspravi o ovim stvarima, nije stvar ovog parlamenta. Postavljaju se ovdje dva pitanja. Da li su bili pozvani? Ako nisu bili pozvani to je stvar, ja bih rekao kritike onih koji ih nisu pozvali, a ako su bili pozvani pa nisu došli, onda mislim da se ne mogu pravdati zato što nisu došli,zato što možda hoće da opstruiraju. Mislim da tu moramo povući vi konosekvence i na pozive trebamo davati odgovore i kroz raspravu vođenu i koja se vodi dati svoje određene prijedloge. Druga stvar koju bih želio da naglasim, jer sam nekada obnašao funkciju predsjednika kantona, ja moram da kažem da je ovdje i gospodin Špirić rekao jednu stvar. Mi danas ne znamo koliko ljudi na kojim univerzitetima studira iz BiH, pa ne znam ja da li na tuzlanskom univerzitetu imamo iz RS iz Hercegovine ili na Banjalučkom iz RS i Hercegovine ili ne znam iz Distrikta Brčko, ali znam jednu stvar da su četiri kantona sa hrvatskom većinom izdvajali sredstva za univerzitet u Mostaru. Ja bih rekao Sveučilište u Mostaru, a da znam da za Tuzlanski univerzitet izdvajao samo Tuzlanski kanton. Hoću samo da kažem da je to jedna nelogičnost ako želimo stvoriti jednake uslove, umjesto da se stvore određeni uslovi za određene kvalitete i ostalo, evo danas se nalazimo u situaciji da upravo predstavnici HDZ-a ovdje raspravljaju o ovim amandmanima, ... amandmanima i moram da kažem da sam razočaran da od 20 amandmana, koje su predložili, ama baš ni jedan nije usvojen kao amandman. Ja sam ovdje pokušao da nađem evo jedan amandman slučajno, mislim to je amandman 34, gdje uopšte u tekstu koji ja imam zakona o visokom, u tom tekstu nema ovoga entitetski i državni nivo, tako da taj amandman se može smatrati usvojenim i bar kod mene nema ovog stavka 2. koji vi navodite kao takav. No, međutim, činjenica je sljedeća. Mi kao državni parlament suočili smo se sa jednom činjenicom da je Vijeće Evrope postavilo uslove za stvaranje zakona o univerzitetu, da se to postavi na dravnom nivou. Ja moram da kažem, da podržavajući osnovne principe, a to je stavljanje uloge studenata na prvi položaj, na prvu poziciju, da ovdje izloženi stavovi određenih poslanika da nema naučno-istraživačkog rada kao elementa, da izbor rektora kao amandman koji je SNSD predložio, ja, aposlutno podržavam, smatram da na taj način ćemo obezbijediti, ukoliko se prisvoji taj amandman, obezbijediti mogućnost da se promjenom ljudi dolazi do određenih kvaliteta i smatram da bez razloga što ne treba davati mjesto i ulogu fakultetu i dekanima u onom smislu kakvi mnogi zamišljaju da se vrate na stari položaj, treba strukturu univerziteta postaviti fakultete i dekane kao u jednoj piramidi, koja uz konsultacije mogu da dobiju ono mjesto koje i zaslužuju. Inače, moram da naglasim da sam se ovdje našao u jednoj dilemi zato što predstavnici HDZ- a gospodin Raguž i gospodin Jović su predložili faktički iste amandmane, ali, ja bih rekao suprotno ili bolje rečeno za 180, dok je Jović predložio da ti amandmani idu na centrani nivo, što po meni je, aposlutno prihvatljivo, ja sad govorim kao Selim Bešlagić, dotle je gospodin Raguž predložio, ja 31 bih rekao da se usaglasi postojeći zakon sa tim amandmanima, jer on, ovim predlaže da ovdje faktički uđe RS i kantoni kao elementi bez Federacije i država, a to je, kažem sada u toj meni koliziji, iz jednog prostog razloga što moram da kažem da Federacija nije odradila svoj dio posla i što nije uspjela da visoko školstvo prebaci na nivo, federalni nilvo i zbog toga vjerujte da se nalazim u jako velikoj dilemi šta i kako glasati, sem ovih osnovnih principa o kojima su prethodnici govorili oko važnosti ovoga, ja sam u jednoj dubokoj dilemi i kažem razočaran što, evo i naša ustavno- pravna komisija nije uspjela da ovih 20, a ja ću reći sada 19 amandmana, ama baš ni jedan amandman se ne prihvati kao solucija, jer bih ja rekao fond za stipendiranje mogao je da bude državnog nivoa, ako ima entitetski mogao je da bude i državni, pa da onda, evo kao, hajde da kažemo ministarstvo ima mogućnost da stvarno od talenata nagradi najbolje po tom osnovu. Kažem,izražavam svoje žaljenje zbog toga i hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem se gospodinu Bešlagiću. Kratko u ime Komisije gospodin Ćeman, pa onda riječ ima gospodin Lagumdžija. Izvolite gospodine Ćeman.
Htio sam, možda čak i izvinjenje što se ponovo javljam u ime Komsije, ali imam potrebu da u ime Komisije kažem, ipak, na ovu diskusiju koju je maloprije izrekao gospodin Bešlagić, a evo predsjedavajući Doma je istovremeno i kao član Komisije, odnosno jedan od predsjedavajući Komisije ustavno-pravne prisutan bio. Naime, zaista, može se doimati čudnim kako to Komisija da nije usvojila, evo kao što smo čuli ni jedan amandman kolega Jovića i kolege Raguža, koji se ovdje, evo predstavljaju i kao amandmani u ime, hajde da kažem, hrvatskog naroda, tako se oni predstavljaju ovdje. Pitanje suvislo, ali pojašnjenje je sljedeće. Mi smo pokušali, ja sam tako vodio Komisiju, evo ljudi koji su tu prisustvovali, da, obozirom na, ipak, konceptualno, da kažem suprotstavljena mišljenja u nekim bitnim, principijelnim pitanjima, da, ukoliko je moguće svedemo razlike na najmanju moguću mjeru i da s druge strane se, kao što smo, a to sam već rekao usaglasili bukvalno oko zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju pokušamo usaglasiti i na ovom pitanju. Naravno, i ja sam u ime ove komisije govorio ranije i sada, Ustavno-pravna komisija odlučuje, tako reći, ne može se usaglasiti, prema Poslovniku i mi smo tako i uradili i lično, dakle, nije bio problem bar sa mog stajališta prihvatiti mnoge te stvari, ali pošto smo konstatovali, u okviru rasprave o principima da je teško ili nemoguće usaglasiti se o principima, onda je pristup bar moj u vođenju Komisije i ako hoćete da kažem većine u Komisiji bio, hajdemo onda prihvatiti koncept koji smo dobili od predlagača, to je Vijeće ministara i da, eventualne izmjene kroz amandmansku korekciju budu, hajde da tako kažem marginalne prirode. U ostalom, to ste mogli i vidjeti kroz same usvojene amandmane, koji, bolje reći ne zadiru u principe. To je, u stvari razlog što mi, po mom u krajnjem slučaju, sudu nismo usvojili niz sasvim prihvatljivih amandmana. Je li to greška, nije li greška, evo u ostalom, pokazaće ova rasprava. Ali, ja želim, dakle, da ovaj dom, naravno i kolege iz Ustavne komisije, kao i ostale kolege shvate da smo mi u tom pokušaju našli jedan metodološki izlaz ili pristup, koji je na kraju imao rezultat na Ustavnoj komisiji koji ste vi dobili u pisanom izvještaju. Nisam ja time, vjerujte lično zadovoljanlllllll, ali to je bilo maksimalno moguće i završit ću time, dakle da kažem, evo kolega Jović koga trenutno nema, pominjao je dvije čini mi se ilustracije, dva amandmana, koja su mogli biti usvojeni, a da se ne dira, čak i ne zadiru u 32 ona principijelna pitanja koja su predmet spora ovdje prije svega. Recimo ono pitanje statusnih promjena fakulteta, univerziteta itd. Mi smo pokušali tad, kolega Jović nije preformulisao svoj amandman, da je to tačno, evo pokazuje se i u obnovljenom amandmanu. Mi smo objasnili tada da sama formulacija u zakonu, spajanje, pripajanje, ukidanje, to su u stvari forme koje se podrazumijevaju pod izrazom stausne promjene. Mogli smo to prihvatiti. Nije nikakav problem bio. Nije nažalost preformulisano ili ja bar nisam dobio eksplicite da je to preformulisano i zbog toga, recimo jedan takav amandman nije prihvaćen, mada nema nikakvih razloga da ne bude prihvaćen. Ako je formulacija statusne promjene, ali ako je samo formulacija da se iz postojećeg teksta briše riječ «i spajanje» onda to ne odražava tako modificirani amandman i onda u tom smislu nije moglo biti prihvaćeno. Ja se, dakle, izvinjavam što sam se ponovo u ime Komisije, mada se ne trebam izvinjavati uključio u raspravu, želio sam pojasniti, koliko sam uspio, opet možete se odrediti prema tome, da, dakle, nije bila ovdje riječ, nije bila nikakva neprincipijelna koalicija. Ovo je jedan, kad sam razgovarao o općim principima metodološki pokušaj da izađemo iz onoga što nam Poslovnik omogućava, a vraćajući se na rješenja koja je Vijeće ministara predložilo. Koliko je to dobro, evo vidimo i danas. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se gospodinu Ćemanu. Riječ ima gospodin Lagumdžija. Neka se pripremi gospodin Belkić, pa gospodin Moranjkić.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, cijenjene kolege,l ja se slažem sa svima onima koji smatraju da je ovo izuzetno važan zakon i njegova važnost se ne sastoji samo u tome što će njegovo usvajanje njegovo ukoliko bude u odgovarajućoj formi dovesti do odgovarajućih finansijske podrške za reformu visokog obrazovanja. Jako je dobro da imamo mogućnost da dođemo do zakona za visoko obrazovanje, za kojim postoji spremnost odgovarajućih međunarodnih fin. institucija, da se on pomogne. Bilo bi loše da ovaj zakon ne slijedi nikakva fin. i svaka druga akademska potpora. Također je jako važno da ovaj zakon otvori proces ka onome što svi zovemo, što svi i ako znamo i ako ne znamo o čemu se radi nazivamo bolonjskim procesom. I sigurno da je jedan ovakav zakon sam po sebi pomak u odnosu na stanje u kojem se nalazimo. Tim više što ukupne, da kažem stanje u visokom obrazovanju u BiH, kada je u pitanju podrška naučno-istraživačkom radu i kada je podrška stvaranja novog podmladka nastavničkog je, više nego ptrebna. Također je poznato nama da studentski standard danas u ovoj zemlji je na nedopustivo niskoj granici, a da, nažalost jedan sistem, koji smo imali i koji je podrazumijevao besplatno studiranje je potpuno razoren i da smo došli u situaciju da imamo potpuno drugu krajnost u odnosu na onu koju smo imali kada je studiranje bilo besplatno za sve one koji to žele, a koji su istovremeno talentovani pa i za socijalno najugroženije kategorije ljudi. Nažalost, mislim da neka rješenja iz ovog zakona, čak i ako prihvatimo njihove amandmanske najdobronamjernije pa i najviše što nam ovi amandmani ovdje pružaju, kada bi to sve ugradili, bojim se da imamo pred sobom jedan zakon koji još uvijek ima dosta otvorenih pitanja, koja nema potrebe da držimo takve. 33 Ja želim prije svega da izrazim podršku nastojanjima koja su se ovdje čuli u raspravi, da se zakon kao takav, a to nije sporno i principi koji oni sadrže, pa i sadržaj koji ovaj zakon trtira, da se maksimalno stave na nivo države i sve što ide u tom smjeru ja podržavam, ne podržavamo možda svi iz istih razloga, to je nevažno koji su razlozi zašto to podržavamo. Ja podržavam to zato što smatram da na četiri miliona stanovnika mi ne možemo imati dobar sistem visokog obrazovanja, ukoliko se on zatvara na niže razine od razine države. Mislim da finansiranje i pravljenje profesora, akademika, entitetskih i kantonalnih od županijskih pa i studenata, tako nešto, što je potpuno suprotno svim svjetskim trendovima kada je u pitanje visoko obrazovanje i zato u potpunosti podržavam sva nastojanja da se i neke amandmane ovdje, po nekim amandmanima, za koje, u tom smislu treba dati podršku, ali kad damo podršku tim amandmanima, mislim da opet mnoge stvari nismo riješili i ja ću kazati koje stvari smatram da nismo riješili ovakvim zakonima pa čak i najdobrojamjernijim probiranjima amandmana koje imamo na raspolaganju. Naročito nema potrebe da ostavimo neke stvri nedorečene i da ostave prostor za dalje politiziranje nečega u čemu politika ne treba da bude dominantna. Naime, dakle, još jednom podvlačim da, što je moguće veći nivo okrupnjavanja funkcija njihovog finansiranja i davanja certifikata za kvalitet za što je moguće većem nivou, u ovom slučaju konkretno državnom, a po mogućnosti ovim zakonom bi trebali da otvorimo ono što mi nedostaje priključak na sertificiranje, na zakonom definisano sertificiranje, koje je je višeg nivoa od našeg državnog, a prihvaćeno je kao međunarodni standard. Primjera radi, trenutno na fakultetu sa koga ja dolazlim, mi imamo u toku prijem jednog nastavnika koji je profesor na vodećem svjedskom univeritetu, koji je doktorirao preko okeana i glavnli problem je njemu danas da nostrificira jednu diplomu koja u toj zemlji se uopšte ne da, primjera radi. Tehnički gledano na našem univerzitetu profesor koji je doktorirao na Harvart, ukliko doktorira na Harvardu a ne magistrira u procesu doktorata, jer se tamo to ne radi. Dakle, smao, ukoliko želite dobijete magistarsku potvrdu, vi po našim nekim zakonima univerzitetskim ne možete tvrdim tumačenjima nostrificirati magistarsku diplomu sa Harvarda tamo ona nije ni postojala u vašem procesu dolaska do doktorata, nalazim samo kao jedan primjer, naizgled banalan, ali mi sad pokušavamo da nađemo načine da riješimo taj problem i takvih problema, siguran sam na svakom fakultetu, manje više imate. Dakle, mi trebamo otvoriti mogućnost da sertificiranje koje je iznad državnog nivoa, a prihvatljivo je po međunarodnim normama i standardima, kao što već imamo princip da Evropska konvencija o ljudskim pravima i slobodama kao akt višeg nivoa od našeg ustava, sastavni dio tog ustava, pa se onda ona i primjenjuje na taj način što se u ovom zakonu trebaju naći priključci prema sličnim standardima, koji su, da tako kažem sertificirani na višem nivou, čak i od državnog i to je razlog zašto ja samtram da bilo kakvo sertificiranje entitetsko i kantonalno je, najblaže rečeno, recidil nečega što nas ne vodi nigdje. Želim, također ovom prilikom da kažem, da princip, koji u potpunosti podržavam i koji mora bti ugrađen, a to je princip jednakpravnosti svakog naroda na teritoriji čitave ove zemlje. Dakle, ako se zalažem za davanje sersifikata odgovarajućih i visokog obrazovanja na državnom nivou, to ni na koji način ne znači da se to može raditi na način koji će dovoditi u pitanje jednakopravnost bilo kog naroda na bilo kom dijelu teritorije BiH. Mislim, ako sam dobro razumio, amandmani, već je kolega Bešlagić o tome govorio, amandmani kolege Jovića i kolege Raguža su, uslovno rečeno račvaju se u dva kraja. Ako je ovo što je gospodin Raguž odustaje, ja ću onda u tom smjeru, neću uopšte polemizirati s tim i samo u smjeru koji je gospodin Jović govorio. 34 Mislim da treba vrlo jasan biti, a to je da, ukoliko neke stvari dajemo na nivo države i želimo da obezbijedimo jednakopravnost na nivou države, jednakopravnost se ne obezbjeđuje kroz konsenzus o stvarima koje nisu predmet konsenzusa. Kolega Jović je do sada bio zadovoljan sa mojom diskusijom, nadam se, međutim, sada ulazimo u jedan malo delikatniji domen. Navest ću primjer da budem jasan. Imamo CIPOK kao instituciju koja treba da definira certifikate. CIPOK je institucija koja je strogo stručna stvar i CIPOK kao institucija, koja je strogo stručna stvar i koja je definirana odgovarajućim setom članova od 43. pa praktično do 48. i poslije se naslanja čitavo licenciranje akreditacije članovima od 49. pa na dalje do 51. CIPOK je nešto što ja u potpunosti smatram da treba da bude isključivo državna stvar, jer daj bože da imamo mogućnosti da ona bude regionalna pa i evropska, ali u ovom trenutku CIPOK treba da bude državna stvar. Međutim, u CIPOK onda uvoditi amandmanima princip konsenzusa u radu, to je nešto što je kontradiktorno prirodi CIPOK-a, ako CIPOK treba da se definira na način na koji je ovdje amandmanima, uslovno rečeno ja imam problem, slažem se sa dijelom amandmana, ne slažem se sa dijelom amandmana, govorim čisto o stručnoj stvari. Uzmite zatim pitanje fonda, za finansiranje visokog obrazovanja. Ja se potpuno slažem da fond treba da bude na državnom nivou, potpuno se sa tim slažem. Ne zbog toga što, eto ja ne dolazim Stranke za BiH pa se slažem s tim, ali mislim da su naši fondovi toliko umrvljeni i usitnjeni da ne omogućavaju kvallitetl odgovarajući, s druge strane ovakav način kako je ovdje u amandmanima postavljen, imate princip da upravni odbor kako je dato u amandmanima, upravni odbor, ja se slažem gospodine Joviću sa vašim pristupom ovdje, ali se ne slažem sa načinom na koji taj upravni odbor se konstituiše, jer vi ovdje predlažete da se upravni odbor sastoji, pazite od šest članova, jednak broj predsavnika sva tri konstitutivna naroda, znači 2 - 2 – 2- i pazite, imenuje ga Vijeće ministara. Time se direktno zadire u autonomiju univerziteta, na način na koji je definiran i uslovno rečeno u zakonu, ja se ne slažem sa načinom na koji je zakonom definirano. U zakonu postoje fondovi koji su nižeg nivoa, ali je amo u fondovima zagarantovano da će predsjednici univerziteta biti u tom fondu, a vi ste u predstavnike fonda stavili isključivo ljude koje imenuje Vijeće ministara. Ja mislim da to, da tako kažem, ima mali problem. Ne slažem se sa onim što tamo stoji u cjelini, ali se kod vas ima dobrih stvari, koje, nažalost kad ih dovedete do kraja, na način na koji ste vi doveli, nisam siguran za koji od ova dva loša rješenja bi se opredijelio. Mislim da na tragu ova dva rješenja postoji dobro rješenje. Također, smatram i u zakonu osnovnom gospodine predsjedavajući i u osnovnom tekstu zakona i u amandmanima, možete da vidite da se u članovima, koji govore o formiranju i fondova i ovog vijeća za finansiranje odgovarajućeg, za finansiranje visokog obrazovanja se govori o tome da će se on sastojati od devet članova, govorim o osnovnom tekstu zakona, koje Vijeće ministara imenuje, na osnovu jednake zastupljenosti sva tri konstitutivna naroda. Pazite, na mandat od tri godine sa mogućnost reizbora, pod uvjetom da se inicijalno imenovanje provede u fazama, tako da svake godine jedna jedna trećina bude reizabrana ili iznova imenovana. Šta to znači? Ovaj član ovdje, kao i prijedlog da se ide na jednak broj, ja, dakle, ne sporim da treba biti jednak broj pripadnika sva tri konstitutivna naroda, ali ja smatram da ne možemo donijeti zakon koji onemogućava da bude u tom fondu neko ko je, recimo dobio naše državljanstvo, a imamo takvih ljudi, a recimo Amerikanac je, a profesor je. Imamo, imam državljanina Kanade, koji se tako i osjeća, on ne može biti u ovom fondu, jer nije pripadnik ni jednog od ova tri konstitutivna naroda, a jeste državljanin BiH. Dakle, zakon ne može biti diskriminirajući prema onima koji nisu pripadnici makar jednog od tri konstitutivna naroda. ... ja vjerujem da je to belgijski princip, ali Belgija nema kao dio svog ustava Evropsku konvenciju o ljudskim pravima i slobodama koju mi imamo. Ja ne sporim da ima. 35 Dakle, mislim da je to nešto, voditi računa da donesemo zakon, koji u svom već ovoj formi ima u sebi sadržane elemente koji su protivni Evropskoj konvenciji o ljudskim pravima i slobodama, u krajnjem slučaju koji su protivni principu autonomije univerziteta i slobode čovjeka bar na tom nivou što je moguće više. Mislim, takođe da ovaj član 18. ovo 8. koji govorio, u zakonu i molim da se da objašnjenje, jer ga nisam mogao iz ovoga, naime ovako definisan član 18. traži obrazloženje, kad kaže da će u odredbama ovog zakona da visokoškolske ustanove imaju pravo da odrede kao službeni jezik ili službene jezike jedan ili više jezika konstitutivnih naroda BiH. Dakle, ja bih molio obrazloženlje, da budem vrlo jasan, šta me interesuje. Dakle, našim ustavom je zagarantovano da svak može da koristi, govori jezik koji je njegov maternji jezik, koji je službeni jezik i uslovno definisan jezik naroda i građana ove zemlje. Moje pitanje je sljedeće. Da li to znači da jedan univerzitet, koji je državni univerzitet ima državnofinansiranje sutra može donijeti odluku, da je na tom univerzitetu jedini jezik na kome se možete predavati i na kojem studenti moraju odgovarati jedan od jezika, jedan molim vas, dakle, da se razjasni ovo? Način kako je ovdje definisano, način kako je ovdje definisano, ja ne kažem da je to, dakle, ja mislim ako je to, ako to znači to, onda je to potpuno suprotno našem ustavu. Martine, ovdje piše fino, onda da se tako definiše da bude sigurno da ne znači, jer ovo kad se odštampa u Službenom listu naša diskusija nije dio službenog lista i komentar da to ne znači. Ja, dozvoli, a znamo se dovoljno svi dobro ovdje da se ovo tačno na bazi ovoga se može donijeti odluka da je na sarajevskom univerzitetu, recimo bosanski jezik, dakle, kaže jedan ili više jezika. Šta ako sarajevski univerzitet donese suta odluku, u skladu sa ovim zakonom da je na sarajevskom univerzitetu službeni jezik bosanski jezik? Da li to znači da svi oni nastavnici koji govore hrvatski i srpski ne mogu predavati ili moraju predavati na bosanskom jeziku? Da li to znači da studenti koji polažu moraju polagati isključivo na bosanskom jeziku i, ukoliko nastavnik ocijeni da oni ne govore taj jezik, može ih eliministari zbog toga, to je moje pitanje? Ja ne sporim da u ovoj zemlji mogu postojati univerziteti, na kojem će to biti tako, ali to onda nije državni univerzitet. To može biti privatni univerzitet, na kojem će biti jezik, može biti engleski jezik. Ovo mi je, također mali problem, što mi danas imamo, konkretno ja dolazim sa tako visokoškolske institucije u kojem imamo program zajednički, zajedničku nastavu sa dva američka univerziteta i kojem vodimo raspravu da dio nastave se drži na engleskom. Imamo nastavu koji drže posdiplomsku, evo ovdje ima kolegica Azra Hadžiahmetović, u kojem imamo zajedničku nastavu sa univerzitetom jednim iz Hrvatske i Slovenije, gdje su po dogovoru između naša tri fakulteta i odgovarajućih univerziteta, je dogovoreno da se nastava odvija na jezicima ta tri univerziteta, da student koji želi on zna da dolazi na nastavu i da će biti dio nastave na slovenačkom jeziku, ne mora pohađati to ako neće. Ali, to ne znači, mi smo obavezni da imamo nastavu na svom jeziku, ali da li mi možemo, može se desiti da to što mi radimo sada sa američkim univerzitetom i sa slovenačkim da je to suprotno ovom zakonu. Ja mislim da nam to ne treba. I, pošto govorimo o principima, saglasan sam s tim da se sadržaj prilagodi da ono što utiče na kvalitet ide na nivo države, da to mora da princip jednakopravnosti sva tri naroda na čitavoj teritoriji ove zemlje mora biti zadovoljen kod ovog zakona, da se mora obezbijediti nezavisnost visokog obrazovanja, neki amandmani su ovdje suprotni o tome sam već govorio, da se konsenzus koristi tamo gdje mu je mjesto, a u amandmanima, koje je kolega Jović ovdje iznio u velikom broju slučajeva se predlaže konosenzus na mjestima na kojim mu i nije mjesto, koje su stručne stvari i da ne ponavljam to sve zajedno, da se stručna pitanja ostave struci, da se zakonom definira na bolji način obaveza države prema studentima i prema finansiranju studenata, jer ovdje se samo u jednoj alineji, jednog člana definisano da će se takvi planovi praviti. Zakon nije definisao to kao obaveznost potpore makar najkvalitetnijim studentima, da ne govorim o socijalno ugroženim kategorijama. 36 Također, smatram da primjedbe koje je kolega Avdić dao se, da sada ne možemo djelovati amandmanski, ukoliko drugačije ne zaključimo i mislim da su potpuno opravdane i o tome je govorio gospodin Kunić, da institucija rektora, koja će sada praktično imati centraliziranu ulogu, tako da će se doslovno više decenijsko iskustvo u akademskoj zajednici koje poznaje autonomiju i fakulteta do određene mjere, da se ovdje potpuno potire, to je jedan eksperiment bojim se u koji ulazlimo grlom u jagode, koji nas neće odvesti daleko i na kraju princip da ni jedan od ovih stvari ne može biti suprotna evropskim konvencijama o ljudskim pravima i slobodama, a prije svega govorim na one dijelove koji eliminiraju mogućnost da budete izabrani u bilo koje od ovih tijela, definiranih zakonom, ukoliko ste, jednostavno građanin BiH koji nije pripadnik ni jednog od tri konstitutivna naroda, uvažavajući činjenicu da se mora zadovoljiti jednakopravnost sva tri konstitutivna naroda i na tom delegatskom principu, ali a on ne smije ekskluzivno eliminirati one koji to nisu i zbog svega toga predažem gospodine predsjedavajući, bojim se da amandmani koji su pred nama i zakon koji je pred nama nam ne otvara mogućnost da dođemo do dobrog teksta zakona, šta god vi odavde probrali. Zato predlažem, da na bazi ove rasprave, ako je moguće, da nam Vijeće ministara, uvažavajući ovo što je ovdje rečeno da nam da novi prijedlog ovog zakona, može on biti i po skraćenoj proceduri, po svim mogućim najkraćim procedurama, ali da se uvaže ove stvari koje su ovdje rečene ili predlažem drugi zaključak, ukoliko ovaj ne dobije, ja mislim da bi ovaj bio najbolji i da trebamo ljudima koji su ovdje koji nas posmatraju iz inostranstva reći, pa šta ima veze, ako još 15 dana ovo pričekate i druga mogućnost je da nam se nakon ovoga donese zaključak kojim se otvara mogućnost ponovno amandmanskog djelovanja pošto dobijemo odgovarajuća uvjeravanja o popravci od Vijeća ministara. Mislim da bi prvi zaključak bio bolji, drugi zaključak omogućava da to uradimo na manje kvalitetan način ali brže, dakle, možeš sporije ali kvalitetnije ili, a najgora mogućnost koja je sad pred nama, jer vidim da ovdje postoji dosta reformskog raspoloženja, da se ovo, da ovo dobije većinu glasova. Dozvolite, ja sam profesor univerziteta, primam platu kao profesor univerziteta, radim godinama, nisam profesor samo sarajevskog univerziteta, imam iskustva bolja nego ljudi koji nam dolaze iz inostranstva kao ekspert da nam drže predavanja, kako u nekim afričkim zemljama se ovo radi. Ja kao profesor sarajevskog univerziteta ne mogu dići ruku za ovakav zakon dok se ove stvari ne razjasne, a volja svakome ko u ovo se ne razumije da kaže, vjerujem Vijeću ministara, ne moram ja sve znati. Evo, ja se u ovo razumijem i ja za ovo ne mogu dići ruku.
Hvala ljepo gospodinu Lagumdžiji. Riječ ima gospodin Beriz Belkić, a neka se pripremi gospodin Moranjkić pa onda gospodin Ivo Lozančić.
Ja ću pokušati kratko, jer jednostvno radi se o prvom čitanju i do sada smo po prilično potrošili vremena i čuli sve ono što je po mom mišljenju se i moglo čuti. Tačno je da su u raspravi učestvovali veliki broj univerzitetskih profesora i to je sreća za ovaj predstavnički dom, međutim, ja nisam vidio jedinstven pristup ovom zakonu i da vam pravo kažem nemam neko sada jasnije viđenje akonskih rješenja prije njihovih diskusija, ali evo da ja pređem na stvar. 37 Dakle, Klub poslanika Stranke za BiH, koji je, apsolutno opredjeljen za temeljite reforme, koje idu u pravcu osposobljavanja dražve itd. i do sada nije bio zadovoljan ni brzinom, kako je uobičajeno reći ni dubinom određenih reformi, odnosno određenih zakonskih rješenja, koje imaju ambicije da promijene stvari u odeđenim oblastima. Dakle, riječ je o reformi odbrane, riječ je o reformi u oblasti prihoda, odnosno uspostavu Uprave za indirektno oporezivanje itd. dakle, u situaciji, koja je ovdje spominjana i različitim moguoćnostima, mi prepoznajemo tri mogućnosti dakle, cjelovita reforma o kojoj je govorio gospodin Raguž i još neki ovdje, cjelovita reforma koja podrazumijeva preuzimanje ingerencija od strane dražva, uvođenje standarda i načina odlučivanja itd. za koje su svi odvdje rekli da nije zadovoljavajuće, odnosno da je neodrživo da ga treba mijenjati i treće varijante, koja je pred nama, dakle, jedan zakonski projekat, koji po nama označava početak procesa, koji bi mogao u budućnosti se približiti kvalitetu ove cjelovite reforme o kojoj govorimo. Mi ćemo se opredijeliti za podršku zakona uprvom čitanju, razumijevajući ga kao početak procesa. Zašto nećemo da tako kažem, gubiti mnogo vremena i biti možda uporniji kad je riječ o ovoj cjelovitoj reformi itd. iz prostog razloga što se nisu stekle i određene pretpostavke. Dakle, BiH kao država nažalost još uvijek suvereno ne vlada vlastitim prihodima, dakle Uprava za indirektno oporezivanje nije uspostavljena. Mi bismo opet na posredan način ovisili od entiteta kad je riječ o ovim fonodovima itd. osim toga, očigledno je da, kako Lagumdžija reče reformske snage, ne znam smao u kojem konotekstu je on to mislio, nisu u ovom trenutku u potpunosti raspoložene da podrže ovo rješenje. Mi ćemo, dakle, danas prvo čitanje podržati ponuđeno nam rješenje, a u amandmanskoj fazi ćemo se određivati o svakom amandmanu posebno. Hvala lijepo.
Pojašnjenje gospodin Lagumdžija.
Da gospodin Belkić ne bi ostao bez odgovora i da ne bi ga do nedoumice držao, a ja jednog kolegu, a naročito kolegu Belkića ne volim u nedoumici držati. Ja sam vrlo jasan bio kad sam rekao da danas bojim se da postoji velika želja jednog broja ljudi da se pokažu kao reformatori pred međunarodnom zajednicom tako što će glasati za nešto protiv čega možda jesu privatno i zbog čega će u hodnicima objašnjavati da su oni to u stvari mislili pod određenim uslovima. Dakle, ja se samo pozivam da danas ne glasamo radi međunrodne zajednice, nego radi sebe. I, danas imamo dovoljno argumenata da neke stvari uredimo sa dodatnim, eventualno vremenom od 7 – 15 ili 20 dana koliko će nam trebati i da dođemo do rješenja koje bi bilo prihvatljivo i nama, a ne da glasamo samo zato što to od nas traži neko iz međunrodne zajednice. Ti koji to traže iz međunarodne zajednice,završili su manje škola od mnogih ovdje od nas, pa ne vidim razloga zašto biih slušali. Eh, sad smo na prvom čitanju, ali Berize ja sam, pošto smo na prvom čitanju, ja samo tvrdim da ovakvi amandmani koje sad imamo, ovi amandmani koje sad imamo, ako se ne mogu novi amandmani od ovog teksta zakona i od ovih amandmana se ne može iskrojiti zakon, za kojeg bi ja mogao dići ruku. Ja smatram da treba ili otvoriti novu amandmansku mogoućnost da rafiniramo ovo ili bi još bolje bilo da Vijeće ministara preuzme ovo i da ponovo održimo prvo čitanje za sedam dana i, drugo, ako ovo Vijeće ministara prihvati da održi pa da ubrzamo to. Ali, ako danas prihvatimo ovo, bez zaključka da možemo dalje amandmanski, jer ti znaš neše čitanje Poslovnika, tad smo stručnjaci ... u tom slučaju imamo ... 38
Zahvaljujem se gospodinu Lagumdžiji na pojašnjenju. Riječ ima gospodin Moranjkić.
Gospodine predsjedavajući, gospodo kolege poslanici, zastupnici, gospodo iz Vijeća ministara, dame i gospodo, Ja ću vrlo kratko o ovom reformskom zakonu. Nisam slučajno ovo reformskom istakao, jer smatram da zakon koji je pred nama stvarno je zakon vrijedan pažnje i spada u onu grupu poslova, koje smo mi nazvali reformskim, kako bi im dali prioritete u zakonodavnoj proceduri i stekli određene uslove koji su nam u krajnjem i dati, odnosno imi ih zajedno prihvatili. Zakon koji je pred nama je okvirni zakon. On je dorađen pod navodnim znacima od Ustavno-pravne komisije i mislim da je dobro da nije bio dorađivan, trebalo je samo proslijditi na ovaj parlament, sa jednom jedinom rečenicom da on ima Ustavno-pravni okivr i da zadovoljava određene zakonske principe, a da se pusti ovako u raspravu, kako bi se mogli što kvalitetnije doraditi određeni dijelovi, koji se tretiraju ovim zakonom. Recimo, čitav amandman SNSD-a, ja bih kao poslanik mogao da prihvatim, a mnoge stvari iz sljedećih amandmana imaju mjesta. Dobro, gospodin Lagumdžija je primijetio, a neke, vjerovatno nemaju mjesta momentalno, uslovno gledajući na stanje i uslove koji treba da se riješe ovim zakonom. Međutim, ne mogu a da ne podržim određene inicijative pojedinih kolega poslanika, koji su se dotakli određenih problema, a ja ću ta dva-tri da posebno naglasim i da skrenem pažnju ako ostanemo pri zaključku da rješavamo problem amandmanima ili ako donesemo zaključak da ovakav sa ovim prijedlozima zakon još jednom doradi Vijeće ministara i ponovo pusti u proceduru. Ja prihvatam i jednu i drugu, pa u tom kontekstu dajem i moje sugestije. Podržavam inicijativu i mišljenja onih poslanika koji su govorili da je ovim zakonom osnovna organizaciona ćelija univerziteta, na kome se odvija 90% života univerzitetskog, ovo univerzitetskog u širokom smislu riječi, praktično se nekako izgibio iz ovog zakona, što ne znači da ja stojim na stanovištu da fakultetu treba dati status pravnog lica, ali mu treba preispitati status, ulogu i određene zadatke, koji u ovakom konceptu visokoškolskog obrazovanja fakultet treba da ima i te zadatke koje on i sada ima, treba samo preispitati i ostaviti ono što se uklapa, a uzeti mu ono što više se ne uklapa u ovaj sistem obrazovanja. U protivnom, mislim da bi zakon bio kao takav, ukoliko ovo ne bude prihvaćeno krnjavo. Dalje, da se ovlasti i izbori rektora malo preispitaju. Stvar ovako kako je postavljeno ja ga vidim istorijski kao atilu bič božiji, koji je postavljen, čak i ako se ne usvoji ovo razmišljenje SNSD-a da mu se ograniči mandat, onda je to jedan apsoluistički režim, koji će vrlo brzo nići i imat će nam problema u državi nametnutih, ja mislim da to treba preispitati i od izbora do određenih zadataka i njih rasporediti, prenijeti na dio organizacionih jedinica na univerzitetu, odnosno na fakultete. Dalje, da se ovom zakonu još jednom pokuša dati malo više ono državno, jer ovo je državni zakon, a dio sadržaja, koji se provlači kriz njega, stiče se utisak, bar je tako formulisano, da on, ipak, nije državni, nego je život negdje drugo. On je dijelom prenesen iz kantona ili županija prema entitetima, a gospodin ministar, koliko sam ga ja čuo, kad je govorio o dijelu sagledanih amandmana, odredio se svojim mišljenjem i rekao da amandmani u tom kontekstu, kako se preporučuju da on sav preseli, pod navodnim znacima na dražvni nivo, su u određenom momentu, a 39 to je ovaj ne prihvatljivi viza-vi finansiranja univerziteta. Ja ne bih baš prihatio kako stoji, ali ne bih ga prihvatio, jer kako se mogao prenositi sa županija i kantona prema entitetu, tako se on može većim dijelom proslijediti i na državnu razinu, da bi se time upravo izbjegle one konstatacije koje gospoda iz Kluba HDZ-a ovdje istakla. Ja sam ih pomno saslušao, da su se počele da stvaraju tri vosokoškolska sistema u ovoj državi, a to nam najmanje treba, odnosno to i nisu intencije ni ovog zakona i, inače naših razmišljanja i naših reformskih poslova. Zato bih zamolio još jednom da dalji tok rasprave ide u ovom kontekstu da se vratimo na pravu stvar, a ne da se razvodnjavamo na druge stvari, a da ovdje pokušamo iskristalisati dva stava, odnosno jedan od dva ili da ovakve sugestije vratimo Vijeću ministara da ono pokuša sagledati ili da mi amandmanski još jednom djelujemo i da pokušamo ovo. Što se tiče mene, ja ovo smatram okvirnim zakonom i ja ću se okvirno i odrediti za njega. Ja ću glasati u svakom slučaju ne bih bio kočnica, ali samo u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Moranjkiću. Riječ ima gospođa Azra Hadžiahmetović, nakon nje gospodin Jović, pa gospodin Džaferović. To je redoslijed.
Zahvaljujem predsjedavajućem ako me nije čuo, kolegice i kolege poslanici, Dozvolite mi da na početku, ali samo, zaista iskoristim dio diskusije kolege Ive Mire Jovića, koji je u jednoj rečenici pomenuo evropske standarde i par opanaka. Vi znate da ste to u jednom kontekstu pomenuli, ali čini mi se da odražava, zaista pravo stanje stvari u kome se i mi svi nalazimo, a to je da punih usta pričamo o Evropi o evropskim standardima, a, naravno uz puno uvažavanje opanaka krenemo ponekad i u patikama na Himalaje, pa dobro bi bilo da se malo zamislimo na takvim stvarima. Naravno, ovo sam samo koristila dio diskusije, vi ste to, naravno u drugačijem kontekstu odgovorili. Kolega Moranjkić je maloprije pomenuo da je ovo jedan od reformskih zakona, za koji mi obično proglasimo da su reformski pa onda da bi dobili vrhunski prioritet, pa ako sam vas dobro razumjela. Kolega Moranjkiću, ja sam ekonomista, znam šta znači reforma u oblasti indirektnog oporezivanja, znam šta znače reforme u oblasti odbrane, razne OSE, obavještajne službe itd. koliko su važne reforme, ali ću vam reći da najvažniju reformu smatram reformu visokog obrazovanja. Jer, ovo je jedna, zaista, reformski zakon koji se tiče budućih generacija i budućnosti BiH, a valjda nam ne trebaju Japanci da pričaju da nam je investicija u ljude možda najvažnija i najisplativija. Zašto pominjem važnost razumijevanja evropskog u ovom ključnom reformskom zakonu. Zakon koji je pred nama, naravno da nije savršen. On je pun manjkavosti. Ja moram reći da on na ovakav zakon i ako dobro poznajem visoko obrazovanje u evropskim zemljama i evropske standarde i, naravno i norme, da ovakav zakon ne postoji ni u jednoj evropskoj zemlji, a to je zato što ni jedna evropska zemlja nije ovakva kao što je BiH i ovo je maksimum mirenja ili kompromisa evropskog sa bosanskohercegovačkim. Mada, kažem, onih evropskih standarda i onog para opanaka. Ne mogu a da ne pomenem vrlo važan finansijski momenat o kome je gospodin Lagumdžija fino počeo svoju diskusiju, ali ne znam zašto je na kraju ono predložio, što je predložio, iz prostog razloga što dobro znam da i on razumije da ovakav jedan zakon ili sličan zakon, koji se odnosi na 40 reformu visokog obrazovanja nema apsolutno nikakve svrhe, ukoliko ne bude praćen odgovarajućim finansijskim suportom za reformu visokog obrazovanja. I, ja hoću prvi put da ovaj parlament pozovem i upozorim da se svi upitamo šta nam je cijena alternative ukoliko propustimo ovu ponuđenu finansijsku podršku za reformu visokog obrazovanja. Ako propustimo tu šansu za 15 ili mjesec dana imamo zakon o visokom obrazovanju, bez finansijske potpore mislim da nam ong otovo ništa neće značiti. Ja vas molim da se svi upitamo, odnosno o cijeni naše alternative. Ja znam da ovaj zakon nije savršen, ali jednako tako molim da svi oni koji pronalaze elemente za ugroženost bilo koga ovdje, vode računa o tome da je ovo dinamička materija. Ovo je tek početak reforme visokog obrazovanja. Prva stepenica. Koja, naravno nije ni ne promjenjiva, ali se ovim stvar ne završava nego tek počinje. I, utoliko molim da, ja prva ću dići ruku, odnosno biti protiv svakog zakonskog rješenja, koje bilo koga ugrožava, ili narod ili pojedine grupacije u BiH, ali se upitajmo hoćemo li svi biti ugroženi ukoliko propustimo šansu koja je pred nama. I, utoliko predlažem, znajući stanje u visokom obrazovanju u BiH, u kome studenti na sarajevskom univerzitetu, koje finansira sarajevski kanton ne potiču samo sa ovog prostora sarajevskog kantona, u kome nam pojedini kantoni, u skladu sa postojećim zakonskim rješenjima mogu osnivati univerzitete, ne računajući o tome da li postoje odgovarajući ispoštovani standardi ili bar blizu evropskih standarda od nastavnog osoblja do prostornog, kadrovskog, dakle, što se tiče literature, uslova i svih onih koji su neophodni za studij na visokoškolskim ustanovama. Nadalje, ja vam želim napomenuti da na našim univerzitetima se uči po udžbenicima koji nose naziv privredni sistem SFRJ, da slučajno ne misli neko da je to istorija, toga još uvijek ima. Mi imamo ekonomskih fakulteta u BiH na kojima studenti uče po udžbenicima i literaturi koja nosi datum 70 i 80.-te godine, to je vrijeme socijalističkog samoupravljanja. Ispravite me kolege sa ekonomskih fakulteta sa prostora cijele BiH, ukoliko griješim. Mi imamo nastavni kadar koji je sticao svoje magistrature i doktorate u lokalnim socijalističkim uslovima i on treba da nas uvede u evropske uslove i u evropske norme i evropske standarde. Ovo je samo jedan prilog više da što prije usvojimo ovaj zakon. I, ako kažem nije savršen, ja, stoga predlažem. Da u prvom čitanju usvojimo bez ikakvih izmjena, uvažavajući vrijednost mnogih amandmana koji su bili svima nama na stolu, a da do drugog čitanja pronađemo formu i nađemo neki konsenzus, da, eventualno uvažimo neke od sugestija koje su se čule i u današnjoj raspravi i koje su bile u nekim amandmanima, ali da ne gubimo na tempu. Prijedlog kolege Lagumdžije prvi i drugi prijedlog značio bi guvitak vremena i gubitak svih onih šansi i povećao bi cijenu alternative. I ja vas molim kolege, da, zaista ne idemo sa pričom evropskih standarda i para opanaka. Počnimo jednom, stvarno da se opredijelimo ili za evropske standarde ili za opanke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Azri Hadžiahmetović. Imamo dvije replike, prvo gospodin Lagumdžija, pa gospodin Moranjkić. Izvolite.
Prvo gospodine predsjedavajući mi smo danas, danas je 4. maj, mi danas imamo prvo čitanje. Mjesecma nam se govori da, ukoliko narednih sedam dana ovo ne usvojimo, propadoše pare od Svjetske banke. Dakle, mjesecima nam se to govori. Ovo je četvrto prolongiranje. Prvi put mi imamo pred sobom ovaj zakon, prvi put. I, moj prijedlog je, ako mi kao Parlament imamo među sobom konsenzus da se zatraži od ljudi da nam se da zeleno svjetlo, da ne odustajemo od 41 reformskog pravca, ali hoćemo da dogradimo stvar na pravi način, da nam se da još pet ili sedam dana. Ja ne vidim razloga zašto bi se tako nešto dočekalo na ovakav neuvažavajući način. Ponavljam još jednom. Smatram da pravljenjem ovakvog zakona, bez, u principu uzmi ili ostavi, nas ne vodi naprijed. Naprotiv, otvara nove politikantske dileme i odgovorno tvrdim da će nas dovesti u još veći haos u visokom obrazovanju, ali ja sam dužan radi manetograma to da kažem, jer ja imam namjeru ići pred te ljude.
Hvala lijepo gospodinu Lagumdžiji. Za repliku se javio gospodin Moranjkić. Izvolite.đ
Ja koliko se sjećam, a gledao sam očima u koncept koji sam pisao, a slušale su me kolege i gosti, ja sam svoj govor počeo sa posebnim naglaskom na ovo reformski. To reformski mogao sam reći i u obliku ironije, a mogao sam reći i u stvarnom stanju kako ja gledam, a smatram da sam jedan od ozbiljnih poslanika u ovom parlamentu. Ono što je kolegica rekla, to me vodi na onaj neozbiljni dio, da i, žao mi je što je tako shvatila, da je ovo reformski zakon, valjda onaj iz izonije. Ovo je reformski zakon, na kome sam ja potencirao i koji je trebao već davno biti ovdje i koga ja ozbiljno i pobno i zato molim, ako me pogrešno shvatila, da ispravi svoje mišljenje, jer ja sam ovo reformski baš istakao da dam mu važnost i mjesto u ovim klupama i u životu ove države. Zato bih ja, ja sam drugačije shvatio, ako je tako mislim, ja ne bih prihvatio tu konstataciju.
Zahvaljujem se gospodinu Moranjkiću. Riječ ima gospodin Jović. Molim gospodina Jovića da respektira činjenicu vremena pa gospodin Džaferović. Hvala lijepo.
Hvala gospodine predsjedatelju, sad imam čast govoriti u ime kluba. Ja sam tražio da pred glasovanje ovog zakona u prvom čitanju, obratim se parlamentarcima u ime Kluba HDZ- Demokršćani. Poslužit ću se, a uvažena profesorica mi dade za pravo da se i ja jednim šlagortom poslužim kada ne upućeni holelijer počne propadati, onda on smanji šnicle išto bude, hotel se zatvori nužno. Jer kvalitet je propao. Govoriti o tome ovdje i na ovom mjestu da nam je potrebna reforma je iluzija. Govoriti o tome da nam treba moderno, suvremeno, napredno školstvo, da nam treba znanost primjenjiva u svakodnevnoj praksi i potrebi, govoriti o tome da hoćemo i želimo u Evropu, da vrijede standardi Evrope u BiH, ja danas ovdje nisam čuo da je netko protiv toga. Ali, drage moje kolege pitam se. Zakonska rješenja priječe li u upravljanju provođenje stručnog dijela bolonjskog procesa. Ja tvrdim da ne. Ja sam dao amandmane samona ponuđeni tekst. Imao bih ja mnogo toga promijeniti, ali sam smatrao da je nužno da bude konzistentan, razumljiv, želio sam dokazati ako hoćemo da postignemo kompromis, onda u taj kompromis moramo unijeti svi nešto što dobijamo i nešto što gubimo. Ovdje je u više navrata danas rečeno, da je postignut konsenzus na pitanju određenih pitanja. Nismo mi uspjeli napraviti takav jedan prijedlog zakona u kojem je samo jedna razina vlasti gubi. Podsjećanja radi, u torbi dejtonskih pregovora, nalazio se federalni ustav, a danas smo ovdje čuli da bi ovlasti trebalo prenijeti na entitet sve, jer tako kaže Dejtonski ustav. Pa koji je to entitet? I on se zove Federacija. Ako aluziju na feder izbjegnemo, onda što je to što federira u ovoji zemljli? Ja ne vidim ništa da ima nešto što bi moglo nalikovati federaciji, jer to naprosto ne postoji. Stvorilo se centralizirano i unitarizirano tijelo koje pokušava napraviti to što se 42 napravilo i iz tog straha, ja sam danas žustar i s tog straha, ja sam danas ovakav kakav jesam. Ja, zato želim reći, želimo i hoćemo moderno, suvremeno, evropsko školstvo, zasnovano na principima, načelima evropskog školstva, visokog školstva. Organizaciju ne podržavamo ovako ponuđenog zakona, a stručni, znanstveni dio, mora i treba da odražava bolonjski proces, za koji se i mi zalažemo. Ja nisam ustao govoritio amandmanima. Ali mi se čini zgodnim članak 13. stavak 3. pri pomenti uvaženi zastupnik Lagumdžija je maloprije rekao na jedan prijedlog upravnog odbora CIPOK-a, a ja bih pitao baš kolege koji su neposredno angažirani u procesu rada na sveučilištima, u upravnom odboru su zastupljeni studenti i sve kategorije uposlenih u visokoškolskoj ustanovi, znači i čistačice. Nemam ništa protiv te kategorije ljudi, nemojte me krivo razumjeti, ali se radi o upravnom odboru znanstvene ustanove o kojoj onda stručnosti govorimo, ako će sudjelovati čistačica. Znate, ima u zakonu mnogo toga, što bi moralo. Ja nisam ukazivao na to. Zašto? Pritisnut, nesporno sudjelovanje svih kategorija ljudi uposlenika, slažem se, ali ne možete mi reći da uposlenik nije i čistačica. A radi se o upravnom odboru znanstvene institucije. Pa zato dozvolite da i ja kažem, ako je upravljanje na razini županije, na razini entiteta ili države, manje je važno od onoga jesmo li za bolonjski proces. On ne može biti presudan element u donošenju rješenja idemo li mi tim putem suvremenog školstva. Imat ćemo manju ili veću podršku u finansijama što je više administracije lošije je, ali rekao sam neprincipijelno se radi. Dok mi o ovome razgovaramo 2000.godine međunarodna zajednica je tražila da se ne može formirati sveučilište u Zenici, a ovih dana ono se formiralo i čeka samo dan primjene ovog zakona i na jasle. Znate, ja sam put tog iskustva, gdje se osjećam prevaren. Pa, dozvolite ja imam straha i to je onaj strah koji mi ne dozvoljava niti nama zastupnicima iz ove koalicije, da podržimo ovakav prijedlog zakona.
Zahvaljujem se gospodinu Joviću. Riječ ima gospodin Šefik Džafrović. Izvolite.
Hoćete li, povući ću se ja na svoje mjesto.
Ja, zaista imam potrebu da repliciram. Kolega Jović je, upravo završio svoju diskusiju sa argumentima za usvajanje zakona. Za promjenu postojećeg stanja. Ja se slažem da postojeći univerziteti su mogli, odnosno da ih niko nije sprečavao da ispoštuju, odnosno implementiraju evropske norme i standarde u postojeća pravila, odnosno način funkcionisanja, a što to nisu uradili, onda trebamo se svi upitati, znači da nešto ne valja u sistemu ili nije bilo dovoljno volje ili neko nije razumio uopšte na neki način ni u županijama, odnosno nije razumio šta to znače evropski standardi, odnosno norma, pa smo onda bili i svjedoci, između ostalog i svjedoci kreiranja i rađanja novih univerziteta, čak i tamo gdje nije bilo ni minimuma kadrovski, a da ne govorimo nekih drugih pretpostavki koje bi se mogle uklopiti u evropske norme i standarde. I, upravo ozbog ovoga što je kolega pomenuo na kraju, kao navodeći primjer Zenicu i, ako moram reći da, nažalost nije Zenica jedina, takvih univerziteta u nekoliko kantona, odnosno županija, pa čak i u RS imamo malo više, upravo zbog toga treba, na neki način, snagom zakona nametnuti evropske norme, odnosno standarde i ja sam ubijeđena da mi nećemo imati ovoliki broj univerziteta sa primjenom novog zakona o visokom obrazovanju. Hvala vam.
Poštovane kolege, dame i gospodo, ja zapravo nisam imao namjeru na samom početku rasprave ili u pripremi za ovu sjednicu govoriti na ovu temu danas u Parlamentu, cijeneći da zato 43 ovdje u ovoj sali postoje kvalificiraniji ljudi od mene i ako sam se dobro educirao kad je ovaj zakon u pitanju, čitajući njegov tekst i amandmane. Poznate su mi sve dileme, rekao bih i trileme kad je u pitanju ovaj zakon i neću govoriti o samom sadržaju zakona. Ja samo znam da u Parlamentu BiH moramo donijeti zakon, da je to u interesu svih naroda, svih građana ove zemlje i na kraju krajeva u interesu ove zemlje i da pri tome moramo poštovati neke opće prihvaćene međunarodne norma, koje je BiH prihvatila, potpisujući razne konvencije, koje je prihvatila, opredjeljujući se za put kojim treba BiH da prođe, a to je, dakle, evropski put i euroatlanski put, dakle, za put evropskih i euroatlanskih integracija. Ja želim, odlučio sam se javiti za diskusiju onog momenta kada sam čuo od predsjednika Ustavno-pravne komisije, da u amandmanima koji se danas nalaze pred nama ovdje postoje, može biti neki amandmani, koji bi se na Ustavno-pravnoj komisiji, može biti i prihvtili da su drugačije formulirani ili da je bilo nekakvog drugačijeg pristupa ili primjerenijeg ili odgovarajućeg pristupa na sjednici Ustavno-pravne komisije prema tim amandmanima. Želeći, dakle, da ovdje u Parlamentu postignemo što je moguće veći stepen konsenzusa, da prihvatimo ono što je realno prihvatljivo u ovom trenutku, a čini mi se da nekog prostora ima nakon diskusije predsjednika Ustavno-pravne komisije, ja predlažem sljedeće. Predlažem da mi danas glasamo o zakonu u prvom čitanju, da prihvatimo zakon u prvom čitanju i da onda do drugog čitanja, koje treba biti vrlo brzo, a reći ću vam i kada, predlažem da ono bude, predlažem da zadužimo Ustavno-pravnu komisiju da još jedanputa sjedne, sa predstavnicima Vijeća ministara i Misije OSCE-a u BiH, koja je najdirektnije uključena u izradu ovog zakona i da se onda od ovih amandmana, koje do sada imamo na stolu prihvati ono što je realno moguće prihvatiti, imajući u vidu koncept, kojim smo krenuli u usvajanju ovog zakona. Nisam zato da se otvara nova amandmanska faza i jednog prostog razloga. Ovaj zakon leži u ovom parlamentu, danas je 40-ti dan. 23.marta o.g. on je primljen u parlamentarnu proceduru i svi oni koji su pretendirali da budu ozbiljni radi ovog pitanja, ili da daju ozbiljan doprinos ovom pitanju, imali su mogućnost i uložili su amandmane. Oni koji su, također, pretendirali da budu ozbiljni, a mislili su da ne treba da intervenišu na zakon i nisu ulagali amandmane, cijenim neozbiljnim otvarati mogućnost da se produžava nova amandmanska faza. I, treća stvar, koja je vezana za ovaj moj prijedlog je, činjenica da se od Parlamenta BiH traži da se ovaj zakon usvoji do 7. maja. To je, dakle, podatak, na osnovu zahtjeva Svjetske banke. Ja mislim da je moguće da mi danas, dakle, glasamo o zakonu u prvom čitanju da se ustra 5. održi sjednica Ustavno-pravne komisije, na kojoj bi se još jedanput, uz ove subjekte o kojima sam ja govorio razmotrili ovi amandmani i da onda 6. imamo sjednicu Predstavničkog doma, ako hoćete isključivo na ovu temu. Mi smo, od prilike na ovaj način postupili, ili na sličan način postupili i kada je bio upitanju Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju. Tada moramo glasati, mi ćemo se morati očitovati i predlažem da tada, bez obzira na rezultate rasprave u Ustavno-pravnoj komisiji, ali, evo, na osnovu još jednog dodatnog pokušaja, da pokušamo doći do nekog rješenja, o kojem bismo glasallil 6. ovog mjeseca, dakle, u okviru roka kojeg smo dobili od Svjetske banke. Toliko i hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Džaferoviću. Za repliku se javio gospodin Novaković, pa gospodin Špirić. 44
Gospodo predsjedavajući, Ja samo želim da kažem da nisam zato da ponovo sjedamo, niti sa OSCE-om, niti sa OHR- om, niti bilo sa kim, s obzirom da mi svi od prilike znamo da je bilo dovoljno sjedanja prije nego što je zakon ušao u proceduru i da sve što se pokušalo dogovoriti je dogovoreno ili se nije moglo dogovoriti. Dakle, nisam zato i, ukoliko bude takav prijedlog na glasanju, mi ćemo biti protiv tog prijedloga. Također, ne mogu podržati prijedlog da se sutra drži sjednica Ustavno-pravne komisije, a 6. sjednica Doma iz jednostavnog razloga, što prvo ja slavim Đurđevdan neću prisustvovati sutra, a ni 6., a pola kluba mog, također slavi Đurđevdan, tako da mi nismo u mogućnosti da prisustvujemo i molim da se to uvažava. Dakle, ni praktično ne možemo do 7. oba čitanja, a možemo donijeti zaključak, možemo tražiti danas ovdje da se taj rok sa 7. pomjeri na neki datum u nekom periodu u kome bismo mi mogli obaviti ovaj posao koji se od nas očekuje. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Novakoviću. Riječ ima gospodin Nikola Špirić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, Naravno, ja sam mislio danas da ćemo mi stvarati većinsko raspoloženje da usvojimo zakon. I ne vidim razloga da bilo ko, dakle, ne vidim razloga da bilo ko nakon dobre rasprave o ovom zakonu, zakonski projekat vraća na početak.Ako su to nakane, tvrdim vam da ćemo teško doći do ovog teksta koji nam je danas na stolu. Ja cjenim sve ono što je Misija OSCE-a uradila, agitujući vezano za potrebe, recimo ambasador Bikroft je obišao BiH pričajući o potrebama sa različitim komisijama, sa Vijećem ministara, sa ekspertima i došli su do polaznog teksta. Mi smo danas obavili raspravu u prvom čitanju. Treba napraviti vremena da, dakle, u ovo vrijeme koje je ispred nas, na narednom zasjedanju ćemo se izjašnjavati o amandmanima i o zakonu, a ako postoji ovdje dobra volja da nešto što ne derogira zakon, bude prihvaćeno, izvolite, je li branio neko poslaničkim klubovima da zasjedaju u narednih pet dana zajedno. Je li to zabranjeno? Stvaranje osnova da ponovo sjeda Ustavno-pravna komisija, da ponovo sjeda Vijeće ministara, vraća i Vijeće ministara nazad, pa i oni su imali godinu dana mukotrpne borbe da izađu sa ovakvim draftom zakona. Dakle, ja ne mogu, naravno, nije idealan zakon. Ljudi su govorili. Ima propusta u zakonu itd. nisam htio da danas pričamo o stvarima sa kojima se ja ne slažem. Ali, bojim se da ćemo samo obrnuti situaciju, ukoliko budemo postupili ovako kako se predlaže. Ja vas molim da se držimo Poslovnika. Pravo je poslanika da glasa za, pravo je poslanika da glasa protiv, pravo je da sa kolegama iz drugih klubova guta amandmane za koje misle da ne derogiraju zakon da ga popravljaju, sve je to naše pravo, dajte da to iskoristimo. I neću, naravno neću podržati novo zasjedanje Ustavno-pravne komisije, jer to nije bilo dozvljeno ni na drugim zakonskim projektima, a, naravno jeste, ako se dovede u situaciju ovakvu uzmi i ostavi, ja sam za kolegijalnu rapsravu. Ja nemam ništa protiv amandmana HDZ-a. I, ako me budete pitali, ja ću reći šta mislim o svakom amandmanu, zato danas nisam htio da prisjedam ljudima na muku. I, neću se libiti da kažem, jeste, sa ovim se slažem, a sa ovim se ne slažem. Ali, to 45 ću raditi na način da dođemo do zakona. Ali, ovo je način koji ukazuje meni na nešto drugo što je jako opasno kad je ovaj zakon u pitanju. Evo, volio bih da me situacija demantuje. Mislio sam da ćemo danas stvoriti priliku, ali radi velikog, dakle, velikih primjedbi HDZ-a, ako je 7. rok i ako u ovoj sali stoje takvi stručnjaci, koji su za tri dana spremni uraditi ono što je javnost stručna, naučna i međunarodna nije u ovoj državi za godinu dana, skidam kapu. Dajte, nemojte da ovu javnost služujemo. Rodili se neki novi znanci za tri dana. Gdje su bili do sada? Je li neko branio poslanicima u vrijeme izrade ovog zakona da idu u Vijeće ministara, da idu u Misiju OSCE-a da kažu mi mislimo da treba ovako. Je li iko to branio? I, zato mislim da jedan ozbiljan posao na ovakav način ima šanse da vratimo na početak, ja ne bih volio da učestvujem u tom početku. Čestitam Vijeću ministara što su izašli sa prvim draftom i međunarodnoj zajednici što je pomogla koliko je mogla i na nama. Hvala vam lijepo.
Imam repliku. Mislim biću korektan u okviru vremena. Dakle, ne možemo reći da nije bilo amandmana i popravki u ovoj fazi javne rasprave. I, bilo je previše i bilo je u vijeću ministara da svi znamo kakva je bila gospodine Špiriću rasprava na Vijeću ministara, pa i javnosti. Dakle, ne možemo jedne principe uvoditi danas, a ranije neke druge, ali to je vaše pravo. Dakle, ovdje su bile ozbiljne rezerve, ako ima spremnosti, sve se da riješiti. Zašto mi, ja imam informacije da Ustavna komisija Doma naroda može usvojiti ovaj tekst, sasvim drugačje amandmane i mi ćemo moći doći u proceduralnu fazu usuglašavanja, što može dodatno uzeti vrijeme u ovom parlamentu. Prema tome, evo hajmo respektirati možemo li mi zajedno dati sedam do deset dana da zajedno sa Domom naroda sve završimo i da imamo zakon u dogovoru i sa Svjetskom bankom i sa svim, ako smo spremni, ako hoćemo. I, nemojte, ja ne želim u ime Parlamenta preuzimati nikakvu odgovornost, neka ode sve na mene. Evo, ne mora ni na koga od zastupnika, sad odgovorno govorim kao predsjedatelj, vezano za rokove. Mi smo prihvatili istog dana proceduru koju je tražilo Vijeće ministara i poštujemo je maksimalno. I Ustavna komisija je radila i, dakle, radimo sukladno Poslovniku i nemojte od Parlamenta očekivati da za 2-3 dana neko pravi, ne mislim da će praviti, ako mi riješimo problem i ja mislim da svi trebamo ići ka traženju rješenja da imamo zakon u BiH, da bude praćen sredstvima, ja se tu gospođo Hadžiahmetović slažem sa vama, ali isto tako to ne može biti po cijenu loših odredbi u zakonu. Gospdin Kunić je htio riječ, pa gospodin Gligorić. Molim vas, ako su replike, da se krećemo u vremenu da naznačimo?
Dame i gospodo, poštovano predsjedništvo, Na Ustavnoj komisiji mi smo se odredili prema zahtjevima, odnosno amandmanima gospodina Raguža i gospodina Jovića i nema više šanse da Ustavna komisja raspravlja o tome, odnosno da prihvatimo to. Dakle, nemojte odgađati od tog neće biti, molim vas, ja sam na Ustavnoj komisiji odustao od deset amandmana. Gospodin Novakovioć ne znam koliko je imao amandmana, gospodin Ćeman je odustao od nekoliko amandmana, dakle, da bi našli neki kompromis a izvučemo sada minimum koji imamo. Ja sam na početku rekao da sam veoma nezadovoljan sa ovim zakonom, imam veoma puno primjedbi. Ukoliko budemo dalje komplikovali, a neki prijedlozi idu u pravcu komplikovanja, molim insistirat ćemo na nekim amandmanima i postavlja se pitanje kada ćemo prihvatiti ovaj zakon. 46 Prema tome, aposlutno sam protiv, mislim da mogu reći i u ime kluba protiv bilo kakvog odgađanja i daljnljeg licitiranja. Mislim da smo došli na jednu tačku, koja je, sada moguća da prihvatimo ovaj zakon, ovakav kakav je. Sve drugo će samo iskomplikovati ovakve stvari. Hvala vam.
Hvala lijepo gospodine Kuniću. Gospodin Gligorić.
Ja sam u raspravi predlagao da bi bilo dobro da nakon rasprave mi danas spojimo prvo i drugo čitanje i da na taj način se odredimo prema ovom zakonu. I stvorili smo dosta nervoze, do sada je rasprava to pokazala i, ako ostavimo neko vrijeme za par dana, ja vam mogu reći bićemo samo nervozniji i nećemo postići odgovarajuće rješenje. Ja bih prije svega zamolio Klub HDZ-a i Demohrišćana da oni danas u raspravi i, ako su rekli, mislim da nisu eksplicitno trebali reći šta je minimum onog što mogu da prihvate, potpuno razumijem vaš položaj, a da odvojimo onaj dio slaganja, koji bi trebalo, naravno danas reći. Bojim se da ovo vrijeme koje bi trebali ostaviti od nekih sedam ili deset dana, i stavljanlja ponovo u funkciju Ustavno-pravne komisije ne bi bilo dobro, zato što smo u unutar te komisije sve rekli i ne znam šta bi mogli reći nešto novo i zato smatram da je ključno da bi kao klub bi trebali reći šta je minimum i ispod koga vi ne možete ići, a da mi tad u okviru rasprave ili pauze koju ćemo napraviti, vidimo šta je to minimum što možemo zajedno doći do određenih rezultata ili ako ne možemo onda ćemo činom glasanja, kao demokatskim načinom riješiti to pitanje. Ja sam, znači za to, jer vjerujte što god budemo odlagali imat ćemo nove probleme koje danas nemamo i ako smo danas imali mnogo problema. Pojavit će se neki novi. Ja bih u tom pravcu predložio da idemo u smislu rješavanja. Hvala.
Hvala lijepo gospodine Gligoriću na konstruktivnosti. Nema više replika. Gospodin Ćeman. Nemam višeprijavljenih i zaključujem raspravu.
Kolegice i kolege, Iz principijelnih razloga mislim da se mora jedna stvar konstatovati ovdje. Prvo, poslovnički postoji mogućnost, naravno da ovaj dom da, da kažem instrukcije ili već koja je riječ upotrebljena u Poslovniku, bilo kojem svom radnom tijelu, odnosno nadležnoj komisiji da pripremi novi izvještaj. S te tačke gledišta, dakle, prijedlog kolege Džaferovića, razmišljanja da se u neki novi rok da ustavno-pravnoj komisiji ne može biti sporan, proceduralan. S druge strane, iskustvo koje smo imali sa zakonom, Okvirnim zakonom o osnovnom obrazovanju pa i Ustavno-pravna komisija govori da se u nekom konstruktivnom da kažem, dodatnom dijalogu može doći do rješenja. Ja lično sebi, a ni kolegama u Ustavnoj komisiji ne bih poželio napor te vrste, mada, evo sad ga imamo na ovoj sjednici Doma, jer je to bio vrlo težak zadatak. Mi smo ga, hvala bogu u to vrijeme na zadovoljavajući način, bar se sad vidi završili. Kažem ne bih poželio nam jedno novo takvo iskustvo, ali lično, kao član Ustavno-pravne komisije i član ovog doma, ne bih bježao od toga, ako postoji ovdje procjena da to može biti u proceduralnom pa i suštinskom smislu možda korak naprijed da dođemo do jednog usaglašenog rješenja. Tačno je ovo što je kolega Kunić, profesor Kunić rekao. Ja sam, zaista, lično, evo i kolge koji su pominjani ovdje povukao jedan značajan broj 47 amandmana, koje smo uložili i koji su principijelne naravi. Povukao sam, ne sa uvjerenjem da sam u krivu, naprotiv, ti su amandmani gotovo identični sa onim koje smo ranije konosenzusom prihvatali povodom zakona o osnovnom obrazovanju, tako da je gotovo paradoksalno da sad o njima nismo imali saglasnost, ali sam povukao amandmane da bi stvorio klimu, približavanja rješenja i da dođemo do zakona. Zašto ovo pominjem? Pominjem zbog toga što je, dakle, evo i sa moje strane pa i nekih drugih ičinjen korak naprijed pa da dođemo do boljeg rješenja, ali i pored svega toga ja, ako cijeni ovaj dom, ne bih bježao, konačno niti imam pravo kao član Komisije, da možda pokušamo ponovo. Ako to ovaj auditorij cijeni korisnim. Dakle, ustao sam da kažem, ne možemo, mi smo napravili presedan, on konačno nije presedan, on je poslovnička mogućnost i s te tačke gledišta, bar ne treba govoriti da nema mjesta, eventualno dodatnoji raspravi. Ima, ako to cijenimo potrebnim. Ako to ne cijenimo ovaj auditorij, onda ne treba ulaziti u tu međufazu. Ja sam spreman i na jedno i drugo i treće, kao što sam danas spreman se izjasniti o principima. Nisam, kažem ulazio ni u diskusiju posebnu, jer kako god se sve sabere i oduzme, ovo je izgleda najmanje loše rješenje u ovom trenutku i zbog toga mi se činilo da je onaj pristup koji smo napravili na Ustavno-pravnoj komisiji, koliko god na prvi pogled izgledao nekompletan, ipak, vrlo principijelan. Razumijem kolege iz HDZ-a i druge koji su diskutovali, možda je ovo jedna međufaza, mkožda ima smisla podržati ipak ovo do čega smo došli, do čega je Vijeće ministara došlo. Hvala lijepa.
Goaspodine Joviću, da li inzistirate na replici? Mislim da je ovo što je gospodin Ćeman rekao obrazloženje, a ako želite ja vam neću uskratiti.
Što ne bih rekao kad je točno. Samo uvaženog dopredsjedatelja da podsjetim, imamo danas točku 10. i 11. Zakono o NOS-u i Prijenosu el. energije. Što je urađeno s tim zakonom? Hoćemo li biti principijelni, pa tako, ja ne mogu to slušati. Drugo što želim reći ovdje, nama je već rečeno dragi moji, kad smo pokušali intervenirati sveto je slovo zakon, ni zarez se ne može mijenjati. Ja se nadam da ovdje dosta pari ušiju to čuje što ja govorim. Nemoguće je mijenjati ni zarez. Zato nismo reagirali. A, da govorim je li netko vidio ovdje na mediju promišljanje naše? Zašto to mi nećemo prihvatiti ovakav prijedlog zakona? Niste, jer je nedostupno doći na medij pa to reći. Koji su kompromisi postignuti. 40 je bilo amandmana,ni tehnički ni jedan nije prošao. Znalo se četiri su ruke protiv, a dvije su za.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku gospodin Špirić, pa riječ ima ministar gospodin Safet Halilović.
Dame i gospodo, mislio sam da neću imati priliku da repliciram. Znam ja da smo mi donijeli odluku za elektroprenos i za jedinstvenog operatera prenosne mreže. Sjetite se malo zašto je to bilo. I, tada ste silovali situaciju. I tada je HDZ htio, bez obzira koliko to košta da ide u Mostar. Pa vidjet ćemo do čega ćemo doći, hoćemo li dobiti poboljšanje teksta, ili ćemo dobiti staru verziju zakona, a izgubili dva mjeseca. Dajte da bude jasno. Nema, sa mnom imate uvijek otvoren dijalog uz 48 maksimalno ouvažavanje. Ja sam i danas rekao iskoristimo vrijeme na vašim amandmanima narednih pet, deset, petnaest dana. Nisam ni jedan amandman negativno komentarisao. Dakle, možemo poslovnički, Ustavno-pravna komisija, ljudi su odustali od amandmana svi da bi se podržao polazni tekst i stvorila atmosfera za ovu raspravu. Svi amandmani će doći na dnevni red. Dakle, svi će doći na dnevni red. Na onom na kome se postigne kompromis u okviru ovog doma u drugom čitanju, prtpostavljam da bi se došlo i na Ustavno-pravnoj komisiji, ali samo da ne vraćamo korak nazad. Dakle, moja želja da dođemo do zakona, a znam da smo napravili presedan na NOS-u, a znate iz kojih razloga. Zato što niko nije imao snage da prkosi do kraja. Biću iskren i vidjet ću koliko će oni koji su istrajavali na tome doći do svog rješenja, a razgovarao sam i upozoravao. Dakle, nemam ništa protiv da bude u Mostaru, ako je to jeftinije, da me pogrešno neko ne shvati, ali izgleda da ovdje ubjeđenja da ta prohodnost informacija od glave, do ne znam negdje gdje se sporo ide, pa, evo danas ćemo imati raspravu, baš me jako interesuje jeste li svi koji ste tada to vratili na početak, ostali na istim principima i tada sam vidio i tada sam razgovarao sa prenosnim kompanijama i niko nije imao rezerve. Vidio sam čak, malte ne deset srpskih ruku za taj prijedlog. Evo, danas ću vidjeti šta je razlog bio da su shvatili da nisu bili u pravu. I nemojte stvarno zamjeriti što repliciram. Ja idem u prilog rješenju problema, a ne da li je to prijedlog Klub HDZ-a, SDS-a, SNSD-a ili blio koga drugog. I, molim vas, dakle, nisam htio da povrijedim ni jedan amandman ni jednog predlagača, nego da ostavimo vrijeme, ali ako mi neko danas kaže da trebam 7. doći iz Banja Luke da uradim ono što mogu danas. Onda moramo se pitati šta to ovaj narod plaća ovdje. Hvala vam lijepo.
Evo, gospodine Špiriću, ovo je zasluživalo repliku. Ja ću se suzdržati. Gospodin Zorić. Molim vas minut jedan.
Ja sve ovo što je gospodin Špirić rekao o HDZ-u, kao silovatelju nečega odbacujem i to što dalje.
Riječ ima ministar gospodin Safet Halilović.
Pa ovdje je bilo određenih upita, nejasnoća itd. oko učešća u donošenju teksta zakona. Ja mogu ovdje odgovorno da tvrdim da od početka rada komisije, u njoj su učestvovali predstavnici mostatrskog sveučilišta, prorektor, čak je bio i u Strazburu u završnom, u finalnom utvrđivanju teksta ovog zakona, predstavnici entitetskih ministarstava, bilo je sesija sa kantonalnim ministrima itd. da se ovdje ne bih zadržavao. Prema tome, apsolutno je postojala mogoućnost participiranja u donošenju ovog zakona. Što se tiče ovih nekih stručnih poboljšanja, naravno, onih kroz amandmanski pristup mogu biti, naravno urađeni, samo da kažem da je, ipak, ovaj tzv. integrisani univerzitet, gdje univerzitet postaje pravni subjekt nešto što je obaveza. Mogu vam reći ove informacije koje su se čule, da neki univerziteti se vratili, ipak, to su neke, kako bih rekao kontroverze vezane za to. One se, ipak, primjenjuju i u Austriji, osim u Makedoniji i čini mi se u Srbiji, tu ima određenih dilema. Ove stvari, uglavnom su, što se tiče iz međunarodne zajednice, to smo provjerili proveode se, također. 49 Što se tiče stručnih i, tako da kažem, poboljšanja u pogledu rektora, to je kroz amandmanski pristup sasvim moguće prihvatiti. Također, mi smo dali jednu bolju varijantu nego što je u 18. član. Međutim, to je, također neka vrsta kompromisa, pa je ona formulacija u jeziku onako napravljena, međutim, tamo se kaže može, ali ne mora. Dakle, ona nije imperativna norma i, ono što bih htio da kažem, također kao informaciju, upravo završena Ustavno-pravna komisija Doma naroda. Također rezultat je sličan kao i u Ustavno-pravnoj komisiji Predstavničkog doma i usvojen je samo jedan novi amandman, a to je 37. koji se odnosi,zapravo na članak 37. amandman 9. koji kaže: Mjerodavno ministarstvo osniva koordinacijski odbor za visoko obrazovanje kao savjetodavno tijelo za visoko obrazovanje kojega čine rektori svih sveučilišta u BiH, koje odlučuje konsenzusom. Dakle, ni tamo nema razlike u pristupu. Ja bih apelirao na poslanike, da, ipak, ispoštujemo ove rokove, jer novo zasjedanje Ustavno-pravne komisije Predstavničkog doma, moj je dojam, jer sam u njemu radio od početka ništa ne može bitno promijeniti. Ono što je na djelu, što su očigledno iskazalo kroz ovu raspravu, jeste to da postoje samo konceptualne razlike, koje, naravno neće niko promijeniti svoj pristup i politički određene kalkulacije ljudi, koji bi željeli , ne znam da ne prihvati se uopće zakon iz nekih desetih razloga. S toga bih ja molio zastupnike da ovaj mukotrpni jednogodišnji rad ovih silnih komisija, potom dvomjesečni rad Vijeća ministara, dakle finaliziran na način opredjeljenja za izjašnjenje o ovim principima, a, također bi podržao prijedlog poslanika Gligorića da učinimo kao i prethodni, u vezi prethodnog zakona, to je o osnovnom i srednjem obrazovanju, gdje smo, također i istog dana imali i drugo čitanje. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Haliloviću. Ja sam zaključio raspravu. Znači, dozvolite mi da sumiram. Mi smo po dnevnom redu i po Poslovniku na prvom čitanju i ja to moram poštivati. Sad smo dobili evo već informaciju na ovo na što sam ja ukazivao da će biti u različitim tekstovima usvojen. Tekst što nije odgovornost samo nas, to je normalna parlamentarna procedura i pravo zastupnika i da u komisijskoj fazi interveniraju na tekst zakona i to se desilo. Moje mišljenje, a ono je na tragu određenih prijedloga koji su ovdje bili, da mi možemo, ja govorim kao jednu varijantu. Ja ću poštovati, rekao sam Poslovnik. Ukoliko se taj prijedlog ne prihvati, glasovat ćemo o ovom zakonu u prvom čitanju, jer je to na dnevnom redu. Dakle, da se odredi dodatni rok u roku od sedam do deset dana da se zajedno sa Domom naroda usuglašavaju stvari na način da u istovjetnom tekstu bude prihvaćen u narednih sedam dana. U suprotvnom, imat ćemo tekstove različite i proceduru usuglašavanja. Dakle, a to je bio prijedlog i na neki način koji je otvorio i gospodin Lagumdžija i gospodin Ćeman kao predsjedatelj Ustavno-pravne komisije, takođe smatrao da postoji mogućnost da se dodatno neke stvari rasprave. Ja predlažem da se izjasnimo o tom prijedlogu, a ako ne i prelazimo na izjašnjavanje o zakonu u prvom čitanju. To je poslovnička mogućnost. Postoji da Dom odredi novi rok za usuglašavanje. Možemo,on je do 15 dana, ja predlažem da to bude sedam dana. To je na tragu ovih zaključaka, koji su bili i predlažem da se Dom izjasni o tom prijedlogu koji je ovdje od nekoliko zastupnika dat. Ja vas molim da se izjasnite. 50 Deset do tri. Može li u tri da krenemo? [[PAUZA]] Počinjemo sa radom. Gospodine Belkiću da li vi želite komentirati pauzu?
Dakle, ja ću vrlo kratko. Stranka za BiH, naravno ono što je Poslovnikom predviđeno traži da se izjasnimo i to je nešto što se podrazumijeva. A, ako zakon dobije podršku u prvom čitanju, mi predlažemo da se izjasnimo i o amandmanima i o zakonu u drugom čitanju. Hvala lijepo.
Znači, ja stavljam prvo prijedlog o dodatnom izviješću, u okviru amandmana koji su podneseni, jer smo to radili, jer je to bio prijedlog nekoliko zastupnika. Ja vas molim da se prvo izjasnimo o tom prijedlogu. Dodatno izmiješće, mogućnost dodatnog izviješća u roku od sedam dana. Ne od strane nadležne komisije. To mi imamo bez dodatnih amandmana. Pa imamo 40 amandmana. Molim vas da se izjasnimo o ovom prijedlogu. Molim vas da glasujete sad. Ponovit ćemo glasovanje. Molim vas. Je li to moj problem gospodine Kuniću? Jesam li ja krenuo na vrijeme. Početo sam predsjedavajući kad sam dogovorio nastavak sjednice. Zašto? Je li ja sprečavam da bude u tri sata? Ne prečavam. Hvala lijepo. Molim vas da glasujete. Izjasnite se sad. Konstatiram da zaključak nije usvojen. Prelazimo na izjašnjavanje o zakonu u prvom čitanju. Recite gospodine Lagumdžija.
Dakle, prvi prijedlog je bio. Da se na bazi onoga što smo danas imali ovdje na raspravi da se Vijeće ministara očituje, da nam predloži izmjene i dopune na bazi ovih današnjih rasprava zakon koji imamo pred sobom. Odlično. Pošto ministar neće. Mi možemo to zaključiti, čak i ako neće. Ali, evo, ako ministar neće i da ne bi sad bez veze glasovali, druga alternativa gospodine Raguž, a to je da se modifikacija onog vašeg prvog prijedloga da se otvori mogućnost na bazi ovoga danas da se ponovo amandmanski u određenom roku prije drugog čitanja može reagovati, jer smo već tako imali, nekoliko puta smo zaključkom otvorili mogućnost da se amandmanski djeluje. Nakon prvog čitanja. Prijedlog sam ja iznio, ova dva prijedloga. Iznio sam. Moj prijedlog i treba da se o njemu izjasnimo. Dao sam dvije mogućnosti. Prvo da se Ministarsko vijeće izjasni i drugo da nam se otvori mogućnost da na bazi ovoga, čuvši sve ovo sada, eventualno otvori mogućnost amandmanski da se u narednih par dana do drugog čitanja, do drugog sastanka Ustavno-pravne komisije ili koja je već nadležna da se možemo, u tom slučaju mi smo spremni da podržimo zakon.
Zahvaljujem se gospodinu Lagumdžiji. Stavljam i ovaj prijedlog na glasovanje.Novo izviješće u roku sedam dana, sa mogućnošću novih amandmana. Molim vas da se izjasnite. 51 Glasujte sad. Imate vremena da glasujete. Dakle, ovaj prijedlog zaključka, također nije dobio potrebnu većinu. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na izjašnjavanje o točki 3. Zakona u prvom, Prijedloga okvirnog zakona o visokom obrazovanju u BiH u prvom čitanju. Molim vas da glasujete sad. Dakle, konstatiram de glasovano 39 zastupnika. Za je bilo 31, suzdržano 2, protiv 6. Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju BiH u prvom čitanju je usvojen. Mi smo iscrpili poslovničke mogućnosti. Pošto je bio u igri 40 amandmana, ja smatram da nisu stvoreni uvjeti da danas raspravljamo i u drugom čitanju. Zahvaljujem se. Prelazimo na 4. točku dnevnog reda. Pa nema suglasnosti oko toga da možemo danas ući u drugo čitanje. Pa nema na glasovanju. Ja ću prekinuti sjednicu. Ja kao predsjedatelj sam odgovoran za rad sjednice i nema uvjeta da se danas, nakon ovakve rasprave raspravlja i u drugom čitanju. Jeste, i Kolegij će poštujući Poslovnik odrediti se o svemu ostalom.
Ja vas molim da stavite Prijedlog na glasanje.
Ja prijedlog ovaj, obrazložio sam. Sve sam do sada uradio poslovnički. Nema uvjeta danas za raspravu u drugom čitanju. Neću da stavim. Pa zato što nemamo uvjeta. Imamo 40 amandmana i vidjeli smo koja je rasprava bila danas ovdje i šta hoćete na silu zakon danas. Izjašnjavat ćemo se o amandmanima sukladno proceduri koju je ovaj dom usvojio.
Na petnaestak amandmana, bez ikakvih problema možemo se izjasniti.
Pa ne možemo se izjasniti.
To je drugo ako nećete.
Ja smatram kao predsjedatelj da nema okolnosti za drugo čitanje. To je moja odgovornost i preuzimam je. Dozvolite gospodine Belkiću, bio sam vrlo susretljiv, sve sam danas vodio, svima omogućio, ispoštovao ono što je na dnevnom redu, nikog nisam uskratio. Završio sam zakon i u prvom prvom čitanju usvojen ide dalje u proceduru i sve je u redu.
Molim vas, budite ljubazni pa me saslušajte. Ja sam predložio jednu stvar. Dakle, takva prakda u ovom parlamentu postoji. Ovaj zakon je dobio veliku podršku. Dakle, argument više. Dakle, vidjeli ste sada da je zakon dobio veliku podršku. Vrlo malo amandmana ima, oficijelnih amandmana o kojim nema razloga da se ne izjasnimo. Zašto bježite od toga? 52
Molim vas, nemojte da polemiziramo. Mislim da nije u redu. Ja sam svaki prijedlog zaključaka ispoštovao. Nisu prošli prijedlozi za dodatno izviješće i mogućnost izlaska iz ove situacije i nemojte sad ići u drugu krajnost. Mislim nije korektno. Pa nemojte. Pa možeš ti kao član Kolegija. Ja sam prešao na točku 4.
Dame i gospodo, ja stvarno, ja uvažavam funkciju predsjedavajućeg, uvažavam Poslovnik, ali kao što mi uvažavamo funkciju predsjedavajućeg i on mora da uvažava ono što klubovi i poslanici misle. Dakle, vi mislite, pošto je sjednica u toku, tačka dnevnog reda nije zaključena, da nema uslova. Ne možemo mi po tome šta mislim ja, šta mislite vi, nego da se Dom izjasni. Ukoliko se potvrdi vaše, idemo na četvrtu tačku dnevnog reda. Molim vas lijepo, zato ja mislim da, radi uvažavanja Kluba Stranke za BiH i ostalih poslanika mi se moramo izjasniti. Dakle, izjasnimo se. Ako to ne prođe, idemo na 4. tačku dnevnog reda. Ja nemam ništa protiv, ali nemojte da.
Gospodine Špiriću, nemojte, jasno je sve da se ne uvjeravamo. Ja sam bio kolegijalan. U redu, čuli smo. Gospodin Zorić.
Ja u ime Kluba predlažem da se poštiva dnevni red, usvojeni dnevni red.
Ja sam ga ispoštovao. Ovaj zakon nije na dnevnom redu u drugom čitanju.
Mi ništa drugo ne tražimo. Nećemo se i po tom pitanju izjašnjavati.
Poštovane kolege, dame i gospodo, Ja sam izašao za govornicu ovdje kao član Kolegija Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da kažem svoj stav o ovom pitanju.Želim, dakle, da se to javno zna. Dakle, ja smatram da se prijedlog poslanika gospodina Belkića treba staviti na glasanje. To je moj stav. Neka se to javno zna. Hvala vam lijepo.
Ovo što ću sad govoriti sam se sebi čudim što uopšte dopustimo da se ovako ova rasprava vodi između vodećih stranaka, na jedan način, koji, najblaže rečeno nas vodi nigdje. Ja sam ipak odlučio da se javim i da pokušam učinisti sve što je u mojoj moći da ne odemo dalje u sunovrat bez potrebe. Vi imate ovdje na jednom kapitalnom zakonu, radikalnone slaganje između stranaka unutar vladajuće koalicije i ne želim otvarati uopšte dublje političke teme, ali molim vas, radi se o zakonu o visokom obrazovanju, koji je vrlo delikatan, koji ima puno pitanja, koja, nažalost rasprava jedni ljudi su bili protiv, zato što smatraju da su time neki nacionalni interesi ugroženi, respektabilan broj ljudi. Ja sam bio protiv, zato što smatram da je ovo loš zakon, po mnogo elemenata, koji se može sa jednim mirnim tonom dograditi, samo da ima malo više strpljenja. Iz različitih razloga smo bili 53 protiv. Ali sada tražiti drugo čitanje, u ovakvoj atmosferi, ja bih vas zamolio kao ozbiljne, kao kolege, da ne idete u to i da ne bi ostao na apelu gosopdine Raguž, vi ste potpuno u pravu, ja vam dajem potpunu podršku, vi samo po Poslovniku. Poslovnik kaže,član 95. stav 2. Da rasprava počeće, ako Dom tako odluči, na što se poziva kolega Belkić, i sada oni kažu, kao što je gospodin Džaferović, hoću da Dom odluči, ali je nepotrebno. Šta god Dom odluči, vi imate po članu 96. stav 1. kao predsjedavajući, citiram: «Drugo čitanje satoji se od rasprave o glasovanju o predloženim amandmanima, slijedeći redoslijed članova na koje se odnose. Druga rečenica stava 1. člana 96. U slučaju da postoji izuzetno veliki broj amandmana, predsjedavajući može da naredi i drugi način rasprave». Drugim riječima mi ovdje nepotrebno vodimo svađu, koja nas nigdje ne vodi. Predsjedavajući po Poslovniku ima pravo da jednsotavno zbog velikog broja amandmana naredi ovo na drugi način išta sad. Je li sad neko hoće namjerno ovdje da se posvađa? Izvini kolega Munibe, ali ja, zaista smatram da treba poslovnički zaštititi predsjedavajućeg da ne idemo dalje da ne glasamo. Odmah je to čovjek rekao. On ima pravo da kaže zbog velikog broja amandmana, štiteći Poslovnik.
Molim vas, sve sam lijepo rekao, sve sam precizno rekao. Rekao sam u skladu sa Poslovnikom. Riječ ima gospodin Belkić.
... povrijedio niti je moj način govora bio takve vrste da je stvarao nezdravu atmosferu. Nezdravu atmosferu se, nezdrava atmosfera se stvorila načinom diskusije. Možemo pogledati ovaj stenogram šta je ko govorio i kako je govorio. Dakle, procjena Kluba Stranke za BiH je bila takve naravi da ovaj zakon može dobiti podršku i tragom toga mi smo stvar pedložili. Ja samo molim da se meni odgovori, odnosno Klubu može li ili ne može? Mi smo imali tako u praksi do sada, imali takvu praksu do sada. Ako predsjedavajući cijeni da po Poslovniku ne može, Klub neće insistirati.
Ja smatram da ima poslovničku osnovu za ono što sam rekao.
To je onda vaša odgovornost. Vi ste javno rekli ne može i u redu.
Ne, nisam rekao ne može,nego sam rekao da postoje okolnosti za korektno izjašnjavanje o ovolikom broju amandmana.
Ali, morate se osloniti na Poslovnik.
Posovnik 96. stavak 1. 54
Okej, ostala dva člana misle drugačije, ali da prihvatimo što vi kažete, ali vaša odgovornost. Imam ja instrumenata da se svađam sad ovdje, vi kažete ne može ...
Nisam nija predlagao svađu, nego jednostavno sam zamolio da uvažite ono što sam rekao. Nisu, dozvoljavam raspravu, evo svi tražeriječ. Jesam li nekog uskratio u raspravi? Pozvao sam se na ovo što je gospodin Lagumdžija rekao odmah i predložio da zbog načina koji je vođena današnja rasprava, kao predsjedatelj procjenjujem da nije bilo sredlo da se izjašnjavamo danas o amandmanima, a nismo ni imali obvezu. Ono što je bilo obveznantno, ja sam kao predsjedatelj ispoštovao i zakon je usvojen u prvom čitanju. Izvolite gospodine Potočnik.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, Ja mislim da smo zaboravili osnovnu našu funkciju da radimo u interesu i dobru čovjeka BiH. Zato vas pitam šta znači ovo ako produžimo za sedam dana u odnosu na banku, šta znači, ako, da liće to banka prihvatiti? To je jedna stvar i šta znači ukoliko radimo po Poslovniku i po prijedlogu gospodina Belkića? Mislim, nemamo pravo,naprotiv, imamo odgovornost da se ne igramo sa interesom i dobrom čovjeka BiH. I, želim da u mirnih glava i normanog razmišljanja, bez napetosti, straha i mržnje razgovaramo i izađemo iz ove situacije. Zato predlažem gospodine predsjedavajući, objasnite jednu varijantu, znači, ovu što ste govorili za sedam dana i neka gospodin Belkić predloži ovu drugu i da se odlučimo za onu koja neće nanijeti štetu građaninu, odnosno čovjeku BiH. Hvala vam.
Javio sam se za repliku. Dakle, obrazloženje koje sam dao ni na koji način ne dovodi bilo koji interes BiH u pitanje, jer ovdje nismo govorili o rokovima. Kad sam govorio sedam dana, govorio sam o prijedlozima koji su bili za dodatno izviješće. Ja tvrdim da se krećem u okviru Poslovnika i procedure i u okviru rokova. Do 7. je još vremena. U ovom trentuku nismo imali uvjete da se uvaže argumenti onih koji su željeli cjelovitu i korjenitu reformu oko ovog zakona i na njima je, također, odgovornost kao što je i na meni odgovornost. I nemojte sad ovdje na mene prebacivati odgovornost da ja ne vodim računa o interesima BiH i građana. Na mene je on replika. Gospođa Palavrić prije, pa gospodin Potočnik, pa gospodin Novaković.
Dakle, replika je od trenutka kada je govorio gospodin Lagumdžija. Ja mogu razumjeti da gospodin Zorić kaže držat ćemo se dnevnog reda i dobro. Međutim, ako tumačimo Poslovnik i nemojmo biti neozbiljni pa reći da u članu 95. u stavu 2. stoji rasprava o članovima počeće ako Dom tako odluči. Da. Ali Domu treba dati priliku da tako odluči. Gospodin Belkić je predložio da se Dom izjasni, da vidimo hoće li dom odlučiti da se pređe na izjašnjavanje o članovima i ja mislim gospodine predsjedavajući da je ovo bitno sačuvati, jer svako od nas će jedanput cijeniti da je trenutak da predloži i drugo čitanje, jer mi ako uvdemo ovu praksu nikada nećemo moći, ukoliko se neko iz Kolegija, zapravo predsjedavajući ne odluči da predloži drugo čitanje, mi nikad nećemo moći predložiti drugo čitanje. 55 I, druga ispravka krivog navoda gospodina Lagumdžije. Ako treba i predsjedavajućeg, član 96. stav 1. tačka 1. ovo se ne odnosi na ovo što se sada događa, nego drugo čitanje se sastoji od rasprave i glasanja o predloženim amandmanima, slijedeći redoslijed članova na koje se odnose, a onda predsjedavajući samo na tu okolnost ima pravo dati drugačiji raspored. Može reći počet ćemo od sredine, počet ćemo ovo, to se na to odnosi, a ne na situaciju u koju zapadamo i moja kolegijalna sugestija je, stavimo na glasanje prijedlog gospodina Belkića i ponovo kažem devalviramo sami sebe, kako će dom moći odlučiti, ako nema priliku da odluči, prijedlog postoji. Hvala lijepo.
Replika dalje gospodin Potočnik. Izvolite.
Gospodine Raguž, ja nisam rekao da vi radite protiv interesa BiH, ja pozivam sve nas koji sjedimo ovdje da konstruktivno radimo u dobro i u interes čovjeka BiH, ja to tako osjećam. Ako to neko, drugi ne osjeća, to je njegov problem. I, zato vas pitam, a mi objasnite jedan i drugi put, ali jedn i drugi put,koji god da izaberemo ne smije biti u suprotnosti sa dobrom i interesom čovjeka, gospodine Raguž, mogli biste me slušati kad govorim.
Vrlo vas dobro slušam. Svaku riječ mogu ponoviti. Znate, ja imam malo drugačije osobine pa mogu pratiti Poslovnik.
Super. Znači, ja tražim od vas da izađemo iz ove situacije, da ne napravimo grešku.
Prihvatam tu vašu sugestiju, privatio sam. Hvala vam lijepo i odredit ću stanku da se konsultiramo o svemu ovome, prije nego što se izjasnimo u konačnici. Je li to u redu? Stanka je kraća, na nju imam pravo kao predsjedatelj. Hvala lijepa. [[PAUZA]] Nakon konsultacija sa šefovima klubova stranaka u Zastupničkom domu i sa Kolegijem, nastavljamo sa radom na način da ja sad stavljam prijedlog gospodina Belkića, koji je dao ovdje u ime Stranke za BiH na izjašnjavanje o tome da li će Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH ući u razmatranje ovog zakona u drugom čitanju na današnjoj sjednici. Molim vas da se izjasnite o tome i glasujte sad. Znači, sa 28 za, 16 Federacija, 12 Republika Srpska, 8 protiv, suzdržan 1. Zastupničkli dom je prihvatio da razmatramo Prijedlog okvirnog zakona o visokom obrazovanju i u drugom čitanju. Ja otvaram raspravu o amandmanima, koji su ovdje dostavljeni sukladno Poslovniku. Otvaram raspravu. Ja se javljam za riječ.
Riječ ima gospodin Martin Raguž, predsjedavajući Doma. 56
Poštovane dame i gospodo, znači, ovdje ima na izviješće Komisije u vremenu koje je utvrđeno Poslovnikom, podenseno je 40 ili 41 amandman. 20 od gospodina Ive Mire Jovića, 20 od mene osobno. Neki od tih amandmana se preklapaju, u stvari su identični. Ovdje sad imamo mogućnost da u raspravi popravimo tekst zakona, evo čuli smo danas od zastupnika, bez obzira da li su u parlamentrnoj većini ili oporbi, da postoje određena otvorena pitanja i mogućnost poboljšavanja, odnosno da zakon nije konzistentan, na način da dosljedno provodi reformu, sukladno evropskim standardima, u smislu da BiH, na jedinstven, standardiziran način uredi ova pitanja, koja su bitna za visoko obrazovanje. Dakle, zašto smo se mi u Klubu opredijelili za ovakvu konocepciju? Zato što amandmani gospodina Ive Mire Jovića nude konzistentnu mogućnost da se ne prave razlike u BiH, ni u odnosu na zakonske kompetencije, ni u odnosu na različiti tretman, nego da BiH, putem dražvnih tijela, bilo da se radi o Ministarskom vijeću, Ministarstvu civilnih poslova, CIPOK-u ili nekim drugim tijelima i da Parlamentarna skupština BiH, ovo posebno naglašavam, to amandmani ti znače, donosi zakone i uređuje ovu oblast. Ukoliko bi se taj koncept prihvatio, dakle, dosljednog i zaokruženog i standardiziranog procesa reforme visokog obrazovanja, ja mogu od značajnog broja svojih amandmana odstupiti, odnosno od svakog i time olakšati raspravu ou u ovom domu i, evo ovdje testirati jesmo li mi, zaista sada ti koji preuzimamo tu odgovornost na tom evropskom konceptu. Ako ne, amandmani koje sam ja ponudio, znači, ako nema spremnosti da država BiH jedinstveno uređuje ovaj prostor, a evo ovdje smo čuli tu retoriku da jeste, pa imamo sad priliku da vidimo, ako nije ostaje mogućnost dosljednog poštivanja Ustava, to su amandmani koje sam ja predložio, pa opredijelite se, ili čiste reforme ili između dosljednog poštivanja Ustava. Hvala lijepo. Rasprava o amandmanima, drugo čitanje. Gospođa Palavrić, drugo čitanje.
Ako mi dopustite, ja bih voljela, ako bi se ministar izjasnio o predloženim amandmanima. Mislim da bi nam to olakšalo rad po ovom prijedlogu zakona.
Gospodin Halilović. Ako želite.
Ja u ovoj fazi, naravno mogu samo prihvatiti amandmane koje je usvojila Ustavno-pravna komisija. Oni su sastavni dio zakonskog teksta. Toliko.
Zahvaljujem se gospodinu Haliloviću. Ko dalje želi? Znači, ne želi višeniko sudjelovati u raspravi. Gospodin Potočnik se javio za riječ pa gospodin Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, Mislim i uvjeren sam da put BiH jeste u integraciju u Evropu, a samim tim je i integracja dražave kao takve, ne centralizacija, nego integracija do kojeg nivoa, na koji način, to bi trebali 57 sami da znamo i da se odlučujemo. Prijedlog HDZ-a, da se na dražvnom nivou uređuje to je za mene prihvatljivo i mislim da je taj put pravi put, toliko vezano za onu vašu dilemu gospodine predsjedavajući. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Potočniku, riječima gospodin Lagumdžija.
Nažalost gospodine Raguž ja vas nisam dobro razumio, pa bih molio da mi razjasnite. Mislio sam, razumio sam vas dok nisam čuo ministra, koji kaže, da praktično on odbija ove amandmane.
Tako je?
Nažalost, tako je. Dakle, sad mi nije jasno, pošto mi pred sobom imamo vaše amandmane i gospodina Jovića amandmane. Mali broj ljudi ovdje sad u ovom trenutku, a ja sam dosta ovo analizirao, može da prati ono što su amandmani vaši i Jovićevi, da se ne počnemo sudarati, prihvatajući ili odbijajući te amandmane. Kako ste vi to zamislili sad? Je li da mi krenemo po vašim amandmanima.
Predlažem da krenemo po amandmanima gospodina Ive Mire Jovića.
Dakle, da idemo po njegovim amandmanima. Jeste, da se izjašnjavamo za ili protiv njegovih amandmana. Hoćemo li da otvorimo raspravu, pa onda da se izjašnjavamo.
Pa ja sam otvorio raspravu gospodine Lagumdžija. Hvala vam lijepo.Ja cijenim, zaista sam tako doživio.
Ovo je za mene prosto ne prihvatljivo da vi povučete svoje amandmane, da Jović ostane pri svojim amandmanima, da ministar izađe i da kaže da to ništa ne pika, a istovremeno u amandmanima gospodina Jovića ima jako puno države, a gospodin Ministar nas je ubjeđivao da ovo ide zakon ka jačanju države u ovoj oblasti, tako da dozvolite, za svakog razumnog ovo je malo zbunjujuće i da ste vi očigledno ovdje ušli u nešto što bojim se da nas neće daleko dovesti, ali poslije ću diskutovati o meritumu, kad vidim kako se kreće ova vaša rasprava. Prosto ne mogu da vidim vladaljuću koaliciju gdje je. 58
Gospodine Lagumdžija, ja vam se zahvaljujem, ali molim vas, pošto je bilo maloprije određenih sugestija, ja ću reći i otvorenih pitanja, viza-vi mog načina vođenja sjednice kao predsjedatelja. Ja mislim da sada sam ispoštovao sve što je traženo ovdje. Ako ima još otvorenih pitanja na vođenje sjednice, molim vas da se kaže? Znači, nema. Sada je rasprava. Ja sam otvorio raspravu i svak ima mogućnost da kaže što misli o amandmanima. Drugo je čitanje i u tijeku je rasprava. Ko se javlja za riječ? Gospodin Ćeman, izvolite.
Kolegice i kolege poslanici, Ja bih podsjetio predsjedavajućeg na član 96. stav 1. koji je ovdje pominjan, vezano za, u stvari nije educiranje, nego podsjećanje, dakle, na mogućnost kako da raspravimo ove amandmane. Evo, možete i sami pogledati, kaže u slučaju da postoji izuzetno veliki broj amandmana, a možemo konstatovati čini mi se da postoji izuzetno veliki broj amandmana, predsjedavajući može narediti drugi način rasprave, osiguravajući da se sva politička mišljenja mogu korektno izraziti. Naime, govorim o tome da bi trebalo sad pristupiti izjašnjavanju amandmana redoslijedom. Čuli smo, evo mišljenje, možda ima smisla, vi ste se pozvali da se raspravlja sad o amandmanima, vidjeti, da li, zaista postoji mogućnost, evo danas ovdje, da o amandmanima govorimo prvo na principijelnim osnovama, šta to znači? Ja sam, naravno, evo kao i većina ovdje petpostavljam zato, kada bi to moglo danas da se uradi, ponavljam, kada bi moglo da se uradi, a čini mi se da je vrlo upitno, da izvedemo niz ovih nadležnosti na nivo države. I, možda bi, recimo, vi u nastavku mogli voditi ovu raspravu oko toga, jer kolega Jovića i vi ste sami niz amandmana upravo na to pitanje usmjerili, je li to moguće izvesti na nivo države? Recimo da jeste ili nije, zavisno od toga, ond bismo mi imali lakši posao u izjašnjavanju o tim amandmanima. Ja znam da će biti paradoksalno možda danas da niz poslanika koji su, u suštini za takve prijedloge, možda iz praktičnih razloga bi bili u prilici da se drugačije opredijelimo, zato je ovo kad su amandmani u pitanju principijelno pitanje. Vi, dakle, imate po meni, na osnovu ovog amandmana dva moguća puta. Jedno je da već krenete hronološki od amandmana do amandmana kako oni zadiru u tekst zakona.
Oko vođenja sjednice, ja sam pitao ima li primjedbi.
Ja sam rekao ne educiram, ali podsjećam, bitno mi je, evo završit ću ja. Htio sam, naime, reći, da ako ovdje postoji spremnost da se u tom pravcu razmišlja, lakše ćemo dovesti proceduru do kraja. Ali, vi ako ne mislite da treba iskoristiti ovu prednost, onda, naravno, vodit ćete to kako mislite da treba. Hvala vam lijepo.
Replika gospodin Zorić. 59
Ja repliciram i pomalo protestiram. Zašto se neko poziva na odredbu Poslovnika, koja pripada samo predsjedavajućem, a kad je se predsjedavajući na nju pozivao, svi su mu branili. Dakle, pusti mo predsjedavajućeg da koristi svoje poslovničke ovlasti. Ja znam rezultat glasovanja. Znate valjda i vi.
Hvala lijepo gospodine Zoriću. Zato sam i pitao da li ima primjedbi dalje na vođenje ovog drugog čitanja rasprave i, eventualno glasovanja. Nije bilo primjedbi gospodine Ćeman, mislim da je logično da vam odgovorim na ovaj način, zato što sam se pozivao na tu odredbu na koju ste se vi pozvali i ranije i predlagao da zbog baš značaja tih pitanja, nisu danas stvorene okolnosti za ozbiljnu raspravu, ali prevladalo je drugačije mišljenje i ja sam prihvatio to mišljenje, koje je ovdje iskazano, ali sam prethodno upozorio, pa gospodo reforma ovakva se u mnogim evropskim ozbiljnim i stabilnim zemljama provodi nekoliko godina. Ako vi mislite da za sat vremena i za 15 minua ovo možemo okej. Nema problema, a o samoj raspravi možete reći svoja stajališta gospodine Ćeman i stajališta kluba i nemojte tu sada se pozivati na predsjedatelja. Predsjedatelj je jasno iznjeo i vlastita stajališta oko zakona i stajališta Kluba, a i oko načina vođenja sjednice. Dakle u tijeku je rasprava o amandmanima. Ko želi dalje? Gospođa Leho. Izvolite.
...vezano za amandmane koje ste vi uložili predsjedavajući i zastupnik Ivo Miro Jović. Amandman II – intervenišete po članku kako ste napisali 10. Isto takav amandman je dao i gospodin Jović, a glasi: - Osnivanje, spajanje kao i prestanak rada visokoškolske ustanove regulira se odredbama ovog zakona. Ovo spajanje koje brišete i vi svojim amandmanima i gospodin Jović se odnosi isključivo na Mostar. Nemamo drugog grada. Dobrro, ali to su ipak dva grada, a Mostar je jedan grad. Jedan je jedini Mostar. Prema tome i nalazi se u dva entiteta. Pošto se ovo isključivo odnosi na Mostar, na sveučilište mostarsko i Univerzitet Džemal Bijedić. Ako se izuzme ovo spajanje i ako se pobriše, onda će Univerzitet Džemal Bijedić koji ima svoju istoriju u Mostaru biti zatvoren kao visokoškolska ustanova, po ovom drugom ne može ostati, jel tako. A onda to dovodi u neravnopravan položaj i profesore tamo i studente itd. Mi nećemo glasati da ovo spajanje nestane, jer hoćemo da ravnopravno, kao mostarci svi sjedimo za stolom i da se dogovorimo kako će izgledati ta naša visokoškolska ustanova. I to je jedini razlog poštovani i cijenjeni kolega Raguž zbog čega mi nećemo na to pristati. Glasali smo za zakon kako nam je predložen u Vijeću ministara. U njemu piše da može biti i jedan jezik službeni. U Ustavu piše da su sva tri jezika. Kada se bude donosio statut ove visoke školske ustanove onda ćemo se isto tako dogovarati dvojica koji su to jezici u Mostaru da ne bi Mostar koji je bio poznat vijekovima po svojoj specifičnoj kulturi u kojoj je bilo mjesta za svakoga i za svačiji jezik, da to ne bi umrlo. Ni to nećemo dozvoliti. Prema tome moja diskusija ide u ovom pravcu, znači ova dva amandmana, ja vas molim da se ne nadate da ja kao Mostarka glasam za njih. Hvala lijepa. 60
Zahvaljujem se gospođi Leho. Što se mene osobno tiče, ovaj amandman nema nikakve veze sa Mostarom, niti se može ni u aluziji to, jer se kaže da će se osnivanje i prestanak rada visokoškolske ustanove regulirati odredbama ovog zakona. Znači kako uredi. Niko ne govori i mislim zaista da vam ta argumentacija ne stoji, ali to je vaše pravo da se odredite i prema ovom amandmanu. Dakle samo je predviđeno da se te stvari reguliraju ovim zakonom, ništa drugo. Nikakva konkretizacija nije bila. Ko želi dalje? Gospodin Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, izuzetno mi je žao što ovako raspravljamo o ovakvom zakonu, dužan sam to reći, evo ja ću zaista sada, doveli ste ste nas u tu situaciju, želim da iskoristim svaku mogućnost kao poslanik da doprinesem u bilo kojem malom pomaku u zakonu, koji bez obzira kako se završi neće nas dovesti tamo gdje je moglo da se ima malo više razumjevanja i uzajamnog uvažavanja. Ostalo je neodgovoreno pitanje koje je upućeno ministru da nam kaže šta znači član 18. Zakona i insistiram da mi ministar odgovori šta znači član 18. – visokoškolsko imaju pravo da i rimsko malo ili rimsko 8. pretpostavljam, koje govori da visokoškolske ustanove imaju pravo da odrede kao službeni jezik i u službeni jezik jedan ili više, piše kod mene viđe, a valjda je više, vjerovatno su stranci prekucavali, jezika konstitutivnih naroda Bosne i Hercegovine. Dakle, ponavljam još jednom, ne može bez ovog parlamenta ministar da nam ne odgovori tačno i da se ne precizira šta ovo znači. Da li to znači da se odlukom visokoškolske ustanove može odrediti samo jedan jezik i da to bude podržan u ovom zakonu i da su studenti i profesori su dužni komunicirati samo na tom jednom jeziku, bez obzira o kom univerzitetu radi se koji se financira iz izvora poreskih obveznika, državnog ili nažalost nekih drugih nižih nivoa njihovi prihodi. Dakle dužni ste nam odgovor na ovo pitanje koje je postavljeno i na koje nema odgovora samo kroz amandmane. A sada kroz amandmane gospodina Ive Mire. Prvi amandman koji definira nadležna, koji govori o kategorijalnom aparatu, o njemu ne bih puno govorio, mislim da on nije toliko relevantan, pa se o svakom amandamnu neću izjasniti. Drugi amandman govori o tome da osnivanje i prestaje da član 10. se promjeni i ono što se ovim amandmanom traži je da se u postojećem članu 10. je regulisan osnivanje, spajanje i prestanak rada visokoškolskih ustanova. Ovim amandmanom se onemogućava zakonito spajanje više univerziteta. Možda će sutra neki univerziteti o koojima mi danas i ne sanjamo da bi se mogli spojiti, možda će se odlučiti na spajanje. Međutim, ovim zakonom se to, pardon, usvajanjem amandmana gospodina Jovića, onemogućilo bi se spajanje. Drugim riječima mislim da ovaj amandman ne treba prihvatiti zato što spajanje zakonom ne treba spriječiti. Mislim, ako preformulišete ovako, jer ovdje stoji da osnivanje i prestanak rada visokoškolske ustanove se regulira odredbama ovog zakona, a u originalnom tekstu je stajalo – osnivanje, spajanje i prestanak rada. Praktično ovdje je samo spajanje ovim amandmanom izbačeno i mislim, dakle jednostavno ne slažem se stim. 61 Amandman treći gospodina Jovića koji kaže, koji se odnosi na članak 13. i koji govori, ja sada ovdje imam mali problem pa mi poslovnički pomozite. Dakle ja se ne slažem sa ovakvim amandmanom, jer ovaj amandman predlaže da se praktično izbaci stav koji kaže da se na statut visokoškolske ustanove daje nadležno institutsko tijelo u skladu sa zakonom. Ja potpuno razumijem intenciju i duh ovoga što je predlagao gospodin Jović i ja bih se složio da on umjesto da se briše rekao da saglasnost na statut visokoškolske ustanove daje nadležno tijelo u skladu sa zakonom, da se izbaci riječ entitetsko. Pa to je, dakle ja govorim o amandmanu. Da je gospodine Joviću, da ste ovdje, vi tražite, ja mislim da neko mora davati saglasnost na visokoškolsku, saglasnost visokoškolske ustanove koja se finansira iz para poreskih obveznika. Ali vi ste brisanjem ovoga, ja slijedim duh vaših amandmana praktično brisali, ne da se entitetski, vi ste brisali saglasnosti koje daje entitetsko ministarstvo. Pa ste brisali saglasnost koje daje bilo ko. Drugim riječima, mislim da vaš amandman III bi bio prihvatljiv ukoliko proceduralno se može uvažiti vaša ova sugestija da se ne briše čitav stav 5. nego da se samo briše riječ "entitetsko", da samo stoji tijelo u skladu sa zakonom. Član 13. stav 5. vaš amandman broj III. Nema problema, ja samo, dakle, vi sebi notirajte, ne kažem ja da je ovo isto.
Molim vas da se javljate za riječ.
Dakle, ako stavite nadležno tijelo, onda ste riješili problem koji ste željeli postaviti. Dobro da se ne ubjeđujemo. Amandman IV – članak 13. stav 5., jel vaš aamandman govori o stavku 5., a ne o ne o stavku
Molim vas gospodine Joviću da omogućite zastupniku Lagudmžiji da kaže svoje.
Vi izgleda da ste zaboravili svoj amandman? Miro to je članak 13. stav 5., a ne članak 13. stav 3. Amandman je broj III. Vaš amandman, rimsko tri koji se odnosi na stav, članak 13. stav 5. Dakle, ako bi vi brisali riječ "entitetsko" onda bi se postiglo ono što ste htjeli i to bi bilo prihvatljivo, ali na način na koji ste ovako formulisali, mislim da je neprihvatljivo. Amandman IV vaš, vaš amandman IV u članku 20. stav 2. Pričamo o onome što je, htjeli ste danas ovo, šta sada hočete? Ne razumijem? Gdje sam? Ne, ovo je drugo čitanje gdje se izjašnjava o amandmanima. Pa ovo je diskusija o amandmanima.
Molim zastupnike da poštuju Poslovnik, da ne ometaju zastupnika i da se držimo Poslovnika kada je u pitanju drugo čitanje. Izvolite gospodine Lagumdžija.
Pa u skladu sa drugim čitanjem diskutujem o amandmanima. 62
Evo ja štitim vaša prava.
Jel ovo ispravno? Dakle amandman IV, V, VI i VII gospodine Joviću, mislim da je dobar i mi ga možemo prihvatiti zato što on govori o prenošenju odgovarajućih ovlasti na državni nivo. U amandmanu VII imamo mali problem. U amandmanu VII vaš prvi dio amandmana koji se odnosi na članak 5. stav 1. je prihvatljiv, a ovaj drugi koji je ozbiljan i bojim se da je neprihvatljiv. Amandman VIII mislimo da je dobro, samo se, skrećem vam pažnju gospodine Joviću da ako izbacite riječ "entitetski" da onda ostaje u ovom tekstu da je to Ministarstvo finansija, vi ste mislili na državni nivo, a Ministarstvo finansija na državnom nivou se zove Ministarstvo finansija i trezora, pa može biti mala nekonzistetnost kada se ovo prihvati. Inače amandman IX koji ste dali, mislim da on nije prihvatljiv iz jednog jednostavnog razloga što vašim amandmanom se mjenja član 37. u toliko što se od jednog tijela koje je savjetodavnog karaktera traži da odlučuje konsenzusom. Tijelo koje je savjetodavnog karaktera o svojoj prirodi ne odlučuje konsenzusom. Pa vi imate koordinacijski odbor koji je savjetodavno tijelo i on, mislim. Ali to se onda ne rješava na ovaj način. U amandmanu X koji ste stavili vi ste takođe dodali za to ne prihvatljiv kao i amandman IX, jer ne treba da se Vijeće, da savjetodavni organ odlučuje konsenzusom. Amandman XI imamo mali problem. Za nas je prihvatljiv u vašem amandmanu ove četiri stavke osim prve. Naime, spajanje se ne može brisati u skladu sa ovim. Međutim ovi drugi stavovi su prihvatljivi. Dakle amandman XI bi bio za nas prihvatljiv kada bi izbacili prvi stav ovog vašeg amandmana. Amandman XII gdje takođe imamo mali problem. Prihvatljivo je u članku 40 da se mjenja i glasi, prva dva stava vašeg amandmana koji kaže – da je u cilju ...veće efikasnosti i učinkovitosti u potpuno visokog školstva ustanovio se fond za financiranje visokog školstva (u daljem tekstu fond) i Vijeće ministara imenuje upravni odbor koji će upravljati fondom. To je prihvatljivo. Međutim, to bi trebalo uskladiti onda vaš ovaj dio od 1 do 6. On je za nas ne prihvatljiv jer smatram da u članovima, članku 40. ovog zakona koji vi imate da su ono što je ovdje dato nadležnost entitetskim fondovima, to je dobro struktuirano i to bi moglo biti na državnom nivou na način koji ste vi, nema potrebe da vam objašnjavam koji je razlog da ovdje uvodite onaj princip konsenzusa 3 puta po 2 pripadnika konstitutivna naroda, čime se onemogućava, pravi se neka kolektivna diskriminacija prema onima koji su istaknuti naučni radnici, a ne pripadaju redu jednog konstitutivnog naroda. Amandman XIII je potpuno prihvatljiv. Amandman IV, mislim da je neprihvatljiv je CIPOK ne može odlučivati konsenzusom, jer priroda CIPOK-a nije političke prirode, nego stručne i onda jedno možda malo iznenađenje gospodine Joviću 63 Amandman XV, XVI, XVII, XVIII, XIX i XX neću vam komentarisati, oni su za nas potpuno prihvatljivi. Saglasni sa vašim amandmanim i mislim da kada bi se ovako stvar učinila da bi ovdje napravili jedan ozbiljan pomak u pravljenju prostora za okrupnjavanje odgovarajućih sredstava koji bi išli u jednoj, na jednoj strani ka većem kvalitetu, a na drugoj strani ka većoj mogućnosti iznalaženje sredstava za finansiranje studenata i studentskog standarda kojim je ovim potpuno zanemaren.
Hvala lijepo gospodine Lagumdžija. Replika gospođa Milićević. Izvolite.
...cijenjen kolege, ja ustvari mislim da se ovdje više radi o netačnom navodu. Prvo protivim se prozivanju ministra po pitanju člana 18., jer mi smo sada u drugom čitanju na amandmanima i mislim da nema svhre sada nknadno tražiti tumačenje. Poslije ove priče i komentara amandmana ja sam u čudu ponovo čitala izvještaj komisije da vidim kada gospodin Lagumdžija ima stvarno dobru ideju i dobru formulaciju amandmana, da vidim koliko je čovjek podnjeo amandmana i zašto su odbijeni. Fakat ni jedan. Znači amandmani su se danas onako ishitreno došli. Što se tiče prozivanje ministra po članu 18., ako nam je stalo do precizne formulacije zašto se nije išlo sa amandmanom, prem da lično mislim da je Ustav, kao što jeste fakat stariji dokumenat od svakog zakona, pa i od ovoga, zašto niste išli sa ličnim inicijativama, amandmanima i ispravkama. Zašto se u drugom čitanju traže tumačenje ministra po jednoj tačci Okvirnog zakona o kom smo se već izjasnili? Mislim ustvari da se radi o gubitku vremena, jer ste vi nama obrazlagali amandmane Kluba HDZ-a i Demohriščana.
Hvala. Hvala lijepo gospođi Milićević. Riječ ima gospodin Zorić, pa Novaković.
Pa evo ja bih upravo rekao ovo što je gospodin Lagumdžija elaborirao, samo ću neke stvari dotaknuti. Ako je gospodin Jović predložio da odbor CIPOK-a odlučuje konsenzus, to je upravo potvrdio gospodin Lagumdžija. Ako su u CIPOK-u stručni ljudi, onda bi oni valjda morali stručno i jednako misliti. Ili će biti u tom CIPK-u trojica nestručnih i opet šestorica stručnih. Ako su stručni, onda bi trebali imati konsenzus i isto misliti po istom pitanju. Ako nije političko tijelo. Zato bi dobro bilo da dobro provjere struku i da isto utvrde stručno. Ne može od nas devet trojica misliti da je 2+2=5, a trojica misliti da je 2+2=4. Dakle ne može. To je struka. To je struka. A što se tiče spajanja, mene su kolegica Fatima i da ne kažem drug, nego gospodin Zlatko razočarali. Ja sam mislio da se tu ne radi o mostarskim sveučilištima i univerzitetima, nego da je to jedna riječ onako u zakonu normalna itd., a oni su već vidjeli slike ko će biti zaposlen, ko će biti 64 tajnik, ko će vršiti adminsitrativne poslove. Zaista me je to razočaralo. Jer za mene, evo sada ja kao profesor razmišljam ovako, pa zar spajanje nije osnivanje. Kako nije? To je osnivanje. Dakle,
Molim vas samo da se javljate za riječ. Nemojte se ljutiti.
Dakle kada bi se izbacila riječ spajanje ostale bi riječi formiranje i zatvaranje. Na taj način bi mogli zatvoriti tri sveučilišta i formirati jedno. Dakle to je spajanje. Ali u strahu da će ostati sveučilište u Mostaru na hrvatskom jeziku, ostavi to pa će nadležno tijelo već se zna i kada i do kojeg datuma spojiti Univerzite Džemal Bijedić i sveučilište u Mostaru. Dakle to su nama potvrdile ove moje kolege. Ja nisam vjerovao da je to istina.
Da. Nemoj se sikirati. Hajde dobro. Mogu li ti olakšati.
Ne sikiram se. Zašto se postavlja pitanje jezika? Pa zato što se ne razumijemo. Ako ja kao profesor matematike uđem u učionicu i kažem dužina, je li to mjera ili je to geometrijski pojam? Na srpskom se dužina zove mjera, a na hrvatskom geometrijski pojam. Dakle na hrvatskom se ona srpska dužina kaže duljina, a na srpskom se ona hrvatska dužina kaže duž. Dakle učenik ne mora razumiti kada uđe neko. Zato je dobro znati o kojem se jeziku radi. I ja podržavam, ako ću ja svoje slati da uči na srpskom sveučilištu, ili na sveučilištu koje ima srpski jezik, spremiću ga u Banja Luku, Beograd, ne znam u Srpsko Sarajevo. Ako ću na bosanskom onda ću spremiti u Sarajevu, ima puno sveučilišta na bosanskom jeziku. Ako ću na hrvatskom, onda ću vjerojatno morati u Zagreb, jer u Bosni i Hercegovini neće biti jezika na sveučilištima, po ovom zakonu, neće biti. Ako ću da učim na njemačkom spremiću u ne znam u Njemačku, a može i u Austriju, može i u. Dakle ima ovdje puno, ja sam mislio da nema, ali što god diskusija ide dalje meni se čini da ovdje ima puno zamki i puno više sam nesretan nego jutros. Rekao sam vam da nikada nesretniji nisam bio. Dakle evo sada sam još nesretniji i brzo prodiskutirajte ove amandmane, preglasajte, a ja da se ponovo ne bih javljao za riječ pozivam Klub HDZ-Demokršćani da ne svjedoči tom sramnom činu, da napusti dvoranu samo u tom momentu. Vratićemo se, neka nas službe obavijeste, a ne mogu tražiti od drugih, ali volio bih da i svi Hrvati izađu da ne svjedoče ovom sramnom činu.
Hvala lijepo gospodine Zoriću. Ko je dalje. Gospodin Novaković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, ja sam samo htio da zaista ostanemo u ovom smislu korektni do kraja. Zaista nema smisla da ubjeđujemo ovdje predlagače amandmana kako su ga mogli napraviti bolje nego što su ga napravili, kako su ga mogli usaglasiti, pa bi bio prihvatljiv itd. 65 Ja mislim da je dovoljno što smo ljudima stali na žulj, ne možemo očekivati od njih još da im bude drago ili da budu veseli zbog toga. Dakle trebamo biti korektni i ljudi su predložili amandmane i o tim amandmanima se trebamo izjasniti. Ako nemamo amandmane, onda bih ja zamolio zaista da ne razvlačimo nepotrebno ovu raspravu uz puno uvažavanje svih kolega i prava poslovničkog svih kolega da ne razvlače, a i imam osjećaj da u tom pravcu ona nije konstruktivna i zaista ne vodi ustvari nečem novom, nego vrtimo se u krug, a nemamo nikakvih amandmana nekih drugih. Dakle evo ja što se tiče Kluba SDS-a mi nećemo diskutovati ni o jednom amandmanu upravo iz poštovanja prema tim amandmanima i poštovanja namjere ljudi kojih su ih predložili. A da li nam se sviđali ili ne mi ćemo se izjasniti naravno glasanjem o njima. Hvala.
Evo hvala lijepo gospodine Novakoviću. Želi li još neko? Gospodin Bešlagić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ja stvarno više ne znam zašto ja ovdje sjedim u Parlamentu? Mi ovdjene predlažemo amandmane, mi se izjašnjavamo o amandmanima koje je dao Klub HDZ-a. Druga stvar, evo kritikovali smo ih zato što ih podržavamo. To mi je nonses, apsurd. Treća star gospodine Zoriću, moj sin je završio fakultet u Tuzli, završio u Zagrebu i nije imao problema sa jezikom ama baš ništa. Ja tebe totalno ne razumijem i sve dotle dok se mi ovdje u Parlamentu jaračimo oko jezika kao ugroženosti, mi zaboravljamo glavne stvari, a to znači drugim riječima, ovdje moramo priznati činjenicu, ni jedan od vaših amandmana nije bio prihvaćen na komisiji, mi kao Klub poslanika SDP podržavamo u dijelu vaših amandmana i ako nema niko ništa protiv podržavamo i amandman SNSD-a koji je tražio uvođenje 2 godine za rektora. Prema tome i taj amandman podržavamo i nemojte nas kritikovati. Imamo pravo da diskutujemo. Jasno, glasno. Vi ako mislite da smetamo, zahvalite se i izađite nikakvih problema nema. Ja ću izaći do kraja i kada se bude glasalo protiv mojih stavova, jer sam onda vidim koje glasao protiv toga. Ali neću sutra da budemo svi krivi zato što je neko glasao, a neko nije glasao za to. Prema tome mi smo podržali dio amandmana koji smo vam dali, sugerirali smo da vi kao predlagači možete predložiti izmjenu amandmana, što bi se usvojilo, što se može usvojiti i nemojte odmanjivati na taj način. Hvala vam. Doviđenja.
Hvala Bešlagiću. Gospodin Zorić replika. Ko želi još dalje za raspravu?
...da Klub HDZ nije podnjio nikakve amandmane. To treba svakako voditi ovdje računa o tome. A ja namjerno govorim tiho, jer me je malo strah. Izgalamio je se na mene Bešlagić, a vi to niste primjetili. Zaista sam se poplašio i morate me razumiti dodatno sam je li danas ugrožen u ovom parlamentu. 66
Zahvaljujem se gospodinu Zoriću. Gospodin, ispravak krivog navoda gospodin Jović. Molim vas sukladno Poslovniku u vremenu predviđenom za ispravku, pa gospodin Potočnik.
Vrlo kratko. Ja sam bio u poziciji reći krivi navod ne znajući da će stvarno trebati reagirati, a dosta sam puta danas reagirao. Alternativa kko neusvajanje ovog zakona bićemo svi ugroženi, zato je bolje da ga usvojimo, pa neka samo jedni budu ugroženi, to je danas ovdje rečeno i ja želim potvrditi ovo nije krivi navod, ovo je točan, to se sada vidi. I ta neprincipijelna koalicija, nisam trebao odgovoriti. Sada je svakome jasna, tko je u koaliciji. I joše jedno želim reći da sam ja na Ustavnoj komisiji tražio da se spajanje, zatvaranje i otvaranje preformulira u statusne promjene. Ni to nije usvojeno. Ja sam to smatrao tehničkom intervenciojom. Znači tamo je bila takva koalicija da se tu ništa nije moglo, da sam im rekao da imaju takve i takve boje oči, oni to ne bi prihvatili. I zato, jasno je sve ovdje. Zakon je postavljen da Hrvati izgube sveučilište u Bosni i Hercegovini. To je glavna intencija zakona. Ali neka sram bude onih iz međunarodne zajednice koji to žele. Nestanak Hrvata sa ovih prostora 54% nas je manje.
Dobro je. Hajde. Zahvaljujem se gospodinu Joviću. Replika jel.
Kolegice i kolege, korištenje termina neprincipijelna koalicija veoma me pogađa zato što se na radi ni o kakvoj neprincipijelnoj koaliciji, nego kolega Joviću podsjećam da smo nedavno o nekom zakonu koji je isto tako važan kao i svaki zakon koji se donosi u ovoj skupštini imali također glasanje gdje su neki poslanici bili zajedno, danas slučajno nisu zajedno po nekom pitanju. Meni lično nije naumpadalo da govorim o neprincipijelnoj koaliciji, nego sa pravnog i nekog drugog političkog aspeka pokušavao uvjeriti druge u opravdanost mojih zahtjeva. Nemojte molim vas bar upotrebljavati tu, te kvalifikacije, jer se uopće ne radi o, na toj osnovi zasnovanom glasanju, niti na Ustavnoj komisiji, a pretpostavljam ni na ovom domu. Samo sam to htio da kažem. Inaće svako ima pravo na svoja stajališta i na motive svojih, svoga glasanja. Ako smo se razumjeli? Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem Ćemanu. Riječ ima gospodin Potočnik
Kolege zastupnici, majstori smo da napravimo od razlike koja nije veća od jednog procenta između bosanskog, srpskog i hrvatskog jezika. To je otprilike razlika kao između engleskog u Engleskoj, Americi i Novom Zelandu. Da postoji strah, to razumijem, međutim taj strah moramo postepeno savladati, steči povjerenje i vjerujem da nećemo imati nikakvih problema da li neko govori bosanski, srpski ili hrvatski jezik. 67 Zato gospodine predsjedavajući, predlažem da date na glasanje i amandmane i zakon i da krenemo dalje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodine. Ima li prijavljenih? Nema. Zaključujem raspravu u drugom čitanju i predlažem da prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima. Molim još jednom da se preciziramo. Znači u amandmanim gospodina Jovića i amandmanima koje sam ja podnjeo ima preklapanja. Pošto nisu prihvaćeni kroz raspravu vidim koncepcija prenošenja nadležnosti na državnu razinu, što je predložio gospodin Jović, predlažem da se prvo izjasnimo o njegovim amandmanima, a onda i o onim amandmanima, mojim koji su različiti od njegovih. To je sve poslovnički, a skratićemo i značajan dio vremena. Molim vas da se prirpemite za. Gospodin Zorić prije glasovanja.
Ja tražim da se izjašnjavamo amandman po amandman. Rekli ste u množini, zato sam intervenirao.
Mislio sam na pojedinačno izjašnjavanje, ali u svakom slučaju zahvaljujem se na intervenciji. Znači ovdje, molim vas da ponovimo još jednom, imamo amandmane gospodina Ive Mire Jovića, Martina Raguža i Kluba zastupnika SNSD-a, sa potpisom gospodina Kragulja na članak 14. To je što imamo na stolu znači. Ja kao predsjedatelj, vidjeli ste da mogu taj redosljed predložiti i mislim da to možete prihvatiti. Predlažem dakle da se izjasnimo o amandmanu I gospodina Ive Mire Jovića. Molim vas da glasujete sad. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 7 suzdržanim, amandman gospodina Ive Mire Jovića nije dobio portrebnu većinu. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu II gospodina Ive Mire Jovića i moj je amandman isti, tako apsolviramo istovremeno i njegov i moj amandman. Znači molim vas da se izjasnite o amandmanu II gospodina Ive MIre JOvića i gospodina Martina Raguža. Glasujte sad. Sa 6 glasova za, 26 protiv, 7 suzdržanih, konstatiram da je odbijen ovaj amandman II Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu III. On je isti i kod gospodina Jovića i kod mene. 68 Molim vas da se izjasnite glasovanjem. Glasujte sad. Sa 6 za, 25 protiv, 8 suzdržanih konstatiram i da su amandmani III Ive Mire Jovića i Martina Raguža odbijeni. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu IV Ive Mire Jovića. On se razlikuje ovdje. Molim vas da izjasnite o amandmanu IV gospodina Ive Mire Jovića. Glasujte sad. Sa 11 za, 23 protiv, 5 suzdržanih konstatiram da nije prihvaćen amandman gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman V. Odnosi se na članak 33. On je isti kod gospodina Jovića i kod mene. Molim vas da se izjasnite glasoanjem. Glasujte sad. Sa 8 glasova za, 26 protiv, 5 suzdržanih konstatiram da ovaj amandman V Ive Mire Jovića i Martina Raguža nije prihvaćen. Prelazimo na amandman VI Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu VI Ive Mire Jovića. Glasujte sad. Sa 12 glasova za, 23 protiv, 4 suzdržana konstatiram da nije prihvaćen amandman VI Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman VII Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu VII gospodina Ive Mire Jovića. Glasujte sad. Sa 10 glasova za, 23 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman VII gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman VIII gospodina Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu VIII gospodina Ive Mire Jovića. Glasujte sad. Sa 9 glasova za, 24 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman VIII gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman IX koji je isti kod gospodina Ive Mire Jovića i kod mene. Znači amandman IX Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Predlažem da se izjasnite o amandmanu IX. Molim vas da glasujete sad. Sa 8 glasova za, 24 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman IX Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Prelazimo na amandman X Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Oni su isti. Molim vas da se izjasnite o amandmanu X. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 7 suzdržanih nije prihvaćen amandman X Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Prelazimo na amandman XI gospodina Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XI. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 26 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman XI Ive Mire Jovića. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu XII koji je u istom tekstu i kod gospodina Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XII. Glasujte sad. Sa 8 glasova za, 24 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman XII Ive Mire Jovića i Martina Raguža. 69 Prelazimo na amandman XIII gospodina Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XIII. Glasujte sad. Sa 11 glasova za, 24 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XIII gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman XIV koji je u istom tekstu dat i od gospodina Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XIV. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 28 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman XIV Ive Mire Jovića i Martina Raguža. Prelazimo na amandman XV gospodina Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XV. Glasujte sad. Sa 11 glasova za, 24 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XV gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu XVI Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XVI. Glasujte sad. Sa 11 glasova za, 23 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XVI gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na izjašanjavanje o amandmanu XVII Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XVII. Glasujte sad. Sa 11 glasova za, 23 protiv, 4 suzdržana konstatiram da nije prihvaćen amandman XVII Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman XVIII Ive Mire Jovića. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XVIII. Glasujte sad. Sa 13 glasova za, 22 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XVIII gospodina Ive Mire Jovića. Prelazimo na amandman XIX Ive Mire Jovića koji je isti kao amandman XVIII Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XIX Ive Mire Jovića i XVIII Martina Raguža. Molim vas da glasujete sad. Sa 10 glasova za, 24 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XIX Ive Mire Jovića i XVIII Martina Raguža. Prelazimo na amandman XX Ive Mire Jovića i XIX Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XX Ive Mire JOvića i XIX Martina Raguža. Glasujte sad. Sa 9 glasova za, 24 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman XX Ive Mire Jovića i XIX Martina Raguža. Time smo iscrpili sve amandmane koje je podnjio Ivo Miro Jović. Ja vas molim sada da se izjasnimo o onim amandmanima koje sam ja podnjio, a koji nisu bili u ovoj fazi izjašnjavanja. 70 To je amandman I koji sam, koji je podnjio Martin Raguž. Molim vas da se izjasnite o tom amandmanu. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 5 suzdržanih nije prihvaćen amandman Martina Raguža. Prelazimo na amandman, izjašnjavanje o amandmanu IV koji je podnjeo Martin Raguž. Molim vas da se izjasnite. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 7 suzdržanih nije prihvaćen amandman IV Martina Raguža. Prelazimo na amandman VI Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu VI. Glasujte sad. Sa 6 glasova za, 26 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman VI Martina Raguža. Prelazimo na izjašnjaanje o amandmanu VII Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu VII. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 5 suzdržanih nije prihvaćen amandman VII Martina Raguža. Molim vas da se izjasnimo o amandmanu VIII Martina Raguža. Molim vas da glasujete sad. Sa 5 za, 26 protiv i 5 suzdržanih nije prihvaćen ovaj amandman Martina Raguža. Prelazimo na amandman XIII Martina Raguža. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XIII. Glasujte sad. Sa 5 glasova za, 26 protiv, 6 suzdržanih nije prihvaćen amandman XIII Martina Raguža. Prelazimo na amandman XV. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XV Martina Raguža. Glasujte sad. Sa 5 za, 28 protiv, 5 suzdržanih nije prihvaćen amandman XV Martina Raguža. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu XVI Martina Raguža. Molim vas da glasujete sad. Sa 5 glasova za, 27 protiv, 5 suzdržanih nije prihvaćen amandman XVI Martina Raguža. Imamo još amandman XVII. Molim vas da se izjasnite o amandmanu XVII koji je podnjeo Martin Raguž. Glasujte sad. Sa 6 za, 25 protiv, 4 suzdržana nije prihvaćen amandman XVII Martina Raguža. Time smo iscrpili amandmane koje je podnjeo Martin Raguž. Imamo još jedan amandman koji je podnjeo Klub poslanika SNSD-a. To je amandman I. Molim vas da se izjasnimo o amandmanu I koji je podnjeo Klub poslanika SNSD-a. Glasujte sad. Sa 32 glasa za, 5 protiv, 1 suzdržani. Federacija 19, RS 13. Konstatiram da je prijedlog amandmana I Kluba zastupnika SNSD-a prihvaćen. Time smo završili raspravu i glasovanje o zakonu, o amandmanima. E sada prije izjašnjavanja o zakonu i u drugom čitanju ja vam se želim svima zaista zahvaliti na konstruktivnoj raspravi. Vjerojatno će ova rasprava poslužiti kao temelj za mnoge buduće rasprave. 71 Vi ćete mene razumjeti što ću ovaj čin glasovanja prepustiti gospodinu Džaferovuću. Hvala lijepo.
Jel poslovnički da ja sada nastavim? Prvi zamjenik jel. Samo da se zna, molim vas lijepo. Dakle dame i gospodo poslanici i nakon konsultacija sa sekretarom, dakle prvi zamjenik u ovoj situaciji preuzima predsjedanje Domom. Ja vas pitam, samo mi malo pojasnite ovdje, aha. Glasamo dakle o zakonu u cjelini sa ovim jednim amandmanom koji je dakle usvojen i to je tekst ovoga zakona i ja vas pozivam da glasate. Glasajte sad. Ja se izvinjavam. Molim vas. Nešto nije u redu. Ponovićemo glasanje. Molim vas samo. Molim vas lijepo, dakle. Dajte malo da se te kartice. Molim vas, ponavljam dakle glasanje. Dajte pojasnite malo ovo, dođite. Ovo i ovo, pa to sma i uradio, ali niste me pratili onda. Molim vas lijepo, dakle dame i gospodo poslanici glasamo o zakonu. Glasajte sad. Da čujemo rezultate glasanja. Dakle za zakon je glasalo 30 poslanika. Protiv su bila 3, suzdržan 1. Po entitetima iz Federacije 17 iz RS 13. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Zakon o visokom obrazovanju. Ja bih vas zamolio da obavijestite predsjedavajućeg da uđe u salu i nastavi sa sjednicom. Dajem pauzu od pet minuta. [[PAUZA]] Prelazimo na tačku 4 današnjeg dnevnog reda. To je Ad.4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi po žurnom postupku sukladno članku 105. Dame i gospodo zastupnici znate da smo na prošloj sjednici u okviru rasprave o Predlogu dnevnog reda podugo raspravljali i o ovom zahtjevu Vijeća ministara.Tada su iznesene konkretne primjedbe. Poslije rasprave smo zaključili da se ovaj zahtjev za donošenje ovog zakona po članku 105. uvrsti na današnju sjednicu, a da Vijeće ministara u međuvremenu razmotri ukupne okolnosti kojima se ovaj zakon donosi. Ja pozivam predstavnika Vijeća ministara da obrazloži ovaj zahtjev. Ministara gospodin Doko izvolite.
Zahvaljujem gospodinu predsjedatelju, uvaženi zastupnici ja nisam bio nazočan na prošloj sjednici. Pred vama se nalazi zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi po žurnom postupku sukladno članku 105. Poslovnika. U 72 prilogu ovog materijala imate pravni osnov, razloge za donošenje dopune ovog zakona i obrazloženje predloženih mjera. A ja se ne bih previše fokusirao na ovaj dio teksta koji je ispred vas. Ja bih kratko obrazložio što je Vijeće ministara i Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa učinilo u razdoblju dakle od 12. mjeseca prošle godine pa evo do danas vezano za poboljšanje stanja domaćih proizvođača naročito poljoprivrednih i prerađivača i primarnih poljoprivrednih proizvođača gdje smo formirali nekoliko radnih skupina koje u svom sastavu imaju i resorne ministre na državnoj i na entitetskim razinama, predstavnike raznih udruženja, direktora uprave za neizravno oporezivanje, direktora DGS i gdje smo na 6 sastanaka koliko smo imali u ovoj radnoj skupini za provedbu Zakona u oblasti veterinarstva usuglasili mnoge aktivnosti i mjere od kojih su već neke dale i očekivane rezultate. Jedna od tih mjera je i ovaj prijedlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi gdje smo predložili jedno rješenje koje je ustvari stvara jedan pravni osnov ili zakonsku pretpostavku za zaštitu domaće proizvodnje, ili ako taj termin malo ovako možda nekom grupo izgleda za poboljšanje konkurentske sposobnosti naših proizvođača. Dakle, radi se samo o okviru u kojem VIjeće ministara može djelovati. Ovo nije izmjena Zakona o carinskoj tarifi i ovim zakonom se ne mjenja niti jedna stopa. Dodaje se jedan novi dio poglavlja 4. to su tarifne kvote gdje se one utvrđuju na način da za određene proizvode koji su ovdje pobrojani možemo utvrditi znači prefercijalne tarifne mjere i ovdje smo obrazložili na koji način bi smo to realizirali. Ako se malo prisjetimo onih događanja vezano za primjenu Sporazuma o slobodnoj trgovini, vama je poznata i situacija koja je prouzrokovana i negativne posljedice upravo u sektoru poljoprivrede, mi smo ovom mjerom željeli otkloniti te negativne efekte i ova mjera praktično u okviru zakona znači, a ne putem odluka Vijeća ministara koje su često i osporavane stvara znači preptostavku da Vijeće ministara ima instrument za poboljšanje konkurentske sposobnosti i primarnih poljoprivrednih proizvođača i prerađivača. Radi se o tri kategorije mesa, svinjskog, goveđeg i piliećeg mesa i vjerojatno je poznato i ranije su donesene odluke, istina te odluke su bile ustvari jedna odluka je bila u zadnje vrijeme, vrijedila jedno ograničeno vrijeme 3 mjeseca, ali tehnički ona je vrijedila samo mjesec dana. Radi se o proizvodima koji se ne mogu nači na tržištu Bosne i Hercegovine u dovoljnim količinama i odgovarajuće kvalitete. Znači samo određeni dijelovi svinjskog, goveđeg i pilećeg mesa. Nismo željeli naravno ovim mjerama omogućiti jedan povlašteni ili kako neko možda može tumačiti monopolski položaj prerađivača nego smo htjeli vezati znači ove mjere i za stanje i situaciju koja u kojoj su se našli i primarni poljoprivredni proizvođači. Tako da bi se ove kvote koristile na način da se otkupom poljoprivrednih proizvoda, prije svega znači govođeg, svinjskog, pilećeg mesa stvaraju uvjeti, ili dobijaju znači kvote za uvoz ovih proizvoda koji su ovdje u ovom prijedlogu po povlaštenoj carinskoj stopi. To je dakle ukratko jedno obrazloženje. Evo ja sam na raspolaganju da odgovaram i na sva pitanja ukoliko ima nekih nejasnoća vezano za ovaj prijedlog izmjene Zakona o carinskoj tarifi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se ministru Doki. Otvaram raspravu o ovom zahtjevu Vijeća ministara. Gospodin Potočnik, pa gospodin Lagumdžija. 73
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, ja iz ovog izlaganja nisam ništa čuo poticajno za primarnu prerađivačku mesnu industriju. To mislim prije svega na one koji se bave uzgojem bilo peradi, bilo teladi itd, niti nekakav mehanizam kojim će oni dobiti nekakva investicijska sredstva za svoj razvoj niti organizacijski model kako će se to organizirati, niti način na koji će se prikupljati sredstva za to, tako da bih zamolio ministra Doku da nam objasni to i ako to postoji, onda možda i postoje uslovi za prihvatanje ovoga zakona carinskog. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Potočniku. Riječ ima gospodin Zlatko Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, cijenjena gospodo iz VIjeća ministara, ovaj zakon o dopunama Zakona o carinskoj tarifi Bosne i Hercegovine treba vrlo jasno i precizno odbiti, ali ne samo odbiti ovaj zakon, nego iz ovog zakona koji je ovako pred nas došao i sve do onoga što je vezano za ovaj zakon treba da izvučemo neke pouke, prije svega mi koji dozvoljavamo da nam se na ovaj način pred nas serviraju prijedlozi izmjena i dopuna zakona koji imaju i te kakav uticaj na život ljudi, a donose se na bazi, slobodno mogu nakon svega ovoga reći prijedloga Vijeća ministara koji su najblaže rečeno neprihatljivi. Nama je predsjedavajući Vijeća ministara ovdje bio prije desetak dana kada je rekao da će oni za narednih u desetak dana da će nam komisije sazvati, da će nas ubijediti da će omogućiti da razgovaramo o ovome, nama, ja sam, koliko je meni poznato u komisiji u kojoj sam ja nismo imali nikakav, nikakvu mogućnost da razgovaramo o ovome, sada nas je doveo po članu 105. po principu prihvati ili ostavi u situaciju u kojoj, nakon nadam se što ostavimo ćemo vidjeti kako da nam se ovakve stvari ne dešavaju. Ova odluka, odnosno pardon, ovaj zakon je sličan odluci koju je Vijeće ministara donjelo u decembru, pred kraj prošle godine kada nam je donjelo kojom je praktično nešto slično ovome urađeno kroz odluku čime je praktično VIjeće ministara priznalo da se ovakve odluke ne mogu donositi odlukama VIjeća ministara nego se moraju zasnivati na zakonu. Naime, Vijeće minsitara je u decembru mjesecu u javnosti mogla biti upoznata stim putem sredstava informisanja,a ne mi putem Parlamenta, izvinjavam se, eto, dakle upoznati smo i mi, je donjela odluke kojima je uvezla na sličan način odgovarajuće artikle suprotno postojećem zakonu koji mi danas treba da izmjenimo i time saniramo one odluke koje su oni donosili suprotno zakonu. Mi smo danas, ja sam to i rekao prošli put, želim da ponovim kada je ministar ovdje predsjedavajući VIjeća ministara da se vrlo naljutio kada sam to rekao. Ovo nije Zakon o dopunama o carinskoj tarifi Bosne i Hercegovine, ovo je dozvola, odnosno poziv da se u ovu zemlju uvozi smeće koje Evropa neće da koristi i da razno razne meso, odnosno iznutrice razno smrznuto meso sumnjivog kvaliteta da unosi se ovdje i da onda se takve prerađevine koje se nigdje u Evropi ne mogu prodati da se ovdje fino ovdje kod nas prodaju upakovane u razno razne celofane i da ovdje djeca praktično budu sa svojim želucima zamjena za kontejnere u Evropskoj uniji.Dakle da znamo o čemu govorim. Ja smatram ko god digne ruku za ovo da je saučesnik u tome i trebamo dobro znati o čemu se radi. Umjesto da se uradilo bilo šta od onoga što smo mi u decembru zaključili na onoj dramatičnoj sjednici Parlamenta, da se jačaju institucije koje će omogućiti da se uvede red u ovoj 74 oblasti, da se uvede odgovarajuće fitosanitarne inspekcije i zaštite na granicama, da se uvede više, da se omogući našim institucijama, našim firmama koje se time bave da mogu sertificirati svoju robu i tako je izvoziti iz Bosne i Hercegovine, ovdje se nudi nešto što je samo znači srljanje dalje. Postavlja se ptianje zašto samo ova tri od recimo 450 različitih proizvoda. Zašto baš ova tri? Zašto ne neka druga tri? Kakav je to bilans, jesmo li vidjeli i jednom meritorno da nam je dat pred nas bilans naše proizvodnje, naših potreba sa nekom politikom u ovoj oblasti. Molim. Ko ima viška? Naši imaju viška? Naši imaju viška inače sada možete da dobijete, dobijamo informacije od ljudi koji se, iz ove oblasti koji se bave da imate hiljade, doslovno hiljade tona, evo kaže čovjek iza mene 5,5 hiljda, ali se evidento radi o hiljadama, da ja sada ne bih bez bilansa pravog pričao evidento se radi o hiljadama tona koje će sada da istrunu u tim zamrzivačima, jer će nam ponovo ljudi napraviti scenu spravom da se bagerima istresa domaća proizvodnja kojom se, koja se na ovaj način ovdje predlaže da se supstituira. Da ne kažem da ovdje se u ovim nazivima možete da vidite, evo uzmite bilo koji, goveđe meso ili svinjsko, evo peradi, isječene na komade, smrznuto bez kostiju za industrijsku proizvodnju. Ovdje fino piše kada pogledate, ovi ljudi koji se u to razumiju kažu da iza ovoga meso isječeno na komade nije ništa drugo, nego mogućnost i uvoza po danting cijenama, ne samo onoga što će ići u proizvodnju, nego onoga što će konkurisati domaćoj proizvodnji po cijenama koje su danfiške po 80 feninga. I mi time direktno uništavamo ono malo proizvodnje domaće što imamo primarne. Ja mislim da umjesto ovakve odluke treba sugerisati Vijeću ministara da uvede recipročne mjere tzv. necarinske zaštite od prekomjernog uvoza ovakvih i sličnih proizvoda u skladu sa ugovorom o slobodnoj trgovini. Nema potrebe da ja ovdje učim ljude koji su članovi za tako nešto. Takođe mislim da ovakav jedan zakon koji je pred nas stavljen da vidimo koliko on u sebi rupa ima. Ovdje u obrazloženju vam stoji u dopuni zakona su predložene kvote za 3 tarifne oznake, odnose se na uvoz poljoprivredno prehrambenih proizvoda. Na ovaj način se želi stimulirati domaća proizvodnja. Visina kvote je utvrđena na tromjesječnim potrebama BiH. Pazite na tromjesječnim potrebama. Ali se vremensko razdoblje i obujam kvote može produljavati, odnosno produžavati, to piše u obrazloženju. Iz toga možete zaključiti da se ovdje moguće se radi o kvoti koja je tromjesječna. Mogu, a ne mora da znači, a možda i mjesečna, a možda je i godišnja, a možda se to produžiti i to možda odlukom. A sigurno i našim zakonom. Time se otvara mogućnost, prije svega dakle odgovorno tvrdim ovo je direktno štetno za zdravlje naših ljudi, ovo je direktno, ovo je poziv na šverc i ovo je direktno potkopavanje ono malo zdrave poizvodnje primarne koja se pokrenula i koja na svu sreću prelazi i entitetske i državne granice i ljudi se povezuju između sebe i na ovaj način se to destruira najbrutalnije. Šta predlažem? Predlažem što bi rekao je li Munib odgovornost onih koji su ovo priredili, da nam se kaže zašto je napravljena odluka koja je bila protiv zakonita, zašto se pred nas izlazi sa ovakvim zakonom koji je poziv na puno toga o čemu sam već rekao, a samo ilustracije radi želim da vas i u to gospoda iz Ministarstva trgovine jako dobro znaju, trenutno Hrvatska ima ogroman problem zbog toga što je Bosna i Slovenija ušla u Evropsku uniju. Hrvatska je konstatovala, a mi znamo da naši poljoprivredni proizvođači imaju problema da dobace do hrvatskog tržišta, a kamoli do slovenačkog koje je sad u EU. Dakle ta Hrvatska do koje mi imamo zbog ne postojanja odgovarajućih državnih institucija fitosanitarne zaštite i slično zbog nepostojanja određenih akreditivnih sertifikat i sličnih institucija, ne možemo do tamo da dobacimo. Oni imaju problem zbog toga što sada neće moći da dobace do tržišta koja su prije tri dana postati dio EU. Možete misliti koji mi problem imamo kada to Hrvatska ima. I sada mi izlazimo sa jednim ovakvim zakonom koji daj bože da je samo greška. Mislim da za to treba Ministarstvu spoljne 75 trgovine tražiti od njih da nama ozbiljno pripreme program mjera politike u ovoj oblasti za ovu godinu sa urgentnim mjerama koje treba da dobiju našu podršku. Jasno je kao dan da u jednoj zemlji kao što je Bosna i Hercegovina nisu identifikovane uopšte životinje na način na koji se to radi u susjednim zemljama kada ljudi nisu identifikovani što kažu jel, onda na osnovu čega ćemo ovo da radimo. Isto tako, samo da vas podjsetim da je Sloveniji trebalo 6 godina da uhoda obavezno plačanje poticaja poljoprivredi. Sistem 6 godina, dakle imali su pare, ono što mi nemamo u budžetu. I onda im je trebalo 6 godina da obezbjede mehanizam direktno iz Ministarstva poljoprivrede onaj čovjek koji je proizvođač dobije pare, a da nema milion posrednika koji se grebu od njih. Dakle možemo na ovu temu još dugo. Ja bih zato predložio da nam se izađe sa, ako se, sa jednim ozbiljnim papirom pred nas da se ovo odbije, da se Ministarsko vijeće zaduži da nam u najhitnijem roku ovo izađe sa ozbiljnim papirom, a u tom kontekstu bi onda ja išao sa prijedlozima koji treba da doprinesu da ta poljoprivredna politika bude drugačija.
Hvala lijepo gospodinu Lagumdžiji. Za riječ se javio gospodin Novaković, pa gospodin Moranjkić.
Uvažene kolege mi imamo danas na dnevnom redu proceduru dakle ovog zakona i praktično treba da se izjašnjavamo da li smo za primjenu člana 105. ili ne. To sa svoje strane otprilike ne bi trebalo da nam uzme puno vremena, odnosno ne bismo trebali ulaziti u detalje zakona, ako već raspravljamo o proceduri, dakle možemo se izjasniti za ili protiv procedure i to je ono što se od nas danas očekuje. Ja moram da kažem da sam ja prošli put predložio da odložimo rasprvu o ovoj proceduri za ovu sjednicu sjasnom namjerom da se neke nejasnoće vezane za ovu otklone u tom periodu, odnosno da se poduzmu neki koraci kako bi se rasčistile neke nejasnoće. Nažalost moramo konstatovati da to vrijeme nije iskorišteno za to tako da mi danas imamo potpuno istu situaciju koju smo imali i prošli put. Dakle ništa novo, ništa više ne znam od onoga što sam znao niti imaju neka nova dokumenta koja bi malo više sve ovo potkrijepila. Ono što takođe zabrinjava jeste odluka koja treba da uslijedi. Ja bih mnogo više volio i bio bi mnogo zadovljniji da sam ja danas umjesto ovog obrazloženja imao primjer te odluke, ne da bi glasao o njoj nego da bi znao na koji način će se ovaj zakon raditi. Nažalost nisam dobio tu odluku ni ja ni vi ovdje tako da to sa svoje strane ostavlja jednu priličnu rezervu kod velikog broja proizvođača posebno u dijelu koji se odnosi na preradu peradi. Dakle, nismo dobili ništa novo, nemamo ni tu odluku koja bi malo pojasnila i iz navedenog razloga Klub SDS-a nije spreman da glasa za proceduru po članu 105. Dakle mi nećemo glasati za proceduru po članu 105. i na taj način ćemo omogućiti raspravu o ovom zakonu. I kada sam već ustao, želim da dam jedan prijedlog pošto me predsjedavajući nije primjetio kada sam dizao ruku prije ove tačke, naime predlažem u ime Kluba SDS da danas radimo negdje do 15 do 6 imajući u vidu i obaveze još neke obaveze poslanika i imajući u vidu i zaista umor poslije 76 sve ove danas rasprave, te takođe i neke nađe obaveze, pa zamoljavam i Kolegij i ostale poslanike da uvaže naš prijedlog i da jednostavno nastavimo ovu sjednicu negdje ili eventualno 11. dakle u ponedeljak na onoj tački na kojoj stanemo danas. Hvala vam.
Prije nego što gospodine Novakoviću, ja sam dužan, uvažio sam sve vaše zahtjeve danas o radu na način na koji ste vi tražili i ja kao predsjedatelj ne mogu danas prekidati raspravu o ovom dnevnom redu, jer se radi o važnim točkama i ne mogu prihvatiti taj zahtjev. Hvala lijepo. Radićemo, izdržaćemo, ko može. Mislim tako smo se dogovorili. Ja poštujem dogovore. Molim vas da i vi to radite. Za riječ se javio, gospodin Doko je tražio riječ, praksa je bila, dajemo riječ ministru, odnosno članu Vijeća kada zatraži Vijeća. Gospodin Moranjkić, gospođa Hadžiahmetović, pa gospodin Avdić. To je redosljed prijava i gospodin Bešlagić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, ja ću odgovoriti, a odgovoriću ja i kasnije na druga pitanja, ali evo ozbirom da je bilo dosta toga rečeno, ja ću odgovoriti gospodinu zastupniku Potočnjaku da poticaji koji se daju u sektoru poljoprivrede nisu u nadležnosti Vijeća ministara i da su to u isključivoj nadležnosti entitetskih ministarstava i entitetskih vlada koji imaju ta sredstva. Dakle Vijeće ministara direktno ne može uticati na taj dio. VI znate da je Federacija Bosne i Hercegovine izglasala zakon o 4% sredstava iz proračuna i to je povećanje tih sredstava. O vrstama, kritejima i načinima raspodjele tih sredstava opet entitetske vlade dakle utvrđuju te kriterije. Što se tiče dakle priznanja Vijeća ministara da je ono priznalo znači da je donosilo odluke mimo zakona, nije točno, ta tvrdnja ne može biti točna. Vijeće ministara ima pravo da donosi odluke, može, jedini je uvjet da one budu privremene i mi smo donosili takve odluke. Malo veći problem je sa nekim drugim odlukama koje nemaju taj privremeni karakter i tu je jedna ovako veoma bitna razlika. Što se tiče dakle toga da je to smeće, dakle ne postoji niti jedan dokaz da se radi o smeću. To su namirnice koje su uvezene, koje su zdravstveno ispravne, pregledane i ta tvrdnja ne stoji. Sumnjivi kvalitet kao termin je sporan. Što znači sumnjivi? To može biti samo nešto što nije pregledano, a ako je pregledano, onda ta kvalifikacija ne postoji, sumnjivi kvalitet. To su jednostavno sirovine koje se koriste u prerađivačkoj industriji i apsolutno je točno da to ne mogu biti oni dijelovi životinja koji su kvalitetni kao što je to file ili neki drugi proizvodi. Niko od filea ne pravi salame ili ako ih pravi onda su one preskupe i to je jedan udio na tržištu vrlo skroman. Što se tiče toga što je uradilo Vijeće ministara, VIjeće ministara je za 4 mjeseca prethodna, a evo ja sam 8 mjeseci u Ministarstvu vanjske trgovine, mogu slobodno reći uradilo puno više nego što je Vijeće ministara prije 2 godine, koliko je imalo vremena da uradi na formiranju raznih institucija, institucija za akreditiranje certifikacija, laboratorija, inspekcijskih tijela i svega ostaloga ja mogu potvrditi da je Ured za veterinarstvo obavio veliki dio ovih aktivnosti npr. da mi sada imamo završen proces certifikacije, da imamo Agenciju za označavanje ivotinja sa sjedištem u Banja Luci i mi smo na prošloj sjednici Vijeća ministara donjeli odluku vezano za financiranje tiskanja obrazaca i za označavanje životinja nabavili sopstfera i hardvera tako da su to tvrdnje koje ne stoji i koje su evo sada demantiranje. 77 Što se tiče viška mesa mi nismo upotrebljavali kategoriju višak, jel ipak realno u Bosni i Hercegovini taj stočni fond nije toliko veliki, ali postoje neke vrste mesa koje možda mogu se reći da su višak i onda su one problem jer ih nema tko otkupiti. Vi imate problem u Republici Srpskoj, trenutno sa 3 tisuće svinja i one prerastaju. To su informacije koje smo mi dobili iz udruženja. Molim vas. I tu se ne može čekati na izradu elaborata, nego se mora hitno intervenirati. To su svinje koje svaki dan prerastaju i znači troše praktično novac, hranu sredstva, a nemaju kupca i mi smo na ovaj način upravo htjeli riješiti interventno i brzo da se otkupi taj dio proizvodnje, primarne poljoprivredne proizvodnje i tek po otkupu tog dijela i tek po prezentaciji dokaza da je otkup i izvršen i da je uplačena ta vrijednost, mogućnost korištenja kvota. Napominjem samo mogućnost, vi samo dajete jedan instrument, mi nismo htjeli zaobići Parlament i reći da ovo ide odlukama. Sigurni budite da se i dalje ove odluke mogu donositi onako kako su se donosile, ali uvažavajući Zastupnički dom, uvažavajući znači zakonodavstvo Vijeće ministara mislim da je na najtransparentaniji način ponudilo Zastupničkom domu i Domu naroda da usvoji ovu dopunu zakona ili evo kako sam rekao mogućnost samo da možemo intervenirati na ovaj način, jer se to poklapa sa kompletnom regulativom Evropske zajednice. Ako ste dobro pročitali ovu odluku o ostalim uvjetima vidjećete da se ovo uvezeno meso može koristiti samo za proizvodnju. Dakle ne može se koristiti uvezeno meso za plasman na tržištu. Dakle ne može se dogoditi, izuzev ako je riječ o kriminalu iza čega apsolutno ne stojimo da se sutra pojavi na tržištu file u frižideru. MOže se pojaviti samo znači prerađevina, isključivo za te namjene i to podvlačim da je i u tom dijelu namjera i VIjeća ministara vrlo transparentna. Na ovaj način dakle riješavamo i pitanje poljoprivrednih primarnih proizvođača, a kada je u pitanju ovaj lager koji govorite vezano za zamrznuto meso, pileće meso, ni na koji način mi ne možemo intervenirati osim iz robnih rezervi da otkupimo tako nešto. To mora naći svoje mjesto na tržištu i ovo je možda jedini način da im interventno pomognemo. Ono što je bitno napomenuti da su se svi predstavnici tih udruženja suglasili sa ovim mjerama. Ako su oni suglasni i ako je ovo rezultat njihovog rada zajedno sa i Ministarstvom vanjske trgovine i sa entitetskim ministarstvima poljoprivrede, onda ne vidim zašto bi to bilo sporno. Dakle oni su pristali i izričito je i ovo i njihov zahtjev, ovo je zahtjev i radne skupine za provedbu propisa iz oblasti veterinarstva koja je praktično usaglasila ovaj prijedlog dopune zakona o carinskoj tarifi. Ovo bi trebale biti ustvari neke informacije koje će malo pojasniti dakle vezano za ovaj, za ovu izmjenu zakona, a što se tiče odluke, mi smo rekli da će odluka biti naknadno donesena, opet u suradnji sa predstavnicima tih udruženja, jer mi ne možemo znati koliko u Republici Srpskoj, barem ne može to Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa ili Vijeće ministara, koliko trenutno ima svinja. Informacija je da ih ima 3 tisuće ili 4, da upravo prerastaju, da treba hitno i žurno intervenirati. To su dakle, to je odgovor na ovo pitanje da nemate primjerak odluke. Te odluke će kasnije biti u nadležnosti ministarstva Vijeća ministara i Vijeće ministara će donositi te odluke u skladu sa potrebama. Znači intervenirati će onako kako se dogovorimo zajedno sa predstavnicima i udruženja i sa ministrima, entitetskim minsitrima poljoprivrede. Hvala.
Zahvaljujem s gospodinu Doki. Da li je gospodin Novaković tražio repliku? Samo vas pitam da li je gospodin NOvaković tražio ili se je ranije javio. Ako je replika, ako je diskusija, onda ćete vi dobiti riječ? Znači za raspravu ste se prijavili. Izvolite. Gospodin Novaković za repliku, pa gospodin Moranjkić, gospodin Potočnik, replika, gospodin Lagumdžija, pa gospodin Moranjkić rasprava. Molim vas da stvarno respektiramo. 78
[[ne čuje se prvi dio diskusije-kratko]] na žalost meni nije jasno ako mi imamo 3 hiljade svinja na tržištu zašto ih onda ovi proizvođači, kada već nemaju ne otkupe, pa onda izađu sa zahtjevom da im se da potpuno slobodan uvoz, zato što jednostavno više nema na tržištu šta da otkupe. Dakle malo nema logike ovakva konstatacija jer ako već postoji, a postoji dakle evo neka količina, zašto se onda ona ne otkupi i proizvođači poslije toga nemaju više šta da ponude, pa će dobiti slobodan uvoz na zahtjev dakle svih prerađivača će dobiti slobodan uvoz i goveđeg i svinjskog mesa.
Hvala lijepo. Replika gospodin Potočnik. Izvolite.
Gospodin ministar Doko je upravo potrvrdio ono što sam ja rekao da ne postoji mehanizam, jer ako vi dajete povlašten odnos jednom sektoru, znači mesoprerađivačke industrije, a do drugoga ona 3% koja bi trebala na nivou entiteta da dođu do njih ne dolaze ili se ne zna da dolaze, znači da se postavlja u neravnopravan odnos bi rekao i jedan proizvođač i jedan i drugi proizvođač. Na drugoj strani 6,5 hiljada tona je uvezeno 2002. godine, a 10 hiljada tona 2003. godine, a ovdje što ste vi rekli 3 hiljade svinja po 200 kila to vam je samo 60 tona, to je beznačajno. To upravo govori da dolazi do povečanja za 50% uvoza u odnosu 2003. 2002. godina, što znači da se apsolutno ništa ne radi na tome da se u Bosni i Hercegovini da kažem radi na području peradarstva, na području svinjogojstva itd. A poznato je i mislim da to svakom koji nije stručnjak je jasno da se fond bilo stočni, bilo peradarski može u 5 godina obrnuti i postaviti na noge i jasno je da je jedan od prioriteta Bosne i Hercegovine, da barem sama sebe prehrani ako nešto ne može da izvozi van. Ja moram to da ponovim. Prema tome ne postoji sistem, ne postoji mehanizam i ovo je samo rješavanje jednoga dijela problema, ne ulazeći u to da li je to smeće pri uvozu ili nije smeće. Prema tome bez sistemskog rješenja ja smatram da je ovo vatrogasna akcija. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Potočniku. Replika gospodin Lagumdžija.
Pošto je ovdje rečeno da su netačne stvari koje sam iznjeo. Sve što sam iznjeo je apsolutno tačno i ministar je potpuno paušalno dao te ocjene, a da je paušalno dao te ocjene, najbolje govori njegova tvrdnja izrečena za ovom govornicom da su se svi proizvođači, svi proizvočađi ponavljam, usuglasili sa ovim. Svi. To dakle jednostavno nije tačno zato što ovdje po skupštinskim klupama vrvi od dopisa raznih udruženja proizvođača ovih ili onih koji ukazuju na ovo što se ovdje govori. Dakle to nije tačno. A ukoliko se na ovaj način otvori breša možete da vidite da samo ovim zakonom se otvara prostor ako je ovo kvartalna kvota da se ovim zakonom samo otvara u startu kvartalnom kvota koja će rezultirati preko 16 hiljada tona ove godine samo po ovom zakonu u odnosu na 10 prošle i 6 pretprošle. Dakle mi samo povećavamo ovo. 79 I dalje potpuno je neodgovorno tvrditi da je ovaj zakon ovako ovdje napravljen precizan i jasan, jer tačno molim vas meso, perad izsjećena na komade itd. svinjsko, goveđe meso, smrznuto, bez kostiju itd. kada pogledate ovdje vidite da se radi o artiklima koji su direktno se upućuju na tržište u pijace, na tržnice i slično. Zašto? Zato što nemamo mehanizme da se zaštiti da ovo zaista ode samo u preradu. ž Dakle još jednom ponavljam, ovaj zakon je poziv švercerima da se dalje bogate.
Zahvaljujem se gospodinu Lagumdžiji. Riječ ima gospodin Moranjkić. Neka se pripremi gospođa Hadžiahmetović.
Gospodine predsjedavajući, ja ću pokušati kratko. Pokušaću sa utiscima koje sam stekao u prisustvu nekoliko stotina preradara čitave Bosne i Hercegovine iz oba entiteta koji su neki dan održani u ....kod Srebrenika i kada sam to čuo ništa mi više nije bilo jasno. Oni tvrde da u njihovim zamrzivačima stoji 5,5 hiljada tona pilećeg smrznutog mesa koje je na izmaku da gubi sve kvalitete i da bude kao takvo predmet smetljišta. Mene posebno interesuje, ja želim dobronamjerno da pokušam da se uključim u problematiku, pa sam razgovarao sa tim ljudima i pitao ih mogu li oni i da potvrdim dio tvrdnje gospodina ministra, oni su mi rekli da to svo meso istina ne može da se koristi u industrijsku proizvodnju. Ono treba da se koristi oko 13 do 15% sa prethodnim tzv. iskoštavanjem koga nema u ovoj lijepoj zemlji Bosni i Hercegovini, sem jedan mali kapacitet koji ima ...koja je napravila neki transfer sa slovencima i prodala i to tamo ljudima koja će nas čekati za koji dan na klupama i na cestama sa traktorima i drljačama od zemljoradnika. Mene interesuje kao čovjeka, u krajnjem i iz te branše, jer ja sam prije toga imao farmu koju sam isto zatvorio predao je sinu, a on je zatvorio, jer je došao u situaciju onakvu kakvu je došlo tih nekoliko stotina peradara koji su praktično digli se na uzbunu, a proizvod te uzbune su gašenje ovih požara i jedino što je moglo ministarstvo ono je da se uključi sa kvotiranjem dijela. Mene interesuje samo sljedeće, a to je da li su te kvote odraz jedne proste matematike ili računa u kome je trebalo izračunati naše postojeće stanje, a treba nam toliko pa da dodamo to, da prioritet damo našem, a ovim da dopunimo. To ja ne vidim, a to bi trebalo da bude prethodnica tome, ako nije onda je da ne kažem paušalno, nego je to zbir jer otkud je ovo i u jednu ili u dvije tone računato tamo pa kaže 652 ili 1.273 tone, baš da nije i gram rečen, otkud je to. Ako je to ovo, onda se donekle da i prihvatiti. Ako je to ono šta ja smatram da nije ipak prethodnica odrađena, onda smatram da nešto nije u redu i da ove kvote, ako su još uvijek one kvartalne, one će iznositi ogroman uvoz, a znači da će praktično u još goru poziciju dovesti naše poljoprivredne proizvođače koji proizvode evo u krajnjem ove tri kategorije mesa, da ne kažem i u one druge. Drugo, ja sam očekivao i očekujem, ja sam tražio, ali istina niko na mojih jedno do sada 30 postavljenih pitanja nikada niko nije odgovorio, jer one služe kaže za ismijavanje kod pojedinih ministara u Vijeću ministara, to sam čuo svojim ušima uz prisustvo gospodina Petra Kunića, mene interesuje zašto Zakon o tarifama ne dolazi u klupe ove. Parcijalno tarifiranje, izlazak sa tirifama pred ove poslanike i vađeje 3 od 3 hiljade ili 30 hiljada predmeta koji se uvoze ili roba govori da nismo spremni da se uhvatimo u koštac sa pravim problem koji praktično tišti ovu zemlju, a posebno poljoprivredne proizvođače. 80 Meni slučajno zapada za oči i određeni način tarifiranja. Ja sam jedan od ljudi koji sam imao sinu predao najveću fazeneriju u Bosni i Hercegovini. U ovu zemlju preko Save ulaze ta roba nigdje ne evidentirana. Prema tome, ove hiljade mesa one jesu i ja potvrđujem dio ove tvrdnje gospodina Lagumdžije da su to samo otvori i vrata na koji će ući. Ja tačno znam, nema mjesta da kao poslanik u ovom klupama danas govorim ime i prezime, a mogu ako treba nekom organu koji je zainteresovan da kažem sa ovom etiketom koliko hiljada tona ulazi pravog mesa koje ne ide u ovu industriju. Dakle ovo je samo pokriće što nameće da mi moramo pored toga i pretisnuti carine koje to tako daju ... koje to ... odradili i taj posao. Plus, ja tvrdim, sutra neka ide sa mnom ako hoće i doći ćemo na Arizonu, ja ću ostaviti vas kao zainteresovanog kupca i pitaće vas koliko hoćete stotina šlepera da na Arizini primite, koji neće biti ni evidentirano nigdje preko granice koje će ući ovdje. To su, praktično problemi i sa ovim malim gašenjem, mi nećemo ljudi uraditi ništa. Ja predlažem da ministarstvo normalno poduzme i ovo je jedna od mjera, da se zamisli da poduzme, ja se slažem i sa ovim što je gospodin Lagumdžija rekao reciprocitetima, koji se mogu kao mjera uvesti, zatim da pritisne se carina da odrađuje posao i služba koja ih propušta, jer imam podatke tačne da po tri dana s onu stranu Save ili Drine gomilaju se šleperi, namjesti se garnitura u DGS-u, koja to treba da pusti i ona propusti odjednom 50 ili 100 šlepera visokotarifne robe, pa i ove robe koja uđe u zemlju, a mi ćemo se ovdje da koljemo oko tih tona itd. Dalje, pravilno tarifiranje roba i tražim a jedno ministarstvo izađe i da taj zakon čitav vidi svjetlo pred ovim parlamentom. Fotiranje jeste mjera, ja je pozdravljam, ako je ona računski odrađena, kako ja predlažem. Hvala lijepo.
Zahvaljuljeml se gospodinu Moranjkiću. Podsjećam vas na članak 25. Poslovnika, pod f) da predsjedatelj može ograničiti trajanje intervencija u svezi sa jednim ili više pitanja, koje je potrebito da bi se osiguralo razmatranje dnevnog reda u cjelosti. Ja vas molim da se dogovorimo da ja interveniram, da svi dobijete riječ, ali da nađemo neki vremenski okvir da bar jedan značajniji dio ovog dnevnog reda apsolviramo. Možemo li na taj način? Gospođa Hadžiahmetović, pa gospodin Špirić, pa gospodin Avdić i gospodin Bešlagić. To imam prijavljenih.
Zahvaljujem predsjedavajućem, Ja kad sam pažljivo slušala ministra u uvodnom izlaganju, mislila sam da je nasjeo na višegodišnje pritiske, vezane za poseban status i tretman mašinski iskošteno meso i bilo mi ga je žao. To, zaista, moram tako reći, iz prostog razloga što znam da u pozadini ovoga stoji i ako je već bila pomena još dosta i o švercu, kriminalu, mogućosti, akle, anomalija, izbjegavanja primjene zakona, još uvijek ne izgrađenih institucija za kontrolu konkretne robe koja predmetom regulisanja ovog zakona. Ali, možda ono što mi je najteže, što znam da to znači kršenje pravila međunrodne trgovine sa svim reperkusijama, koje će ova zemlja plaćati, zbog toga u budućem periodu. Ja tamam pomislila da je ministar nasjeo, međutim, u svom obrazloženju, ministar pokaže da i te kako nije nasjeo, naročito odgovarajući kolegi Lagumdžiji na njegove dosta jake argumente, dakle, kolegi koji je i profesor na fakultetu zajedno sa mnom, na kome je kolega Doko završio studije. Pa ću ja sad malo koristeći i tu poziciju da vas malo podsjetim kolega Doko, više u smislu nekih pitanja. Vi ste učili iz analize vanjske trgovine imeđunarodne ekonomije protekcionizam, odnosno zaštitne mehanizme u međunarodnoj trgovini i da jedna od isključivih mjera protekcionističkih u 81 međunarodnoj trgovini je povećanje crina. Ali bih voljela da čujem kako se to sa nultom stopom, kao što vi kažete u obrazloženju, stimuliše i povećava, odnosno štiti domaća proizvodnja? Ako vi imate argument za to, dakle, nulta carinska stopa, zaštita domaće proizvodnje, ja ću vas predložiti za nobelovu nagradu za ekonomiju. Drugo, vi kažete ovdje da se radi o preduzećima koji se tiču proizvodno primarnih poljoprivrednih proizvoođača. Primarni poljoprivredni proizvođači ne uvoze sa nultom stopom goveđe smrznuto meso, svinjsko meso svježe, meso peradi itd. To je isključiva pogodnost mesno- prerađivačke industrije. Dale, nije poljoprivredna proizvodnja, nego industrija, odnosno trgovina. Ja razumijem, vi ste ministar trgovine i meni je logično, ali nemojte onda koristiti u obrazloženju i posebno pisano, a posebno u vašoj elaboraciji argumentaciju koja nema veze sa ekonomijom. Treće, ja ću vas podsjetiti ono što je kolega Lagumdžija rekao, vi ste u decembru mjesecu, odnosno Vijeće ministara je u decembru mjesecu pozivajući se na zakon o vanjskotrgovinskoj politici, izmijenilo carinsku tarifu i donijelo isto ovo, ali se pozvalo na zakon o vanjskotrgovinskoj politici. Nadalje, 1. januara ste jednostrano donijeli odluku o tromjesečnoj suspenziji ugovora o slobodnoj trgovini, koja, podsjećam od 1. januara znači nultu carinsku stopu za uvoz iz zemalja sa kojima imamo sporazum o slobodnoj trgovini. Eh, sad šta ovo znači, ako mi sa susjednom Republikom Hrvatskom, susjednom Srbijom i Crnom Gorom, Makedonijom i ostalim zemljama, sa kojima imamo ugovor o slobodnoj trgovini, a sa Hrvatskom, Srbijom i Crnom Gorom u punoj primjeni, dakle, sa nultom carinskom stopom, vi mijenjate carinsku tarifu i uvodite kvote, količine kvote, dakle, kršite međunarodna pravila trgovine sa nultom carinskom stopom. Znači, ne valja uvoz iz Hrvatske, ali valja možda iz neke zemlje, odakle nije nulta carinska stopa. Nadalje, kolega Doko, vi kažete, između ostalog, odnosno ovdje predlažete kvote, što je direktno krešenjem pravila međunarodne trgovine i, vi to, pretpostavljam jako dobro znate, u isto vrijeme, ja vas podsjećam na važeće ugovore o slobodnoj trgovini, sa stalnim zahtjevima da se njihova primjena suspenzira, odnosno suspendira, ja ću vas podsjetiti na jedan ekonomski efekat ugovora o slobodnoj trgovini, a to je kreiranje, odnosno stimulisanje trgovine i preko trgovine proizvodnje, a da postoje negativni efekti kod bilateralnih aranžmana, odnosno ovakvih prijedloga, kao što je ovaj prijedlog koji ste vi dostavili u proceduru, a to je skretanje trgovine sa svim negativnim reperkusijama, to ste učili iz ekonomije ... Ja neću dalje, prvo da vam čestitam na uspjehu, koje ovo Vijeće ima u svom sazivu, naročito Ministarstvo vanjske trgovine u zadnja četiri mjeseca, koje tako uspješno radi, kao što ste vi to rekli. Ja vam želim da i dalje uspješno tako radite, a sad govorim u ime Kluba poslanika Stranke za BiH, od sada pa nadalje, Klub poslanika Stranke za BiH je, za proceduru 105. dakle, mi se slažemo sa prijedlogom procedure 105. i, naravno, odbijanje ovakvog prijedloga i ovakvih nebuloza, koje dolaze jednom po jednom ...
Zahvaljujem gospođi Hadžiahmetović, riječ ima gospodin Nikola Špirić. Izvolite. Gospodin Doko.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, mislim da je bolje, da ipak odgovorim, jer je bilo više pitanja i više konstatacija i tvrdnji. Vezano za ugovor o slobodnoj trgovini, u tim ugovorima nigdje nemamo mi obvezu niti druga strana da smanjuje carinske stope. Znači, samo odustaje od povećanja carinskih stopa ili mjera koje imaju isti učinak. Dakle, mi imamo potpuno pravo da uvedemo kvote i da oslobodimo neke proizvode i to sve dražve u Evropi koriste, to uopće nije instrument, koji je nov. Mi ga do sada nismo koristili, jer ne znam razloge zbog čega nismo koristili. Očigledno da se nije računalo da je to ovako jako dobar instrument. Naravno da jedan dio prerađivačke poljoprivredne proizvodnje se može smatrati industrijom, ali na način ako je vežemo za otkup primarnih poljoprivrednih proizvoda, onda, sigurno da možemo reći da to služi za poticaje poljoprivredne proizvodnje. Na koji način? Ako oslobodimo carinsko, plaćanje carine, mi naše proizvođače dovodimo u ravnopravan položaj ili jednako konkurentan kako je to sa zemljama sa kojima smo potpisali ugovor o slobodnoj trgovini, jednostavan primjer. Ako proizvođač, prerađivač iz Hrvatske, Srbije i Crne Gore izveze za BiH svoje proizvode, on će biti oslobođen od plaćanja carine i on je na našem tržištu sa povlaštenim statusom, jer će koristiti klauzulu uvoza od izvoza, neće platiti imaće bolji položaj. Naša obveza i naša odgovornost je da mi osiguramo našim proizvođačima i prerađivačima minimalno ravnopravan položaj ili jednako konkurentan i u tom smislu prihvaćam odgovornost. U nekom drugom smislu, neću reći da ne prihvaćam, može se razgovarati, ali, jednostavno ne mislim da postoji ikakva odgovornost u onom negativnom smislu te riječi. Što se tiče, dakle, ovog otkupa svinjskog mesa zašto ne otkupe, pa onda mogu koristiti. Ja ću vam reći, ako otkupe, a mi ne donesemo ovaj zakon ili izmjenu zakona, onda oni neće moći koristiti, mi sad vežemo upravo za otkup, najdirektniji način, otkupe, plate i onda koriste. Ne vidim šta je tu problem. A, oni imaju problem da ne mogu nikome prodati tih tri i po – četiri sisuće svinja, koje su trenutno sad samo toliko, koliko goveda, koliko pilećeg mesa. One, naravno, jer mi nemamo te podatke, jer nije Ministarstvo vanjske trgovine, nije nadležno za prikupljanje podataka iz sektora poljoprivrede. Mi činimo ono što mi možemo. Vijeće ministara je najviše učinilo i Ministarstvo vanjske trgovine je najviše učinilo u posljednja četiri mjeseca na ovim aktivnostima i sigurno da je popravilo položaj domaćih poljoprivrednih proizvođača. Koristeći te podatke, zajedno sa predstavnicima svih udruga, naravno da nismo ako je netko shvatio da sam razgovarao sa svim proizvođačima, ja se ispričavam, nisam razgovarao sa svim proizvođačima, razgovarao sam sa svim predstavnicima, koji su u mom uredu, pa ja mogu reći mjesečno deset dana praktično i mogu reći da i predsjedavajući Vijeća ministara se vrlo aktivno uključio u ove aktivnosti i da smo zajednički došli do ovih mjera. Neću preuzeti na sebe svu hvalu za ove aktivnosti , jer ne mogu previše ljudi je sudjelovalo u ovome, upravo onih koji su zainteresirani i čije interese ste štitili, ali ne znam na kako učinkovit način do sada. Hvala.
Zahvaljujem se ministru Doki. Riječ ima gospodin Nikola Špirić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjeni ministri, uvaženi poslanici, vrijeme čini svoje, radimo devet sati, uz pauzu od pola sata i čini mi se da su stvari ozbiljne na dnevni red, da bi čovjek pažnju državo na svakoj tačci dnevnog reda i zato mislim da, dakle, moj je prijedlog da nakon ove tačke bi, moža mogli napraviti pauzu pa nastaviti sa radom, da se Kolegij dogovori, jer čeka nas još ozbiljnih tačaka dnevnog reda, ali, naravno, to će odlučiti ovaj dom. 83 Ono što ja želim da kažem da, inače, kada je ekonomija u pitanju i kada su računi društveni računi u pitanju vrlo je teško jednom ozbiljnom poslaniku da galsa za bilo kakvu odluku, koja se tiče kvota carinskih tarifa i onoga što se tiče budžeta, bez jasnih društvenih računa. I, naravno, ovo je moguće samo u BiH, vjerujte društvenih računa i, naravno, ovo je moguće samo u BiH vjerujte samo u BiH nigdje više. I zato nema, ne samo za ovo nego za bilo koju odluku koja se tiče izmjene carinske tarife i bilo koje stope, neću glasati bez ozbiljne ekonomske analize. Vidite da je kojim slučajem Vijeće ministara u stanju ili nije, ja to ne znam, ali ministar Doko kaže nismo imali podataka, nismo zaduženi za podatke. Ja vas sad podsjećam na obrazloženje gdje se kaže. Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH može samostalno ili na inicijativu resornog ministarstva entiteta uz pomoć Trgovinkse komore BiH i privrednih komora, na osnovu analie postojeće privredne situacije u pojedinim sektorima ili u cilju zaštite domaće proizvodnje i povećanja proizvodnje i povećanja proizvodnje da predlažu uvođenje određenih carinskih olakšica za određene robe. Maloprije smo čuli da nema podataka. Kako je moguće napraviti analizu bez podataka. Dakle, ja bih volio da ste tu analizu dostavili poslanicima, bez obzira ima li 10, 20, 30 ili 50 strana. Ali ja sam ubjeđen da ću svaku stranicu te analize progutati, ako je bude i mislim da ovdje Vijeće ministara, ja znam da je u teškoj ekonomskoj situaciji, ali pod pritiskom prerađivača, mesoprerađivača leglo na ucjene i dalo ovaj prijedlog. Ubjeđen sam da će biti zloupotrijebljeni proizvođači primarni poljoprivredni proizvođači. Ovdje se kaže da u dopuni zakona su predložene kvote za tri tarifne oznake i odnosi se na uvoz poljoprivrednih prehrambenih proizvoda, na ovaj način se želi stimulisati i povećati domaća proizvodnja, stvarno je smiješno da se uvozom stimuliše domaća proizvodnja, a sjetite se razvojne strategije gdje se tamo navodi na je poljoprivreda naša uzdanica, u okviru nje stočarstvo i ne znam ostale grane, gdje je danas ta priča. Moram da kažem da u RS samo kod preradara postoji sada preko, dakle, samo RS postoji preko dvije i po hiljade tona pilećeg mesa. Sjetite se samo televizijskih emisija gdje su ljudi jednodnevne piliće ubijali, gušili, čini mi se negdje u Gradačcu sam gledao taj prizor koji je ružno bilo gledati. Dozvolili smo da mafija u ovoj državi očisti skladišta zapadne Evrope da jedan batak uveze, da kilogram bataka uveze za KM, šta da radi, gdje da proda onaj koji proizvodi, koji tovi piliće. Dakle, ja mislim da se moramo igrati ozbiljnih stvari. Uvažvam ja poziciju Vijeća ministara, ministra, ali nisam spreman kao poslanik da dižem ruku za nešto što se zove račun, a računa nema. Dakle, eto u tom smislu, dakle neću podržati ni proceduru člana 105., a neću ni podržati jednostavno ovaj prijedlog zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi BiH i moram da kažem da, jednostavno je vrijeme kada se mora studiozno rješavati problemi, bez obzira na teškoće u agraru i, bez obzira što su ucjene snažne i žestoke, ja to znam. Prijatno.
Dame i gospodo, poštovani predsjedavajući, poštovani gospodine ministre, Mi ponavljamo diskusiju od prošli puta i ta diskusija je bila argument, ovo sve što smo pričali i što je kolega Špirić rekao, bila diskusija i argumentacija za, jednostavno zaključak, da se da povjerenje Vijeću ministara da nam koriguje dokument i da nam ponudi cjelovitu analizu, jednostavno opravdanosti ovakve odluke Vijeća ministara. Sve smo rekli, jednosavno koje su opsnosti bile prisutne, prilikom donošenja ovakve odluke. Ja vam tvrdim, ja sam dobro upoznat, ponavljam još jedanputa, pod tačkom 3. kaže se ovako. Pileće mašinski iskošteno meso. Znam tačno naziv. To je čista manipulacja gospodine ministre budite uvjereni. Prije tri godine sam bio predsjednik te dvije komisije, koje su radile tri mjeseca na tome. Što znači gospodine ministre, uvjeravam vas, da ste uzimajući ne kritički informacije od udruženja, a da vam kažem da su neka udruženja formiranja radi ove odluke vaše. Formirana u BiH. Udruženja koja nemaju veze sa poljoprivrednom proizvodnjom, što znači gospodo gdje smo mi. Pa kako Vijeće ministara može da crpi samo isključivo podatke od jednostavno novoformiranog udruženja. Pa jeste li vidjeli ovaj 84 protest ovdje pred Parlamentom? Konfekcijske table, plaćeni štrajkači itd. Pa ljudi šta je to? Pa koje je to lobiranje u BiH? Pa dajte ljudi pa to je Vijeće ministara, koje ima svoj dignitet, jednostavno predstavlja državu BiH, što znači, ja vas molim, dobili smo isti dokument dobili, što smatram provokacijom, ja bih rekao i nepoštivanje ovog parlamenta, objektivno. Što znači, ja vas ne krivim. Vijeće ministara kako da ne, partner jesu i udruženja koja se bave, koja predstavljaju poljoprivredne proizvođače, ali ne može to biti jedini partner. I ne možete nekritički prihvatiti njihove informacije. Pa znate li da su formirali sebi alternativno predsjedništvo BiH? Znate li vi to? Ti lobi. Alternativno predsjedništvo BiH. To nema, odgovorno tvrdim, što znači dajte više, da stanemo jednom u kraj. Svaka čast merhametluku i korelaciji i razgovorima sa udruženjima, ali ja vas molim koristite vaše podatke, analize imate, imate entitetske ministre, napravite analizu što kaže kolega Špirić, ubijedite ovaj parlament da to ima stvarno svog opravdanja. Uvjeravam vas još jednom, znam dobro pileće mašinski iskošteno ... peradarske industrije u BiH. I ne možete nas ubijediti jednostavno da u suprotnom, da u tom smislu, ma dajte malo više uvažavanja, nismo mi ovdje zalutali u ovaj parlament. Što znači, molim vas, bez ikakve kritičke, jednostavno da vas činimo odgovornim Vijeće ministara nam je ponudilo i vratilo isti dokument, isti bez ičega. Pitam samo ovo, odgovorite mi. Zašto niste, u ovom dokumentu predložili politiku kontingenata uvoza, recimo iz oblasti deterdžentske industrije, sredstava za pranje, čišćenje, gledate svake večeri na televiziji pred pola osam ko to najviše reklamira. Mi imamo bolan deterdžentsku industriju na evropskom nivou. Imamo jedanaest komponenti koje se uvode u proizvodnju jednog deterdženta, a obično je sedam komponenti. Radi sa 28 kapaciteta. Godinu i po dana vam šalju dopise da se kontingentom ograniči uvoz jednostavno deterdženata koji čine konkurenciju domaće proizvodnje. Ma nema šanse gospodine ministre. Tvrdim vam, imate zahtjev fabrike iz Tuzle ograničenje uvoza deterdženata. Međutim, lobi rade svoj posao. Ja ne znam šta više da se radi ovdje. Stvarno, uzmite i radite svoj posao. Znači, u cjelosti sa ekononomskom analizom dokazati jedan cjeloviti paket promjene carinske politike u BiH. Hvala vam.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu.
Da budem stvarno kratak, a ne u ovom obliku u kome su prethodnici rekli. Prošli puta premijer je ovako rekao. Da su premije dobili poljoprivredni proizvođači, mi ne bi imali ovu situaciju u BiH itd. A, oni su je mogli dobiti, a su entiteti izvršili svoje uloge. Pema tome, nama ne trebaju ove mjere, ako na kraju postoje već mjere, ali problem je u tome što se one ne realizuju na nivou entiteta. Ma ima para. Ima para, jer je tako rečeno ovdje. Druga stvar, ove sve mjere ovdje, koje se ovdje predlažu su palijativne i to na štetu naših proizvodnih proizvođača. To je sigurno. A, zašto je to tako, dozvolite mi u analizi 15 bivših zemalja Evropske unije, sve zemlje imaju ministarstvo poljoprivrede na državnom nivou. Skoro sve zemlje imaju jasnu strategiju razvoja sektora i potrebu jedinstvene legistlative. Svi imaju jedinstveni ekonomski prostor i dobro riješenu zaštitu domaće proizvodnje. Riješili su pitanje institucija potrebnih za kontrolu transparentno izvoz i uvoz. U horizontalnom smislu su uvezali, kaže, promarnu, prerađivačku i trogovačku djelatlnost. Izdvojena velika materijalna sredstva za podršku sektoru proizvoda iz poljoprivredne proizvodnje. 85 Prema tome, dozvolite mi da su ovo mjere koje mi moramo u Parlamentu primijeniti i mi ćemo pokrenuti jednu inicijativu o formiranju državnog ministarstva za poljoprivredu na nivou države, jer sa ovakvim radom mi nemamo šanse da stanemo na zelene grane. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. ... Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o carinskoj tarifi, sukladno članku 105. prvo se izjašnjavamo o proceduri. Molim zastupnike da se izjasne o zahtjevu Vijeća i da glasuju sad. Znači, zakon ima prostu većinu, ali ima 16 iz Federacije, 3 iz RS zakon ide na usuglašavanje. Znači, Kolegij će to u roku, sukladno Poslovniku. Možemo li odmah razmatrati? Znači, nemao suglasnost u Kolegiju i idemo u drugi krug glasovanja. Sad glasujemo iz Federacije, ko j e protiv glasujte sad? Ko je protiv iz Federacije? Sada prelazimo na izjašnjavanje zastupnika iz RS-a. Molim vas da se izjasnite ko je protiv iz RS? Glasujte sad. Znači, zahtjev Vijeća ministara za razmatranje ovog zakona, sukladno proceduri po članku 105. prihvaćen. Sad se izjašnjavamo o samom zakonu. Sada se izjašnjavamo kao Dom u cjelini. Molim vas da se izjasnite. Izjašnjavamo se u cjelini o zakonu. Glasujte sad. Znači, zakon nije dobio potrebnu većinu, molim vas sa 9 glasova za i 24 protiv, suzdržanim. Konstatiram da zakon nije dobio potrebnu većinu i pao je. Idemo na točku 5. Predlažem da malo ubrzanije radimo, daćemo stanku i pokuštat ćemo zaista raditi danas kvalitetno. Hvala lijepo. Ad.5. Zahtjev zastupnika Momčila Novakovića za razmatranje Prijedloga zaonoa o izmjeni i dopuni Zakona o osnovama Javnog televizijskog sustava i Javnog radio televizijskom servisu BiH, sukladno članku 104. Izjašnjavamo se danas samo o proceduri. Molim vas da se izjasnite, otvaram raspravu, ako ima potrebe. Dužan sam. Nema potrebe. Molim vas da se izjasnite o zahtjevu zastupnika Momčila Novakovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopuni zakona o osnovama Javnog televizijskog i Javnog radio televizijskog servisa, sukladno članku 104. Glasujte sad? Sa 31 glasom za, 4 protiv, niko suzdržan. 18 iz Federacije, 13 iz RS, prihvaćen je zahtjev zastupnika Momčila Novakovića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnovama Javnog telefizijskog sustava i Javnog radio-televizijskom servisu, sukladno članku 104. Poslovnika. Zahvaljujem se i prelazimo na točku 6. 86 Ad.6. Zahtjev zastupnika Tihomira Gligorića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, po žurnom postupku, sukladno članku 104. Otvaram raspravu o zahtjevu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Predlažem da se izjasnimo o zahtjevu zastupnika Tihomira Gligorića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dražvnoj službi, sukladno članku 104. Poslovnika. Molimo vas da glasujete. Glasujte sad. Konstatiram da je zahtjev zastupnika Tihomira Gligorića prihvaćen jednogalsno sa 36 glasova za. Zahvaljujem se. Prelazimo na točku 7. Ad.7. Prijedlog zakona o Državnoj agenciji za istrage i zaštitu u drugom čitanju Kao što znate na prošloj sjednici Prijedlog zakona o Državnoj agenciji za istrage i zaštitu usvojili smo u prvom čitanju. Također znate da smo se tada dotakli amandmana koji su u plenarnoj fazi podnijeli zastupnici gospođa Ljiljana Milićević i gospodin Petar Kunić, pozivkom na članak 94. stavak 3.a. Otvaram raspravu o amandmanima. Gospodin Šefik Džaferović.
Dame i gospodo, ja želim da kažem da podneseni amandmani na Zakon o Državnoj agenciji za istrage i zaštitu se ne tiču novih aspekata, koji nisu bili poznati komisiji. Naravno, to sam ja i prošli puta kazao. Predsjedavajući Doma ima pravo, naravno u skladu sa Poslovnikom da to tretira na način na koji misli da to treba da tretira i ja mu to pravo ne mogu osporiti, ali želim da vam kažem, dakle, o čem se radi i šta je bila suština rasprave na samoj sjednici Komisije a odbrambenu i sigurnosnu politiku. Dakle, tekst zakona je ponudio da je sjedište Agencije u Sarajevu, a da Agencija ima najmanje dva regionalna centra Banja Luku i Mostar. To je bilo jedno rješenje koje je bilo na Vijeću ministara. Ovdje je zamjenik ministra i on može pojasniti tu stvar. A, drugo rješenje je bilo da se uopće ne navodi sjedište, ali da se ne navode ni regionalni centri. Te stvari su nam na Komisiji bile poznae, bio je podnesen čak amandman da se sjedište umjesto u Sarajevu napiše, da će o tome donijeti odluku Vijeće ministara, odustalo se od tog amandmana i Komisija je utvrdila tekst zakona kako ga je utvrdila. Dakle, ja mislim da je principijelno danas da mi podržimo tekst zakona onako kako je to utvrdila Komisija, da sjedište ostane onako kako je napisano u zakonu u Sarajevu, jer ukoliko bi se prihvatio ovaj amandman i napisalo se da će Vijeće ministara odrediti sjedište Agencije, onda bismo bili neprincipijelni, drugi dio alternative Vijeća ministara koje se odnosi na regionalne centre bi ostao u zakonu, a prvi dio koji se odnosi na sjedište nebi ostao u zakonu. Zbog toga ja, dakle, smatram da prvo današnji amandman ne bi trebalo smatrati amandmanom, ali ukoliko se bude smatralo amandmanom i da treba glasati protiv zakona i naravno poslije toga glasati za zakon. To je jednostavno i moje opredjeljenje. Imao sam potrebu da vam kao zamjenik predsjedavajuće Komisije za odbrambenu i sigurnosnu politiku ove stvari pojasnim još jedanput ovdje za govornicom kako biste znali o čemu se radi. Toliko i hvala vam. 87
Zahvaljujem se gospodinu Džaferoviću, ali ja mislim da je vrlo korektno za amandmani koji su dostavljeni u roku, sukladno Poslovniku budu tretirane ovdje. O njima se svako može izjasniti, ali mislim da je to i korektno i da trebamo problematizirati. Gospodin Zorić se javio za riječ.
Hoću kazati par riječi jer sam bio na ovoj komisiji i volio bih da je izvjestitelj u našem domu sa ove komisije prenjeo stvarno stanje. Dakle istina je da je gospodin Zrno, jer radi se o zajedničkoj komisiji podnjio isti ovakav amandman i da je nakon skoro incidentne situacije odustao tog amandmana nakon raznih pritisaka, a predstavnici OHR-a su prešutili svoje pismo koje su nam tog momenta podjelili na klupe i naravno da mi nismo to pismo ni čitali ni imali vremena ga čitati, a u pismu kaže da OHR-a smatra da sadašnja odredba kojom se određuje da je sjedište SIP-e u Sarajevu politički otežava da se ispune pomenuti prioriteti ove institucije. OHR-a zato predlaže da se vrati prethodna formulacija kojom se omogućava da Vijeće ministara BiH odlučuje o sjedištu SIP-e nakon što sve informacije koje se tiču finansijske i operativne efikasnosti budu dostupne. Dakle Klub HDZ-a, a ja posebno nemam nikakav interes da stoji jedna ili druga odredba. Ali, istine radi ovo govorim i principa radi ćemo podržati ove amandmane. Nami je stvarno svejedno. Mi znamo ako gledamo ono o čemu svi u ovome domu računa, ako se tiče njihove stranke, njihova zavičaja itd. onda su malo drugačiji. Mi znamo da to neće biti ni u Ljubuškom, ni u Tomislav Gradu, ni u Orašju, dakle u tim nekim općima, ili središtima, ili Vitezu, ili Mostaru gdje HDZ ima većinu, ili gdje je većina Hrvata. Ali iz principijelnih razloga i posebno zato što nam OHR-a nije skrenuo pažnju na ovo, mi ćemo podržati ovaj amandman, jer dešavalo se da mi usvojimo neke amandmane i onda su reagirali iz OHR-a. Čak smo bili prešli na Zakon o policijskim službenicima. Hajmo se mi vratiti na onaj zakon, ono tamo što smo usvojili nije dobro, pa se ponovo glasa, odustaje itd. Dakle iz tih razloga mislim da je bilo korektno da predstavnici na OHR-a na toj sjednici naš upozore. A što se tiče ove alternative ja je uz dužno poštovanje kolegi Džaferoviću, ja je zaista nisam čuo, jer bi je ja kao član komisje na komisiji uvažio. Ali da će biti regionalna središta u Banja Luci i Mostaru. Ja mislim da to samo govori da to neće biti sjedište. Dakle to nije nekakva sada zapreka da mi Vijeću minitara ostavimo. Ja mislim da će Vijeće ministara donjeti odluku da će to biti u Sarajevu. A kažem Klub HDZ-a nema nikakvog interesa, ali ćemo iz principijelnih razloga podržati ovaj zakon i glasaćemo za njega.
Zahvaljujem se gospodinu Zoriću. Gospođa Milićević.
Opet da ponovim od prilike znači da ovaj amandman stoji i hoću samo da kažem da ovaj amandman ne znači da ovo sjedište neće biti u Banja Luci. Isto tako hoću jednom da skrenem, još jednom da skrenem pažnju dakle na pismo skojim smo se ovdje upoznali i na pismo od Agencije koje smo dobili i da pogledamo za godinu i po, u oktobru će biti dvije godine kroz šta je prošla Agencija SIP-a i do čega je došla. Koji su objekti prošli? Od Doma policije u Sarajevu, zgrade Unioninvesta, BH banke, Energoinvesta, da ne nabrajam dalje. I onda smo imali situaciju gospodo 88 da je formirana interresorna grupa uz sugestiju OHR-a i ove Policijske misije EU da se traži trajno rješenje za smještaj tako važne službe. Međutim i sada idemo za jednim privremenim rješenjem, rješenjem po ugovoru. Drugo, hoću da kažem da se stvarno pokazuje sve tačnija i tačnija definicija koju smo čuli od predstavnika međunarodne zajednice da se mi ovdje najviše po pitanju zakona trošimo po pitanju sjedišta. Otprilike o sadržaju zakona se priča sat vremena, na komisiji pola sata, a onda o sjedištima može i čitav dan. Pa se može i napuštati i izlaziti i zvati i neko ko će vršiti pritisak na druge, a mislim da to ni malo nije u redu i da to nema opravdanosti. Takođe smatram da ovo što se dešava sa sjedištem pod tačka 10. i 11. Jer vidite, jednom je opravdanje da je nešto preskupo. To može biti opravdanje, a drugi put ništa nije skupo da bi se došlo do tog cilja. Stvarno nema logike i mislim da treba imati isti aršin prema svima i da bi trebalo na Savjetu ministara da bude u skladu upravo, mislim da je to zaključak Komisije za saobraćaj i komunikacije na osnovu tačke 10. i 11. da naš savjet ministara pokuša da nađe jedan način rješavanja problema sjedišta i da to bude širom Bosne i Hercegovine da se napravi jedna disperzija koja će biti realna, jer ne možemo mi samo na jednom mjestu praviti Bosnu i Hercegovinu. Mislim da su realni zahtjevi različitih regiona i ja tu uopšte ne idem ni na Mostar ni na Banja Luku, konkretno da treba uraditi jednu šemu i po toj šemi se ponašati. Ako se to desi, mi onda nećemo imati ovakvu priču kako imali smo skoro. Imamo je danas. Možda ćemo je imati opet sutra. Hvala lijepo.
Nemam više prijavljenih. Gospođa Palavrić. Hoćete li riječ? Izvolite.
Ako mi dopustite samo jedno podsjećanje. Koliko se ja mogu sjetiti Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave, mislim da je nemoguće upravnu organizaciju, a to jeste SIP-a osnovati, a da aktom o osnivanju ne bude određeno sjedište. I pogotovo imajući u vidu zaključak KOmisije za promet i komunikacije koji ja zdušno podržavama, da Vijeće ministara zaista sjedne i napravi mrežu sjedišta svih organizacija, svih institucija Bosne i Hercegovine. Mislim da su ta dva razloga dovoljna da se ne prihvati amandman i da Zakon o SIP-i ne diramo kada je riječ o ovome. Inače bi zaista trebali raspakivati pa onda dirati cijeli član, dirati i Sarajevo i Banja Luku i Mostar i ona opet osporavamo impalementaciju Zakona i onu borbu za koju kažemo da smo nekompetentni na državnom nivou, jer još uvijek SIP-a nema mogućnost da se bori protiv najvećih zala današnjice. Ja stoga apeliram da kolegica i kolega odustanu od svojih amandmana da ne bude izglasavanja, a da zaista već na možda idućeg mjeseca imamo cijelu mrežu rasporeda sjedišta svih institucija BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Palavrić. Zaključena rasprava. Imaju li predlagači amandmana, ne odustaju od amandmani. Amandmani su isti po sadržaju tako da predlažem da se izjasnimo o amandmanu I gospođe Ljiljane Milićević. To je isto o. Molim. Dobro. Isti je sadržaj, a različiti, formulacije nisu iste. Dobro. 89 Predlažem dakle da uvažimo zahtjev uvaženog zastupnika gospodina Kunića i da prvo raspravljamo, glasujemo o njegovom amandmanu. Ja sam htio pošto je dama u pitanju da joj damo, ali dobro. Glasujemo o amandmanu I gospodina Petra Kunića i o amandmanu I gospođe Ljiljane Milićević. Pročitaću vam – Sjedište SIP-e određuje Vijeće ministara Bosne i Hercegovine i Vijeće ministara Bosne i Hercegovine će donjeti odluku o sjedištu SIP-e. Znači isti su. Molim vas da se izjasnite o ovim amandmanima. Glasujte sad. 16 za, 19 protiv, 3 suzdržana. Amandmani nisu dobili potrebnu većinu. Prelazimo na izjašnjavanje o Prijedlogu zakona o državnoj agenciji za istrage i zaštitu u cijelini u drugom čitanju. Molim vas da se izjasnite. Glasujte sad. Sa 35 za, 1 protiv, 2 suzdržana konstatiram da je Zastupnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Prijedlog zakona o državnoj agenciji za istragu i zaštite u drugom čitanju. Hvala lijepo. Prelazimo na točku 8. To je Ad.8. Prijedlog zakona o sprečavanju pranja novca u drugom čitanju I ovaj prijedlog zakona je na 34 sjednici usvojen u prvom čitanju. Povodom primjedbe koju je na Prijedlog zakona iznjeo zastupnik Filip Andrić, Dom je zaključio da nadležna komisija do ove sjednice još jedanput razmotri Prijedlog zakona i Domu dostavi novo izvješće. Ustavno- pravna komisija imala je sjednicu 30. travnja. Izvješće smo dobili. Komisija predlaže da se Prijedlog zakona usvoji prema ranije dostavljenom izvješću. Ima li prijavljenih? Nema. Zaključujem raspravu i predlažem da sa Zastupniki dom izjasni o Prijedlogu zakona o sprečavanju pranja novca u drugom čitanju. Molim vas da glasujete sad. Konstatiram da je sa 38 glasova za, bez glasova protiv i suzdržanih Zastupnički dom jednoglasno usvojio Prijedlog zakona o spriječavanju pranja novca u drugom čitanju. Zahvaljujem se. Prelazimo na točku 9. To je Ad.9. Prijedlog okvirnog zakona o zalozima, prvo čitanje Podsjećam vas da je Prijedlog ovog zakona upućen vam 22. veljače ove godine. Ustavno-pravna komisija je dostavila mišljenje 25. Prijedlog zakona se razmatra po redovitoj proceduri. Nadležna je Ustavno-pravna komisija. Njeno izvješće dobili smo 20. travnja. Kao što ste vidjeli u izvješću Komisija je usvojila dva amandmana na Prijedlog zakona i u plenarnoj fazi nije bilo amandmana. 90 Otvaram raspravu o Prijedlogu okrivnog zakona o zalozima u prvom čitanju. Javlja li se neko za riječ? Ne javlja. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Molim Zastupniki dom da se izjasni o Prijedlogu okvirnog zakona o zalozima u prvom čitanju. Molim vas da glasujete sad. Jednoglasno sa 37 glasova za, bez protiv, bez suzdržanih Zastupnički dom je usvojio Prijedlog okvirnog zakona o zalozima u prvom čitanju. Kako nije bilo dodatnih amandmana i kako smo jednoglasno usvojili prvo čitanje predlažem da se Dom izjasni hoćemo li se izjašnjavati i u drugom čitanju. Molim vas da se o tome izjasnite. Glasujte sad. 37 glasova za, bez protiv, s jednim suzdržanim konstatiram da se Dom izjasni da se o Prijedlog okvirnog zakona o zalozima izjasni i u drugom čitanju. Molim Dom da se u drugom čitanju izjasni o Prijedlogu okvirnog zakona o zalozima. Glasujte sad. Konstatiram da je Dom, Zastupnički dom sa 36 glasova za, bez glasova protiv, bez glasova suzdržanih i u drugom čitanju usvojio Prijedlog okvirnog zakona o zalozima. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na točku 10. današenjeg dnevnog reda. To je Ad.10. Prijedlog zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije u prvom čitanju Poznato vam je da smo na 31. sjednici 15. ožujka usvojili zaključak da nadležna komisija pripremi novo izvješće. Novo izvješće Komisije za transport i komunikacije upućeno vam je 28. travnja. Vi imate izvješće Komisije. Samo da napomenem da je u ponovljenom razmatranju po zaključku Doma Komisija vodila raspravu o amandmanima I, VII i X. Na određen način preformulirani su amandmani I i IX. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona oosnivanju kompanije za prijenos električne energije u prvom čitanju. Gospodin Miloš Jovanović. Izvolite.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, evo ja ću da nastojim da budem kratak, ja mislim da ste ovaj izvještaj dobili. Mi prilično dugo vodimo raspravu o ovom zakonu. Komisija je od 11 predloženih amandmana, a na osnovu zaključka Doma da o ovom zakonu raspravljamo ponovo na bazi novih smjernica i argumenata znači mi smo ponovo raspravljali o amandmanu broj I i amandmanu broj X. Suština ovog amandmana je da smo na neki način ponovo vratili ulogu nezavisnom članu upravnog odbora Elektroprivrede BiH da kažem usvojen je i kompromis gdje je rečeno ukoliko upravni odbor ne izvrši alokaciju sredstava u roku od 60 dana onda stupa na scenu nezavisni član 91 upravnog odbora koji ima zadatak znači da u roku 30 dana to uradi što nije uradio upravni odbor. Mislim da su se sovim amandmanom složili i predstavnici ministarstva i OHR-a i mislim da je Komisija bila jednoglasna tako da nadam se da ćemo i mi takođe glasati za ovaj amandman i još amandman broj X na neki način vratili smo takođe ulogu nezavisnom članu upravnog odbora znači da on ima obavezu da podnosi izvještaj Savjetu ministara i odgovarajućim entitetskim vladama i entitetskim ministrima. Znači to su bila ta dva amandmana na koji smo imali primjedbe i koje su da kažem na Komisiji ponovo razmatrana i usvojena u ovakvom obliku kako ste dobili. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi Jovanoviću. Ko želi dalje riječ? Ne javlja niko. Zaključujem raspravu. Molim vas da se izjasnite o Prijedlogu zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije u prvom čitanju. Glasujte sad. Sa 35 glasova za, jednim protiv, niko suzdržan, konstatiram da je Zastupnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Prijedlog zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije u prvom čitanju. Predlažem Domu da se izjasni o tome hoćemo li se izjašnjavati i u drugom čitanju. Molim Dom da se izjasni o tome. Glasujte sad. Konstatiram da je Dom jednoglasno se odlučio sa, nije jednoglasno, ispričavam se sa 32 glasa za, nitko protiv, 4 suzdržana da se izjasnimo o Prijedlogu zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije i u drugom čitanju. Molim Dom da se izjasni o. Molim vas, novi izjveštaj nema amandmana. Usvojili smo zakon u prvom čitanju o, sa činjenicom da je Komisija vodila dodatnu raspravu i da smo prihvatili njeno izvješće. To je tako bilo mislim sad. Nemojte sad.
Mojih amandmana više nema ni na jedan zakon zato što je došao novi izvještaj i ja nisam ulagao amandmane na novi izvještaj. Prema tome zaboravite te amandmane. Oni su bili u funkciji onih ranijih izvještaja. Toliko.
Mi smo se izjasnili kao Dom da se izjasnimo o ovom zakonu i u drugom čitanju. I ja predlažem da se sada izjasnimo o ovom zakonu. Samo izvolite gospodine Novakoviću.
Ja ne sporim naravno potrebu i odluku Doma da se izjasni i u drugom čitanju što praktično, što ne znači da se neće izjasniti ako ima amandmana, odnosno da nećemo ući u raspravu u drugom čitanju. 92 Ja sam dvadesetog drugog dostavio u skladu sa članom 94. tačka 3., 94. tačka 2. amandmane koji nisu bili predmet uopšte na zadnjoj ponovnoj sjednici komisije. Dakle nisu bili predmet rasprave na sjednici komisije. Dakle komisija se nije ponovo izjašnjavala o ovim amandmanima i oni su dostavljeni direktno na sjednicu Doma i kada sam već uzeo amandmani, jedna grupa amandmana u skladu sa članom 94. tačka 3. se tiču nekih ovlaštenja nezavisnog člana ili čak tehničkih popravki zakona, pa evo recimo konkretno amandman koji govori, jer on govori da umjesto teksta nezavisni član će nastojati da redovno saziva sastanke, ja predlažem da ...nezavisni član će redovno sazivati sastanke. Zašto? Zbor posljedica koje nezavisni član svojom odlukom može donjeti. Dakle on će sazivati, a ne nastojati. Šta nastojao i nije sazvao. Može uvijek obrazložiti da je nastojao, a da nije uspio. Šta je u pitanju? Ne razumijem sekretara Doma.
Nema amandmana na ovaj izvještaj.
Samo izvolite završite raspravu, gospodine Novakoviću ja sam već rekao da ovdje, molim
Neću ja završavati raspravu ako nema amandmana. Ja govorim o amandmanim koji imaju, ako nema amandmana nema moje rasprave
Ali ja sam vam već rekao da nema amandmana. Mi imamo izvješće komisije nadležne od 27. travnja ove godine koji je potpisao gospodin Miloš Jovanović. I to imamo ovaj
Član 94. tačka 2. i 94. tačka 3. govori o amandmanima poslije zasjedanja komisije.
Nema ih ovdje.
Dakle radi se o amandmanima koji mogu doći poslije zasjedanja komisije, a ne do zasjedanja komisije.
Ali nakon novog izvještaja nemaš amandmana Momčilo. Imaš amandmane nakon ranijeg izvještaja koji je pao u vodu i pali su i amandmani sa njim zajedno.
Jesam li ja to kriv kao predlagač amandmana što komisija nije razmatrala amandmane? 93
Trebao si ponoviti amandmane nakon novog izvještaja komisije. U tome je kompletan vic. Izvinjavam se.
Dobro. Ja sam to pokušao objasniti.
A nisi to uradio, tako da nema amandmana.
Ja mislim gospodo da sam ja u pravu, ali mislim da ste izgubili nešto iz vida, ali nije problem nikakav. Dakle ja ne odustajem od ovoga, glasaće se kako se glasa, ali niste u pravu.
Molim vas gospodine Novakoviću
Ne mogu ja kao predlagač amandmana biti kriv zato što komisija nije razmatrala amandmane i zato što neko nije uzeo amandmane koje sma ja poslao direktno na sjednicu Doma gospodo, ne na komisiju. Direktno na sjednicu Doma.
Molim vas gospodine Novakoviću, samo da se pojasnimo dakle, vidite da sam ja kao predsjedalje maloprije u prethodnoj točci iako je bilo drugačijih mišljenja tretirao amandmane koji su došli u skladu sa Poslovnikom na vrijeme, na ovaj dom. Ja takve amandmane kao predsjedatelj nisam dobio niti je tajnik Doma dobio. Tako da stvar je stvarno proceduralno čista. Nema naknadnih amandmana sukladno Poslovniku, novo izvješće komisije. Mislim to je čista situacija apsolutno. Zašto je do toga došlo, kako ja u to sada ne mogu ulaziti, ali to nije odgovornost niti mene kao predsjedatelja niti tajnika Doma. Gospodine Jovanoviću jeste li željeli riječ vi?
Pa vidite samo da rasčistimo. Komisija je donjela odluku znači da ne raspravlja bilo čiji novi amandman. Međutim, mi nismo imali raspravu u drugom čitanju. Znači komisija je već imala, usvojila 11 amandmana i bilo je da kažem u predviđenom roku novih amandmana koji su trebali da idu na Dom. Mislim da je to malo došlo do zabune. Znači sada se postavlja pitanje, znači da li važe oni amandmani koji su u roku predloženi, jer komisija znači nije raspravljala o novim amandmanima, jer smo se tako dogovorili. 94
Zahvaljujem se gospodinu Jovanoviću. Mi nismo dobili amandmane o kojima se sada možemo izjašnjavati u drugom čitanju. Imamo Prijedlog zakona sa izvješćem nadležne komisije i molim vas, pošto smo se opredjelili da kao Dom da ćemo se danas izjašnjavati i u drugom čitanju da se izjasnimo i u drugom čitanju o Prijedlogu zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije u Bosni i Hercegovini. Molim vas da glasujete sad. Konstatiram da je Zastupnički dom sa 33 glasa za, nitko protiv, 3 suzdržana i sa potrebitom entitetskom većinom usvojio Prijedlog zakona o osnivanju kompanije za prijenos električne energije i u drugom čitanju. Ja se zahvaljujem zastupnicima. Da li ima potrebe za stanku, za pauzu? Idemo raditi. Hvala lijepo. Prelazimo na točku 11. To je Ad.11. Prijedlog zakona o osnivanju neovisnog operatera sustava za prijenosni sustav u Bosni i Hercegovini Malo kompliciran naziv, ali tu je pred nama. Prvo čitanje. Imamo istu situaciju kao po prethodnoj točci. Uz ovo izvješće nadležna komisija je dodatno predložila da Dom usvoji zaključak sljedećeg sadržaja - Uzimajući u obzir prethodno izvršenu raspodjelu, sjedišta novoformiranih državnih institucija, organa uprave i drugih neovisnih organa Bosne i Hercegovine zadužuje se Vijeće ministara kao i druge nadležne institucije da prilikom predlaganja i utvrđivanja sjedišta ovakve institucije imaju obvezu da sjedišta ravnomjerno dislociraju u sve dijelove Bosne i Hercegovine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Gospodin Zorić.
Ovdje u ovom prijedlogu zakona i jedini sporni amandman je bio sjedište neovisno operatera sustava. I onda je se ta situacija prikazala da zato što je član HDZ-a predložio taj amandman koji može, a ne mora biti upućen u trošak koji povlači za sobom sjedište, onda se je situacija u cijeloj Bosni i Hercegovini prikazala kao da je HDZ protiv jednog takvog važnog zakona. I tako je se to ponašalo, bez obzira što je komisija usvojila taj amandman, a komisija Zastupničkog doma za promet i komunikacije ima 9 članova, od toga je jedan član te komisije član HDZ-a. Ali bez obzira na to HDZ je kriv itd. itd.Traži se dodatno izvješće. Nikakva razloga nije bilo za dodatno izvješće, nikakvih miliona nema u promjeni sjedišta. Podnositelj sam tog amandmana. Čovjek iz ZEKC-a, čini mi se da je direktor, ničim izazvan šalje pisma zastupnicima u ovom domu, ničim izazvan. Otkud njemu pravo pisati pisma i uz to lagati koliko košta premještaj NOS-a iz Sarajeva u Mostar. On je napisao, nemam ovdje kod sebe, ali 19 miliona i 200 tisuća maraka. Evo. I sada samo jedan podatak. Troškovi preseljenja 25 uposlenih, 350 tisuća maraka. Motivacija zaposlenih za presljenje 500 tisuća. A vi gospodo zastupnici ako imate plaću 2 tisuće, onda se u novinama napiše da imate 5 tisuća. A vidite samo za motivaciju 25 uposlenih to je 500 tisuća, dakle po uposlenom 20 95 tisuća za motivaciju. I niko o tome ne priča. Ali sada nam to svima može biti pomalo smiješno, jer je cijelo Sarajevo sjedište. I sada se možemo malo i smijati i pustiti Zorića da priča 5 ili 10 minuta i zaboravimo to i donjećemo zaključak koji se nikada neće provesti. Dakle neće se disperzirati sjedišta. I uvijek zapne, uvijek zapne kada je sjedište u pitanju. Vidjeli smo to maloprije kada je SIP-a bila u pitanju. Dakle i OHR se ne poštiva, a puna su nam usta OHR-a. U istoj stavci, dakle gdje je 850 tisuća maraka treba potrošiti što na troškove preseljenja, što na motivaciju, kaže se ponovna obuka, milion maraka. Ja pitam zašto ćemo ponovo obučavati radnike koji već to rade. Pa eto kaže prekriži taj milion. Tako se ponašaju ti ljudi iz ZEKC-a i ti ljudi, te žene pardon iz OHR-a. 11 miliona troškovi jednogodišnjeg kašnjenja EBERDE-a, IBEERDE projekta. Zamislite to ne kasni ako je u Sarajevu, može kasniti godinu, može dvije, ako je u Sarajevu. Ali ako je Mostaru to košta 11 miliona itd. itd. Dakle zašto sam ja odustao od amandmana. To znaju svi moje kolege, evo Jovanović je tu, Ruže nema, Bešlagić je tu, Huskić je tu, pa zato da se ljudi ne blamiraju. Članovi Komisije te iste komisije koja je usvojila taj amandman su promjenili mišljenje i ja nisam htio dozvoliti ljudima da se blamiraju. Dakle da jedanput prihvate taj amandman i da kasnije ga, jer glasanje bi bilo 4:1:1:1. 4 za, 1 protiv, pardon 1 za, 1 suzdržan i 4 protiv. Ako bi se glasalo za amandman. Dakle tako bi glasanje bilo, nećemo govoriti ko bi bio. Dakle imamo sve tri varijante. Svak može se svrstati u koju god hoće, ali ja znam i svih 6 članova Komisije znaju a bi glasanje bilo 1 za amandman, 1 suzdržan i 4 protiv. Ja ću, ja prepuštam članovima Kluba HDZ, dakle nisam ja taj koji određuje o ovom zakonu da glasaju kako god hoće, ali ja ću iz principijelnih razloga biti protiv. Ispričavam se, meni je ruka bila zavrnuta na toj komisiji, koliko god mi šutjeli.
Evo gospodien Zoriću, zahvaljujem se. Želi li još netko. Gospodin Novaković. Izvolite.
Pa ja bih, pošto sam ja opet imao amandman koji neće biti uzet u obzir, mene sada stvarno
Može se to tumačiti i da ne dostavljate na vrijeme amandmane gospodine Novakoviću.
Samo malo, ja sam amandman dostavio 20. februara. Molim vas kolega Raguž, predsjedavajući. Komisija ga je raspravljala na prvoj sjednici i odbila. I nije ga onovo raspravljala nego ga je odbila. Nije raspravljala o onima koje je odbila, nego samo o onima koje je privhatila da ponovo odbije. Dakle raspravljala je i odbila i ja ga ponovio na sjednicu Doma što bi rekli sukladno Poslovniku. I nije sa našao na Domu, evo sada ja ne znam zbog čega. Sada ću ja malo kao Vinko Zorić ovako on, ovakav stil ima. Ali bar hoću da upozorim da smo mi, odnosno da smo usvojili na prošlom i da ćemo usvojiti na ovom zakonu da nezavisni član može vršiti prava vlasnika. Ja sam pitao na toj sjednici Komisije da li postoji negdje slučaj u praksi i u Svijetu da jedan čovjek može preuzeti ulogu akcionara u ma kojim uslovima pa i u uslovima rata. A ovo se dešava u uslovima mira. I tražio sam da mi se kaže 96 koja je to zemlja pa da iskoristimo pozitivna iskustva te zemlje. I nisam dobio odgovor i zato sam uložio amandman da vidim da će neko u dodatnom obrazloženju kao kod gospodina Zorića reći koja je to zemlja i koliko bi to koštalo kada ovaj ne bi imao ovlaštenja. Dakle ja sam ubjeđen da smo ovdje napravili grešku, ne glasajući za zakon i protiv zakona, nego ne uzimajući u obzir Poslovnik i mogućnost da se o amandmanima izjašnjavamo. Ali nije problem danas nas ide tako, pa nema nikakvih problema. Ja ću isto tako iz principijelnih razloga ne mogu, neću biti za zakon, a i da smo raspravljali o amandmanima teško bi bio za zakon gdje nezavisni član može da uzme prava vlasnika i raspolaže imovinom onda kada on to misli i ocjeni...Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Novakoviću. Ima li još? Gospodin Miloš Jovanović. Izvolite.
...možda ono i djeluje smiješno, ali ja sam stvarno nastojao da KOmisija pokuša sa argumentima i zato sam pozvao i predstavnike ZEKC-a i predstavnike Elektroprivrede Herceg Bosne i predstavnike Elektroprivrede, odnosno Kompanije za prenos električne energije Republike Srpske, kako bi stvarno argumentima pokušali da dokažu da li to košta 19 miliona i 200 hiljada ili košta 115 hiljada kako je rekla druga strana. Ja sam stekao utisak, mislim da članovi Komisije, da nas stvarno nisu mogli ubjediti ni jedni ni drugi da to koša toliko i čini mi se moje je mišljenje da je bilo ovo realnije kolega iz Herceg Bosne jer su oni rekli evo neka to bude u Mostaru, mi ćemo to za 115 hiljada maraka uraditi, a sve što bude više neka budu naši troškovi. Ja ovdje, bez obzira želim da kažem na korektnost kolega iz HDZ-a koji su povukli taj amandman i mislim da stvarno, ponavljam da nas nisu predstavnici elektorpirvreda uspjeli ubijediti da to košta 19 miliona, nego je to mnogo manje.
Zahvaljujem se gospodinu Jovanoviću. Želi li još neko o ovome? Ne želi. Zaključujem raspravu. Predlažem dakle da se izjasnimo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. To podrazumjeva i ovaj zaključak koji je Komisija predložila Domu. Molim vas da se izjasnite o Prijedlogu zakona o osnivanju neovisnog sustava operatera u prvom čitanju. Glasujte sad. Konstatiram da je sa 24 glasa za, protiv 3, suzdržan 1, dovoljnom entitetskom većinom usvojen Prijedlog zakona o osnivanju neovisnog operatera sustava u Bosni i Hercegovini u prvom čitanju. Želite li da se izjasnimo i u drugom čitanju? Molim Dom da se izjasni hoćemo li odlučivati o ovom zakonu i u drugom čitanju.Glasujte sad. Sa 27 glasova za, 2 protiv, 2 suzdržana Dom je prihvatio, dovoljnom entitetskom većinom, Dom je prihvatio da se izjasni o prijedlogu ovog zakona i u drugom čitanju. 97 Molim vas da se izjasnimo o Prijedlogu zakona o osnivanju neovisnog operatera za prijenosni sustav u Bosni i Hercegovini i u drugom čitanju. Glasujte sad. Konstatiram da je sa 25 glasova za, 3 protiv, 3 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom Zastupnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Prijedlog zakona o osnivanju neovisnog operatera sustava za prijenosni sustav u Bosni i Hercegovini i u drugom čitanju. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na 12. točku dnevnog reda. To je Ad.12. Razmatranje prijedloga zastupnika za glasovanje o nepovjerenju Vijeću ministara Bosne i Hercegovine Vi ste dobili prijedlog za glasovanje o nepovjerenju Vijeća ministara koje je podnjela grupa zastupnika 31.3. ove godine. Sukladno, podsjećam vas, sukladno Poslovniku članak 116. stavak 3. prijedlog je dostavljen zastupnicima, Vijeću ministara i Domu naroda. Vi ste dobili blagovremeno obavijest da je Vijeće ministara upoznato sa inicijativom grupe zastupnika, a Vijeće ministara je pismeno ocjenilo da za to ne postoje valjani razlozi. Otvaram raspravu o inicijativi. Molim vas, samo da vas podsjetim, još prije što predsjedatelj Vijeća minsitara dođe, a stiže, da prema članku 119. Poslovnika stavak 1. – svaki od predlagatelja ima pravo da na sjednici Doma obrazloži prijedlog za izglasavanje nepovjerenja Vijeću ministara, kao i stavak 2. da Vijeće ministara ima pravo da odgovori da iznese svoje stajalište, nakon čega otvara opća rasprava. Ja otvaram raspravu o zahtjevu zastupnika za glasovanje o nepovjerenju Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Ko se javlja za riječ? Gospodin Lagumdžija. Izvolite.
Ja se javljam za riječ gospodine predsjedavajući samo da mi ovdje ovo prekinemo. Zaista nije ozbiljno da mi vodimo ovdje raspravu o ovome u situaciji kada praktično ovdje nema nikoga iz Vijeća ministara. Zaista ovo je najblaže rečeno. Zato ja zaista predlažem, pošto vi ste svakako je Vijeće ministara probilo poslovnički rok. Mi smo po članu 116. potpisali to 31.3., mi smo danas praktično dobili odgovor, mada je po Poslovniku trebalo za 20 i 30 dana da se evo nađe na dnevnom redu. Prošlo je 30 dana. Inaće Vijeće ministara je nama, možete da vidite poslalo, donjelo ovo pismo koje je najblaže rečeno neozbiljno, 15.4. i mi smo to dobili 3 sedmice nakon što su oni ovo, nije baš nešto preobimno pa da im je trebalo da ga prekucavaju 3 sedmice. Dakle, nemojte da pravimo farsu od ovoga, ja zato zaista predlažem dobronamjerno da mi ovo za sljedeću sjednicu fino, molim. Samo danas jel. 98
Molim vas da se javljate za raspravu i da poštujete Poslovnik, kao što ga ja poštujem. Točka dnevnog reda je utvrđena poslovnički gospodine Lagumdžija. Vi kao podnosilac zahtjeva
Dobro. Onda poslovnički gospodine Raguž tražim u ime Kluba poslanika SDP-a pola sata pauzu da vidimo hoće li neko doći ovdje. Hvala vam.
Koliko je sada. Jeste tražili stanku? Nastavljamo sa radom u 7 i 30. Stanka na zahtjev Kluba SDP-a. Dobro u 7 i 35. Nastavljamo sa radom u 7 i 35. Hvala lijepo. [[PAUZA]] Nastavljamo sa radom. Stanku je tražio Klub SDP-a. Želi li neko u ime Kluba? Izvolite gospodine Lagumdžija.
Ja se zahvaljujem gospodine Raguž
I molim vas samo prije rasprave dakle da idemo sa temom, a ne o sugestijema koje su bile maloprije, da li je opravdano ili nije, mislim da je sve bilo korektno i da se sada vratimo samoj točci dnevnog reda. Evo imamo i nazočnost i gospodina Andana Terzića, predsjedatelja VIjeća ministara koji je takođe pozvan. Izvolite.
Pošto smo mi tražili pauzu, ja bih samo sugerisao da se vidi da li će predsjedavajući Vijeća ministara da nam se obrati prije nego počnemo, jer u protivnom moglo bi ispasti nekorektno da čovjek je došao, nakon što smo ga očekivali, a da ipak on ne dobije priliku da prvi uzme riječ.
Gospodine Lagumdžija ja sam prije rasprave mislio da je korektno da budemo korektni. Prije rasprave sam pročitao odredbe Poslovnika. Znači prvo vi imate mogućnost da obrazložite prijedlog koji ste podnjeli. Nakon vas VIjeće ministara ima pravo da odgovori i iznese svoje stajalište. To je poslovnički i ja sam, molim vas, znam da sam točno pročitao, tako da nema potrebe da sada na taj način otvaramo. Na vama je potez. Tu je rekao sam predsjedatelj, on će postupiti kako on misli da treba postupiti. 99
Gospodine predsjedavajući, dakle razlog zašto sam ovo rekao, ja ću vrlo rado, čim mi se pruži prilika da kažem ono što je normalno. Međutim razlog, izvinjavam se nisam čuo tamo, međutim, razlog zašto sam ja htio da ponudim da gospodin predsjedavajući Vijeća ministara nam se obrati zato što obavijest koju smo dobili od njega ne daje ono što se očekuje od Vijeća ministara da nam da kao odgovor za koji je, evo vidi se probijen rok od 30 dana, pa je to razlog gospodine predsjedavajući zašto sam ponudio gospodinu Terziću da nam se obrati. Međutim, pošto od toga nema ništa, onda ja smatram da je ovim dopisom od 20.4. kojeg smo dobili danas sve rečno. Naime, VIjeće ministara, ja bih htio da govorim prvo o pravnim razlozima je li, proceduralne prirode kako je došlo do ovoga, a onda da kažem o pravim razlozima. Sam odgovor koji smo dobili danas od Vijeća ministara koji u cjelini možemo pročitati, a to je da nas je Vijeće ministara obavještava da je na sjednici 15.4, podvlačim 15.4. upoznalo se sa inicijativom grupe poslanika i ocjenilo da za to ne postoje valjanji razlozi. To je kompletno obrazloženje koje smo dobili.Ovo obrazloženje samo po sebi govori o tome šta Vijeće ministara misli o ovoj parlamentarnoj skupštini i šta misli o sebi. Jer ovo govori više o njima, nego o nama. Naime, ovo je, ova jedna rečenica, za ovu jednu rečenicu je trebalo 15 dana Vijeću ministara, a onda je trebalo 20 dana Vijeću ministara da to dobaci do nas preko svojih službi. Ovo govorim zbog toga što je već na ovaj način Vijeće ministara pokazalo koliko ne drži do ovog parlamenta, jer po Poslovniku ovog parlamenta, Parlament je trebao da o ovome se izjasni 20 dana nakon inicijative, a najkasnije nakon 30 dana nakon inicijative.Mi smo vrlo jednostavno o ovome mogli raspravljati u Poslovniku predviđenom roku. To govorim zbog toga što vjerovatno nisam jedini koji ponavlja često da je i sama procedura sastavni dio demokratskih odnosa koji među nama trebaju da vladaju jel. Da vas podsetim kako je do ovoga došlo. Ne smijemo to zaboraviti. Naime, razlog, odnosno za ovako nešto nije bio čin koji se desio 31. marta. 31. marta je, smo dobili jedan povod da o ovome danas razgovaramo. Naime, tada je uvaženi gospodin Novaković kao predsjednik Kluba poslanika SDS-a ovaj parlament, a samim tim i javnost obavijestio da SDS više ne podržava Vijeće ministara, odnosno da ne učestvuje u toj parlamentarnoj većini. I imajući u vidu činjenicu i kakvom se stanju nalazimo i koji su izazovi pred nama, bilo bi normalno da se nakon takvog jednog izjave predsjednika Kluba poslanika SDS-a stvari uozbilje mnogo više nego što su se uozbiljile na žalost u ovih 35 dana koji su uslijedile nakon toga. Dakle, još jednom vam želim reći da povod za ovakvo današnje izlaganje i naše ovo izlaganje i ovakvu tačku dnevnog reda je bila činjenica da je SDS obavijestio nas da više nije dio parlametnarne većine. Šta se desilo u međuvremenu? Šta se desilo u međuvremenu? U međuvremenu je usvojen budžet institucija Bosne i Hercegovine sa ciframa koje smo mi, bar dio nas koji je početnik ove inicijative okarakterisali kao, upotrijebiću jednu riječ, dakle sa sramnim ciframa u nekim elementima. Naime, 100 hiljada maraka konvertibilnih je budžet odvojio za Koridor V-c u koji ovo vijeće ministara prije godinu dana obavijestio ovaj parlament i BH javnost da će za tri godine da okonča izradu na projektu Koridor V-c i da ćemo da dobijemo to đabe. Nakon što je godina dana prošla, nakon što ništa nije urađeno na tom planu, dobili smo budžet u ovoj godini koji je slovom i brojem imao u sebi 100 hiljada km za Koridor V-c. Zatim predsjedavajući Vijeća ministara, ja sam mislio da je to afektu izjavio to veće kada smo pokrenuli ovu inicijativu, već i ponavlja da on može i bez parlametnarne većine i bez podrške 100 Parlamenta i da mi treba samo da ih pustimo da rade. Da budem vro jasan, da je predsjednik Vijeća ministara iz parlamentarne većine kojoj i ja pripadam, a fala bogu nije, ali da je kojim slučajem to tačno, da bi predsjednik Vijeća ministara parlamentarne većine u kojoj ja se nalazio i u svakoj demokratskoj zemlji rekao da on može i bez Parlamenta i bez parlamentarne većine, to bi bio dovoljan razlog da ta parlamentarna većina se ili promjeni ili promjeni takvog predsjednika Vijeća ministara. Mi takođe možemo sa, ovdje navodim samo neke od razloga koji su se desili u međuvremenu, u međuvremenu se može vidjeti u javnosti, pročitati da nažalost evropski komesar Kris Paten nas upozorava, preko naših medija i sa međunarodnih visina govori o tome Bosna i Hercegovina je nažalost usporila svoj početni entuzijazam koji je imala kada je u pitanju dolaska ugovor o stabilizaciji i pridruživanju. Kada svemu tome dodate današnju štampu da je u jednoj novini, pa hajde de, de. Međutim možete da viditi danas i izjavu predsjedavajućeg Vijeća ministara, da nakon što je Stej de partment objavio izvještaj o stanju terorizma u Svijetu, nakon što je tamo data jedna rečenica koja glasi – dolaskom nacionalnih stranaka usporene su aktivnosti u borbi protiv terorizma, predsjedavajući Vijeća ministara jedini komentar koji na to ima je da obavijesti BH javnost a on nema ništa stim, odnosno da Vijeće ministara nema ništa stim, nego da stim imaju neke niže instatnce i da će on preuzeti odgovornost kada bude imao obavještajnu službu i SIP-u, za koju usput budi rečeno je 6 miliona maraka u proračunu i koja već uveliko ima ljude ili koliko već. Normalno imamo tu i Ministarstvo za sigurnost koji sjedi zamjenik predsjedavajućeg Vijeća ministara u Minsitarstvu za sigurnost i oni svi zajedno nemaju ništa sa terorizam. Zato je odgovoran neko drugi. To govori o nedostatku liderstva u ovom vijeću ministara kada je u pitanju provođenje reformi. Da skratim. Mi smatramo da problem nije personalne prirode koji danas imamo, već je jednostavno ovako više se ne možemo ponašati i zabijati glavu u pijesak da se ne zna ko je dio parlamentarne većine, kome ovo vijeće ministara odgovara, koga zarezuje, ako ne zarezuje ovaj parlament, a da ne govorimo o današnjim događajima koji su bili vezani za Zakon o visokom obrazovanju koji je najeklatantniji primjer način pokazao a unutar vladajuće većine ne postoji neelementarno uzajamno poštovanje o čemu ja ne bih posebno govorio. Mi danas, dakle treba da se o ovome izjasnimo i da na taj način jasno se odredimo. Ukoliko Vijeće ministara danas ostane u svom punom kapacitetu onda to znači da su SDA, HDZ i SDS zajedno sa PDP-om i Strankom za BiH danas pred BH javnosti još jednom preuzelo odgovornost da nastave da rade ovo zajedno. Možete vi poslije objašnjavati šta hoćete, da jedni su za, da jedni su protiv, jedni suzdržani, da je to od do itd., da to važi, ne važi i šta ja znam, ali rezultat ovog glasanja će pokazati da li ova koalicija koja je izabrala ovo vijeće ministara i dalje snosi odgovornost za sprovođenje reformi. Mi smatramo da se reforme sprovode sporo, da se reforme sprovode nedovoljno sistematski i mi smatramo da ovo vijeće ministara treba da danas, ukoliko dobije podršku vašu, da je ovdje osnaženo sa ovim sa ove sjednice Parlametna i da ubrzano krene ka preuzimanju odgovornosti za ono što je davno trebalo da uradi. Mi smatramo da je ovo današnje zasjedanje u krajnjem slučaju dobro, čak i ovako kakvo je zato što će nakon ovoga svako da radi svoj posao još jednom i da to ovjeri pred BH javnosti. Ukoliko Vijeće ministara ne dobije podršku onda to znači da postoji ovdje dovoljno kritične mase među nama da shvatamo šta ljudi u ovoj zemlji misle, a to je da ovo stanje ekonomsko i socijalno koje se dešava u našoj zemlji treba prekinuti. Ne prekinuti personalnim promjenama, nego prekinuti formiranjem vladajuće strukture na način na koji je danas to slučaj. 101 I na kraju gospodine predsjedavajući, mislim da trebamo vrlo jasno danas da podvučemo crtu, posije onog glasanja pa da vidimo da li su SDA, HDZ i SDS sa PDP-om i Strankom za BiH i dalje politički vlasnici ovog vijeća ministara i da kao takvi odgovaraju za njegov rad i mi im želimo kao opozicija da u tom slučaju sve uspjehe koje je postignuto da knjiže sebi, ali sve neuspjehe i kašnjenje da uzmu u svoju bilancu. I nadam se da gospodin Novaković i bilo ko od nas, odnosno od vas iz vladajuće koalicije, nakon ovoga će biti u mnogo jasnijoj poziciji. Vi ste ovdje zajedno, nema razloga da ne budete, ukoliko je to vaša volja.
Zahvaljujem se gospodinu Lagumdžiji. Gospodin Adnan Terzić, predsjedatelj Vijeća ministara. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, evo moguće je da se ovo može okarakterisati, ovo izlaganje zastupnika Lagumdžije po principu – tresla se gora, rodio se miš. Dakle ja zbilja nisam čuo ni jedan argument, osim nekakvih novinskih članaka, nisam čuo ni jedan suvisal argument zbog čega bih u ovom momentu Parlamentarna skupština, Predstavnički dom Parlametnarne skupštine Bosne i Hercegovine glasao o povjerenju Vijeću ministara. Samo da kažem na zadnje ovo što je govorio gospodin Lagumdžija, ja koliko shvatam i Poslovnik i inicijativu, ne glasa se danas o povjerenju Vijeću ministara, nego se glasa o inicijativi koju je pokrenuo zastupnik Lagudmžija i jedan dio zastupnika Predstavničkog doma. Dakle oni su pokrenuli inicijativu oko koje će se danas glasati, a ne o tome ima li neko povjerenje u Vijeće minsitara ili ne. Da budem sasvima precizan, kako to voli reći uvaženi zastupnik Lagumdžija zašto inicijativa nije došla na dnevni red, to nije pitanje koje rješava Vijeće ministara ni predsjedavajući Vijeća ministara, nego Kolegij Zastupničkog doma. Vjerujte da je i mene čudilo zašto tako dugo. Pretpostavljao sam da je stvar da se dovoljan broj zastupnika koji su pokrenuli ovu inicijativu skupe jel. Čini mi se da su bili na nekim putevima i da nisu bili u zemlji i moram vam priznati da nije lako raditi po tim mačem da neko hoće da vam izglasa nepovjerenje i da se to razvlači danima. To je snažan pritisak, negativan pritisak na Vijeće ministara, što se sigurno odražava i na tempo reformi. Ali, ja to shvatam kao konstruktivan doprinos našem evropskom putu od gospodina Lagumdžije i dijela zastupnika koji su potpisali ovu inicijativu. Budžet, ako uzimate kao argument gospodine Lagumdžija za izglasavanje nepovjerenja u Vijeću ministara, mislim da pušite u pogrešnom pravcu. Ja koliko znam po Ustavu budžet vama dostavlja Predsjedništvo i Predsjedništvo vam ustvari treba da brani budžet. Nažalost ako imate određenih kompleksa što tih ljudi nema nikako na vašim sjednicama, nemojte to liječiti preko Vijeća ministara. Znači, isključiva ustavna nadležnost je da budžet Parlamentarnoj skupštini dostavlja Predsjedništvo Bosne i Hercegovine i ako nešto nije u redu sa tim budžetom, onda bi trebalo glasati o pvojerenju, ako je to moguće, a bojim se da nije, Predsjedništvu. Nisam siguran da sam dao izjavu da mogu bez ovog parlamenta i ne mislim da bilo koji predsjednik Vlade i predsjedavajući u Svijetu može takvu izjavu, ustvari izjaviti. Moguće da ste nešto izvukli iz konteksta zašto ste velemajstor, ali ne vidim zbog čega bi sada na taj način pokušali okretati predstavnike parlamentarne većine prema ovome vijeću ministara. I sigurno da izjave koje 102 ste dali vezano za današnje novinske članke oko ovoga borbe protiv terorizma sve ste izvukli iz konteksta, ali dobro. Ja u ime VIjeća ministara želim da kažem da smatram da ovo vijeće ministara sigurno vodi Bosnu i Hercegovinu po njenom evropskom putu. Ovo vijeće ministara je započelo ozbiljan dijalog i po prvi put imalo partnerski odnos sa Evropskom komisijom. Zahvaljujući našoj inicijativi i našem insistiranju započeli smo izradu fizibiliti studije, dobili pozitivnu fizibiliti studiju, dobili određen broj uslova koji smo u kojima smo i mi učestvovali i ako se sjećate, a ja se sjećam da ste na paket mjera koje je Vijeće ministara predložilo na plenarnom zasjedanju Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine da ste stalno dizali fizibiliti studiju i govorili da vi treba da podržite fizibiliti studiju, a ne paket mjera ovog vijeća ministara. Ako se sjećate u toj fizibiliti studiji apsolutno ne stoje nikakvi rokovi. Evropska komisija je rekla da do kraja 2004. godine očekuje od Bosne i Hercegovine vidan napredak po ovih 16 fokusiranih prioriteta i da će nakon tog uočenog vidnog napretka razmatrati odobravanje početka pregovora za potpisivanje ugovora o stabilizaciji i pridruživanju. Ovo vijeće ministara i ja lično smo želeći da iskoristimo priliku i pozitivan odnos ovog saziva Evropske komisije i prema regionu Zapadnog balkana i kako bi došli u poziciju da eventualno Evropska komisija započne da saglasnost za otpočinjanje pregovora potpisivanja Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju, tako da apsolutno nije tačno da ovo Vijeće ministara trači za nekim rokovima koje Evropska komisija, OHR dao, ovo su rokovi koji su produkt naše politike i naše želje da ubrzamo tempo reformi u BiH, da što je u moguće većem broju segmenata već ove godine uvedemo u evropske standarde i da se pokažemo kao dostojan partner Evropskoj komisiji. Ono što danas imamo na sonu, ako pogledamo realizaciju mjera, 45 mjera koje su proistekle iz fizibiliti uslova, fizibiliti studije, ja mogu reći da Vijeće ministara apsolutno prati dinamiku, potrebnu dinamiku, ne prema rokovima nego prema tome da trebamo pokazati vidan napredak u svih 16 prioritetnih područja. Mi možda za neku od slijedećih normalno ako danas inicijativa gospodina Lagumdžije i dijela poslanika ne dobije potrebnu većinu, možemo za jednu od slijedećih sjednica Predstavničkog doma, ponuditi Izvještaj o realizaciji tih prioriteta. I ja moram reći da smo zaključno sa prošlim četvrtkom, do sada u parlamentarnu proceduru poslali 22 zakona, direktno iz paketa mjera, da je ovog momenta su radne grupe završile pripremu 12 zakonskih propisa, da se unutar Uprave za indirektno oporezivanje, zajedno sa KAFA-om radi na završetku 7 zakonskih propisa i da u principu svaka mjera iz 16 prioritetnih područja se izvršava. I ja po ko zna koji put želim jasno da kažem da će ovo Vijeće ministara do sredine godine u potpunosti provesti ovaj paket mjera i nadam se da ćemo imati i podrušku i ovog dijela Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH koje je pokrenuo incijativu za glasanju o povjerenju Vijeću ministara. Evo, to bi od prilike bilo ono što smatram da je bitno da kažem obzirom na uvod koji je gospodin Lagumdžija podnio. Mislim da sam dao puno više elemenata da se glasa protiv njegove incijative, nego što je on čitajući pojedine novinske članke iznio stavova kontra Vijeća ministara. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Terziću. Riječ ima gospodin Novaković, pa gospodin Potočnik. Molim vas da se držimo onog dogovora, da pokušamo završiti danas dnevni red i da omogućimo 103
Gospodo, predsjedavajući, kolege poslanici, s obzirom da sam ja na neki način i direktno i indirektno prozvan u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda, moram da kažem prvo da očito kolege mene nisu dobro čule ili nisu dobro slušale. I oni očito mene vrlo često ovde ne čuju ili ne slušaju dobro. Pa tako i tad. Nisu čuli šta sam ja rekao. Mogli su uzeti stenogram pa da vide šta sam rekao. I da su to čuli onda bi oni vjerovatno malo razmislili prije nego što pokrenu inicijativu, odnosno valjda bi mene prvog stavili na spiskove. Ja sam se začudio kao to mene ovde nema, pa onda do mene Miloša, pa dalje da nastavim, s obzirom da smo mi ti koji smo kao eto rekli da više Savjet ministara nema našu podršku. Dame i gospodo, ja sam potpuno jasno rekao tada, a može se provjeriti u stenogramu, da ćemo mi preispitati našu podršku Savjetu ministara s jedne strane, i s druge strane da Savjet ministara će imati našu podršku samo na onim projektima, dakle samo na onim projektima koji su u interesu RS. Ja sam to prilično jasno rekao, kao što i sad prilično jasno kažem. Rekao sam i razloge zbog čega sam to rekao, a to su posljednji istupi, vrlo visokih funkcionera SDA i gospodina Sulejmana Tihića u odnosu na RS. Dakle, moji razlozi nisu razlozi gospodina Lagumdžije i nisu rezultat želje za vlašću, nego rezultat jedne sasvim drugačije situacije, odnosno jednog sasvim drugačijeg gledanja. Ali dobro, kažem vjerovatno do ovoga ne bi došlo da smo se mi tad slušali ili bar do kraja saslušali. Naravno da mi, što se tiče kluba imamo potpuno jasan stav ovde. I to nije samo na ovom, nego na svakom drugom pitanju i mi ćemo ga potpuno jasno reći kao što sam to i do sada govorio i u svoje ima a i u ime kluba. Izgleda da je ovde, da je najvažniji rezultat ove incijative ustvari dokaz da li SDA, HDZ, SDS uz PDP i Stranku za BiH rade zajedno. Izgleda da je jedino to ostalo od ove inicijative, pošto sve ostalo očito da nije interesantno čak ni za novinare, jer ni jednog ovde nema, a bilo bi valjda logično da ovde vrvi od novinara kad se raspravlja o povjerenju Savjetu ministara. Ja moram reći svoj naravno stav, da ne radimo zajedno, ali radimo zajedno protiv vas i to je naš stav. I zato ste vi opozicija a mi pozicija. I u nekoj drugoj varijanti možda vi budete pozicija a mi opozicija. Šta je cilj? Mislim da je postignuto više ciljeva. Prvo da kažem da neću odgovoriti ni na jednu repliku, zato što ne vidim razloga za to, ali smo mi ovde postigli nekoliko ciljeva. Dakle, pokazali smo da i vi radite zajedno. Pokazali smo da rade zajedno čak i gospodin Blagojević koga ovde nema, i gospodin Lagumdžija. Teška ali moguća kombinacija. Očito moguća. Pokazali smo da zajedno rade oni koji su protiv reformi i oni koji su glasali protiv reformi i oni koji su glasali za sve reforme, pa traže izglasavanje nepovjerenja Savjetu ministara. Mi smo gospodo, na sve i jedan zakon koji je Savjet ministara predložio i bilo ko drugi, djelovali i amandmanski, dakle a tamo gdje smo smatrali za potrebno, djelovali tamo opet gdje smo smatrali za potrebno i da je u interesu na način kako smo djelovali. Je li to dovoljno reformski ili nije, to je sasvim drugo pitanje i jesmo li reformisti ili nismo, o tome ne želim da razgovaram. To i nije na kraju krajeva tema. Ali ono što jeste sigurno, da bih ja vrlo teško nekim drugim povodom uspio sastaviti ovaj spisak. Bojim se da nema povoda osim želje za vlašću da se ovaj spisak sastavi. Mi ćemo se potpuno jasno odrediti. Gospodo, ovaj Savjet ministara je u istom odnosu, odnosno Srpska demokratska stranka je u istom odnosu prema ovom Savjetu ministara kao na prethodnoj sjednici. Dakle, vrlo kritički ćemo se odnositi prema sve i jednom projektu i sve i jedan projekat koji mi ne budemo smatrali korisnim, ćemo odbiti. Tako smo radili i do sada čini mi se, bar u posljednih nekoliko sjednica. I nema potrebe gospodo, da se vi brinete bar ne vi, da se brinete o 104 SDS-u. Znači ja ne očekujem od vas da ispoljavate tu brigu o ponašanju SDS-a. Ja moram reči i dobro je kad ste davali ovu inicijativu što jednostavno evo ja se tu ne nalazim a pokrenuo sam svu tu lavinu, da ja nikad neću glasati za Savjet ministara za koji budu glasali ovi ovde na ovom spisku i neću nikad glasati protiv Savjeta ministara sa onima koji budu na ovom spisku. Onog momenta kad ja budem osjetio potrebu i Klub srpske demokratske stranke, i kad budemo glasali, onda ćemo mi biti nicijatori glasanja nepovjerenja Savjeta ministara a nećemo utjerivati vlast opozicije. Dakle, mi ćemo ovaj, uticati i podnijeti tu inicijativu i nuditi na potpis. I tad kad to uradimo, tad više vjerovatno neće biti većine za Savjet ministara. Mislim da sam u nekoliko ovih rečenica rekao stav dakle Srpske demokratske stranke prema ovoj incijativi. Možda bi neki od kolega mogli ići sa mnom na pecanje po nekad se ja time bavim, pa da shvate da se svaka udica ne mora uhvatiti, da neka može i da se preskoči. Hvala.
Zahvaljujem se Novakoviću, riječ ima gospodin Mladen Potočnik, pa onda gospodin Tihomir Gligorić.
Gospodine predsjedavajući, kolege zastupnici, moj motiv potpisivanja ove incjative je bilo prije svega uozbiljavanje kako Ministarskoga vijeća tako i nas samih. Nikave posebne želje za vlašću u tom aktu. Barem ja nisam vidio. Međutim, sad smatram ne smisaonim da govorim dalje dok se gospodin Terzić ne vrati, jer upravo se njemu hoću obratiti.
Odustajete od rasprave?
Ne odustajem od rasprave. Sačekat ćemo predsjedavajući
O ovome odlučuju zastupnici a ne gospodin Terzić. Znači ako imate argumente, uvjeravate zastupnike, mene i druge. Dakle, ja vas molim
Dobro onda ću da nastavim, pa ćemo sačekati gospodina Terzića.
Ako ne želite govoriti, ja ću dati
Ne, želim govoriti, moram i nama nešto reči. Sve stranke, bez izuzetka su se na izbornoj kampanji zaklinjale u ekonomske reforme. Ruku na srce, mi nismo napravili praktično ni jednu ekonomsku reformu u godinu i po dana, koliko smo bilo u zakonodavnoj, bilo u izvršnoj vlasti. Prema tome, neozbiljni smo i mi a neozbiljno je i Ministarsko vijeće. Ništa se nije promijenilo korjenito za čovjeka BiH. A ekonomski razlozi, o kojima govorim je da januara mjeseca 2003.godine, na moj upit ima li predsjedavajući Vijeća plan i program izlaska iz krize, kako će se 105 razriješiti ekonomska kriza, kako će se izaći iz ove situacije, predsjedavajući je odgovorio da samo na nivou godine dana se predlažu zakoni i od prilike je to cijeli plan. Ja sam na početku gospodine Terzić rekao da moj osnovni motiv potpisivanja ove incjative uozbiljavanja i nas i vas, ne želja za vlasti ili želja za pozicijom ili opozicijom. 15. marta ove godine smo i ovaj Parlament, dao zadatak Ministarskom vijeću da do 30. januara zamrzne Sporazum o slobodnoj trgovini sa susjednim državama. Ministarsko vijeće, to nije ispoštovalo, nego ignoriralo. Studija razvoja koja je ustvari izrasla iz studije borbe protiv siromaštva, praktično nema konkretnih elemenata osim dobre analize sadašnjega stanja. Sve to skupa mi ne ulijeva povjerenje da ako ovako nastavimo da ćemo izaći iz ove krite u nekom normalnom vremenu. Neću sad govoriti emotivno, pa reći da naš čovjek nema vremena da čeka, ali hvala Bogu, svi to dobro znate. Zato predlažem da ovu inicijativu, i Ministarsko vijeće i ovaj Parlament, prihvati kao opomenu samome sebi i počne da radi onako kao što to mora da se radi u jednoj normalnoj državi, u vezi zakonodavnom, kontrolnoj funkciji i u vezi sa pravim Ministarskim vijećem koje će se baviti problemima ekonomije a ne samo Vojske, Sigurnosne službe i puta u Evropu. Put u Evropu je vrlo bitan, ali on ništa ne rješava ako mi nismo riješili svoje ekonomske probleme. Da zaključim. Predlažem još jednom, da ovu inicijativu, barem sa moje strane shvatite kao upozorenje da ovo što radimo nije dovoljno dobro i da moramo se svi mi mijenjati, bez obzira da li smo u poziciji ili opoziciji. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Potočniku. Riječ ima gospodin Gligorić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, počeću od gospodina Novakovića, koga na žalost nema, koji je pokrenuo to pitanje i sasvim razumljivo da je opozicija imala na to određenu reakciju. Ja smatram, da bi SDS trebao da napravi određen radikalan zahtjev ili zaokret u smislu kao što je to govorio sad gospodin Novaković. Znači potpuno suprotno i iznenadili su me kako su povukli loš potez. Prije svega, oni imaju čovjeka u SDS-u koji smišlja kombinacije i trebao je shvati, da bi bilo dobro da je SDS izglasao nepovjerenje Savjetu ministara, da bi ih to vratilo u igru, da bi barem za trenutak mogli na izborima dobiti povjerenje naroda. Ovako će u konačnici, pošto gospodin Novaković ulazi, ovoj lošoj kombinaciji za SDS u konačnici imati nepovjerenje naroda prema SDS-u, umjesto da ste sada izglasali nepovjerenje Savjetu ministara i da ste za trenutak barem vratite u političku kampanju kao jedna ozbiljna stranka. Ali meni je drago da ste napravili upravo ovaj potez, a ne da vi likujete kako ste ribolovac i da je neko reagovao na neku ovaj, udicu itd. Prema tome, ovde govoriti da Savjet ministara nije uradio mnoge poslove, da nije napravio nikada ozbiljnu analizu unutar rada Svajeta ministara sa objektivnim problemima koje imate, a koje prikrivate. Navešću jedan primjer. Ne možete da se dogovorite oko ključnog reformskog zakona unutar Savjeta ministara i onda što bi rekli da se vlasi ne dosjete, prebacite to u Parlament, pa će to Parlament ili ovi poslušnici unutar lidera koji su u izvršnoj vlasti morati to da urade i to je loša poruka. To je potcjenjivanje, a istovremeno gospodin Terzić kaže kako su uspjeli da naprave partnerske odnose sa međunarodnom zajednicom. Narod misli da su to poltronski odnosi i ja lično mislim da su poltronski odnosi a ne partnerski, i da u toj situaciji, na osnovu takvih odnosa ne možete uraditi objektivno ozbiljan posao. Vi ste inicijativu opozicije trebali shvatiti u dva pravca. 106 Prvo, da je opozicija kao i svagdje, korektor da radite bolje i da duže ostanete na vlasti. Da ste politički obrazovani, ovde bi vi bili na čelu sa Savjetom ministara, na taj način dali dignitet bez razlike da li je opozicija u pravu. Udarili bi politički šamar opoziciji ali vi to ne umijete, nego jednostavno ta šačica dvadesetak ljudi, koji vas podržava misli da likuje nad opozicijom. Razbićevam se to na kraju o glavu. I sad sam tek shvatio da nakon 13 godina, političkog rada znači SDS-a, HDZ-a i SDA ustvari mislio sam da intiligentnije vodite politiku, jer ovim što sam sada vidio zaista ćete biti veoma laki protivnici i da pozivanje na prošlost će biti konačno između naroda i vas. E, sad gospodine Zoriću i Jovanoviću, kao i do sada zapamtite moje riječi. Zapamtite moje riječi. Nije prepotentno. Imate dvije mogućnosti. Prva je da pokušate na osnovu analize i boljeg rada itd. stvarno uraditi na ekonomskom planu nešto itd. i da ne govorim o privredi i mnogim drugim stvarima. I druga mogućnost, gospodine Zoriću i Jovanoviću jeste, da ozbiljno razmislite danas, vi tri nacionalne stranke da na svojim kongresima, saborima, skuštinama itd. najvišim organima, razmislite i donesete odluku o samoraspuštanju, kao što ste nekada prije 13 godina donijeli odluku da se formirate. Narpavite analizu unutar tih stranaka i napravite i vidjećete da su sazreli vrijeme i da je društvena zakonitost neumitna. Trebate donieti odluku osamoraspuštanju nacionalnih stranaka, svaka naravno pojedinačno, posebno sama za sebe. Naravno, vi mislite da imate podršku naroda i da sve ovo što je iza, ali znate idu neka nova vremena i vi ćete se, a već sam rekao da ste politički neobrazovani, naći u šoku vrlo brzo. Ali dobro, to je vaš problem. I naravno smo htjeli da vas homogenizujemo ovom inicijativom, da vidimo, da se zagrlite, da jednostavno pred narodom kažete radi grama vlasti, mi smo tu igraćemo kozaračko kolo, jer ste bili komunjare, svjejedno komunisti su pošteni ljudi. U tom novom miljeu vi pokažete taj zagrljaj javno i to će se definitivno obistiniti ono što sam govorio, da umjesto da ste izglasali nepovjerenje Savjetu ministara, sve nacionalne stranke zajedno mogli imati šansu da dobijete povjerenje naroda. Ovako ćete u konačnici izgubiti povjerenje naroda što je meni iz opozicije posebno naravno, drago. Prema tome, o ovim stvarima, suvišno je govoriti. O funkcionisanju Savjeta ministara, vi ste objektivno gospodine predsjedavajući trebali reći, o tim problemima. Nosioci, rokovi, zašto idu loše poruke iz BiH? Ovo što vi pričate jednu priču sami o sebi, znate ono, hvalite me moja usta, ali vi nemate konkretan rezultat. Vi nemate nova radna mjesta. Vi nemate privredu. Vi nemate ništa. I zato vam kažem, nije dobro po vas. Trebali ste poslušati konstrukivno opoziciju u smislu i naše inicijative, da smo vam trebali biti korektor, da bi mogli uraditi neke poslove. Sad sam definitivno shvtio, da ste vi samozadovoljni i da će na taj naćin mislite moći ćete da vladate sve do 2006.godine, što ja smatram da to sigurno neće, sigurno se dogodi. Naravno, to je stvar opozicije, da uvijek lovi ono što vi loše radite, kako bi na taj način dovela sebe u bolji položaj, ne zbog vlasti, nego da se društveni posao i državni posao napokon u ovoj zemlji počne raditi u tri smjene. Naravno, vi sve se svodi na dvadesetak ljudi koji podržava, neki devet ljudi koji su poltroni prema međunarodnoj zajednici, da bi ostali na vlasti a ne da bi donjeli BiH dobro u smislu onog prosperiteta koji očekuju ovi naši građani. Prema tome, evo ja sam duboko uvjeren, dao sam vam neke proročke riječi, zapišite to tajno, pa ćemo se sresti za izvjesno vrijeme, pa onako možemo i dogovornom politikom nekom, pošto vi to radite i ja mogu ukafani s vam reći, evo vidite, da ste me poslušali duže bi trajali. Hvala vam lijepo. 107
Zahvaljujem se gospodinu Gligoriću. Repliku, odnosno intervenciju je tražio gospodin predsjedatelj Vijeća ministara gospodin Terzić, pa onda gospodin Špirić. Molim, samo se javite i vi iz nacionalne ste isto tretirani kao iz ovih ....kod mene bar. Znači Špirić, Križanović, Zorić, Seada Palavrić, pa gospodin Lagumdžija. Gospodine Lagumdžija, ja ću vam reći što će to biti, obzirom da ste iskoristili pavo za raspravu. Ispričavam se gospodinu Terziću, izvolite.
Evo vjerovatno nije dobro da pod ovom tačkom dnevnog reda se često javljam, ali gospodin Gligorić svaki put nadahnuto me je ponukao da zbilja prestanem se baviti politikom, pa sam morao izaći da mu kažem. Ja se sjećam gospodine Gligoriću koliko ste vi dobronamjerno kad sam podnosio ekspoze i kad sam biran za predsjedavajućeg, koliko ste dobronamjerno me upućivali da idem da vodim Geodesku upravu, nešto što ste vi vodili ovaj, jedno vrijeme pa zabrljali i tad vas nisam poslušao. Izgleda da sam pogriješio. A pogriješio sam samo zbog toga što evo, godinu i nešto dana pokušavam da dođem do analiza, pošto sam geodet i ne razumijem se baš puno u ekonomiju, dođem do analiza i vizija vašeg Vijeća ministara i vas kao ministra kad ste učestvovali u kreiranju politike BiH, a BiH nikad nije bila ni u Evropi, ni imala ekonomski program itd. I moram priznati da ima evo već par mjeseci da sam odustao od izgleda od te sulude ideje, da ću naći neki program koji ste vi i Vijeće ministara u kojem ste učestvovali ostavili iza sebe, tako da smo mi ipak riješili se da uradimo neke stvari na svoju ruku, da konsultujemo civilno društvo, što ste vi odbili kao mogućnost raspravljajući na onaj način na koji ste raspravljali o PRSP strategiji, da otvorimo dijalog sa poslovnim ljudima u BiH, što ste vi isto tako odbili govoreći o kvotama i izmjeni carinske tarife na današnjoj sjednici itd. Prema tome, ja shvatam da vi imate želju da pomognete Vijeću ministara, ali moram priznati da ste propustili priliku. Mogli ste vi još u vrijeme dok ste bili uvaženi član onoga Vijeća ministara svojim radom i aktivnostima doprinjeti da BiH iza vas dobije neku bazu. Međutim, iza vas je ostala crna rupa koju sad polako popunjavam. Hvala vam.
Molim vas da se dogovorimo. Replika gospodin Gligori, Zorić je li replika isto? Pa Miličević. Za replike je li? Ispričavam se mislio sam da su to bile prijave za raspravu jer nemam ovde evidentirano da su to replike, zbog toga. Nemam na taj način evidentirano, morate naglasiti ako ste za repliku, morate posebno naglasiti, ne samo vi nego svi. Znači Zorić, Palavrić, pa Gligorić, pa Miličević po redoslijedu replika. Gospodine Gligorć, oprostite.
nije uključen mikrofon
Nisam vam oduzeo, mislim da sam korektan 108
...evo mogućnost da govorim više puta, nego me svodite da govorim samo jednom na kraju. Pa nisam ja predsjedavajući da govorim na kraju.
Pa nemate razloga da tako koliko god se puta javite, dobićete riječ. Ja moram uvažavati zastupnike koji su tražili repliku prije vas. Radi se samo o tome. Gospodin Zorić.
Ja su replicirati, a uz put ovaj, ću ispraviti kolegu Gligorića. Ja nisam komunjara. Dakle, ali sami ste u kontradikciji kad kažete, pa vi ste komunjare a komunjare su dobri ljudi. A komunisti, a komunjare nisu. Dakle, ja nisam bio nikad hvala Bogu ni jedno ni drugo, pa bez obzira jesu li oni dobri ljudi ili nisu. A ovo što vi pričate o samoraspuštanju. Vjerojatno sa zabranom političkog djelovanja je li? Jer jedino vam je to spas, jer mi kad bi se samo raspustili, mi bi opet pobijedili na izborima. Vama bi bio jedini spas zabraniti nam političko djelovanje i raspustiti nas, jer šta bi ste vi gospodine Gligoriću, evo na primjer Miloš Jovanoviću. Upisao bi se u vašu partiju i bio bi tamo predsjednik. I šta ćete vi onda? Ne, kad bi se SDS raspustio, Jovanović bi se upisao u njegovu partiju i bio bi predsjednik, i opet Gligorića nigdje. Nemojte se tim kombinacijama, nego nemojte nas žaliti. Mi radimo pogrešno, na izborima nas smijenite i gotovo. A nemojte nas žaliti, kako bi mi trebali smijeniti premijera, pa ovoga ministra, pa sve ministre, jer jedino nam je u tome spas. Nemojte nas žaliti, nego uradite na izbor.. mi ćemo vas probati pobijediti još bolje nego smo prošli put. A i vi nas nemojte žaliti.
Dobro, hvala lijepo gospodine Zoriću. Gospođa Palavrić.
Hvala lijepo. Ja ću sada samo replicirati, a kasnije ću diskutovati. Hoću da kažem, da ovih dvadesetak ljudi koje gospodin Gligorić tako nipodaštava, koji evo predstavljaju parlamentarnu većinu, ja mislim da bi on mnogo, mnogo dao za tih dvadesetak ljudi da ih on ima na svojoj strani. Također hoću da kažem, da teško je očekivati da će se ponoviti 2001. godina i da će se moći skrpiti neka alijansa od dvadesetak ljudi, bez da pobijede na izborima. Dakle, bez volje građana i naroda. Također, kad je riječ o nacionalnim strankama, ja vas molim da ipak malo respekta upotrijebite kad govorite o nacionalnim strankama. Ako niste znali, u Evropskom parlamentu, najveću grupaciju čine evropske narodne stranke. Dakle, stranke koje poštuju sebe, koje ne izmišljaju ništa što drži vodu dok majstori odu, što traje za vječnost. I kad govorite o političkoj neobrazovanosti, mislim da ipak nije korektno da kolega se kolegi tako obraća. A loše poruke iz BiH, ne plasira ovo Vijeće ministara niti ova parlamentarna većina, nego upavo ljudi koji danas čine opoziciju uz pomoć medija kojim oni upravljaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Palavrić. Riječ ima Tihomir Gligorić, replika, pa onda gospođa Miličević, pa gospodin Jovanović. 109
Cijenjeni predsjedavajući, drage kolege, ja sam stvarno bila šokirana, nego srećom prođe ovih par minuta, pa su se stvari slegle. Ja sam prvo mi se učinilo da smo mi dobili tarabića novog ovde proroka ovde dakle, da vidimo šta se dešava, da znamo ustvari šta će nam se svima desiti, pa onda uzmem ovu svesku koju smo danas dobili ovde, pa u čudu pogledam da li trebam to sve prihvatiti ozbiljno i trebali to primiti k znanju samo ili uzeti u razmatranje. Da li ova teorija ima realno uporište u narodu. Jesmo li mi zreli za samoukidanje sa salkomortale (?) pa pgledam slovom i brojem SPRS 22.126 glasova, 4,32 ukupno jedan kompenzacioni mandat. I onda shvatim, da je Nika Antić bio u pravu kada je napisao svašta znam i svašta umem samo sebe ne razumem. Dakle ja pokušavam, ja stvarno nadam se da razumijem gospodina Gligorića i njegovu tezu o tome kako bi trebalo s narodom. Hvali čovjeku narod. E sad, da li smo mi uporište kao neko ko je imao 172 hiljade glasova, ako nam bude trebao savjetnik, za slijedeće izbore, ako otvorimo konkurs, ako bude bio otvoren, možda uzmemo u razmatranje, a do tada stvarno sve primjedbe sa punom rezervom.
Zahvaljujem se gospođi Miličević. Riječ ima gospodin Jovanović.
Želim samo ja da kažem gospodinu Gligoriću da vjerovatno ima ovde ljudi koji su bili komunjare ali više nisu. Ali ima i onih koji su bili komunjare i na žalost ostali komunjare. I još da ovaj, da zamolim gospodina Gligorića da on ne brine brigu o Srpskoj demokratskoj stranci, da on brine brigu o sebi a nama kakao bude. Hvala.
Hvala lijepo gospodine Jovanoviću. Replika gospodin Gligorić.
Ipak ste mi gospodine predsjedavajući uskratili mogućnost da odgovorim tri puta, ali nema veze, četiri puta. Vidim da skrenuše priču ovaj, na mene. Predsjedavajući pobježe iz sale, ko veli ova je gimnastika upalila, ali nema veze možda je prvo, sada nema gospodina predsjedavajućeg da mu kažem, da pasoš sa kojim putuje je izmeđuostalog dijelo Savjeta ministara i moje malenkosti kao ministra. Tad su me iz SDS-a napadali kako taj pasoš nevalja i kako oni hoće drugi, pa su pasoš uzimali, pa tajno s njim putovali a komšiju i Srbina pokazivali pasoš iz RS i smatrali da je to vrhunac dobroga. Naravno, ja sam tad imao mnogo problema u RS i u Banja Luci, ali vrijeme je pokazalo da sam ja bio u pravu i vi šetate po svijetu sa pasošom gospodina izmeđuostalog i Tihomira Gligorića i Savjeta ministara. Izmeđuostalog, bilo bi dobro da Terzić, neka mu neko prenese ko je dobar s njim prijatelj, da ima šta da nađe u programu Ministarstva civilnih poslova i komunikacija a bilo bi dobro da su ozbiljni ljudi bez razlike na protivnike prouče šta su oni prethodno radili, a konkretno mogu da kažem za gospodina Raguža kao predsjedavajućeg Savjeta ministara da je radio dobro, i on lično je od mene uvijek imao podršku. Prema tome, bilo bi dobro, slučajnost je da je to sad Martin Raguž ali i da nije, imao bi mogućnost da to prouči i bilo bi kažem dobro. Što se tiče gospodina Zorića, ja se njemu izvinjavam ako u paketu sam zakačio jer zaista je malo ljudi koji nisu bili zaista je malo. Eh, onda smo to izgladili. 110 Što se tiče samoraspuštanja, sama riječ samoraspuštanje znači donesete odluku i samo raspustite se. Naprimjer HDZ, ka što ste se i formirali, skupili se i krenulo dobro. Znači možete ako hoćete. Ne mislim nikada da treba političkom odlukom bilo koju političku stranku raspustiti, pa zaista ne bi mi tad bila pobjeda slatka ako se taj prostor po...znači suzi. Prema tome, to ne mislim nikada, nikome ali sa onoliko gnjeva koliko ste vi govorili, ja mislim da bi vi nas uništili opoziciju. Evo mi smo tu tolerantni ipak morate to priznati, jer toliko nekako političke mržnje je bilo da sam se na neki način kao što reće danas Zorić, prije podne a ja poslije podne uplašio. A izmeđuostalog i gospodin Zorić je, jer sam tako doživio prosto jedan vapaj. Nemojte nas dirati do izbora. Pustite nas da vršimo vlast na miru, što nas stalno provocirate pa onda o tom po tom 2006.godine. Mi ćemo vas stalno provocirati. Mi smo zato tu. Nemojte se ljutiti. Pa kad sam glasao za gospodina Raguža svojevremeno, ja sam protiv alijanse, a onda mi je rekao gospodin Krešimir Zubak, a da bio je neka samo vaš HDZ, da sam plaćen. Nemojte to govoriti Tihomiru Gligoriću jer ima on principe i nema novca, dobro izvinjavam se nisam ...shvatio. Niste vi Krešimir Zubak. Dobro, dobro.
Gospodine Gligoriću molim vas
I Seada, pretpostavila nešto o alijansi i nacionalnim strankama. O alijansi neću da govorim, ima tu kompetentnijih ljudi od mene da kažu, ali o nacionalnim strankama, ili nacionalističkoj politici, i govoriti o narodnim strankama i konzervativnim strankama u Evropi, znate koliko je to? Ko nebo i zemlja. Kao između ludog i pametnog čovjeka. Prema tome, nemojte nikada to govoriti kroz ono kroz šta ste prošli. Niste u pravu. Što se tiče Ljiljane, i oko toga oko predskazivanja, i oko tarabića itd. bilo bi dobro da unutar SDS-a se sjetite kako ste hodali po drveću, obilježavali granice RS, padali lomili rebra sa tih drveća, da se sjetite ipak toga i smatrali ste i bili uvjereni da će ta granica biti takva kakva jeste, a danas ste prešli te granice i kritikujete mene koji je kao čovjek objektivno smatra da ne treba imati granica, naravno ni u BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Gligoriću. Gospodin Špirić, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, poslanici, gotovo da sam razmišljao ima li uopšte potrebe da se javljam za riječ, ali pošto ste govorili o raspuštanju, ja mislim da ne treba nikog više raspuštati nego što je raspušteno. Inaće je u BiH dovoljno raspuštena situacija da Vijeće ministara stoji a narod pada na koljena. I to vam je slika i prilika. I mislim da se parlamentarna većina ne treba ljutiti što smo evo vam učinili srcu zadovoljstvo da dovedemo predsjedavajućeg da ga vidi. I to je znak kakav odnos Vijeće ministara ima prema Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. I žao mi je što predsjedavajući Vijeća ministara sam prisustvuje ovom zasjedanju jer se ovo ne odnosi na gospodina Adnana Terzića nego na Vijeće ministara, ali to govori i o uzajamnoj kolegijalnosti kolega koji misle da Vijeću sad treba da njihovu poziciju u Vijeću brani Adnan Terzić. On je rekao da ovo Vijeće ministara koje vodi, ja bih na žalost rekao da je ovo navođeno Vijeće ministara. E sad dokle ćemo stići, vidjećemo. On je mislio da......da ja mislim da su navođeni i biće mi drago da dođem u priliku da mogu da im čestitam. Ali 111 vidite ovo Vijeće ministara, pitali su me novinari prije ove sjednice, znao sam ishod ove rasprave, mislim da je samo naivan mogao vjerovati u iskrenost SDS-a i njihove priče ovde u Paralmentu, kao što naivni inače mogu vjerovati u priče vladajućih političkih opcija na bilo kojem nivou vlasti BiH. Ovo Vijeće ministara i ne može da padne, ono leži. Dakle kako nešto što leži može da padne. Dakle ono može da se kotrlja i zato se svi kotrljamo u ovoj nesretnoj državi u blatu. I zato se ne zna šta je parlamentarna većina, šta hoće, koji je cilj, a jasno je šta hoće opozicija i mislim da to ne treba nikog posebno da nervira. Ali evo, ja ću govoriti iz kojih razloga. Dakle uvažavajući ono što je Vijeće ministara postiglo, imajući u vidu ono što mislim da je trebalo da postigne, a nije postiglo, da kažem šta je razlog, šta je moj razlog da sam potpisao ovu incjativu i stalo ću je potpisati i mislim da je greška parlamentarne većine, dakle možete vi sami da kažete šta nevalja imate većinu i da promjenite. Ali ako ste vi uljuljani u samozadovoljstvu da je ovo idealno, onda vas molim da pitate građane, da ih pitate svaki dan, kako žive? Žive li bolje? Osječaju li nedostate? Ako osječaju, uzaludna je moja priča. Nemojte se uopšte sekirati radi ove priče. Ali Vijeće ministara koje svojim aktivnostima i pregovorima sa MMF-om nas dovede da budžet usvajamo u maju, umjesto u decembru prošle godine, dovoljno govori o svojoj aktivnosti. Ja shvatam teškoće ali to nikog ne amnestira od onoga što piše o Poslovniku. Vijeće ministara koje predloži budžet u dogovoru sa međunarodnom zajednicom u kojem samo Ministarstvo za izbjegla i raseljena lica ima manjak sredstava u ovoj nesretnoj državi, a puna su nam usta ljudi koji trebaju da se vračaju i da obnavljaju svoje kuće i da govorimo o samoodrživoj BiH. Vijeće ministara radi čijeg propalo kad....je odložena i imenovanje recimo vodećih ljudi Obavještajne službe a znamo kakva je situacija u BiH, vezano za unutrašnju bezbjednost građana i ono što se tiće našeg okruženja. Vijeće ministara čije se odluke ne primjenjuju kad je u pitanju jedinstveno tržište nafte i naftnih derivata i to je nekom smiješno, što ako se kaže recimo da je budžet milijardu maraka a da se još milijarda nalazi izvan budžeta, ja vam tvrdim da sto kriminalaca kontroliše tu milijardu. Je li treba ja da to ganjam, radim. Samo u RS dakle puta dva u Federaciji, upavu ste Vijeće ministara dakle, Vijeće ministara koje pokazuje punu inertnost u borbi protiv kriminala, korupcije, nasilja i da ne govorim krupne riječi i sl. inertnost u rješavanju ekonomski i socijalnih problema. A moram da vam kažem da nam je Vijeće ministara podastrlo budžet isti ili sličan kakav smo imali prošle godine, a sad ćete dobivati lagano izvještaj, pa ćete vidjeti da je to budžet koji je omogućio da Paravac bude najskuplje obućen političar u Evropi. Dakle, da se iz budžeta kupuje odjelo od 2,5 hiljade maraka u Doboju, a možete čitavu radnju kupiti u Doboju za 2,5 hiljada maraka. Vijeće ministara koje je dozvolilo da u Predsjedništvu patentiraju da auto prije podne koristi jedno te isto, pa amerikanci bili zahvalni da imaju takve ljude i mislioce, koristi naftu iz Lukavice, a popodne super iz Doboja. Pa Vijeće ministara koje dozvoli takvu potrošnju u budžetu, da recimo Hadžipašić kupi Tihiću mercedes audi A8 od 180 hiljada maraka, bez budžetskih procedura. Gdje to ima? I to nije dovoljno da mu on ne traži smjenu. Pa Vijeće ministara koje dozvoli potrošnju da kad ide gospodin Tihić u Maleziju, da 18 hiljada maraka kupi poklona a da nema tendera. Pa Vijeće ministara koje dozvoli, mi ovde vodimo političke rasprave vezano za tužbu Jugoslavije, BiH protiv Jugoslavije i Crne Gore a da se pravi ra....između kancelarija i ovih agenata u Hagu, pa ljudi kupuju luksuzne automobile članovima Predsjedništva kao da će ovim autima ganjati osumnjičene za ratne zločine. Kao treba im pasat ili neka dobra auta po ovim gudurama, oni ganjaju i privode, jer ja sam glasao protiv tog budžeta, ali hoću kolege poslanici da vas pitam, kad vam taj izvještaj dođe šta ćete uraditi? Hočete opet kao pripadnici iste parlamentarne većine reći, pa šta je to za BiH milion, dva. Kao što je ovaj govorio kolegi Zorić izbriši taj milion, eto ako ćeš biti zadovoljniji. 112 O tome Nikola Špirić želi da govori. Meni je žao što se ovo Vijeće ministara nalazi u takvoj situaciji. Znam ja koja je njihova muka. Ali dame i gospodo, moramo se pogledati u oči. Ovde se govori o odgovornosti, ne zato da li neko ima volju da postigne rezultat. Ja mislim da oni imaju volju da bi ovo najrađe sve u zlato potkovali, ali nije tako. Pa možete misliti kakva je vlast ako je građanima svaki dan teže, a vi u parlamentarnoj većini ne pokazujete trunak spremnosti da promijenite ono što vi mislite da ne valja, ne recimo gospodina Terzića. Pa kad bi smo njega pitali, da li se Adnane Bogati ili predsjedavajući Vijeća ministara ti zadovoljan sa svim ministrima ili ministarstvima? I da tražimo stvarno kolegijalan odgovor. Rekao bi vam čovjek, s nečim jesam, s nečim nisam. A što to mi ne to ne omogućimo predsjedavajućem Vijeća ministara. Dakle vi iz parlamentarne većine bez obzira ko je Srbin ko je Hrvat, ko Bošnjak, da napravi strukturu koja će pogurati ovo o ćemu oni govore. Dakle, na takav način moramo govoriti. Pa naravno da će opozicija stalno pokušavati da priča o vlasti, zato jeste opozicija, ali ono što hoćemo jeste da probudimo vas iz tog samozadovoljstva, da je dobro stime što je građanima gore. I moram da vam kažem kad su se desili ovi, hoću da kažem kako se vrši vlast. Kad su se desili ovi da zovem incidenti u RS. Prvo što sam nazvao, nazvao sam resorne ministre, i pitao ljudi imate li informaciju, tad sam predsjedavao. Zovu ljudi, hoće vanredne sjednice. Ministri mi kažu mi pojma nemamo. E baš zato što pojma ljudi nemaju treba mijenjati situaciju. A šta obični ljudi, obični smrtnici treba da.. Dakle, u tom smislu samo je naivan mogao vjerovati danas sam to rekao pre ove sjednice, da ćete vi napraviti većinu za smjenu. Ali mislim da je ovo poučno za sve nas i za nas iz opozicije i za vas ali i za Vijeće ministara koje postaje predmet ovakvih možda rasprava često. I biće takvih rasprava još uvijek. Ne treba mislim, da to nikog posebno nervira. Ali ovo na šta sam ukazao, ukoliko se pokaže da nije tačno, ja sam spsreman javno iz ove govornice da se izvinem. Ali na žalost, dame i gospodo, tačno je. Na žalost tačno je, i to ne zaslužuje podršku, bar ja mislim parlamentaraca, bez obzira iz koje su političke opcije. Možemo se mi sad dijeliti SDA, HDZ, SDS ne znam SNSD, SDP neće to građani pozdraviti. I svejedno je ko će pobijediti unesrećenoj državi gdje su ljudi na ivici bijede i gladi. I što su oni bjedniji i gladniji, mi se takmičimo i kažemo, mi imamo parlamentarnu većinu, ua mi prkosimo. Nije to dobro ni za Vijeće ministara. Ja sam za to, da omogućimo Vijeću ministara, gospodinu Terziću da vrši rekonstrukciju na način kako mu odgovara, da postignemo ciljeve. Smije li to Terzić uraditi? Zašto ne smije. Zato što mu ne date tu šansu, pa da stvarno znamo u ovoj državi koje sposoban ko nije sposoban. Pa hoće li iko odgovarati radi nesposobnosti? Jer su ovo stvarno najsposobniji. Ako su najsposobniji, ja sam za to, da izbore organizujemo radi poslanika da ljudi ostaju sto godina, da ih ne vežemo uopšte za izborni proces. I neću imati ništa protiv, vjerujte. Hvala vam lijepo. I mislim u tom smislu da je ovo danas dobro, prvo da vidimo predsjedavajućeg, bio je vani kad sam govorio. Opozicija bar ima snage da dovede predsjedavajućeg, da ga parlamentarna većina vidi, iako bi dobro bilo da kolege iz Vijeća ministara vam daju podršku ovde jer nije kolegijalno, svaki put da se pojavi samo predsjedavajući Vijeća ministara. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Križanović.
Hoću da kažem da bi drugi dio diskusije gospodina Špirića potpisao. Dakle, u onom dijelu kad govorimo o zaista iskrenim željama i o ozbiljnosti, a to je dio koji govori o ozbiljnosti inicijative, da sam ja stekao dojam da je ipak neko onu inicijativu potpisao iz ozbiljnih razloga. I taj 113 bih dio dakle iz ozbiljnih motiva, to mislim nema razloga nego motiva i taj dio bih potpisao. Nije nesreća ovog naroda što ima ovakvu vlast, nego je nesreća što ima ovakvu opoziciju pa ne vidi u njoj alternativu. Jer da vidi, ne bi bilo ove vlasti, bila bi neka druga.
Meni ovako ponekad zasmeta od uvaženog kolege Špirića što čujem od njega, vi iz parlamentarne većine, a ja sam svjedokom da je on izabran parlamentarnom većinom i nije vlast u BiH samo Vijeće ministara. To je i Kolegij, to je i Predsjedništvo BiH. Dakle, ja smatram da je Špirić dio vlasti u zakonodavnom dijelu, jer je izabran parlamentarnom većinom i ja sam mu na tome čestitao. Dakle, u tom dijelu repliciram, da ne treba stalno on nama govoriti, vi iz parlamentarne većine. Pa daj jednom da čujem, mi iz parlamentarne većine da kaže.
Nije nikakav problem, poštujem ja pogotovo kad kolega Zorić govori, inaće se mi podobro slažemo. Nikola Špirić jeste dio te većine. Ja sam opozicija glupostima u ovoj državi ali vi ne, dakle postoje strukture koje se partijski zakljinju pa ni tome opozicija nisu. Naveo sam sad argument. Ja bih molio stvarno kad bi to donijeli na Parlament da glasate, da vidimo hočete li podržati Nikolu. Dakle, ne mogu ja biti većina tamo gdje vidim da je sunovrat. Svugdje, jesam vas podržao na svim zakonskim projektima za koje mislim da su dobrobit građana i ove države. Jesam li? Pa nemojte tražiti da podržim kriminal. Ne mogu. To neću da uradim. Evo sutra, okej, sjedim tamo pored mojih kolega i divim se uspjehu. Dakle, to imate sa Nikolom Špirićem kad god hoćete. Dakle jesam podrška bitnim stvarima, opozicija glupostima šta mogu. Hvala vam.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Križanović, pa gospođa Ušanović, pa moja malenkost i gospođa Palavrić. Ispričavam se po redoslijedu Zlatko, prijavljeno. Gospodin Križanović, izvolite
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja zaista želim da nakon ovog danas dugog rada i na jednoj ozbiljno ovakvoj temi da pokušamo se usredsrediti na temu razgovora i da pokušamo manje replicirati, jer razvodnjavamo i temu i ozbiljnost situacije. Ja želim također naglasiti da sam kao potpisnik ove inicijative, bio motiviran iskreno zabrinutošću ekonomskom, socijalnom situacijom u zemlji i ponašanjem i Vijeća ministara prema tom problemu, ali parlamentarne većine prema ovim pitanjima. I umjesto da danas ozbiljno razgovaramo o tome, ono što je nas motiviralo da se odredimo prema ovoj inicijativi, a to je izjava kolege Novakovića. Kolega Novaković je danas dao svoj osvrt na opoziciju. Kao kolega Zorić ja mogu danas reći da sam i ja danas tužan jer postoji u ovom Domu kolege koje prave spiskove zastupnika, kolega s kojima oni ne bi nikada glasali o istoj stvari, bez obzira na kvalitet te stvari i prirodu te stvari nego zbog toga što su oni takvi i takvi. Želim naglasiti ovo, mi smo duboko svjesni da se vlast osvaja na izborima. Ali i vi morate biti svjesni da smo isto tako kao odgovorni zastupnici u opoziciji dužni ukazivati na propuste, tražiti odgovorniji, kvalitetniji rad i izvršne vlasti i kolega vas iz parlamentarne većine. I upravo zbog toga, što je tom izjavom dovedeno u pitanje parlamentarna podrška vlasti, mi nismo zahtjevali 114 smjenu vlasti. Nego jednostavno da se stvar ovde uozbilji da vidimo ima li to naše Vijeće ministara podršku može li uraditi. I nije usmjerena ni prema kome personalno, nego hoćemo da kažemo usput, a što nije danas prilika jer nemamo izvještaja o radu Vijeća ministara, da još jednom ukažemo na to da smo nezadovoljni odnosnom Vijeća ministara prema ovom Parlamentu. Ako ste vi kolege zadovoljni odnosom, govorim samo o odnosu Vijeća ministara prema ovom Parlamentu kada su u pitanju i prisustvo sjednica i odnos prema ovom Domu i zastupničkim pitanjima i inicijativama i zaključcima ovog Doma. Molim vas, je li jednostavno konstatirati danas i u petom mjesecu da Vijeće ministara nema svoj program rada za ovu godinu. Ako je to uredu, uredu je i nama. Ali za nas nije uredu. Mi to moramo kazati. Evo, to su bili azlozi inicijative, međutim mislim da ćemo izgubiti puno vremena. Mi ćemo biti danas zadovoljni što ćemo prisustvovati jednom plebicitarnoj većinskoj podršci našem Vijeću ministara i ja mu želim uspješan rad.
Zahvaljujem se gospodinu Križanoviću. Gospođa Ušanović, izvolite.
Pa ja bih prvo da pozdravim sve kolege i da se zahvalim. Ovo je moje prvo obraćanje, da se zahvalim na toplom prijemu, pošto sam ja jedan mjesec dana vaš kolega. Da je gospodin Špirić govorio prije gospodina Gligorića, ja bih vjerovatno razmislila da li bih se javila za repliku, ne zato što odobravam sve ono što je gospodin Špirić rekao, nego je čini mi se ozbiljno razmislio kad je potpisao onu inicijativu i potpisao je zaista iz ubjeđenja. Ja sam, pripišimo to mom političkom neiskustvu ovde u ovom Domu, zaista shvatila da se ovde radi o izglasavanju, o inicijativi o izglasavanju nepovjerenja Vijeću ministara, pa sad vidim gospodine Terziću da vi ne trebate zaista da se brinete. Ovde nas je ovaj, zapuhnuo dašak ranog oktobra, meni je samo žao što evo u ovim kratkim večernjim satima, kad smo mi svi ovako umorni, žao mi je što je gospodin Gligorić zaista sa podcjenjivanjem je govorio o tri stranke koje smatrate parlamentarnom većinom. Ja to zaista niti odobravam, niti nikad imam običaj bilo koga potcjenjivati, a mislim da ipak vaš najveći partijski protivnik je SDS nije toliko za potcjenjivanje, jer je gospodin Novaković svojom izjavom vas zaista naveo na pogrešan trag, ako mogu tako reći, pa ste vi i potpisali inicijativu tragom njegove izjave.
Zahvaljujem gospođi Ušanović. Riječ ima predsjedavajući Doma. Gospodine Raguž, ja vas molim da sjednete i nastavite davati replike prema Poslovniku vidite, imate prijavljenih. Gospodin Gligorić, replika.
Moje je prezime, tako da imam pravo na repliku. Prije svega kad sam govorio o nacionalnim strankama, a i vašu diskusiju sam shvatio kao dobronamjernu, znam da ima dobrih ljudi u svim strankama, i to nije problem. Ja kad kritikujem, ja kritikujem jedan pogrešan koncept i promašenu politiku i mora da me to shvatite i mora da priznate to i sami sebi i pred svojom savješću, javno nećete nikada, sasvim razumljivo. 115 Istovremeno, mislim kada ste pokušali reći da je gospodin Novaković, niste rekli mudro ali kao dobro meni odgovorio, ustvari šta ste ustvari rekli? Pa gospodin Novaković kao ozbiljan čovek, kao šef poslaničkog kluba rekao je nešto i danas je to pogazio. U politici ljudi koji ne drže riječ, a javno je kažu, ti ljudi propadaju. Vidiš kako znate, a ako znate. Kao, prema tome, eh i on je vidovnjak kao one vračare što su pomagale SDS-u, eh, prema tome
Dobro, molim vas
Nisam želio zaista da ovaj, pogrešno me ljudi shvate, ali govorio sam o pogrešnoj politici i konceptu a vi ako smatrate da moja pratija ima promašenu politiku, vi recite ja se ne ljutim.
Razumjeli smo se, zahvaljujem gospodine Gligoriću. Molim vas malo pažnje.Gospodine Avdiću, samomalo pažnje molim vas. Ima predsjedavajući Doma gospodin Raguž, izvolite.
Neću dogo. Možda ćemo neke iznenaditi sa nekim stajalištima ali je kako vrijeme odmiče ne mogu sebi dozvoliti da o značajnoj temi ovaj, ne kažem koju riječ, obzirom na ono što se ovde čulo, ono što je gospodin predsjedatelj Vijeća ministara rekao. Što se tiće HDZ-a nama je već duže vremena jasno da je pitanje parlamentarne većine na jedan ozbiljan naćin otvoreno. Ja ne kažem da je apsolvirano na ovaj način. Danas smo imali eklatantan primjer na Zakon o visokom obrazovanju. Imali smo to unutar Vijeća, imali smo još nekih slučajeva. Dakle, ali ne samo zbog toga. Ovde još danas ni opozicija nije otvorila pitanje koncepcije i strategije Vijeća, već se sve prtvorilo na banalizirane odnosa parlamentarne većine i o... Da je takva rasprava otvorena od predlagača, vjerojatno bi već u startu postigla efekt da se obavi ozbiljna rasprava jer cilj bi ja mislim da Vijeće ministara ima interesa da obavi ozbiljnu raspravu o tome, ima li ono instrumente da provodi strategiju i politiku i programske ciljeve koje je ovaj Parlament verificirao na mandatu koji .... gospodin Terzić. A gospodin Terzić koliko ja sam ćuo u njegovom obrazloženju danas ni jedan od limita za svoj rad nije iznio ovde. A ja znam da ih ima. Tako da ozbiljna rasprava o poziciji Vijeća ministara pošla bi od toga u kojim okolnostima, sa kojim instrtumentima i u kom kontekstu djeluje Vijeće ministara. Ja sam u tom smislu zaista, neću reči razočaran, to je teška riječ, ali objektivno mislim da u ovom trenutku nemamo razinu odgovornosti prema tom nedostatku instrumenata, inicijativu koja bi trebala biti. To sam dužan reči. To ne znači bilo kakvu namjeru skračivanja povjerenja. To je nešto što bi mi svi trebali učiniti da damo jednu mogućnost da Vijeće ministara i povertikali i po horizontali ima instrumente za svoju funkciju. Ja znam da vi to gospodine Terziću nemate, ne vašom krivnjom i odgovornošću, nego jednostavno takvim funkcionalnim uređenjem BiH mi smo u takvoj situaciji. Izbog toga, mi još nemamo analizu, ja ću vas potsjetiti šta smo na Plenarnoj sjednici Doma u četvrtom mjesecu prošle godine zaključili. Da ćemo svaka tri mjeseca razmatrati strukturalne reforme koje su nužno provoditi u BiH, da ona ostvari evropske ciljeve. Mi to nemamo gospodo. Zbog ćega? Možda je i na nama odgovornost. Ja ne prebacujem ovde na Vijeće ministara. Bez tog pristupa teško ćemo ozbiljno voditi politiku. 116 Osim pitanja što je to parlamentarna većina, i može li ona na ovaj način funkcionirati, ja mislim da će se to pitanje usložnjavati. I ne treba samo Stranka za BiH ekskluzivno za sebe reči da će ona podržavati samo zakone koje ona misli ili kao što smo čuli gospodina Novaković, to mogu sve stranke iz parlamentarne većine danas javno reči definitivno, jer to nije ničije ekskluzivno pravo, nego pravo svakog od nas i gospodo i mi ćemo se tako ponašati. Ali ćuli smo evo to u više navrata i to je pošteno. Ja to ne dovodim u pitanje, nego samo kažem. Što se tiče drugog jednog važnog pitanja koje ni na jedan način nije dotaknuto, to je pozicija Vlade BiH Vjeća ministara prema međunarodnoj zajednici. Balans odnosa, način na koji treba vlada da upravlja ovom zemljom preuzima odgovornost i korake koje treba ovaj Parlament učiniti da vlada dobije tu poziciju. Ja to još ne vidim kao koncepciju strategije. Možda to ima negdje. Možda to misli neko da je dovoljno to kako se radi. Za mene osobno sad govorim, ne mogu to govoriti u ime kluba, niti je dovoljno niti je transparentno, niti je dovoljno ovaj, strategijski osmišljeno. Evo nekoliko pitanja pa kad se složimo da ovaj način otvorimo raspravu i o kapacitetima i o instrumentima koje ima Vijeće ministara i o strategiji i planu ovaj, ja ću se nastojati osobno a i klub da damo doprinos a do tada, mislim da je to zaista politiziranje jedne situacije u kojoj mi nismo spremni sudjelovati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedavajućem Doma. Sada je na redu gospođa Palavrić, koliko sam ja uspio da, ja se javljam za riječ ipak moram govoriti.
Hvala lijepo. Pa ja ću se vratiti na ono što su neki od potpisnika ove inicijative rekli, a to je da ih je razočarao kolega Novaković. Oni zaista nisu slušali kolegu Novakovića kada je govorio. Slušali su prvi dio i brže bolje požurili da naprave inicijativu, a nisu čuli ostatak. A ostatak je bio da će SDS preispitati svoj odnos prema Vijeću ministara, da će dati podršku projektima Vijeća ministara koji su u skladu sa Ustavom BiH i koji čuvaju RS. To je gospodin Novaković rekao ako sam dobro parafrazirala. Međutim, neki su jedva čekali pomislili evo prilike, parlamentarna većina se raspada i evo prilike da izglasavamo nepovjerenje gospodinu Terziću i cijelom Vijeću ministara. Ja prva nisam zadovoljna svojim učinkom u Parlamentarnoj skupštini BiH. I vjerujem, da svako ko sam sa sobom razgovara, od zastupnika pa i članova Vijeća ministara, ili možda prvenstveno članova Vijeća ministara nije sigurno zadovoljan dostignutim nivoom bilo reformi, bilo stanja u BiH. Nije zadovoljan, ali uporedimo to stanje sa stanjem od prije godinu, od prije dvije godine, od prije par mjeseci. Stvari koje smo mi uradili zajedno sa ovim Vijećem ministara, bile su nezamislive u vrijeme kada je gospodin Križanović bio član Predsjedništva. Uzmimo uvjete za Partnerstvo za mir. Nezamislive, alijansa bila na vlasti. Prema današnjoj priči opozicije, mogli su čudo napraviti. Tada smo mi uskakali i izglasavali reformske zakone. Ja sam tada bila u Federalnom parlamentu i nije mi padalo napamet da na način na koji opozicija danas ukazuje na propuste, na taj način reagiram, zajedno sa predsjedavajućim Vijeća ministara glasali smo za svaki zakon koji je BiH vodio ka Evropi, jer je nedostajalo glasova alijansi. A način na koji danas opozicija ukazuje na propuste jeste da svaki put, potrošimo po nekoliko sati na dnevni red, na kojekakve rezolucije, tako da kad budemo iscrpljeni, onda pristupimo odlučivanju o zakonima. 117 Ovde je danas Vijeću ministara prigovoreno za postupke Predsjedništva. Ne može Vijeće ministara odgovarati za postupke Predsjedništva. Prigovoreno mu je za postupke entitetskih vlada. Nema Vijeće ministara nedležnost nad entitetskim vladama. Prigovoreno mu je za iznos budžeta. A ko je to gospodo mogao ponuditi budžet veći nego onoliki koliki je MMF rekao? Bilo kad, tako je bilo i sa ovim. Rečeno je da se stalo u borbi protiv terorizma. Prije svega, to nije istina, a drugo, nastaviti borbu protiv terorizma kršeći ljudska prava, gdje je Dom za ljudska prava utvrđivao krešenja i naredio da ova vlada isplati 36 hiljada maraka samo u jednom slučaju sa kamatama, i da se omogući pravna pomoć za Kubu, za Gvadanamo, ipak, je malo previše na taj način boriti se protiv terorizma. I ipak je BiH tada stekla jedan imidž od kojeg se ni danas ne može osloboditi, a ne zasluženo. Gospodin Lagumdžija, je danas pokušao smišljati razloge, dakle današnja dnevna štampa, zahtjevi, zapravo inicijativa za izglasavanje nepovjerenja podnesena je prije koliko? 30 i nešto dana. Dakle, trebalo je govoriti o onome što je trebao biti navodni razlog za izglasavanje nepovjerenja. Ja ponovo i gospodinu Lagumdžiji i svim potpisnicima inicijative hoću reči da su prošla vremena kad se na vlast dolazilo bez podrške glasova građana. Dobro je Ljilja čitala koliko je ko glasova dobio na izborima. Također je evo evidentno da prijevremenih izbora nema. Dakle nemojmo trošiti vrijeme ni sa ovakvim inicijativama. Uzmimo rezultate, uzmimo broj zakona koji je donesen od 3.decembra 2002.godine i to kojeg sadržaja zakoni. Koliko je nadležnosti sa entiteta preneseno na državu u interesu svih građana BiH. Dakle, uzmimo te rezultate pa vidimo koliko su reforme spore ili brze. Ima nas sigurno koji bi smo željeli da su one potpunije, da su efikasnije, ali ja ponovo kažem i sigurna sam da bez obzira što vi govorili, evo mi smo htjeli da izazovemo vas, da vas vidimo na površini. Vidite vi šta hoćete na površini, ali onome kome nije danas jasno, da u BiH može biti i mira i prosperiteta i boljitka za sve građane u BiH samo dogovorom, sva tri konstitutivna naroda i svih ostalih, taj je zaista u dubokoj zabludi. U dubokoj zabludi. Neće više OHR rješavati probleme građana BiH. To moramo mi. I mene nije stid što to činim u ovoj konstalaciji. Meni je drago da činim, s onim ko hoće da boljitak svim građanima BiH. Način na koji možemo, možemo. Prema tome, zaista bi bilo krajnje vrijeme da opozicija zaista počne ukazivati na propuste a ne politizirati, ne oduzimati dragocjeno vrijeme bezpotrebnim raspravama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Palavrić. Gospodin Lagumdžija nek se pripremi. Krivi navod, gospodin Gligorić.
Prije svega, ne bi trebali poslanici da budu nervozni, mi radimo normalno kao da smo počeli. Ma znam ja, pet sati moram da, ja trebam da uzmem auto i da se vozim pet sati, a vi ste u Sarajevu. Ako ja mogu onda cijenite i nečije vrijeme. E sad, bio prazni hod gospodine Avdiću ili ne bio, kriv navod je u sledećem. Slažem se što je gospođa Seada rekla mir, prosperitet, ko god hoće da nastavi građanima, narodima BiH itd. odlično. Ali ja vama govorim o konceptu, promašenoj politici u posljednih 13 godina, ko je taj bio ko nam je doveo ovde međuanrodnu zajednicu, staratelje itd. ko je taj krivac koji je doveo te ljude u jednu suverenu zemlju? I zato vam hoću da kažem, vi ste efekat grudve snijega. Krenete sa planine mali i kasnije nevolja gospodine Terziću, i za Savjet ministara se može odnositi ovo slikovito, napravite problem BiH. Prema tome napravili ste problem 118
Molim vas gospodine Gligoriću, ispravka krivog navoda je bila, pa molim vas da budete korektniji.
..politika u BiH nakon što sam sve srušio u toj BiH. E o tom sam htio reći. Ako me razumijete.
Hvala lijepo. Gospodin Lagumdžija.
Da potsjetim one koji su zaboravili našu inicijativu. U inicijativi smo vrlo jasno rekli koji je razlog za pokretanje te inicijative. U inicijativi smo rekli da je povod bila izjava gospodina Novakovića. Ali smo rekli da je razlog zbog kojeg to pokrećemo što smo zabrinuti za ekonomsko i socijalno stanje u zemlji, za opštu bezperspektivnost kao i potrebu za ubrzavanjem reformi, blagovremeno ispunjavanje uslova koji nas vode ka Ugovoru o stabilizaciji i pridruživanju EU. To je bio razlog i ove razloge, sam očekivao da ćemo u odgovoru koji dobijemo pismeno, da će nam biti elaborirani argumenti da ovi razlozi ne stoje. Nisam smatrao za potrebnim, da treba mi danas da dajemo ovde podatke o ekonomskom i socijalnom stanju u zemlji, jer sam smatrao da su oni dovoljno poznati. Nisam smatrao da ima potrebe da obrazlažemo mi, dodatno opštu bezperspektivnost u situaciji koje Vijeće ministara nam odgovara na ovakav način. Je li bilo potrebe da govorim o tome da na pitanje građana ove zemlje, da li vam je bolje danas nego u oktobru 2002. godine, jedan od deset ljudi kaže da mu je danas bolje. Normalo, pametan čovjek se pita koji je taj jedan od tih deset. Nisam ni smatrao da je potrebno da govorim, da istraživanje UNDP-a i drugih relevantnih institucija govore da na pitanje da li mislite da će vam biti bolje za godinu dana, samo jedan od pet ljudi vjeruje da će mu biti bolje. Dakle nije problem ove zemlje što nam je tako loše. Problem je ta bezperspektivnost koja se ovde otvara. Smatrao sam da nema potrebe da ja govorim o tome u uvodu, jer sam smatrao da ćemo dobiti relevantan odgovor, da nam se kaže da, mi ćemo ispuniti uslove koji su pred nas postavljeni. Umjesto toga, smo dobili odgovore predsjedavajućeg da on nema veze s ovim, nisam ja odavde, ne znam otkud vam to. Budžet nije njegov, budžet je Predsjedništva države, terorizam nije moj. Čuli smo sad ovde je li, dakle želim da podvučem BiH nikada nije bila teroristička zemlja. Druga je stvar što su neki koristili da u predpropagandnoj svojoj predizbornoj kampanji optužuju vlasti ove zemlje da su od ove zemlje pravili terorističku zemlju. Ona to nikada nije bila ni na jednom relevantnom mijestu nije tako nazvana. Upravo zahvaljujući onome što je rađeno pa i greškama koje su napravljene. Ali je činjenica da sada stoji ocjena, da dolaskom nacionalnih stranaka aktivnost u borbi protiv terorizma su usporeni. To stoji kao ocjena i mi od toga ne možemo pobjeći. To nije stvar propagande. To je tvrda činjenica od koje ne možemo da pobjegnemo. Mi možemo da čujemo da evo pa danas, danas možete da čujete dok smo imali puzu, na vijećima da predsjednik Predsjedništva sad kaže da on s generalima nema ništa, sa imenovanjem generala nema ništa, nema čovjek ništa, kao što ovde nema ništa naš premijer sa budžetom. Sada smo čuli da nema obaveze da nemamo rokove nego ovo Vijeće ministara sebi dalo rokove. Evo, jesam li ja izmislio? Novine su objevile intervju premijera koji je rekao, podnijeću ostavku ukoliko do šestog mjeseca ne ispunim ove uslove i ne otvorimo proces pregovaranja o Ugovoru o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle čovjek je to izjavio i Martine, ti si upravu kad govoriš 119 da se očekuje da ćemo svaka tri mjeseca imati raspravu o strukturalnim reformama koje se prave. Ali evo, imamo za tri, evo promašili smo ova tri mjeseca. Evo, za mjesec i po dana dobićemo ovde raspravu valjda, pretpostavljam, u kojoj će predsjedavajući Vijeća ministara u ime Vijeća ministara da napravi analizu šta je urađeno prvih šest mjeseci ako već nije to uradio za prva tri mjeseca i da će i nakon toga da dobije od nas čestitku što smo ušli u Partnerstvo za mir, što smo otvorili pregovore o Ugovoru o stabilizaciji i pridruživanju i normalno da treba Vijeće ministara zato da dobije podršku ovog Parlamenta i da se kaže, hvala vam ljudi napravili ste veliki posao. I onda ćemo i mi nešto objašnjavati, da smo i mi ko biva nešto malo radili, ali zna se. To je ovo Vijeće ministara ukoliko to uradi, to je njegova zasluga. Normalno, imaćemo za dva mjeseca priliku da o tome govorimo. Ja sam, ja za razliku od gospode koja ovde govore da pripadaju narodnjačkim strankama, usput budi rečeno niko od vas nije u članstvu narodnjačkih i međunarodnih asocijacija. Ja sam predstavnik stranke koja je u članici evropskih i svjetskih socijal demokrata. Mi smo da obavijestim Parlament i gospodina Raguža kao predsjednika komisije nadležne, mi smo nisam imao namjeru to da govorim, ali mi sa svoje strane činimo sve da ljude koje mi znamo, a znamo ljude iz nenarodnjačkih stranaka po stranačkoj liniji, da agitujemo, da nam po mogućnosti da i popust da uđemo u Partnerstvo za mir otvorimo ugovore, pregovore Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju. Zašto? Pa zato što ja mislim da kad nam se da popust pa uđemo unutra, biće bolje i onome ko je vlast i onome ko je u opoziciju ako je normalan čovjek. I ja nemam namjeru ovde seirim od sreće ukoliko za dva mjeseca se kaže eto nismo uspjeli, jer pazite koji je to, šta, mislim ako se budemo ovako ponašali kao do sada, eto nismo uspjeli, ne znam ja ništa o tome, nema to veze samnon to je Predsjedništvo, to ste vi. Nama se ovde priča o tome da ovo nije nikakvo glasanje o smjeni. Molim vas, član 116. vrlo jasno kaže, glasanje o nepovjerenju Vijeća ministara onda u ......govori o glasanju nepovjerenju, pa kad se izglasa nepovjerenje onda se to daje, pazite ljudi to je terminologija i demokratskih zemalja. Znate šta znači da se u jednom parlamentu Vijeće ministara vlade izglasa nepovjerenje. Mislim, to nigdje nije definisano nikako drugačije nego hvala doviđenja, živio, ja odoh. Mislim, pazite, možete mi kakvi smo izgleda mi evo sad izglasamo nepovjerenje, pa kako se zbila vladajuća koalicija, izgleda nema ništa od toga. Nema problema. A i kad bi izglasali, kakve veze ima. Pa to kaže ne piše da je smjena. Pa mislim, ovo ne vodi nićemu i to je razlog zašto vrlo jasno želim da ovde ne ponavljajući i ne navodeći obrazloženje ekonomske i druge prirode, imaćemo priliku za dva mjeseca nadam se, da vidimo gdje smo. Ali, na kraju, drago mi je da sam i ja kao i vi dobio ovu knjižicu danas. I upravu je kolegica, trebamo se zamisliti nad ovim brojevima i biti ozbiljni prema tome. Ali nemojte biti nekorektni. Iza potpisa ljudi ovde, to je jedna trećina poslanika ovog Parlamenta. Iza ovih potpisa ovde stoji, uzmite tu knjižicu pa provjerite, stoji 400 stotine hiljada glasova. Iza onoga kome nije sporno da je zajedno a to je SDA, HDZ I SDS, iza vas stoji 550 hiljada glasova. U toj knjižici kad saberete. Ima jedno 160 hiljada između i dakle, pazite mi imao odgovornost pred 400 hiljada ljudi stoji iza nas, a saberite to pa ćete vidjeti od milion i dvjestotrideset hiljada ljudi koje glasalo, vi imate preko 550 hiljada. To je respektabilna brojka koju mi poštujemo. Ma nemojte govoriti da iza nekoga stoji neko pjevačko društvo. Iza nas stoji 400 hiljada glasova, evo ovih kojih smo potpisali ovde. Vi to možete nbit nogom i reći šta me briga, jer imate većinu. Ali nema problema, i to je stvar elementarne demokratske kulture koju fala Bogu izgleda moramo i tako praviti. Pa neka bude, šta sad mogu. I na kraju, ono što je meni drago u svemu ovome, što sam čuo da gospodin Novaković nam je rekao da ga nismo dobro čuli. Da nam je gospođa Palavrić rekla da mi nismo dobro čuli gospodina Novakovića, fala Bogu sad smo ga svi saslušali. Rekao je da će preispitati podršku, e 120 uredu preispitalo se, sve se preispitalo, pa ćete glasati fino i vidićemo kakva je situacija nakon preispitivanja. Ono što je za mene bilo šokantno, možda valjda što dugo radim. Ova sala malo djeluje. Izjava ostaće upisana, gospodine Novaković, vaša. Neradimo zajedno, ...ko biva ali radimo zajedno protiv vas i .....ja to kad sam čuo, ja sam išao tamo da malo provjerim, možda ja nisam dobro čuo. Ne radimo zajedno ali radimo zajedno protiv vas. Meni je bilo ne jasno ko smo to mi, onda ste rekli protiv vas, opozicije koje su ovo potpisali. Nema problema. Mislim, bilo bi smješno da nije tragično. Ma, ne ali tragično, tragično je da mi imamo zaista je tragično i to je ono što je najtragičnije gospodine Novakoviću. Tragično je da ono što vas okuplja, je da ste vi protiv nas. To nije normalno. I kad vi shvatite da to nije normalno, onda ćemo moći normalno razgovarati. Ja vas pozivam da budete zajedno u onome što ste rekli obećali Visokom predstavniku rekli mu časna riječ mi ćemo biti ...informatori, preuzeli naš program, posao i pravda i mi smo sada nezadovoljni što vi sporo sprovodite naš program. Mi smo samo zato nezadovoljni. I mi zato tražimo od vas ili da ubrzate ili da počnete nešto raditi, što nije samo protiv nas. I gospodine Raguž, zahvaljujem se premijeru što mi je uzeo šlagvort kojim ću završiti, potpuno se s njim slažem. Ispostaviće se izgleda tresla se gora rodio se ponovo miš.Ponovo ćemo dobiti ovo isto Vijeće ministara ali dobro, dobro je da se ponovo protrese gora da vidimo da je miš tu ponovo.
Hvala lijepo. Riječ ima predsjedatelj Vijeća ministara gospodin Terzić. Nakon njega gospodin Džaferović pa gospodin Moranjkić.
Pa ja moram reći da nakon ovih rasprava koje smo imali, pogotovo nakon ove zadnje rasprave gospodina Lagumdžije, evo jasno mi je zašto je ova grupa poslanika tražila glasanje o, podnijela inicijativu da se glasa o povjerenju Vijeću ministara. Sigurno da njima ovo Vijeće ministara ne dogovara. I osim tih, svih brojeva koje gospodin Lagumdžija pominje, trabamo možda malo uzeti i stenograme pa pogledati. Sigurno da ćemo se onda uvjeriti da ne može ovo Vijeće ministara imati podršku gospodina Lagumdžije i ovih 14 poslanika, obzirom da gospodin Lagumdžija predvodi te poslanike da glasaju protiv zakona koji predlaže ovo Vijeće ministara, reformskih zakona koji glase, predlaže Vijeće ministara, protiv reforme odbrane, protiv reforme koja je značila uvođenje PDV-a i Uprave za indirektno oporezivanje u BiH, spajanje carinskih administracija, protiv reforme obavještajnih službi itd. Znači sve su to zakoni protiv kojih je gospodin Lagumdžija glasao i sigurno da je i sigurno da se to može pregledati u stenogramima. A gospodine Lagumdžija je li vi mislite da samo vi u ovoj sali možete da pričate bez veze? Ovo maloprije što ste pričali bila je totalna priča bezveze i čak iskrivljivanje onoga što sam ja govorio i nije tačno gospodine Lagumdžija da ja nisam preuzeo odgovornost. Po hiljaditi put vamkažem, šta god vi mislili o tome, ovaj paket mjera će ovo Vijeće ministara provesti. Ne zato što nas neko tjera, nego zato što smo sami sebi uzeli za cilj da to uradimo. I ne treba nam nikakva vaša hvala. I tačno je gospodine Raguž da imamo limita, da imamo ograničenja, ali naš najveći limit i naše največe ograničenje je što nemamo vremena, što smo zahvaljujući dosadašnjim sastavima Vijeća ministara u kojima je sjedila masa poslanika ovde, uključujući i vas, izgubili to vrijeme i sad trčimo ko suludi da stignemo ostale zemlje u regionu i da sipunimo ono što Evropska komisija oćekuje od nas. U jednoj takvoj atmosferi, ja nemam vremena da pričam o limitima, nemam vremena da pričam o tome da li neki ministar radi malo bolje ili malo lošije, nego guram procese naprijed kako bi smo došli u poziciju da ponovo iskoračimo na nešto što ni jedno Vijeće ministara prije nas nije uradilo. Znači napravili smo ogroman korak fizibiliti, pozitivnog fizibiliti studijum i napravićemo ogroman 121 korak i otpočinjanjem pregovora za potpisivanje Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju. A moram priznati da na kraju kad sve saberem, a vjerovatno još uvijek nije kraj, ja oćekujem da će evo večina poslanika u ovoj sali ipak dati podršku ovom Vijeću ministara, bez ozbira na sve ove retorike kojima se opozicija gađa u ovim kasnim satima.
Gospodin Raguž, replika.
Evo kratko, pošto je gospodin Terzić spomenuo. Znate li gospodine Terzić moraćemo se naučiti da razgovramo argumentima. Oni kad su za mene teški, oni su za mene relevantni. Nemate ni jedan argument da je Vijeće ministara kome sam ja bio kratko na čelu, četiri mjeseca, bilo crna rupa. Dapaće. Donijeću vam argumente najrelevantnijih međunarodnih institucija i ocjena, da sam pokrenuo Vijeće ministara nakon šestomjesečne blokade, formirao tri ministarstva u roku od četiri mjeseca i potpuno unio novi duh u uopće odnose u BiH. I da imate malo korektnosti, to bi ste rekli kao što sam ja vas pohvalio za stvari koje su kvalitetne i pokušao vam sad reči gdje su vaši limiti, ne vaši osobno nego limiti u radu institucije. I to mi je bila namjera i nije mi namjera da polemiziramo, nego mi je namjera da razgovaramo argumentima. Hvala lijepo. Gospodin Džaferović.
Ali gospodine predsjedavajući, otvarati priču, da li je ova parlamentarna većina stabilna ili nije, je upravo podrivanje procesa koji nas vodi prema Evropi. Otvarati tu priču, u uslovima kad pred Vijećem ministara toliko ima još stvari da se uradi i očekujemo podršku od vas, otvarati tu priču, mislim da je krajnje neproduktivno pogotovo sa ovakvom opozicijom i ja očekujem da ćemo poslije ove vaše priče ponovo imati zahtjev za izglasavanje nepovjerenja jer ste im dali izvrstan šlagvort.
Prestaje potreba za polemiko. Gospodin Džaferović.
Poštovanje kolege, dame i gospodo, nisam mislio govoriti, međutim ipak stvari idu preozbiljno molim, u ćemu je problem. Dakle stvari
Molim vas gospodin Džaferović je strpljivo slušao i čekao
Stvari dakle idu preozbiljno da bi čovjek mogao da šuti na sve ovo što je kazano danas povodom ove tačke dnevnog reda. Ja prije svega želim da čestitam gospodinu Lagumdžiji što je konačno nakon 16 mjeseci odsjedio jedan čitav radni dan u Parlamentu. Za razliku od njega, ja i većina naših kolega smo po čitav dan sjedili ovde. Nismo koristili ovu govornicu tako da održimo predavanje na početku sjednice a nakon toga napustimo sjednicu i ostavimo da se o važnim zakonima bez nas i reformama raspravlja u ovom Parlamentu. 122 Gospodin Lagumdžija, niste bili na sjednici u momentu kada se glasalo o Zakonu o odbrani, odnosno kad se prihvatao Izvještaj. Ja vam to kažem, jer ja pratim. I druga stvar, kad je u pitanju zakon, niste bili dakle ušli ste na sjednicu nakon što se izglasao Izvještaj komisije o Zakonu o odbrani. Provjerite dokumente i druga stvar, glasali ste za Zakon o indirektnom oporezivanju koji je praktično značio njegovo neprihvatanje, tj. uvođenje pete regionalne uprave potpuno bezpotrebno, zbog čega smo kasnije imali probleme mjesec dana zakašnjenja najmanje oko usvajanja Zakona o indirektnom oporezivanju. Međutim, to nije važno. Ja sam ovde izašao za govornicu da kažem neke činjenice. Razumijem potrebu da Parlament jedan puta godišnje raspravi Izvještaj o radu vlade koju je birao, Vijeća ministara. Ne razumijem da za jednu godinu i to naravno ukoliko hoćemo da pomognemo tom Vijeću ministara, da raspravimo o radu Vijeća ministara i da mu damo sugestije kako bi smo unaprijedili rad Vijeća ministara. Ne razumijem potrebu, da za godinu dana ili za osam mjeseci, dva puta se u ovom Parlamentu poseže za odredbom člana 116. Poslovnika odnosno da se zahtjeva izglasavanje nepovjerenja, odnosno pokreće inicijativa za izglasavanje nepovjerenja Vijeću ministara. Ne velim da to nije legalna i legitimna inicijativa, ali hoću da kažem onima koji pokreću te inicijative da im je imajući u vidu dakle kakve su to inicijative, prije svega na umu vlast u BiH a onda ono za šta se deklarativno zalaže. Iznjeću nekoliko činjenica. Već duže vremena slušam predavanje ovde u Parlamentu, gospodina Lagumdžije oko toga šta bi trebali i kako bi trebalo, šta valja a šta ne valja ali bih želio da potsjetim gospodina Lagumdžiju da je od 2000. do 2002.godine u jednom doduše periodu jer tada je bila rotacija u Vijeću ministara bio predsjedavajući Vijeća ministara i da je imao štansu da mnogo onoga o ćemu danas govori ovde, ako je smatrao da je to moguće bilo tada uraditi, uradi. A nije uradio. U tom sazivu Parlamentarna skupština BiH je donjela 60 zakona, u periodu od 2000. do 2002.godine. Zakone je uglavnom pisao OHR. Formalno su prolazili kroz Vijeće ministara i u Parlamentu su neki usvajani a neki nisu usvajani. 60 ih je slovom i brojem prema popisu zvaničnog dokumenta u periodu od 2000. do 2002.godine usvojeno. Od značajnih zakona koji su uvojeni, ja pokušavam da se prisjetim i sjećam se da je to Izborni zakon i sjećam se da je to pet zakona iz projekta CIPS. Moguće je da ima još nekih, ali to je ono čega se ja u ovom trenutku mogu sjetiti. Za samo godinu dana od 93. do u toku 1993. godine ili za 16 mjeseci evo da kažem do danas, u ovom Parlamentu je usvojeno preko 70, 2003.godine pardon, preko 70 dakle. Na Pres konferenciji koju su održali moje kolege prilikom preuzimanja dužnosti gospodina Raguža od strane Špirića, podatak je bio 70, danas je to i više. Ali ja hoću da govorim a da budem siguran u ono šta kažem. Dakle, za godinu dana je doneseno više zakona u ovom Parlamentu nego što je to uradio Parlament odnosno vlast u prošlom sazivu od 2000. do 2002. dakle za dvije godine. Te zakone je predložilo uglavnom 95%, ovo Vijeće ministara. Zakoni su pisani od strane komisije koju uglavnom su dakle pisani reformski zakoni od strane komisije koju je formirao Visoki predstavnik, u kojoj su učestvovali. Dakle ovo je korak naprijed u odnosu na praksu koja je postojala u ranijem sazivu Vijeća ministara i domaći stručnjaci delegirani od strane Vijeća ministara i prijedlozi zakona su utvrđivani na sjednicama Vijeća ministara i redovno su prolazili ovde u Parlamentu. I onda su doneseni zakoni za proteklu godinu dana. Dakle ja želim samo da potsjetim o kojima se nije moglo ni misliti u periodu od 2000. do 2002.godine. Zakoni iz oblasti vladavine prava, Zakon o Sudu BiH, Tužilaštvu, krivični zakoni, Zakon evo o SIPI, Zakon o odbrani, Zakon o indirektnom oporezivanju, pokrenuti su na prijedlog Vijeća ministara. Ovo su činjenice koje ja želim da kažem radi bosanskohercegovačke javnosti. Naravno nemam namjeru da izustim sve šta je uradilo Vijeće ministara. 123 Gospodine Lagumdžija kada u vašoj diskusiji sijete sumornu sliku o stanju u BiH onda bi bilo korektno da kažete da je ta slika u najmanju ruku bila prisutna ili je bila u goroj mjeri prisutna kada ste vi bili na čelu ove zemlje i kada ste bili njen praktični šef. Ja ću vam reći podatke. Jedini statistički pokazatelj koji ide u prilog vlasti koju ste vi predstavljali, su veće direktne strane investicije u BiH, ja to pšteno kažem ali ću vam reći zašto, u 2002.godini nego što je to bilo u 2003.godini. I to samo zato što je u toj godini izvršena privatizacija bankarskog sektora i zbog toga su te investicije direktne strane enormno više u 2002.godini nego što su bile u 2001.godini, odnosno u 2003.godini iako je indeks 2003. u odnosu na 2001.godinu također u porastu. Ja želim da vas potsjetim da je 2000.godine u Federaciji BiH bilo zaposleno 410.808 o Federaciji govorim sada, trebao bih naravno da govorim o državi, nemam podatke za ovaj drugi entitet, u 2001.godini 407 hiljada 199, u 2002.godini 394 hiljade 132, u januaru mjesecu 2003.godine 386 hiljada 397 radnika, a u januaru 2004.godine, 387 hiljada 099. Zašto ne kažete da je u 2003.godini ako hoćete da budete korektni i pošteni, zaustavljen pad broja zaposlenih koji je bio evidentan od 2000., 2001, 2002.godine i da je došlo do povećanja broja zaposlenih u Federaciji BiH u januaru 2004.godine u odnosu na januar 2003.godine sa 386 hiljada 397 na 387 hiljada 099. Zašto ne kažete da je u BiH pokrivenost uvoza izvozom za 10% veća u skoro 10% veća u 2003.godini u odnosu na 2002.godinu. govorite o tim stvarima. Pazite, lahko je o ovoj zemlji u situaciji kaoja jeste objektivno teška, pričati priču koju vi pričate. Lahko je sijati ocjećaj bezizlaza i osjećaj bezperspektivnosti. Dajte predložite nešto da popravimo situaciju a pri tome kažite istinu. Nemojte da mi ovde u Parlamentu, o svojoj zemlji govorimo na način da sutra i onaj ko je mislio doći u ovu zemlju neće doći u ovu zemlju. To treba da bude zadatak nas ovde. A kažite svaki podatak. Ja sam sad pošteno kazao statističke podatke, kod sebe dakle imam statističke podatke. O tome treba govoriti. Ovde ste izlazili za govornice govorili o koridoru VC. Koridor VC ima problema, dakle vidimo mi to svi. Ali o koridoru VC za vrijeme vaše vlasti uopšte se nije govorilo. Koridor VC je dobio pravo građanstva i postao nesporan projekat u 2003.godini. nije više pitanje hoće li se graditi koridor VC u BiH, pitanje je kad će se početi graditi i ko će ga graditi. Iza vlasti 2000.godine molim vas lijepo, iza vlasti koja je bila do 2000.godine ostavljen vam je projekat auto-puta do Podlugova, ostavljene su vam pare, niste uradili kompletan put nego se druga traka od naravno istih tih para morala raditi u periodu 2003.godine. I vlast koja je došla poslije vas nije zatekla ni kilometar izprojektovanog auto-puta dalje od onoga što je bilo izprojektovano. Ni idejnog projekta ni bilo čega drugog. A vi ovde govorite kako ste vi jedini gradili atuo-puteve, kako drugi ništa nisu radili. Ja vas molim dakle, ovde govorimo objektivno. Ja naravno, postoje stvari sa kojima ja nisam zadovoljan kada je u pitanju Vijeće ministara, ja ću također pošteno kazati. Nisam zadovoljan sa recimo poslaničkim satom i odnosom prema tom poslaničkom satu. Ja ću predložiti kada se bude radio Poslovnik ovoga Parlamenta da uvedemo norveški sistem u Parlament. Poslanik s jedne strane neka pita prema rasporedu a ministar neka odgovara. Ja ću to predložiti. Hoće li to proći, to ne znam ali mislim da je to unapređenje u odnosu na dosadašnju praksu. Prema tome, ali to nije razlog da bih ja danas glasao o nepovjerenju Vijeću ministara da bi danas glasao za to da ovo Vijeće ministara treba da ide. Ovom Vijeću ministara treba pomoći, treba mu pružiti šansu, ovom Vijeću ministara treba potpora ovoga Parlamenta i naravno treba mu podrška i opoziciji i pozicije. Kada je zemlja u teškom stanju, kada se donose reformski zakoni, onda se u normalnim zemljama a BiH treba da bude normalna zemlja, ne treba gledati ko je pozicija a ko je opozicija. Ja sam gospodine Lagumdžija glasao za Izborni zakon, zato što je to bio reformski 124 zakon. Vi ste bili tada na vlasti. Glasao sam za zakon i dao sam svoj puni doprinos kada je u pitanju taj zakon. da ne govorim sada o nekim drugim stvarima koje smo činili u korist interesa države BiH i ponašali se naravno potpuno suprotno od načina na koji se vi ponašate. Toliko, hvala vam. Morao sam kazati ove činjenice, ove podatke. Ovo su statistički podaci, neka to javnost zna.
Krivi navod, gospodin Ivo Miro Jović, replika je li gospodin Lagumdžija. Izvolite gospodine Jović.
Vrlo kratko. Večeras sam dosta toga naučio jer smo pričali najviše o svemu osim o točci dnevnog reda. Iz tog što sam ja naučio, mogu razvidno reči u ovom Parlamentu nema na žalost, stranaka na vlasti i oporbe. Nismo to valjda danas možemo barem to zaključiti. A moj krivi navod niti su se tresla brda, niti se rodio miš nego miševi kolo vode.Treba danas pročitati osmrtnicu pa vidjeti što nedostaje u priči. Nema mačka, nedostaje mačak. I iz tih razloga, iz tih razloga želim reći da je to zato kriv navod. Mi ako mislimo se baviti ovim poslom, na ovakav način a proglasili smo da smo u stalnom zasjedanju, i to svoje stalno zasjedanje provodimo dva dana mjesečno, rušeći ustave i zakone.
Gospodin Ivo miro Jović, gospodin Zlatko Lagumdžija. Ja imam još gospodina Moranjkića. Replika gospodin Lagumdžija. Vi ste za raspravu prijavljeni. Nema više prijavljenih. Gospođa Leho, ne. Možemo li zaključiti raspravu. Mislim da smo zaista dali svima mogućnost da kažu. Zahvaljujem se. Gospodin Lagumdžija pa gospodin Moranjkić i ako je gospodin predsjedatelj tu, ako želi još nešto reči i zaključujem raspravu.
Da, moja replika je vezana za obražanje gospodina Džaferovića, pretpostavljam, tako da neki drugi ne bi replicirali, eto o kome se radi.
Okej, hvala lijepo.
Ja mislim da bi bilo korektno gospodine Džaferoviću, a vi imate uvid u to, da pogledate razne statistike koje kada bio na ovim sjednicama Parlamenta, ko je kada bio koliko aktivan pa će vam se sve samo kazati, ako budete htjeli o tome da vodite računa. Ja istina nisam bio na sjednici Parlamentarne skupštine kada je usvajan Izvještaj o radu Vijeća ministara jednogodišnji, za koji ste vi rekli da bi bilo dobro da on se podnosi. Na toj sjednici ja nisam bio. I vjerovatno je li neko drugi bio možda na toj sjednici. Izgleda da to jeste problem, što 125 niko nije bio na sjednici na kojoj Vijeće ministara je davalo svoj Godišnji izvještaj. To nije bila tema niti smo o tome mogli da razgovaramo. S druge strane, želim da vam kažem da za tih osam mjeseci, koliko sam bio predsjedavajući Vijeća ministara i to ste ćuli nekoliko puta od mene a očigledno vam prolazi kroz uši, ni jedan zakon Visoki predstavnik nije nametnuo Vijeću ministara u kojem sam ja sjedio kao predsjedavajući. A sugerišem da se referirate na Izvještaj Evropske komisije na osnovu kojeg smo mi napravili tih 16 oblasti u kojem vrlo jasno stoji, na petvrtoj strani, zadnji pasos na bosanskoj verziji, odozgo kad krenete zadnji na dnu, pa prelazite na novu stranicu i tamo kaže da je saziv skupštinski u vrijeme alijanse 2001. i 2.godine usvojio tri puta više zakona nego u prethodna dva perioda pre toga. To stoji u Izvještaju Evropske komisije. Također u tom izvještaju stoji da ovo Vijeće ministara za posmatrani prvi period od do tog izvještaja, do dakle unazad pet mjeseci, je usko grlo zbog kojeg je ponovo usporen trend koji je bio u vrijeme alijanse. To nisam ja napisao, to potpisao Kris P. I to ste mogli da vidite u onom izvještaju iz kojeg smo mi izvukli svoje zaključke. Također želim da vas ispravim, nisu zakoni koji su ovde dolazili, dolazili od ovog Vijeća ministara. Na žalost neki zakoni su došli direktno ovde bez ovog Vijeća ministara. I imali smo problem da proceduralno vidimo šta ćemo s tim. da ne govorim o zakonima koji su došli kao onaj koji smo danas imali na dnevnom redu, koji su došli bez stava Vijeća ministara o tome i vidjeli smo kako izgleda rasprava o tome. A to da tvrdite da koridor VC ste izmislili vi za ovog vakta ovde i da mi nismo je li,govorili, da se nije govorilo o tome. Nije se govorilo za to što se radilo o tome i ne želim gospođi Azri Hadžiahmetović da uzimam riječ, koja je vodila redor u kojem je tada bio i koridor VC i kad je počela gradnja koridora VC. Sve na tu temu bi bilo degutantno da vam objašnjavam. Ostali smo vam dokument koji se zove Posao i pravda, koji ste pobijedili ste na izborima i onda ste uzeli program prethodno vladajuće strukture i rekli ovo je naš program i mi ćemo ga realizovati. Nema problema, mi smo vam to ostavili. Pošto ste rekli da je jedini pokazatelj direktne strane ulaganja. Ja ću vam se referirati na još tri. To je društveni proizvod, to je industrijska proizvodnja i broj zaposlenih bi vam sugerisao da uzmete izlaganje gospodina Terzića kad nam je izlagao ovde Strategiju srednjoročnog razvoja, u kojoj možete da vidite da ti podaci o kojim vi govorite jednostavno nisu takvi. Inače, ustvari, dakle da završim.
Replika je sad
Gospodine Džaferoviću, vama je očigledno iz AID-a ostalo da pratite ljude a ne pokazatelje, onome što se dešava u ekonomskoj i socijalnoj sferi, pa i to ste pogrešno upratili kad sam ja u pitanju.
Moguli ja replicirati 126
Molim vas posljednja, gospodin Lagumdžija je rekao da se to odnosi na raspravu gospodina Džaferovića. Evo još gospodin Džaferović, replika ako se odnosi na gospodina Lagumdžiju. Gospodin Moranjkić i ako završnu riječ želi predsjedatelj Vijeća i zaključi.
Dakle, na ovu posljednju dakle izreku gospodina Lagumdžije koja predstavlja jedan najobičniji bezobrazluk, ja naravno nemam namjeru da odgovaram, osim da kažem da sam ja ponosan na svaki minut i svaku sekundu svoje karijere, pa i na ta tri mjeseca koliko sam proveo u Agenciji za informacije i zaštitu Republike BiH kao sekretar. I ja se naravno dičim svakom minutom svoje karijere gospodine Lagumdžija i nije meni dakle u krvi da pratim ljude. Naprotiv, ja to nikada nisam radio i nikada to neću ni raditi. Nemam potrebe za tim. Izašao sam ovde da vam kažem, da jednostavno izničete činjenice. Kada sam govorio o potrebi rasprave vezano za izvještaj Vijeća ministara za godinu dana, nisam rekao da je bila sjednica na kojoj vi niste bili. Vi ste to izvrgnuli ruglu, je li tako? I primjenili ste jednu tako, odabrali ste jednu taktiku ironije prema tom dijelu moje diskusije i govorili ste kao da sam rekao nešto što zaista nisam uopće kazao. Za vrijeme vlasti alijanse, Visoki predstavnik je nametnuo 20 zakona. To su također podaci koji su objavljeni u dokumentima ovoga Parlamenta. Do sada je Visoki predstavnik za ovih 16 mjeseci, a ja vam kažem uzmite dokumente, čitajte, dobili ste to kao poslanik vezano za parlamentarni saziv od 2000. do 2002.godine, nametnuo dakle za ovih 16 mjeseci nametnuo je 5 ili 6 zakona. Ja znam dakle sigurno da su to set krivičnih zakona i prvobitnom Zakonu o Sudu i Tužilaštvu BiH, to je 5 ili 6 zakona za 16 mjeseci. Nisam uopće rekao da vi u periodu od 2000. do 2002.godine niste donijeli više zakona nego što je to doneseno od 98. do 2000. ja tvrdim da ste donijeli više zakona i to pošteno naravno kažem. Ali kažem da je to broj od 60 i kažem da je za godinu odnosno evo za 15-16 mjeseci ovog saziva, doneseno onoliko koliko ste vi donijeli za 2 godine više za 20 ili 30% još. Nisam rekao da su svi zakoni koji su došli u parlamentarnu proceduru došli od Vijeća ministara, rekao sam da je to 95% zakona najmanje, ako se sjećate šta sam dakle kazao. I ostajem naravno kod toga i znam na koji zakon ciljate kada kažete da nisu svi zakoni doneseni i to sam pošteno kazao u svojoj diskusiji. Nisam rekao da nisu vođeni razgovori o koridoru VC i da nisu činjene aktivnosti ali morate priznati da je koridor VC u ovom sazivu, dobio pravo građanstva u državi BiH na osnovu validnih odluka Predsjedništva države i Vijeća ministara. U pogledu industrijske proizvodnje, ako ne vjerujete meni, uzmite statističke podatke. Ja sam vam neki od tih podataka i iznio. Industrijska proizvodnja u BiH u 2003.godini je veća nego što je bila u 2002.godini. Broj zaposlenih, pad broja zaposlenih, gospodine Lagumdžija pad broja zaposlenih je zaustavljen i u odnosu na januar 2003. u januaru 2004.godine nešto veći broj zaposlenih. Ovo samo radi istine. Ja vas još jedan put pozivam, ne radi Šefika Džaferovića nego radi svih nas i radi BiH, ja razumijem vašu potrebu opozicione borbe ali i ta opoziciona borba treba da ima svoj dignitet i treba da ima određeni nivo. Ja vam sugerišem dakle da je vodite tako da ona bude u interesu države BiH. Kada govorite o BiH govorite samo istinu. Nemojte dakle ništa izmišljati i nemojte da ovu zemlju predstavljamo u onom svijetlu, jer znamo da je izuzetno teška situacija u kojem ona ipak nije. Toliko, hvala vam. 127
Zahvaljujem se. Gospodin Moranjkić, završavamo raspravu.
Gospodine predsjedavajući, dugo sam razmišljao da li da se javim, ali ipak sam morao da nešto kažem jer ja ovu tačku sam vidio sasvim drugčije. Vidio sam je po meni ozbiljno, vidio sam je po meni ozbiljnije. Na žalost, ona je stavljena u kontekst, ona je stavljena na kolosjek koji ne služi na čast i ovom Parlamentu i ovakvoj situaciji kakva je uspostavljena. Ja sam ovu situaciju današnju, ovu tačku vidio kao jedno da ne kažem prijateljsko ali poslovno izvješćavanje o teškoćama i radu našeg vijeća ministara povezano sa ovim paramentom. Nikako nisam mogao da zamislim da će ova tačka izazvati toliko vrijeđanja, toliko emocija, toliko tenzija i toliko uzrujavanja koja opet nisu primjerna ja mislim jednom državnom Parlamentu. To je na žalost. Neko je uvijek u ovim situacijama pozicija, neko je opozicija. Pozicija obično i uvijek je ona koja mora da odgovara i za dobro i za zlo u periodu u kome i jeste pozicija. Da li je to tako kod nas? E to je malo diskutabilno i možda nismo baš na tom fonu uvijek svi. Opozicija obično u obliku monitoringa korektivnog faktora i realnog posmatrača i treba da drži sve na oku i nišanu i da u pravo vrijeme reaguje koristeći zakonsko pravo koje mu u krajnjem Poslovnik da. Ja sam ovde očekivao ono što je mislim dijelom i gospodin predsjedavajući Raguž rekao, da se kaže šta smo to uradili, šta nismo uradili, od onih poslaničkih pitanja preko svih programa koje smo sami napravili, od programa koje je nametnla međunarodna zajednica da ih radimo i uradimo kako bi stekli određene uslove koji su nam potrebni za ulazak u kojekakve od evropskih, svjetskih integracija do bijede koja luta ulicama i čeka od nas neko rješenje, vjerovatno ja neću da je stavljam baš direktno na dušu ni poziciji ni opoziciji, ona je objektivno tamo na ulici a to se možemouvjeriti kad izađemo iz ove zgrade i ja je ne bih etiketirao čija je. Ja sam očekivao da nam predsjedavajući kaže kakva mu je radna atmosfera u Vijeću ministara. Kako tamo idu poslovi, ovi koji su postavljeni kao dodaci u programu, dokle se došlo i da li opozicija koja je ipak rekla mi hoćemo da provjermo, eto tako da ja kažem povjerenje u vladi trebao da očekuje ta vlada da ćemo mi kazati šta smo mi uočili, da nije urađeno, još da se pogrešno radi, ili da se ne radi kako treba, kako bi trebalo da se radi i da se nađemo onda na nekom fonu da možemo kazati, gospodo jeste zadovoljili zadatke ili niste zadovoljili zadatke, glasat ćemo protiv ili nećemo glasati. Dakle, iz svega ovoga, ono što je gospodin kolega Jović rekao, treba izvući dobre pouke, bez obzira na to kakav je rezultat ovoga, ja neću reči glasanja nego ove čitave mučne situacije koja je ovde, to je po meni zadnja u krajnjem stvar i tu se slažem, rekao sam još jednom sa kolegom Jovićem. Ovo je bez potrebe dalo naboj, ovo je u demokratskom svijetu sasvim normalna stvar. Ja sam prije 7-8 dana tri dana proveo u Parlamentu Velike Britanije i slušao sam ovakve sesije i slične sesije. Ljudi, niko ni na kog diže ton. Traže ljudi da se ponovi stvar iznešena, da se provjeri, da se upiše, ako treba da se provjeri i da se demantuje ili iznese argumentima. Ovdje to nije tako. Za nas gospodo, ne možete reči da smo nekooperativna opozicija. Ja to kao čovjek, kao parlamentarac ne bi nikad mogao sebi prihvatiti i progutati to. To mi izgleda žuljavo u ustima i za to insinuacije stvarane na tom fonu, opet još jednom ne prihvatam. Ja zamjerim gospodinu predsjedavajućem Terziću, što je i to me razočaralo kad je rekao da je opozicija jedna vrsta neprijatelja ove države i ovog društva. Ja se tako ne osjećam, ne bih želio da se tako kvalifikujem jer ja hoću u ovom parlamentu koristiti svoja zakonska opoziciona prava ali istovremeno da i 128 konstruktivno djelujem i pomognem koliko mogu i to u poziciji i ovoj državi i ovom narodu koji me je izabrao. Ja nisam taj koji nije glasao ni za jedan zakon, pogotovu zakon koji smo mi sa pridjevkom rekli da je on reformski itd. naprotiv sam pokušao da sve dam od sebe da to prođe i takve atribute stvarno ne bih prihvatio. Oni me vrijeđaju i kao čovjeka. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, gospodine Moranjkiću. Zaključili smo raspravu. Prelazimo prije nego što, prelazimo na članak 120. postupanje po članku 120. našeg Poslovnika. Ja se zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravu. Posebno predsjedatelju Vijeća ministara bez obzira na određene intonacije i određenu vrstu politizacija ako mi dozvoljavate ovaj komentar. Ja mislim da je rasprava bila korisna i za nas zastupnike a nadam se i za gospodina Terzića i da ćemo i kao Parlament i kao Vijeće naći naćina i za bolju i kvalitetniju komunikaciju u izvršavanju ovih strateških prioriteta koje nam je prezentiralo Vijeće ministara i on sam kao predsjedatelj. Znači, po članku 120. stavak 1 nakon završetka rasprave, Prijedlog o nepovjerenju stavlja se na glasanje. Molim vas, dakle mi se izjašnjavamo o Prijedlogu skupine zastupnika o glasovanju o nepovjerenju, da budemo precizni znači da imate to u vidu. Ne, ne mislim ja sam dužan ovaj, pošto ja prvi put to radim, precizirati ovaj, gospodine Lagumdžija proceduru i ja sad molim zastupnike u Zastupničkom domu da se izjasne o Prijedlogu zastupnika za glasovanje o nepovjerenju Vijeća ministara.
....glasanjem za mi odbijamo Vijeće ministara
Mi glasujemo o vašem prijedlogu
Našem prijedlogu, hvala lijepo, dobro
Znači ljudi se opredjeljuju da li podržavaju vaš prijedlog ili su protiv. Molim vas da se izjasnimo o prijedlogu skupine zastupnika. Glasujete sad. Znači sa – 9 glasova za, protiv – 23, suzdržana – 2. Konstatiram da je prijedlog skupine zastupnika za glasovanje o nepovjerenju Vijeća ministara, nije prihvaćen, da je Vijeće ministara od strane Zastupničkog doma kao nadležnog doma za izbor, potvrdu i provjeru odgovornosti dobilo povjerenje za svoj rad. Ja se svima zahvaljujem i želim uspješan rad Vijeću ministara i predsjedatelju, gospodinu Terziću. Zaključujem, 12. točku. Prelazimo, molim vas mislim da sad možemo biti zaista malo odgovorni i završiti ovaj dnevni red za pola sata, ako smo, možemo to uraditi. Radimo i dalje gospodine Lagumdžija pošto 129 smo od oporbe dobivali kritike u smislu kako radimo, evo ja već praktično primjenjujem vaše sugestije i prelazimo na Ad.13. Imenovanje članova Komisije za koncesije BiH, što je vrlo važna stvar za BiH i za Vijeće ministara da može operativno raditi. Imate prijedlog kandidata koje je predložilo Vijeće ministara sa životopisima i ja otvaram raspravu o 13. točci Javlja li se neko za raspravu? Gospodin Beriz Belkić.
...Klub poslanika stranke za BiH neće podržati predložene kandidate iako smo mi stranka koja je već godinu i nešto dana ....se što prije uspostavi ova Komisija za koncesije. Podržati predložene kandidate nećemo iz slijedećih razloga.Dakle, osim primjedbi na sam izvještaj iz kojeg je teško vidljivo koliko je kandidata bilo koje i koje strukture, koje kompetentnosti itd. i o samom toku procedure, naše osnovne primjedbe su slijedeće. Dakle, imate uglavnom predložene kandidate iz državnih struktura, stručne saradnike, šefove kabineta itd. imate kandidate koji bi kao trebali da dolaze iz entiteta ili distrikta Brčko a očigledno da žive u Federaciji, i van te baze uslovno rečeno, dakle mi mislimo da predloženi kandidati nisu nivo potreba ovako značajne komisije, uključujući i ove razloge koje sam ja maločas rekao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Belkiću. Riječ ima gospodin Špirić, pa gospodin Gligorić, pa gospodin Novaković. To je redoslijed prijava.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege, kolegice, poslanici, uvaženi predsjedavajući Vijeća ministara, ja mislim inače kad su imenovanja, ono o ćemu sam maloprije govorio, želim sada da nastavim. Da bi ova zemlja uspjela, dakle vrlo je bitno da na odgovorna mjesta dolaze ljudi koji su spremni odgovoriti zadatku na tim mjestima. Moram da kažem da nisam ubjeđen da imena koja su predložena, svi zajedno kad bi sabrali da mogu napisati dvije rečenice o onome što će im biti radni zadatak. Sve su to dakle politički ljudi ali nije mi ni na kraj pameti samo što su politički ljudi, nego što pročitajte malo ove biografije, pa ćete vidjeti u šta se ljudi upuštaju kada pišu o sebi i zato sam ja pristalica dakle da sve ne stavljamo u istu ravan, da ukoliko moramo se pojedinačno izjasnimo o kandidatima. Ali evo, navešću samo jednu biografiju. Recimo, gospodina Amira Novalije, koji kaže, agresijom i brutalnim ratom na BiH njegov rad je nasilno, neopravdano prekinut, nastavio je itd. Ja mislim da mi biramo kandidate koji treba da udovolje onome što će im biti zadatak a da puste ocjenu i ono što se dešavalo onima koji su za to nadležni. Zato, me jako interesuje hoćemo li glasanjem danas potvrđivati neke stvari a građanima prićati sasvim druge priče. Žao mi je što ovde od pet, štest kandidata možda vidim dva kandidata koja bi mogla možda da udovolje ovom zadatku, imaju prijedloge bez obzira šta ovo što dijelim mišljenje gospodina Beriza Belkića, ja neću glasati za ovo ali bih bio zadovoljan ako bi smo se pojedinačno izjašnjavali o kandidatima. I mislim da je prošlo vrijeme grupnog glasanja za pet, štest 130 ili deset ljudi, mislim da je to najlošiji primjer ako želimo doći do dobrih kandidata za ono što, da ih odaberemo za posao koji ih očekuje. Mi smo do sada iz razloga što parlamentarna većina nema možda povjerenje jedni u druge, grupno gutali sve u ovoj zemlji i dolazili do ispod prosječnih rješenja. Zato vas molim da pokažete komociju kada su ljudi u pitanju. Ne sporim da predstavnici parlamentarne većine treba da daju kandidate, ali isto tako moram da vam kažem da nisam spreman glasati za ljude za koje cijenim da nisu u stanju udovoljiti zadatku koji nas, koji ustvari njih očekuje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Špiriću. Riječ ima gospodin Tihomir Gligorić.
Dame i gospodo, evo odmah na sledećoj tački smo vidjeli koliko dobro funkcioniše ta vlast i da joj je trebala godina dana da bi riješila ovo važno pitanje komisije, vezano za koncesiju u BiH. I danas sam ćuo jednog novinara koji kaže da su ovo izabrani ljudi kako bi bili pokriće mafije u BiH da rade neke poslove. Da se pošteno tome pristupilo, moglo se davno to pitanje riješiti. Prema tome, postoje objektivno neki razlozi veoma važni koji su doveli do toga da nismo do danas to pitanje riješili. Ja se također slažem sa gospodinom Belkićem i sa doktorom Špirićem o ne kompetentnosti praktično ovih ljudi koji su predloženi, čime opet dokazuje onu tvrdnju da se radilo o naručenim znači ljudima koji će trebati biti poslušni. Tako da ja ne mogu podržati znači ovaj prijedlog komisije i zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Riječ ima gospodin Novaković.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, kolege, ja bih podržao prijedlog gospodina Špirića da glasamo pojedinačno o kandidatima. Ne znam da li je to moguće sad ili nije, volio bih da znam. Ja mislim da jeste moguće. Ono što zaista imam rezerve prema ovim kandidatima, uz zaista također pristunu ovaj, potrebu da imamo ovu komisiju, znači vrlo izraženu potrebu da imamo komisiju, ja moram reči da od sedam članova komisije, dvoica su 43-će godište, a jedan 40-to. Dakle, prije bih rekao da su bliži savjetu penzionera nego ovako ozbiljnoj komisiji. Također sam iz ovih ovde prijava kandidata vidio da jedino je jedan Srbin napomenuo da nije član ni jedne stranke i da jedino Srbi ne idu u političke stranke, jedino Bošnjak je izjavio da je na njega izvršena agresija. Valjda smatrajući da su to veoma važne činjenice kako bi i jedan i drugi našli se u ovoj komisiji. Ovaj da nije pripadnik ni jedne političke stranke a ovaj da je otišao ili da je napustio ovaj, zbog brutalnog rata. Dakle, pridružujem se prijedlogu da se za članove komisije glasa pojedinačno i oni naravno članovi koji ne dobiju povjerenje, da Savjet ministara umjesto njih predloži druge, opet podrauzmjeva se iz te regije ili iz tog entiteta ili iz Brčko Distrikta i naravno iz te skupine naroda. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Novakoviću. Želi li još neko oko ovog, ako nema zaključujem raspravu. Molim vas gospodine Joviću evo daću vam riječ ali kratko jer stvarno evo i ja se trudim da vas pratim. Izvolite. 131
Ja želim reči vrlo kratko, za razliku od mojih prethodnika, vrlo afirmativno dvojici ljudi, to je Ivo Andrić i Nikola Antunović. Mene raduje što često unutar hrvatskog naroda govore kako zapadni hercegovci vode politiku od Hrvata što su obadvojica iz Bosne s ponosom.
Hvala lijepo gospodine Joviću. Nema više prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Molim vas, mi smo ovo dobili kao prijedlog Vijeća ministara i ja to tretiram kao prijedlog u cjelini. Nemojte sada da, izjasnimo se o prijedlogu u cjelini. Ako imate rezervi prema dijelu prijedloga, znači imate rezervi i prema prijedlogu u cjelini. Sve drugo je sada neozbiljno. I stavljam na glasovanje Prijedlog Vijeća ministara za imenovanje članova Komisije za koncesiju BiH i to u sastavu kao što ste dobili u prijedlogu. Treba li čitati? Hvala lijepo. Molim vas da se izjasnite o Prijedlogu Vijeća ministara za imenovanje članova Komisije za koncesije BiH. Glasujete sad. Znači prijedlog ima prostu većinu. Nema entitetsku. Ide na usuglašavanje u Kolegij. Možemo li se odmah? Znači idemo za izjašnjavanje i u drugom krugu. Sada glasujemo prvo, molim zastupnike iz Federacije da se izjasne ko je protiv ovoga prijedloga za imenovanje članova Komisije za koncesije BiH? Glasujte sad. Znači – 7 je protiv. Znači u Federaciji je prošao prijedlog za imenovanje članova Komisije za koncesiju. Molim zastupnike iz RS-a da se izjasne ko je protiv? Glasujte sad. Znači – 10 zastupnika iz RS-a je protiv. Tako da ovaj prijedlog za imenovanje članova Komisija za koncesije BiH nije prošao. Riječ traži gospodin Džaferović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ja tražim da se ovaj dio po entitetima glasanja provjeri tako što će se pojedinačno, putem sekretara Doma poslanici izjasniti. Imam pravo da to tražim. Izražavam sumnju u rezultate glasanja i tražim da se kada je glasanje po entitetima to evidentira odnosno provjeri putem sekretara i spiska.
Molim vas, poslovnički ovo utvržđeno kao mogućnost prema tome trebamo poštovati Poslovnik. Ja molim gospođu Branku ovaj, tajnicu Doma da provede proceduru. Izvolite Branka.
Hvala lijepo. Miloš Jovanović, protiv, 132 Ljiljana Milićević, protiv, Nenad Mišić, protiv, Momčilo Novaković, protiv, Mara Perkanović, protiv, Nikola Kragulj, protiv, Nikola Špirić, protiv, Molorad Živković, protiv, Jelina Đurković, za, dobro, Petar Kunić, nema ga tu, Mirko Blagojević, nije tu, Tihomir Gligorić, protiv, Elmir Jahić, za, Munib Jusufović, protiv. 10 – je protiv, za je – 2.
Dobro, zahvaljujem se gospođi Todorović. Konstatiram da prijedlog Vijeća ministara za imenovanje članova Komisije za koncesiju BiH nije dobio potrebnu većinu. Vidjeli smo na koji način. Procedura će se morati obnoviti. Prelazimo na točku četrnaest dnevnog reda, to je Ad.14. Prijedlog rezolucije o priznavanju statusa i prava nacionalnih manjina državljana bivše SFRJ u Republici Sloveniji, predlagatelj gospodin zastupnik Sead Avdić Prijedlog rezolucije smo dobili. Upućen je nadležnoj komisiji. Nadležna komisija je bila Komisija za ljudska prava i migraciju izbjeglice i azil, koja nam je dostavila izvješće 8.travnja. Komisija je podržala načela Prijedloga rezolucije, prihvatila tekst rezolucije kako je predložio predlagatelj i tekst rezolucije dopunila tekstom koji imate u izvješću. Otvaram raspravu o Prijedlogu rezolucije. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Molim vas da se Dom izjasni o Prijedlogu rezolucije sa dopunom predloženom u izvješću komisije. Molim vas da glasujete sad. Sa – 23 glasa za, protiv – 4, suzdržanih – 5. Dovoljno za entitetsku većinu.Konstatiram da je Prijedlog rezolucije o priznavanju statusa i prava nacionalnih manjina državljana bivše SFRJ u Republici Sloveniji, predlagatelja zastupnika Seada Avdića, usvojen u Zastupničkom domu. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na petnaestu točku dnevnog reda, to je Ad.15. Prijedlog rezolucije o privremenom moratoriju na članak 121. Poslovnika Doma, predlagatelj zastupnik Nenad Mišić On je podnio ovaj prijejdlog rezolucije 24.02. Rezolucija upućena na prethodno razmatranje nadležnoj komisiji. Dom je odredio Ustavno-pravnu kao nadležnu koja nam je 20. travnja ove godine dostavila izvješće. Vidjeli ste da Ustavno-pravna komisija nije podržala prijedloge rezolucije 133 i konstatirala je da se prijedlogom rezolucije, makar i privremeno ne mogu suspendirati odredbe Poslovnika. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zahvaljujem se. Molim vas da se izjasnimo o Prijedlogu rezolucije gospodina Nenada Mišića. Molim vas glasujte sad. Za – 13, protiv – 15, značiS Prijedlog rezolucije gospodina Nenada Mišića, nije dobio potrebnu većinu. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na šesnaestu točku, to je Ad.16. Izvješće Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu zakona o važnosti javnih isprava. Zajednička komisija oba doma dostavila nam je Izvješće o suglašavanju identičnog teksta Zakona o važnosti javnih isprava u BiH. Komisija je kao što ste vidjelu usuglasila identičan tekst usvajajući četiri amandmana. Molim vas da se izjasnimo o Izvješću komisije. Glausjte sad. Sa – 28 glasova za, nitko protiv, nitko suzdržan. Dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je Zastupnički dom usvojio Izvješće Zajedničke komisije, a time je konačno usvojen i Zakon o važnosti javnih isparava u BiH. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na sedamnaestu točku dnevnog reda a to je, Ad.17. Izvješće Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zastavi BiH Dobili ste Izvješće Zajedničke komisije. Komisija je usuglasila identičan tekst zakona sa usvajanjem jejdnog amandmana na članak 5. Molim vas da se izjasnimo o Izvješću Zajedničke komisije. Glasujte sad. Sa – 34 glasa za, nitko protiv, nitko suzdržan. Konstatiram da je Dom jednoglasno usvojio Izvješće Zajedničke komisije, čime je konačno usvojen i Zakon o Izmjenama i dopunama Zakona o zastavi BiH. Zahvaljujem se zastupnicima. Prelazimo na osamnaestu točku dnevnog reda, to je Ad.18. Izvješće Komisije za ljudska prava imigracije, izbjeglice i azil, o stanju ljudskih prava u predmetu tržnice Arizona. Izvješće komisije ste dobili. Komisija je u s vezi s problemima vezanim za tržnicu Arizona, usvojila određene zaključke i mjere. Prema članku 40. stavak 1 pod g) komisija povodom razmatranja peticije o svezi povredama ljudskih prava, i osnovnih sloboda usvajajući odgovarajuće mjere, obavještava ovaj dom o usvojenim odlukama. Sukladno ovoj odredbi Dom ovo izvješće prima k znanju i može naravno dati potporu mjerama, odlukama koje komisija je donijela. Ima li potrebe za raspravu? Želi li neko komentirati? Dobro, Izvolite gospođo Sopta. 134
Meni se čini da je ovo ipak malo hajde da kažem, poslije ovoliko truda i poslije pustih diskusija i rasprava i našeg rada, pomalo hajde, ne fer da bude, prvo osamnaesta točka, da se raspravlja o njoj u 10:30 naveće. Ja bih predložila predsjedavajućem, ako je moguće da se stavi negdje na slijedeću sjednicu, pa da se raspravlja nekako o tome, jer mislim da je to ipak tema koja zaslužuje onaj, pozornost jer ovde riječ je o drastičnom narušavanju ljudskih prava.
Možemo li prihvatiti ovaj prijedlog? Mislim da je konstruktivan. Gospodine Lagumdžija Izvolite.
Ja se slažem sa gospođom Soptom da onog trenutka kad neko poslije 12 sati i ustanju da nam signalizira kao što je ona sada uradila, da nailazimao na jednu jako važnu tačku, mislim da bi bilo ovaj, korektno da poslušamo to. Nema potrebe da treniramo na sebi, ali ja bih također zamolio gospodine predsjedavajući, ovakav princip nije uovažen kad sam ja intervenisao na sličan način sam smatrao da smo neke ovde prebrzo uradili, smatrajući upravo iz istih razloga kao vi, ali to ne znači da će sada biti ....ono kako ste vi rekli jer ja zaista uvažavam sve što ste vi rekli i nije korektno da vam zamjeram što ste bili protiv takvog principa kad smo mi tako nešto tražili. Slažem se s vama u potpunosti, mi ćemo vas podržati, ali bih vas također zamolio gospodine predsjedavajući, kad dođemo poslije još na neke takčke dnevnog reda, da se probamo ponašati. Ja imam na neku od narednih tačaka, čak na jednu ratifikaciju imam pitanja ovde da mi neko odgovori, šta to ratificiramo? Dakle, slažemo se ovim, ako hoćete da sutra idemo da skidamo tačku po tačku po kojoj neko sugeriše pristup ili da ovde stanemo skroz.
Dobro, zahvaljujem se gospodine Lagumdžija. Ja mislim da dosadašnji rad nije bio na uštrb kvalitete rasprave ni po jednoj točci. Ako sad cijenimo da možemo, pošto su ostale točke koje mogu sačekati narednu sjednicu, ja mogu prihvatiti da ovde stanemo i da nastavimo na rarednoj sjednici. Molim vas da sada ne pravimo presedan između ove tri točke, nego da ih ostavimo za narednu sjednicu. Biće vrlo brzo i da završimo ove. Da nastavimo dakle od 18-te točke dnevnog reda.Hvala lijepo. A da čudim se gospodine Novakoviću, stvarno. Izvolite, mislim gledajte
S obzirom da imate prijedloge za izmjene članova komisije i da zaista neki od nas su već u previše komisija, a drugi nedovoljno angažovani, ne vidim uopšte razloga šta je problem da se ratifikuju sporazumi koje inače ratifikujemo na način kako ratifikujemo i da zamjenimo (?) članove komisije. A ova tačka nije sporna da ova tačka, možda ja nisam dobro razumio. Dakle ja se slažem da ovu tačku odložimo a da ....ostale nastavimo. Učinilo mi se da sam čuo prijedlog da prekinemo sjednicu, na to mislim. Izvinjavam se. 135
Ne, ne gledajte. Možemo dakle se odlučiti da prihvatimo prijedlog da 18. točka bude ostavljena za nardednu sjednicu, da završimo imenovanje komisije ratifikaciju ili da zaustavimo sada. Hoćemo li ići prvo Molim vas, možemo li biti konstruktivni? Dajte stvarno ja sam danas jedan strašan pritisak izdržao, prilično neprincipjelan i pokazao da mogu uvažiti raspoloženje. Dajte da nađemo, da završimo sjednicu kad smo ovoliko vremena ostavili. I moja sugestija je da prihvatimo prijedlog, jer je zaista uloženo puno truda od komisije, zaista je uloženo puno truda, važno je pitanje. Ovo je jedna od temeljnih uloga Parlamenta, da to ostavimo za narednu točku. Ovo su drugo, ove dvije točke 19. i 20. ja isto prihvaćam da ih možemo danas završiti i ovaj staviti u funkciju komisije. Evo gospodin Lagumdžija, ako želite izvolite, ali evo stvarno,
Ja bih volilo da se sačeka 20 pod a) također odloži za slijedeću sjednicu, da nam dođe neko iz Vijeća ministara i kaže šta to mi ratificiramo ova 32 miliona dolara.
Pod a) je li?
Da, pod a)
Dobro
Da nam kaže o čemu jer iz materijala koji smo dobili se to ne vidi. Ako neko zna da obrazloži,
Dobro, zahvaljujem se. Mislim da na ovaj način možemo izaći, točku 18. Izvješće Komisije za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil, o stanju ljudskih prava u predmenu tržnica Arizona, ostavljamo za narednu sjednicu. Suglasni smo oko toga. Hvala lijepo. Prelazimo na devetnaestu točku, Ad.19. Razrešenje, imenovanje članstva komisija Zastupničkog doma U Domu odnedavno imamo dva nova zastupnika. Tim povodom od klubova smo dobili prijedloge o imenovanju novih zastupnika u komisije. Od Kluba SDA imamo prijedlog da se u Komisiju za ostvarivanje ravnopravnosti spolova u BiH umjesto gospođe Seade Palavrić imenuje 136 gospođa Mubera Ušanović, a u Administrativnu komisiju umjesto Šefika Džaferovića također da se imenuje gospođa Mubera Ušanović. Molim da se izjasnimo, možemo li se izjasniti o ovim prijedlogzima? Molim Dom da se izjasni o prijedlozima koje sam pročitao. Molim vas da glasujete, sad. Sa – 33 glasa za, nitko protiv, nitko suzdržan, konstatiram da je Zastupnički dom umjesto gospođe Seade Palavrić, imenovao gospođu Muberu Ušanović, u članstvo Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti spolova u BiH, a umjesto Šefika Džaferovića gospođu Muberu Ušanović u članstvo u Administrativnoj komisiji. Zahvaljujem se. Od Kluba SDS-a dobili smo prijedlog da se u Komisiju za vanjsku trgovinu i carinu umjesto gospodina Novakovića, Momčila novakovića imenuje gospođa Mara Perkanović i u Komisiju za ljudska prava i migracije izbjeglice i azil, umjesto gospodina Miloša Jovanovića, također gospođa Mara Perkanović. Molim Dom da se izjasni o ovom prijedlogu. Glasujte sad. Konsatatiram da je sa – 33 glasa nitko protiv, nitko suzdržan, Zastupnički dom imenovao gospođu Maru Perkanović umjesto gospodina Momčila Novakovića u članstvo Komisije za vanjsku trgovinu i carine, a umjesto gospodina Miloša Jovanovića u članstvo Komisije za ljudska prava i migracije, izbjeglice i azil. Zahvaljujem vam se. Klub zastupnika HDZ-a predložio je promjenu članova u Izaslanstvu Parlamentarne skupštine u srednjoevropskoj inicijativi, i predlaže da se umjesto gospodina Filipa Andrića u članstvo Izaslanstva imenuje gospodin Vinko Zorić. Molim vas da se izjasnite o ovom prijedlogu. Glasujte sad. Konstatiram da je Dom sa - 33 glasa za, nitko protiv, nitko suzdržan, jednoglasno prihvatio prijedlog da se gospodin Vinko Zorić umjesto gospodina Filipa Andrića imenuje u Izaslanstvo Parlamentarne skupštine BiH u srednjoevropsku inicijativu. Zahvaljujem se zastupnicima na ovom galsovanju i razumjevanju.
Ti Martine nisi upamtio. Dakle umjesto Filipa Andrića također u Komisiji za financije, Ruža Sopta.
Možemo li se izjasniti o ovom prijedlogu. Molim Dom da se izjasni. Glasujte sad. Sa – 31 glas za, nitko protiv, nitko suzdržan, konstatiram da je umjesto gospodina Filipa Andrića u članstvo Komisije za finansije i proračun imenovana gospođa Ruža Sopta. Zahvaljujem se. Time smo iscrpili 19. točku dnevnog reda. 137 Prelazimo na dvadesetu, to je Ad.20. Davanje suglasnosti za ratificiranje, Pa sad u skladu sa ovom izmjenom koju smo prihvatili, predlažem da se Dom izjasni. Riječ je tražio gospodin Novaković, izvolite
...se nisam složio da se pod a) skine sa dnevnog reda. Znači ne slažem se da se ovo skine sa dnevnog reda. Ne vidim ni jednog zaista razloga da to skinemo. Ako već ratifikujemo ostale, ja onda tražim da se mi izjasnimo o tome da li smo za skidanje
Dobro. Ja želim zbog korektnosti inicijativa zastupnika staviti prijedlog gospodina Zlatka Lagumdžije da se točka 20. pod a) ostavi za narednu sjednicu, i da se osigura obrazloženje nadležnih Vijeća ministara. Molim da se izjasnimo o prijedlogu gospodina Lagumdžije. Glasujte sad, ko je za? Za – 29,22, - 10 protiv, i 1 suzdržan. Dovoljna entitetska većina, prihvaćen je prijedlog gospodina Lagumdžije i davanje suglasnosti za ratificiranje pa pod a) prvog amandmana Sporazuma o kreditnom sporazumu između BiH i Evropske banke za obnovu i razvoj...na narednoj sjednici. Molim vas, sada smo na redu je dakle davanje suglasnosti za ratificiranje, pa Sporazuma između BiH i Švicarske konfederacije o unapređenju i recipročnoj zaštiti investicija, Sporazuma o znanstveno-tehičkoj suradnji između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore i Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore o povratku izbjeglih osoba iz BiH i Srbije i Crne Gore. Otvaram raspravu o davanju suglasnosti za ratificiranje ova tri sporazuma. Želi li neko? Ne želi niko, zaključujem raspravu. Možemo li se izjasniti u paketu. Molim Dom da se izjasni o davanju suglasnosti za ratificiranje ova tri sporazuma. Glasujte sad. Konstatiram da je Zastupnički dom sa – 31 glasom za, jednoglasno nitko protiv, nitko suzdržan, dao suglasnost za ratifikaciju Sporazuma između BiH i Švicarske, konfederaciju unapređenju i recipročnoj zaštiti investicija, Sporazuma o znanstveno-tehničkoj suradnji između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore i Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Srbije i Crne Gore o povratku izbjeglih osoba iz BiH Srbije i Crne Gore. Zahvaljujem se zastupnicima i zaključujem današnju 35. sjednicu Zastupničkog doma. Sjednica završila sa radom u 22:45 sati.