Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 96 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se dr Orliću. Kolege poslanici, ja ću kao prvo, kao pravi srpski domaćin, čestitati današnji dan – Spasovdan, svim građanima Beograda slavu Spasovdan. Čestitao bih i slavu manastira u Labukovu, to je Vaznesenje Gospodnje, našem starešini manastira Varnavi, da na ovaj dan i u narednom periodu budemo zdravi i živi i da sreća i zdravlje i pamet služi sve nas ovde u Srbiji. To je za mene najbitnije. Jedna od stvari koju bih rekao isto da je apel i poziv svih nas ovde koji smo u Skupštini i van Skupštine da se naši ljudi vakcinišu, da je u mom Svrljigu, gde ja živim, više od 50% ljudi vakcinisanih. To je velika stvar, jer je to jedini način da se izborimo sa ovom pandemijom. Apropo svega toga ja ću sada postavi poslaničko pitanje Ministarstvu zdravlja, vojnom ministarstvu, a vezano je za Vojnu bolnicu u Nišu, pošto je naš predsednik Aleksandar Vučić unazad mesec dana bio sa našim predstavnicima opština sa Nišavskog okruga u Gadžinom Hanu gde je i rekao, najavio da će Vojna bolnica u Nišu početi da prihvata pacijente civile sa teritorije Jugoistočne Srbije, sa teritorije Nišavskog okruga. Do dana današnjeg još to nije počelo. Pitam načelnika ili upravnika Vojne bolnice u Nišu - kada će se potpisati ugovor sa RFZO da se omogući civilnim licima da mogu da se leče u Vojnoj bolnici zato što veliki broj naših građana ima veliko poverenje u vojsku, u naše vojnike, u vojne doktore, a imamo i veliko poverenje u našeg predsednika Srbije koji je to isto najavio? Voleo bih da to bude urađeno što pre da mi koji živimo na teritoriji Nišavskog okruga, na teritoriji jugoistočne Srbije da imamo mogućnost da se lečimo i u Vojnoj bolnici, da tamo sa ljudima koji znaju svoj posao, normalno to važi i za ove ostale naše doktore u Kliničkom centru u Nišu u Domu zdravlja u Nišu, Dom zdravlja Svrljig i svih ostalih domova zdravlja i u njih imamo poverenja, ali jeste i potreba i to velika potreba da Vojna bolnica u Nišu krene sa prijemom pacijenata, odnosno da radi sa civilnim pacijentima. Inače, mogu da kažem i to da VMA u Beogradu, VMC u Novom Sadu već sarađuje i radi sa civilnim pacijentima. To je velika potreba za nas koji živimo na jugoistoku Srbije i moje pitanje je kada će se potpisati taj ugovor? Kada će krenuti da Vojna bolnica u Nišu počinje da prima pacijente koji žive na teritoriji Jugoistočne Srbije. Još jedna od velikih stvari jeste i to kako sam malopre rekao, ja bih se još jednom zahvalio svim medicinarima, doktorima, sestrama, medicinskom osoblju, vozačima u Domu zdravlja i svima onima koji rade u domovima zdravlja, u kliničkim centrima da zahvalim na poštovanju, na volji i želji da pomognu svim našim pacijentima. Evo polako ali sigurno, naša zemlja Srbija dolazi do blizu 50% vakcinisanih pacijenata, odnosno vakcinisanih ljudi protiv Kovida, što je dobar znak da ćemo imati šanse da se izvučemo i da počnemo normalno da živimo, da počnemo da pravimo slavlja, da pravimo veselja, da pravimo sve ono što naš pravoslavni narod i srpski narod ovde u Srbiji želi. Još jednom bih se sada i zahvalio mojim prijateljima iz Prijepolja, ljudima koji su stvarno dobri domaćini, koji su me ugostili unazad nekoliko dana, gde sam kao gost i kao narodni poslanik obišao mog kolegu Samira, gde su se ljudi ponašali domaćinski i još jednom hvala svima koji poštuju sve nas i ja ću još jednom pozvati sve sugrađane, sve građane Srbije da se vakcinišu. Još jednom čestitam slavu grada Beograda, Spasovdan, i svima želim zdravlje, sreću i uspeh u životu. Sve najbolje.
Zahvaljujem. Reč ima Mirsad Hodžić.
Poštovani, danas želim da pokrenem jednu jako bitnu temu, da prenesem molbe i strahove građana Sjeničko-Pešterske visoravni. Naime, juna meseca ove godine planirana je vojna vežba na Pešteru. Tim povodom su naše sugrađane, kao i sugrađani koji žive na prostoru Pešterske visoravni gde se planira izvođenje ove vežbe posetili vojni oficiri, potpredsednik Opštine Sjenica i od njih eksplicitno i pod pretnjom tražili da napuste svoja domaćinstva za vreme održavanja pomenute vežbe. Želim da naglasim da se radi o ljudima koji žive isključivo od poljoprivrede i koji čak ni pri surovim uslovima koji vladaju na Pešterskoj visoravni nisu odlučili da napuste svoja ognjišta, kao da klima i siromaštvo nisu dovoljno otežavajuća okolnost. Na Pešteru se planira u letnjim mesecima održavanje vojne vežbe u isto vreme kada je i najintenzivnija poljoprivredna aktivnost. Oko prostora na kome se planira vojna vežba postoji više stotina domaćinstava u sklopu nekoliko velikih sjeničkih sela. Nemoguće je, dame i gospodo, sa tog prostora ukloniti nekoliko hiljada ovaca, kao i više stotina goveda. Na istom prostoru je postavljen i veliki broj košnica. Da stvar bude gora među sugrađanima koji su mi se obratili za pomoć ima dosta starijih lica obolelih od više hroničnih bolesti za koje je ovaj dolazak oficira značio dodatni stres. Pored toga što se ovih hrabri ljudi bore sa siromaštvom i surovim klimatskim uslovima koji vladaju na Sjeničko-Pešterskoj visoravni sada moraju da vode borbu za svoja prava garantovana Ustavom Republike Srbije pa se tako od porodice Arifa Brolića, Sucaka Tahirovića i drugih traži da napuste sopstvena imanja od nekih 150 hektara kako bi taj prostor bio korišćen za vežbu. Mene zanima – ko su ti ljudi koji su se drznuli da na jedan tako eklantantan način krše Ustav ove zemlje, a podsetiću vas da član 58. Ustava Republike Srbije jasno definiše pravo na imovinu. Pomenute porodice će pravdu ukoliko se vežba ne otkaže morati da potraže pred sudom i zaštitu od međunarodne zajednice. Ovakvim postupcima se šalje jako loša poruka Bošnjacima, da oni nisu sigurni da na svojim imanjima i da se Ustav može kršiti kada su Bošnjaci u pitanju. Zašto država ne pomogne ovim napaćenim ljudima na način da im omogući osnovne uslove za život kao što su struja i voda? Ljudi su nam se obratili poučeni iskustvom sa pređašnjih vojnih vežbi gde nakon što se vojska povuče ostaje haos, uništena priroda i spaljena zemlja. Naime, nakon svake vežbe oni su morali iznova ograđivati svoja imanja, popravljati katune i ravnati zemlju. Nemilim događajima nije kraj, pa je tako više stoke uginulo posle vežbe, jer bi na ispašu umesto trave progutali gelere ili neki toksin. Najtragičniji događaji su ranjavanje građana, kao i stoke, gelerima i zaostalim ne ispaljenim granatama, a ovakve vesti nikada nisu stigle do šire javnosti. Njihovi proizvodi, mleko i sir koji bi trebali da budu pet puta skuplji, jer potiču sa planinsko zdrave sredine, organska hrana. Posle ovih vežbi drastično gube na kvalitetu i ceni, te su na taj način ovi ljudi direktno ekonomski oštećeni. Sa ovog mesta tražim od ministra Vojske Stefanovića, načelnika generalštaba Mojsilovića i predsednika Republike Vučića da u najskorije moguće vreme narede izmeštanje vojne vežbe sa Peštere i na taj način omoguće našim sugrađanima da u miru i rahatluku žive i obrađuju svoju zemlju, bez straha da će nakon održavanja vojne vežbe na njihovim imanjima jedino korov moći da raste. Još jednu stvar želim da dodam. Ovo mesto gde se planira vojna vežba je rezervat prirode, Peštersko polje, mesto gde rastu retke vrste biljaka i gde žive endemske vrste životinja, kao što su beloglavi supovi i druge. Zbog svega navedenog, kao i zbog straha koje lokalno stanovništvo vuče još iz ratnih 90-tih godina, znajući da odgovorni za zločine u Sjeverinu, Kukurovićima i Strpčnima još uvek nisu procesuirani. Smatram da je održavanje vežbe apsolutno nedopustivo i zahtevam njeno najhitnije otkazivanje. Naše šume ste dali Ivanjici, rudnik uglja Despotovcu, jezero Novoj Varoši itd, a za uzvrat nam šaljete avione, helikoptere i tenkove. Gde je tu jednakost. Jesmo li mi to građani drugog reda? Kakvu nam to poruku šaljete.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednica Narodne skupštine Elvira Kovač.
Zahvaljujem poštovani potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici. Nacionalna strategija za rodnu ravnopravnost utvrđuje kao ciljanu vrednost da sve žene na selu budu pokrivene zdravstvenim i penzijski osiguranjem. Od kolikog je ovo značaja, govori između ostalog i podatak da duže od godinu dana kod lekara nije bilo 16,5% žena na selu, odnosno da skoro 2% žena nikada nije ni bilo na zdravstvenom pregledu. Izuzetno važan korak su i odluke Ustavnog suda od kraja prošle godine, tačnije od 3. decembra 2020. godine kojima je Ustavni sud Srbije utvrdio da nisu u saglasnosti sa Ustavom određene odredbe Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koja s jedne strane to su odredbe koje isključuje pravo na naknadu plate ili zarade roditelja za vreme odsustva sa posla radi posebne nege, znači nege bolesnog deteta, u slučaju da je već ostvareno pravo na dodatak za pomoć i negu drugog lica. Drugo pitanje. Takođe odredbe koje je Ustavni sud Srbije proglasio protivustavni se odnose na majke poljoprivrednice osiguranice. Savez vojvođanskih Mađara je od samog stupanja na snagu Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom koji smo ovde usvojili u julu 2018. godine ukazivao na određene diskriminatorske odredbe ovog zakona, koje između ostalih, ženama poljoprivrednicama se naknada po osnovu rođenja i nege deteta i posebne nege deteta obračuna na drugačiji način i po drugim uslovima, znači od onoga što je slučaj sa ostalim ženama. Napravljena je razlika prilikom utvrđivanja lica koja imaju pravo na naknadu, pa je tako predviđeno da naknadu može ostvariti žena koja je 18 meseci pre rođenja deteta ostvarivala prihode po osnovu zaposlenja, samostalne delatnosti, ugovora o delu ili ugovora o privremenim i povremenim poslovima, dok je za žene koje su poljoprivrednice osiguranice kao uslov za sticanje naknade predviđeno da su one osigurane ne 18 već 24 meseca pre rođenja deteta. Upravo zbog toga smo početkom marta ove godine, ovde u ovom visokom domu, sam ja u ime poslaničke grupe SVM postavila pitanje, tražila obaveštenje od Ministarstva za brigu o porodici i demografiju, u toku pripreme predviđenog Nacrta o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Raduje nas da je ovaj predlog prošao Vladu Republike Srbije i da se on trenutno nalazi u skupštinskoj proceduri i da ćemo negde u poslednjoj nedelji ovog meseca raspravljati o ovom predlogu i da će se konačno na ovaj način ispraviti nepravda, znači razlika koja je napravljena između žena poljoprivrednica koje dobiju decu i onih koje su osigurane po nekom drugom osnovu. U svakom slučaju će to biti 18 meseci. Ali nezavisno od rođenja i nege deteta, žene poljoprivrednice svakog dana rade skoro sat vremena više od muškaraca, s tim što za žene sve statistike ukazuju na to da 60% svog vremena se bave tzv. neplaćenim poslovima i dodatno 17,8% žena poljoprivrednica nema zdravstveno osiguranje. Najčešće su naravno one zdravstveno osigurane preko svojih partnera, supruga, a u malom broju lično, kao poljoprivrednice osiguranice, to je tek svaka deseta ili još manje, negde oko 9% tih žena. Žena su manjina među zaposlenima na imanju, žene čine 55% nezaposlenog ruralnog stanovništva i 74% neplaćenih pomažućih članova poljoprivrednih gazdinstava. Broj gazdinstava registrovanih na žene, prema podacima Uprave za agrarna plaćanja je sada već recimo porastao na 26%, uvek je bio ispod 20%. procenat muškaraca koji su vlasnici poljoprivrednog zemljišta je dva puta veći od procenta žena, a čak 88% seoskih kuća u seoskim područjima pripadaju muškarcima, znači vlasnici su muškarci. Znamo da je na pokrajinskom nivou uvedeno nekoliko mera da se upravo ispravi ova neravnopravnost. Upravo zato je naše pitanje, odnosno obaveštenje koje tražimo pošto je ovo multisektorsko pitanje od Ministarstva poljoprivrede, ali i od ministra bez portfelja zaduženog upravo za selo, pa i od Ministarstva za ljudska i manjinska prava i društveni dijalog i socijalna pitanja koja su te mere koje su predviđene za žene poljoprivrednice kako bi se koliko, toliko one motivisale i izjednačile ove razlike između žena i muškaraca na selu. Hvala.
Hvala. Reč ima Dubravka Kralj.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje koje interesuje najmanje 200.000 ljudi koji prema zvaničnoj statistici žive u vanbračnoj zajednici. Upućujem ga Ministarstvu pravde, a odnosi se na mogućnost izmene Zakona o nasleđivanju u smislu da se i u tom propisu vrši usklađivanje sa Ustavom koji predviđa ravnopravnost bračne i vanbračne zajednice, pri čemu kada kažem vanbračna zajednica naravno mislim na trajniju zajednicu života muškarca i žene između kojih nema bračnih smetnji. Kao što sam rekla, Ustav Republike Srbije propisuje da su vanbračna i bračna zajednica ravnopravne. Taj princip je razrađen u nizu propisa, počevši od Porodičnog zakona, preko krivičnog procesnog zakonodavstva, Zakona o obligacionim odnosima, pa sve do Zakona o PIO. Recimo, prema Porodičnom zakonu, imovina koju su vanbračni partneri u toku trajanja te vanbračne zajednice stekli radom, jeste njihova zajednička imovina i u slučaju eventualnog razlaza imaju pravo na deobu te imovine, odnosno jedan partner ima pravo da potražuje udeo u imovini drugog. No, u slučaju njegove smrti prema zakonskom rešenju nema pravo ni na šta, jer prema Zakonu o nasleđivanju vanbračni partner nije u krugu zakonskih naslednika, odnosno nema pravo na nasleđivanje. Dame i gospodo, dopadalo se to nama ili ne, bilo to dobro ili ne, trend zajedničkog života bez sklapanja braka jeste realnost koju Zakonom o nasleđivanju moramo da uvažimo zato što postoji niz primera parova koji godinama žive zajedno i imaju zajedničku ženu, ali se iz ko zna kojeg razloga nisu venčali, što ne sme da bude prepreka deljenju imovinske sudbine. Daću jedan primer koji sam nedavno čula, to je primer muža i žene koji su se venčali, dobili dete, živeli par godina srećno, posvađali se, razveli se, nakon toga se pomirili, dobili još dvoje dece, živeli zajedno još deceniju, zatim je vanbračni suprug preminuo i nakon toga njegova vanbračna supruga nije imala pravo da ga nasledi, što svakako složićemo se da jeste apsurd o kome gospodin Fila i ja već mesecima razgovaramo. Kada smo to rekli, mnogi su bili iznenađeni, jer zapravo ni ne znaju da je tako, ni ne znaju da vanbračni partner nema pravo na nasleđivanje, koje smatramo da bi trebalo priznati. Dakle, ovo i jeste za čuđenje, posebno kada se uzme u obzir da je usaglašavanje sa Ustavom izvršeno Zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, prema kom vanbračni partner ima pravo da nasledi penziju preminulog partnera. Potpuno sam svesna teškoća u dokazivanju, potpuno sam svesna da su zloupotrebe moguće, ali mislim da se dobrim normativnim rešenjem te teškoće mogu prevazići. Evo, dokaz je Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju. Smatram da isti princip treba predvideti i Zakonom o nasleđivanju, jer ovakvo rešenje kakvo je sada dovodi do nepravičnih situacija, eto dala sam i primer. Ovakvo stanje demantuje ustavni princip o ravnopravnosti bračne i vanbračne zajednice. Tek kada se to uradi, tek onda bi moglo da se razmišlja o priznavanju naslednih prava nekim drugim parovima. Hvala vam.
Hvala vama. Reč ima Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Dame i gospodo narodni poslanici, pre nekoliko dana na društvenoj mreži Instagram upućene su stravične pretnje ubistvom predsedniku države Aleksandru Vučiću. U pitanju je izvesni Gvozdenović Petar, inače lice sa poternice, izvršilac različitih krivičnih dela, koji je napisao - Čeka te metak 9 mm, aludirajući na kalibar. U međuvremenu je taj čovek uhapšen. Iskoristio bih priliku da čestitam pripadnicima MUP na efikasnosti, kao i Tužilaštvu za visoko-tehnološki kriminal. Međutim, ono što je zanimljivo to je da, osim par medija, osim nekolicine medija i nekoliko funkcionera SNS koji su skrenuli pažnju na ove pojave i apelovali da nadležni organi reaguju na ovakve monstruozne pretnje, gotovo niko drugi nije našao za shodno da se ozbiljnije pozabavi ovim. Ja sad pitam - da li je moguće da ovo više nije vest za pojedine medije u Srbiji? Kada je ovo prestalo da bude tema? Da li je moguće da smo se navikli na pretnje ubistvom? Da li je moguće da je to postala normalnost u Srbiji? Da li je normalno da se predsedniku države gotovo svakodnevno preti ubistvom i da se niko više ne potresa zbog toga? Ne prođe nedelja bez pretnji ubistvom koje su upućene Aleksandru Vučiću ili članovima njegove porodice. Teško da i jedan dan može da prođe a da se ne pročitaju najrazličitije uvrede i napadi na Vučića na raznim opskurnim portalima tzv. opozicionim medijima, kako štampanim tako i elektronskim, čitaj Đilasovim, društvenim mrežama, itd. To vam je upravo odgovor na pitanje ko konstantno generiše ovakvu atmosferu mržnje u Srbiji, ko promoviše ovakav narativ i ko stvara atmosferu nasilja, progona i linča svih političkih neistomišljenika. Setite se samo koliko je naslovnih strana raznih đilasovskih dnevnih i nedeljnih listova, da ih ne nabrajam sve, bilo posvećeno Aleksandru Vučiću, naravno, u potpuno negativnom kontekstu, svaki dan imate po neku naslovnu stranu. Evo i danas, naslovna strana jednog lista na kojoj je Aleksandar Vučić, pa kaže - Još jedna Vučićeva predstava za glasače, imajući u vidu njegov govor na sednici Saveta bezbednosti. Za njih je ovo predstava za glasače. Čovek održi istorijsko obraćanje, čovek saspe njima svu istinu u lice, koju im niko ranije godinama nije smeo da saspe i za njih je ovo još jedna Vučićeva predstava za glasače. Setite se koliko je tekstova, članaka, karikatura, do sada objavljeno u najnegativnijem mogućem kontekstu u tim istim listovima koji su pod kontrolom Dragana Đilasa. Setite se one naslovne strane NIN-a sa snajperom postavljenim tako da je uperen direktno na Aleksandra Vučića! Posle su oni povukli tu naslovnu stranu, zbog pritiska javnosti, naravno, ali nikada nije došlo do izvinjenja. Da ne pominjem one đilasovske televizije koje inače sedam dana u nedelji, 24 sata dnevno, vode isključivo, samo i jedino prljavu kampanju protiv Aleksandra Vučića. To su emisije, debate, okrugli stolovi, dokumentarni filmovi, itd. Nismo zaboravili onaj sramni film na televiziji N1 iz dva dela, "Vladalac" se zove, dva nastavka od po sat i po vremena. Sećate se toga, to je bilo nešto više od pre godinu dana, kada je čitava gomila raznih nekih autošovinista, tzv. drugosrbijanaca, čitav niz najvećih gadosti iznosila o Aleksandru Vučiću, najrazličitije optužbe, najgore uvrede. Mislim da je nemoguće pobrojati sve uvrede koje su u tom filmu bile upotrebljene protiv Aleksandra Vučića. Ako se dobro sećam, 442 puta je Vučić u negativnom kontekstu pomenut u tom filmu, sa preko 40 različitih uvreda, direktnih, ličnih uvreda. Najsmešnije od toga je što paralelno sa emitovanjem tog filma od istih tih ljudi konstantno stiže optužba kako je u Srbiji medijski mrak, kako je cenzura, neka strahovlada, itd, slične gluposti. Dakle, sve što im padne na pamet, svaka moguća pa i najvulgarnija bljuvotina, najmonstruoznije uvrede, sve su to onako prosuli u tom filmu, a s druge strane optužuju za cenzuru a dlaka sa glave im nije falila. Sad je ta ista ekipa, ako primećujete, predsedavajući, ponovo aktivna, okupljena oko onog novinara u pokušaju Slaviše Lekića, to vam je onaj što je bio predsednik NUNS-a onda kada im je Đilas dao šest miliona dinara, ima tu i neka Jovana Polić, e sad su ovih dana ponovo aktivni i snimaju neke razne filmove. Sviđa im se to, vole to da rade. Svake nedelje novi film, novo pljuvanje, nove gadosti, novo raspirivanje mržnje. Prekjuče je bio film o Siniši Malom, pre toga nešto o Ivici Dačiću, videćemo ko je sledeći, ali ne sumnjam da će doći na red svako, ama baš svako ko se usudi da javno podrži ili sprovodi politiku Aleksandra Vučića. Moje pitanje, predsedavajući, upućujem REM-u - da li će reagovati na ovu hajku televizije N1, a u cilju zaštite interesa javnosti i zaštite korisnika usluga elektronskih medija, a na način primeren demokratskom društvu? Za sam kraj, poslednja rečenica, predsedavajući, želeo bih da iskoristim priliku da čestitam slavu građanima Beograda Spasovdan i da pozovem građane da se odazovu, odnosno pridruže litiji koja je organizovana večeras, naravno uz poštovanje svih epidemioloških mera. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Markoviću. Pošto se više niko od ovlašćenih predstavnika ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodni poslanik Nataša Mihailović Vacić. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda. Saglasno članovima 90. stav 1. 238. stav 3. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Vladimir Antonijević, predsednik Komisije za kontrolu državne pomoći, Sandra Damčević, direktor Kancelarije za javne nabavke, Marko Janković, predsednik Komisije za hartije od vrednosti, Ljiljana Blagojević, zamenik predsednika Komisije za kontrolu državne pomoći, Vesna Gojković Milin, zamenica predsednice Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, Dušica Đorđević, Dragan Đurđević i Marko Vidaković, članovi Saveta Komisije za kontrolu državne pomoći. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da je prema članu 97. Poslovnika ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 192. i 238. stav 4, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Izveštaju o radu Komisije za kontrolu državne pomoći za 2020. godinu, koji je podnela Komisija za kontrolu državne pomoći, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, Izveštaj o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara 2020. do 31. decembra 2020. godine, koji je podnela Republička komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, Izveštaj o sprovedenom monitoringu za 2020. godinu, koji je podnela Kancelarija za javne nabavke, Godišnjem izveštaju Komisije za hartije od vrednosti Republike Srbije za 2020. godinu, koji je podnela Komisija za hartije od vrednosti. Da li predstavnici predlagača žele reč, predstavnici institucija o čijim izveštajima raspravljamo? (Da.) Molim vas da ubacite karticu i da se javite za reč. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, imam tu privilegiju da vam predstavim praktično prvi Izveštaj o radu Komisije za kontrolu državne pomoći, imajući u vidu da smo relativno skoro nastali, odnosno da su osnovne izmene zakona, konkretno novi Zakon o kontroli državne pomoći, usvojene krajem 2019. godine i da su članovi Saveta koji su ovde prisutni sa moje leve strane položili zakletvu tek 30. decembra 2019. godine, čime je praktično otpočeo rad. Ono što smo mi imali izazova na samom početku definitivno jesu oni koji se odnose na stvaranje pravnog subjektiviteta same Komisije. Već od samog januara mi smo morali da pribegnemo i formiranju, odnosno pisanju opštih akata Komisije, gde smo imali veliku pomoć vas, narodnih poslanika, u pogledu i samih odbora Narodne skupštine koji su usvojili odgovarajuće akte i nama dali dalje putokaze u pogledu i samog finansijskog izveštaja, onda akte o sistematizaciji, kao i odobrenje za dodatno radno angažovanje zaposlenih. Praktično, nakon toga smo došli do uspostavljanja, dobili smo matični broj od Republičkog zakona za statistiku, a nakon toga smo dobili i poreski identifikacioni broj. To su sada okolnosti koje se odnose prevashodno na formiranje, kao što sam rekao, pravnog subjektiviteta, iako je bio preduslov praktično Evropske komisije kasnije i, naravno, naših saradnika i drugih međunarodnih institucija, kao što je Svetska banka i MMF, da se stvori operativna nezavisnost određene institucije. Ono što je veoma važno napomenuti jeste da, iako je ranije postojala Komisija za kontrolu državne pomoći, osim samog imena apsolutno ne postoji nikakva sličnost sa prethodnim telom. Naime, prethodno telo je predstavljalo povremeno radno telo Vlade Republike Srbije, gde su praktično članovi Komisije bili birani, odnosno preporučeni od strane glavnih davaoca koji bi zapravo trebali da budu i kontrolisani. To je nešto što je, između ostalog, i uočeno kao glavna predstavka od strane Evropske komisije sa stanovišta daljeg pristupanja, odnosno procesa pristupanja i približavanja EU, što je naravno izmenjeno, uključujući i druge okolnosti koje se prevashodno odnose na upravljanje postupkom, ali i otklonjene su koalizije koje su trenutno postojeće norme od 2009. godine bile u vezi sa Zakonom o opštem upravnom postupku kao glavnim zakonom kojim se može rukovoditi postupak. Ono što je dalje bitno jeste da smo mi budžetom Republike Srbije u okviru tekuće budžetske rezerve imali opredeljena sredstva u iznosu od oko 96 miliona dinara, ali ono što je neočekivano u datom trenutku je što smo svi bili iznenađeni, a verujem i vi, odnosi se zapravo na 15. mart 2020. godine, odnosno epidemiju zarazne bolesti Kovid 19, koja nam je praktično onemogućila da koristimo sredstva u punom kapacitetu, uključujući i dodatno zapošljavanje i raspolaganje u kontekstu javnih nabavki, a naročito imajući u vidu okolnosti koje se odnose na ograničenja, ali i preporuke Vlade Republike Srbije koje su bile u tom pogledu, naročito oko racionalizacije i trošenja sredstava. Ono čemu smo mi dalje pristupili jeste praktično pronalaženje adekvatnog prostora gde će da bude smeštena komisija, jer, kao što sam rekao ranije, prethodna komisija nije imala svoje prostorije jer je to bilo praktično povremeno radno telo Vlade. U saradnji sa bankom kojoj je osnivač Republika Srbija, ustupljen nam je adekvatan prostor koji je u tom trenutku odgovarao našim institucionalnim, ali i ljudskim kapacitetima. Evo, upravo dok sad pričamo, sklopljen je ugovor sa drugom institucijom koja je takođe osnovana od strane Republike Srbije, gde ćemo sedeći u narednom periodu preseliti i imati značajan prostorni kapacitet koji će moći da zadovolji naše interne potrebe. Takođe, veoma je bitna stavka u svemu tome naša namera da u 2020. godini praktično krenemo sa modernizacijom pravila za kontrolu državne pomoći, odnosno usklađenosti državne pomoći. Naš cilj je prevashodno bio da se izvrši harmonizacija sa evropskom pravnom tekovinom u tom pogledu. Međutim, kao što sam i ranije istakao, mislim da nas je prosto sve nas zatekla određena situacija koja je pretočena u vanredno stanje, a kasnije u vanrednu situaciju i onda smo naše prioritete morali da ustremimo ka drugim prioritetima. U samom periodu 2020. godine mi smo doneli i Status i Poslovnik o radu Saveta Komisije i Pravilnik o radu Komisije, kao što sam rekao, i akte sistematizacije, finansijske planove i planove javnih nabavki. Ono što je najvažnije, jeste da je ovaj savet u ovom sastavu imao 43 sednice, gde su usvojena 53 akta kojim se prvo utvrđuje postojanje državne pomoći, a nakon toga i ocenjuje usklađenost takve državne pomoći. Nakon svega, ono što je takođe relevantno jeste da smo imali oko 15 obaveštenja u vezi sa potrebom prijave državne pomoći. Čisto da vam objasnim, to je praktično istovetan akt gde mi ocenjujemo da li je nešto potrebno prijaviti Komisiji ili ne, iziskuje dodatne napore, ljudske kapacitete naše stručne i prateće službe. Nakon toga, mi smo imali jednu veoma interesantnu ulogu u kreiranju celog ekonomskog prostora za vreme Kovida, odnosno mera koje su bile u ovom trenutku donete od strane Vlade Republike Srbije. Naime, od samog početka, već od kraja marta meseca Evropska komisija je donela set novih pravila koje se odnose na privremeni okvir, koji se odnosi zapravo na situacije, iskreno da kažem da je u pitanju relaksacija pravila državne pomoć, s obzirom na trenutak koji je oličen u vanrednoj okolnosti kao što je SARS-KoV 2. Naime, ta pravila su se prevashodno odnosila na to pod kojim uslovima će moći da se dodeljuju subvencije, poreska odlaganja, odnosno poreska oslobođenja, kao i pod kakvim uslovima će moći da se daju subvencionisane kamatne stope i do kojih iznosa, da li će država moći da garantuje za kredite i, na kraju krajeva, da li će moći da pokrije fiksne troškove, da učestvuje u dokapitalizaciji određenih privrednih subjekata i, na samom kraju, da li će i na koji način moći da potpomogne određene medicinske kooperacije koje će imati za cilj da se otkloni ova epidemija. U tom smislu, mi smo reagovali promptno i svega nekih 15 do 20 dana nakon što je Evropska komisija donela, usvojila svoj plan, odnosno privremeni okvir, mi smo to pretočili u saradnji sa Ministarstvom finansija koje je bilo formalni predlagač i Vlada je, naravno, usvojila uredbe koje se odnose prevashodno na otklanjanje štetnih posledica i otklanjanje ozbiljnih poremećaja u privredi uzrokovanih epidemijom zarazne bolesti, i nakon toga posebnu uredbu koja se odnosi na dokapitalizaciju učesnika na tržištu. U tom nekom smislu veoma je bitno da se istakne samo da su ove uredbe predstavljale plod harmonizacije sa evropskim pravnim tekovinama, a ne plod proizvoljnosti Vlade Republike Srbije, iako je to u pojedinačnim medijima nekoliko puta isticano. S obzirom na to, apsolutno se nije vodilo računa o pojedinačnim interesima kompanije ili posebnog sektora, već se isključivo odnosi na harmonizaciju, što smo više puta isticali na našoj internet stranici koja, nažalost, u tom smislu nije posećena od strane relevantnih izveštača. Takođe, ono što je bitno jeste da smo mi pristupili daljoj modernizaciji i da smo izradili veliki broj nacrta, uredbi i uputstava koje su u ovom trenutku u 2021. godini usvojene, ali neću sada da trošim i vaše dragoceno vreme, konfuzno je poprilično slušati ovakve okolnosti, ali ono što je definitivno naš cilj za ubuduće jeste da regulišemo posebno oblasti koje se odnose na regionalnu državnu pomoć, energetiku i zaštitu životne sredine, sanaciju, restrukturiranje nefinansijskih učesnika koji se nalaze u teškoćama, zatim, imamo za medicinsku opremu, imamo horizontalnu pomoć regulisanu, odnosno njenu usklađenost od rizičnog kapitala preko osnovnih privrednih subjekata, malih i srednjih preduzeća, širokopojasnih mreža itd. To je sve nešto što ćemo mi praktično u narednom periodu, a ja se nadam već u 2021. godini, s obzirom da govorimo o prethodnom izveštaju, imati usvojeno i da ćemo moći o tome više vremena da posvetimo u nekom narednom izveštaju. Ono što je definitivno blagonaklono jesu pozitivne i afirmativne ocene Evropske komisije, koje su protkane u godišnjem izveštaju o napretku Republike Srbije, pogotovo u oblasti osam koja se odnosi na politiku konkurencije, sa akcentom da je uspostavljena de jure i parcijalno de fakto operativna nezavisnost Komisije i da su određeni postulati preneti, a naročito u kontekstu saradnje koja se odnosi na harmonizaciju i opšte saradnje sa Evropskom komisijom u pojedinačnim slučajevima. Ja vam više ne bih oduzimao vreme. Stojimo na raspolaganju za sva dodatna pitanja moje kolege članovi Saveta i ja. Ukoliko imate dodatna pitanja, tu smo da vam bliže odredimo, jer prosto svaku pojedinost smatram da nije adekvatno u ovom trenutku obrazlagati, naročito ako ih imate u pisanom obliku ispred vas. Hvala najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Komisije. Nastavljamo sa predstavnicima predlagača.
Hvala. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, kao i uvek, moram da izrazim pre svega svoje zadovoljstvo mogućnošću da vam se obratim povodom Godišnjeg izveštaja o radu Komisije za hartije od vrednosti. Kao što je moj uvaženi kolega u svojoj diskusiji rekao, prethodna godina je bila izazovna za sve regulatore, a rekao bih naročito za regulatore finansijskih tržišta, budući da su sva dešavanja koja su bila povezana sa globalnom zdravstvenom krizom, odnosno pandemijom, uzrokovala da praktično sve zemlje dođu u situaciju da moraju da se izbore sa značajnim izazovima, pre svega u oblasti očuvanja finansijske stabilnosti. Ono što bih rekao jeste da su sve relevantne institucije sistema Republike Srbije promptno reagovale prošle godine. Govorim o svim institucijama koje čine Komitet za finansijsku stabilnost Republike Srbije, dakle, mislim i na Ministarstvo finansija, Narodnu banku Srbije, Komisiju za hartije od vrednosti, Agenciju za osiguranje depozita. Smatram da su odluke koje su donete na samom početku pandemije dovele do toga da Srbija prethodnu godinu završi, rekao bih, zaista sa impozantnim rezultatima, kada su opšti pokazatelji srpske ekonomije u pitanju. Ono što je pandemija svakako donela jeste, hajde da kažemo, malu promenu fokusa u odnosu na ono što smo imali planirano za prethodnu godinu, a to su bile pre svega neke, rekao bih, inovativne aktivnosti, odnosno dalja promena domaće regulative, kako bi što bliže približili domaće zakonodavstvo zakonodavstvu Evropske unije. S jedne strane, morali smo određene aktivnosti da pomerimo za ovu godinu, ali smo zato, rekao bih, imali značajan broj aktivnosti koje su dovele do toga da se posledice pandemije ublaže i da kao takve ne utiču, kao što sam rekao, na opšte ekonomske pokazatelje u Republici Srbiji. Ne bih vas previše zamarao faktografijom, mogli ste da je vidite u izveštaju koji vam je dostavljen. Ono što ću samo reći jeste da je Komisija bila u stanju da se prilagodi svim izazovima koje je korona donela. Dakle, i pored značajnih ograničenja u kontekstu mogućnosti okupljanja i organizovanja naših sednica, održali smo 38 sednica Komisije prethodne godine, recimo, 2019. godine bilo ih je 35. Ono što se vidi da je bio efekat krize jeste daleko manja aktivnost kompanija na samom tržištu kapitala. Recimo, imali smo 13 odobrenih postupaka preuzimanja akcionarskih društava, u poređenju sa 25, recimo, 2019. godine. Međutim, neke od mera koje su donete na samom početku pandemije su dovele do toga da se pojave i neke nove aktivnosti. Kao što i sami znate, došlo je do izmena prvo uredbe Vlade Republike Srbije, a zatim izmena i dopuna Zakona o tržištu kapitala, kojim je značajno pojednostavljen postupak emisije korporativnih obveznica, odnosno svih dužničkih hartija od vrednosti u Republici Srbiji, naravno, uz poštovanje svega onoga što su obaveze koje je Republika Srbija preuzela u svom postupku pridruživanja Evropskoj uniji. Ono što mogu da kažem je da smo imali izuzetno uspešne postupke emisije tih korporativnih obveznica. Napomenuću samo emisiju koja se završila kasnije listingom tih obveznica na Beogradskoj berzi, pričamo o emisiji Enegroprojekt holdinga. Ukupna vrednost te emisije je bila nekih 3,3 milijarde dinara. Ono što smo imali takođe kao činjenicu prethodne godine jeste da se nastavlja trend delistiranja određenih javnih društava sa domaćeg tržišta kapitala, što je jedan trend koji vidimo praktično u poslednjih desetak i više godina. Smatram da je to jedan relativno pozitivan trend koji dovodi do toga da na tržištu kapitala ostaju samo one kompanije koje zaista i koriste mogućnosti koje im tržište kapitala daje. U prethodnoj godini smo imali 51 situaciju delistiranja sa tržišta kapitala. Ono što je činjenično stanje na 31. decembar, imali smo 16 brokersko-dilerskih društava aktivnih u Republici Srbiji, devet ovlašćenih banaka, pet društava za upravljanje investicionim fondovima, koji upravljaju sa 18 fondova i šest kastodi banaka. To je situacija koja pokazuje da je interesovanje za učešće na domaćem tržištu kapitala i dalje snažno. Sa druge strane, imamo 74 revizorske kuće, budući da je Komisija i neko ko vrši kontrolnu funkciju kada je tržište revizije u pitanju. Dakle, imamo ukupno 74 revizorske kuće licencirane u Republici Srbiji, od toga 30 ima dozvolu Komisije za hartije od vrednosti za reviziju finansijskih izveštaja javnih društava. Te dozvole su podeljene po određenim segmentima u odnosu na segment Beogradske berze na kome se određeno javno društvo nalazi, tako da imamo 11 revizorskih kuća koje rade reviziju društava koja se nalaze na listingu, osam onih koja se nalaze na open marketu i 11 onih koja se nalaze na MTP segmentu tržišta. Još jedna mala kvantitativna ilustracija svega onoga što je Komisija radila prethodne godine. Dakle, imali smo obradu nekih 530 izveštaja investicionih društava, nekih 6.994 izveštaja Društva za upravljanje investicionim fondovima – investicionih fondova i njihovih depozitara. Komisija je ukupno donela 38 podzakonskih akata, donela je nekih 10 mišljenja i stavova i predstavnici Komisije su učestvovali u 22 radne grupe na izradama različitih zakonskih rešenja. Ono što već znate jeste da se jedan duži vremenski period radi na strategiji razvoja tržišta kapitala, odnosno na novom zakonu o tržištu kapitala. Iskreno se nadam da ćemo ili krajem ove godine ili početkom sledeće imati priliku da raspravljamo o tim zakonskim predlozima. Ono što dodatno mogu da kažem, prosto kao jedna dodatna informacija za vas, jeste da se intenzivno radi i na novom zakonu o preuzimanju akcionarskih društava. Sve to će dovesti do toga da po završetku ovog jednog ciklusa izmena domaće regulative budemo u potpunosti usklađeni sa poslednjim tekovinama Evropske unije, što će dodatno omogućiti tržišnim učesnicima da praktično usklade svoje poslovanje sa svim onim tržišnim učesnicima na tržištu kapitala Evropske unije, dakle, najrazvijenijem tržištu, kada govorimo o evropskom kontinentu. Ono što nas svakako čeka u narednom periodu je i čitav niz izazova, hajde da kažemo – dodatnih podsticaja, učesnika na tržištu kapitala. Sleduje nam i početak primene Zakona o digitalnoj imovini. Dakle, krajem juna počinje primena tog zakona. Iskreno, ja bih rekao, sa nestrpljenjem svi mi koji smo zaduženi za regulisanje tog jednog potpuno novog ekosistema očekujemo da vidimo prve efekte tog zakona. Nadam se da ćemo imati priliku možda već krajem ove godine ili početkom sledeće da ponovo diskutujemo o rezultatima koje smo postigli u tom segmentu. Ovako kao jedna, hajde da kažemo, prva informacija za vas jeste da je interesovanje onih koji planiraju da iskoriste mogućnosti koje Zakon o digitalnoj imovini pruža je zaista veliko i zaista očekujemo da vidimo značajne pomake, pre svega na planu podsticaja daljih inovacija u tom digitalnom ekosistemu. Mislim da će to u potpunosti doprineti daljem razvoju domaće IT industrije, ali i kreiranju jednog lanca dešavanja, kada je korišćenje svih onih mogućnosti koje srpsko tržište kapitala pruža kompanijama, što će, nadam se, samo dodatno doprineti daljem rastu bruto društvenog proizvoda u Republici Srbiji, odnosno daljem ekonomskom napretku zemlje. To je suštinski i glavni cilj postojanja svih regulatornih institucija, a to je pre svega kreiranje novog kapitala, dakle, neke nove vrednosti, a zatim suzbijanje svih onih štetnih posledica, odnosno onih štetnih dešavanja koja možemo naći na tom tržištu. Smatram da sada konačno imamo jedan skup alata koji će nam značajno pomoći u tom smislu. Za sva dodatna pitanja stojim vam na raspolaganju. Toliko od mene za sada. Hvala.
Hvala gospodinu Jankoviću. Reč ima gospođa Hukić. Izvolite.
Ja vam se zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvaženi narodni poslanici, Republička komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki podnela je, u skladu sa odredbama Zakona o javnim nabavkama, Redovan godišnji izveštaj o radu za 2020. godinu Narodnoj skupštini Republike Srbije. Prvi put izveštaj podnosimo u skladu sa odredbama novog Zakona o javnim nabavkama koji je počeo da se primenjuje 1. jula 2020. godine, imajući u vidu da odredbama novog zakona nije došlo ni do kakvih promena u pogledu pravnog položaja i statusa Republičke komisije kao samostalnog i nezavisnog organa Republike Srbije koji obezbeđuje zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini. Izveštaj sadrži sve elemente koje propisuje sam Zakon o javnim nabavkama, dakle, na detaljan način izneti su i navedeni svi podaci o svim segmentima rada Republičke komisije u izveštajnom periodu. Rekla bih samo da je Republička komisija u 2020. godini radila, kao i svi drugi, u specifičnim uslovima koji su bili uzrokovani kovid epidemijom i u tom smislu smatramo da smo uspeli da na adekvatan način prilagodimo organizaciju rada u ovim specifičnim uslovima, tako da je obezbeđen u potpunosti kontinuitet i bez izuzetka pokazatelji u izveštaju o tome govore, uključujući i naše rokove za postupanje. Dakle, svi podaci detaljno su navedeni u izveštaju. Ja ću u kratkim crtama navesti one najvažnije. U 2020. godini Republička komisija održala je ukupno 307 sednica veća, na kojima je doneto 1147 odluka, 835 odluka doneto je povodom podnetih zahteva za zaštitu prava, to je i dalje dominantna nadležnost Republičke komisije, od ukupno 835 odluka, po zahtevima za zaštitu prava, u 50% zahtevi za zaštitu prava ocenjeni su, kao osnovani i postupci javnih nabavki poništeni su delimično ili u celini, u 37% slučajeva zahtevi za zaštitu prava ocenjeni su, kao neosnovani i odbijeni su, a u 13% slučajeva ocenjeno je da nisu ispunjene procesne pretpostavke za meritorno razmatranje zahteva za zaštitu prava i takvi zahtevi su odbačeni. U 2020. godini, Republička komisija je odlučivala o postupcima javnih nabavki, ukupne procenjene vrednosti 105 milijardi 257 miliona 477 hiljada 342 dinara, u tom delu imamo porast, u odnosu na prethodnu 2019. godinu, kada je ta procenjena vrednost iznosila približno 71 milijardu dinara, a na ime taksi za podnošenje zahteva za zaštitu prava, u korist budžeta Republike Srbije, u toku 2020. godine, uplaćeno je ukupno 133 miliona 335 hiljada 520 dinara, gde takođe imamo porast, u odnosu na prethodnu 2019. godinu. Kada je reč o rokovima za postupanje, uprkos uslovima kovid epidemije, Republička komisija je uspela, kažem, da obezbedi kontinuitet i efikasnost, tako da u približno 90% predmeta odlučeno je u zakonskom roku. Naravno, većinu čine predmeti o kojima smo odlučivali prema odredbama prethodno važećeg Zakona o javnim nabavkama, imajući u vidu da je nov zakon počeo da se primenjuje tek polovinom godine, a ukupno trajanje procedure, pred Republičkom komisijom, računajući od dana formiranja predmeta, skraćeno je. Tako da je u 2020. godini, iznosilo 29,8 dana, u 2019. godini je to bilo 41 dan, taj period je bio još duži u prethodnim godinama, tako da ovde imamo kontinuirano poboljšanje, a prosečno vreme odlučivanja, računajući od prijema kompletne dokumentacije, iznosilo je 21,8 dana. U 2020. godini Republička komisija je donela sedam rešenja, kojima su izrečene novčane kazne, naručiocima i odgovornim licima naručilaca, jedan ugovor o javnoj nabavci je poništen, a sa novim zakonom najveće promene koje su nastale, sa novim Zakonom o javnim nabavkama, u pogledu nadležnosti Republičke komisije, jesu promene u odnosu na nadležnost Republičke komisije, za vođenje prekršajnog postupka, za prekršaje koji su propisani Zakonom o javnim nabavkama. Dakle, Republička komisija više nije organ koji vodi prekršajni postupak u prvom stepenu, već ima mogućnost da podnese zahtev za pokretanje prekršajnog postupka u koliko utvrdi da je u postupku zaštite prava, da je došlo do povrede zakona, koje može imati za posledicu prekršajnu odgovornost. Tako da, u ovom prvom periodu primene Zakona, dakle do kraja 2020. godine, nije bilo nekih posebnih aktivnosti u ovom smislu, osim što smo u skladu sa zakonskom obavezom, zaključno sa 30. julom sve predmete, koje se odnose na prekršaje, predali stvarnim i mesnim nadležnim prekršajnim sudovima. Dakle, malo je bilo predmeta po novom zakonu u tom periodu, ali već u prvoj polovini 2021. godine preduzete su aktivnosti i u ovom smislu. Dakle, ovo bi bili najosnovniji podaci, svi drugi podaci sasvim detaljno su navedeni u samom tekstu izveštaja, uključujući i podatke koji se odnose na druge aktivnosti Republičke komisije, dakle saradnju sa drugim institucijama i jačanje kapaciteta ovog organa. Sve te informacije nalaze se u tekstu izveštaja, i naravno u 2020. godini sve te aktivnosti bile su prilagođene mogućnostima, u odnosu na uslove koji su bili prisutni u izveštajnom periodu. Ja bih toliko imala, zahvaljujem se na pozivu i hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem, predsednici Republičke komisije. Odbor za finansije, u ime predstavnika predlagača? Da, predsednica Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani predstavnici institucija o kojima danas imate prilike kroz izveštaje ovde da se obratite kolegama poslanicima, poštovane kolege poslanici, mi smo na Odboru za finansije 24. maja 2021. godine, na 30. sednici, razmatrali ova četiri izveštaja za 2020. godinu, i ono što je nama bilo najinteresantnije, to je da prvi izveštaj Komisije za državnu pomoć ustvari po prvi put imamo prilike da čujemo o tome šta se dešavalo, a drugo, što su oni, kako da kažem komisija u nadležnosti rada Skupštine, zato što su oni 2009. godine bili koncipirani kao komisija koja je odgovarala Vladi do 2019. godine i izbori ustvari su učinili uz pomoć radnog tela Vlade koji su formirali nekoliko predstavnika ministarstava, tako da je njihov rad bio više vezan za Ministarstvo finansija, i sa obzirom da smo ušli u pregovore sa EU i to poglavlje 8. konkurentnost, a vidimo da je to deo i najvažnijeg klastera 3. koje govori o konkurentnosti privrede, jedan od ciljeva sa kojima Srbija ide u pregovore sa EU, u ovoj godini i očito je da smo na vreme kao država preduzeli sve aktivnosti, pre svega Vlada i Ministarstvo nadležno koje je predložilo zakon, nov o državnoj pomoći, koje je formiranje komisije poverilo u nadležnost rada Narodne skupštine Republike Srbije. Godine 2020. je formalno početak rad ove komisije i to je ono što možemo da kažemo da se potrefilo da najgoru godinu u svetu treba da započne jedna vrlo važna komisija, ali mislim da se ona sa svojim radom dobro snašla, s obzirom kao i Republika Srbija što se dobro snašla u pandemiji i to pokazuju svi rezultati rada naše države, ali komisija je uspostavila taj institucionalni okvir, naravno uz pomoć i narodnih poslanika i nadležnog odbora. Ono što je važno, a što su nadležni odbori usvojili na vreme, još u januaru mesecu, gotovo s početka godine, sve akte uz pomoć kojih oni treba da rade. Oni uz pomoć pravilnika i poslovnika o radu, sa kojima su definisali i koji su nadležnosti odbora za budžet i finansije, bili su dužni da akt o sistematizaciji predaju odboru za administrativna pitanja, i to je od velikog značaja jer je tu definisano 27 radnih mesta, a suštinski ona nisu mogla da budu popunjena, jer zaista njihov rad je bio onemogućen i zaustavljen kao i svih novih institucija koje su radile 15. marta, ali treba reći da je 5 članova saveta na čelu sa predsednikom, znači radila taj posao, 6 ljudi koji su stalno zaposleni, prebačeni iz Ministarstva finansija, koji su radili ovaj posao u poslednjih 10 godina i 6 je zaposleno po privremenim i povremenim poslovima, i muke koje su sa samim prostorom za rad, koji nije samo vaš problem, odmah da kažem. Sve institucije u nadležnosti Narodne skupštine, imaju određene probleme, neki ih uspešno rešavaju, a neki se još uvek muče, ali kako da kažem, na vama je da se borite, i za bolji ambijent u kome funkcionišete. Za nas je ovde važno, da ste vi, i da radite svoj posao kada je u pitanju usaglašavanje, zakonodavstva Srbije sa zakonodavstvom EU, i da bi poslanici znali zašto je to od velikog značaja, onaj deo koji se odnosi na regulativu, koji usaglašavanje regulative za transport, pogotovo vazdušni transport i recimo, deo koji se odnosi na zakonsku regulativu iz oblasti energetike, reći ću da smo imali mi zaista uvek u ocenama fiskalnog saveta, velike kritike, kada je u pitanju davanje određenih sredstava i subvencija, kada je u pitanju „ Er Srbija“, i ovim suštinskim mi smo došli do toga da jednostavno ceo ovaj posao radimo uz saglasnost EU. Prema tome, danas niko ne može da kaže da mi na određene načine podržavamo naša javna preduzeća i preduzeća koja su ušla u određena strateška partnerstva i privatizaciju, na način koji nije u skladu sa direktivama EU, zatim zakonodavstvo koje se odnosi na same postupke i formiranje podzakonskih akata iz oblasti energetike koje treba da budu u saglasnosti sa energetskom zajednicom. Taj put o kome govorimo upravo je uz pomoć ove Komisije za državnu pomoć i to je nama od velikog značaja, jer se država rasterećuje svih pritisaka koje je ranije imala od zakonodavnih organa kada je u pitanju EU i Evropska komisija. Prema tome, mislim da je za ovu godinu tačno da nije dovoljno prepoznata ova tema u javnosti. To znači da je u stvari taj put usaglašavanja EU direktiva dug i mukotrpan, ali vi ste tu, naravno, da pomognete i da radite i da donosite te akte, usaglašavate propise i da na krajnje odgovoran način blagovremeno informišete i narodne poslanike ovde u Skupštini Srbije, što je nama od velikog značaja da u direktnim kontaktima sa evropskim parlamentarcima imamo nadležnu komisiju koja se odnosi na pristupanje i formiranje, stabilizaciju odnosa sa EU, na čijem čelu je gospodin Orlić. Možemo u svakom trenutku da damo svoje rezultate kada je u pitanju ova tema. Za nas je to od velikog značaja, iako Izveštaj Evropske komisije govori o tome za prošlu godinu da ova tema možda nije dovoljno prisutna i prepoznata u javnosti. Za nas je od velikog značaja da ovde kao narodni poslanici imamo punu informaciju o tome. Ono što smo primetili to je da projektovan budžet upravo to i pokazuje, da niste bili u mogućnosti da se dovoljno razvijete u prošloj godini i da radite, s obzirom na opravdane okolnosti pandemije Kovid-19, kao i svi ostali i zato vam je budžet koji je predviđen, praktično upola realizovan, ali to ne znači da u ovoj godini ne možete da idete određenim punim kapacitetom. Što se tiče Izveštaja Komisije za državnu pomoć, naravno, tu smo uvek da pomognemo i ukoliko mislite da imamo neke teme koje možemo da otvorimo u vidu određenih javnih slušanja, da bi informisali sve narodne poslanike, uvek smo tu otvoreni za saradnju. Što se tiče Komisije za zaštitu ponuđača u postupcima javnih nabavki, pošto je tako redosled Izveštaja, pa zbog toga se obraćam, Izveštaj koji je podnela, imali smo prilike gospođu Fukić u nekoliko puta da slušamo i, na kraju krajeva, imali smo po novom zakonu i izbor novog predsednika i jednog člana Komisije, taj posao smo završili 23. decembra 2020. godine i u tom Izveštaju, praktično i o radu njenom, a i o Izveštaju za prošlu godinu same institucije imali smo prilike da vidimo da ne ocenjujemo samo mi taj rad, nego smo imali prilike da vidimo da je i Evropska komisija slala svoju Komisiju koja je ocenjivala taj rad i kojom u stvari pokazuje da samo ovaj rezultat smanjenja obrade predmeta i donošenje odluka sa, recimo, 41. dana na 29,8 dana ili odlučivanje sa 28,6 dana na 21,3 dana u proseku, pokazuju napredak u radu ove institucije. Mislimo da je najveći kamen spoticanja kada, recimo, pošto imate tri Veća i devet članova, mi recimo ne obavimo taj izbor članova kojima je istekao mandat, pa su onda ta Veća negde zaustavljena u tom svom radu i to u stvari nama pokazuje da zajednički posao mora da bude efikasan i u skladu sa rokovima koji su postavljeni kroz zakon i da je to jedan podsticaj i naša podrška vama da ovaj posao radite što bolje. Ono što vidimo na osnovu rada jeste da postoji taj kontinuitet u tom radu i u zaštiti prava, da očito pravna lica imaju sve veće poverenje, jer povećanje broja predmeta koje ste obrađivali u prošloj godini, iako ste radili dosta u onlajn formatu, pokazuje, u stvari, da pravna lica negde zaista imaju poverenja u institucije i zbog toga podnose žalbe. Ta vrednost od 105 milijardi dinara i to povećanje u odnosu na 71 milijardu dinara u vrednosti ugovora koji su u oblasti žalbi vaših, u stvari, pokazuje upravo taj rezultat. Prihode koje ste naveli su za 50% veći, kada su u pitanju takse i to je takođe jedan od parametara podrške kojom vi podižete lestvicu kada je u pitanju kvalitet samog rada Komisije za zaštitu ponuđača. Znači, vi ste jedan primer dobre prakse i očito Evropska komisija može da zemljama u regionu, jednostavno, predstavi vaš rad kao jedan od dobrih primera i mislim da kada bude bilo vreme očito ćete kao taj primer dobre prakse moći da prezentujete vašim kolegama u drugim državama u komšiluku. Kancelarija za javne nabavke po prvi put sada je telo koje u stvari je definisano novim Zakonom o javnim nabavkama i počela je da radi u ovom formatu od 01. jula 2020. godine, prema članu novog zakona 241. i prvi put sada imamo, u stvari, ulogu te kancelarije koja vrši kompletan monitoring celog postupka javnih nabavki. Znači, naručioci predstavljaju sada taj javni tzv. institut, vrši se posao koji je do sada imala, ali mislim da je negde sada po ovom zakonu kompletniji, u kontaktu sa onim pravnim licima koji sprovode ceo taj postupak. Znači, od zahteva, pa do preventive savetodavnog dela, pa do same kontrole i do stručne pomoći i do onog dela pokretanja prekršajnih postupaka u stvari pokazuje da je ovim novim zakonom dosta toga vama dato da radite i da kompletirate kada je u pitanju uopšte taj monitoring javnih nabavki. Zaključci koji su pokazali da je sklopljeno 1.161 ugovor u vrednosti od preko osam milijardi dinara u stvari pokazuje da vi negde zaista vršite taj osnovani nadzor na samom procesu javnih nabavki, a da broj samih mišljenja u drugoj polovini 2020. godine je opao, što znači da dolazimo do toga da ipak negde su dosta bili edukovani sami naručioci javnih nabavki, što je od velikog značaja, zato što negde i vas vide, prepoznaju Kancelariju za javne nabavke kao instituciju u koju treba da se jave pre nego što pokrenu ceo taj postupak i pre nego što uopšte krenu da rade jedan posao koji, naravno, ima svoje procedure i te procedure treba da se poštuje. U 2020. godini izdato je 1.289 pozitivnih mišljenja od strane Kancelarije i svega 29 negativnih mišljenja. To pokazuje, u stvari, te rezultate rada i ono što je važno, da postoji da obuka, ali da poverioci, odnosno naručioci javnih nabavki treba da znaju koje su kaznene odredbe i upravo zbog toga da budu uvek okrenuti poštovanju procedura. Komisija za hartije od vrednosti, imali smo prilike nekoliko puta u prošloj godini i u ovoj da se susretnemo, upravo zbog toga što su mnogi novi zakoni koji su doneseni praktično dati, kao što je Zakon o reviziji u prošloj godini, koji je stupio na snagu i Zakon o otvorenim investicionim fondovima. Imamo i Zakon o digitalnoj imovini koji treba da stupi na snagu sada 28. juna. Ono što smo imali prilike da vidimo to je pojednostavljenje postupaka uopšte kada je u pitanju primena ovog zakona i negde Komisija za hartije od vrednosti sigurno je da sada ima pritisak, jer kada dobijete nove nadležnosti, a imate isti broj kadrova koji treba da rade taj posao, a nove su teme i za njih, kao i za korisnike njihovih usluga, onda je očito uvek pritisak na tu instituciju. Sigurno je da će vam novi portal koji uspostavljate pomoći svemu tome da jednostavno radite ovaj posao. Ovo što ste uveli, praktično deo koji se odnosi na IT komunikacije je od velikog značaja i kao što ste i naveli da pripremate i novi zakon, jer treba da negde da obavestim poslanike da vama po ovom sadašnjem zakonu ističe mandat kao Komisiji krajem ove godine i da očito će biti sigurno određenih predloga u izmenama i dopunama Zakona, odnosno u novom zakonu, kako će Komisija izgledati, s obzirom na nove nadležnosti, na nove okolnosti. Komisija za hartije od vrednosti više nije ista kao komisija od pre deset godina. Ono što smo imali prilike da vidimo, to je da ste kuburili sa novcem prošle godine, upravo zbog toga što su stale privredne aktivnosti, što nije bilo praktično zainteresovanih za određenu vrstu privatizacije na osnovu kojih vi u stvari imate određenu vrstu prihoda, ali i da ste zaista na jedan krajnje legalan način taj gubitak pokrili iz definisanih rezervi i da ste na osnovu toga i uradili eksterni nadzor nad javnim finansijama, odnosno trošenju budžeta Komisije za hartije od vrednosti, pre nego što ste poslali izveštaj o realizaciji praktično vašeg budžeta i plan za ovu godinu. Tako da, jako je važno da je maksimalno smanjen negativni uticaj koji je mogao da se desi u prošloj godini shodno novim okolnostima. Kada je u pitanju pandemija Kovida – 19 i jako je važno reći da rezultat u stvari rada svih ovih institucija leži u tome da na zajedničkom zadatku sa Ministarstvom finansija i Narodnom bankom Srbije, mi imamo ovaj kvartal, u stvari, kao rezultat 2020. godine, da je 1,2% rast BDP, znači, kada su u pitanju uopšte privredne aktivnosti, a da je priliv stranih direktnih investicija gotovo jedna milijarda evra, što je više od ukupnog regiona Zapadnog Balkana, koji čine sve ove zemlje i veći je praktično za 13,5% nego prošle godine u istom kvartalu. Ono što je još važno reći da je stabilnost deviznog kursa u Republici Srbiji i negde ta stabilnost inflacije za nas jako bitna i to smo na Odboru otvorili kao pitanje. Znači, pitali smo da li ove institucije prate dešavanja na svetskom tržištu kapitala kada su u pitanju i rast inflacija i rast kamatnih stopa i da li će doći do određenih refleksija na našu ekonomiju, da li se oni spremaju za određene mere, kako to rade i što je za nas od velikog značaja kao činjenica da mi zajednički u stvari imamo sliku o tome kako oni to prate, kako prati državna pomoć, kako prati Komisija od vrednosti, u saradnji, naravno, sa Narodnom bankom Srbije, jer u mnogim komisijama i kada rade te nove zakone, oni sarađuju, naravno, i sa Ministarstvom finansije. Tu se, u stvari, pokazuje pristup državi, odgovornost države prema građanima. Znači, mi moramo da pratimo šta se dešava u svetu upravo da bi mogli da projektujemo svoju budućnost i da bi mogli na adekvatan način da odreagujemo u datim trenucima. To smo uradili i za vreme pandemije. Prvi smo iskočili sa podrškom građanima u vreme pandemije Kovid – 19 i praktično vanrednog stanja, kada nije bilo protoka roba i usluga u onom načinu kako je to bilo do praktično 15. marta 2020. godine, i to se pokazalo kao dobro. Mnoge evropske zemlje su zakasnile sa tim i zbog toga su sačekale kraj godine sa visokim stopama pada ekonomskih aktivnosti. Mi smo država koja smo sa najmanjom stopom pada praktično završili tu godinu i imali najbolje rezultate u EU i sada vidimo, u stvari, u ovom prvom kvartalu da imamo najbolje rezultate, što pokazuje da ćemo proći projektovanu onu stopu rasta od 6%, gde su mnogi bili skeptici i kritikovali tu stopu, pre svega, Fiskalni savet, ali ne samo oni, nego i određena udruženja privrednika i ekonomista koji jednostavno imaju kritički stav prema državi kad god je to potrebno, zato što je negde to postalo jako moderno kritikovati državu, a kada pogledate rezultate suštinski, onda vidite da zaista Srbija ide dobrim putem i to je ono što mislimo da građani uvek prepoznaju. Trećeg juna je Srbija potpisala nov aranžman sa MMF-om, naravno, on je savetodavnog karaktera, kao i onaj pre što je bio, što pokazuje, u stvari, da Srbija zaista ide dobrim putem kada su naše javne finansije u pitanju. Ovoliko za uvod kada su u pitanju izveštaji ovih institucija, a mislim da svaki od predstavnika ovde može i direktno da odgovori na pitanja poslanika. Hvala.
Zahvaljujem, predsednici Odbora. Prelazimo na ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa. Ispred poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja - Ujedinjena seljačka stranka, potpredsednik Narodne skupštine doktor Momir Zukorlić.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici izveštajnih komisija, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, pred nama su četiri važna izveštaja koji tretiraju tri važne oblasti, oblast državne pomoći, oblast javnih nabavki i oblast hartija od vrednosti. Izveštaji su, kao što se može videti iz samih izveštaja i iz onoga što smo čuli od izvestioca, sačinjeni po standardima koji su predviđeni, te se kao takvi mogu oceniti da ispunjavaju formalne uslove i da su po toj osnovi kvalitetni. Isto tako, po sadržaju oni su faktografski, što je i najbitnije za svaki izveštaj, kao što se može i primetiti određeni pomak u razvoju ustanova, odnosno komisija koje se bave ovim poljima, što je svakako potrebno primetiti. Međutim, ono što smatram bitnim jeste da su same teme od izuzetne važnosti, te da one danas od nas narodnih poslanika zaslužuju posebnu pažnju i sagledavanje sa više mogućih aspekata. Pitanje državne pomoći je veoma važno pitanje. Sam pojam pomoć ukazuje da država nije samo onaj hladni mehanizam koji ispunjava procedure, zakone i forme, već da se radi o sistemu koji je svestan da uspešna država, pored ispunjenja zakonskih, formalnih i drugih proceduralnih obaveza, njen kvalitet i njen uspeh se ogleda u odnosu prema onome što je njena ključna ciljna kategorija, a to je čovek, prema stepenu humanosti prema svojim građanima, odnosno stanovnicima, jer kvalitet svakog sistema, a to znači i države kao najkompleksnijeg sistema, se ogleda u osećaju odgovornosti i podršci onima koji su najslabiji. Pored onoga što se ostvaruje kroz sistem države u pogledu prava i mogućnosti, nažalost, čak i u razvijenim državama kategorija pomoći je nešto što se ne može eliminisati, pogotovo u zemljama tzv. tranzicije, pogotovo tranzicije koja nikako da završi, koja traje toliko dugo da ne znam da li se više može zvati tranzicijom, ali s obzirom da određeni procesi transformacija nisu završeni, nažalost, to je i dalje tranzicija. Tako da, u tim i takvim okolnostima, a pogotovo još kada se dogode određene kušnje i nedaće, poput pandemije Kovida, koji pogađa celo čovečanstvo, to znači i našu zemlju i građane ove zemlje, tada pojam pomoć dobija posebno na značaju. Državna pomoć, takođe, još značajnije. Zato je ovo prilika da se ukaže na to da predstavnici države, oni najodgovorniji, na najvišim nivoima su imali osećaja, i to blagovremeno i efikasno učinili sve što je bilo u njihovoj moći da država bude na raspolaganju svojim građanima, ne samo kada su u pitanju one opšte poznate stvari, pre svega, aktivnosti i mere koje su preduzete da se neposredna opasnost od pandemije po zdravlje ljudi umanji i svede na najniži mogući stepen, ali paralelno sa tim i sve one mere pomoći koje su poduzimane prema građanima kako bi se sanirale ekonomske i socijalne posledice koje ova pošast već ovoliko dugo vremena izaziva. Svakako da je potrebno i baciti neki zrak elementarnog ljudskog svetla i svedočenja po ovim pitanjima. Evo, skoro će da se navrši godina dana kada su Novi Pazar i širi sandžački prostor bili izloženi svojevrsnom posebnom udaru kovida. To je bio juni i juli mesec prošle godine, izuzetno visoka smrtnost. Dakle, udar koji je bio iznad svakog proseka bilo kog dela ove zemlje kada su na neki način lokalne institucije sistema države, kako gradska uprava, tako i sam Medicinski centar doživeli svojevrsni kolaps i pokazali nemogućnost, pa i nesposobnost da se nose sa ovim izazovom, ali smo zapravo imali brz i veoma efikasna odgovor države, kako sa nivoa predsednika, tako sa nivoa Vlade, potom i sa nivoa Vojske Republike Srbije i mogu kazati da, uprkos svojevrsnoj tragediji koja se desila na tom prostoru gde su ljudi zaista umirali svakodnevno… Znači, to je bila atmosfera kojoj svakodnevno umre neko koga poznajete. Dakle, to je nešto što je prosto bilo nezamislivo i mislim da je čak prosek smrtnosti premašio i onaj u Lombardiji. Dakle, ono što je pozitivna strana takve jedne tragične situacije jeste da smo imali najpre efikasnu reakciju državnog sistema sa svih nivoa, a što zapravo ne sme da se zaboravi, jer naše duhovne vrednosti, zajedničke i pojedinačne duhovne vrednosti nas uče da onaj ko nije zahvalan ljudima nije zahvalan ni Bogu. Dakle, to je vrednost koja ne sme da se zaboravi i zapostavi, a zahvalnost je nešto što moram da se iskaže ne samo rečima, kurtoazno, već da se iskazuje i celokupnim odnosom osećaja zahvalnosti za ono što je učinjeno. Mi smo tada, dakle, imali pomenute državne nivoe koji su efikasno reagovali. Istina, stvar se ne može tako ni posmatrati, crno belo. Ovo je tema koja zasigurno se ne može tek tako preskočiti, već se mora sagledati u svim nijansama, pozitivnim i negativnim, koje su se tada dešavale. Naravno, tamo gde se dešava umiranje ljudi na ovaj način, emocije su vrlo izražene i zato je jako važno nastojati biti objektivan. Nekad je možda potrebno pustiti određenu vremensku distancu da bi se mogao imati pristup objektivnom aspektu, svim objektivnim aspektima tih dešavanja. Dakle, ovde mislim na to da se ne može tek tako preći preko toga i reći – gotovo, bilo je, ko je umro je umro, ko je preživeo je preživeo, ko nam je pomogao nam je pomogao, ko nam nije pomogao nam nije pomogao. Mora postojati odgovornost. Moramo doći do trenutka kada ćemo ispitati zašto dva meseca, recimo krizni štab u Novom Pazaru nije zasedao, a toliko ljudi je, recimo, umrlo. Zašto je toliko bilo zaraženih u samoj gradskoj upravi do samog gradonačelnika, a da se to krilo itd, itd, a potom i samo ponašanje čelnika Opšte bolnice u Novom Pazaru, odnosno Medicinskog centra, a o čemu smo i ranije govorili? To svakako sada nije tema, ali se ne mogu pojedinci amnestirati od odgovornosti, niti se sakriti za ono što su neki drugi pojedinci, odgovorni u vertikali države, priskočili da pomognu. To su dve strane koje jedna drugu ne mogu zaseniti, kao što negativna ponašanja i neodgovornost određenih ljudi na lokalnom nivou ne može zaseniti ni na koji način pomoć države i ljudi na nivou države, na nivou Vlade i ostalih instanci koje sam pomenuo. Isto tako, ne mogu se ni oni odgovorni sakriti iza državne pomoći koju smo tada dobili. Dakle, to su stvari koje se moraju razdvojiti, jer zapravo ne bi smelo iz sirovo da gori u suho i ne bismo smeli stavljati u isti koš one koji su zaslužni i oni koji su krivi. Dakle, to je nešto što će u narednom periodu morati da se rasvetljava. Osetljivost teme je u tome što kada otvorite takvo pitanje rizikujete da odete u neki populizam, pa da prosto tim emocijama koje su još na neki način sveže kod samih porodica, ali i kod svih nas na tom prostoru, da ostavite utisak da imate za cilj neke dnevno-političke poene. Svakako da nam nije to za cilj i veoma oprezno na svemu ovome insistiramo, ali ćemo nastaviti da insistiramo. Pored toga što su dobili tada vrlo ozbiljnu državnu pomoć i na polju opremanja same bolnice, kroz potrebnu opremu koja je tog trenutka bila potrebna, što zapravo zaslužuje da se istakne, ali isto tako zaslužuje da se ispita zašto sva ta oprema mesecima nije aktivirana, nego je stajala u magacinu, a imali smo takvu hitnu situaciju da je ona potrebna. Zašto neki delovi te opreme nikada nisu instalirani? To su sve stvari koje je potrebno rasvetliti iz razloga što… Dopustiti da se pomeša ono što je u redu i ono što nije u redu, da se jednako tretiraju zaslužni i krivi, gubi se smisao zasluge, gubi se smisao same pomoći, same podrške, već se mora jasno povući crta između onih koji su zaslužni i onih koji su krivi. Naravno, iako se neposredno ne tiče državne pomoći, ali ono što želim ovog trenutka da iskažem jeste da smo paralelno sa sistemskom reakcijom i aktivnošću koja se pokazala u tom trenutku, koju je pratila visoka odgovornost i humanost sa pozicije odgovornih ljudi na državnim pozicijama, mi smo isto tako paralelno sa tom pojavom imali i pojedinačne reakcije širom Srbije, od Šumadije, Vojvodine i ostalih delova Srbije, javljanje lekara i drugih ljudi, institucija, organizacija koje su odlučile da se uključe u tu pomoć i oni zaslužuju da ih ne zaboravimo i da ovog trenutka to istaknemo. Neko će kazati da to nema veze sa državnom pomoći. Nek nema veze, ali mi zapravo jako držimo do toga da je važno istaći svako dobro delo, jer isticanje dobrog dela predstavlja lekciju svima drugima da možemo biti takvi, da mogu biti u takvim situacijama i da ljudska vrednost, i to je ono što je jako bitno da se uvek ističe.. Boriti se da zaradiš za sebe i za svoju porodicu, to nije neka visoka ljudska vrednost. To je više instinkt preživljavanja. Dakle, taj poriv i taj instinkt imaju i životinje. Dakle, to što neko zna da zaradi milione jeste sposobnost, ali to nije neka visoka vrlina, to nije nešto što se smatra visokom ljudskom vrlinom, odnosno vrednošću. Međutim, imati svesti i snage da u trenutku dok ti nisu u opasnosti, u trenutku dok tvoj život i tvoje zdravlje i tvoja porodica, tvoj imetak nisu ugroženi, imati kapaciteta humanosti, ljudskosti da se zabrineš i uključiš u pomoć nekome ko je daleko od tebe 100, 200 ili 300 kilometara. To su ljudske vrednosti koje nažalost pod raznim naletima i udarima ove, da kažemo, materijalističke kulture i biologizirane kulture koja danas sve žešće nadire i nad našim prostorom koji je ranije imao mnogo više tog duha i mnogo više određene etika koju je prožimala kultura življenja. Dakle, pod takvim udarima zato su takvi primeri jako važni i sa aspekta ljudske zahvalnosti, ali i sa aspekta lekcije koju treba stalno isticati kako bi zapravo mi ovde na ovom prostoru, bez obzira na naše i evropske i sve druge integracije, mi taj duh ljudskosti, taj duh dobročinstva ovde treba da čuvamo, gajimo, afirmišemo, oživljavamo tamo gde je zakržljao. Zato iz tog razloga želim to da spomenem, kao i svu pomoć koja je došla iz dijaspore, koja nikada ne zaboravlja naš prostor, kao i svu pomoć koja je došla iz Bosne i Hercegovine, dakle, to je jako važno da ovde istaknemo. Isto tako želim da istaknem značaj pomoći koja je učinjena dostupnom građanima kada je u pitanju vakcina. Ovde svakako ne mislim samo na građane ove zemlje, jer to nije bila pomoć, to je bila obaveza države. Međutim, ono što je fascinantno i što evo možda više puta ovde ističem jeste ovo što su odgovorni u ovoj zemlji omogućili i građanima susednih zemalja da dobiju vakcinu u ovoj zemlji. Možda i zato što sam bio uključen u taj proces s obzirom da imam zaista veliki broj prijatelja i poznanika u okolnim zemljama, posebno u BiH, Crnoj Gori, Hrvatskoj, bio sam možda jedna od najnapadnutijih adresa gde su mi se ljudi javljali - možemo li mi da dođemo da se vakcinišemo. U početku te procedure su malo bile, dok se to sve nije uigralo, komplikovanije, pa sam se prosto morao obratiti samom Kabinetu predsednika za pomoć i vrlo brzo smo dobili, dakle, ja sam se čak šalio pa sam kazao – dajte mi jednu kvotu za bratstvo i jedinstvo, da bi lakše pojasnio šta to znači, onda sam ja pojasnio – javlja mi se veliki broj ljudi iz ovih zemalja, hajde malo da to obnovimo i svakako da je to zaista fascinantno dalo rezultate. Istina, poslednje vreme već tu, dakle, to je sve pojednostavljeno pa nemamo neke komplikovane procedure ali ogromne su brojke, čak u stotinama koje su samo preko mene došli ovde u zemlju da se vakcinišu i to su čak mnogi ljudi koji su onako imali neke rezerve prema Srbiju zbog raznih rasuda i predrasuda proteklih godina i decenija. Dakle, to je nešto što meni predstavlja jedno najmoćnije sredstvo politike i diplomatije, dakle, mnogo moćnije od tenkova, aviona i ne znam čeka i drugih konvencionalnih poluga moći, dakle, to je nešto što zaista ovde želim sa vama prijateljski podeliti ali i sa ostalim građanima Srbije. To je pokazatelj da država ne mora biti samo jedan hladni mehanizam, jedna mašina kakve države u principu i jesu, ali da ona može imati dušu i zapravo u meri u kojoj mi uspemo u sve pore ove zemlje da udahnemo više duše u ovu državu, u toj meri će ova država biti kvalitetnija, biti bolja i biti toplija i biti domovinskija i biti i patriotskija i otadžbinskija. Sve to su veoma važni aspekti, a oni su svi zapravo na neki način u tom inkubatoru koji se zove osećaj za druge, koji se zove osećaj za pomoć. U tom duhu zapravo želim pozdraviti, podržati takve aktivnosti, bodriti najodgovornije ljude na čelu države svakako i zajedno sa nama ovde koji predstavljamo mikrofon građana za sve njihove daće i nedaće, za sva njihova pozitivna i negativna stanja. Tako da je ovo zapravo prilika gde želim na taj način i kroz ovaj izveštaj pohvaliti ovu aktivnost i da nastavimo tim putem jer vidite i sami lako je zapaliti već zapaljivu atmosferu, ali dobri i pametni ljudi, a to znači i dobri i pametni državnici, dobri i pametni domaćini, dobri i pametni nosioci, domaćini u porodicama, glave porodice, oni će uvek pamet pustiti napred, ne paliti nego gasiti, otvarati nove stranice, otvarati nove puteve, a dobro delo koje dolazi sa naše strane je zapravo ono što otključava sva ta srca. U tom pogledu moja sva podrška i čestitke i nastavimo dalje putem. To je jedini način da zapravo ovaj naš prostor i u našoj zemlji, ali isto tako i u regionu bez obzira što mi sada imamo niz takvih država, kao što vidite, ne samo zbog stava nekih svetskih sila i međunarodne zajednice, već zbog same činjenice smo upućeni jedni na druge, bez obzira na sve što se izdešavalo moramo naći put zajedništva, a on se jedino može graditi na vrednosti dobra. Hvala vam.
Zahvaljujem potpredsedniku Narodne skupštine, ovlašćenom predstavniku Poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja, Ujedinjena seljačka stranka. Reč ima predsednik Poslaničke grupe SDPS, narodni poslanik Branimir Jovanović.
Hvala potpredsednice. Poštovani predstavnici nadležnih komisija, koleginice i kolege narodni poslanici, najpre moram da pohvalim praksu koju smo ustalili u ovom sazivu da redovno raspravljamo o izveštaju nadležnih komisija, nezavisnih regulatornih tela i posebno mi je drago što su danas ovde predstavnici komisija koje baš vode računa o regulaciji finansijskog tržišta u jednom vremenu koje je jako izazovno za sve nas, naročito i za njih u nekim nepredviđenim okolnostima na koje smo naišli pre godinu dana i koje moramo onako u hodu da svi zajedno savladamo. Dobro je što na taj način i mi kao parlament obavljamo još jednu od uloga koje imamo, pored predstavničke uloge, pored zakonodavne uloge naravno mi na ovaj način ostvarujemo i kontrolnu ulogu jer smo na neki način nadležni da vršimo kontrolu nad radom ovih komisija. Rasprave su dobra prilika da svaka poslaničke grupa, odnosno njeni predstavnici iskažu svoje stavove, da ukažemo eventualno na neke nedostatke koji postoje u radu komisija na osnovu njihovih izveštaja, ali i da ukažemo na određena rešenja da bismo zajedno prevazilazili probleme. Danas je pred nama Izveštaj o radu Komisije za kontrolu države pomoći i ovaj sistem kontrole uspostavljen je na osnovu Zakona o kontroli države pomoći 2009. godine. Dakle, Komisija je negde 2010. godine, ukoliko se ne varam, počela da radi početnim kapacitetom i ne možemo reći da je u povoju, ali u svakom slučaju ima još uvek prostora za njeno usavršavanje, za modernizaciju u njenom radu. Ona ima istu onu ulogu na našem tržištu koju ima evropska komisija kada govorimo o tržištu EU. Važno je što rad Komisije doprinosi najpre povećanju transparentnosti, odnosno javnosti ima uvid na koji način se troši novac iz budžeta. Konkretno u ovom slučaju na koji se način troši novac koji ide na ime državne pomoći i mi iz SDPS uvek ističemo da je važno da svaki građanin zna tokove novca iz budžeta od onog trenutka kada na osnovu poreske naplate ili administrativne takve ili na bilo koji način novac uđe u budžet do onog trenutka kada se isplati krajnjem korisniku, u ovom konkretnom slučaju kada govorimo o državnoj pomoći. Na taj način mi otklanjamo svaku sumnju da postoji neka vrsta zloupotrebe, da može doći do bilo kakvog oblika korupcije. Potrebno je i da u kontinuitetu radimo, kao što sam već naveo, kao i prethodnih godina, da ojačamo mehanizme koji su na raspolaganju Komisiji za kontrolu državne pomoći. Jednostavno, gospodin Antonijević je malopre govorio o tome, potrebno je da radimo harmonizaciju sa pravnim okvirom koji važi u EU, ali mi kao Skupština moramo da radimo na tome i svi drugi organi u državi da se ojačaju mehanizmi Komisije da bi ona mogla da radi svoj posao kako treba. Potrebno je da Komisija ima odrešene ruke u nekim situacijama kada govorimo o kontroli, o odgovornosti, o kažnjavanju, u situacijama da dođe do propusta u dodeli državne pomoći, jer napominjem Komisija ne dodeljuje pomoć, ona ne raspolože budžetskim sredstvima, Komisija ne radi selekciju, niti odlučuje koji učesnik na tržištu treba da dobije državnu pomoć i zato je važno da ona ima adekvatne mehanizme, da bi mogla da bude jedan uspešan regulator na tržištu. Unapređenje kontrole državne pomoći koja prati transparentnost podele onemogućava se stavljanje pojedinih privredih subjekata u povlašćeni položaj. To je veoma važno da bismo sačuvali zdravu konkurenciju na tržištu mi moramo da stvorimo jednake uslove poslovanja za sve učesnike na tržištu i na taj način jačamo slobodnu konkurenciju i stvaramo jednu zdravu klimu za poslovanje. Takvi uslovi podstiču i dolazak novih investitora i podstiču investicije na domaćem tržištu. Podsetiću da od svih investicija koje dolaze u regionu više od polovine završi u Srbiji. To je posledica jednog dobrog rada u prethodnom periodu. Da bismo zadržali taj trend, naravno, neophodno je da se stalno i preispitujemo, da vidimo koji su to motivi koji na neki način stimulišu investitore da dolaze u Srbiju. Nekada to bude dobra infrastruktura koja opet ima veze sa državnom pomoći, nekada to bude kvalitetna radna snaga, može da bude adekvatan, odnosno dobar pravni okvir koji investitorima pruža sigurnost, ali često to budu i podsticaji koji država daje investitorima i to najčešće u poslednje vreme bude i opredeljujući faktor da se otvori nova fabrika u Srbiji, posebno kada govorimo o investicijama koje dolaze iz inostranstva. Tu je važna uloga Komisije za kontrolu državne pomoći jer treba da ukaže na poštovanje uslova za dodelu subvencija. Postoje jasno propisani kriterijumi na osnovu kojih se dodeljuje subvencija. Oni su uspostavljeni još ranije i treba ih se pridržavati. Svaka ozbiljna kompanija koja dolazi na novo tržište želi da posluje u stabilnim uslovima i u predvidim uslovima. One ozbiljne kompanije koje žele da rade duži vremenski period uglavnom gledaju da rade u stabilnim uslovima, kao što sam već rekao, možda da imaju manju zaradu na početku, ali dugoročno da rade na duži vremenski period i ta zarada se onda vremenom i uvećava. Zato je važno da nastavimo da gradimo stabilne institucije, da unapređujemo naše zakone, da jačamo nezavisna tela. To je jedina garancija da će se poštovati ekonomski ugovori i da će se sačuvati principi zdrave konkurencije u tržišnim uslovima privređivanja, Još jedan cilj državne pomoći jeste da podstakne ekonomski razvoj nerazvijenih područja. Realnost je da u Srbiji nisu svi delovi ravnomerno razvijeni, zato je potrebno preusmeravati državnu pomoć, odnosno pomoć iz republičkog budžeta u one regione koji su manje razvijeni. Posebno se to odnosi na infrastrukturu. Namera treba da bude u svakom delu Srbije postepeno unapređujemo standard stanovnika da se on jednači, da ne bi postojale drastične razlike i kada govorimo o jugu, zapadu ili krajnjem severu zemlje. Jedna vrsta pomoći koju želim da istaknem, a koja potiče od države, je tzv. horizontalna pomoć. Ona se odnosi na određen broj nepoznatih korisnika unapred. Ovde preti manja opasnost da se naruši tržišna konkurencija jer ona nije vrsta sektorske pomoći. Pozitivni efekti su višestruki i može da bude usmerena i na male i srednje preduzetnike, za sanaciju, restrukturiranje preduzeća koje je zapalo u probleme, za zapošljavanje novih ljudi, za usavršavanje postojećih kadrova, može da bude usmerena i na oblast kulture, što je veoma značajno. U svom izlaganju gospodin Antonijević malopre je istakao pandemiju koja je nastala zbog korona virusa pre godinu dana i nove uslove u kojima smo morali da radimo. Lako je kritikovati. I prethodnih godinu dana mnogi su kritikovali poteze Vlade. Sada možemo na neki način da napravimo presek, da podvučemo crtu i da vidimo da li su mere Vlade bile dobre. Ja smatram da su mere Vlade bile odlične. Drago mi je da smo već u tom trenutku pristupili prema preporukama EU, uradili određenu vrstu harmonizacije, tako da ništa nije rađeno ad hok. Značaj državne pomoći privredi i stanovništvu je tada bio dobro došao. Sada je jasno da paket mera koji je primenjen u ovom vremenskom periodu je bio odličan i mnogo je činjenica koje potkrepljuju ovaj stav. Izgledalo je na početku krize da će privreda posrnuti, ne samo kod nas nego svuda u svetu, izgledalo je da će doći do otpuštanja radnika, ali kod nas se to nije desilo. Mi smo odreagovali na vreme. Državna pomoć je bila preusmerena na pravi način. Ako pogledamo i vidimo da je na kraju prošle godine stopa nezaposlenosti bila jednocifrena, to je dovoljan dokaz da su mere bile pravovremene i da su bile usmerene na pravi način da bi privreda mogla da funkcioniše. Nama iz Socijaldemokratske partije Srbije je veoma važno i posebnu pažnju pridajemo kada govorimo o položaju radnika, o njihovim uslovima na radu i zato podržavamo jedan ovakav pristup. Mi smo na ovaj način pomogli privredi da ne dođe do otpuštanja radnika, da zaposleni budu zadovoljni, da poslodavci budu zadovoljni jer su dobili određena sredstva iz budžeta, ostali su konkurentni na tržištu i privredne aktivnosti su bile na istom nivou, recimo, kao i pre izbijanja korone. Državna pomoć nekada može da naruši konkurentnost na tržištu, ali u ovoj situaciji se pokazalo da je državna pomoć pomogla da određena preduzeća ostanu konkurentna i da ne dođe do njihovog zatvaranja tokom krize. Dovoljno je nekada samo da postavimo pitanje – šta bi se desilo da takva pomoć nije došla na vreme? Sigurno da bismo se vratili nekoliko koraka unazad. To bi onda bio mnogo teži put da se vratimo na prvobitno stanje, a kamo li da unapređujemo dalje naše privredne aktivnosti. Predmet izveštaja Komisije je bio i sredstva koja su usmerena iz Ministarstva trgovine, turizma i telekomunikacije, posebno se odnosi na onaj deo koji se odnosi na turizam, ta sredstva su bila opravdano usmerena kao što je i Komisija to negde konstatovala. Jednostavno to je jedan od sektora koji je bio najviše pogođen na svetskom nivou za vreme pandemije korona virusa. Samo ću navesti neke cifre koje su bile u Srbiji krajem 2019. godine pre same pandemije, gde smo u toj godini zabeležili boravak 3.689.000 turista, to je jedna rekordna cifra, da je zabeležen porast stranih turista za 8%. Dogodilo se tada da smo imali više stranih nego domaćih turista i devizni priliv je bio od 1.436.000.000 evra. To je samo pokazalo da svaka državna pomoć koja je usmerena na pravi način i sektoru koji je najviše pogođen, je uvek dobrodošla. Moram da naglasim da je u izveštaju EK konstatovano da je Srbija umereno pripremljena na području politike u oblasti konkurencije i da su preporuke uglavnom usvojene od naše strane. Da li može da se unapredi rad Komisije? Naravno da može. Važno je da postoje stabilni uslovi, važno je da postoji zdrava konkurencija. Uvek treba imati na umu, kao što sam na početku i rekao da je uvek tanka ona linija, tanka je granica kada državna pomoć može da ugrozi zdravu konkurenciju, odnosno kada državna pomoć ostavlja određene privredne subjekte u životu i ostavlja ih konkurentnim na tržištu. Hvala.
Hvala. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, narodni poslanik mr Đorđe Kosanić.Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana potpredsednice Skupštine, poštovani predstavnici nezavisnih komisija, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas objedinjena rasprava četiri izveštaja i pre nego što pređem da govorim o tome, ja bih još jednom napomenuo da se radi o izveštaju o radu Komisije za kontrolu državne pomoći za 2020. godine. Sa druge strane, izveštaj o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, izveštaj o sprovedenom monitoringu za 2020. godinu i naravno godišnji izveštaj Komisije za hartije od vrednosti Republike Srbije za 2020. godinu. Reći ću da u danu za glasanje poslanička grupa JS će podržati pomenute izveštaje, ali dozvolićete pre nego što počnem da govorim o samim izveštajima, moram da kažem i da konstatujem da je Srbija zemlja koja ima stabilnost i sigurnost u svakom smislu. Srbija je zemlja koja ide krupnim koracima napred i kada to kažem, reći ću samo neke parametre, da je Srbija imala najbolji rezultat što se tiče privrednog rasta. Imamo i fiskalnu i monetarnu stabilnost, čak preko 60% svih investicija koje dođu na zapadni Balkan ide ka Srbiji, to govori o poverenju investitora koji imaju u Srbiju. Naš zdravstveni sistem u borbi protiv Kovida 19 se pokazao mnogo uspešnijim nego mnogi zdravstveni sistemi koji su možda pre pandemije bili mnogo bolje ocenjeni nego zdravstveni sistem Srbije. isto tako, naši građani su imali u ponudi četiri vakcine. Sa druge strane pomagali smo i zemljama u okruženju što se tiče vakcina. To su samo neki parametri koji govore o tome koliko Srbija ide krupnim koracima napred. Sa druge strane, kada govorimo o tome da je neka opozicija u Srbiji, meni bi bilo razumljivo da se opozicija za vlast bori idejama, delima, programom, da sa druge strane kritikuju loše postupke vlasti, ali ja ne mogu da shvatim da prava opozicija pokušava da lažima sroza ugled institucija i države Srbije u celini. Oni sebi daju za pravo da budu i policija, daju sebi za pravo da budu i vlast, da budu tužilaštvo i daju sebi za pravo da su njihove laži jedini validni dokazi. Očigledno da pojedini kvazi političari u Srbiji ne shvataju da je narod davno prepoznao njihovu politiku koja se zasniva na tezi - što Srbiji gore, to nama mnogo bolje. Ali, kao što sam rekao, Srbija ide krupnim koracima napred. Srbija je davno odbacila politikanstvo, u Srbiji sada vlada primenjena politika. Dobar primer za to je da danas u Jagodini moćna nemačka kompanija "Fišer" otvara fabriku za proizvodnju delova i dodatne opreme za automobile visoke klase. Dakle, biće zaposleno 350 radnika. Kada to kažem, otvaranjem još jedne moćne nemačke fabrike u Jagodini Dragan Marković Palma, ali pre svega i predsednik Srbije Aleksandar Vučić, pokazuju put kojim Srbija treba da ide. Inače, ova moćna kompanija ima svoje fabrike i u SAD, ima svoju kompaniju u Kini, ima svoju kompaniju u Češkoj. Sa druge strane, da još jednom podsetim da je Dragan Marković Palma u Paraliji bio domaćin delegaciji od 600 članova, od toga 500 lekara i medicinskih radnika iz 25 medicinskih centara opštih bolnica i domova zdravlja iz Srbije. I ova putovanja organizovana su u znak zahvalnosti svim našim lekarima i medicinskim radnicima koji su dali svoj maksimum u borbi protiv Kovida - 19. Vraćajući se na same izveštaje iz ove objedinjene rasprave, treba reći da ovi izveštaji predstavljaju rad nezavisnih komisija i ovde su predstavnici. Sve ove komisije za svoj rad odgovaraju isključivo Narodnoj skupštini. Kada pogledamo izveštaje ovih komisija, možemo da zaključimo da se njihovo poslovanje bazira isključivo na usklađenosti sa propisima koji vladaju u EU. Isto tako, treba napomenuti da je rad svih ovih komisija, ali ne samo komisija, uopšte bio specifičan u ovo vreme pandemije Kovida - 19. Na prvom mestu, kada govorimo o Komisiji za kontrolu državne pomoći, svaka zemlja koja želi da postane deo velike porodice, koja želi da postane deo EU, obavezna je da ispuni zahteve za pridruživanje. Jedan od tih zahteva je kontrola državne pomoći. Kada govorimo o tome, sistem državne pomoći je uspostavljen u Srbiji 2010. godine donošenjem Zakona o kontroli državne pomoći. Nadležnost za kontrolu državne pomoći u Republici Srbiji ima Komisija za kontrolu državne pomoći, danas imamo predstavnike ovde. Njena nadležnost je svakako dok Srbija ne uđe u EU. Komisija je operativno nezavisno telo koje ima ista ovlašćenja u Republici Srbiji kao i Evropska komisija u odnosu na države članice EU. Ova komisija imala je važnu ulogu tokom pandemije Kovida - 19, jer je država pomogla građane, samo jedan parametar, kao pojedince. Tu ne smemo da zaboravimo ni pomoć privatnom sektoru u više navrata. Kada govorimo o Komisiji za hartije od vrednosti, treba reći da je srpsko tržište hartija od vrednosti tradicionalno nerazvijeno i to nije nikakva tajna. Znači, to je nešto čime treba da se bavimo u narednom periodu. Razlog za to leži pre svega u tradiciji i verovatno u nepoverenju koje je dominantno u Srbiji. Građani Srbije tradicionalno primarno ulažu u nekretnine, bankarsku štednju, sa druge strane, ali i u svoje preduzetničke poslove. Mi svakako ne možemo da se poredimo sa razvijenim berzama pre svega u Americi i Aziji, ali moramo da činimo sve da tržište hartija od vrednosti u Srbiji svakodnevno raste. I to je, čini mi se, dominantan zadatak. Bez praćenja svetske prakse i liberalizacije propisa, teško je očekivati značajniji napredak u ovoj oblasti. Dakle, kao što sam rekao, svakodnevno praćenje i rad po tom pitanju, pre svega zato što je primarno tržište hartije od vrednosti plitko, a samim tim, sa druge strane, i sekundarno tržište nema mogućnosti značajnijeg prometa što se tiče Srbije. To su objektivni uslovi u kojima se u ovom trenutku nalazi tržište hartija od vrednosti u Srbiji i u kojim se okvirima kreće. Siguran sam da u vremenu koje dolazi, uloga Komisije za hartije od vrednosti je od ključnog značaja za razvoj i regulaciju srpskog tržišta hartija od vrednosti. Kada je reč o javnim nabavkama, otvaranjem Poglavlja 5, rezultat je promena koje su sprovedene u oblasti javnih nabavki u Srbiji, ali opredeljenjem da se kroz reformu javne uprave uskladi sistem javnih nabavki sa svim onim što vlada svakako u EU. Ugovori o javnim nabavkama predstavljaju, kada govorimo o drugim zemljama, veliki deo bruto domaćeg proizvoda svake zemlje budžeta javne potrošnje. Važna stvar koju danas treba da napomenemo je da je portal ubrzao proces javnih nabavki i svakako kontrolu javnih nabavki u Republici Srbiji i Kancelarija za javne nabavke svakodnevno pruža podršku korisnicima portala putem svog kol centra i svim ponuđačima i naručiocima. Ne dužeći više, još jednom kažem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati sve izveštaje ovih nezavisnih komisija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe Savez vojvođanskih Mađara, narodna poslanika Rozalija Ekres. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Kovač, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici nadležnih komisija, kao što je poznato i kao što smo čuli iz uvodnog izlaganja, krajem 2019. godine je donet Zakon o kontroli državne pomoći koji je usklađen sa preporukama Evropske komisije. Formirana je i Komisija za kontrolu državne pomoći, kao samostalna i nezavisna organizacija koja vrši javna ovlašćenja, čime je stvorena osnovna pretpostavka za unapređenje kontrole i omogućavanje transparentnosti prilikom dodele državne pomoći, kao i jačanje konkurencije. Najvažnije nadležnosti Komisije su ocenjivanje postojanja i usklađenosti državne pomoći sa pravilima o dodeli državne pomoći, usvajanje i obelodanjivanje godišnjeg izveštaja o dodeljenoj državnoj pomoći i vođenje registra dodeljene državne pomoći. U toku 2020. godine Komisija je kao novoformirana organizacija uspostavila svoju organizaciju i vršila kadrovsko osposobljavanje sa ciljem usavršavanja rada stručnih službi. Organizovane su obuke radi unapređenja kadrovskih kapaciteta, a sve u saradnji sa Ministarstvo za evropske integracije. S obzirom da se radi o novoosnovanoj, nezavisnoj i samostalnoj organizaciji u prvoj godini rada uspostavljen je pravni i institucionalni okvir za nesmetano funkcionisanje i rad Komisije. Razumljivo je da zbog otežanih uslova rada, a najpre zbog pandemije u 2020. godini Komisija nije mogla raditi punim kapacitetom i nije bilo moguće adekvatno popunjavanje kadrovskih kapaciteta. Ipak, Komisija je reagovala pravovremeno u donošenju odgovarajućih uredbi i stvaranja pravnog okvira za mere državne pomoći i podrške privredi u uslovima pandemije. Poslanička grupa SVM prihvata Izveštaj o radu Komisije za kontrolu državne pomoći za 2020. godinu, jer smo mišljenja da je neophodno podržati napore i aktivnosti Komisije u ostvarivanju njenih nadležnosti i planiranih ciljeva. Prema podnetom Izveštaju o radu Republičke komisije za zaštitu prava za 2020. godinu uočavaju se vrlo kompleksne i složene aktivnosti koje je sprovodila komisija kao samostalan i nezavistan organ Republike Srbije koji obezbeđuje zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, pri čemu je u okviru svojih nadležnosti za postupke javnih nabavki koji su započeti po starom zakonu postupala u skladu sa odredbama tog zakona, a za postupke koji su započeti po novom zakonu od 1. jula 2020. godine prema odredbama novog zakona. Mišljenja sam da je važno osvrnuti se na istaknute nepravilnosti u postupcima javnih nabavki koje su učestale i koje se pojavljuju u kontinuitetu već duži vremenski period, a koje je republička komisija zapazila i kao takve istakla u podnetom izveštaju prilikom rešavanja po podnetim zahtevima za zaštitu prava ponuđača u postupcima javnih nabavki. Sve naznačene nepravilnosti odnose se na izradu konkursne dokumentacije sa nejasnom sadržinom koja ne omogućava ponuđačima da pripreme prihvatljive ponude i na osnovu koje bi se isključila subjektivnost u postupanju naručioca prilikom ocene ponuda. Nepravilnosti se odnose i na tehničke specifikacije koje su diskriminatorskog karaktera. Naravno da ovo utiče na ograničeni krug potencijalnih ponuđača i sužava konkurenciju, što predstavlja lošu praksu u sprovođenju postupaka javnih nabavki i kosi se sa osnovnim načelima obezbeđivanja konkurencije i zabrane diskriminacije u postupcima javnih nabavki. Konstatovanje nepravilnosti u podnetom izveštaju po svojoj prirodi i značaju zahtevaju da se u razmeni iskustava i znanja u ovoj oblasti sa drugim državnim organima preduzmu mere da se smanji učestalost pojavljivanja ovih nepravilnosti, poveća konkurentnost i eliminiše diskriminacija, kako bi se povećala efikasnost i efektivnost, odnosno unapređenje celokupnog sistema javnih nabavki. Podnetom Izveštaju o radu Republičke komisije za zaštitu prava za 2020. godinu dajemo našu podršku. Monitoring nad sprovođenjem Zakona o javnim nabavkama je uveden aktuelnim Zakonom o javnim nabavkama, koji je u primeni od 1. jula 2020. godine, iako je i prema prethodno važećem zakonu obavljajući svoje poslove Uprava za javne nabavke, odnosno sada Kancelarija za javne nabavke na indirektan način vršila poslove pravilnosti sprovođenja postupaka javnih nabavki. Prema podnetom Izveštaju o sprovedenom monitoringu Kancelarije za javne nabavke za 2020. godinu vidljiv je širok obim i kompleksnost pitanja u delokrugu praćenja aktivnosti i postupanja u procesima javnih nabavki. Od izuzetnog je značaja koordinacija i saradnja sa institucijama i organima čije su nadležnosti u neposrednoj vezi sa sprovođenjem Zakona o javnim nabavkama, kao i organima i nadležnim institucijama u cilju sprečavanja neregularnosti u postupcima javnih nabavki, kriminalnih radnji i borbe protiv korupcije. Naročito je važno intenziviranje ove saradnje sa ciljem povećanja efikasnosti i smanjenja mogućnosti za nezakonito poslovanje u ovoj oblasti. Mišljenja sam da bi, s obzirom na činjenicu da Kancelarija nema zakonske nadležnosti da vrši kontrolu realizacije zaključenih ugovora nakon sprovedenih postupaka javnih nabavki, bilo veoma značajno intenzivirati saradnju sa DRI koja ima važnu ulogu priliko sprovođenja revizije pravilnosti javnih nabavki, ne samo postupaka sprovođenja javnih nabavki, odabira ponuđača i zaključivanja ugovora, već i realizacije zaključenih ugovora i koja ima kadrovski potencijal koji poseduje integritet, stručna znanja i sposobnosti, tako da istovremeno sa izvođenjem postupaka revizije finansijskih izveštaja može ostvariti celovit uvid u dokumentaciju u vezi sa postupcima, kao i realizacijom zaključenih ugovora i doneti kvalitetne i pouzdane analize, kao i predloge mera za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti i unapređenje poslovanja u vezi sa postupcima javnih nabavki. Važna je uloga Kancelarije u vezi sa Zakonom o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala, terorizma i korupcije po osnovu zahteva viših javnih tužilaštava i organa MUP-a u pogledu davanja stručne pomoći i ostvarenom nadzoru nad određenim postupcima javnih nabavki, pri čemu svakako treba intenzivirati aktivnosti i na povratnim informacija u vezi sa traženim nadzorom. Navedeno predstavlja važnu aktivnost u sprovođenju planiranih radnji i postupaka u procesu pristupanja Republike Srbije Evropskoj uniji, u vezi sa poglavljem 23 „Pravosuđe i osnovna prava“, kao i poglavljem pet „Javne nabavke“. Nije manje važno ni jačanje preventivnih aktivnosti Kancelarije u toku trajanja samog postupka javne nabavke, koje je od izuzetne koristi za naručioce i ponuđače radi otklanjanja nepravilnosti i zakonitog postupanja kako u javnim nabavkama u toku, tako i u budućim postupcima. Unapređivanje i intenziviranje edukacije naručilaca, a naročito potencijalnih ponuđača u svim oblastima javnih nabavki trebalo bi da bude jedan od prioriteta Kancelarije. Nezadovoljni ponuđači krivične prijave često podnose nakon okončanja postupka ili čak nakon realizacije zaključenih ugovora, ukazujući na diskriminaciju, nepravilnosti i zloupotrebe prilikom odabira ponuđača, što je svakako teži i duži put. Obzirom da je zakon usklađen sa propisima EU iz oblasti javnih nabavki, važna je saradnja Kancelarije, kao i razmena mišljenja i korišćenje dobrih praksi, odnosno sprovođenja postupaka javnih nabavki zemalja članica EU. I ovaj treći izveštaj o sprovedenom monitoringu Kancelarije za javne nabavke za 2020. godinu ima našu podršku. Kao četvrti izveštaj, iako je ređe prisutno u javnosti i manje je poznato čime se bavi i koje su njene nadležnosti, verovatno usled nedovoljne razvijenosti tržišta kapitala i manjeg intenziteta transakcija koje se obavljaju, važno je naglasiti da se kada se govori o Komisiji za hartije od vrednosti radi o izuzetno važnoj organizaciji koja je kao nezavisna i samostalna organizacija odgovorna za obezbeđivanje zakonitosti i funkcionisanja tržišta hartija od vrednosti, sa ciljem zaštite investitora i obezbeđivanja pravičnosti, efikasnosti i transparentnosti tržišta hartija od vrednosti. Iz podnetog izveštaja se može videti veoma širok spektar poslovnih aktivnosti i nadležnosti Komisije za hartije od vrednosti koje se ogledaju u organizovanju, regulisanju, kontroli i vršenju nadzora na tržištu kapitala. Izdvojila bih svega nekoliko. Komisija za hartije od vrednosti reguliše, vrši nadzor i prati poslovanje investicionih društava, društava za upravljanje investicionim fondovima i investicionih fondova; reguliše, vrši nadzor i prati primenu Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma; nadalje, reguliše, vrši nadzor i prati trgovanje hartijama od vrednosti. Sa ciljem efikasnog obavljanja navedenih poslova, Komisija za hartije od vrednosti, između ostalog, donosi podzakonska akta za sprovođenje zakona, donosi mišljenja i saopštenja, organizuje obuke i polaganje ispita za sticanje zvanja i izdaje sertifikate i dozvole za rad i sarađuje sa nadležnim državnim organima, Narodnom bankom, sudovima i Tužilaštvom. Komisija, takođe u cilju pružanja pravne pomoći i razmene informacija sarađuje sa međunarodnim organizacijama i stranim regulatornim telima u ovoj oblasti, naročito sa Međunarodnom organizacijom komisija za hartije od vrednosti, čiji je redovan član. Ima značajnu ulogu u procesu pridruživanja Republike Srbije Evropskoj uniji, s obzirom na činjenicu da je Komisija za hartije od vrednosti uključena čak kod četiri pregovaračka poglavlja, to su Pregovaračko poglavlje 4 – kretanje kapitala, 6 – pravo privrednih društava, 9 – finansijske usluge i 17 – ekonomska i monetarna politika. Da bi Komisija za hartije od vrednosti efikasno odgovorila na izazove koji proizilaze iz kompleksnih poslova i zadataka koji su u okviru njene nadležnosti, svakako su joj potrebni resursi, a naročito kadrovski kapaciteti sa odgovarajućim znanjima i sposobnostima i kontinuiranom edukacijom. Poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara je mišljenja da je neophodno podržati napore i aktivnosti Komisije za hartije od vrednosti u ostvarivanju njenih nadležnosti i planiranih ciljeva. Zbog svega navedenog, podržavamo i prihvatamo Godišnji izveštaj Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe PUPS-3P narodni poslanik Hadži Milorad Stošić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici regulatornih tela, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas se na raspravi pred nama nalaze četiri izveštaja koja su podnela nezavisna regulatorna tela o svom radu u 2020. godini. Ovom raspravom Narodna skupština vrši svoju Ustavom predviđenu kontrolnu funkciju, nadzor nad njihovim radom. Odmah bih želeo da napomenem da je dobro što se u ovom sazivu već polako ustaljuje praksa da se o ovim izveštajima raspravlja i u odborima i na plenarnoj sednici, a još važnije što smo te rasprave počeli da vodimo, da tako kažem, sa nekom realnom vremenskom zadrškom, odnosno da se izbegavaju raniji slučajevi, da se o ovim aktima ili uopšte ne raspravlja ili da se to radi sa zakašnjenjem po godinu-dve dana, pa i duže, čime je ovaj institut kontrole u priličnoj meri obesmišljavan u proteklom vremenu. Prvi po redu je Izveštaj Komisije za kontrolu državne pomoći, koja je u prošloj godini imala dosta posla, s obzirom na pandemiju kovida, odnosno potrebu da država dodeljuje znatno više državnih sredstava pomoći nego što je bilo planirano, a sve se to moralo raditi u hodu, jer je pandemija došla prilično neočekivano i nije se na pravi način mogao predvideti njen tok i vreme njenog trajanja. Stoga, ova komisija je navela da je najveći svoj uspeh ostvarila u pripremanju više uredbi koje je Vlada tokom proleća prošle godine usvajala na svojim sednicama i na osnovu kojih je stvoren pravni osnov za valjano i brzo reagovanje u okolnostima vanrednog stanja. Ove uredbe bile su usklađene i sa pravnim tekovinama Evropske unije, a od njenih organa dobili su visoke ocene za svoj kvalitet u sprovođenju. Istovremeno, u okvirima i zadacima svog redovnog rada Komisija je sredila podatke iz 2019. godine i u Izveštaju o dodeli državne pomoći konstatovala da su ukupna sredstva te pomoći iznosila 110 milijardi 724 miliona dinara, od toga 55,4% dato je bespovratno kroz razne subvencije, 22% kroz poreske podsticaje. Ako se sagledavaju oblasti u koje su plasirana sredstva, 76,7 milijardi dinara je dato za industriju i usluge, 33,9 milijardi za poljoprivredu i 25,2 milijarde za regionalne vidove pomoći opštinama i gradovima, gde se ukazivala potreba za takvim nečim. Možemo uočiti da su to značajna sredstva koja u pravoj meri pokazuju koliko je Vlada tokom prošle godine uložila u očuvanje kompletne privredne stabilnosti u državi, a time i na standardu svojih građana. U Izveštaju o radu Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki navedeno je da je njen rad bio otežan zbog usvajanja novog Zakona o javnim nabavkama iz 2019. godine, čime se posao usložnjava zbog potrebe da se veliki broj ranije pokrenutih postupaka za zaštitu prava okonča po starom postupku iz 2015. godine, pa se pojavio dualizam primene pravnih normi u postupanju. Takođe, kao problem se postavilo i to što je jednom broju članova prethodne komisije istekao mandat, a novi su zbog celokupne situacije u državi izabrani tek u decembru. No, i pored ovih teškoća, Komisija je navela da je tokom 2020. godine uspela da poveća svoju efikasnost tako što je rešila za nekoliko procenata više predmeta u odnosu na 2019. godinu, uz veliko požrtvovanje zaposlenih u njenim službama. Primetno je, međutim, da se iz godine u godinu iz ovih izveštaja vidi da najveći broj žalbi, i u brojčanom i u smislu same vrednosti javnih nabavki, stiže na javne nabavke iz nekoliko karakterističnih oblasti, kao što su zdravstvo, nabavke lekova i drugih medicinskih sredstava, nabavke pre svega energenata, ali i drugih potrepština za javna preduzeća, kao i za nabavke iz domena elektroprivrede. Pošto deluje da to već postaje sistemska karakteristika, da ne kažem greška, u ovim postupcima, mišljenja sam da bi se tome morala posvetiti veća pažnja u svakom smislu, odnosno da pre svega Komisija, ali i drugi državni organi pokušaju da otkriju zašto se događa toliki procenat osporavanja javnih nabavki u ovim oblastima, pa da se to pokuša na neki način razrešiti i smanjiti u narednom periodu. Čini se da je pravi put u tom pravcu rad Kancelarije za javne nabavke, čiji je izveštaj treći na dnevnom redu današnje sednice i koja je vršila nadzor nad pojedinim postupcima javnih nabavki, na sopstvenu inicijativu ili na zahtev drugih državnih organa. Ona je konstatovala da se u dosta slučajeva događa da se ponuđači ne koriste procesnim sredstvima koja su im na raspolaganju u toku samog postupka, da bi se tek kada se on završi obraćali Komisiji za javne nabavke ili podnosili krivične prijave tužilaštvima. U svakom slučaju, ovoj kancelariji bi trebalo pomoći da ojača svoju kadrovsku infrastrukturu, kako bi mogla da vrši nadzor i nad više postupaka javnih nabavki, makar onih najvećih. Naposletku, četvrti izveštaj odnosi se na rad Komisije za hartije od vrednosti koja predstavlja jednu od najstarijih ovakvih tela, s obzirom da je formirana još na početku tranzicionih procesa 1990. godine. Njen rad ogleda se pre svega kroz izdavanje dozvola za rad različitih privrednih društava i vođenje evidencije o njima. Što se tiče samog poslovanja tim hartijama, na tržištima, ova komisija je iznela očekivan podatak, da je on tokom 2020. godine, značajnije smanjen u odnosu na 2019, i to za oko 47%, prethodne vrednosti. Opao je sa 91 na 48 milijardi dinara ukupnog godišnjeg prometa. Kada se smanjio broj subjekata koji učestvuju na tržištima kapitala za oko 10%. I ostaje nam da očekujemo da ćemo ovde parametri ipak biti daleko bolji kada se završi tekuća kalendarska godina, tim pre što se iz podataka vidi da je ovde pad nastao tek nakon izbijanja pandemije, da su pre nje podaci pokazivali i veći stepen trgovanja u 2020. godini u odnosu na odgovarajuće mesece u 2019. godini. Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje dati svoju podršku za usvajanje ovih izveštaja smatrajući da onim najvećim svojim delom red oslikavaju rad nezavisnih državnih institucijama kojima dajemo punu podršku za njihov budući rad, uz želju da budu još produktivniji i kvalitetniji. Takođe poslanička grupa PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovani prijatelji i uvaženi građani Srbije zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Sledeći narodni poslanik je Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi predstavnici komisija i Kancelarija za javne nabavke, poštovane koleginice i kolege, uvaženi građani i građanke Republike Srbije. Kao ovlašćeni predstavnik SPS na početku svog izlaganja ukazao bih na značaj današnjeg dana za istoriju našeg naroda. Danas se navršava punih 22 godine od završetka NATO agresije na našu zemlju koja je trajala punih 78 dana, iako su tada državnici vodećih NATO zemalja i komandanti NATO snaga izjavljivali da će bombardovati samo vojne ciljeve, činjenice su mnogo drugačije. Podaci govore da je 38% bombardovanih objekata, zapravo imalo civilnu namenu, da je od preko 2000 poginulih, 462 vojnika i preko 2000 civila. Za portparole NATO pakta, Džejmija Šeja su to bile samo kolateralne žrtve. Korišćena je municija koja je u sebi imala osiromašeni uranijum, i čije posledice nažalost, tek danas dolaze na naplatu, procene materijalne štete nikada tačno nije utvrđena, ali kreće se od 30 do 100 milijardi dolara. Takođe, nakon potpisivanja Kumanovskog sporazuma jako bih podsetio da je NATO agresija započeta pod izgovorom da se zaštite Albanci na prostoru KiM, epilog je da je preko 200 hiljada Srba napustilo svoja vekovna ognjišta na KiM. Ova agresija predstavlja svojevrstan presedan u međunarodnom pravu jer je bombardovanje počelo bez odluka Saveta bezbednosti UN kao najvišeg, kao povelja koji je najviši i najznačajniji pravni akt u međunarodnom pravu. Nažalost, sve ovo govori da živimo u svetu u kome agresori i zločinci slobodno šetaju ulicama bez toga da budu optuženi i odgovaraju za svoja dela a oni heroji koji su branili samo svoju državu i svoj narod su osuđeni na višedecenijske ili doživotne kazne zatvora i utoliko je veći značaj izvinjenja koje je došlo od češkog predsednika Miloša Zemana, i predstavlja tračak nade, da ovaj svet ipak počinje da se menja. Sada bih se vratio na tačke dnevnog reda. Mi danas na dnevnom redu imamo izveštaj o radu za 2020. godinu, tri komisije i Kancelarije za javne nabavke. Javne nabavke predstavljaju značajnu komponentu u svakoj savremenoj državi. U dobro urađenom sistemu javne nabavke slobodna konkurencija omogućava državi da pod najpovoljnijim uslovima nabavlja dobre usluge a privrednim subjektima da pod ravnopravnim uslovima dobijaju priliku da posluju sa državom. Efikasnost javnih nabavki ima direktan ili indirektan uticaj i na druge javne politike poput fiskalne discipline, modernizacije javne uprave, podsticanja malih i srednjih preduzeća. Pregovori sa EU u Poglavlju 5. koji se odnosi na javne nabavke otvoreni su 2016. godine, i do sada je naš normativni okvir u velikoj meri usklađen sa pravom EU. Osnovni pravci delovanja odnose se na povećanje efikasnosti i ekonomičnosti postupka javnih nabavki, jačanje konkurencije na tržištu, smanjenje rizika od neregularnosti, kao i promovisanje i podsticanje ekološkog socijalnog aspekta u javnim nabavkama. Ono što je takođe važno je to da se radi o modernizaciji postupaka javnih nabavki kroz punu primenu elektronskih vidova komunikacija što dalje znači poboljšanje njihove efikasnosti, transparentnosti i smanjenje rizika od neregularnosti. Danas na dnevnom redu imamo izveštaj o sprovedenom monitoringu Kancelarije za javne nabavke 2020. godinu i Izveštaj o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki za prethodnu godinu. Kancelarija za javne nabavke posebno organizacija koja obavlja stručne poslove, u oblasti javnih nabavki i vrše nadzor nad primenom propisa i donosi podzakonske akte, prati i sprovođenje postupaka javnih nabavki. Novi Zakon o javnim nabavkama koji je stupio na snagu 1. januara 2020. goidne, a počeo sa primenom 1. jula iste godine, u skladu sa njim, Uprava za javne nabavke nastavila je sa radom kao Kancelarija za javne nabavke. Sprovodi i monitoringe nad primenom propisa o javnim nabavkama u cilju sprečavanja, otkrivanja i otklanjanja koje mogu nastati u primeni ovog zakona, i tokom sprovođenja monitoringa, osim Zakona o javnim nabavkama, Komisija primenjuje i niz drugih zakonskih i podzakonskih akata, poput Zakona o opštem upravnom postupku, Zakon o budžetskom sistemu i Krivični zakonik. Ukazao bih i na značaj programa, razvoja javnih nabavki za period od 2019. do 2023. godine, kao i nacionalni plan za 2021. godinu, za sprovođenje strategije i oba ova dokumenta, usvojila je Vlada Republike Srbije. Poslovi Kancelarije za javne nabavke, u 2020. godini, sastojale su se od sledećih aktivnosti, i postupanje po podnetim zahtevima ovlašćenih subjekata, preuzimanje preventive i kontrolne aktivnosti i pružanje druge pomoći i drugim institucijama, pre svega organima MUP, i odeljenjima za suzbijanje korupcije viših javnih tužilaštava, podnošenja zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka. U svom radu i prilikom vršenja nadzora, korišćeni su podaci sa portala javnih nabavki koji je razvijen za potrebe i primene novog Zakona o javnim nabavkama, zatim podaci iz plana javnih nabavki i izveštaja naručilaca, posebno su uzeti u obzir podaci do kojih je došla DRI i Republička Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. Takođe, iskoristio bih priliku i rekao par rečenica o Izveštaju o radu Republičke komisije za zaštitu prava. U postupcima javnih nabavki za 2021. godinu, komisija je osnovana 2002. godine, na osnovu važećeg tada Zakona o javnim nabavkama. Tokom svog postojanja, delimično je menjala svoj delokrug rada, svoj sastav i način izbora članova. Ona odgovara Narodnoj Skupštini, za svoj rad. Pravna materija koja se odnosi na postupak javnih nabavki je izuzetno složena i suština sprovođenja postupaka i pravne zaštite u tim postupcima, ogleda se u racionalnom korišćenju javnih sredstava. Javne nabavke su tema o kojoj se često govori i špekuliše, povezuje se sa poštovanjem principa konkurencije, na tržištu i korupcijom. Takođe, veoma je važno da u ovom domu nastavimo da razmotrimo Izveštaj o radu svih institucija, agencija i regulatornih tela koje kontroliše Narodna skupština. Osvrnuću se i na Izveštaj Komisije za hartiju od vrednosti za 2020. godinu. Komisija za hartiju od vrednosti je osnovana 1990. godine i Ustavom iz iste godine, uvodi se tržišna ekonomija i vraćaju institucije tržišnog kapitala. Osnovni zadatak Komisije je zakonito, pravično i transparentno funkcionisanje tržište kapitala i zaštite investitora. Pored svoje regulatorne funkcije, ona ima i nadzornu ulogu, kada je u pitanju, subjekti na tržištu kapitala, a to su pre svega berze investicionog društva, depozitari i društvo za upravljanje otvorenim investicionim fondovima, kao i samim fondovima. Nadležnosti Komisije utvrđeni su Zakonom o tržištu kapitala iz 2020. godine. Komisija ima veliku odgovornost u oblasti regulisanja tržišta kapitala - obezbeđuje zaštitu investitora na tržištu hartije od vrednosti, sprečavanja monopolskog položaja i eventualne radnje. Veoma je važna i edukativna uloga Komisije, koja izdaje licence za sticanja znanja portfolio menadžera, investicionih savetnika i brokera. Komisija za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini i otuda pred nama ovaj godišnji plan, odnosno izveštaj. Republika Srbija kao slobodna, nezavisna i suverena država, koja ima svoj osnovne ciljeve i prioritete, koji su proklamovani nizom pravnih akata, pa tako i ekspozeom predsednice Vlade, razvoj i modernizacija Srbije su naš put i naš pravac, a glavni spoljnopolitički cilj Srbiji jeste članstvo u EU. U skladu sa tim, Poglavlje 8, koje se odnosi na politiku konkurencije, često se ističe kao jedno od najsloženijih u samom pregovaračkom procesu. Politika zaštite konkurencije često se poistovećuje sa antimonopolskim zakonodavstvom. Još od antičkog perioda i srednjeg veka, postojale su različite zakonske forme za sprečavanje, odnosno za održavanje i očuvanje konkurencije, odnosno sprečavanje monopola i kasnije bih naznačio, takođe, da je prvi antimonopolski zakon bio upravo Šermanov zakon, iz 1980. godine koji je imao za cilj sprečavanje monopola i sprečavanje kartela. Kada govorimo o pitanju politike konkurencije, usklađivanje našeg zakonodavstva sa pravom EU, koji nam donosi brojne prednosti za preduzetnike i potrošače, podstiče efikasnost, poboljšava kvalitet proizvoda i usluga i potrošači imaju veći izbor. Na konkurentnom tržištu cene se smanjuju, više ljudi dolazi u mogućnost da dođe do proizvoda i usluga koji imaju veći kvalitet. Pored toga što u fokusu politike konkurencija je borba protiv monopola, sve je važnija politika kontrole državne pomoći, što je danas jedna od naših tema. Politika državne pomoći je svojstvena u EU kao garant održavanja fer utakmice na zajedničkom tržištu država članica, čijom se kontrolom obezbeđuje da intervencija nacionalnih Vlada ne naruše odnose na samom tržištu. U principu, svaka državna pomoć je zabranjena, ali njenom kontrolom obezbeđuje se da se intervencijom nacionalnih Vlada ne naruše konkurencije na tržištu. U određenim situacijama intervencije Vlade su neophodne zarad dobrog funkcionisanja i održivosti te ekonomije. Mislim da je najbolji primer upravo ona situacija u kojoj smo se danas nalazimo, a koja je izazvana upravo pandemijom korona virusa i koja je donekle pokazala da određeni postulati, koji dolazi još iz socijalizma, su pogotovo efikasni u ovako kriznim situacijama kakva je ova danas u kojoj se nalazimo. Obaveza Republike Srbije u oblasti državne pomoći definisane su Sporazumom o stabilizaciji pridruživanju, koji je naša zemlja zaključila još 2008. godine. Sistem kontrole državne pomoći u Republici Srbiji uspostavljen je 2010. godine, donošenjem Zakona o državnoj pomoći, iz 2009. godine, kao i podzakonskim aktima. Novi Zakon o kontroli državne pomoći usvojen je 2019. godine, a stupio je na snagu 1. januara 2020. godine. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona je usklađivanje sa pravom EU i predstavlja značajni korak ka unapređenju u pregovaranju, pogotovo kada pričamo o Poglavlju 8. Ovaj zakon uvodi listu instrumenata državne pomoći iz kojih možemo da izdvojimo subvencije, fiskalne olakšice, garancije države, otpis duga i dr. Zakonom je predviđen novi način konstituisanja rada Komisije za kontrolu državne pomoći, kao i samostalne nezavisne organizacije koja vrši javna ovlašćenja i ima status pravnog lica. Ograne Komisije bira Narodna skupština, kojoj odgovara za svoj rad i kojoj podnosi godišnji izveštaj o radu. Ono što je, takođe, važno napomenuti je to da Komisija ne dodeljuje državnu pomoć, ne raspolaže budžetskim sredstvima za navedenu namenu, ne vrši selekciju, to jest ne odlučuje ko će od učesnika na tržištu dobiti pomoć, selekciju nadležnosti davaocu državne pomoći, a davalac može biti nadležni organ Republike Srbije, autonomne pokrajine ili lokalne jedinice samouprave, kao i druga lica u skladu sa samim zakonom. Iz Izveštaja za 2020. godinu vidimo da su sredstva za rad Komisije obezbeđena iz republičkog budžeta, kao i da je Savet komisije usvojio Predlog finansijskog plana za 2020. godinu. Tokom prethodne pandemijske godine Komisija je koristila podršku dva projekta finansiranja iz sredstava EU. Ciljevi ovih projekata su pružanje pomoći Komisije u ispunjavanju obaveza Republike Srbije, koji proističu iz SSP-a. Kada sam posvetio malo više pažnje radu Komisije, uključujući i izveštavanje medija u nameri da kreiram sliku o samoj Komisiji, došao sam do zaključka da u javnosti apsolutno ne postoji dovoljna svest o vašoj nadležnosti, što ste i sami potvrdili na samom kraju ovog izveštaja. Moram priznati da me je iznenadilo čak i vaše saopštenje na internet stranici, da vi ne dajete pomoć, ne određujete iznos, da ne birate projekte i kompanije koje se finansiraju, već da na neki način postavljate pravni i ekonomski okvir u kome one mogu da se kreću. Takođe, na samom kraju imam jedno kratko pitanje – da li je državna pomoć koja Komisiji nije prijavljena po automatizmu i zabranjena, odnosno neusklađena? Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije će podržati sve tačke dnevnog reda koje se nalaze pred nama u danu za glasanje i ono što hoću na samom kraju današnjeg svog izlaganja još da iskoristim priliku i da istaknem i kažem i kao narodni poslanik Socijalističke partije Srbije i kao predstavnik Socijalističke omladine Srbije jeste da čestitam našem košarkašu Nikoli Jokiću što je postao najbolji igrač najjače lige na svetu i što od sada, pored toga što imamo broj 1 u svetu tenisa, imamo i broj 1 u svetu košarke. Mislim da su to upravo putokazi koje imamo obavezu da ističemo ovde kao dobre primere, pogotovo za nove generacije koje dolaze i da tim primerima treba da pokažemo da trud i rad se uvek na kraju i isplate. Takođe, pred nama je obaveza da ovakve primere uvek spominjemo u Narodnoj skupštini i da, takođe, naše mlade naučnike, fizičare, hemičare, informatičare, koji dolaze sa najeminentnijih međunarodnih takmičenja uvek pohvalimo ovde kako bismo dali primer svima onima koji tek dolaze i koji će se možda jednog dana baviti i imati ulogu koju mi danas imamo – šta su to prave i ispravne vrednosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin iz ministarstva. Izvolite.
Apsolutno je pitanje na mestu. Ono što smo mi radili prilikom harmonizacije sa evropskom pravnom tekovinom, konkretno sa regulativom 1589/2015, proceduralnom regulativom Evropske komisije, u samoj regulativi postoje dve razlike. Nešto se odnosi na unlawful i alegal aid i prilikom harmonizacije imate isto jezičko tumačenje, odnosno da li je nešto usklađeno ili neusklađeno. Zapravo, unlawful znači neprijavljeno, a alegal je neusklađeno. Apsolutno, ako je nešto neprijavljeno ne znači po automatizmu da nije usklađeno i samo Evropska komisija u tom trenutku ima mogućnost preliminary assessment, nešto što i mi radimo u tzv. Prethodnom ispitivanju tzv. naknadne kontrole i to jeste činjenica. Imamo takva pitanja i često dobijamo, zapravo, inicijative od određenih učesnika na tržištu da nešto što po automatizmu nije prijavljeno Komisiji se može smatrati da je neusklađeno, ali definitivno to nije. To je bitna razlika i očigledno unosi neku vrstu zabune, ali to je samo trenutak transpozicije koju ja i dalje smatram da je adekvatno preneti. Prosto, kada uzmete terminološki razlog unlawful i alegal, bukvalni prevod toga su defakto neka vrsta neusklađenosti, ali ako gledamo sa stanovišta ZOUP-a, našeg Zakona o opštem upravnom postupku i ako se sami postupci pokreću samim zahtevom stranke u postupku, znači da morate da imate na neki način prijavu. Ako ona nije prijavljena, to ne znači da ona nije usklađena. Sada, to je taj trenutak eventualnog previda itd. Nadam se da sam vam razjasnio eventualno dilemu? Hvala.
Zahvaljujem. Replika, gospodin Uglješa.
Nije ni replika, samo da se zahvalim na odgovoru i upravo zato sam i postavio pitanje, pošto sam i ja zamoljen da to pitam od strane nekih subjekata, pa vidim da stvara određena nerazumevanja. Vama hvala puno.
Zahvaljujem. Po osnovi uvek replika, iako ste vi samo dali kratak komentar. Sada prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Prvi na spisku je gospodin Samir Tandir. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici komisija, što se tiče izveštaja koji su danas na dnevnom redu i o kojima raspravljamo, oni su tehničke prirode. Odrađeni su korektno. Sadrže sve ono što jedan kvalitetan izveštaj treba da sadrži. Poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke će u danu za glasanje glasati. Stranka pravde i pomirenja, kao najjača bošnjačka stranka, zadovoljna je i svakako podržava rad ovih komisija. Smatramo da su one neophodne i da pomažu funkcionalnijem delovanju našeg sistema. Što se tiče Izveštaja Komisije za hartije od vrednosti, jako važna institucija, samim tim da nemamo turbulencije na ovom tržištu kapitala dokaz je da se dobro radi, da smo poprilično u povoju na ovom tržištu i da ima dosta prostora za napredak i nadam se da ćemo u nekim narednim godinama više raspravljati o vašem izveštaju. Što se tiče Izveštaja za kontrolu državne pomoći, u proteklih godinu dana čitavo čovečanstvo, samim tim i naša država, suočavali su se sa najvećim izazovom, a to je pandemija kovid virusa. To je najveći izazov posle Drugog svetskog rata. Mislim da sve građanke i građani u našoj zemlji mogu da budu ponosni na to kako je najveći državni vrh i sve institucije u našoj zemlji, kako su odgovorile ovom izazovu. Hoću da istaknem da smo zaista bili šampioni kada je u pitanju pomoć koju smo dali svojim građanima. Posebno hoću da istaknem finansijsku pomoć koja je data i penzionerima, ali i svim građanima i da svi pokušaji da se to banalizuje i da se ismeje na neki način su zaista strašni, jer jako puno poznajem građana kojima je to zaista puno značilo, ali građani su imali slobodu izbora i svako ko je smatrao da mu to ne treba, nije ni morao da se prijavljuje. Posle borbe za zdravlje, za živote svih građanki i građana, svakako najvažnija borba koju smo vodili jeste borba za spas naše privrede. I pomoć koju smo ovde više puta glasali i koju je obrazlagao ministar finansija i koju smo prosledili privrednim subjektima je suštinski važna, da sada možemo govoriti o našem privrednom rastu, možemo govoriti da su projekcije bile manje od realnog stanja, da je realno stanje dosta bolje, da imamo privredni rast i da je naša privreda preživela. Vidimo da se mnogo razvijenije zemlje mnogo teže oporavljaju i zemlje Evropske unije i druge zemlje zapada. To je dokaz odgovorne politike, ispravne politike koju je vodio i predsednik države i Vlada Republike Srbije. Što se tiče medicinske pomoći, hoću da istaknem da dolazim sa prostora Sandžaka, a lider naše stranke, akademik Muamer Zukorlić je detaljno govorio o izazovima sa kojima smo se suočavali, kao i sve građanke i građani. Hoću da istaknem odgovorno ponašanje i zahvalnost predsedniku države Aleksandru Vučiću, predsednici Vlade, koji su u jeku pandemije posetili Novi Pazar i uručili neophodnu medicinsku pomoć. Naravno, kada je odgovornost u pitanju, moramo je potpuno razložiti, videti šta je to lokalna razina institucija i lokalne samouprave i zdravstvenog centra, prvenstveno u Novom Pazaru i Doma zdravlja u Tutinu, u Sjenici i drugim gradovima i šta je odgovornost države. Ono što ja vidim i hoću potpuno realan da budem, i kroz izveštaje i kroz sve ono što smo mogli da pratimo, jeste da su najveći državni organi zaista dali svoj maksimum, ali da očigledno to na lokalu nije funkcionisalo i zato smo imali zaista jednu tešku situaciju. U narednom periodu očekujemo utvrđivanje pune odgovornosti za krizu koju smo imali na prostoru sandžačkih opština, kada je zdravstvo u pitanju, a prvenstveno odgovornost na lokalnom nivou i zašto lokalni štabovi apsolutno, pogotovo u Novom Pazaru, nisu funkcionisali. Čak se jeku pandemije dva meseca nije sastajao. Što se tiče Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, hoću da istaknem da je ovo jako važna institucija i da npr. imamo opštinu Sjenica, koja duguje skoro 50% svog budžeta. To je dokaz da se javne nabavke, i DRI je ustanovila niz nepravilnosti, ili se nisu sprovodile, da je se sprovodio sistem slobodnih pogodbi ili da su se sprovodile tamo gde i ne treba da se sprovode. Hoću da istaknem primer dečijeg vrtića u Sjenici, gde je lokalna samouprava angažovala privatni dečiji vrtić, iako u državnom vrtiću nisu popunjeni svi kapaciteti. Sada novo rukovodstvo u lokalnoj samoupravi ima problem kako da to sve servisira, jer naprosto, javne nabavke ili se nisu sprovodile ili se to zloupotrebljavalo. Ono što hoću da istaknem kada je u pitanju Direkcija za izgradnju Novog Pazara, pogotovo kada imamo nešto što je ustaljeni sistem rada, pogotovo u izbornoj godini, da se radovi dešavaju, a da se postupak javnih nabavki sprovodi retroaktivno. Imam konkretno ovde jednu pritužbu građana. Ne znam da li je neko podnosio prijavu, jer zato postoje institucije da prate, nismo mi ni agenti, ni neki Eliot Nes da sve pratimo, kada je u pitanju jedan od gradskih platoa koji se renovirao, da je on odrađen, a da je posle retroaktivno sproveden postupak javne nabavke. U danu za glasanje podržaćemo izveštaje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Izveštaj o monitoringu javnih nabavki za 2020. godinu, koji je Kancelarija za javne nabavke podnela i o kome ću ovde govoriti, na dobar način kroz nekoliko primera pokazuje modus operandi ove vlasti i, pre svega, SNS. Na strani 203. tog izveštaja imate da je opština Lučani ugovorila nabavke građevinskog materijala u iznosu od 42.619.716 dinara, a ceo proces se završio sa obećanjem svega toga za 5.909.473 dinara. Na strani 196. opština Dimitrovgrad je uvećala glavni ugovor aneksiranjem sa grupom izvođača radova na 1.555.050 dinara. Na strani 200. opština Ivanjica je od ugovorenih 23.946 dinara uvećala celu nabavku posle završenog posla, naravno, aneksima osnovnih ugovora, za 3.518.947 dinara. Ima ovakvih primera još, ali ovde se lepo vidi kako se raspolaže budžetskim sredstvima koja su sredstva naših građana, kako se privilegovanim firmama koje su u nekom kontaktu ili obavezne da sutra taj novac vrate i pomognu u kampanji SNS izlazi u susret, a onda im se kroz anekse povećava mogućnost da raspolažu sa novcem. Naravno, čim je ovo primećeno u izveštaju, znači da su tu neke ličnosti koje su, naravno, ovo su sve opštine gde vlada SNS, pravna lica su kažnjena sa kaznama od 200 do milion i 500 hiljada dinara. Te kazne takođe idu iz budžeta. Dakle, kada pogledamo kako Srbija izgleda, ne možemo da ne primetimo da je jedno veliko gradilište, da se rade saobraćajnice i da je to nešto što svako normalan u ovoj zemlji će pozdraviti. Međutim, ovo što smo sad videli kao primer, to se primenjuje kao modus operandi na svim tim, najverovatnije na svim tim gradilištima, jer je to način kako se izvlače pare, da bi SNS mogla da podmiri sve svoje potrebe. E, sad, kada bih bio klasičan demagog, kao što smo svi mi bili u ovih 30 godina kada smo bili opozicija, ja bih rekao da je SNS najkorumpiranija stranka u našoj istoriji, da je ona kriva za sve i da je ovde, u stvari, novac izvučen zato da bi se njeni članovi, funkcioneri bogatili na nedozvoljen i nezakonit način. To nije tako. U stvari, istina je negde između. Istina je u tome da u ovih 30 godina mi skoro da nemamo na političkoj sceni nikoga ko nije bio i vlast i opozicija. Ako se setimo kako smo se ponašali kada smo bili opozicija, a onda su oni koji su bili na vlasti bili najveći lopovi, najviše su krali, mi to nikada nećemo raditi kada dođemo na vlast i takve priče smo pričali, a onda kada se dođe na vlast od jednom se vidi da to baš nije tako, da i u vašim, tj. našim redovima ima ljudi koji kradu, koji onda završavaju u zatvorima. Imate devet godina vlast, imate po vertikali vlast skoro u svim opštinama i gradovima i naravno da sada u zadnje vreme, kada pravosudni organi rade svoj posao, moraju da hapse vaše funkcionere i to se upravo dešava. I ne samo to, nego dešava se da razne frakcije SNS optužuju jedni druge za te zloupotrebe. To je kada imate stranku od 750.000 članova negde i normalno. Znate kako, toliko ljudi, pa tu ima i sjajnih ljudi i mnogo loših ljudi. Dakle, neću da idem u tom pravcu da vas optužujem da ste vi nešto posebno alavi na korupciju u odnosu na druge političke stranke i druge političke organizacije, ali hoću da kažem da u SNS ima jedna sistemska korupcija koja nema veze sa tim kakvi je ljudi vode, jer kakvi god da je ljudi vode na kraju će ta sistemska korupcija pojesti i društvo i tu stranku, a ta sistemska korupcija je to da je to jedna nenormalna masovna stranka, stranka koja je sve druge političke stranke dovela u maltene nestanak u Srbiji, stranka koja u stvari svoje koalicione partnere polako jede i usisava. Dolazimo u situaciju da vi ne možete dobiti u takvom jednom maniru u kojim radite, vi ne možete ni stvoriti, ni dobiti, ni osloboditi prostor za neku opoziciju koja vama može da se suprotstavi i da vas kontroliše u ovom procesu. Kada pogledamo vaše izborne rezultate koji su preko 50% na lokalu, ja to zovem narkomanijom preko 50% rezultata, vi to ne možete da ostvarite ako sve ove novce, koji se preko sivih tokova prelivaju, ne prebacite u finansiranje svih tih vaših mikroštabova, kapilarnih glasova i svega i toga, i to je u stvari ta korupcija. Nisu vaši funkcioneri, a ima i toga, sve ove pare izvlačili da bi bili pre svega bogatiji, već da bi to koristili u izbornoj kampanji, da niko drugi ne može da se pojavi na političkoj sceni, gde koristeći medije, masovnu kampanju, pritisak na birače dovodite do toga da niko drugi ne može da postoji na ovoj političkoj sceni. To nije dobar put i ovo su modeli kako finansirate taj projekat, taj projekat je jednako loš i za vas i za nas. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima koleginica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Znači, ako biste želeli da budete maliciozni, a i jeste maliciozni u vašem izlaganju, iskoristili ste Izveštaj o monitoringu Kancelarije za javne nabavke da govorite o tome kako postoji sistemska korupcija od strane SNS. Nije SNS naručilac posla i nije on naručilac javnih nabavki, nego institucije i pravna lica iz privrede koje su u javnom ili privatnom sektoru. Prema tome, nemojte da zamenjujete teze i da pokušavate svoje političke neuspehe u političkoj kampanji, što ne možete građanima uopšte da objasnite kako je Boško Obradović u jednom trenutku bio za Đilasa, pa kako više nije za Đilasa, pa kako je uzeo 5.000 evra od crkve, pa kako nije uzeo 5.000 evra, pa kako je Đilas uzeo 619 miliona od građana Srbije iz budžeta, da prevaljujete na sistemsku korupciju SNS. Ovde postoje institucije, postoje zakoni, postoje organi unutrašnjih poslova koji prate rad svih onih koji nisu u skladu sa zakonom i za to određeni akteri odgovaraju i da li su oni članovi SNS ili neke druge stranke, to će jednostavno pokazati i da uvek odgovaraju da su pred zakonom svi jednaki. Prema tome, nemojte da zamenjujete teze i pokušavate na taj način da pridobijete glasače u dnevnopolitičkoj borbi za vaše glasove. Jednostavno, morate da se opredelite ili ćete izaći sa određenim programom, ali nemojte lažima ovde da obmanjujete građane Srbije napadom na SNS. Hvala.
Hvala, koleginice Tomić. Reč ima Vladan Glišić, replika.
Vidim da sam vas malo razbudio i to je dobro, da ne bi ovaj parlament doveo do toga da nemamo ozbiljnu raspravu. Koji ja problem imam sa vama? Nemam neki veliki problem, sem to što mislim da kada vi završite svoju političku misiju u Srbiji neće postojati ni jedna druga stranka, sem vaše. Možda ste najbolji na svetu, ali ne znam da li mislite da je to normalno. Za početak uzmite samo da to nije normalno, a onda obratite pažnju zašto se to dešava, onda ćete videti da moji komentari nisu bili maliciozni, već su bili upozoravajući, jer sve to što znači vraćanje Srbije posle 30 godina višepartizma na jednopartijski sistem, čemu mi klizimo, je nešto što neće biti dobro ni za vas, ni za nas. Mogu samo da zamislim kako će izgledati neki novi naprednjaci kad vas smene, kako će pričati o korupciji u vašim redovima. Kao što nisam sada među vama koji pljuju, da kažem tako slikovito, oštro kritikuju gospodu iz bivših stranaka režima, tako neću ni tada biti među onima koji će vas tako da kritikuju. Sa vama imam problem što ste ušli u jedan pogrešan vozi i svaka stanica vam je pogrešna u smislu odbrane institucija, jačanja institucija i davanja šanse da parlamentarizam i demokratija budu susret između ljudi koji se razlikuju, a ne moraju da se sukobljavaju, da se vređaju. Vi očigledno mislite da se politika drugačije vodi. Hvala.
Reč ima gospođa Aleksandra Tomić.
Uvaženi kolega Glišiću, pa ne odlučujemo mi o tome ko će sedeti ovde u parlamentu, nego građani Srbije. Oni prepoznaju kome treba da daju podršku za vođenje politike ove države. Prema tome, ukoliko imate planove, programe, izvolite pred građane Srbije, pa kada dobijete određeni broj glasova, imate i određeni broj poslanika. Očito je problem u tome što ne postoji program, što ne postoji plan kojim vi vidite da Srbija treba da ide u narednih pet, deset, 15 i 20 godina, a to je veliki problem za vas. Nemojte vaše probleme unutar opozicionih poslaničkih grupa i stranaka da prebacujete na nas i nemojte da koristite institucije zarad toga da bi govorili kako u Srbiji ne postoji vladavina prava, ne postoji parlamentarizam. Ove institucije rade mnogo, mnogo bolje nego što su radile 2012. godine, a to ne kažemo samo mi, nego kažu i ocene svih međunarodnih institucija, ne samo finansijskih i ne samo evropskih, nego i one koje se nalaze na istoku i na zapadu. To je ono što vas boli, što ne možete da nađete uporište bilo gde gde se kritikuje praktično vođenje ove državne politike. Zbog toga je jako važno da prepoznate potrebu kako da idete u razgovor sa građanima, a ne da kritikujete bezrazložno ono što institucije državne rade. Ne možete da udarate na njihovu nezavisnost. Ne možete bez razloga, bez ikakvih adekvatnih činjenica da pričate o tome zarad toga da zamenjujete teze da je SNS kriva za nešto što ne stoji. Ono što su činjenice jeste i da je Đilas danas jedan od najbogatijih ljudi u Srbiji, da svi oni koji se nalaze oko njega se nalaze kao kvaziopozicija koja želi, ne samo legalnim putem, u smislu izbora da dođe i da sedne u ove klupe, nego i tzv. nepolitičkim putem koji su najavili na svojim društvenim mrežama. Ako treba i nasiljem, ali samo da bi seli u ove klupe, da bi vodili određenu političku borbu. Prema tome, mislim da je pamet u glavu svima da izađete sa političkim programima, da kažete građanima šta je to i kako vidite da idete napred, da kažete šta nije dobro ako određene institucije rade i na koji način bi bilo bolje da funkcionišu, a ne da zamenjujete teze i da građane Srbije dovodite u veliku zabludu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Vladan Glišić, replika.
Efikasnost institucija u totalitarnim jednopartijskim sistemima je najbolja, tada funkcioniše sve kako treba. Predsednik stranke kaže kako treba da se radi, a onda po svim vertikalama i horizontalama jednopartijske države to funkcioniše. Dakle, samo je problem u tome što na kraju, kada se ispostavi račun za tu vladavinu, mi vidimo koliko to što je bilo efikasno bilo i dobro. Nadam se, kada se bude ispostavljao račun za vašu vladavinu, će biti nečega od toga čime se vi hvalite, pa da malo pretegne u pravcu da ste nešto dobro uradili, a biće mnogo onoga što neće da valja.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Tomić.
Institucije će da rade onako kako su radile i do sada, a sebi su postavili vrlo visoke ciljeve kako će da napreduju na tom putu, a vi ćete morati da nađete očito neku drugu političku stranku kojoj ćete da stanete na listu da dobijete mandat, a onda izdvojili svoje mišljenje pa bili jedinstveni poslanik ovde kao opozicija. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Tomić. Idemo dalje. Sledeća na listi Samira Ćosović.
Uvaženi predstavnici nezavisnih i samostalnih republičkih organa, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama su izveštaji samostalnih i nezavisnih organa i organizacija Republike Srbije koji su po zakonu dužni da Narodnoj skupštini podnose izveštaj o svom radu. Među njima je Republička komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki čiji Izveštaj za 2020. godinu danas razmatramo. Ovaj republički organ je veoma važan jer učestvuje u postupcima javnih nabavki i štiti interese i prava ponuđača. Inače, oblast javnih nabavki je jedna dinamična oblast koju smo uredili i u odnosu na neki prethodni period ona je daleko uređenija, ali se mora nastaviti u tom pravcu i svaki nedostatak blagovremeno otkloniti. U Izveštaju koji je pred nama navodi se da je Republička komisija u toku 2020. godine preduzela sve potrebne mere kako bi obezbedila neometano obavljanje svih poslova iz zakonom utvrđenim nadležnosti ovog organa uključujući i period trajanja vanrednog stanja. Na taj način Republička komisija je uspela da osigura kontinuitet i efikasnost u svom postupanju. Predsedavajući, ako biste bili ljubazni da mi omogućite da govorim. Zahvaljujem. Nadležnosti Republičke komisije utvrđene su članom 187. Zakona o javnim nabavkama. Izmene i dopune zakona daju dobre rezultate i oblast javnih nabavki postaje uređenija, ima sve manje nepravilnosti. To je vrlo značajno jer se smanjuje mogućnost privilegovanih ponuđača i smanjuje mogućnost korupcije. Ono što bih izdvojila iz prakse koju imamo u postupku primene zakona tiče se rokova. Naime, rokovi u postupanju Republičke komisije znaju u praksi veoma često da budu produženi, pa traju od tri do šest meseci. To stvara nemogućnost okončanja postupka javnih nabavki, a samim tim i realizaciju značajnih investicija koje su bitne za razvoj određene lokalne samouprave. Ne ulazim u razlog kašnjenja, ali bi bilo dobro da se izvrši pojedinačna i detaljna analiza razloga produženih rokova. Smatram da bi se na taj način unapredio postupak javnih nabavki. Takođe iz zapažanja do kojih sam došla pripremajući se za ovu temu i informacija, koje sam dobila iz određenih lokalnih samouprava, došla sam do saznanja da se veoma retko primenjuje moguća radnja u postupku, a to je usmena rasprava pred samom Komisijom. Moje mišljenje je da bi se kroz usmenu raspravu pred Komisijom, u kojoj bi ravnopravno učestvovali kako ponuđači, tako i naručioci javnih nabavki, raspravila sva sporna pitanja vezano za sprovođenje javne nabavke što bi, smatram, u mnogome doprinelo da rokovi za rešavanje u ovom postupku budu ispoštovani ili bi barem bilo umanjeno njihovo produženje. Moje sledeće zapažanje se odnosi na postupanje upravnih sudova u rešavanju po tužbama ponuđača. Praksa je pokazala da se ta vrsta upravnih sporova pred Upravnim sudom rešava sporo, a ima primera da takvi postupci traju tri do četiri godine čime se obesmišljava ovaj vid pravne zaštite. Iz Izveštaja o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki za 2020. godinu izdvojila bih i deo koji se odnosi na najčešće uočene nepravilnosti u postupcima javnih nabavki, kao što su nepoštovanje odredbi zakona i podzakonskih akata prilikom izrade konkursne dokumentacije, zatim nejasna i neprecizna sadržina konkursne dokumentacije koja ne omogućava ponuđačima da pripreme prihvatljivu ponudu, odnosno ne omogućava da bude isključena subjektivnost i proizvoljnost u postupanju naručioca prilikom sprovođenja stručne procene ponuda. Zatim, definisanje tehničkih specifikacija u postupcima javnih nabavki na način na koji je diskriminatorskog karaktera ili nepravedno svodi konkurenciju na ograničeni krug potencijalnih ponuđača ili se tako tehnička specifikacija definiše nedovoljno jasno i precizno na način koji onemogućava potencijalne ponuđače da sačine odgovarajuće ponude, sužavanje konkurencije među ponuđačima, određivanje kriterijuma za dodelu ugovora i metodologije za njihovu primenu protivno odredbama Zakona o javnoj nabavci i nepravilno sprovedena i neobrazložena stručna ocena ponuda. Sve ove nepravilnosti tj. Izveštaj Republičke komisije koji se odnosi na najčešće uočene nepravilnosti smatram posebno važnim za službu javnih nabavki jedinica lokalnih samouprava jer na osnovu njega mogu da sagledaju koje su to manjkavosti u postupcima javnih nabavki kako ne bi počinili sopstvenu ili ponovili tuđu grešku. U danu za glasanje Poslanička grupa SDPS podržaće sve izveštaje koji su danas pred nama. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem koleginice Ćosović. Idemo dalje. Sledeća na listi je Zagorka Aleksić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani predstavnici komisija, pred nama je danas set veoma važnih izveštaja. Za usvajanje izveštaja komisija, kao i za Izveštaj o monitoringu Kancelarije za javne nabavke Poslanička grupa JS će glasati u danu predviđeno za glasanje. Iz priloženog možemo da zaključimo da su komisije ostvarile efikasnost i veoma visoku transparentnost u svom delovanju. Putem mehanizama podsticaja privrednih aktivnosti ovi nezavisni organi utiču i na stvaranje stabilnosti i povoljnih uslova za strane investitore. Ja bih se osvrnula i na današnje otvaranje fabrike u Jagodini za proizvodnju delova i opreme za automobile. Investitor je nemačka kompanija „Fišer“. Otvara se 350 novih radnih mesta, a kompletan poduhvat je zasluga i inicijativa predsednika JS gospodina Dragana Markovića koji već godinama unazad godinama radi, dovodi investitore iz Evrope i sveta koji grade fabrike u dve industrijske zone, koliko ih grad Jagodina danas ima. I sam vlasnik kompanije „Fišer“, gospodin profesor Klaus Fišer je izjavio da nigde nije pronašao kvalitetne uslove za investiranje i rad kao u Srbiji, a tu pre svega misli na ekonomsku stabilnost. Svi predmetni izveštaji vezani su za postupanje u izuzetno specifičnim uslovima izazvanim pandemijom bolesti Kovida 19. Kako se navodi u Republičkoj komisiji za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu koji obuhvata izveštaj rešeno je 3% više predmeta u odnosu na broj primljenih. Komisija za kontrolu državne pomoći pripremila je tri važne uredbe koje se tiču kontrole državne pomoći u cilju što lakšeg prevazilaženja Kovid krize. Kada smo već kod ove relativno mlade, novoosnovane Komisije važno je istaći zbog građana i zbog prirode predmeta sa kojima se Komisija suočava da istaknemo da Komisija ne dodeljuje državnu pomoć, ali je nadležna za njenu kontrolu i brine se o uslovima, kriterijumima i o sprovođenju pravila pri dodeli pomoći do krajnjih korisnika. Osim sprovođenja propisa i rada u skladu sa zakonom prioritet u delovanju ove Komisije za zaštita tržišta i zaštita konkurencije. Uspostavljanje jakog i stabilnog sistema kontrole državne pomoći je jedan i od bitnih zahteva kada je u pitanju pridruživanje EU. Implementacija evropskih pravila i standarda u radu ove Komisije urađena je u ekspresnom roku i do kraja godine se planira potpuna harmonizacija sa evropskim propisima. Formiranje ove Komisije uostalom i proizilazi iz zahteva i obaveza u skladu sa Zakonom o potvrđivanju SSP. Ono što mi iz JS smatramo isto važnim je što ova Komisija osim transparentnosti u radu ostvaruje i intenzivnu komunikaciju sa davaocima državne pomoći. Vratiću se kratko na Izveštaj Komisije za zaštitu prava o postupcima javnih nabavki. O tome je govorila i koleginica Ćosović. Posebno se izdvajaju preporuke za buduće delovanje, kako bi se otklonile nepravilnosti u procesima, a odnose se pre svega na naručioce javnih nabavki. Ova komisija vrši temeljni monitoring velikog broja postupaka u kojima se te specifične nepravilnosti ponavljaju. Sve komisije u svojim izveštajima ističu kontinuiranu razmenu iskustava sa relevantnim institucijama i ono što jeste njihov zajednički cilj u delovanju je svakako uspostavljanje pravne sigurnosti i jednosistemske stabilnosti. Stalna nadgradnja i jačanje nezavisnih organa institucija bi trebalo da se posmatra kao jedan permanentan proces u državi Srbiji. Mi smatramo da je jačanje nezavisnih institucija i organa i njihovih kapaciteta uopšte nije važno samo zbog evropskih integracija, već i zbog postulata kojima jedno demokratsko društvo mora da teži. Bitno je i da ne zaboravimo i veoma značajnu ulogu Narodne skupštine u svemu ovome, jer nezavisni kontrolni organi za svoj rad odgovaraju upravo nama kao predstavnicima građana. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem se, koleginice. Dalje na listi Nina Pavićević.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi gosti, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, s obzirom na to da je moj kolega Uglješa Marković govorio o svim izveštajima, ja ću se malo detaljnije osvrnuti na izveštaj o javnim nabavkama. U decembru 2016. godine u pregovorima o pristupanju Srbije Evropskoj uniji, otvoreno je pregovaračko poglavlje broj pet – javne nabavke. Otvaranjem tog poglavlja rezultat promena koje su sprovedene ali i strateškog opredeljenja da se kroz reformu javne uprave sistem javnih nabavki u potpunosti harmonizuje sa pravnim tekovinama Evropske unije, kao i da se učini transparentnijim i efikasnijim. U skladu sa tim, prvi korak na tom putu bilo je donošenje upravo ovog novog zakona o javnim nabavkama. Primena novog zakona podrazumevala je i uvođenje u rad novog portala javnih nabavki koji je počeo sa radom u julu 2020. godine. Portal obezbeđuje znatno veću transparentnost i omogućava efikasnije sprovođenje postupaka javnih nabavki i po prvi put u RS su uspostavljene elektronske nabavke. Svaki građanin može vrlo jednostavno i besplatno da se registruje na portalu, da označi javne nabavke za koje je zainteresovan, a na svoju imejl adresu dobijaće obaveštenja o svim aktivnostima preduzetim o toj javnoj nabavci, od samog pokretanja postupka do zaključenja Ugovora o javnoj nabavci. Portal javnih nabavki automatski sprovodi proces otvaranja ponuda, zatim automatski kreira zapisnik o otvaranju ponuda koji se automatski šalje od strane samog portala svim učesnicima javne nabavke. Naručioci obavljaju svoje planove, javne pozive, konkursne dokumentacije i sve oglase o javnim nabavkama, a ponuđači putem ovog portala dostavljaju svoje ponude u postupcima. Mogu da zahtevaju pojašnjenje konkursne dokumentacije ili da zatraže da im se omogući uvid u dokumentaciju sprovedenu u postupku. Kako se komunikacija između naručilaca i ponuđača odvija elektronskim sredstvima putem ovog novog portala javnih nabavki, to svakako utiče na veću transparentnost postupka, a samim tim i na veću ekonomičnost i efikasnost postupka javnih nabavki. Ono što je značajno za privredne subjekte je što isključivo podnose elektronsku ponudu putem ovog portala i to im olakšava podnošenje ponude i skraćuje njihovo vreme, kao i troškove. Privredna komora je u saradnji sa Kancelarijom za javne nabavke uz podršku projekta Evropske unije, „Projekat za dalji razvoj sistema javnih nabavki u Republici Srbiji“, organizovala u raznim gradovima u Srbiji radionice za primenu portala, tako da su naručioci i ponuđači imali priliku da se upoznaju sa osnovnim funkcionalnostima portala. Kancelarija za javne nabavke svakodnevno je pružala podršku korisnicima portala putem svog kol-centra i učesnici u postupku javnih nabavki su pokazali veliku zainteresovanost i spremnost da sprovode postupke, da u njima učestvuju, isključivo uz upotrebu elektronskih sredstava. Do sada je na portalu registrovan veliki broj korisnika, pokrenut je veliki broj novih postupaka, javnih rasprava i velika većina tih postupaka je uspešno i okončana. U maju ove godine je održan Četvrti dvodnevni forum o javnim nabavkama. Deset meseci primene novog Zakona o javnim nabavkama i novog portala javnih nabavki koji je organizovala Kancelarija za javne nabavke. Predstavnici Kancelarije su izneli dosadašnje rezultate u sprovođenju zakona i korišćenju portala, a predstavnici Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Privredne komore Srbije dali su svoje ocene o dosadašnjoj primeni zakona, kao i korišćenju portala. Proces javnih nabavki u Srbiji je u potpunosti usklađen sa evropskom praksom. Verujemo da će to uticati na veću konkurenciju kod nas i da će ovaj pojednostavljen postupak učešća u postupcima javnih nabavki uticati kako na mala, tako i na srednja preduzeća, da prosto više učestvuju, što će uticati i na veću konkurenciju i povećanje broja ponuda u postupcima javnih nabavki. Stoga će poslanička grupa SPS podržati sve tačke dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem se koleginici Pavićević. Sledeća na spisku je Milica Nikolić.
Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi gosti, poštovani građani Republike Srbije, govoriću o tački dnevnog reda koja se odnosi na podnošenje izveštaja o radu Komisije za kontrolu državne pomoći, a koja je osnovana Zakonom o kontroli državne pomoći. Cilj kontrole davanja državne pomoći je zapravo onemogućavanje stavljanja određenih privrednih subjekata u privilegovanom položaju, odnosno omogućavanja jednakih uslova poslovanja učesnika na tržištu. To dalje znači jačanje slobodne konkurencije, odnosno stvaranje zdravijih uslova poslovanja svih učesnika na tržištu, od čega krajnju korist imaju potrošači, odnosno građani Republike Srbije. U ovom izveštaju govori se i o radu Komisije za vreme epidemije izazvane Kovid 19 virusom i ono sa čime se susrela naša privreda u prethodnoj i u ovoj godini je zaista bilo teško. Kao direktna posledica javilo se smanjenje potražnje roba i usluga, ali i smanjenje investicija. Međutim, najveći rizik postojao je za mala, mikro i srednja preduzeća, kao i preduzetnike. Međutim, naša država je pravovremeno reagovala i zaista odgovorno. Odlično se snašla sa merama podrške i građanima i privredi i sačuvala ekonomiju privrednih subjekata, odnosno on što je najbitnije, sačuvala zaposlene u našoj zemlji. Srbija se snašla bolje od većine zemalja u Evropi i smatram da je zbog toga veoma važno da pomenem koje to sve mere je naša država preduzela u prethodnoj godini za građane i privredu. U 2020. godini usledila su dva paketa mera podrške, građanima i privredi koja su se odnosila na isplatu minimalne zarade zaposlenima, kao i odlaganje plaćanja poreza i doprinosa na zarade, ali ono što je čini mi se najviše značilo našim građanima, to je isplata 100 evra za sve punoletne građane. U 2021. godini usledio je treći paket podrške koji se odnosi na isplatu tri puta po 50% minimalne zarade i to u aprilu, maju i junu mesecu. Zatim, u aprilu mesecu 350 evra po krevetu i 150 evra po sobi za gradske hotele, kao i 600 evra za prevoznike po autobusu i to u aprilu, maju, junu, julu, avgustu i septembru mesecu. 20/3 MJ/IĆ U maju je usledilo prvih 30 evra za sve punoletne građane, kao i 200 evra za nezaposlene građane koji žive na teritoriji KiM, kao i 100 evra za sve građane koji žive na teritoriji KiM, uključujući i decu. U junu mesecu sledi 60 evra svim nezaposlenim, kao i ono što je veoma važno da napomenem, 3.000 dinara za sve vakcinisane građane. U julu i avgustu je predviđena isplata pune minimalne zarade za slobodne umetnike, ali i isplata pune minimalne zarade za zaposlene u turizmu i u ugostiteljstvu. Penzionere u septembru očekuje 50 evra, a u novembru sve punoletne građane drugih 30 evra. Da se naša država ponašala odgovorno donoseći sve ove mere vidimo po činjenici da je stopa javnog duga u 2021. godini ostala ispod 60% BDP. Veoma važno je zbog toga da napomenemo da je 2014. godine kada nam je ostala razorena ekonomija posle bivšeg režima, stopa javnog duga iznosila je 79%, a danas u 2021. godini, iako suočeni sa pandemijom stopa javnog duga je zadržana ispod 60% i ona iznosi danas 58%. Danas pored svega ovoga Srbija ima i najveće kapitalne investicije, ulaže se u putnu i železničku infrastrukturu, u zdravstvenu infrastrukturu i mora priznati više nego ikada ulaže se u ekologiju. Nastaviće Srbija da raste najbrže, nastaviće Srbija da ostvaruje velike i ozbiljne rezultate i u ekonomiji i u zdravstvu, ali i na svim poljima. Danas je paradigma političkog sistema u Srbiji rezultat. To ne shvataju oni kojima je jedini cilj da pobede na izborima, ali bez glasova građana. To ne shvataju oni kojima je jedini cilj da upravljaju RTS, to ne shvataju oni kojima je jedini cilj da dobiju nacionalnu frekvenciju za medije Dragana Đilasa, to ne shvataju onima kojima je jedini cilj da se ime Aleksandar Vučić ne pojavljuje nigde, da se ime Aleksandar Vučić ne pojavljuje na listama. Pojavljivaće se ime Aleksandar Vučić svuda gde to građani budu želeli, kada god to građani budu želeli, jer upravo je Aleksandar Vučić Srbiju izvukao iz mračnog tunela u koju ste vi okupljeni oko Đilasa, Tadića, Jeremića do 2012. godine držali zatvorenu. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Jedna kratka informacija za sve kolege, radi planiranja daljih obaveza. Planira se glasanje oko 17.30 časova. Dalje na listi, uvažena koleginica Snežana Paunović.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Uvaženi predstavnici Komisije i regulatornih tela, danas kao što su kolege rekle govorimo o izveštajima nekoliko samostalnih i nezavisnih državnih organizacija za 2020. godinu, što je u ovom sazivu parlamenta postala redovna praksa. Jeste veliki doprinos transparentnosti, pre svega, rada svih vaših organizacija. Istovremeno ovakva praksa govori o jačanju nadzorne uloge Narodne skupštine i vidljivosti ovih parlamentarnih aktivnosti. Ovog puta razgovaramo o izveštajima Komisije za kontrolu državne pomoći, Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, kao i izveštaj o sprovedenom monitoringu za 2020. godinu. Nad radom ove Komisije koju je izvršila Kancelarija za javne nabavke. Takođe, pred nama je izveštaj Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu. Izveštaje koji na plenumu prvi put razmatramo odnose se na rad Komisije za kontrolu državne pomoći, kao nezavisna organizacija formirane Zakonom o kontroli državne pomoći. Ovim zakonom su utvrđene nadležnosti komisije među kojima smatram najvažnijom ulogom, upravo kontrolu namenskog korišćenja dodeljene pomoći od strane države i nižih nivoa vlasti. Kada smo donosili ovaj Zakon o kontroli državne pomoći imali smo u vidu potrebu da država pruži državnu pomoć koja ima socijalni karakter, posebno da pruži pomoć radi sanacije posledica elementarnih nepogoda i prirodnih katastrofa. Imali smo situacije tokom višedecenijskog iskustva da su se državne pomoći ne namenski trošile, a sanacije posledica zbog kojih je pomoć države pružena neretko su izostajale. O tome se govorilo često u parlamentu. Zato je izuzetno važno da postoji organ koji vrši kontroli namenskog trošenja državne pomoći. To je u suštini kontrola trošenja narodnog novca, jer se radi o sredstvima izdvojenim iz budžeta države i drugih nivoa vlasti. O ovom izveštaju šire je govorio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe i moj mladi kolega Uglješa Marković, ali ja bih pažnju posvetila izveštaju Republičke komisije za zaštitu prava i postupcima javnih nabavki i izveštaju o Monitoringu nad radom ove Komisije koji sprovodi Kancelarija za javne nabavke. Ovde bih podsetila da izmenama Zakona o javnim nabavkama koje smo doneli 2019. godine, raniju Upravu za javne nabavke koja je u nadležnosti imala nadzor nad sprovođenjem zakona, zamenila Kancelarija za javne nabavke kao nadzorni organ. Ono čemu treba da doprinese jačanje nadzorne funkcije nad postupcima javnih nabavki jeste pre svega obezbeđivanje lojalne konkurencije i transparentnost javnih poziva što je u najvećoj meri obezbeđeno preko javnog portala javnih nabavki ustanovljeno poslednjim izmenama zakona, a koji je počeo sa radom, ako se ne varam, u julu mesecu 2020. godine. Portal javnih nabavki jeste produkt digitalizacije u ovoj oblasti, a od primene elektronskih komunikacija i u ovoj važnoj i osetljivoj oblasti privrednog poslovanja očekuju se značajni efekti istog. Korišćenjem portala se smanjuje mogućnost privilegovanog učešća u javnim nabavkama, obezbeđuje se zakonom garantovana transparentnost i efikasnost, nediskriminacija, jednaki tretman i slobodna tržišna utakmica. Pristup portalu ima svaki građanin, preduzetnik i pravno lice koje je zainteresovano za učešće u određenim javnim nabavkama. Sigurna sam da će portal doprineti i smanjenju koruptivnosti, jer znamo da je pitanje javnih nabavki nekako uvek bilo osetljivo i zbog te otvorene mogućnosti za korupciju, nepotizam i neke druge ne tržišne oblike ponašanja koji su u dobroj meri i u mnogim slučajevima mnoge ponuđače roba ili usluga stavljali u neravnopravan položaj i onemogućavali ih da svoje proizvode nude u redovnim tržišnim procedurama. Negde moram da naglasim da sve ono što su zakonske regulative koje donosimo i imamo nameru da donesemo jesu korak više u onom smeru koji bi zaista morao da obezbedi transparentnost i pokaže na delu ono što je rešenost Vlade, a to je borba protiv korupcije i kriminala u bilo kom, ili u bukvalnom smislu te reči, a o bilo kojoj oblasti da govorimo. Kako se zaista Srbija opredelila za evrointegracije, a time i za prihvatanje svih tih međunarodnih standarda u sektoru javnih nabavki, tako je u velikoj meri usklađivanje našeg pravnog okvira posledica zahteva koji su pred nas postavljeni pre svega od strane EU. Na javne nabavke inače se odnosi pregovaračko Poglavlje 5, i mi smo izmene Zakona o javnim nabavkama 2019. godine, zapravo smo izmenom zakona svoje zakonodavstvo gotovo 100% uskladili sa pravnim tekovinama EU. Skrenula bih pažnju da je ozbiljna kontrola postupaka javnih nabavki i primene relevantnih propisa pre svega Zakona o javnim nabavkama sada omogućena jačanjem kadrovskih kapaciteta kancelarije koje rade u grupi za monitoring, a tome doprinose adekvatna zakonska ovlašćenja Kancelarije za javne nabavke. Ozbiljan pristup ovom zadatku vidi se i iz Izveštaja o monitoringu za 2020. godinu koji nam je takođe dostavljen. Kao što je u svakom delu javnog sektora važna stručnost, posvećenost i časno vršenje svakog državnog posla, tako i u sektoru javnih nabavki ovo je posebno važno i veoma važno i upravo zbog činjenica da su javnim nabavkama, a to je odnos ponude i tražnje, mogu dešavati različite nezakonite pa i društveno nepoželjne pojave koje mogu kompromitovati postupke i učesnike u tim postupcima, u ovoj oblasti je naročito važno da pravna država mora da postoji. Kada je u pitanju Izveštaj komisije za hartije od vrednosti samo bih spomenula da 30 godišnje iskustvo u postojanju Komisije na tržištu hartija od vrednosti govori o tradiciji ovog tržišta, i o njegovim promenama, u periodima iza nas i u ovom periodu Komisija je kao regulator ozbiljno posvećena transparentnom i zakonitom poslovanju tržišta hartija od vrednosti. Dobro je što na plenumu razmatramo i ovaj Izveštaj Komisije za 2020. godinu. Zaista se mora reći da su svi izveštaji koji su stigli pred parlament detaljni, sistematični i sa elementima pre svega propisanim zakonom i sigurna sam da ovaj način njihovog razmatranja u velikoj meri doprinosi jačanju zakonskih mehanizama na kojima počiva rad ovih samostalnih državnih organizacija i regulatora. U tom smislu, i u lično ime i u ime poslaničke grupe kojoj pripadam, sve čestitke za vas koji ste izradili i podneli izveštaj i za ono što ste uradili i puna podrška za sve ono što ćete raditi u vremenu koje je pred nama. Iskoristiću svoje javljanje da podsetim i na današnji dan, 10. jun, dan kada je u Savetu bezbednosti doneta Rezolucija 1244 i kada je zvanično prestalo bombardovanje Jugoslavije. Iako je i tog 10. juna 1999. godine, nažalost, pala poslednja bomba, nije zgoreg reći, zbog javnosti Srbije, a u duhu svega onoga što je iza nas i svega onoga što je ispred nas, da je tokom bombardovanja SRJ izvršeno 2.300 vazdušnih napada na 995 objekata širom zemlje, a 1.150 borbenih aviona lansiralo je blizu 420 hiljada projektila ukupne mase 22.000 tona. Nisu ovo cifre na koje smo ponosni, ovo su cifre koje ne smemo da zaboravimo. Ne smemo da zaboravimo ni sve žrtve, jer je u toku bombardovanja poginulo 462 vojnika i preko 2.000 civila, među kojima je bilo i dece i bolesnih i starih osoba i one su grubo u jednom trenutku nazvane od strane portparola NATO-a gospodina Šeja "kolateralna šteta". To nije bila kolateralna šteta, to su ugašeni životi. Bombardovanje SRJ ja i dalje doživljavam kao zločin. Svesno kažem "ja", a mislim da većina vas isto misli. Ne želim da otvaram ovu priču ni zbog čega drugog do zbog podsećanja da mi ne možemo da zaboravimo ali smo spremni da uprkos svemu razgovaramo i sa svima sarađujemo, potpuno uvereni u činjenicu da će nas svi budući razgovori voditi ka miru i da Srbija u tom smislu ima jasno opredeljenje. Ne želimo nikada više da pod bilo kojim izgovorom, bilo ko na našu decu krene ovako nemilosrdno kako se to dogodilo 1999. godine. Tada su zatrovali naše reke, naše planine, ali pre svega trajno su poremetili demografsku sliku Srbije. I mi ćemo dugo pamtiti i ono što se dogodilo i dugo živeti upravo to što se desilo kao posledica NATO bombardovanja. U nadi da se nikada više neće ponoviti, svim žrtvama pijetet na današnji dan. Neka jedino što danas budemo radili budu potpisivane rezolucije za bolji život sve dece koja su se rodila i koja će se roditi u perspektivi u državi Srbiji i da nikada više ne moraju da brane onoliko koliko mi danas branimo Rezoluciju 1244 koju bi posle ne tako mnogo godina svi da zaborave i da stave pod tepih, iako je na snazi. Izvinjavam se što sam otišla od teme, ali ne mislim da je bilo nevažno naglasiti današnji datum. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeća na spisku je Rajka Matović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani gosti, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama se nalazi izveštaji komisija koje su pod nadležnosti rada ovog visokog doma. Između ostalog, nalazi se i Izveštaj Komisije za kontrolu pomoći Vlade Republike Srbije. Svesni smo koliko je teška bila 2020. godina, a svet je pogodila jedna od najvećih kriza zvana pandemija korona virusa. Naša privreda je bila zaključana tokom 45 dana. Svet je na trenutak stao. Pomoć države tokom 2020. godine je bila od izuzetne važnosti. Naša država se odgovorno ponašala tokom jeka pandemije, štiteći pre svega zdravlje građana Republike Srbije. Nismo imali tužne scene koje smo viđali širom Evrope masovnih otpuštanja, niti to da ljudi čekaju u kilometarskim redovima kako bi im bila pružena medicinska pomoć. Naprotiv, nijednom našem građaninu nije bila uskraćena adekvatna medicinska pomoć. Među prvima smo nabavljali i medicinsku opremu, imali smo dovoljan broj respiratora, testova, otvarali privremene kovid bolnice. Pokazali smo odgovoran krizni menadžment, gde je moguće da tokom pandemije izgradimo dve nove kovid bolnice u Batajnici i u Kruševcu, a treća je trenutno u izgradnji u Novom Sadu. Najveći teret ove krize je upravo država preuzela na sebe. Mi nismo mahali sa milijardama koje nemamo i obećavali, već naprotiv, Vlada Republike Srbije i predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić su veoma trezveno i savesno odabrali najbolji paket mera pomoći privredi i društvu za koji smo imali mogućnosti. Tokom 2020. godine pomoć privredi je bila izuzetno značajna. Imali smo isplate u vidu od tri minimalne plate privrednicima, velikim, malim, srednjim i mikro preduzećima, strateški su pomagane grane koje su bile upravo najpogođenije pandemijom korona virusom, turizam i ugostiteljstvo. Imali smo pomoć i hotelijerima i autobuskim prevoznicima, a pomoć građanima je bila u iznosu od 100 evra u dinarskoj protivvrednosti za sve punoletne građane koji su želeli da prihvate tu pomoć. Ovim helikopter novcem mi smo podstakli privredu tokom 2020. godine. Sećamo se kako je opozicija sa podsmehom upravo napadala ovu pomoć građanima u vidu od 100 evra, ali isto se tako sećamo da su se skoro svi uredno prijavili za ovu pomoć države. Pomoć države za prevazilaženje krize usled pandemije korona virusa nastavljena je i tokom 2021. godine i imali smo priliku da čujemo ovde tokom usvajanja budžeta, ali i tokom usvajanja prvog rebalansa budžeta da čujemo kolika je pomoć i koliko će iznositi pomoć privredi, ali i građanima. Skoro svakog meseca tokom 2021. godine imamo neki vid pomoći privredi ili građanima. Svim građanima koji to budu želeli tokom 2021. godine biće isplaćeno dva puta po 30 evra. Prva pomoć je već isplaćena, dok nas druga pomoć očekuje. Nezaposlenim licima će biti isplaćeno još po 60 evra 14. juna i penzionerima dodatnih 50 evra. Ne smemo zaboraviti pomoć države zdravstvenom sektoru tokom pandemije korona virusa, da su zdravstveni radnici imali značajna povećanja plate, da su imali jednokratne pomoći, da su mnoge bolnice, domovi zdravlja opremljeni i renovirani upravo tokom krize. Sve ovo ne bismo mogli da naše finansije nisu konsolidovane i nisu stabilne. Godine 2014, tadašnji premijer, a danas predsednik Republike, Aleksandar Vučić preduzeo je niz nepopularnih mera kako bi upravo konsolidovao naše finansije koje nisu bile konsolidovane u tom momentu. Tokom prethodnog perioda otvoren je značajan broj fabrika i pogona širom Srbije, ulagano je strateški u poljoprivredu i u velike kapitalne projekte, a kao rezultat svega toga imamo da danas možemo odgovorno da stanemo pred krizu. Godinu 2020. smo završili sa najmanjim padom BDP-a u Evropi. Među prvima smo obezbedili vakcine, i to dovoljan broj vakcina za sve naše građane od četiri različita proizvođača. Za to vreme opozicija samo sedi vrlo udobno u svojim foteljama i kritikuje svaki napredak naše države. Svaka pomoć, svaka nova otvorena fabrika, svako novo radno mesto, svaki novi metar novog puta naišao je na njihovu osudu. Sećamo se kako je Dragan Đilas kritikovao vakcine, kako je sumnjao u njihovu ispravnost, a prvi je stao u redove da se vakciniše. Nije stalno ni Đilasu, ni Mariniki, ni Bošku Obradoviću niti do napretka Srbije niti do novih radnih mesta, novih bolnica, već isključivo do njihovog ličnog interesa i bogaćenja. Videli smo sa kolikim kapitalom raspolaže njihov gazda. Da li je on najbogatiji predstavnik bivšeg režima ne možemo sa sigurnošću da tvrdimo, mnogo ih je, ali da je najgramziviji svakako možemo sa sigurnošću da potvrdimo. Nije mu bilo dovoljno što je svoj kapital uvećao za 619 miliona evra dok je bio na vlasti, već sada traži nacionalne frekvencije za svoje privatne televizije kako bi još malo uvećao svoj kapital. Ali, ne želim ni vas, drage kolege, ni vas uvaženi gosti da zamaram sa njima, jer o njima najbolje govore upravo rezultati i volja građana. Danas je za njih cenzus od 3%, kao što možemo da vidimo, veoma visoko na lestvici. Ono što smo imali priliku da čujemo u uvodnim izlaganjima i što je najbitnije, jeste da su sve ove pomoći koje je država davala u skladu i sa Ustavom Republike Srbije i sa zakonima, ali i sa evropskim propisima. Još jednom, ja bih apelovala na sve građane da se vakcinišu, jer imaju tu mogućnost. Masovna imunizacija je jedini izlazak iz ove krize. Kao što vidimo, Beograd je danas na 50% vakcinisanih građana i Beograd se danas polako otvara. Ovom prilikom bih želela i da čestitam slavu Beogradu, Spasovdan. U danu za glasanje, zajedno sa svojim kolegama iz Poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaću set predloženih mera. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći na listi je gospodin Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, koleginice i kolege, upravo tema koja se danas nalazi u raspravi govori da je Srbija na pravom putu i da Srbija ima cilj. Kada ovo kažem, mislim da upravo ova regulatorna tela i ove komisije i izveštaji koje su oni dali pre svega Odboru za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava govore da stremimo onome što je nekad davno neko zapisao, ali to nije moglo da se učini do onog trenutka dok vlast u našoj državi nije preuzela Srpska napredna stranka i Aleksandar Vučić. Lagano, ali krupnim koracima idemo prema zacrtanom cilju, prema cilju ekonomske i finansijske stabilnosti, prema cilju maksimalnog zapošljavanja i prema cilju da naša deca ostanu u našoj zemlji i da rade za dobrobit i interes ove države. Da radimo dobro pomenuću i ponoviću nešto malo od onoga što je rekla gospođa Aleksandra Tomić, predsednik Odbora za finansije i republički budžet. Radimo dobro, radimo sa ovim regulatornim telima. Trideset i tri sednice ima ovaj odbor u ovom sazivu samo. Šta to govori? Govori da ova Skupština i Ministarstvo finansija, kao jedno od vodećih u segmentu u kome mi radimo kao Odbor, radi na oporavku privrede, na oporavku finansija, na ispunjavanju zadatih ciljeva i približavanju Evropskoj uniji. U čemu? U onim bitnim stvarima, u poboljšanju kvaliteta života i finansijske konsolidacije naše privrede. Evo danas imamo primer, danas je otvorena nova fabrika u Jagodini i svi oni dežurni „tviter“ opozicionari koji pokušavaju da obesmisle sve ono što radi ova država, i ponoviću ponovo, na čelu sa Aleksandrom Vučićem. Zašto ponavljam? Obično ja to ne ponovim više puta, ja to kažem jednom, jer svi umni ljudi znaju ko stoji ispred i iza svega šta se radi za ovu državu. Govorim zbog toga što u nemanju, neznanju, nemoći, nedavanju novih ideja, šta radi ovaj deo opozicije koji predvodi Dragan Đilas? Piše neke nazovi kolumne, kao neki tamo Draža, koji pokušava da obesmisli, da ismejava sve ono što rade Aleksandar Vučić i Srpska napredna stranka i svi mi koji njega pomenemo. Pomenuću ga još jedanput – Aleksandar Vučić je zaslužan za sve ovo što ima u ovom trenutku Republika Srbija. Daće Bog, dugo ćemo biti na vlasti, ne zato što smo željni vlasti i što želimo vlast, nego zbog toga što ova skupštinska većina, što ova Vlada, što ovaj predsednik imaju cilj. Imaju cilj – bolja Srbija, jaka Srbija, Srbija na koju niko ne može da utiče, Srbija koja sama o sebi odlučuje, Srbija koja je za mir, koja je za, ponoviću ono što kažu naše komšije, suživot. Da, ima mesta za sve nas i svi treba da dobro živimo i da se ne sećamo. Znači, samo ćemo spominjati današnji dan kao nešto iz istorije i slavićemo sve one ljude koji su dali i svoje živote i sve da bismo mi mogli danas ovde da ovako govorimo i da pričamo o budućnosti, da se nikada više ne vraćamo na neke ratne teme. Mnogo smo bili hrabri, decenijama, stolećima, uvek je bilo ono srpstvo i bilo je nešto kod nas, čojstvo i junaštvo. Da, treba da budemo i mudri. A mislim da smo zadnjih devet godina sigurno, od 2012. godine, baš mudri, i da idemo tamo gde treba i da stremimo, da je nekad davno Srbija bila još pod Nemanjićima. Da, to je istina. Pogledajte puteve koji su izgrađeni. Ja sam nekad kao mlad čovek razmišljao o nekoj Jadranskoj magistrali, tada je to bila neka Jadranska magistrala, odnosno jadranski budući koridor, to je upravo ovaj deo auto-puta „Miloša Velikog“. Doživeo sam to. Doživeću da i kroz moje Kraljevo za godinu-dve prođe auto-put, što nije niko ni razmišljao pre 30-ak godina, 40. Za nas je bila ona Ibarska magistrala nešto maksimalno. Sada imamo auto-puteve bolje nego pola Evrope i svi mi učestvujemo u tome, pa i ove komisije, jer kontrolišu šta se radi. E, to je ono najvažnije. U onom prethodnom režimu nije bilo kontrole. Sada je sve transparentno, sve je vidljivo i zna se ko za šta odgovara i ko šta treba da radi. Ponoviću nešto što sam, čini mi se, i pre neki dan u jednom od svojih izlaganja rekao – drago mi je da najzad lokalne samouprave mogu da polovinom godine, kao što će i moja lokalna samouprava uraditi za neki dan, odrade rebalanse budžeta, ali ne rebalanse budžeta svojih lokalnih skupština na niže, nego na više. Zašto? Pa zato što je Aleksandar Vučić doveo u svaki grad makar po jednu fabriku i zato što se sada primaju plate, primaju se zarade, a na osnovu tih zarada, na osnovu tih plata ubiraju se neki prihodi, ubiraju se porezi i doprinosi, uvećavaju se gradski budžeti i gradovi, opštine mogu da planiraju, mogu da povećavaju i da rade u interesu svojih sugrađana, da asfaltiraju, da prave mostove, da otvaraju nova obdaništa, da renoviraju škole. Pomenuo sam školu. Da, u gradu Kraljevu, iz koga dolazim i ja, pre 60 godina je urađena škola koja se sada zove „Sveti Sava“, tada je to bio „29. novembar“, koja je bila privremena. Ona je bila privremena 60 godina, sve do onog trenutka dok Srpska napredna stranka nije došla na vlast i biću ponosan i srećan za mesec dana kada u tu školu dođu neki novi đaci u jedan super moderan objekat. Da ne bih dužio, pošto će sada i pauza, a i kolege iza mene treba da govore, u danu za glasanje, sasvim normalno, glasaću za ovaj predlog. Hvala vam.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Hvala.
Obaveštavam vas, u skladu sa Poslovnikom, da ćemo danas raditi i posle 18 časova. Sada reč ima, narodna poslanica, Nataša Jovanović.
Zahvaljujem potpredsedniče Skupštine, poštovani članovi institucija, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije. Danas je na dnevnom redu, između ostalog i izveštaj Republičke komisije za sprovođenje javnih nabavki, za 2020. godinu. Prvenstveno, ja bih htela građane Srbije da podsetim na 2019. godinu, kada smo radili izmenu i dopunu Zakona o javnim nabavkama i zbog čega je to urađeno i koliko se to zaista vidi da je došlo do jednog velikog boljitka. Mi smo to uradili, prvenstveno da bi se sprečile koruptivne radnje, zatim da bi smanjili administrativne procedure, da bi zaštitili mala i srednja preduzeća i uostalom, i negativne posledice centralizacije javnih nabavki, a i uprostili samu proceduru. Izveštaj ove komisije imaju za cilj, u stvari sprečavanje koruptivnog ponašanja, bolju konkurentnost i potpuno otvoreno oglašavanje u postupku javne nabavke. Mogu reći da smo u velikom delu u tome i uspeli. Bilo je mnogo šupljina u načinima raspisivanja javnih nabavki, u ranijem periodu, kao na primer da se tehnička specifikacija prilagodi određenom ponuđaču, ili se propišu dodatni uslovi koji može samo on da ispuni. Jedan od načina bio je, na primer mehanizam izjava, taj mehanizam izjava je bio takav da oni dokazuju pod materijalnom i krivičnom odgovornošću, ali da sam ponuđač, faktički nema obavezu da to i proveri. Posebno se to radilo kod onih koji su učestvovali na javnim nabavkama, po drugi i treći ili više puta. Ta praksa je doprinela prvenstveno diskriminaciji privrednih subjekata na tržištu i ono što čemu najviše pričamo to je, u stvari diskriminacija bila prema malim i srednjim preduzećima. Zatim, u to vreme, pre nego što smo doneli taj zakon, 2019. godine, a i članovi ove komisije znaju, jeste da cena je prvenstveno bila presudna, tj. niska cena, ali kasnije kako za vrednovanje ponuda, međutim često se pokazalo da najjeftinija ponuda, na kraju bude znatno skuplja, zbog neadekvatnog materijala ili usluga. Pre donošenja izmena i dopuna Zakona o javnim nabavkama, 2019. godine česta pojava je bila i fiktivne ponude. Te fiktivne ponude su, u stvari stvarale lažnu sliku konkurenciji, tako da se jave dva ili više ponuđača, i za to jedan dobije, ovi drugi dobiju određenu protiv naknadu, za to što su odustali. Takođe, tu je bila prisutna i podela tržišta. Podela tržišta u delu gde se ne mešaju jedni drugim u zone. Sigurno su se mnogi od vas se takođe susretali sa ovim, da prvo mora da se raspitate čiji je reon, pa zatim da angažujete nekog za posao. Ključ uspeha je isključivo u kontroli i u kaznenim merama, jer naš čovek razmišlja kako da nađe rupu u zakonu, i to smatra inteligencijom i snalaženjem, a ne pravim imenom. Zbog čega vam sve ovo govorim, govorim koliko su bile kompleksne izmene i dopune Zakona o javnim nabavkama i da smo po svim ovim tačkama, u mnogome doprineli da do ovoga više ne dolazi. Pored boljitka koji su doneli ovi elektronski tenderi , potrebno je usaglašavanje pravilnika deklaracije proizvoda sa Zakonom o javnim nabavkama. Deklarisanje je na primer, u tom smislu, moraju da se znaju tačni nazivi proizvoda, a ne da se izmišljaju nazivi proizvoda. Druga stvar je gramaža. Gramaža proizvoda, ako je za neki proizvod uobičajeno da se proizvodi u 100 grama ili 150 grama, stavi se gramaža 127 grama, koji ima samo jedan jedini proizvođač. Ovo sve vama pričam zbog budućnosti i zbog toga na šta treba obratiti pažnju i sanirati to da se ne bi više ponavljalo. Zatim, objedinjavanje svih stavki pre bez odvajanja, ovde prvenstveno mislim na vrtiće u smislu da oni nabavljaju veliki dijapazon širok dijapazon, počevši od igračaka preko hemijskih, za higijenu, pa do toga da nabavljaju i hranu. Onda u tom slučaju mogu samo trgovci da konkurišu, ali ne i proizvođači, jer proizvođači ne mogu taj čitav dijapazon usluga da pokrivaju, niti mogu u toj meri da se udružuju. Zakon o javnim nabavkama, i zakon koji reguliše zapošljavanje invalida je još jedna stavka na koju bi trebalo pažnju, a to je da su veoma pogodne za manipulaciju, jer preduzeće ako ima preko 50% invalida, što može značiti da je ustvari to, ako ima dvoje od njih zaposleno troje, to je upravo preko 50%. I ovo pričam zbog toga, jer se ne treba odnositi samo na procenat, nego se odnositi i na broj zaposlenih u tom invalidnom preduzeću, jer u tom slučaju imaju mogućnost rezervisanih nabavki, a to znači mogu biti odabrani, iako su 30% skuplji od drugih dobavljača. Kontrola, koji je broj invalidnih lica, u firmi ne samo u procentima, u ovom slučaju, izostaje. Daleko od toga da neko ne želi da pomogne invalidima i invalidnim licima i želimo da podstaknemo njihovo zapošljavanje, međutim vrlo je lako za korupciju i na to molim u narednom periodu da se obrati pažnja. Novi portal javnih nabavki omogućava elektronske javne nabavke, što je veliki korak za smanjivanje barijera i pristup javnim nabavkama, ali i alat za smanjenje birokratije i korupcije. Ovako se postiže daleko veća transparentnost, jer problem je postao takav da ugrožava sistem javnih finansija. Mi želimo da naše javne finansije postavimo na zdrave osnove i ne bežimo da se uhvatimo u koštac sa svim i svakim ko ugrožava napredak Srbije. Očekujem da ovo sve veće povećanje transparentnosti i mogućnosti uvida u ceo postupak javne nabavke će povratiti poverenje u postupke javnih nabavki i omogućiti veću konkurenciju. Jedan od dokaza je upravo i ovde, što u parlamentu raspravljamo o ovom Izveštaju koji ste vi dali. Transparentnost prouzrokuje sigurnost, sigurnost prouzrokuje veće investicije, veće investicije prouzrokuju bolju zaposlenost, bolja zaposlenost znači veću potrošnju, a veća potrošnja znači bolji životni standard. Vidite, koliko je sve to povezano? Idemo korak po korak ka jasno određenom cilju i po jasno utrtom putu koji je utrla Srpska napredna stranka i njen predsednik Aleksandar Vučić, čije ime je postalo sinonim za uspeh, obnovu i prosperitet. Na kraju ovog mog izlaganja koje shvatite kao jedno dobronamerno i upravo to da u narednom periodu bude još jača kontrola i same kaznene odredbe, želim da čestitam Beograđanima današnju slavu Spasodan i želim da kažem nešto o tome što možda pojedini nisu upoznati. Despot Stefan Lazarević je 1403. godine proglasio Beograd srpskom prestonicom, a verski praznik Vaznesenje gospodnje za gradsku slavu. Spasovdan je kao slava Beograda obnovljena 1993. godine, kada je ponovo pošla litija posle 46 godina. Hvala najlepše.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo sada raspravljamo o jednom delu izveštaja raznih državnih organa kada je u pitanju trošenje javnih sredstava ili kontrola državne pomoći koja se upućuje ka privredi. Pre svega, prva stvar koju moram da istaknem jeste sa kakvim se sve problemima sukobila Srpska napredna stranka kada smo došli na vlast 2012. godine, po onom zakonu o kome je pričala koleginica Jovanović, koji je važio pre 2012. godine. Komisija je bila prilično samostalna, prilično nezavisna. O njihovim izveštajima nismo vodili diskusije, a i u o nekom njihovom izboru nismo nešto ni učestvovali, Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. Isto tako, Komisija za kontrolu državne pomoći nije ni postojala. Neki privid je bio Komisija za hartije od vrednosti. Tako je to funkcionisalo do 2012. godine. Prvi ozbiljni korak ka uređenju naših javnih finansija jeste Zakon o javnim nabavkama koji je donet novembra meseca 2012. godine. Mogu da se pohvalim ili da pohvalim i Narodnu skupštinu da je to, koliko je meni poznato, jedini Zakon o javnim nabavkama koji je poslanički zakon. Narodni poslanici su napravili Radnu grupu, narodni poslanici su organizovali javne rasprave, narodni poslanici su napisali Predlog zakona i narodni poslanici su usvojili taj zakon. Tačno je da je on 2019. godine promenjen ili zamenjen, zato što ispunio svrhu svog postojanja i da je oblast javnih nabavki nešto što je živo i što je potrebno da se reformiše i unapređuje kako mi kao društvo napredujemo. Da ne pričam o onim drugim delovima, kao što je usklađivanje sa direktivama EU, zato što su i oni učesnici u postupcima javnih nabavki koje sprovodi Republika Srbija. Šta su bile novine po tom Zakonu o javnim nabavkama? Prvo je bio Portal javnih nabavki po tom zakonu koji je stupio na snagu 1. aprila 2013. godine. Drugo, Registar ponuđača javnih nabavki i to znači da samo neko ko je kvalifikovan i ko ispunjava određene uslove može da učestvuje u postupku javne nabavke. Treća novina je bio građanski nadzornik za javne nabavke koje su bile velike vrednosti. Četvrta novina je bila da je odbor nadležan za poslove finansija raspisivao, sprovodio konkurs i predlagao Narodnoj skupštini članove Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. To su novine koje je poslanička grupa Srpske napredne stranke – Aleksandar Vučić predložila Narodnoj skupštini 2012. godine i koje i dan danas u onom manjem ili većem obimu, građanski nadzornik ne, ali sve ostalo i dan danas funkcioniše u sistemu javnih nabavki Republike Srbije, što znači da su one strateške promene u zakonu bile dobre i da su postigle svoj cilj. Danas živimo u vremenu koje je opterećeno virusom korone i pandemije i kako god otvorite neki portal, vidite saopštenje određenih nevladinih organizacija. Prva stvar koja će da bude spomenuta jeste kako je Srbija i pod kojim uslovima nabavljala respiratore, kako i pod kojim uslovima je Republika Srbija nabavljala drugu medicinsku opremu i kako i pod kojim uslovima je Republika Srbija nabavljala vakcine na teritoriji Republike Srbije. Ja bih da se vratim na neko prethodno vreme, kada je zakon iz 2012. godine ušao u primenu. Za istu količinu medicinskih sredstava i opreme u 2013. godini Republika Srbija je platila oko 400 miliona evra manje. Tada nisam čuo nijednu dežurnu pitalicu kako se trošilo tih 400 milina evra svake godine za vreme vlasti bivšeg režima ili, da prevedem u bruto dohodak, 1,5% svega što se proizvede u Srbiji preko samo jednog organa bivši režim je otimao od građana Srbije. Ja bih voleo da kada raspravljamo o nekom narednom vašem izveštaju da vidimo koliko je to, da li će to da spomene Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki ili će možda Kancelarija za javne nabavke, koliko je bilo pregovaračkog i hitnog postupka po zakonima koji su važili 2012. godine u procentima? Koliko je danas? Ja tvrdim da je danas višestruko manje i pored pandemije korona virusa. Koliko je trajao postupak po starom zakonu? Bio je i po šest meseci. Znali su to članovi Komisije koji su bili imenovani 2013. godine kakav su posao imali i koliko su vremena morali da provedu da bi rešili predmete koji su stari po nekoliko godina i koji su bili započeti po starom zakonu koji je doneo bivši režim. Sada je koleginica Hana Hukić, predsednik Komisije rekla da je rok kada se formira predmet ispod 30 dana. Opšti rok je 30 po Zakonu o upravnom postupku i po Zakonu o javnim nabavkama i to je nešto zbog čega moramo da odamo priznanje Komisiji, jer oni koji nisu učestvovali nikad u tom nadzoru kako izgleda rad Komisije, ne znaju o čemu se govori i najčešće nemaju predstavu koliko je to ozbiljan posao da se jedan i najbezazleniji predmet reši i koliko je potrebno konsultovati druge državne organe zbog raznih mišljenja i tumačenja da bi uopšte Komisija stekla pravu sliku kako da odluči po nekom predmetu. Voleo bih da nam Komisija za zaštitu prava izvuče statistički podatak koliko je po istoj pravnoj stvari Komisija koja je funkcionisala do 2012. godine donosila različite odluke i koliko je onda bilo ponuđača za javne radove, a koliko ih ima danas? E, to bih voleo da postave pitanja ti koji stalno sumnjiče nešto sadašnji režim da zloupotrebljava sredstva kojima raspolažu građani. Samo da podsetim još jednom, 400 miliona evra je bivši režim godišnje, znači svake godine, 12 godina su bili na vlasti, samo preko jednog državnog organa otimao od građana Republike Srbije. Sad će Vuk Jeremić, Marinika Tepić, Dragan Đilas da me pitaju koliko su koštali ovi respiratori, koliko su koštale vakcine? To zaista nema smisla. Svako drugi možda ima pravo da pita, ali oni koji su to radili i koji su tada ćutali, nisu radili, ali su ćutali, gledali, jer su konkurisali za razne projekte kod Vlade Republike Srbije i projekti su im bili odobravani da bi ćutali o pravim zloupotrebama, neka se takođe pokriju ušima. To je onaj civilni sektor, jer ovde nije reč o političkim stvarima. Setite se samo kako su nabavili vakcine protiv, čini mi se, svinjskog gripa, pa svi koji su učestvovali kasnije, odgovarali pred zakonom. Valjda im je to autoprojekcija da ako se nešto nabavlja za građane Srbije po njihovom principu pola ćemo građanima, pola ćemo za sebe, ili da raspravljamo o tome da li je Narodna skupština za vreme bivšeg režima raspravljala o vašim izveštajima. Ja se ne sećam. Sećam se jednog smešnog izveštaja DRI, gde je tada bio ministar Žarko Obradović, a DRI mu je pronašla da nije napisao, opisao način kako je potrošio novac na knjige. Evo, time su se bavili. Nisu bili ni nezavisni, samostalni zna se ko je, to su samo sudovi. Sad možete da zamislite da tadašnju Uprava za javne nabavke postavlja Vlada, kojoj on treba da daje saglasnost i da daje mišljenja, da odobrava postupak javne nabavke, pa smo imali neku komisiju za žalbe, koja je po samoj suštini zakona bila jača od Uprave, ali je Uprava ta koja je kontrolisala komisiju. Potpuni nedostatak pravnog sistema i nadzora nad trošenjem javnih sredstava. Šta je još odrađeno po zakonu iz 2012. godine, a nije više bilo, a bilo je u ranijem zakonu? To su bili aneksi ugovora. Po zakonu koji je doneo bivši režim, moglo je da se aneksira do 25%, ali znate kako su oni to tumačili? Na osnovni ugovor 25%, pa kad zaključe aneks ugovora, e onda još 25% na aneks i ugovor, pa tako tri puta, četiri puta. Pa, nije više bilo bitno ni da li je najkvalitetnija ponuda, ni da li je najjeftinija, biće najlopovskija. Pričamo o sistemu javnih nabavki. Kroz sistem javnih nabavki prolazi, ugrubo rečeno, negde oko sedam milijardi evra, kroz lokalne samouprave, kroz fondove, kroz javne radove itd. Možda par milijardi više nego što je to bilo za vreme bivšeg režima. Ali, šta su oni uradili sa tih pet milijardi evra? Jel se sećate neke bolnice, jesu li napravili? Jesu li napravili neku školu? Jesu li napravili neki put, osim onog Mosta na Adi, koji je koštao kao polovina autoputeva u Srbiji? Nisu ništa. Pa, koju su korist građani imali od toga? Nikakvu. A, ovi što su tad bili na vlasti, veliku. Kontrola državne pomoći, pa evo, kad je urađena revizija našeg Fonda za razvoj, 140 milijardi dinara su bile nenaplaćene potraživanja Fonda za razvoj, neobezbeđene, 140 milijardi dinara, preko milijardu evra su davali Farmakomima i sličnima, pa delili pare. Sad kad imamo potpuno uređen sistem, gde postoje tela koja učestvuju u postupku nadzora nad trošenjem javnih sredstava, koja vrše kontrolu, zakonsku ispunjenost, koja podnose izveštaj Narodnoj skupštini o svom radu i ne volim da koristim tu reč transparentno, nije srpska, ja ću da kažem javno raspravljamo o trošenju naših javnih sredstava, ne transparentnih, nego javnih, da građani Srbije kroz ovu diskusiju vide jesmo li ih trošili u skladu sa zakonom, koliko nam je efikasan državni aparat i kakvi su rezultati upotrebe tih sredstava, a to sve nisam mogao za vreme bivšeg režima. To je razlika između nas i njih. Nije problem da pitaju koliko smo platili vakcine, odgovorićemo, samo neka odgovore kako su zaradili po 600, 700 miliona evra, kao Dragan Đilas, ništa više. Evo, mi ćemo odmah unapred sve da mu odgovorimo, ali on nama neka to objasni. Voleo bih, jer znate šta, nije on sigurno najpametniji u Srbiji. Ako je to stekao na zakonit način, valjda u Srbiji ima još hiljadu takvih, pa bi i oni na zakonit način zaradili 600, 700, 800 miliona evra, pa to bi bilo bogatstvo za Srbiju, ali nije bilo na zakonit način. Ponašao se kao najobičnija lopuža i pravio nas sve ludim, izigravao sistem. I donosili smo zakone da ne bi krivično odgovarali, njihovi poslanici su izglasavali zakone da oni ne bi krivično odgovarali za njihove lopovluke. Kao što vidimo iz ove diskusije, i novi Zakon o javnim nabavkama, gde je sad formiran još jedan organ koji učestvuje i nadam se da neće da se bavi toliko seminarima kao što se to ranije bavila Uprava za javne nabavke, daje određene rezultate. I svakako da sve te rezultate treba pozdraviti. Da li možemo da budemo sa njima zadovoljni? Relativno, zato što je još mnogo toga ostalo da se uradi u smislu da naši zakoni budu još efikasniji, još primenljiviji. Ali, to ne može preko noći, jer su nam potrebna iskustva. Sasvim je sigurno da ćemo i ovom zakonu u nekom periodu imati neke izmene i dopune, ne zato što su sadašnje odredbe loše, nego zato što kroz sprovođenje zakona možemo da vidimo i uvidimo način da zakoni koje donosi Narodna skupština budu još efikasniji. Znači, sada imamo i pravu Komisiju za hartije od vrednosti, a ne da se bavimo službenim putovanjima, kao što je to bilo ranije i koje će da se bave samo vlasničkim transformacijama, pa kada neće predsednik Komisije da potpiše kako „Knjaz Miloš“ treba da se proda, oni ga spakuju u zatvor. Jel tako bilo? Štimac je tada bio predsednik Komisije, završio u zatvoru. Imamo pravu Komisiju za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki koja više ne odlučuje godinama o nekom predmetu, pa na taj način onaj ko je uložio žalbu fino kaže – ili nećeš nikada dobiti posao, već ćeš morati malo da me častiš da povučem žalbu. Sada rešavaju to u roku od 30 dana. Nemamo više Upravu za javne nabavke, nego Kancelariju koja ne organizuje više seminare po Srbiji da bi imali ekstra prihoda, nego je sve usmereno na to da naš sistem javnih nabavki, državne pomoći, hartije od vrednosti bude efikasan, racionalan, da isključivo funkcioniše u korist građana i države, a ne Dragana Đilasa i društva oko njega, jer čini mi se da je jedini razlog njegovog bavljenja politikom taj što je Srbija sada ponovo puno bogatija nego u vreme kada je on izgubio vlast, pa bi ponovo deo kolača koji pripada građanima Srbije da prisvoji za sebe samo, pošto smo mnogo bogatiji kao država nego 2012. godine. Siguran sam da ne bi bilo 600 ili 700 miliona evra, bilo bi tu možda oko par milijardi, ali on to može samo da sanja, jer prvo mora da pobedi na izborima.
Hvala. Reč ima Adam Šukalo.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani članovi nadzornih, regulatornih i nezavisnih tela, da kažem da je izuzetno važno da mi danas raspravljamo ove izveštaje, ne samo o Komisiji za hartije od vrednosti, već primarno i ove tri komisije koje su stalna tela, nezavisna i to nisu ad hok tela. Srbija je zaista u ovih proteklih, kako je to kolega Arsić i slikovito i normativno nabrojao malopre, pa da se ne ponavljamo, došla u jednu poziciju koja može sigurno da istakne tu jednu vrednost i da kaže da je uradila mnogo više, nego mnoge zemlje u regionu. Neki nisu ni počeli. Igrom slučaja znam kako ide ova priča oko javnih nabavki u regionu i zaista je Srbija odmakla u svakom smislu reči i izuzetno je važno da se mi danas sada nalazimo u jednom potpuno drugačijem ambijentu. Naime, kada o tome govorim šta je važno istaći u svoj ovoj vrsti priče? Slušam danas svoje uvažene kolege i koleginice i čini mi se da mi o takvom statusu koji je izgrađen, evo rekli smo od 2012. godine pa na ovamo, pričamo sada kao o nečemu što je već potpuno normalno. Naravno da jeste normalno, ali sa druge strane moramo da se prisetimo i kako je bio u proteklom vremenskom periodu da bi se shvatilo da za jednu ipak dosta kratku etapu, vremensku, smo došli na ovaj stadijum u kojoj Srbija može preko različitih, da kažem, i alata i argumenata, ne da se istakne samo u regionu, već i na širem planu. Argumentovaću svoju diskusiju sa nekoliko pokazatelja koja su izuzetno važna, ali da kažem jednu ličnu konstataciju koja je, po meni, danas jasna svakom građaninu Republike Srbije, a upravo zato što smo mi ove oblasti, koje vi predstavljate kroz ove izveštaje ili sam Odbor za finansije kroz ove zaključke, koji vama daje podršku u vašem radu, kao što vam daje i parlament Republike Srbije i narodni poslanici, ako hoćete, i SNS, da kažemo, upravo zato što smo sredili sve to, dali mogućnost da bez ikakvog pritiska i uticaja bilo ko radi u nezavisnim institucijama… Ja bih voleo da se bilo ko od vas javi i kaže da li je imao bilo kakav pritisak od bilo kog zvaničnika u institucijama Republike Srbije, a u smislu bilo kog postupka, pa da odmah razrešimo tu vrstu priče. Zato je Srbija danas 2021. godine potpuno vrednosno različita i u ovoj oblasti u odnosu na Srbiju do 2012. godine, i to svi znaju. Upravo zato što smo sredili ovu oblast Srbija ima prostor da prvo usvaja planove, a onda u realizaciji tih planova da gradi autoputeve, da gradi bolnice, da gradi škole, da povećava penzije, plate, životni standard građana. To nije bilo moguće u matematici koju je sprovodio bivši režim u kojem je kroz sistem javnih nabavka i državnih pomoći, kako su oni to radili, taj višak nestajao u njihovim džepovima, a nije završavao kod građana Republike Srbije, kod penzionera, kod socijalnih slučajeva, kod privrednika kojima je izuzetno važno da ovaj proces razvoja državne infrastrukture iza koje država Srbija stoji može pokretati i našu privredu. Nema više tih javnih nabavki trange-frange u kojem uz neku kombinaciju u vračarskom kafiću ili dorćolskom ćete dogovoriti kombinaciju, a onda na nekoj komisiji, kroz neke koje su funkcionisale kako su funkcionisale ranije, dogovoriti dobru priču, a onda vaši računi da se uvećavaju, uvećavaju, a da za to ne odgovarate. To više nije pitanje, niti ko to pitanje postavlja da se može bilo ko brecnuti ili ohrabriti da tako nešto radi. Naravno, mi to spuštamo na niži nivo, na lokalni nivo i upravo je SNS ta politička partija koja je dala legitimitet za ovakvo uređenje, ali pokazala i svojom političkom voljom da je spremna da se obračuna i sa onima koji na nižem nivou, u vlastitim redovima, pokušaju kroz bilo kakvo javno ovlašćenje, pa bilo ono javna nabavka, neka izgradnja ili legalizacija ili bilo šta drugo, da zloupotrebi poverenje građana i spremna je da takve sankcioniše i partijski, a sa druge strane u smislu političke volje preko MUP, a sutra preko nezavisnih pravosudnih institucija, tužilaštva i sudova, te iste i procesuira. To je ta velika razlika, ogromna koja u smislu pravne sigurnosti i svega ostalog, ostajanje javnog novca za upravljanje javnim resursima, izgradnje javnih radova, izgradnje javnih infrastrukturnih radova, se i vidi taj materijalni pomak koji možete vizuelno da opipate, vidite i shvatite ono što je kolega Bojanić govorio malopre, kada se vozi za Kraljevo, ili kada planira sutra autoputem da se provoza. Zbog čega je to moguće? Zato što taj višak neće više ići kao ekstra profit određenih privatnih kompanija koje vi različitim fiktivnim ugovorima osnivate u inostranstvu, a gde sakrijete i uvijete to, kao u oblandu, preko desetak povezanih pravnih lica da se vi ne bi prepoznali. Nije, Dragane Đilasu, niko idiot u Srbiji da ne razume šta si ti uradio i nikada Srbija više neće ličiti na tu vašu prćiju, kako ste se vi ponašali prema njoj, a ponašali ste se kao prema svojoj vlastitoj prćiji, da možete da je premećete i radite kako god hoćete, pa da tu prćiju premećete sa računa na račun i iznosite taj otet novac od građana Republike Srbije na strane račune, ovde da nas izluđujete sa pričama kako ste vi nevini, niste krivi, odnosno vi ste žrtve. Vaša uloga žrtve koju jedinu igrate u ovom političkom diskursu je, takođe, propala, vama više niko ne veruje da ste bili bilo kakve političke žrtve. Vi niste žrtve, vi ste štetočine, neko ko nije u periodu dok je vladao Srbije uradio ništa dobro za Srbiju. Uradili ste dobro za svoje račune, dobro ste uradili za sebe. Ne verujem da ste uradili dobro za svoje porodice, za svoju decu. Ja ne bih nikad nekom poželeo da se njegovo dete stidi njega zbog toga šta je on radio za vreme javnog obavljanja funkcije. Taj pečat koji nosite je teži od bilo čega drugog. Zato ovi ljudi koji sede ovde, koji sede u Vladi Republike Srbije neće dopustiti da se takve stvari radi. Imate našu podršku, ali ta podrška je pretpostavljena, u smislu da posao koji radite u skladu sa zakonom nastavite da radite na takav način, a sve što je negativno ovde, parlament, kao u komisiji, koju je ovaj parlament izabrao, predstavite sve što su anomalije u ovom društvu i unapredite sve što je moguće više. Portal javnih nabavki, Kancelarija za IT upravu Republike Srbije su odradili fenomenalne stvari, ne samo u ovoj oblasti i više to nije priča kombinacija u smislu toga - ide i sad će se raspisati u kojim će se novinama to objaviti. Priča je potpuno otvorena, jasna svima, sužene su mogućnosti za bilo kakvu i manipulaciju, a i da kažem, dodeljivanje određenih javnih nabavki, tendera i svega ostalog, što vi daleko stručniji u terminima možete i da predstavite, nego mi kao narodni poslanici ovde, je izuzetno važno da sigurnost svih onih koji učestvuju u takvim postupcima znaju da u svakom momentu mogu dobiti onaj odgovor koji se za njihovo poslovanje izuzetno biti važan, a u smislu njihove pravne i svake druge sigurnosti njima dati mogućnost da svoje posao razvijaju planski. Ono što je takođe za mene izuzetno važno je i pomoć koju je Republika Srbija u ovoj eri pandemije uputila i privredi i građanima, a za mene lično, s obzirom da sam poreklom iz Republike Srpske, i pružila podršku u smislu pomoći državne od strane Republike Srbije i Republici Srpskoj i Federaciji BiH i zajedničkim institucijama BiH ili sada, da uzmem poslednji primer, podrške četiri opštine koje su zaista stradale u svakom smislu reči što određeni nemarom upravljanje javnih finansija, a i zbog drugih okolnosti, geostrateških položaja u opštini Dubica, Kostajnica, Petrovac u Federaciji i Nevesinje u Republici Srpskoj ili da budem precizniji, da se geografski orijentišemo, u Hercegovini, odakle je moj prijatelj Uglješa Mrdić. Prema tome, Srbija ima prostora da pomogne svojoj braći i svojim sunarodnicima zato što je stala na noge, zato što ne dozvoljava da njen javni budžet, javni buđelar, ako hoćete tako, otima svakoj i kida na način kakvo je to rađeno do sada. Zna se red u Srbiji, zna se da je došlo do drugo vreme. Upravo to drugo vreme možda danas i na Spasovdan koji je Dan grada Beograda, ali Dan grada Banjaluke, odnosno slava Beograda i slava grada Banjaluke je pokazatelj jednog vremena koji će u budućnosti značiti da ćemo ove izveštaje razmatrati u što povoljnijem ambijentu, a da će u javnim finansijama i u narednom vremenskom periodu i svemu ostalom vladati red, rad, disciplina i da će građani Republike Srbije i u narednom vremenskom periodu moći očekivati i bolju i efikasniju, da kažem, vlast koja će dati doprinos u svakom segmentu reči. U to ime živela Srbija.
Hvala. Reč ima Viktor Jevtović.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, doktore Vladimire Orliću, poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, u svrhu ostvarivanja jednog od osnovnih dugogodišnjih ciljeva koji stoje ispred zakonodavstva Republike Srbije usklađuje se zakonodavstvo u oblasti javnih nabavki, ne samo sa pozitivnim zakonodavstvom EU, već i sa osnovnim pravnim tekovinama EU. Opšta tendencija je pojednostavljenje postupka javnih nabavki, te samim tim i smanjenje administrativnog opterećenja kako na strani naručioca, tako i na strani ponuđača, kao i na smanjenje troškova u postupcima javne nabavke, takođe i obezbeđivanje većeg učešća. Međuinstitucionalna saradnja svoj pun obim dobila je u oblasti prikupljanja podataka neophodnih za analizu prijavljenih i konstatovanih nepravilnosti. U godišnjem planu sadržani su sledeći podaci: pregled subjekata monitoringa, vremenski period sprovođenja monitoringa, podaci o resursima kontrole i javnih nabavki, koji će biti opredeljeni za sprovođenje monitoringa i drugi podaci od značajnog za sprovođenje. Postupajući i radeći na ostvarenju istog, a to je suzbijanje neregularnosti u oblasti javnih nabavki, dostignut je visok nivo saradnje sa određenim državnim organima i institucijama, pre svega, sa tužilaštvom, MUP i Agencijom za borbu protiv korupcije, sve u načelu suzbijanja organizovanog kriminala, terorizma i korupcije, odnosno procesuiranja izvršilaca krivičnih dela koja su taksativno navedena u kontekstu otkrivanju i krivičnog gonjenja izvršilaca krivičnih dela protiv službene dužnosti, primanja i davanja mita, kao i grupe krivičnih dela protiv privrede i svim onim što je vezano za zloupotrebu sa javnim nabavkama. Udeo negativnih mišljenja od 2013. godine koji je iznosio 36% smanjen je na procenat od 2% 2020. godine. To je način na koji Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije pristupa eliminisanju korupcije i kriminala za razliku od režima DOS-a koji je manipulativnim radnjama ne obazirući se na potrebe građana, već samo na svoj lični interes i sve nezasite političke apetite na grbači napaćenog naroda kršio sve norme i standarde u obavljanju državnih i političkih funkcija. Pod tim mislim prvenstveno na Dragana Đilasa koji je opustošio budžet grada Beograda kroz samoreklamiranje od 68 miliona, kroz javne nabavke od softvera koji nikada nije ni proradio, pljačkama na trolejbusima, na vrtićima, preko podzemnih kontejnera, mosta na Adi koji je ujedno i najskuplji most ikada, afere Luke Beograd, kao i tragičnom rekonstrukcijom Požeške na Čukarici, na kojoj ja živim i sve sam to video, a danas da bi se unapredila kontrola u sistemu javnih nabavki koja nas ujedno i strateški približava segmentima EU i evropskog društva ide primena novog portala javnih nabavki i dominantan podatak je da se broj negativnih mišljenja smanjuje iz godine u godinu dok pozitivna mišljenja dominiraju sa niskim učešćem pregovaračkih postupaka u ukupnoj vrednosti. Sve je to deo politike Aleksandra Vučića i SNS, čiji je cilj sprečavanje malverzacija sa javnim nabavkama. Mi tu ne stajemo i idemo dalje u borbi protiv svih vidova kriminala, korupcije, malverzacija, sve u cilju boljeg standarda i bezbednosti građana Srbije. Danas državu posmatramo kroz rezultate, a ne više kroz obmane kojima je stari DOS samo lagao i maštao maglom obećanja, a punio svoje prekookeanske račune i radio sve za svoj lični interes, ali baš sve, a ništa za narod Srbije koji je vapio za pravdom i boljim životom, a doživeo da ih bivši režim dovede do ivice bankrota i bede. Đilasov, Šolakov, Jeremićev sistem je narodni novac u poreskim rajevima zalivao skupocenim viskijima, tompusima, skupocenim hotelskim sobama pod izgovorom da je to za narodno dobro. To nije naša politika. To nije politika Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije, već nove investicije, fabrike, bolnice, putevi, uvećanje plata i penzija uvek, pa čak i u doba pandemije, kao i beskompromisna borba sa onima koji su bacili zemlju u sunovrat, borba protiv močvare i onih koji u svojoj nemoći danas jauču na društvenim mrežama ne bi li se nasiljem vratili u onaj mulj u koji su u jednom bacili i Srbiju, ali to im neće poći za rukom. Država koju predvodi Aleksandar Vučić je danas potpuno drugačija od one jadne i ponižene koju su drmali tajkuni i lopovi. Neće više nikada. Narod im poručuje – vaše pretnje metkom nisu zaustavile ni Vučića, ni Srbiju, niti će. Ono što je teško uradićemo sad, ono za šta govore da je nemoguće za to će nam možda trebati malo vremena, ali biće i to. Videli ste već. Znate da je tako. Hvala vam. Živi bili i živela Srbija.
Hvala reč ima Vuk Mirčetić.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući gospodine Orliću, poštovani predstavnici institucija, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, ja sam se javio kako bih diskutovao o izveštaju o radu Komisije za kontrolu državne pomoći za 2020. godinu. Pre samo početka izlaganja zbog građana Republike Srbije, ja ću se vratiti kratko samo na period 2009. godine čisto da bismo uporedili Komisiju od 2009. godine i Komisiju koja danas funkcioniše. Podsetiću da je sistem kontrole državne pomoći u Republici Srbiji uspostavljen upravo te 2009. godine donošenjem Zakona o kontroli državne pomoći i tim zakonom je bilo propisano da kontrolu državne pomoći vrši upravo ta komisija koju kao radno telo obrazuje Vlada. U tom periodu ova komisija nije posedovala niti pravni subjektivitet, niti PIB, niti prostoriju u kojima je funkcionisala i tokom primene tadašnjeg zakona konstatovano je da tu mnoge stvari treba da se promene koje se tiču u kontrole državne pomoći, ali i samog načina organizacije funkcionisanja Komisije. Bilo je neophodno doneti novi zakon kojim se uređuju i položaj, i izbor organa, ali i radno-pravni status zaposlenih u Komisiji. Trenutni Zakon o kontroli državne pomoći je donet 2019. godine, počeo je da se primenjuje 1. januara 2020. godine. Dakle, Komisija za kontrolu državne pomoći u smislu ovog zakona funkcioniše tek nekih godinu i po dana. Komisija o svom radu podnosi Narodnoj skupštini Republike Srbije izveštaj o radu što podnosi Narodnoj skupštini Republike Srbije izveštaj o radu, što ste vi i učinili 9. marta ove godine i zbog građana Republike Srbije važno je napomenuti još jednom da Komisija ne odlučuje o tome ko će dobiti pomoć, ne dodeljuje pomoć kao ni iznos koji se dodeljuje ni kojim učesnicima, ni po kom projektu itd. Nadležni davaoci u smislu ovog zakona jesu nadležni organ Republike Srbije, Autonomne pokrajine, jedinica lokalne samouprave, a nadležnost je, odnosno neću pričati o svim, nego o nekim od nadležnosti Komisije, prema članu 10. Zakona o kontroli državne pomoći obuhvata, ja ću pročitati da ne bih pogrešio: ocenjivanja postojanja i usklađenosti državne pomoći sa pravilima o dodeli istih, donosi podzakonska akta za sprovođenje zakona kao i rešenja i zaključke u postupku kontrole, preduzima aktivnosti na razvijanju svesti o značaju kontrole državne pomoći i ono što je važno, Komisija ima i kontrolnu funkciju namenskog korišćenja državne pomoći. Kada pričamo o državnoj pomoći generalno važno je napomenuti da je 2019. godine najistaknutiji instrument dodele državne pomoći su bile subvencije sa učešćem od 55,4%, dok su zatim sledili poreski podsticaji sa učešćem od 22,2%. Ukupna dodeljena pomoć 2019. godine iznosila je 939,6 miliona evra. Jako je važno da pomenem, kao neko ko je u prethodnom periodu bio i obavljao funkciju predsednika Saveta za zapošljavanje jedne gradske opštine u Beogradu, znam koliko je važan dobar odnos sa privredom i koliko je važno informisanje privrednika o mogućnostima koje imaju. Posebno bih istakao značaj određenih aktivnosti koje imaju za cilj promovisanje državnih pomoći, jer što više ljudi, što više građana Republike Srbije znaju na koje državne pomoći imaju prvo, to će veći broj ljudi uzeti učešće i samim tim im se omogućava dalji napredak. Posebno bih pohvalio rad Sektora preduzetništva Privredne komore Srbije u organizaciji ovakvih aktivnosti i to smatram primerom dobre prakse. Direktor sektora preduzetništva Branislava Simanić, sa svojim timom ljudi svake godine organizuje dan otvorenih vrata sa preduzetnicima na kojim svi predstavnici mikro, malih i srednjih preduzeća imaju prilike da se informišu o mogućnostima i državnoj pomoći na koju mogu da konkurišu. Te državne pomoći, tačnije finansijske pomoći raspisuje Republika Srbija, a realizuju se kao što svi znamo preko Fonda za razvoj Republike Srbije, Razvojne agencije, kao i Nacionalne službe za zapošljavanje. Međutim, ono što je jako važno jesu prezentacije ovih programa koje se organizuju po opštinama u celoj Srbiji. Na taj način veći broj, još veći broj zainteresovanih ljudi može da dobije sve potrebne informacije koje se tiču određenih mogućnosti za subvencije i to smatram da je jako važno zbog toga što moramo da omogućimo građanima Republike Srbije dve stvari. Prva stvar je da pre svega imaju mogućnost da se oslone na svoju državu i da znaju na koje subvencije i na koju državnu pomoć imaju pravu, a zatim i da budu informisani da mogu da konkurišu i kako mogu da konkurišu da bi to postigli. Pre početka ove sednice razgovarao sam sa koleginicom Anom Pešić iz ćićevca i to je jedan dobar primer dobre prakse, obzirom na to da je u saradnji Privredne komore Srbije i regionalne Privredne komore Kruševac u Ćićevcu otvoren šalter za preduzetnike i sada svi građani koji imaju svoje preduzeće ili građani koji hoće da započnu svoj novi posao u svakom trenutku mogu da dobiju bilo kakve informacije. Ono što je važno i što je interesantno jeste da u celom Rasinskom okrugu ovakvi šalteri nisu ranije postojali i sada, ovo je već treći šalter koji je otvoren u Rasinkskom okrugu, tu su naravno Brus, Trstenik i sada Ćićevac. To su upravo pravi primere kako se sledi politika predsednika Aleksandra Vučića. Dakle, sa jedne strane treba da omogućimo atraktivno poslovno okruženje, a sa druge strane građani Republike Srbije treba da budu informisani, dakle da imaju načine kao mogu da iskoriste sve ono što im država nudi. Ukoliko pogledamo izveštaj Komisije, moramo da imamo u vidu da je, kao što su i prethodni govornici pričali 2020. godina bila vrlo specifična godina zbog Korona virusa i smatram da i ako je bila teška godina i specifična, da ste se vi generalno kao Komisija prilično dobro snašli. U ovoj godini su uspostavljeni i pravni i institucionalni okviri koji su neophodni za rad komisije. Doneta su i sva neophodna akta koja se odnose na unutrašnju organizaciju. Sada bih se vratio kratko na početak svog govora, kada sam pričao o Komisiji 2009. godine. Ovde se vidi jasna razlika između Komisije koja je bila 2009. godina i Komisije koja sada ove godine funkcioniše. Ono što mi se lično dopalo u ovom izveštaju, generalno u vašem radu jeste ulaganje, unapređenje kadrova i to kako funkcionera, tako i zaposlenih i ovako funkcionalna Komisija je održala 43 sednice na kojima je doneto 53 akta, kojima se ocenjuje usklađenost državne pomoći. Na samom kraju, ako mi dozvolite, dao bih jednu sugestiju koja se odnosi na stepen poznavanja propisa iz oblasti državne pomoći i lično smatram, a i vi ste to naveli na kraju izveštaja, da ne postoji dovoljan stepen poznavanja propisa iz ove oblasti, te smatram da bi u narednom periodu trebalo malo više raditi na unapređenju i na podizanju svesti na ovu temu, jer ukoliko svest svih relevantnih činilaca bude na zadovoljavajućem nivou i ukoliko to naravno dalje doprinosi, kao što sam nekoliko puta već i pomenuo, stvaranju atraktivnog jednog poslovnog okruženja, transparentnijeg poslovanja, ali i otvaranja novih radnih mesta. Mi danas živimo u Srbiji koja je za ponos svih nas, ali to ne treba da znači da ne treba da nastavimo da se trudimo i da radimo još više i još marljivije. U danu za glasanje ću podržati predloženi izveštaj. Hvala.
Hvala. Reč ima Miloš Banđur. Nije u sali. Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, javne nabavke, Kancelarija za javne nabavke, danas uglavnom govorimo o javnim nabavkama. U ovoj državi za vreme vlasti bivšeg režima, na te javne nabavke, pala je jedna velika magla tako da su javne nabavke u stvari bile tajna. Đilas je najbolji primer za to kako se javna funkcija podredi privatnim biznisima. Spojio je javnu funkciju i privatne biznise. To je rezultiralo da on u svojim privatnim firmama napravi ogromne profite, a da u javnom sektoru bude ogroman minus. To će gospodin Mirković najbolje znati. Znači, to je negde 1,2 milijarde evra je ostavio dug u Beogradu dok je vladao i bio gradonačelnik. Firme su mu napredovale i napravile ekstremne profite tako da je svima jasno, verovatno i Agenciji za borbu protiv korupcije koja je usko povezana sa ovim, verovatno je i njima bilo jasno da se radi o prelivanju iz javno u privatno, ali bože moj, niko nije reagovao, jer su oni za vreme svoje vlasti pažljivo birali tužioce, sudije, radnike Agencije za borbu protiv korupcije. Danas je toj Agenciji za sprečavanje korupcije, sada se tako zove, omiljena meta su narodni poslanici. Dakle, oni koji čak i nisu u poziciji da učestvuju u javnim nabavkama, da budu članovi tenderske komisije itd, oni su omiljena meta Agencije za borbu protiv korupcije koja bi zloupotrebu u javnim nabavkama trebala je da sankcioniše i spreči. Ja moram priznati da to sada rade daleko efikasnije, nego u periodu do 2013. godine. Da vas podsetim, da je u toj Agenciji za borbu protiv korupcije uhapšen direktor, jer se to tako zvalo, zato što i sam direktor u Agenciji za borbu protiv korupcije za vreme vlasti bivšeg režima bio duboko u korupciji, što bi neki naši mlađi rekli – bio duboko u medu i šećeru. Dame i gospodo narodni poslanici, ako vam kažem samo podatak da je za vreme vlasti bivšeg režima Agencija za borbu protiv korupcije zgradu u kojoj posluje i dan danas, sada se zove Agencija za sprečavanje korupcije, kupila bez javnih nabavki, direktno pogodbom, sa vlasnikom firme, odnosno sa firmom čiji je vlasnik bilo lice iz one „Bele knjige“, čuvene „Bele knjige“ na osnovu koje je sprovođena akcija Sablja itd. Ako kažemo da su kupili direktnom pogodbom, uz pomoć podrške Vlade Mirka Cvetkovića, Vlade Ilijade, u to vreme je bila više jada nego Vlada. Ako su oni to kupili direktnom pogodbom, gde su za jednu zgradu dali pet puta više novca nego što je taj zanimljivi preduzetnik dao za celu firmu koja je ima pet takvih objekata u Beogradu. Kao slučajno su šetali kroz Beograd, nešto im nije odgovaralo, na Zelenom vencu im nije odgovarala zgrada Beogradske ili „Beobanke“, da ne grešim dušu i onda su u povratku videli na uglu baš tu zgradu, baš tog lica i rešili su baš to da kupe. Šta ste mogli u to vreme, za vreme vlasti žutog režima, bivšeg režima, dakle šta ste mogli da očekujete u javnim nabavkama, šta ste mogli da očekujete o tome da se spreči upadanje u med njihovih funkcionera, ako je sama Agencija, koju su oni odabrali na način koji je protivpravni i protivzakonit kupila zgradu u kojima posluje i dan danas. Tamo ima žutih kadrova. Sećamo se gospođe koja je bila u stranci nikada im dosta nije bilo, da je njena majka aktivno radila na slučajevima narodnih poslanika koji su zbog neke sitnice lepljeni za stub srama u medijima. Pri tome, Radulović, zahvaljujući tome što je ćerka od jedne funkcionerke iz Agencije bila na njegovoj listi, Radulović je prošao nekažnjeno iako je kao stečajni upravnik, a kasnije i kao ministar duboko svoje prstiće zaronio u srpske budžete, bogami i američke, ali za američke me toliko nije briga. Toliko o onome koji će se ovde verovatno posle izbora vratiti na antivakser idejama. Dame i gospodo, u vezi državne pomoći. Državna pomoć i subvencije u poljoprivredi i industriji. Ono što bih ja voleo, iz ovih podataka vidim da je 2019. godine da je podrška 2,4 puta veća u industriji za subvencije nego u poljoprivredi. Praksa u EU je obrnuta. Subvencije u poljoprivredi su 45% evropskog budžeta, izdvaja se na 10,4 miliona hektara. Ako to uzmemo kao jedinicu mere da to bude površina poljoprivrednog zemljišta na 10,4 miliona hektara obradivih površina, oni izdvajaju 54 milijarde evra, što je negde prevedeno po hektaru oko 500 evra. U ovom trenutku ovaj iznos koji je isplaćen 2019. godine nije i konačan, zato što su ostali dugovi koji će se isplaćivati sada kada smo, uz podršku naravno i predsednika Republike, uspeli da dobijemo dopunska sredstva da bi isplatili te zaostale repove i dugove i da u potpunosti isplatimo sve što je dugovano u 2019. i 2020. godini. Dakle, ova cifra za 2019. godinu neće biti konačna, ali kada je podelite sa tri i po miliona hektara obradivih površina dobijete negde oko 100 evra. Ranije je to bilo oko 30, 40 evra. Ovo je veliki napredak i ja kao predsednik Narodne seljačke stranke sam zahvalan i Vladi i naravno nosiocu izborne liste koji je dve seljačke stranke stavio na listu i koji uvek ima razumevanja po pitanju poljoprivrede da srazmerno industrijskoj moći ove zemlje izdvojimo što više novca za poljoprivredu i da na takav način subvencionišemo i nagradimo poljoprivrednike, odnosno da ih stimulišemo za što veću proizvodnju. Moram reći da ova državna pomoć nije bila samo u korist poljoprivrednika, da je ona bila i u korist potrošača, a posebno je bila korisna za prerađivače, bila u korist države koja, bi ne daj Bože, zbog eventualnih novih vojnih i ekonomskih pritisaka bila sigurna da ima prehrambenu sigurnost. Dakle, sem toga što je država bezbedna, sem toga što ima neku vrstu političke moći u regionu koji snabdeva hranom, jer smo okruženi zemljama bivše Jugoslavije koja u dovoljnoj meri nemaju hrane, ali ovi podsticaji su išli korist potrošača zato što su imali dobro snabdeveno tržište i jeftiniju namirnicu, a u korist prerađivača je bila još malo veća zato što su mogli da naprave, zahvaljujući sirovini koju dobiju jeftiniju zbog državne pomoći, mogli da naprave dobar prehrambeni proizvod i da budu konkurentni na našem tržištu i okolnim, pre svega prema evropskim proizvođačima za koje sam rekao da imaju nekoliko puta veći podsticaj ako uzmemo jedinicu mere za podatak. Dame i gospodo, mi smo malo okrenuli subvencije u korist stočara, voćara, jer smatramo da intenzivnija poljoprivredna proizvodnja je od veće koristi za državu. Malo smo na biljnoj proizvodnji uštedeli onu subvenciju po hektaru zato što nije baš primereno praviti isključivo biljnu proizvodnju, subvencionisati i onda izvoziti milione tona kukuruza, stotine hiljada tona proizvoda od soje, stočnog brašna itd, a uvoziti meso često kvaliteta koje je ispod kvaliteta domaće mesne industrije, kvaliteta mesa koji proizvode domaći stočari. Zato smo uveli podsticaje – svaka krava recimo 25 hiljada dinara, svaka nabavka priplodnog grla, junica je do 125 hiljada dinara, povraćaji su od 50 do 65% u stočarstvu, uvedeni su za mlade posebne privilegije itd. Tako da smo okrenuli subvencije u korist, koliko smo mogli, u korist intenzivnije poljoprivredne proizvodnje koja po hektaru daje daleko više. To je dalo neke određene rezultate, a sećate se vi koji ste bili u starijim sazivima da smo imali ovde pobunu ala Čanak, Radulović, Pajtić koji su protestvovali u ime ratara da se ne zaokreće agrarna politika u korist intenzivnije proizvodnje, pa su prozivali moju malenkost i zvali tako malo – hajde izađi malo da te ubijemo, zato što, eto, Bože moj, sa ratarstva smo prebacili na stočarstvo. Moram vam objasniti da svaki stočar je prethodno ratar. Dakle, ništa mi previše nismo uzeli od ratarstva, nego smo ih usmerili da nadomeste prihode iz ratarstva stočarstvom, a stočarstvo je malo intenzivnija poljoprivredna grana u kojoj morate da radite svaki dan, u kojoj ne možete da kupite jedan „Džon dir“ i da obrađujete hiljadu hektara itd, već morate svakog dana da budete prisutni na svojoj farmi. Privatizacija ili "grabizacija" koju su ovi žuti nesrećnici, koji sa pravom nisu ovde, ja mislim i da su bili na izborima da bi građani rekli "gud baj Čarli", dakle, verovatno bi ta američka iskrivljena verzija i na izborima propala, zato nisu ni izašli na izbore da misle da neko, eto, žali za njima, kao, eto, oni bojkotovali izbore i da ih nisu bojkotovali verovatno ih ovde ne bi bilo, uprkos tome što smo skinuli cenzus 3%, jer su u potpunosti zaslužili nepoverenje građana. Dame i gospodo narodni poslanici, da ja ne bih previše dužio, da vam kažem svima da dobro pazite. U ovoj državi je žuti režim naučio i građane, bogami, a naučio i svoje članove, ukoliko još uvek postoje, oni su naučili svoje simpatizere i članove da je vera odvojena od države a pronevera kod njih nije. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Rističeviću. Sledeći je narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine. Poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, razmatranje izveštaja Komisije za državnu pomoć i, naravno, drugih institucija čiji su članovi predstavnici danas ovde a koji se tiču kontrole procesa javnih nabavki, koja je jako značajna za naš ukupni politički, ekonomski i socijalni napredak, govori o tome da Republika Srbija i Vlada Republike Srbije vrlo ozbiljno pristupaju kontroli ovih procesa koji su ključni kako bi novac, budžetski novac, novac građana Republike Srbije, odlazio na prava mesta i odlazio na prave projekte. Ono što je još jako bitno a uvedeno je za vreme Vlade predsednika Aleksandra Vučića to je da se prati svrsishodnost svega onoga što državne institucije i svi oni koji su budžetski korisnici koji imaju obavezu da sprovode i da implementiraju proces javnih nabavki, da se toga i pridržavaju i da za sve ono za šta troše svoj novac, da to ima dodatu vrednost i, naravno, da se jako vodi računa o tome na koji način će se novac građana potrošiti. S obzirom da je danas jako teško doći do novih investicija, jako je teško doći do svakog radnog mesta, jako je teško učestvovati u ovoj međunarodnoj konkurenciji u vreme Četvrte industrijske revolucije, ali i pored teške konkurencije, pored teških geopolitičkih i globalnih uticaja i ambijenta, mi danas imamo jednu jako značajnu izjavu vlasnika jedne kompanije koju je danas predsednik Vučić išao da otvara u Jagodini, u kojoj će biti zaposleno negde oko 400 ljudi, radi se o kompaniji "Fišer" čiji je vlasnik danas bio sa predsednikom i koji je rekao jasno i poslao poruku i našoj javnosti ovde u Srbiji, javnosti u regionu, ali i u celoj Evropi, da je ta kompanija širom Evrope tražila mogućnost i tražila najbolje i najpogodnije uslove za investiciju, za ulaganje, i da nigde nije mogla da nađe bolje uslove nego što je to našla u Srbiji. To dovoljno govori o Srbiji onakva kakva je danas, onakvu kakvu smo je napravili u proteklih nekoliko godina, zahvaljujući viziji, državništvu i liderstvu predsednika Aleksandra Vučića, da možemo da učestvujemo u toj trci koju diktira Četvrta industrijska revolucija, da možemo da učestvujemo u trci koja značaj ima zbog toga što najveće svetske kompanije, najveće evropske kompanije, žele da ulažu svoj kapital u Republiku Srbiju. To pokazuje primer više od 150 fabrika koje je lično predsednik Aleksandar Vučić otvorio u prethodne tri godine, koje zapošljavaju jedan veliki broj ljudi. Zašto to ima veze sa trenutnim geopolitičkim trenutkom i velikim izazovima koji su pred Srbijom, koji su pred našom Vladom, koji su pred našim narodom i građanima govori i ta činjenica da je trenutno u Republici Srbiji, upravo zbog tih investicija, upravo zbog sjajnih odnosa koje je predsednik Vučić napravio sa kancelarkom Angelom Merkel, stvarajući jedno vrlo ozbiljno poverenje, stvarajući od Srbije jednog pouzdanog partnera najključnijih država EU, i mi moramo da kažemo to otvoreno da to jeste Nemačka. Iako se po određenim pitanjima ne slažemo, ja moram da iznesem i tu činjenicu da nemačke kompanije u Srbiji zapošljavaju trenutno danas 70 hiljada ljudi. Iako se ne slažemo sa Amerikancima u svemu, njihove kompanije zapošljavaju 25 hiljada ljudi. To je nešto što predstavlja svojevrsnu branu i zaštitu Republike Srbije u izazovima koji se tiču nastavka dijaloga između Beograda i Prištine, ali, naravno, i naše dalje posvećenosti borbi za očuvanje teritorijalnog integriteta, suvereniteta i zaštite nacionalnih interesa naše zemlje. Dakle, Vučićeva doktrina je takva da osnaživanjem ekonomije, privlačenjem stranih direktnih investicija, stvaranjem strateških partnerstava sa zemljama sa kojima nismo decenijama imali gotovo nikakve diplomatske odnose, među njima je i velika Francuska, kao jedna od prve tri najrazvijenije zemlje u Evropi, Nemačka, Italija i svi naši drugi evropski partneri, napravio je od te vrste saradnje jednu sasvim novu situaciju za Republiku Srbiju koja danas predstavlja jedan svojevrsni ekonomski i privredni hab celog ovog regiona i zemlju u koju sve kompanije, iz svih zemalja Evrope ali i celog sveta, žele da ulažu svoj kapital. Želim i moram da pomenem, jer ovo jeste visoki dom koji i služi tome da imamo jednu političku debatu i da prvenstveno šaljemo političke poruke, da predsednika Vučića očekuje vrlo težak sastanak u Briselu naredne nedelje, da ljudi koji će biti sa druge strane već proglašavaju svoju pobedu i unapred govore o tome da oni već imaju gotova rešenja koja Srbija samo treba da prihvati. Srbija odgovara na taj način što, evo, danas otvaramo fabriku u kojoj će biti zaposleno 400 ljudi, što ćemo i dalje narednih dana i meseci privlačiti investicije, što ćemo omogućiti našim građanima da imaju plate, što ćemo omogućiti našim starijim sugrađanima mogućnost da im se povećavaju penzije. Uticaćemo, dakle, na dnevnom nivou na kvalitet života građana Republike Srbije, na njihovo blagostanje, a u političkom smislu ono što jeste moja poruka danas i mojim kolegama ovde, naravno, prethodni govornici SNS su vrlo stručno govorili o svim ovim temama danas, ali želim to i da pomenem, da je jako važno da damo sada odlučnu i odsudnu podršku predsedniku Vučiću kada je u pitanju dijalog i kada je u pitanju nastavak njegove borbe za Srbiju, nastavak njegove borbe za srpske interese, s obzirom da ni danas, kao ni prethodnih nekoliko godina, mnogima u regionu, mnogima u Evropi, mnogima u svetu nije drago što Srbija ima ovakav kvantni skok privrede i ekonomskog rasta, zato što je najbolja u vakcinaciji, zato što je najbolja u privlačenju stranih direktnih investicija i svi bi voleli da Srbija nije podigla svoju glavu na ovaj način kako je to uradila u prethodnih nekoliko godina. Da li mislite da će neka zemlja da razmisli o tome i da razmisli o pritisku na Srbiju ako u Srbiji ima kompanija koje zapošljavaju pet, deset, 15, 20 hiljada ljudi ili, kao što je Nemačka, koja zapošljava, čije kompanije zapošljavaju 70 hiljada ljudi, gde imate najeminentnije kompanije koje rade ovde i koje su ovde došle ne da kao za vreme prethodnog režima, žutog režima koji je vladao do 2012. godine, koji je privlačio špekulantski kapital i koji je samo te pare okretao i iznosio iz zemlje i danas dolazimo do toga da umesto da su osnivali svoje opštinske odbore, da su jačali svoje partije i partijski pluralizam u Republici Srbiji, oni su to radili i osnivali svoje odbore i bankarske račune širom sveta, kao što je to Dragan Đilas pokazao otvorivši više od 50 računa u 17 država, u poreskim i egzotičnim rajevima širom sveta. Danas u Srbiju dolaze najbolje kompanije, danas u Srbiju dolaze najbolji igrači, pa između ostalog zahvaljujući držanoj pomoći. Između ostalog zahvaljujući državnoj pomoći zato što da nije bilo državne pomoći, da nije bilo jasno definisane strategije državne pomoći dana ne bi bilo „Er Srbije“, ne bi bilo toga da 2019. godina bude završena tako što kroz aerodrom „Nikola Tesla“ prođe više od pet miliona ljudi, a 2013. je to bilo negde oko 2,5 miliona, ne bi bilo mnogih kompanija, ne bi Srbija bila danas transportna, privredna, industrijska žila kucavica ovog regiona, a slobodno mogu da kažem i jugoistočne Evrope, da Vučić na pravi način nije sačuvao ključne i strateške kompanije, kao što to jeste JAT, kao što to jeste „Železara“ u Smederevu, kao što to jeste „ Rudarsko - topioničarski basen“ u Boru. Mnogi su govorili o tome – ovaj Vučić ne zna šta radi, pa – to je nemoguće, pa – ne može Bor da se obnovi, ne može da radi ponovo. Amerikanci su napustili „Ju es stil“, odnosno „Železaru“, prodali su je tada Vladi Republike Srbije, nesposobnoj Vladi Republike Srbije, Mirka Cvetkovića, za jedan dolar. Šta je urađeno? Zahvaljujući jednom posvećenom radu, zahvaljujući jednom političkom i, slobodno mogu da kažem, diplomatskom aktivizmu i ofanzivu predsednika Vučića koji je uspeo da nađe partnere u nekim drugim državama, koji je uspeo da nađe partnere koji su danas najveći izvoznici u Republici Srbiji, koji su danas zaslužni za to što će Srbija ove godine da ima više od 6% rast BDP. Da bi građani Republike Srbije bolje shvatili sve ovo o čemu danas pričamo, ta saradnja i sa ovim komisijama, institucijama i bolja kontrola rezultira time da imamo više kompanija, da ta državna pomoć bude usmerena na najbolji mogući način, da kontrolišemo javne nabavke, da podržavamo ovu instituciju kako se ni jedan jedini dinar držanog novca ne bi odlio na, ne daj Bože, nezakonit ili nesvrsishodan način. Kako prolaze oni koji to pokušavaju da rade, koji misle da i parlament i Vlada i MUP, neće da rade svoj posao i da će žmuriti na takve stvari, to možemo da vidimo, i tu vrstu rešenosti da ta borba protiv korupcije i organizovanog kriminala, a to jeste kada uzimate novac iz budžeta jedna od najgorih vrsta organizovanog kriminala i korupcije, pokazuje i to da je Aleksandar Vučić spreman da se obračuna i sa ljudima iz svojih redova, ali i sa bilo kim ko ugrožava stabilnost, ko ugrožava ekonomiju, ko ugrožava finansije Republike Srbije. To je politika i to je liderstvo i to je Aleksandar Vučić i to je SNS koja je dobila poverenje, ogromno poverenje građana Republike Srbije da vodi ovu državu na ovakav način, da vodi ovu državu u procesu dalje modernizacije, prosperiteta, pridobijanja novih radnih mesta i onoga što je nama jako, jako bitno, to je jačanja demografskih karakteristika naše zemlje, ostanka mladih ljudi ovde u Srbiji. Mi im to nudimo, bolje obrazovanje, bolja radna mesta. Mi smo industriju informacionih tehnologija podigli toliko da za samo tri godine imamo skok sa 400 miliona na 1,2 milijarde evra samo od tih usluga. Danas imamo situaciju da u našu zemlju dolaze najveći svetski igrači iz te oblasti. Podigli smo turizam, podigli smo informacione tehnologije, industrijska revolucija u Srbiji teče na najbolji mogući način. Ovde se otvaraju pogoni, otvaraju se proizvodnje, otvaraju se fabrike. Naša ekonomija više nije zasnovana na uslugama. Ulaže se, naravno, i u poljoprivredu koja jeste, naravno naša je otvorena fabrika i predstavlja naš prirodni resurs. Naravno, ono što je jako bitno, pokušavamo da naše prirodne resurse kao što su rude, kao što su energenti iskoristimo na najbolji mogući način. Neće uspeti oni koji mašu zelenim ili onakvim ili ovakvim zastavama i koji kažu – ništa ne valja, ne treba nam ništa, ne trebaju nam investicije, ne treba nam rudarstvo, sve je unapred osuđeno na propast. Ova država kako je pokazala da ovde dolaze najbolje fabrike tako ćemo dovoditi najbolje partnere koji rade u sektoru rudarstva, koji rade u sektoru energetike, jer smo pokazali da nam je ovde građanin, da nam je narod Republike Srbije najvažniji i da smo pokazali da možemo na najodgovorniji način da se ponašamo prema njemu. Tako smo pokazali da devet godina insistiramo, imamo boljitak, imamo dobre rezultate prilikom odbrane naših nacionalnih interesa i našeg suvereniteta. Konačno je ova zemlja poštovana , konačno ovu zemlju svi u svetu shvataju kao jednog ozbiljnog i pouzdanog partnera i konačno, kao što je to Vučić pokazao, na sednici SB UN, može da kaže onima koji su sila na ovom svetu, onima koji su najveći, onima pred kojima možda, neki koji su jači od nas, drhte i neće da se zameraju i da kaže šta su naše crvene linije i da kaže da mi poštujemo međunarodno pravo i da kaže da smo mi u pravu i da kaže da ćemo da nastavimo da se borimo, da se borimo za našu zemlju, za našu Srbiju, za naše građane, i to je politika SNS, to je politika Aleksandra Vučića. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Marinkoviću. Sledeći narodni poslanik koji ima reč je Srbislav Filipović.
Hvala predsedavajući. Dame i gospodo, Srbija je zemlja na koju svi ne da možemo, nego moramo da budemo ponosni, kao što je svaki narod ponosan na svoju zemlju, na njena dostignuća, na njene ljude i njene rezultate. Ali, moramo da budemo još ponosniji nego što jesmo, ne samo zato što u njoj živimo, već zato što je ova zemlja postigla ono što je mnogima delovalo nemoguće, 2012. godine. Te 2012. godine, zatekli smo zemlju u kandžama mafije, kriminala, tajkuna, zemlju koja je ekonomski i privredno potpuno propala, devastirana u svakom smislu. Te 2012. godine smo zatekli državu iz koje su jedva čekali mladi ljudi da odu. Na jugu Srbije, govorilo se – što južnije, to tužnije, na severu pusto, na istoku prazna sela, prazni gradovi, na zapadu Srbije katastrofa, i onda dolazi potpuni preokret. Dolaskom SNS i Aleksandra Vučića na vlast, Srbija konačno kreće krupnim koracima napred. Počinju potpune promene od dna do vrha vlasti u svakom smislu, i dolaze novi ljudi i odgovorni ljudi na vlast, ljudi koji imaju ideju i imaju viziju, predvođeni predsednikom Vučićem, koji znaju i umeju da menjaju Srbiju i uspeli su Srbiju da promene u prethodnih 9 godina, da Srbija danas bude potpuno drugačija zemlja nego što je bila 2012. godine. U Srbiji danas, više ne govorimo o tome da li će rast biti 1%, 2%, da li ćemo da sustignemo Albaniju, BiH, Crnu Goru, sve smo prestigli u regionu i sada Srbija korača krupnim koracima napred i sustiže najrazvijenije zemlje Evrope, i sada se takmičimo sa najboljima. Nismo više u zonskoj ligi, sada smo u prvoj ligi u Evropi, i sada se takmičimo sa najboljima i najrazvijenijim zemljama, i neke od njih, u ovoj teškoj godini, koja je iza nas, kada je Kovid 19 ostavio strašne posledice na privredu i ekonomiju širom sveta, Srbija je pokazala da je napravila jedan ne solidan, nego odličan temelj za budućnost, tako što je sredila svoje finansije, uredila privredu, ekonomiju i tako što može da pomogne toj istoj privredi, da ne padne nego da nastavi da jača i da raste u periodu koji je pred nama. To znači nove fabrike, nova radna mesta, to znači nove puteve, novog života još u Srbiji. To je ono što su građani Srbije i očekivali i od predsednika Vučića, od SNS i od ove Vlade Republike Srbije - da ulije nov život u Srbiju, da podigne Srbiju sa kolena, da Srbija više ne bude otirač širom Evrope i sveta, kako ko hoće obriše noge i šutne, ide dalje, da nam se izdaju naređenja, da nam se govori kako treba da uređujemo našu privredu, da nam se govori ko može da investira u Srbiji, ko ne može, da nam se kaže da li ne može iz Kine investitor, iz Rusije, da nam se kaže gde ćemo da kupujemo vakcine. To ne može niko Srbiji više da naređuje. Srbija želi investicije i investitore i sa zapada i sa istoka, i sa juga i sa severa. Radujemo se svakom novom radnom mestu. Radujemo se svakoj fabrici koja dođe u Srbiju, jer znači nov život za svako mesto i region u kome je otvorena u Srbiji. Svaka Nemačka fabrika, bez obzira na neka neslaganja koja imamo u politici, nama mnogo znači. Mnogo znači za svaku porodicu, za svako novo dete koje će se roditi ovde, jer ima izvesnu budućnost da ostane u svojoj zemlji, da je gradi i da stvara u njoj, a ne da naša pamet ide u druge države i da te druge države čini bogatijima kroz svoju pamet, kroz inovacije, kroz trud, kroz rad, kroz učenje, već da onaj potencijal koji imamo kao narod ostvarujemo ovde i da naša zemlja bude srećnija zahvaljujući tome čime nas je Bog obdario kada smo se rodili ovde kao Srbi. Naša pamet da stvara u Srbiji, naša pamet da ostane ovde, da zida, da stvara svoju budućnost u svojoj zemlji, a ne da tražimo sreću negde preko granice. Nigde ne može lepše i bolje da nam bude nego ovde ako našu državu uredimo onako kakva ona treba da bude - bez korupcije, bez kriminala, sa poštenim i čestitim ljudima na vlasti, sa onima koji znaju da se izbore protiv svake bitange gde god se ona nalazila, a ta vlast mora da ima hrabrost za to. Da biste imali takvu vlast, morate da imate i hrabrog čoveka na vlasti. Srbija to nije imala pre 2012. godine. Često govorim o tome da je pitanje da li smo u prethodnih 100 godina imali takvog čoveka na čelu Srbije koji je imao takvu viziju moderne države i budućnosti Srbije kakvu ima predsednik Srbije Aleksandar Vučić. To nije neka vizija kao neki imaginarijum, to je nešto što vidimo. Vidimo svakog dana. Pa i danas vidimo novu fabriku sa preko 400 novih radnih mesta. Vidimo nove naučno-tehnolške parkove. Vidimo sve ono što Srbija nije imala u decenijama iza nas. Vidimo i da je Torlak oživeo, proizvodimo vakcine protiv Kovid-19. To su ogromni uspesi. Nekad mi se čini da kao narod možda nismo ni svesni koliko smo uspeli u prethodnih devet godina, od 2012. godine do danas, kolike smo ogromne korake napravili i koliko će zapravo Srbija tek ići napred u budućnosti, a danas ima dobre temelje. To nije imala 2012. godine. Imali smo samo potencijal. Imali smo želju, kažem, pre svega, kao SNS i kao ljudi, kao njeni članovi da menjamo Srbiju na bolje, a danas imamo i ozbiljne mogućnosti za to. Danas imamo stabilnu ekonomiju, privredu, finansije. Imamo od čega da pomažemo privredu. Imamo od čega da pomognemo i našim građanima i penzionerima i onima koji su bez posla. Imamo od čega da pomognemo naš narod koji živi u Srbiji i van Srbije. Danas je ovo ozbiljna zemlja. Danas je ovo ozbiljno društvo. Danas ovo više nije društvo koje sedi kući i oplakuje samo sebe zato što ne zna šta će biti za mesec ili dva, da li će za mesec ili dva imati budućnost, da li će imati penziju, platu, da li će moći sutra dete da ima za užinu kada krene u školu ujutru ili će morati da preskoči jedan obrok. Danas u Srbiji deca imaju sigurnu perskepktivu, imaju stabilnu i izvesnu budućnost, da se u njoj školuju, da sa tom svojom diplomom mogu da se zaposle, da mogu da pokrenu svoj biznis, da se zaposle u privatnoj kompaniji, da daju doprinos rastu i razvoju svoje zemlje, da ostave trag i pečat u njoj, baš onakav kakav su slavni preci, koji su živeli nekada ovde, ostavljali dok su gradili modernu Srbiju stvarali je. Mo hoćemo da slavimo neke nove Tesle, neke nove Pupine, a ne više da govorimo – živi u Americi, živi u Nemačkoj, živi u Engleskoj, nego su ostali ovde i stvorili su ovde ono što su nekada samo naši velikani mogli da stvaraju kada odu iz Srbije. Hoćemo velikane u Srbiji i hoćemo decu da zadržimo ovde. Jedino kako možemo to da uredimo jeste sledeći politiku predsednika Srbije Aleksandra Vučića i svega onoga što jeste deo te politike i deo te političke vizije. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Filipoviću. Sledeći je narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi naš današnji gosti, predstavnici jako bitnih državnih institucija, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, naša država i danas potvrđuje koliko mi kao država i mi kao narodni poslanici vodimo računa da sve institucije u državi Srbiji budu jake i stabilne. Što se tiče institucija koje vi danas predstavljate, institucije treba da budu nezavisne, kao što jesu. To, nažalost, nije bio slučaj u Srbiji do 2012. godine, za vreme bivšeg režima. Bivši režim predvođen Draganom Đilasom, Borisom Tadićem, Vukom Jeremićem, Marinikom Tepić, Draganom Šolakom i svim njihovim saborcima je učinio, maltene, sve da uruši sve institucije u državi Srbiji. Uništavali su vojsku, uništavali su energetiku, privredu i kod njih nije bilo nezavisnih institucija. Danas situacija u Srbiji je sasvim drugačija. Vi ovde koji predstavljate te institucije i što se tiče Komisije za hartije od vrednosti, koja odlično radi svoj posao, za razliku od nekog ranijeg perioda, kada su predstavnici bivšeg režima bili na čelu te institucije, i vi ovde koji se bavite i što se tiče i kontrole državne pomoći i što se tiče javnih nabavki, o čemu su moje kolege daleko više i bolje govorile danas, da sada ne nabrajam, ali ono što ja želim da posebno istaknem, da izuzetno obratite pažnju kada su u pitanju i raspodela novca od državne pomoći i javne nabavke. Zadnje akcije Ministarstva unutrašnjih poslova, po nalogu Tužilaštva, a što smo mogli da zaključimo i na osnovu svih izjava predsednika Republike Aleksandra Vučića, Srbija je zemlja reda i zakona i u Srbiji ko se ogreši o zakon nema zaštićenih. Dakle, ko god misli da putem kriminalnih i koruptivnih radnji nešto uradi, on će biti uhapšen i procesuiran i to i vi ovde danas treba da znate i kada je u pitanju kontrola javnih nabavki. Na javnim nabavkama, a vi to bolje znate od mene, odlično znate kakva je šteta Republici Srbiji učinjena do 2012. godine. Da su oni ostali na vlasti, tu mislim na bivši režim, na Đilasov režim, mi danas ne bi mogli da diskutujemo o bilo kakvoj državnoj pomoći, a mi danas govorimo o državnoj pomoći, jer neko u Srbiji, Vlada Srbije, nezavisne institucije, država Srbija, predvođena predsednikom Aleksandrom Vučićem, vodi računa o svakom dinaru, vodi računa da se procesuiraju svi oni koji kradu i otimaju i nadam se da će nastaviti ovako energično, hrabro, efikasno i Ministarstvo unutrašnjih poslova i Tužilaštvo da rade svoj posao i da će ove istrage sve biti nastavljene. Zašto? Prvenstveno zbog interesa građana Srbije, jer ako u Srbiji imamo jake institucije, ako se vodi računa o budžetu, ako se kontrolišu javne nabavke, ako se ne krade na državnoj pomoći, ako se ne krade od države, mi onda imamo jaču državu, a kada smo jaka država, kao što jesmo danas, sa tendencijom još većeg jačanja, onda možemo da govorimo i o regionalnoj i o spoljnoj politici. Želeo bih ovom prilikom da se osvrnem u par rečenica na ono o čemu smo govorili juče i o čemu se govori u regionu svih ovih dana – koliko je ovih dana nezgodno javno reći u regionu da smo Srbi koji volimo Srbiju, koji volimo Republiku Srpsku. A zašto je to danas teško reći – ja sam ponosit Srbin? Šta je to Srbija loše uradila ovih godina? Za šta je to kriv srpski narod? Zašto? Da li je srpski narod kriv što se u svojoj istoriji uvek branio, branio i svoj narod, branio i sve narode koji žive na našoj teritoriji? Kako se god ta naša država zvala sada ili ranije i koju god teritoriju obuhvatala, koji god deo Balkana, uvek smo se branili i mi Srbi branili Srbe i branili Bošnjake i Mađare i Albance i Bugare i sve one koji žive na teritoriji Srbije. Da li je to ranije bila Jugoslavija, SCG ili sada Srbija, uvek smo branili naše komšije. Moram i koju rečenicu da kažem i o terorizmu. Ako se iko pokazao u borbi protiv terorizma prethodnih decenija, a ja mogu da kažem i pun vek, to je Srbija i srpski narod. Ako su terorističke aktivnosti bile uperene protiv neke države i protiv neke nacije na teritoriji Balkana, to je protiv Srbije i protiv srpskog naroda. Moje drage kolege sa Kosova i Metohije dosta toga mogu da kažu što se tiče terorističkih aktivnosti nad Srbima i nealbanskom stanovništvu na Kosovu i Metohiji, koji su se suprotstavili teroristima. Moje kolege poreklom ili rodom iz BiH i Hrvatske itekako mogu dosta da govore o ustaškom terorizmu i drugim terorizmima nad srpskim narodom. Od tog terorizma stradale su ne hiljade, nego desetine i stotine hiljada građana Srbije u prethodnih 100 godina srpskog naroda i svih onih drugih naroda koji su se s nama uvek suprotstavili i nacistima i fašistima koji su putem terorističkih metoda pokušavale nas da pokore, našu državu da unište. Dakle, mi danas imamo dve vrste udara na Srbiju. Jedan je taj udar iznutra, to je taj tajkunsko-kriminalni ekonomski udar, koji pokušavaju Dragan Đilas, tajkuni i njegovi saborci. Na sreću, država ima institucije, a narod zna da prepozna ko je kvalitetan i ko je nekvalitetan i takvi koji iznutra rade protiv Srbije i predsednika Vučića i svih ovde nas, narod im odgovara na izborima, a institucije ih procesuiraju i nadam se da će svi oni do reda biti procesuirani u skladu sa zakonom. Druga vrsta udara na Srbiju i srpski narod je ona koja dolazi spolja. Kad god Srbija malo ojača, uvek neko u regionu i neko među svetskim silama pokušava da primeni neke metode zajedno sa ovim pomenutim unutrašnjim saradnicima, ne bi li urušio Srbiju i ne bi li nešto uradio protiv Srbije. E, sad i ovima iznutra i ovima spolja, čast, naravno, izuzev ovim svim našim prijateljskim svetskim silama koje nam pomažu i sad kad je u pitanju borba protiv korona virusa, ali i ovi iznutra i ovi iz spolja zajedno koordiniraju, jer žele da uruše i Srbiju i predsednika Vučića i državne institucije, pa i vaše institucije, vi koji danas predstavljate te institucije, uključujući i Skupštinu Srbije, jer njima ne odgovara jaka Srbija, moderna, koja je zemlja reda i zakona. A, šta mi hoćemo, slobodan sam da kažem kao narodni poslanik SNS sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu, šta mi želimo? Mi želimo jaku Srbiju, mir i stabilnost u regionu, da jača naša Srbija, da pomažemo našim komšijama, da pomažemo BiH, da pomognemo Hrvatskoj, Severnoj Makedoniji, Crnoj Gori, da imamo odlične odnose i sa Vašingtonom i Moskvom i Pekingom i Briselom i Berlinom i da Srbija bude ne samo ekonomski lider jugoistočne Evrope, što već sada jeste, ne samo lider što se tiče borbe protiv korona virusa, već da naša Srbija, predvođena Aleksandrom Vučićem bude primer jedne države, male u svetskim okvirima, a velike u našem srcu i našim okvirima, primer države koja drži do mira i stabilnosti u regionu. Dakle, što je bilo, bilo je. Svaki zločin je Srbija osudila. Ali, nemojte molim vas, nemojte, molim vas, da kada je u pitanju zločin nad srpskim stanovništvom, da se to zaboravlja i da se to stavlja pod tepih. Učinjen je u više navrata u proteklih 100 godina, ne brojni zločini, nego genocid nad srpskim narodom. O tome smo javno govorili i u međunarodnim institucijama i u Srbiji. Pojedine, na sreću, svetske sile su to prepoznale i na zapadu i na istoku. I nadam se da će se u svetu stvoriti konačno ta klima da se više ne sudi Srbima što su Srbi, nego onaj koji je počinio zločin nad bilo kojom nacijom da odgovara, onaj koji je terorista, a terorizam, kao i mafija, ne pita ni za veru, ni za naciju, ni za rasu. Svaki zločinac, svaki terorista treba da bude osuđen. Ali, nemojmo da kolektivno optužujemo srpski narod. Nemojmo kolektivno da optužujemo Srbiju i nemojmo sa falš dokazima da optužujemo Srbe koji su krivi samo zato što su branili svoj narod. Opet, s druge strane, sa svakog za koga se izvedu konkretni dokazi da je krao u Srbiji, da odgovara zbog kriminala i korupcije, koji je činio zločin na teritoriji bivše Jugoslavije i bilo gde u svetu, bilo koje da je nacije, protiv bilo koje druge nacije što je izvršio zločin, mora da odgovara i da bude osuđen. Dakle, Srbija se zalaže ne za dvostruke aršine, nego Srbija se zalaže za poštovanje i međunarodnog prava i zakona i poštovanje sopstvenog Ustava, ali Srbija se itekako zalaže i za svoje jačanje. Ne damo na Srbiju! Druge ne diramo, ne damo ni na sebe. Mi želimo jaku i stabilnu Srbiju. Želimo svaki dan da šaljemo politiku mira i stabilnosti, jer želimo sa našim dragim komšijama na Balkanu narednih ne decenija, nego vekova da živimo u miru i stabilnosti i jedini druge da pomažemo i zajedno da jačamo svoje države. Prema tome, u danu za glasanje naravno da ću podržati i ove izveštaje i sve ovo o čemu smo raspravljali juče i danas, zato što ja, kao i moje drage kolege narodni poslanici iz poslaničke grupe predvođene dr Aleksandrom Martinovićem, zalažemo se za jaku, modernu i demokratsku Srbiju, predvođenu našim predsednikom Aleksandrom Vučićem. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predstavnici komisija, drage moje kolege, uvaženi građani Srbije, na početku ću vama, potpredsedniče, i našim kolegama da čestitam spajanje sa poslaničkom grupom SNS, nisam imao tu mogućnost ranije, iskoristiću ovu priliku za početak mog obraćanja. Inače, rasprave ove vrste nisu bile baš česte u ovom uvaženom domu u prošlosti, ili barem nisu bile česte sa stanovišta neke vremenske distance datuma izveštaja i rasprava u ovom parlamentu. Hvala Bogu, to se sada, vidimo, menja i ovo govori o, pre svega, odgovornosti. Govori o odgovornosti vas kao predstavnika samostalnih i nezavisnih tela, s tim da vas molim da tu svoju nezavisnost i samostalnost ne doživite na neki sebi svojstven način, kako je to bio slučaj u prošlosti sa nekim drugim nezavisnim telima, a što je Srbija osetila na svojoj koži. Naime, vi znate kako je to bilo sa nezavisnim Zaštitnikom građana, onim čuvenim Sašom Jankovićem. Vi znate kako je to bilo kada je u pitanju nezavisni sudija Majić, koji je postao sve osim nezavisni sudija i nezavistan i od naroda i od sudstva i od bilo čega i postao strah i trepet za sve one građane kojima je sudio, a koji nisu politički mislili kao sudija Majić. Ovo, pre svega, govorim kao opomenu vama predstavnicima ovih tela. Ne dozvolite, molim vas, da bilo kada u svom radu uđete u takvu jednu oblast. S druge strane, ova današnja rasprava govori i o odgovornosti ovog parlamenta, narodnih poslanika, vladajuće većine, pre svega, jer predstavnika opozicije nema u parlamentu. Bitno je to da vide građani Srbije. Režija je tu, možda je dobro da to i pokaže. Govori o odgovornosti prema poslu koji obavljamo, o odgovornosti prema građanima, o odgovornosti prema zakonu i Ustavu ove zemlje. Ali, nije ni čudno. Naime, poslanici SNS, pre svega, a i vladajuće većine, ovaj princip odgovornosti u radu preuzimaju od prvog čoveka ove države, odnosno prvog čoveka SNS, jer je taj princip od 2014. godine postavljen kao osnovni u sprovođenju politika u Srbiji, odgovornost, odgovornost prema narodu i Srbiji, pre svega. Eto, prvi čovek ove države, predsednik, se tog principa drži i danas. Drži se on odgovornosti prema Srbiji i srpskom narodu i u ovim danima, ali i odgovornosti prema onima koji sa Srbima i srpskim narodom žive na Balkanu i u danima ovih velikih iskušenja, u kojima se nalazi Srbija i naš narod. Drži se odgovornosti i pred iskušenjima u koja smo ušli, pre svega, zbog odustajanja nekih drugih od principa međunarodnog prava i pravde i proizvoljnog tumačenja tog prava i zbog prelaska na princip, moglo bi se reći sile ili upotrebe velike političke moći sa kojom danas definitivno najveće zemlje sveta raspolažu. Verujte mi nije to ni malo, ni lako, ni malo lako, ni jednostavno, ali u tim okolnostima i u tim datim uslovima predsednik države se drži principa odgovornosti. Bez obzira na česte provokacije i na neke pritiske koji spolja dolaze, on odgovorno šalje poruke mira, izgradnje fabrika, stvaranja novih radnih mesta i pomirenja. Odgovoran je predsednik ove države i odmeren i kada odgovara na često uvredljive izjave i komentare izrečene pred ušima celog sveta, a koji dolazi iz regiona. Odgovoran je i prema onima koji naš narod, koji živi u Bosni i Hercegovini, uvredljivo nazivaju ne Srbima, nego bosanskim Srbima, hrvatskim Srbima one koji danas žive u Hrvatskoj, albanskim Srbima one koji danas žive u Albaniji. Bez obzira na uvrede, odgovoran je i ne odgovara na isti način. Naravno, i pokazuje princip poštovanja prema onima koji žive oko nas. Kažu Srbi za onoga koji može naslutiti buduće događaje da je prozorljiv ili ti da bi razumeli univerzalni naziv - vidovit. Neću reći da sam ja prozorljiv ili vidovit, ali podsetiću vas šta sam rekao u jučerašnjoj raspravi, vas, moje uvažene kolege, Srbiju i ceo svet. Rekao sam da će, pored pritisaka sa kojima se Srbija suočava ovih dana i predsednik i koji dolaze spolja, uslediti i unutrašnji pritisci, iznutra. Rekao sam da će Marinika Tepić i Dragan Đilas preko svojih, koji nisu deo ovog parlamenta u ovom sazivu, preko svojih političkih predstavnika, udruženja građana, medija obnoviti svoj predlog i svoj zahtev da ovaj parlament usvoji jednu rezoluciju o proglašenju Srbije genocidnom i proglašenju srpskog naroda genocidnim. Ne, naravno, nije Milimir prozorljiv, niti su vidoviti i prozorljivi poslanici SNS, ali smo poučeni prošlošću i političkim iskustvom koje imamo sa tim ljudima mogli da pretpostavimo jednu ovakvu pojavu, jedan ovakav predlog. Još nije moj glas utihnuo u ovoj sali, još se mastilo na papiru ovih devojaka, koje beleže svaku našu izgovorenu reč, nije osušilo, a evo predloga rezolucije u Skupštini, evo predloga rezolucije o genocidu u Narodnoj skupštini Republike Srbije, zavedenog na pisarnici pod brojem 011-10, a koji je juče na kraju dana ušao u ovaj uvaženi dom. Podnosioci su, formalno gledano, predstavnici, politički predstavnici dela albanske zajednice i politički predstavnici dela bošnjačke zajednice. Ako bih bio neodgovoran i nekorektan, rekao bih da su podnosioci srpski Bošnjaci ili srpski Muslimani, rekao bih da su podnosioci srpski Albanci Šaip Kamberi, srpska Albanka Nadije Bećiri, srpski Albanac Argjend Bajrami, ali mi odgovornost i korektnost u politici koju danas sledim ne dozvoljava da se tako izražavam. Podnosioci su politički predstavnici dela albanske i bošnjačke zajednice, naše kolege, poslanici iz manjinskih stranaka, bošnjačke i albanske provenijencije, šest poslanika. Oni, formalno gledano, jesu podnosioci. Međutim, suštinski je jasno ono što sam rekao od juče. Oni su samo megafon i instrument u rukama onih čiji su politički partneri godinama. Oni su instrument u rukama onih koji nisu prisutni u ovom sazivu parlamenta. Oni su instrument i megafon Marinike Tepić, Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Boška Obradovića koji su jedan ovakav zahtev i predlog pred Narodnu skupštinu dostavili pre par godina. Ovo nije ništa novo. Ovo je danas samo njihov potpis na Marinikinom i Đilasovom predlogu. Tehnički neko je morao da podnese, iskorišćeni su poslanici iz reda bošnjačke i albanske zajednice. Nije im to prošlo tada, a verujte mi neće ni sada. Nećemo tako nešto i takvo jedno samoponiženje Srbije dozvoliti. Sad, Srbijo, evo, ti pa poredi, poredi danas Vučića u fabrici „Fišer“ u Jagodini. Principijelan odnos prema regionalnim odnosima, odgovornost u radu sa jedne strane i evo vam rezolucije, Srbijo, sa druge strane koju predlažu Marinika Tepić i Dragan Đilas već godinama. Srbijo, opredeli se, jednostavno je. Što se tiče našeg opredeljenja, uvaženi predstavnici komisija, dok i vi pratite princip odgovornosti, a koji se vidi kroz izveštaje, imaćete podršku parlamenta i nas poslanika, pre svega, iz SNS koja je svakog dana sve veća, jer je to praćenje jedne sveukupne politike još godinama unazad. Na kraju, kada je nekad ranije u istoriji Srbima bilo teško pevao je veliki Njegoš čuvene stihove, pa Njegoš kaže: „Nada mnom je nebo zatvoreno, ne primam ni plača ni molitve. U ad mi se svijet pretvorio, a svi ljudi u paklene duhove“. Niti je nad Srbijom šta zatvoreno, niti su ljudi pakleni, ni duhovi. Srbija je na jednoj strani, a duhovi prošlosti na drugoj strani, nećemo ih pustiti. Živela majka Srbija.
Zahvaljujem gospodine Vujadinoviću. Sledeći na listi je gospodin Aleksandar Mirković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici institucija, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, na samom početku svog izlaganja hteo bih svojim sugrađanima, a i svima onima kojima je Beograd u srcu da čestitam slavu Spasovdan i nadam se da ćemo svi zajedno naš Beograd, kao i našu Srbiju iz dana u dan voleti i raditi za njih sve više. Poštovani predstavnici institucija, na samom početku želim da vam se zahvalim što ste na početku današnjeg dana, to je bilo pre pet, šest sati, temeljno, detaljno obrazložili ove izveštaje, što ste što plastičnije i što lakše objasnili sve ono što se u njima nalazi. Mislim da je diskusija koju su poslanici danas vodili bila široka. Morate da shvatite da smo mi ovde predstavnici građana i da ono što mi danas govorimo jeste ono što građane najviše zanima i ono o čemu oni danas najviše žele da mi diskutujemo. Danas je veliki praznik, Spasovdan, posebno naglašavam zbog slave grada Beograda, ali znate, u nekom prethodnom periodu, čak i ovaj praznik, čak i Spasovdan, je zloupotrebljavan i iskorišćavan od strane ljudi koji su taj dan proslavljali na mestu gradonačelnika ili gradskog funkcionera. Znam da će vama neverovatno zvučati, ali javne nabavke su čak i tada bile zloupotrebljavane. Da biste sproveli koktel, posluženje, ručak ili večeru kojih je u periodu do 2012. ili 2013. godine bilo bezbroj, neophodna je bila nekakva javna nabavka. Međutim, oni su i tu videli priliku da zarade, da se, narodski rečeno, opet citiram termine građana koji su nam o ovome pričali, ugrade, pa čak i na današnji dan. Žalosno je što, ako uzmete i taj primer u obzir, vidite da nije postojala situacija, dešavanje ili bilo kakva mogućnost gde je novac u pitanju da oni tu priliku nisu iskoristili. Neverovatno je da na današnji dan ja pričam o tome i vidim da ste svi šokirani pomalo, ali da, uzimali su procente čak i onda kada su nabavljali slavski kolač, žito, posluženje ili su uzimali procenat i novac po koje kakvim restoranima gde su kasnije organizovali proslavu. Znam da ste šokirani, kao i građani Srbije, ali dobro je da o tome pričamo i danas kako nam se nikada takve stvari više u budućnosti ne bi ponovile, kako ljudi koji su to činili ne bi više bili u prilici ne da vode mesnu zajednicu nego da budu na čelu kućnog saveta bilo gde u Srbiji. Kada ovo govorim sve ne mogu a da ne unesem neku emociju, jer ja pripadam onim generacijama čiji su roditelji ostajali bez posla i na ulici u katastrofalnim privatizacijama, gde se na bratsko-burazerskim i ortačkim odnosima, kako građani kažu, dodeljivala fabrika ili firma za po jedan evro, a ljudi koji su u tome učestvovali danas predstavljaju sebe kao nekakvu alternativu i bolju budućnost, ne samo za Beograd, već i za Srbiju. Žalosno je što većina od njih nije odgovarala pred zakonom iz prostog razloga, a o tome su govorile kolege poslanici pre mene, zato što su sudije, tužioce i sve one koji su mogli da odlučuju o njihovoj sudbini birali na stranačkim skupovima, stranačkim kongresima, pa ste tako imali situaciju da pored odluke opštine ko će biti sudija, ko će biti tužilac, pored pečata tog grada ili te opštine sa desne strane, sa leve strane vam je stajao pečat opštinskog odbora DS, pa tako je određivano da li će sudija biti po tome - jeste da je bio u JUL-u, jeste da voli da krade, ali mu je žena u DS, pa ga možemo držati pod kontrolom. Opet u tom drugom mestu sudija je izabran samo zato što je član DS, malo voli da popije, ali to može da se reši. To su vam bila obrazloženja sa opštinskih odbora širom Srbije i kako su birane i sudije i tužioci. To vam je odgovor, poštovani građani, zašto ljudi koji su oštetili budžet i Beograda i Srbije nisu do sada snosili bilo kakve posledice ili konsekvence. Uveren sam da će zakoni koje danas Skupština donosi, posebno Zakon o poreklu imovine, definisati te neke stvari, pa će konačno ljudi koji su došli goli i bosi u iscepanim farmerkama, a danas imaju milione evra na računima širom sveta morati da objasne kako su došli do tolikog bogatstva. Kako je na primer taj najgori gradonačelnik u istoriji od 74.000 evra ženine kuće i polovnog automobila „Sab“ došao do bogatstva samo u nekretninama preko 20 miliona evra, a ispostaviće se od pre nekoliko meseci, dobijamo i te podatke, da na više od 53 računa širom 17 zemalja od Mauricijusa, Hong Konga, Švajcarske ima čak 68 miliona evra? To su pitanja na koje odgovore traže naši građani i odgovori koji zahtevaju naši građani. Da ovo sve da ne govorim u prazno i koliko se iz vaših izveštaja može činiti jeste da naša zemlja i ide u dobrom smeru i oko toga se možemo složiti, bilo koji aspekat da posmatramo. Da nije moj kolega Milimir malopre pomenuo, ceo dan smo proveli u diskusiji, a mislim da sem kolega iz Jagodine niko nije pomenuo da je danas otvorena još jedna fabrika. To je postalo toliko normalno da se mi danas više ni ne osvrćemo na to. Možda je samo i kolega Marinković, čini mi se, ali eto ceo dan, šest sati diskusije, skoro sedmi sat sada, samo tri poslanika su se osvrnula na tako jako bitnu stvar. To vam pokazuje da je danas u Srbiji postalo normalno da se otvaraju fabrike i nova radna mesta, što je za nas kao predstavnike SNS izuzetan ponos, jer kada sledimo odgovornu politiku predsednika Aleksandra Vučića znamo da radimo ispravnu stvar za svakog čoveka u našoj zemlji, gde god on da živi. Međutim, ono što je postalo pravilo kao nekakva mantra – šta god da se dobro desi u našoj zemlji obavezno zaposleni u firmi Dragana Đilasa to iskoriste ne bi li nekako bacili senku na taj događaj. Obavezno se pravi nekakva lažna afera, pokušava da se nešto izmisli ne bi li se nekako bacila ljaga i bacilo u senku to što je danas Srbija dobila još jednu novu fabriku. Nemačka fabrika „Fišer“ bavi se proizvodnjom delova, dodatne opreme za automobile visoke klase. To nije vest na Đilasovim medijima, u medijima koji su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa. Vest je to što je osoba koja, ja više ne znam ni koji termin da upotrebim, opisujući sve laži koje ona iznosi iz dana u dan, a radi se naravno, već svi znate, o Mariniki Tepić, današnje otvaranje fabrike u Jagodini iskoristila da baci ljagu i na predsednika Aleksandra Vučića i na tu fabriku. Smetalo im je naime to što je Aleksandar Vučić otišao u Jagodinu i sa predsednikom grada Jagodine otvorio tu fabriku i doveli su u situaciju da cela ta fabrika nije bitna, već je bitno da Marinika Tepić u svom jednom performansu kaže da je pojavljivanje, pazite sada, zamislite sada ovu rečenicu, predsednika Aleksandra Vučića pritisak na tužilaštvo u procesu protiv Dragana Markovića Palme. Dakle, osoba koja je do sada uhvaćena desetinu puta u kojekakvim lažima pravi novu laž i optužuje predsednika države što otvara nemačku fabriku. Ljudi moji, da li ima kraja tom ludilu? Da sve ono nije slučajno govori i scenario koji je usledio na toj konferenciji gde je opet novinar medija pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa upitao Aleksandra Vučića – da li on to vrši pritisak? Poštovani građani Srbije, ovo govorim da biste znali o čemu se radi i koliko je bolesna mržnja svih ljudi koji danas predstavljaju jedan deo opozicije i žele da se vrate na vlast. Nikakav pritisak, nikakva dodatna tenzija ili bilo šta drugo, kao što ste mogli i da čujete, ali to neće da prenesete, predsednik Aleksandar Vučić je rekao – ako je Marković nešto kriv neka odgovora. Zašto to niste preneli u svojim medijima? Zašto niste preneli tu rečenicu? I tu rečenicu je pa i sam Marković i u ovom plenumu u više navrata rekao, ali zašto pokušavate na taj način da bacite ljagu na jednu jako bitnu stvar kao što je otvaranje nove fabrike? Moram da se složim sa mojom koleginicom Nevenom Đurić koja je danas dala jedno izvanredno saopštenje. Koleginice Đurić, slažem se sa vama. Pored ovoga njima smeta to što svaka nova fabrika, svaka nova investicija, svaki novi kilometar puta jasno pokazuju koliko je SNS i Vlada Srbije na čelu sa predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem sposobnija, vrednija, poštenija od njih i koliko možete da uradite samo za svoju zemlju ako se istinski borite za bolje sutra svih građana. Smetaju njima i nove fabrike pa zato ovakvim lažima pokušavaju sve da bace u senku. Kako bilo ko može da poveruje ženi koja je svojim lažima nanela i međunarodnu štetu, kaljajući nam ugled pred Ruskom Federacijom pa je zbog njenih nekakvih montiranih snimaka moralo da reaguje čak i Ministarstvo spoljnih poslova Rusije i da demantuje to što je ona pričala? Kako da verujete osobi kojoj se od farmi kokošaka u Moroviću pričinjavaju nekakve plantaže droge, pa kada se to demantuje ne dobijete nijedno – izvini? Na kraju krajeva, kako da verujte osobi koja je zarad malo vlasti, političkih poena spremna da potpiše u ovom parlamentu deklaraciju o tome da je u Srebrenici počinjen genocid? Takvi ljudi danas, poštovani građani Srbije, žele po svaku cenu bez podrške građana da dođu na vlast, ali sam uveren da će kao i mnogo puta do sada najbolji odgovor svima njima biti izbor jer će se građani tu opredeliti da li ćemo nastaviti da idemo u ovom smeru još lepšeg i još boljeg mesta za život građana Srbije ili ćemo se vratiti u sumorno i propalo vreme do 2012. godine. Ali, da ne ostane sve poštovani predstavnici institucija samo na ovoj temi u javnim nabavkama su ovde mnogo govorili, ali ja želim samo da vam ukažem na neke stvari kako su se one odvijale u prethodnom periodu i kako su se to egzaktno kršili propisi i zakoni, kao se to na jedan najdrskiji način funkcija zloupotrebljavala. Ne želim sada ovde da pričam o mnogobrojnim aferama koje postoje, ja ću se držati samo dve. Svima poznata ulica Bulevar kralja Aleksandra za rekonstrukciju tog bulevara vežu se mnogobrojne afere i dalje traje neki sudski proces, ali ono što je jako bitno tu naglasiti vama će sve biti jasno. Prilikom te javne nabavke, znate sami kako to ide, stizale su mnogobrojne ponude i kompanija „Svitelski i Pol“ je dala ponudu od 1,1 milijarde dinara. Tada im je rečeno da je to najbolja ponuda i da će oni dobiti taj posao. Međutim, što bi rekao profesor Atlagić gle čuda, posao dobija „Balkan gradnja“ čija je ponuda iznosila 1,7 milijardi dinara. Nikome nije bilo jasno na koji način se došlo do ove procedure, šta se tu desilo, kako je došlo do toga, ama baš nikome nije bilo jasno. Koliko je ovde bilo propusta. Prvi parametar vam je i to što vam je DRI izvela zaključak da je došlo do mnogobrojnih zloupotreba i grešaka prilikom ove javne nabavke, iz 2011. godine. Ono što posebno baca sumnju jeste i činjenica da su ostale firme koje su učestvovale u ovoj javnoj nabavci obaveštene 31. decembra 2009. godine o tome ko je dobio tu javnu nabavku, a da je ugovor sa ovom „Balkan gradnjom“ popisan 10 dana ranije. Dakle, nije dovoljno što je paradoks što im je obaveštenje poslati 31. decembra. Znate i sami da je to poslednji dan u godini neke firme ne rade, vlada praznično raspoloženje i to su im poslali kasno 31. decembra, pred sam kraj radnog vremena. Već i to što su zaključenu celu priču imali 10 dana radnije. Da ne pričamo o tome da građevinski dnevnik i knjiga inspekcije nije vođena kako treba. Ni jedna strana nije bila overena pečatom. Na sve to nisu unete ni vrste materijala koje su pristizale, ali nije ni to čak problem, ne postoji ime firme koje je taj materijal dostavila ili napravila. Ako ovo nije egzaktno kršenje i javnih nabavki, ali i zakona, ja ne znam šta je. Drugi primer, koji je ovde spominjao gospodin Rističević, a ostale moje kolege, tiče se mosta na Adi. Ne želim više da pričam o njemu, mislim da svi dobro znaju o čemu se tu radi, ali ću ja amo izdvojiti dva primera. Most na Adi, čuli ste koliko je puta preplaćen, koliko je sve to koštalo, nekako ljudima zbog silne te afere prolaze kroz noge još neke bitne informacije, a to je činjenica, pazite sad, za konsultantske usluge firmi „Si komršls“ uplaćeno osam miliona evra. E, sad vi kažete, pa dobro onda su možda imali neke velike koristi i oni, ali i grad Beograd od toga možda su pomogli svojim nekim konsultantskim uslugama, možda su nekako doprineli. Ne, nisu nikako znate zašto? Zato što je ova firma registrovan za prodaju brodova i rezervnih delova za brodove, pa šta su oni nama pomogli, gradu Beogradu, jesmo kupili nekakav brod? Jel smo bilo šta drugo uradili? Osam miliona evra je građane Beograda i građane Srbije koštalo ovo. Znate i sami, svima vam je jasno da je to samo bila maska kako bi se ispumpalo osam miliona evra koji su kasnije podeljeni međusobno. Ako i ovo nije dovoljno, za sam kraj ove afere, šokiraću vas informaciju, da bi na silu otvorio most na Adi, sećate se svi toga, u Novu godinu, dodatno je plaćeno mimo bilo kakvog tendera i javne nabavke, na silu da se zatvore radovi, samo da prođe saobraćaj, još devet miliona evra. Nažalost, niko za ovo nije odgovarao. E to je ono što boli građane i Beograda i Srbije. Naveo sam vam samo tri egzaktna primera gde ste mogli da vidite kako se i na koji način kršio zakon. Za sam kraj, ali ne najmanje bitno. Kada već pričamo o DRI, kada pričamo o proneverama javne nabavke, ljudi koji žive u Beogradu, a verujem i oni koji ne žive, znaju za opštinu Stari Grad. To je centar grada, mesto gde se i mi jednim delom danas nalazimo. Na čelu te opštine se nalazio Marko Bastać, prijatelj lični, kum, pobratim, ne znam više ni šta, Dragana Đilasa. I nije problem to što za građane Starog Grada nije učinio ništa, tako on kaže. Nije problem, nije mogao. Mogao je zato što je imao sredstava, ali je on ta sredstva iskoristio, pazite sada, da svaki peti dinar građane opštine Starog Grada ispumpa i upumpa na račune jedne firme koja se zove „Respekt legal“, koja se bavi marketingškim uslugama. Sada kada vam ovo pričam, možda vam to negde i nije jasno, ali radi građana Srbije želim da vam objasnim. Imate svedočenje čoveka koji je dobio status uzbunjivača koji jasno kaže da je njegova firma „Respekt legal“ potpisala ugovor sa opštinom Stari Grad u visini od 86 miliona dinara. Period je 2018. i 2019. godina. U obavezi je bio da zaposli 60 ljudi koje mu oni daju. Dakle, ta firma zaposli 60 ljudi, on je dobio spisak. Od tih 60 ljudi, 23 sa tog spiska su bili odbornici i raznorazni funkcioneri opštine Stari Grad. Ovi preostali su bili ljudi koji su se tukli sa saobraćajnim znacima na Trgu Republike, koji su rušili onu ogradu, koji su napadali radnike koji su radili na tom uređenju trga i to su bili ljudi koje direktno građani Starog Grada na taj način plaćaju, da bi oni bili huligani, rušili i ružili svoj grad. Ako i ovo nije dovoljno, tokom 2020. godine, dok su se svi borili protiv korone, svaka opština je imala kol centre, svaki dinar se odvajao za sredstva za dezinfekciju, svaka opština je gledala da pomogne svojim građanima što više može, u opštini Stari Grad, zamislite sada, 18 miliona dinara je potrošeno za nabavku računara i dodatne opreme. U sred korona krize. Dok su ljudi poslednji dinar potrošili da svojim sugrađanima pomognu, oni su 18 miliona potrošili na kompjutere i dodatnu opremu. Zašto? Zato što je tu bilo najlakše ispumpati novac. I to su i učinili. Koliko su bili bahati u svemu tome, samo ću vam naglasiti da opština Stari Grad ima zaposlenih 75 ljudi u svojoj upravi. Za njihove potrebe kancelarijskog materijala potrošili su sedam miliona dinara. Sedam miliona dinara za 75 zaposlenih, na kancelarijski materijal. Svako od vas zna šta je nabavka kancelarijskog materijala, pa mi vi recite kakva je to nabavka i šta ste morali da nabavljate za tolike pare. Vidim i po vama da u sve ove stvari ćete teško poverovati i slažem se sa vama, ali poštovani predstavnici ovih institucija, ovo vam sve pričam kao što je i moj kolega rekao, da biste znali na koji način je nekada sve što se u ovom gradu radilo ispod žita popularno rečeno, sve za lični interes, za lične potrebe i za to da se postane što bogatiji. Ja sam uveren da u narednom periodu će ovi vaši izveštaji biti pre svega u interesu građana Srbije, kao što su i do sada bili i da ćemo svi zajedno u tom smeru i nastaviti da radimo, jer opet na samom kraju, mi ovde predstavljamo građane koji su za nas glasali i koji su nama ukazali poverenje, a mi kao odgovorni ljudi koji pratimo i sledimo politiku predsednika Aleksandra Vučića uvek ćemo se boriti za bolje sutra sve naše dece i generacija koje dolaze. Hvala i živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Života Starčević.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi kolega poslanik Aleksandar Mirković je pitao kako da nazove Mariniku Tepić. Ja bih da mu pomognem jer sam imao prilike ovde da dajem različite definicije te društveno devijantne pojave, pa smo rekli da je to najplaćeniji radnik u kompaniji Dragana Đilasa, možemo je tako nazvati, možemo je nazvati Đilasovim Pinokiom, možemo je nazvati seoskom opajdarom koja samo zna da širi laži po sokacima i razne druge nazive. Ne bih ja dalje o tim nazivima. Ono što ste vi u pravu jeste da se danas u Jagodini desila jedna lepa stvar i da smo u Jagodini mogli da čujemo nekoliko lepih vesti, a to je da osim što je otvorena fabrika „Fišer“ sa 400 zaposlenih radnika. Profesor Klaus Fišer, vlasnik kompanije „Fišer“ je danas dao i drugu lepu vest, a to je da će veoma brzo krenuti sa izgradnjom i druge fabrike te kompanije takođe u Jagodini. Ta vest je obradovala ne samo predsednika Aleksandra Vučića, ne samo Dragana Markovića Palmu, već je obradovala sve građane Srbije. Naravno, nije obradovala gospođu laž, naravno nije obradovala tu kliku oko Dragana Đilasa jer njima ne odgovara stabilna i jaka Srbija. Njima odgovara samo Srbija na kolenima jer u stabilnoj i jakoj Srbiji oni nemaju šta da traže, jer nemaju program, jer nemaju ideje i pored toga što imaju inženjerski mozak, ali neupotrebljiv. Mi ćemo, naravno, nastaviti da radimo u korist građana Srbije, mi ćemo nastaviti da otvaramo fabrike, mi ćemo nastaviti da jačamo, snažimo i ekonomiju i međunarodnu poziciju Srbije i da čuvamo političku stabilnost Srbije, jer jaka Srbija jeste na korist građana Srbije, a jeste i na žalost Dragana Đilasa, Marinike Tepić, Vuka Jeremića, Sande Rašković Ivić i ostalih fariseja srpske političke scene. Hvala.
Po listi prijavljenih prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine doktore Orliću, dame i gospodo narodni poslanici, pošto privodimo ovo kraju, a koleginice i kolege su uglavnom sve rekle povodom ovih izveštaja. Dozvolite samo na kraju da kažem da su na vreme preduzete sve aktivnosti o radu Komisije radi usklađivanja sa pravnim tekovinama EU, a Komisija ima vrlo dobre rezultate što može poslužiti našim susedima za primer. Poštovane dame i gospodo, ovih dana nas na jedan necivilizovan način blati Dragan Đilas, Vuk Jeremić i njegovi saradnici. Među njima, gle čuda, pojavio se i Zdravko Ponoš, bivši načelnik Generalštaba Vojske Srbije. Poštovani građani da vam dam osnovne karakteristike tog čoveka, pa da vidite ko blati Aleksandra Vučića i SNS, a i građane Srbije i državu Srbiju. Kao načelnik Generalštaba poguban je bio za Vojsku Srbije, odrekao ga se, verovali ili ne čak i Boris Tadić, a sada ga novcem pridobio Vuk Jeremić i došao za potpredsednika njegove stranke. Svaki pripadnik Vojske Srbije, poštovane dame i gospodo, crveni od stida kada ocenu o Vojsci Srbije daje Zdravko Ponoš. Ponoš je kao general stajao mirno pred NATO poručnicima dok su on i Tadić i Vuk Jeremić i Đilas hrabru srpsku vojsku izručivali Haškom tribunalu i srpske generale. Zdravko Ponoš je američkom senatoru obećao i izvršio da će Vojsku Srbije smanjiti sa 62.000 na 27.000. Svako ko je razmišljao kao patriota u Vojsci Srbije izbačen je iz Vojske Srbije za vreme dok je načelnik Generalštaba bio Zdravko Ponoš. Zdravko Ponoš je najbolji kadar Vojske Srbije, penzionisao među njima i 27 generala. Uništio je naoružanje Vojske Srbije i sveo Vojsku Srbije na lovačko društvo. Za vreme njega je proteran naš narod sa KiM. Postavljam pitanje njemu Zdravku Ponošu i Vuku Jeremiću – zašto Zdravko Ponoš vrlo često posećuje zapadne ambasade u Beogradu? Neka odgovori Zdravko Ponoš, Vuk Jeremić ili odgovorite sami vi poštovani građani Republike Srbije. Što se tiče Vuka Jeremića člana međunarodne bande lopova i prevaranata. Ja sam juče govorio i postavio tri pitanja, a danas mu jedno postavljam pitanje. Da li je tačno Vuče Jeremiću, da ste vi posredovali u upoznavanju Emilia Lozoje, meksičkog energetskog tajkuna, inače bliskog saradnika i prijatelja Jeremićeva, sa bivšim ministrom policije Hongkonga, kriminalcem svetskog ranga? O čemu se radi poštovani građani, samo nekolike rečenice. Emilio Lozoja, bliski prijatelj Vuka Jeremića i gle čuda, naziva ga brat sa Harvarda, to je posebna priča, optužen je u korupcionaškoj aferi teškoj tri i po miliona dolara. Lozoja je, imamo brojne poslovne veze, iz vremena dok se Lozoja nalazio na čelu državne naftne kompanije „Pemeks“, i gle čuda Vuk Jeremić je sa četiri firme povezane sa „Pemeksom“ dobio 180 hiljada dolara za navodno konsultantske poslove. Vuk Jeremić je posredovao u upoznavanju Lozoje, gle čuda, sa još jednim kriminalcem svetskog ranga, bivšim ministrom policije Hongkonga, Patrikom Hoom, koji je u SAD, kako znate, osuđen zbog milionskih mahinacija i pranja novca. Patrik Ho je više puta boravio ovde u Beogradu kao specijalni gost Vuka Jeremića. Patrik Ho je jedan od glavnih finansijera Vuka Jeremića bio je u prošlosti i danas, i Jeremićevog Centra za međunarodnu politiku i održivi razvoj. Na Jeremićev račun leglo je četiri i po miliona dolara od fantomskih energetskih kompanija koje posluju u Šangaju i Hongkongu. Vuk Jeremić je otvoreno podržao Aljbina Kurtija, iliti Iliju Kurtovića, tako se Kurti ranije zvao pošto je bio Srbin, koji je po antisrpskim stavovima i kao zagovornik velike Albanije. O tome nas je obavestio jedan beogradski list 11. januara gospodnje 2021. godine. Gle čuda ponovo, Vuk Jeremić je ovih dana otvorio jedan hotel u Beogradu ka suvlasnik. Šta je radio tu? Bahati Vuk troši na cigare verovali ili ne 18 hiljada evra, samo na cigare. Idemo dalje. Što se tiče Dragana Đilasa i ovih dana, koji pljuje stalno po nama, nekolike rečenice. Pisao je Dragan Đilas Donaldu Tusku, predsedniku Evropske narodne partije, i zamerio mu što je čestitao predsedniku Srbije, Aleksandru Vučiću na svemu što je uradio tokom mandata i što mu je poželeo pobedu na parlamentarnim izborima u julu 2020. godine. Ne samo to, Đilas je prethodno pisao i Semu Fabriciju, šefu delegacije EU u Srbiji i žalio se na Vučićev režim koji navodno maltretira građane i uništava Srbiju. Verovali ili ne, ali to je istina. U novembru 2020. godine pozvao je Evropsku uniju da proces vakcinacije u Srbiji bude sproveden vakcinama koje će biti korišćene u EU, a videli ste koje su korišćene i u EU i u Srbiji. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, stav svih političkih stranaka u našoj zemlji, pa i ove Đilasove, gle čuda, naziva – slobode i pravde, niti slobode, niti pravde, da Srbija upravlja sama sa sobom i da vode računa o državi Srbiji. Na kraju, iz dana u dan nova imena Aleksandru Vučiću. Moja malenkost je zabeležila samo u poslednjih dva meseca 67, a ja ću za jednu minutu da večeras kažem samo 17 uvreda od dva univerzitetska profesora koje su izrečena - kreveljko, da je idiot, picousti, bednik, fukara, mamlaz, muljator, džiberko, da bi građani razumeli, primitivac, dister - neznalica, iks, kompleksirani glupak, budala, totalni idiot, umobolnik, lupetalo, drekavac, zlikovac, fašista. Za večeras samo tih 17. Poštovane dame i gospodo, Đilasova vlast, vlast Demokratske stranke, optužila je nas, vladajuću stranku i građane Srbije da smo mi uzročnici rata 90-ih godina. Poštovani potpredsedniče, izvinićete me, dva minuta ću uzeti još vremena. Citiram šta su nam danas rekli, ovo ne kažu ni Hrvati, ni Amerikanci, ni Nemci: "Vlast u Srbiji danas predvode baštinici rata, u osnovi antisrpske miloševićevske i šešeljevske politike". Poštovani građani Srbije, nije naš predsednik zagovarao bombardovanje Srbije nego predsednik Demokratske stranke u najtežem momentu za našu otadžbinu. I da citiram državnog sekretara SAD, za vreme rata, Džejms Bekera, citiram, obratite pažnju poštovani građani: "Slovenija i Hrvatska su uzročnici građanskog rata u bivšoj Jugoslaviji. Njihovo nasilno otcepljenje bilo je u suprotnosti sa aktima Helsinškog sporazuma, Jugoslavija je direktno gurnuta u svođenje računa vojnim sredstvima. Jednostrano proglašenje nezavisnosti, protiv naših upozorenja, upotrebili su silu, što je izazvalo građanski rat". Evo, poštovani građani, a odgovaram Demokratskoj stranci. Na kraju, još jedan citat. Josip Boljkovac, bivši ministar unutrašnjih poslova Hrvatske iz 90. Citiram: "Tuđman je želeo rat po svaku cenu. Rat nije bio nužan, već namera. Po toj njegovoj koncepciji Srbi su trebali nestati iz Hrvatske". A vidite šta radi "zalutovčeva" Demokratska stranka. Dok naš predsednik Aleksandar Vučić svakodnevno vraća međunarodni ugled Republike Srbije, provodeći politiku mira, politiku bezbednosti, politiku solidarnosti, politiku zdravlja svih naših građana ne u Srbiji nego u regionu, i politiku ubrzane ekonomske stabilizacije, dotle Dragan Đilas sa svojim električnim zecom Marinikom Tepić i Vukom Jeremićem pune svoje žiro-račune širom svetskih destinacija. Siguran sam da će ih pravda sustići. Živela Srbija!
Zahvaljujem, profesore Atlagiću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog i jedinstvenog pretresa, pitam da li želi reč neko od predstavnika? (Da) Reč ima predstavnik predlagača, Aleksandra Tomić, četiri minuta. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi predsedavajući, poštovani predstavnici nezavisnih institucija čije smo izveštaje danas imali prilike da razmatramo, kao što vidite, teme i oblasti kojima se vi bavite otvaraju mnoga pitanja ovde u ekonomiji Srbije, ali otvaraju i pitanje prošlosti. Upravo zbog prošlosti treba da ponovimo da je prvo Poglavlje 5 otvoreno 13. decembra 2016. godine, to je Poglavlje 5, koje se odnosi na javne nabavke, a pre toga, godinu dana pre toga je otvoreno prvo poglavlje u pregovorima Srbije sa EU, Poglavlje 32, koje se odnosi na finansijsku kontrolu i nadzor. Zašto ovo govorim? Od 2016. godine do danas je prošlo pet godina i kao što vidite, za pet godina oblast javnih nabavki, kada govorimo o njima, je dobila jedan zaista visok stepen poštovanja standarda koji su u rangu sa EU. Kada govorimo o tome, očito je Srbija prošla jedan evolutivni put u ovoj oblasti i dostigla te visoke standarde, i kada je u pitanju transparentnost, i kada je u pitanju ušteda, ali i sam postupak digitalizacije. Očito je taj postupak digitalizacije pomogao u svemu ovome da javne nabavke mogu biti predmet kontrole i od strane svih nadležnih institucija, DRI, ali i svih građana Srbije, jer mogu na jedan javan način zaista da vide kako se troše pare građana Srbije, na koji način i po kom principu, znači, koja je ta procedura koja je ispoštovana. Sve ono što podrazumeva da nije ispoštovano, a kosi se sa zakonom je u stvari alarm za neke druge organe koji treba da se bavi onim nadležnim institucijama, predstavnicima koji nisu radili po zakonu. Prema tome, ta tema za nas nikada više neće biti tabu tema, već samo jedna tema koja treba da dostiže sve više i više standarde i da jednostavno doživimo taj trenutak kada će se Poglavlje 5, koje se odnosi na javne nabavke, zatvoriti od strane EU, a to znači da smo postigli te standarde, odnosno zakonodavstvo koje je podjednako sa zakonodavstvom EU. Kada govorimo o tržištu kapitala, videli smo da je ova tema takođe jako interesantna i ona daje u stvari rezultate koji se odnose i na priliv stranih direktnih investicija i na jedan ambijent ekonomski u kome su investitori zainteresovani da ulažu u Srbiju i to je pokazatelj da u prvom kvartalu ove godine preko milijardu evra imamo priliv stranih direktnih investicija, što je pokazatelj da Srbija ima taj priliv stranih direktnih investitora veći nego sve države zajedno u regionu koje obuhvataju zapadni Balkan. Dostupnost i atraktivnost domaćih hartija od vrednosti je u stvari rezultat odgovorne politike Aleksandra Vučića i SNS ne samo od 2016. godine do sada, već i onaj period do 2016. godine, kada smo sproveli ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju. Taj put nije bio lak, bio je trnovit i podrazumevao je mnoge teške korake koje smo uradili upravo kada je pitanje polja državnih subvencija, odnosno državne pomoći. Zašto ovo govorim? Zato što se sećamo svi i Železare Smederevo i Bora i drugih firmi u restrukturiranju koje su u stvari deo privatizacije Srbije, odnosno firmi i preduzeća koja su podrazumevala proces privatizacije, koju smo završili, naravno uspešno, takođe uz pomoć EU. Važno je samo na kraju reći da su do 2012, odnosno 2013. godine kada su rađena istraživanja, četiri do šest puta bila veća ulaganja, odnosno državna pomoć, na neefikasan način od strane onih koji su vladali do 2012. godine nego danas. To znači da nam EU priznaje sve ove ekonomske rezultate i u ovoj oblasti. Za nas to predstavlja kroz otvaranje fabrika rezultat, kroz otvaranje novih radnih mesta, kroz bolje finansiranje budžeta. I ovo danas što smo imali prilike da vidimo, novo otvaranje nemačke fabrike na 8.000 kvadrata u Jagodini u stvari je jedan od rezultata kompletnog dobrog vođenja ove politike, kada su u pitanju ove tri oblasti o kojima smo danas imali prilike da pričamo. Ali i ono što je danas priznanje i Aleksandru Vučiću i SNS, na kraju krajeva, i Srbiji celoj je u stvari poklon i predstavnika Fišera, a to su vaučeri koji se odnose na finansiranje obrazovanja dece i omladine koje je dobio gospodin Vučić, zatim gradonačelnik Jagodine, koji se odnosi na ulaganje u obdaništa i škole, kao i finansiranje vatrogasne službe u toj lokalnoj samoupravi. Znači, to je u stvari pokazatelj da danas imamo 70.000 zaposlenih građana Srbije u nemačkim kompanijama, u kojima je do juče radilo svega 17.000. To je pokazatelj poverenja EU prema Srbiji, prema ekonomiji, prema putu koji jednostavno vaše institucije rade u saradnji sa zakonodavstvom EU. Mi vam se za sada zahvaljujemo na ovom postignutom rezultatu, ali to ne znači da u budućnosti jednostavno nećemo kritikovati određene segmente, ukoliko za to bude bilo razloga. Zbog toga ću, kao predstavnik SNS, u ime poslaničke grupe "Aleksandar Vučić – Za našu decu", podržati zaključak kojim se prihvata izveštaj o radu vaših institucija za 2020. godinu. Hvala.
Zahvaljujem Odboru za finansije i svima koji su uzeli učešće u raspravi. Pošto se više niko ne javlja za reč, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda. Hvala i našim gostima. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine određujem četvrtak, 10. jun 2021. godine sa početkom u 17 časova i 40 minuta kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Poštovane dame i gospodo, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 170 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prvo – PREDLOG ZAKONA O NACIONALNOJ BAZI PODATAKA ZA SPREČAVANjE I BORBU PROTIV TERORIZMA. Stavljam na glasanje Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje. Saopštavam: za - 183, nije glasao - jedan od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Drugo, stavljam na glasanje Predlog zakona davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke Srbija a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu radi gasifikacije Borskog i Zaječarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Paraćin – Boljevac – Rgotina – Negotin – Prahovo, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke Srbija a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu radi gasifikacije Borskog i Zaječarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Paraćin – Boljevac – Rgotina – Negotin – Prahovo, u celini Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u celini. Treće, stavljam na glasanje Predlog zakona davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke Srbija a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu za izgradnju razvodnog gasovoda Leskovac – Vranje, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 183, nije glasao – jedan, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke Srbija a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu za izgradnju razvodnog gasovoda Leskovac – Vranje, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 183, nije glasao – jedan, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u celini. Četvrto, stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist „Banka Intesa“ a.d. Beograd za izmirivanje obaveza JP „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o kreditu radi gasifikacije Kolubarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Beograd – Valjevo – Loznica, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 184 od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist „Banka Intesa“ a.d. Beograd za izmirivanje obaveza JP „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu ugovora o kreditu radi gasifikacije Kolubarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Beograd – Valjevo – Loznica, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje: za – 182, nije glasalo – dvoje, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Peta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Komisije za kontrolu državne pomoći za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Zaključujem glasanje: za – 184, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara 2020. do 31. decembra 2020. godine. Zaključujem i saopštavam: za – 183, uzdržan – jedan, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o sprovedenom monitoringu za 2020. godinu. Zaključujem glasanje: za – 183, uzdržan – jedan, od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja godišnjeg izveštaja Komisije za hartije od vrednosti Republike Srbije za 2020. godinu. Zaključujem glasanje: za – 183, nije glasao jedan od ukupno 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila predlog zaključka. Dame i gospodo narodni poslanici pre zaključivanja sednice, podsećam da je sednica Petog vanrednog zasedanja zakazana za sredu, 16. jun 2021. godine sa početkom u 10,00 časova. Dobili ste dnevni red. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu. Hvala svima.