Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Prvu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Molim da najpre saslušamo himnu Republike Srbije. (Intoniranje himne.) Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 147 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 169 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miroslav Markićević, prof. dr Žarko Obradović, Stefana Miladinović i Aleksandar Senić. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri pojedine predloge zakona iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su vam zapisnici Pete i Šeste posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini i sednice Petog, Šestog, Sedmog i Osmog. vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno, da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Stavljam na glasanje Zapisnik Pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 4. avgusta 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 162, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 24 od ukupno prisutno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik Šeste posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 3. septembra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 165, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 od ukupno prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Šeste posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 1, 2. i 3. jula 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 168, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 21 od ukupno prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 15, 16, 17. i 18. jula 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 168, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 od ukupno prisutno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 29, 30. i 31. jula i 1. i 2. avgusta 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 169, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 od ukupno prisutno 191 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 29, 30. i 31. avgusta 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 170, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 21 od ukupno prisutno 191 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Saziv ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda, predlogu za spajanje rasprave i predlogu za vođenje pretresa u pojedinostima odmah po završetku načelnog pretresa Predloga zakona. Odbor za prava deteta je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zaključka povodom razmatranja redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2013. godinu – u delu koji se odnosi na prava deteta, koji je podneo Narodnoj skupštini 4. juna 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 47, protiv - niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 149 od ukupno prisutno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2013. godinu, koji je podneo Narodnoj skupštini 18. juna 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 10, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 187 od ukupno prisutno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podneo Narodnoj skupštini 26. juna 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - dvoje, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Republičke agencije za elektronske komunikacije za 2013. godinu, koji je podneo Narodnoj skupštini 2. jula 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - pet, protiv - niko, uzdržanih –nema, nije glasalo 191 od ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti, koji je podneo Narodnoj skupštini 3. jula 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 18, protiv - niko, uzdržanih –nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o elementarnoj nepogodi – poplavi koja je zadesila Republiku Srbiju i merama koje su preduzete radi spasavanja stanovništva i odbrane ugroženih mesta od poplava, koji je podneo Narodnoj skupštini 14. jula 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - pet, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 191 od ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 17 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka je predložila da se, po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do ljudskih žrtava, materijalne i nematerijalne štete u poplavama na teritoriji Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. jula 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 18, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izvozu i uvozu naoružanja i vojne opreme, koji je podnela Narodnoj skupštini 25. jula 2014. godine (5. tačka predloženog dnevnog reda). Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo - 174, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 od ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 94 o radnim klauzulama javnih ugovora, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 171, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 26 od ukupno prisutnih 197 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 31 od ukupno prisutnih 198 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Drugi projekat razvoja zdravstva Srbije) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 169, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 30 od ukupno prisutnih 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, koji je podnela Narodnoj skupštini 25. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 172, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 27 od ukupno prisutnih 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Srbije, sa jedne strane i evropskih zajednica i njihovih država članica, sa druge strane, kojim se uzima u obzir pristupanje Republike Hrvatske EU, koji je podnela Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 179, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnih 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević su predložili da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – tru, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Krivičnog zakonika, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. septembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Podsećam vas da je poslanička grupa Srpska napredna stranka, saglasno članu 45. Poslovnika Narodne skupštine, 22. jula 2014. godine, podnela Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji vam je dostavljen. Podsećam vas i da je poslanička grupa Demokratska stranka, saglasno članu 45. Poslovnika Narodne skupštine, 30. avgusta 2014. godine, podnela Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji vam je takođe dostavljen. Takođe vas podsećam da je poslanička grupa Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije, saglasno članu 45. Poslovnika Narodne skupštine, 29. septembra 2014. godine, podnela Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji vam je dostavljen. Prema članu 45. stav 2. Poslovnika, o prestanku dužnosti i izboru novog člana ili zamenika člana odbora, Narodna skupština odlučuje na prvoj narednoj sednici po dostavljanju predloga poslaničke grupe, što znači da su ovi predlozi po sili Poslovnika uvršćeni u dnevni red ove sednice. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru, koji je zajedno sa narodnim poslanikom Borislavom Stefanovićem podnela Narodnoj skupštini 23. aprila 2014. godine. Da li narodni poslanik Gordana Čomić želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem. Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru je zakon od ukupno dva člana, od kojih je drugi član neminovan deo svakog zakona i govori o tome kada Predlog zakona stupa na snagu. Ono što smo kolega Borislav Stefanović i ja želeli jeste da ova Skupština odluči da prestaje da važi Zakon o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru, objavljen u „Službenom glasniku“ br. 108/13 i da danom stupanja na snagu ovog zakona prestaju da važe i podzakonski akti doneti na osnovu zakona koji prestaje da važi. Ovaj predlog podnosim u zajedničkom interesu i vladajuće koalicije i većine i Vlade i predstojećih poslova pri donošenju nekih mera iz fiskalne politike i pri donošenju eventualno rebalansa budžeta tokom ovog meseca, a pogotovo obavezi da sledeći budžet za 2015. godinu, po Zakonu o budžetskom sistemu, bude programski budžet, jer će ovo morati biti urađeno u ovoj Skupštini ako hoćete da govorimo o zakonima koji predviđaju drugačije fiskalne mere kada su u pitanju prihodi lica u javnom sektoru. Kolega Borislav Stefanović i ja smo bili spremni i na dogovor da oko ovoga ne treba da bude neke posebne rasprave, ne treba da bude čak ni posebnih pitanja kakvi su pozitivni efekti ovog zakona, jer na našu zajedničku veliku žalost na moja dva pitanja bivšem ministru finansija, gospodinu Krstiću, a i ovom. Niko nije znao da mi kaže šta je ostvareno kao ušteda osim jedne rečenice, da je od 60 do 300 miliona evra, što nije rečenica koja bi smela da trpi bilo koja Skupština koja kontroliše Vladu. Dakle, niti je, kako se to kaže, politički, politikanski, medijski i igra bilo kakve vrste, nego je neminovna faza koja može da bude ili stavljanjem ovog predloga zakona na dnevni red rešena sada ili ćemo imati problem da u nekim budućim predlozima zakona, koji kako tako moraju doći u ovu Skupštinu, članom zakona se stavlja van snage, što je krajnje diskutabilno, imaćemo vrlo ozbiljnu raspravu o tome, jer je to omalovažavanje Narodne skupštine, i ovaj zakon. Ako nemamo nameru da ukidamo umanjenje prihoda na neto zarade, onda i to treba reći. Da imam takvu informaciju, ja ga ne bih podnosila. Hoće Vlada da nastavi da ima zakon koji umanjuje plate profesorima, vojnicima, sudijama, poslanicima, lekarima, inženjerima, ko god ima u javnom sektoru veću platu od 60.000 dinara i da onda znamo da će to i dalje biti mera fiskalne politike. To je razlog za podnošenje ovog predloga. Hvala vam.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Krivičnog zakonika, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. septembra 2014. godine. Međutim, podsećam vas da je Narodna skupština upravo glasala da ne prihvata da se ovaj predlog zakona razmotri po hitnom postupku, pa samim tim nisu ispunjeni poslovnički uslovi da se izjašnjava o njegovom uvršćivanju u dnevni red ove sednice. Naime, navedeni predlog zakona ne ispunjava uslov iz člana 154. Poslovnika Narodne skupštine, prema kojem predlog zakona koji se ne razmatra po hitnom postupku može da bude uvršćen u dnevni red u roku ne kraćem od 15 dana od dana njegovog podnošenja. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2, člana 170. i čl. 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: - zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, Predlogu zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Drugi Projekat razvoja zdravstva Srbije) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, koji je podnela Vlada; - zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izvozu i uvozu naoružanja i vojne opreme i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske Narodne Republike Alžir o uzajmnoj razmeni izaštiti tajnih podataka u oblasti odbrane, koji je podnela Vlada; - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 94 o radnim klauzulama javnih ugovora, Predlogu zakona o potvrđivanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Srbije, sa jedne strane i Evropskih zajednica i njihovih država članica, sa druge strane, kojim se uzima u obzir pristupanje Republike Hrvatske EU i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o veterinarskoj saradnji, koji je podnela Vlada; - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SNS i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa DS. Da li narodni poslanik Zoran Babić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 25 od ukupno prisutnih 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2, a u skladu sa članom 157. stav 7. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se pretres u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini (prva tačka predloženog dnevnog reda) i Predlogu zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji obavi odmah po završetku načelnih pretresa tih zakona. Da li narodni poslanik Zoran Babić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 27 od ukupno prisutnih 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlogu za dopunu predloženog dnevnog reda, predlogu za spajanje rasprave i predlogu za vođenje pretresa u pojedinostima odmah po završetku naelnog pretresa predloga zakona, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 25 od ukupno prisutnih 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila dnevni red Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, u celini. Molim službu Narodne skupštine da sačini prečišćen tekst dnevnog reda sednice i dostavi ga narodnim poslanicima. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini; 2. Predlog zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; 3. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Drugi Projekat razvoja zdravstva Srbije) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj; 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima; 5. Predlog zakona o izvozu i uvozu naoružanja i vojne opreme; 6. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske Narodne Republike Alžir o uzajamnoj razmeni i zaštiti tajnih podataka u oblasti odbrane; 7. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada broj 94 o radnim klauzulama javnih ugovora; 8. Predlog zakona o potvrđivanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Srbije, sa jedne strane i Evropskih zajednica i njihovih država članica, sa druge strane, kojim se uzima u obzir pristupanje Republike Hrvatske Evropskoj uniji; 9. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o veterinarskoj saradnji; 10. Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije; 11. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije; 12. Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prethodno, jedno obaveštenje. Primili ste ostavke narodnih poslanika Dejana Andrejevića, Dražena Jarića i Marije Stevanović na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaje Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koji su izabrani narodnim poslanicima Dejanu Andrejeviću, Draženu Jariću i Mariji Stevanović danom podnošenja ostavki. Saglasno Zakona o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa o predlozima zakona iz tač. 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Kori Udovički, potpredsednika Vlade i ministra državne uprave i lokalne samouprave, Željka Sertića, ministra privrede i dr Dušana Vujovića, ministra finansija, pozvala da sednici prisustvuju i: Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Radmila Jagodić, pomoćnik ministra finansija, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija, Vesna Hreljac Ivanović, pomoćnik ministrafinansija, Saša Novaković, viši savetnik u Ministarstvu finansija, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug, Ivana Magdić, pomoćnik direktora Uprave za javni dug, Jelena Parezanović, savetnik potpredsednika Vlade, dr Tanja Bajić, direktor Projekta razvoja zdravstva Srbije, dr Predrag Đukić, koordinator u sistemu finansiranja zdravstvene zaštite, Sanja Štrbac, diplomirani pravnik na Projektu razvoja zdravstva Srbije, Predrag Aleksić, šef odseka u Ministarstvu finansija i Lidija Nenadović, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tač. 1, 2, 3. i 4, a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, Predlogu zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Drugi Projekat razvoja zdravstva Srbije) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Da li želi reč predstavnik predlagača Kori Udovički, potpredsednik Vlade i ministar državne uprave i lokalne samouprave? Izvolite.
Hvala. Uvažena gospođo Gojković, dame i gospodo narodni poslanici, na početku rasprave u načelu dozvolite mi da dam nekoliko uvodnih napomena u vezi sa Predlogom zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, Predlogom zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogom zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima i Predlogom zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu projekat razvoja zdravstva Srbije između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Kada je reč o Predlogu zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji propisana je obaveza podnošenja poreske prijave isključivo u elektronskom obliku u određenim rokovima za različite poreske oblike. Ovim predlogom o izmenama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji predlaže se pomeranje nekih rokova. To se može jasno videti u članu zakona. U narednom periodu Vlada će intenzivirati napore u jačanju poreskih naplata i u skladu sa tim raditi na izmeni niza propisa. Pošto elektronsko podnošenje poreskih prijava zahteva da informatička rešenja budu u skladu sa tim promenama, a u cilju optimizacije troškova, svrsishodno je da se njihova izrada odloži i prilagodi izmenama propisa, odnosno da se radi u isto vreme. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, tu je reč o promeni roka, odlaganju roka, ali iz drugačijeg razloga. Članom 77. stav 1. Zakona o javnoj svojini utvrđen je rok od tri godine od dana stupanja na snagu ovog zakona kojim AP i jedinica lokalne samouprave podnose zahtev za upis prava javne svojine, dok je članom 82. stav 3. istog zakona određen rok od tri godine od dana stupanja na snagu ovog zakona u kojem javna preduzeća, društva kapitala i njihova zavisna društva mogu podneti zahtev za upis prava svojine na nepokretnostima. Imajući u vidu da rokovi iz ovog zakona ističu 6. oktobra 2014. godine, kao i činjenicu da veliki broj navedenih subjekata nije podneo zahtev za upis prava svojine u javne evidencije u nepokretnostima i pravima na njima, neophodno je produženje ovih rokova. Jasnije razgraničenje i stavljanje u funkciju javne svojine jedan je od velikih problema koje Srbija nije rešila do danas. Pomeranje ovih rokova daje vremena, kako jedinicama lokalne samouprave i javnim preduzećima koja to još nisu uradila da podnesu zahteve, tako i Vladi Republike Srbije da sveobuhvatno istraži zašto je ovaj proces do sada tako sporo tekao i da li možda ima još načina da se pitanje efikasnijeg stavljanja u upotrebu javne svojine reši. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Ovim zakonom potvrdio se 25 sporazum o saradnji i uzajamnoj pomoći Srbije u carinskim pitanjima sa zemljama koje su Srbiji trgovinski partneri. Reč je o tipskom sporazumu kojim se stvara pravni okvir da carinski organi, država, strane ugovornice pruže jedni drugima administrativnu pomoć u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom zamoljene strane ugovornice. Cilj sporazuma o saradnji je predupređivanje i suzbijanje povreda carinskih i drugih propisa, suzbijanje krijumčarenja, olakšanja i ubrzanja robnog i putničkog prometa između dve zemlje i razmene iskustva u radu carinskih organa. U tom cilju sporazum predviđa sledeće oblike saradnje: uzajamno pružanje pomoći u sprečavanju istrazi kršenja carinskih, deviznih i spoljno-trgovinskih propisa, pružanje pomoći u davanju obaveštenja koja se koriste u svrhu suzbijanja krijumčarenja, preduzimanje mera za ostvarivanje saradnje u proučavanju, razradi i sprovođenju novih carinskih postupaka, obuci kadrova, razmeni stručnjaka, usklađivanje carinskih sistema, usavršavanje carinske tehnike i rešavanje problema nastalih u primeni carinskih propisa, preduzimanje mera za lakše i brže obavljanje putničkog i robnog prometa. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu projekat razvoja zdravstva Srbije između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Ovim zakonom potvrđuje se Sporazum o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj koji je potpisan 10. jula 2014. godine u Beogradu u originalu na engleskom jeziku. Članom 3. Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu predviđeno je da Republika Srbija može da se zaduži kod Međunarodne banke za obnovu i razvoj u iznosu do 40 miliona američkih dolara, a radi obezbeđivanja ovog drugog zajma. Iznos zajma u evrima određen je na osnovu kursnog odnosa između američkog dolara i evra na dan 31. decembra 2013. godine, poslednji dan meseca koji prethodi mesecu u kom su se održavali pregovori. Iznos zajma je definisan u iznosu od 29,1 milion evra. Republika Srbija uzima zajam po uslovima Međunarodne banke za obnovu i razvoj, a oni su u odnosu na komercijalne uslove naročito povoljni. Ti uslovi su period trajanja od 15 godina, grejs period od pet godina, kamatna stopa je šestomesečni euribor plus promenjiva kamatna marža koja trenutno iznosi 0,3%, pristupna naknada koja se plaća banci iznosi 0,25% od iznosa zajma. Republika Srbija će vratiti kredit u 20 uzastopnih polugodišnjih rata svakog 1. februara i 1. avgusta, a počevši od 1. avgusta 2019. godine. Projekat – Razvoj zdravstva Srbije broj 2, koji bi se finansirao iz sredstava ovog zajma, treba da doprinese unapređenju, efikasnosti i kvaliteta sistema javnog zdravlja Republike Srbije kroz nekoliko komponenti koje ću opisati malo kasnije. Naime, ukupna sredstva potrošena u zdravstvu čine oko 10,4% BDP Srbije, a javna potrošnja na zdravstvo po glavi stanovnika prosečno se uvećala za 130% između 2001. i 2011. godine. Od ključne je važnosti za Srbiju da poveća produktivnost svoje potrošnje u zdravstvu, posebno uzimajući u obzir fiskalna ograničenja i povećanu potražnju za zdravstvenim uslugama od strane populacije koja postaje sve starija. Radi rešavanja rastućeg tereta hroničnih ne zaraznih bolesti u ograničenom fiskalnom prostoru Srbija traži način za unapređenje pokrivenosti i kvaliteta u oblasti prevencije, promocije, skrininga i lečenja na nivou primarne zdravstvene zaštite, a istovremeno radi na unapređenju efikasnosti i kvaliteta zdravstvene zaštite na sekundarnom i tercijalnom nivou. U skladu sa gore navedenim predloženi projekat bi sadržao sledeće delove: deo jedan – unapređenje finansiranja zdravstva, deo dva – efikasna nabavka lekova i medicinskih sredstava, deo tri – jačanje kvaliteta pružanja usluga i deo četiri – nadzor, evaluacija i upravljanje projektom. Bolnice u Srbiji se trenutno plaćaju na osnovu istorijskih linijskih budžeta koji ne podstiču smanjenje troškova, niti efikasnu upotrebu sredstava. Republički fond za zdravstveno osiguranje, nadalje ću govoriti RFZO, je započeo tranziciju ka finansiranju kratkotrajne hospitalizacije zasnovane na aktivnostima, i to korišćenjem australijskog sistema dijagnostičkih srodnih grupa, a radi promovisanja veće efikasnosti u oblasti kratkotrajnog lečenja u bolnicama. Međutim, neophodno je uložiti još napora i resursa kako bi se sistem DSG prilagodio potrebama Srbije, i to izgradnja sistema izveštavanja i informacionih sistema i upravljanje kapacitetima kako bi se dijagnostički srodne grupe za kratkotrajno lečenje implementirale u većoj meri, jačanje kapaciteta i autonomije direktora bolnice kako bi mogli da odgovore na nove podsticaje. Mnogo toga ostaje da se uradi na jačanju podsticaja za efikasnost i kvalitet na nivou primarne zdravstvene zaštite, kako za individualne pružaoce usluga, tako i za domove zdravlja u celini, kao i na smanjenju nepotrebnih uputa na više nivoe zdravstvene zaštite. Deo drugi se odnosi na efikasne nabavke lekova i medicinske opreme. Troškovi za lekove trenutno čine 18% potrošnje u sektoru zdravstva i ubrzano rastu usled neefikasnosti decentralizovane nabavke većine lekova i medicinskih sredstava. Oko 80% budžeta RFZO za lekove se troši u nabavkama koje sprovode pojedinačne zdravstvene ustanove. Trenutno RFZO opredeljuje budžet pojedinačnim zdravstvenim ustanovama radi nabavke lekova i medicinskih sredstava, a ove ustanove zatim raspisuju tendere za nabavku lekova, od veledrogerija, a proizvođači lekova trenutno ne učestvuju direktno na javnim tenderima za nabavku lekova. Neto rezultat je velika varijabilnost cena. Srbija planira snižavanje cena kroz centralizovanu nabavku lekova za vanbolničko lečenje sa cenama koje će biti definisane konkurentno. Pored toga, nekoliko dodatnih reformi bi moglo povećati efikasnost kupovine lekova i prepisivanje recepata,uključujući usvajanje osnovne liste lekova koje finansira RFZO, zakonodavne promene kako bi se podstaklo prepisivanje recepataod strane lekara i izdavanje lekova od strane apotekara u skladu sa međunarodnim nezaštićenim imenom umesto zaštićenih imena proizvođača, i na kraju porevidiranje politika vezanih za plaćanje participacije i sisteme elektronske nabavke. Na kraju, govoriću još o delu tri ovog projekta, unapređenje kvaliteta zdravstvene zaštite i upravljanja učinkom. Uprkos naporima za unapređenje kvaliteta zdravstvene zaštite tokom prošle decenije, uključujući nacionalnu strategiju za unapređenje kvaliteta zdravstvene zaštite iz 2009. godine, kontinuirani nedostaci u kvalitetu mogu biti uočeni kroz rutinsku kontrolu hroničnih nezaraznih bolesti. S tim u vezi mogu biti korišćeni određeni mehanizmi za unapređenje kvaliteta zdravstvene zaštite, kao što su vodiči dobre kliničke prakse, klinički putevi, akreditacija zdravstvenih ustanova, i integrisano upravljanje informacijama kako bi se nadgledali standardi kvaliteta i pružila povratna informacija pružaocima usluga. Tekuće reforme u finansiranju i unapređenju kvaliteta su podržane kompjuterizacijom upravljanja informacijama u zdravstvenoj zaštiti. Ove reforme moraju biti institucionalizovane i produbljene kako bi omogućile veću upotrebu informacija, radi upravljanja učinkom, unapređenja efikasnosti i povećanja kvaliteta. Nacionalni okvir za medicinsku informatizaciju je razvijen i on pruža osnovnu regulativu i standarde za razvoj informacionih sistema na nivou primarne, sekundarne i tercijalne zdravstvene zaštite. Jedna od ključnih aktivnosti u okviru predloženog projekta bilo bi unapređenje kontrole kancera. Naime, kanceri predstavljaju jedan od glavnih uzročnika smrti u Srbiji sa ključnim faktorima rizika među kojima su pušenje i nepravilna ishrana. Vlada preduzima korake ka jačanju regulative vezane za duvan, a na primarnom nivou zdravstvene zaštite u planu su intervencije u cilju jačanja savetovališta o faktorima rizika i unapređenja skrininga kancera kako bi se povećalo rano otkrivanje. Rano otkriveni, neki kanceri mogu biti lečeni na nivo u primarne ili sekundarne zdravstvene zaštite, iako će unapređeni programi skrininga povećati broj uputa na tercijalni nivo zdravstvene zaštite. S tim u vezi, planirana je kupovina i instaliranje do pet linearnih akcelatora, zajedno za propratnom opremom i građevinskim radovima, kako bi se povećala pokrivenost i kvalitet lečenja zračnom terapijom, u specijalizovanim onkološkim centrima na tercijalnom nivou. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ovim putem vam zahvaljujem na pažnji i nadam se da ćemo imati konstruktivnu raspravu u načelu o zakonima o kojima sam upravo govorila.
Zahvaljujem. Da li reč žele izvestioci nadležnih odbora? Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, gospođo potpredsednice Vlade, na samom početku, prvo o Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini. Ono što bih rekao, a što ste i vi u uvodnom delu naglasili, produžetak roka koji smatram da je možda čak i neophodan. Zašto? Kada smo pre tri godine donosili zakon o javnoj svojini u ovom parlamentu, smatrali smo da su rokovo od tri godine realni, da ovaj veliki posao koji su pre svega trebale da odrade lokalne samouprave, gradovi, opštine i AP, da se već jednom za svagda popiše šta je to od javne svojine sa čime raspolažu, kako jedinice lokalne samouprave, tako i javna preduzeća, da je rok od tri godine sasvim dovoljan da se to uradi, danas vidimo da to nije bilo dovoljno. Zašto nije bilo dovoljno? Da li će produženi rok od dve godine biti dovoljan i da li će se možda desiti da neki drugi poslanici u ovom parlamentu i kada apsolutni rokovi prođu, a to su rokovi od deset godina, da ponovo dolazi do produžavanja ovih rokova? Ovo govorim zbog građana, vrlo je bitna tema. Zašto? Zato što ovde ne postoji odgovornost za one koji su nemarni i koji svoj posao nisu radili. Nažalost, imamo situaciju da je od 1945. godine po razno raznim osnovama, pre svega u lokalnim samoupravama nacionalizovano sve i svašta. Ta nacionalizacija je delimično vraćena, pre svega, što se tiče zemljišta, zakonima iz devedesetih godina. Međutim, u lokalnim samoupravama i tu postoji veliki problem, je reformom pravosuđa, komisije koje su postojale i koje su donosile rešenja o povraćaju zemlje, reformom sudstva iz 2008. godine prestale su de fakto da postoje. Zašto? Zato što su na čelu tih komisija koje su činili predstavnici, bio je jedan sudija iz osnovnih sudova iz te celine i predstavnici lokalnih samouprava i oni su na licu mesta sprovodili rešenja o povraćaju zemlje. Nažalost, imamo danas situaciju u Srbiji da se ta rešenja u ovom trenutku ne sprovode, da stotine hektara i hiljade hektara obradive zemlje su ljudi dobili, ali nisu rešenja pravosnažna. Sada imamo jednu potpuno neverovatnu situaciju. Ljudi su ušli u to zemljište, obrađuju ga, ne mogu da dobiju subvenciju od države, zato što se to zemljište ne vodi na njih. Lokalne samouprave ne mogu da ubiraju porez, jer je to zemljište na takav način potpuno beztitularan. Kada se obratimo Ministarstvu poljoprivrede, a vi ste sada resorni potpredsednik Vlade, zbog toga ovo i vama govorim, kada se obratimo oni jednostavno kažu da nisu nadležni, da je problem u sudstvu, da sudije za taj dodatni rad nisu plaćene i da oni to jednostavno ne žele da rade. Poučen tim iskustvom, bojim se da su ovi dodatni rokovi za upis javne svojine previše dugi, bojim se da lokalne samouprave neće ovaj posao na valjan način uraditi. Ovo govorim iz još jednog razloga, jer dolazim iz Topole, koja je nažalost nosila jedno veliko, da kažem, istorijsko breme, posle 1945. godine, čija jedna trećina opštine danas se vodi kao državna imovina, jer je u stvari jedna trećina. To je preko 6000 hektara zemljišta i da ne govorim o stotini i stotini objekata. Vodi se kao nacionalizovana imovina. Mi smo ispoštovali ovaj rok. Sve smo uredno potpisali i poslali Direkciji za imovinu Vlade Republike Srbije na kontrolu, da bi se već jednom prečišćen tekst toga šta je ono što će ostati imovina opštine i da opština prvi put posle 1945. godine može jasno da raspolaže, da zna šta je to što će biti njena javna svojina, šta je to što će imati javna preduzeća, ali bojim se da ako se ovi rokovi budu ovako nastavljali i ako se ovo bude produžavalo u nedogled, da ćemo svi zajedno imati oko ovoga velikih problema. Zbog toga vas molim, gospođo potpredsednice Vlade da založite i svoj lični autoritet da se ne čeka dve godine, nego da se jednostavno vidi koje su lokalne samouprave, koja su javna preduzeća ispoštovala ovaj rok, koja nisu da se bar javno žigošu, da građani Srbije znaju ko su ti, a to su sve državni organi, ko to ne poštuje. Vi kao resorni ministar za lokalnu samoupravu to možete jasno i javno da kažete i da ti jednostavno trpe određene konsekvence za svoj nerad, jer ako ovako budemo u isti koš stavljali i one koji rade i one koji ne rade, mi do rešenja, bojim se, da nikada nećemo doći. Što se tiče Predloga zakona o izmenama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, uvažena gospođo potpredsednice Vlade, na vašem mestu je sedeo gospodin Lazar Krstić, tada ministar finansija, kada smo prošli put razmatrali izmene ovog zakona. Ja sam, uz nekolicinu narodnih poslanika, i tada govorio, da je vrlo teško da se ispoštuju zakonske norme koje su date u starom Predlogu zakona i da jednostavno pravna, pre svega, velika pravna lica, tu govorim o velikim firmama, prilagode, pre svega, svoje programe, softere u svojim firmama, da bi ispoštovale da jednostavno poreske prijave daju samo u elektronskoj formi. Meni je drago i ovo je potrebno, za razliku od ovog prethodnog Predloga zakona, da se jednostavno ova situacija prilagodi vremenu i drago mi je da će porez na dobit pravnih lica, osim poreza na dobit, po odbitku u elektronskoj formi prijave biti od 1. aprila 2015. godine, godišnji porez na dohodak građana od 1. aprila 2015. godine, porez na dobit pravnih lica po odbitku od 1. januara 2016. godine, akcize od 1. januara takođe 2016. godine, porez na prihod od samostalnih delatnosti za preduzetnike koji vode poslovne knjige od 1. januara 2016. godine i porez na premije neživotnog osiguranja od 1. januara 2016. godine. Svi ostali poreski oblici od 1. januara 2017. godine. Ovo sam iščitao, pre svega, zbog građana, da bi građani jasno razumeli o rokovima, kada će da prijavljuju samo u elektronskom obliku. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, Drugi projekat razvoja zdravstva Srbije između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je težak 29 miliona i 100 hiljada evra, je nešto vrlo značajno i poslanička grupa NS će to apsolutno podržati u Danu za glasanje. Ovo je jedan vrlo povoljan zajam i imajući u vidu u kakvoj situaciji je trenutno naše zdravstvo, smatram da ga trebamo usvojiti i naravno primeniti što pre. Zbog javnosti Srbije, smatram da građani treba da znaju, da je period trajanja zajma 15 godina, grejs period je pet godina, kamatna stopa jeste šestomesečni euribor plus 0,45%. Pristupna naknada iznosi 0,25% od iznosa zajma, Republika Srbija preuzima obavezu da zajam vrati u 20 uzastopnih šestomesečnih rata, svakog 1. februara i 1. avgusta, počevši od 1. avgusta 2019. godine. Takođe, jako je dobro što smo kao zajmodavac dobili mogućnost da u svako doba od druge strane zatražimo bilo koju od mogućih varijanti, konverziju uslova zajma, kako bismo bili u situaciji da efikasnije upravljamo dugom. Ove promene se odnose na mogućnost zamene valute zajma, mogućnost konverzije fiksne i varijabilne kamatne stope itd. Sredstva odobrenog zajma treba da budu maksimalno iskorišćena u cilju unapređenja ukupnog sistema finansiranja zdravstva. Akcenat, ovom prilikom, stavlja se na poboljšanje kvaliteta zdravstvene zaštite i kliničke efikasnosti, posebno u oblasti prevencije, kontrole hroničnih bolesti, gde se prvenstveno misli na kancere svih vrsta. Zato je i jedna od najbitnijih stavki koja se ima u vidu, nabavka i instaliranje pet linearnih akcelatora zajedno sa pratećom opremom i građevinskim radovima, njihovo teritorijalno pozicioniranje koje će za rezultat imati adekvatnu pokrivenost i kvalitet lečenja obolelih zračnom terapijom. Takođe, osnovni naglasak će i dalje biti na prevenciji, skriningu i ranom otkrivanju kancera, kako bi se smanjio procenat umrlih od ovog oboljenja u odnosu na ukupan broj obolelih. Ovaj odnos nažalost u RS je trenutno izuzetno nepovoljan, posebno kada se uporedi sa podacima iz razvijenih države EU i SAD. Zato je izuzetno važno da deo sredstava zajma bude namenjen unapređenju opšte prevencije ove opake bolesti, kao i edukaciji i razvijanju svesti kod najširih slojeva stanovništva, a posebno kod pojedinih kritičnih grupa. Četvrta tačka u ovoj objedinjenoj raspravi je Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Vlade Republike Moldavije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Kao poslanik i poslanička grupa NS uvek ću podržati bilo koji sporazum koji se potpisuje sa nekom od zemalja, pre svega mislim na bilateralne sporazume, a imajući u vidu da smo i mi i Moldavija potpisnici CEFTA sporazuma, to automatski znači da možemo pre svega unaprediti naše ekonomske odnose. Zbog šire javnosti, prema podacima Privredne komore Srbije Moldavija u ukupnom izvozu Srbije za 2010. godinu zauzimala je skromno 56 mesto na izvoznoj, odnosno 48 mesto na uvoznoj strani. U 2011. godini ukupna robna razmena doživela je rast od 270% i iznosila je oko 75 miliona američkih dolara, dok je uzlazni trend robne razmene prema istom izvoru nastavljen i u prvoj polovini 2012. godine i iznosio je u povećanju nekih 28,5% više u odnosu na isti period prethodne godine. Pored poboljšanja robnog prometa obezbeđivanjem pravilne primene carinskih propisa osnovna ideja sporazuma jeste zajednička borba protiv krijumčarenja droge i drugih psihoaktivnih supstanci. Ono što bih takođe napomenuo da bi se realizovali i ostvarili navedeni ciljevi sporazum uređuje način na koji će realizacija međusobne saradnje carinskih organa dve države, pomoć, edukacija i sve ostalo, informacija itd, definisati. Naravno, još jednom da napomenem da treba podržati ove bilateralne sporazume. Moldavija je zemlja u našem neposrednom okruženju i svi ovi podaci koje sam isčitao, a to su podaci Privredne komore Srbije , pokazuju nam da je tu rast u svim oblastima vrlo moguća. Poslanička grupa NS je svesna važnosti i hitnosti rokova za usvajanje zakona iz tačaka 1. do 4. dnevnog reda. Glasaće jednoglasno za njih u Danu za glasanje. Hvala puno.
Reč ima Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Čudan mi je početak jesenjeg zasedanja. Umesto reformskih zakona, kako je obećano na početku mandata ove Skupštine, dobili smo dva zakona o izmenama i dopunama zakona sa ukupno pet članova koji se odnose na promenu roka važećih zakona, kao i jedno potvrđivanje zajma i jednog međunarodnog sporazuma o kome danas razgovaramo. Druga čudna stvar je što umesto ministra Dušana Vujovića, koji je bio određen da ispred Skupštine predstavi ove zakone, tu je danas potpredsednica Vlade, gospođa Kori Udovički koja je nama poslanicima ovde praktično pročitala nešto što stoji u pisanom obrazloženju svih ovih zakona. Mislim da to nije bilo potrebno. Pročitali smo svi izakone i obrazloženje i postavljaju se neka pitanja na koja očekujemo odgovore i nadam se da ćemo te odgovore dobiti. Da krenem ne onim redom kako je po dnevnom redu, ali onako kako je ministarka govorila. Ona je prvo govorila o Predlogu zakona o izmeni zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Zanimljivo je da smo o tom zakonu ovde raspravljali pre tri meseca, 1. jula 2014. godine, tada je bio ministar finansija, nadležni ministar, i on je govorio o važnosti ovog zakona i govorio je upravo o važnosti onih rokova koji se danas menjaju i pomeraju, neki za šest meseci, neki za godinu dana. Poslednji rok koji je bio za elektronske prijave, po tada usvojenom zakonu koji je predviđao do 1. oktobra 2015. godine samo u elektronskom obliku mogu da se podnose prijave, sada se pomera na 1. januar 2017. godine. Šta je ministar tada rekao? Kaže – drugi princip koji smo pratili u izmenama ovog zakona jesu procesno-tehničke promene, to je ono što život znači mnogima, jer to je način na koji se plaća porez, a poreska uprava prevashodno treba da bude servis građana jer je to šalter koji nijedan privredni subjekat, a de fakto ni jedan građanin ove zemlje ne može da zaobiđe. S jedne strane, imamo i dalje informatičko osavremenjivanje usluga poreskim obveznicima. Dakle, šta je cilj? Mi jurimo s jedne strane elektronsko podnošenje prijava, već je to urađeno sa objedinjenom naplatom koja je počela da funkcioniše i odlično funkcioniše od 1. marta ove godine, a to obuhvata otprilike 80% u smislu mase prihoda. Do 1. oktobra 2015. godine to će biti urađeno i za sve ostale vidove poreskih prihoda, te će se stvoriti prostor da se ukinu mnoga diskreciona prava. To je nešto što sam imao prilike da razgovaram u poslednjih nekoliko nedelja i sa paušalnim obveznicima, odnosno onima koji plaćaju porez paušalno, da se ukinu različiti diskrecioni faktori koje individualni poreski inspektor odnosno poreski službenik može da određuje na terenu, jel to samo po sebi smanjuje predvidivost poreskih obaveza, što je loše za poslovanje. Ministar finansija je ovo rekao 1. jula. Jeste da je to bilo kada je već bio dogovor da se on vrati u Mekenzi, već je znao tada da će napustiti Vladu Srbije, ali vi ste kao potpredsednica Vlade i drugi članovi Vlade glasali za ovaj zakon sa ovim rokovima. Znači, poslanici su za ove rokove glasali pre tri meseca, a sada dobijamo nove rokove. A obrazloženje je sledeće, a i vi ste ga rekli u jednoj rečenici – Vlada će u narednom periodu predložiti Skupštini usvajanje određenih poreskih zakona, pa je potrebno obezbediti dovoljno vremena za prilagođavanje informatičkih sistema i poreskih obveznika i poreske uprave rešenjima koja će biti sadržana u tim zakonima. Kojih poreski zakoni? Koja rešenja? O tome želimo da razgovaramo i da čujemo taj odgovor. Šta to Vlada planira zbog čega se pomeraju ovi rokovi? Nije dovoljno reći – određenih poreskih zakona. Izvinite, to ne znači ništa. Ministar Krstić je tada isto rekao – Vezano za to je način na koji možemo da merimo učinkovitost ovog zakona u nekom budućem periodu, pored, naravno, sive ekonomije, ne zavisi samo od zakona, već prevashodno od implementacije, jeste činjenica da smo mi na 161. mestu od 189 zemalja po troškovima administriranja poreza. Dakle, u smislu vremena i novca koji je potreban od strane poreskih obveznika koji se na to troše, 161. od 189 zemalja. Ove izmene, upravo na ovim rang listama konkurentnosti će učiniti da svoj položaj poboljšamo. Kako će produžavanje ovih rokova sada uticati na te liste? Da li će se taj položaj poboljšati ili će se pogoršati? Mislimo da je ovo neozbiljno i da ne možete da dolazite u ovu Skupštinu sa ovakvim obrazloženjem za usvajanje ovih zakona, bez da se tačno kaže šta će se to promeniti, kakve će to tačno efekte da ima, zašto do sada to nije urađeno? Nemojte dovoditi poslanike u nezgodnu situaciju da za manje od 100 dana menjaju odluku, zakon, ono što su izglasali pre tri meseca, da sada moraju da glasaju za neke druge rokove, bez jasnog obrazloženja zašto se to radi. Po važećem zakonu, rok je stupio danas za podnošenje prijava na porez na dobit pravnih lica. Znači, od danas se važi da samo u elektronskom obliku može da se podnese prijava. Ovaj zakon neće biti usvojen danas, već za nekoliko dana i vi ostavljate pravnu prazninu. Nekoliko dana ne znamo koji rok važi i na koji način će u narednih nekoliko dana moći da se podnosi ova prijava. To vam je manir. Već nekoliko zakona koje smo raspravljali u avgustu i septembru mesecu su bili zakoni za pomeranje nekih rokova, rokova koji su već istekli. Kada smo govorili o zdravstvenom osiguranju i zdravstvenim knjižicama, raspravljali smo u septembru o roku koji je istekao u avgustu. Sada raspravljamo o roku koji je istekao danas i zakon i ako se usvoji, dok stupi na snagu danom objavljivanja u službenom glasniku, to je bar još dva-tri dana. To sigurno ne doprinosi boljim uslovima poslovanja i privlačenju investicija, jer, ko će da dođe u ovu zemlju ako ne zna koji zakoni važe i kada će se promeniti? Mislim da problem koji imamo sa budžetom nije posledica, što ponavljaju svi kao papagaji, prethodne Vlade, ne znam na koju se to prethodnu Vladu odnosi, jer ova Vlada i ove stranke su već dve i po godine na vlasti pa mislim da treba da se razgovara o tome šta su efekti delovanja te Vlade a ne nekih vlada koje su bile pre nje. Ali, doći ćemo i na to kada dođe rasprava o rebalansu budžeta. Da se vratimo na ove preostale zakone o kojima danas raspravljamo. Zakon o izmenama Zakona o javnoj svojini. Pomera se rok koji su lokalne samouprave, Autonomna Pokrajina i javna preduzeća imali od tri godine da se upišu na nepokretnosti, za još dve godine. Taj rok ističe 6. oktobra. Ako usvojimo po planu kako je ova Skupština zamislila da radi, tu nećemo prebaciti rok, neće biti pravne praznine, usvojićemo ove izmene do petka. Ali, slažem se sa argumentima koje je kolega Jovanović dao, da je taj rok od dodatne dve godine predugačak. Mi smo podneli amandmane da se taj rok smanji na četiri godine, odnosno na još godinu dana da se da lokalnim samoupravama. Vaša rečenica da se daje dodatni rok lokalnim samoupravama da to urade u narednom periodu nije dovoljna. Mene zanima koliki je broj subjekata koji su to uradili a koliki je broj subjekata koji nisu uradili? Jedino tako možemo da razgovaramo. Ovako, doći ćemo u situaciju da možda za dve godine ponovo dajemo neki rok, jer ponovo neko nešto neće uraditi. Ovo pokazuje jedan nemar i neozbiljnost državne administracije, kako na republičkom, tako i na lokalnom nivou i voleo bih da čujem o kojem broju subjekata koji nisu ovo uradili se radi. Koji su to subjekti i koja je šteta zbog toga što to nije urađeno? Slažemo se da je važno bilo da se konačno omogući, u skladu sa Ustavom, AP i lokalnim samoupravama da se upišu kao vlasnici na imovinu koju koriste i bilo je vrlo važno, kada se pre tri godine donosio taj zakon, nisu tada poslanici vladajuće većine u najvećem broju glasali za taj zakon ali su već dve godine, negde više, negde manje, što rezultat izbora, što rezultat prekomponovanja, na vlasti u većini opština i lokalnih samouprava i zanima me zašto ovaj posao nije završen i gde je završen a gde nije? Najveći deo svog izlaganja ministarka je potrošila čitajući obrazloženje Zakona o potvrđivanju zajma između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj vezano za zdravstvo. To je dobro. Ono što se postavlja kao pitanje kada se donosi jedan zakon koji kaže da je to zajam za drugi projekat razvoja zdravstva u Srbiji, logično je pitanje – a šta je bilo sa prvim projektom, kakvi su rezultati prvog projekta? Toga nema u ovom zakonu. Nema ni u obrazloženju. Nadao sam se da ću nešto čuti o tome, ali nisam čuo ništa. Čuo sam ono što piše u obrazloženju. Nikakvu novu informaciju nisam dobio. Da je tu gospodin Dušan Vujović, barem bismo mogli da čujemo da li su sva sredstva povučena i potrošena za taj prvi projekat onako kako je trebalo, a možda bi ministar zdravstva takođe trebalo da bude tu i da nam obrazloži koji su efekti tog prvog projekta i da znamo zašto će ovih 29, odnosno na kakav efekat računamo od ovih 29 miliona evra kojima će se dodatno Republika Srbija zadužiti. Naravno, opet se postavlja pitanje koliko će se još ova država zaduživati, kada će taj dug konačno krenuti da se smanjuje? Fiskalni savet je danas izneo svoje podatke da je dug 22,4 milijarde evra, da je to 71,5% ili 72% bruto nacionalnog dohotka. Zakonska granica je 45% i to, vidim, nikom ne smeta već dve godine. Granica u Evropi prihvatljiva je 60%. Mi smo sada na 72% ili 68%, kako kaže Ministarstvo finansija, ali do kraja godine i jedni i drugi predviđaju da će taj dug i taj procenat da raste i da će rasti naredne godine i da ove godine imamo pad bruto nacionalnog dohotka, da će sledeće godine u najboljem slučaju biti nula, a bolji život se obećava za 2016. godinu. Da li država može da izdrži dodatno zaduženje svako, pa i ovo, iako je ovo, verujem, dobar zajam i potreban zajam da bi se unapredilo zdravstvo u našoj državi, koje je u izuzetno teškoj situaciji? Poslednji Sporazum sa Republikom Moldavijom o carinskoj uniji jeste jedan tehnički sporazum, o njemu se u ovoj Skupštini uglavnom nije raspravljalo, pa nemam ni ja šta da dodam. Mogu samo da zaključim da naša poslanička grupa ne može da podrži zakone kojima se pomeraju neki rokovi u trenutku kada su ti rokovi već istekli ili ističu za koji dan, da ne možemo da podržimo raspravu o zajmu a da ne znamo koji su efekti prethodnog zajma, kada tu nije ministar finansija da nam obrazloži stvari. Verujem da on ima i drugih obaveza, ali ova sednica je bila planirana nekoliko dana unapred i mislim da je on morao danas da bude ovde, jer od ova četiri zakona, sva četiri zakona su njegova, u sva četiri je on bio određen kao predlagač i mislimo da iz svih tih razloga mi nećemo podržati ove zakone kada se bude o njima glasalo. Pozivam, ponavljam još jednom, kolega Jovanović je rekao da smatra da je ovaj rok dug, evo, mi smo mu dali priliku da glasa i za naše amandmane, smanjimo ovaj rok u izmenama Zakona o javnoj svojini. Pozivamo njega i ostale poslanike da glasaju, da skratimo taj rok i da time nateramo lokalne samouprave, administraciju lokalnih samouprava, administraciju AP da ozbiljnije rade svoj posao i da završe taj posao koji se od njih očekuje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala predsednice, uvažena ministarko, predstavnici ministarstva, poslanička grupa SPS, to ću odmah i na početku istaći, u danu za glasanje podržaće kompletan set predloga zakonskih akata o kojima danas raspravljamo. Na samom početku ću govoriti u najvećoj meri i ukazati na ono što smatramo da je obavezno da se ukaže, a to su odredbe Zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnoj svojini. Kada sam rekao da ćemo podržati ovaj set zakona, moram odmah da istaknem da to SPS nimalo ne relaksira. Ne relaksira ni kao ozbiljnog političkog činioca, ne relaksira ni kao deo vlasti, ne relaksira ni kao odgovorne i najodgovornije ljude u Vladi ispred SPS, ne relaksira ni kao delove zakonodavnog procesa imajući u vidu da je Zakon o javnoj svojini donet još 2011. godine. Zašto ovo govorim? Upravo ovo pitanje koje se prožima kroz ceo tekst zakona. Gospođo ministarka, nije jasno ako smo već jednom prihvatili odlaganje početka procesa podnošenja zahteva za upis prava svojine u korist lokalnih samouprava i javnih preduzeća, zbog čega se to čini ponovo? Zbog čega javna preduzeća, zbog čega lokalne samouprave, odnosno opštine i gradovi to nisu učinili do danas? Zbog čega, ukoliko je sam tekst zakona nametao takvu obavezu? Moram da podsetim da je upravo osnovni smisao zakona bio ono što je Rezolucija o zakonodavnom procesu definisala, a to je usklađivanje zakonodavstva Republike Srbije sa zakonodavstvom EU. Da bi postali član EU jedan od fundamentalnih zakona je bio Zakon o javnoj svojini i zato smo ga i doneli. To je dobro i dobro je što je SPS participirala u tome imajući u vidu da smo u značajnoj meri shvatili obavezu države prema EU i putu ka EU. Ono što je još značajnije jeste što poslanička grupa SPS afirmiše sve vreme, a to je veoma jasno razgraničenje prava svojine Republike Srbije u odnosu na pravo svojine lokalnih samouprava, gradova i opština i u odnosu na pravo svojine javnih preduzeća i ustanova. Ako je zakon već definisao po automatizmu da se samim stupanjem zakona na snagu priznaje pravo svojine kako Republici Srbiji tako i AP, tako i lokalnim samoupravama, opštinama i gradovima, tako i preduzećima, šta je to sprečavalo sve one koji su navedeni, koji su legitimisani kao nosioci prava svojine da to prave svojine i upišu? Za građane Srbije je savršeno jasno da se radi samo o tehničkim pitanjima i tehničkim razlozima. Šta je to sprečavalo do sada da se podnese jedan običan zahtev za upis prava svojine u korist lokalnih samouprava i svih ovih koji su ovde legitimisani? Nemojmo zaboraviti još nešto što je u ovom zakonu veoma jasno definisano, a to je da pored ostalih razloga koji nisu sprečavali bilo koga da upiše pravo svojine postoji jedan razlog koji je po meni veoma značajan. Nije bilo nikakvih tereta, niko nije bio opterećen da upiše pravo svojine. Upis prava svojine nije promet nepokretnosti, ne podleže fiskalnim obavezama. Zbog čega onda taj upis nije izvršen do sada? Moram da podsetim radi građana Republike Srbije, u ime SPS da je ovaj zakon definisao tri oblika svojine, državnu, pokrajinsku i opštinsku. Ovim zakonom su stavljeni van snage, odnosno donošenjem ovog zakona su prestali da važe prevaziđeni zakoni, a to su Zakon o imovini SRJ, Zakon o sredstvima u svojini Republike Srbije. Dakle, mi smo raskrstili sa jednom prevaziđenom zakonodavnom regulativom i došli do jednog modernog zakona koji je u praksi ostao ne primenjen. Odgovornost za tako nešto mora da se snosi. Ne govorim ni u kom slučaju da mi u poslaničkoj grupi SPS tražimo disciplinovanje, ali nekakvi mehanizmi postojanja odgovornosti i pozivanje na odgovornost su morali i do sada da se uspostave. Nažalost, nisu uspostavljeni. Zbog toga nije isključeno da je došlo i do štetnih posledica jer namena stvari u javnoj svojini se pre svega određuje zakonom, ali se isto tako odlukom nadležnog organa, pre svega organom lokalne samouprave određuje na koji način će se ta namena materijalizovati, koliko će biti u korist lokalnih samouprava ili javnih preduzeća. Mi u poslaničkoj grupi SPS postavljamo pitanje – a koja je to lokalna samouprava donela do sada takvu odluku? Nije ni jedna, zbog toga što ni jedna nije ni izvršila upis prava svojine, a dok se ne izvrši upis prava svojine nije ni moguće doneti odluku o nameni. Ako nisam vlasnik nečega, na koji ću način moći da određujem bilo kakvu namenu toga čega nisam vlasnik, jer bih nezakonito raspolagao nekom tuđom imovinom. Ono što je za SPS jako važno, mislimo da je vreme da se rokovi koji se definišu zakonom poštuju, da se osnovna suština i smisao zakona u praktičnoj primeni materijalizuje na najbolje mogući način. Ovaj zakon je za to dao prostora. Mi smo ponosni na to što smo učestvovali u njegovom izglasavanju, odnosno usvajanju. Ovaj zakon je jasno propisao šta je to predmet javne svojine, da su prirodna bogatstva u isključivoj svojini Republike Srbije, da Republika Srbija dozvoljava da ono što je u njenoj svojini, može preneti na korišćenje drugima, da drugi od tog korišćenja mogu ostvarivati pravo na određenu naknadu. Gospođo ministarka, u ime nas socijalista, postavljam pitanje, a gde je ta naknada ostvarena? Na kom nivou? Koja je to lokalna samouprava do sada donela odluku o naplati bilo čega što je mogla dobiti, a nije dobila na korišćenje zbog neprimenjivanja odredaba ovog zakona? Za Socijalističku partiju Srbije nikad nije bio problem da o činjenicama govori činjenično i nikad nije bio problem da stvari nazovemo pravim imenom. To činimo i sada. Nebitno je to da li će to učiniti Neđo Jovanović, ili bilo ko drugi iz poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, ali je jako važno da se zna da mi imamo i te kako veliku obavezu prema građanima Republike Srbije da građani osete da se zakoni ne mogu tretirati kao mrtvo slovo na papiru. Zakon o javnoj svojini je, do sada u svom tekstu, u svom smislu, u svom tumačenju bio jedan od najboljih zakona i ostao neprimenjiv. To ispred Socijalističke partije Srbije, ukazujem kao jedan veliki problem i mi ćemo na taj problem uvek reagovati i nikada taj problem nećemo ni mistifikovati, niti rešenja tog problema gurati pod tepih. Stvari u javnoj svojini koje koriste organi i organizacije Republike Srbije, autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave su, između ostalog, nepokretne i pokretne stvari i druga imovinska prava. Gde smo do sada došli? Do evidencije upravo ovih stvari na koje ukazujem, a koja, s obzirom na nadležnost lokalnih samouprava treba da budu sa korišćenjem od strane lokalnih samouprava, gde je to evidentirano. Nije sramota reći da sam ja upravo predstavnike lokalne samouprave u Užicu pitao – zbog čega nije podnet zahtev? Pitao sam direktore javnih preduzeća – šta se čekalo do sada, da li ste upoznati sa odredbama Zakona o javnoj svojini, bez obzira na to kojoj stranci pripadaju, da li su pripadnici vladajućih stranaka ili opozicionih. Odgovorili su mi na način koji sam očekivao, ako koji je za mene veoma opterećujući, a naročito opterećujući za Socijalističku partiju Srbije, a to je da nismo znali da to tako treba da se radi, niko nam na to nije ukazao. Za to ne postoji mogućnost da se bilo ko abolira, da se na bilo koji način taj problem ne rešava. Sledeći problem zbog čega smo protiv produženja rokova za dalje, jer ćemo nesumnjivo glasati, kao što sam rekao za ove izmene Zakona, ali sam uveren i poslednji put i uveren sam da je i Vlada to prepoznala, pre svega imajući u vidu činjenicu da u Vladi stoje i odgovorni ljudi ispred Socijalističke partije Srbije, kao što su bili i kada je izglasan ovaj zakon 2011. godine, kao što su bili i kada smo produžili prvi put rok 2013. godine, tako i sada smatramo da više ne možemo činiti bilo šta, što podrazumeva kompromise sa neprimenjivanjem zakona. Kompromisi u tom smislu ne postoje, a tolerancija je nulta. Ono što je važno istaći da ne smemo dozvoliti da se gube ulaganja. Podsetiću na odredbe Zakona gde se kaže – Republika Srbija, autonomna pokrajina i jedinica lokalne samouprave mogu sredstva u javnoj svojini ulagati u kapital javnih preduzeća i društva kapitala. Gde je to bilo? Gde je došlo do toga da se kapitaluzuje ono što već imaju određena javna preduzeća, ono što već imaju društva kapitala? Socijalističkoj partiji Srbije to nije poznato. Takođe je u ovom zakonu definisano da oni koji su legitimisani kao vlasnici odredbama Zakona o javnoj svojini, mogu biti i suvlasnici. Mogu imati oblike partnerstva. Može postojati pravo susvojine između donosilaca javne svojine, fizičkih lica, privatnih preduzeća, preduzetnika, itd. Gde je to do sada na teritoriji Republike Srbije učinjeno da znamo, da imamo evidenciju da postoji suvlasništvo, da se iz tog suvlasništva i partnerstva ostvaruje određena korist za lokalnu samoupravu. Koliko ja znam, takvu evidenciju Vlada Republike Srbije nije dobila. Na kraju, kada govorim o ovom zakonu, pošto ću se kratko osvrnuti na odredbe Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, moram da istaknem da je Vlada Republike Srbije učinila mnogo. Učinila je mnogo donošenjem ovog zakona, učinila je mnogo davanjem mogućnosti produženjem roka da se oni koji tu obavezu, a ne pravo, ponoviću obavezu, a ne pravo imaju, da tu obavezu konačno ispoštuju, ali, za neispunjenje bilo kakve obaveze mora postojati određeni stepen odgovornosti. Socijalistička partija Srbije neće ukazivati na sankcije, niti traži sankcionisanje, ali odgovornost mora da postoji. Ono što bi u Vladi, kao sugestija ispred poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije moglo da se uradi, to je konačno prikupljanje podataka od jedinica lokalne samouprave, šta je to do sada upisano, u kom obimu, gde nije upisano ništa što se tiče javne svojine i da svaka od jedinica lokalnih samouprava, odnosno javnih preduzeća da obrazloženje zbog čega to do sada nije urađeno. Bez toga nema bilo kakve odgovornosti, bilo kakvog stepena odgovornosti. Što se tiče odredaba Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, nesumnjivo je da su ove izmene i dopune Zakona neophodne. Neću se u potpunosti usaglasiti sa kritikama koje su danas ovde iznete, zato što fiskalnih proces, proces prikupljanja poreza, naplate, a i ustrojstvo upravo onoga što podrazumeva sve što ima karakter fiskalnosti mora da bude ustrojeno i ovi rokovi su morali biti produženi upravo kako se ne bi pojavile štetne posledice po poreski sistem Republike Srbije i mi socijalistički kao odgovorni i političari, i funkcioneri, i državni činovnici, i ljudi koji sede u Vladi zajedno sa ostalim članovima Vlade, smatramo da građani Srbije moraju na taj način biti zaštićeni. Zbog toga ponavljam, ovaj korpus zakona od strane Socijalističke partije Srbije će biti podržan i mi ćemo u danu za glasanje i podržati i glasati za ove predloge zakona. Hvala vam.
Da li se još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika javlja? Borislav Stefanović, izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, uvažena ministarka Udovički, drage kolege, da pokušamo da govorimo o ovim predlozima zakona malo jasnije, i rekao bih sa jasnom i političkom podlogom zašto se ovo i na ovaj način radi u ovom trenutku, mada ne bih upotrebio sintagmu uvaženog kolege činjenično o činjenicama pošto ne znam šta to znači, ali ću svakako reći da u okviru celokupnog utiska nedelje koji imam, ovo je jedan od utisaka nedelje koji se ponovo kao i drugi utisci nedelje donosi u poslednjem roku, uvek nekako dan ranije i jako loše za izvesnost poslovanja, što je svakako utisak nedelje. Dakle, u Predlogu zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini, čini mi se da je poenta da je ovo potpuno nepotrebno da imamo tri ministra, tri probijanja rokova, dakle, tri ministra, tri roka, kao i oko ovog Zakona o poreskoj administraciji tri ministra, tri roka, sve u poslednjem momentu, sve bez ikakvog jasnog ispravnog obrazloženja, sve bez ikakvog pravog razloga. Dakle, potpuno razgolićujete vašu nekompetentnost kao Vlada. Nije vam bilo dovoljno, tri puta ste pomerali rok, ne samo u ovom zakonu nego i u drugima i ponovo dolazite u Skupštinu u poslednjem momentu to da uradite. Mislim da kao Narodna skupština zaslužujemo precizan, argumentovan odgovor koji će pospešiti utisak nedelje koji pravite stalno. Dakle, u okviru tog utiska nedelje, ja moram da kažem da je već regulisano šta se dešava kada se probiju rokovi u okviru ovog zakona, u okviru utiska nedelje. Dakle, ovi rokovi se već drugi put pomeraju i vi faktički ukidate zakon, kao što ste ukinuli „Utisak nedelje“ i nesposobnost i nemar ove Vlade i lokalnih samouprava se ovim prikriva i pomera za još dve godine. Sve ovo radite drugi put. Vi ste glasali za ove rokove, vi ste ih propisali, pa ih vi i gazite, drugi put. Dakle, nije mi jasno zašto i koja je svrha uopšte donošenja zakona sa određenim rokom ako svi znamo da ćete da ih pogazite i da tu stvar prosto ignorišete? Zašto se mi skupljamo u poslednjem momentu da vama damo dodatni rok? Zato što vaša Vlada za dve godine nije uspela da primeni zakon da lokalne samouprave, pokrajinu, javna preduzeća natera da izvrše svoju zakonsku obavezu, a zakon propisuje šta se dešava ukoliko oni to urade, ne urade, pardon. Zašto onda ponovo probijamo ovaj rok? Zašto im dajete još dve godine? Zašto im ne date još šest meseci? Dakle, to mi nije jasno. Izmena Predloga zakona o izmeni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, pomeranje roka za početak primene elektronske prijave i naplate poreza direktnoj je vezi, poštovane kolege, sa haosom u poreskoj upravi Srbije, sa potpunim haosom i raspadom. Koliko ste, tri direktora promenili ili dva? Dva direktora koji su dali ostavke u poslednjih godinu dana doveli su ljude iz BIA da nam vode poresku upravu, koji su potpuno nestručni, nekompetentni da to vode i oni uništavaju sistem. (Vladimir Đukanović, s mesta: Rade odlično.) Molim vas bez dobacivanja. U okviru tog utiska nedelje jedini efikasan način borbe protiv sive ekonomije je prelazak na elektronsku prijavu i naplatu, tu se svi slažemo. To je po sadašnjem zakonu planirano za većinu poreskih obveznika od 1. januara 2015. godine za porez na dohodak građana od 1. aprila, jer se on i onako primenjuje u maju, samo u maju. Posle toga ostaju samo neki manji poreski oblici koji će se uvesti u sistem do oktobra 2015. godine. Međutim, ovim izmenama se sve to pomera za 2016, odnosno 2017. godinu što je potpuno neprihvatljivo i skandalozno. To pokazuje nesposobnost i verovatno nedostatak interesa da se plaćanje poreza uvede u legalne tokove i to pokazuje šta vi mislite o borbi protiv sive ekonomije i šta vi mislite o naplati poreza i šta vi mislite o tom utisku nedelje koji pravite, i u okviru kog utiska nedelje tajkuni koji su vama bliski i dalje ne plaćaju porez. To između ostalog ovo pokazuje. Ne postoji ni jedan razlog da se ovo ne uvede što pre, pogotovo što je u tehničkom smislu stvar potpuno spremna za primenu, potpuno spremna, tvrdim to, i mislim da treba svega nekoliko meseci eventualno da se sistem koji već postoji pusti u rad već od marta 2014. godine, svi doprinosi i porezi na zarade zaposlenih prijavljuju se elektronski. Moj predlog je da se ukoliko je potrebno rokovi maksimalno pomere za par meseci i ni dana više. Inače, na stranu i to što su u poreskoj upravi obuku mahom prošli ljudi koji su zaposleni na ugovor. I šta ćemo sad? Sad treba smanjiti broj zaposlenih, treba smanjiti plate, treba smanjiti penzije, treba štedeti, doduše neki ne moraju da štede, treba puno toga napraviti u ovoj državi. Poreska uprava kao kičma funkcionisanja države Srbije ne funkcioniše. Ne funkcioniše. Naplata poreza vrlo malo. Podigli ste poreze, a prihodna strana budžeta nikada niža. Niko to da mi objasni od vas. Nema ministra Vujovića da ga to pitam, ja ne pitam vas lično uvažena ministarka, ali pošto ministar Vujović nije tu ja pitam vas kao predstavnika Vlade. Ne mogu to da razumem uopšte. Sve je spremno za elektronsku prijavu poreza, ali se opet odlaže, a oni koji su prošli obuku su mahom na ugovor, pa će možda ostati bez posla, osim ako su članovi vladajuće stranke. Dakle, da se vratim na Zakon o javnoj svojini, smatramo da je zakon stupio na snagu oktobra 2011. godine. Dat je rok od tri godine pokrajini, lokalnim samoupravama i javnim preduzećima, da podnesu zahtev za upis prava svojine na nepokretnosti koje im po zakonu pripadaju. Ukoliko to ne urade u propisanom roku nadležni organ će po službenoj dužnosti kao nosioca javne svojine upisati Republiku Srbiju za zadržavanje postojećeg prava korišćenja od strane lokalne samouprave, javnih preduzeća, autonomne pokrajine. Ovaj dodatni rok koji je od sedam godina u kome AP i lokalne samouprave mogu da podnesu zahtev za upis prava svojine ukoliko u tom roku to ne urade, brisaće se i pravo korišćenja nad tom imovinom. Dakle, ukupan rok koji je dat za lokalne samouprave, javna preduzeća, da podnesu zahtev je 10 godina. Deset godina, te ne postoji ni jedan razlog da se menja član 77. stav 1. Dakle, meni nije jasno zašto niste bili u stanju, zašto niste hteli ili niste znali, ili ste se bavili drugim stvarima, zašto ova Vlada to nije uspela da sprovede, evo dve i nešto godine? Normalno je da dođete i da tražite produženje roka poslednji dan. Šta sada da radimo? O kakvoj zakonitosti, o kakvoj sigurnosti, o kakvim reformama onda pričamo? Gde je tu izvesnost? Da li znaju uvaženi poslanici da smo mi jedina država u Evropi u kojoj jedinice lokalne samouprave, javna preduzeća nemaju, nisu titulari svoje svojine, nisu upisani? Jedini smo. Mi smo među najsiromašnijim državama u Evropi. Ne razumem, kao mislite da svi, apsolutno ovde u ovoj Skupštini, uz ogromno poštovanje koje imam prema kolegama, bez obzira iz koje su partije, provedemo ovo vreme danas u čitanju obrazloženja oko nečega što dubinski nosi klicu, po meni, ili nesposobnosti ili zanemarivanja ili potpunom gledanju u nekom desetom pravcu, jer, Bože moj, ko će sada time da se bavi. Recimo, jedan od ljudi iz Vlade koji treba time da se bavi nije ovde prisutan. Ne krivim ni uvaženu predsednicu Skupštine, niti bilo koga drugog, mi smo dobili ove predloge iz Vlade, ali molim vas, pitam vas retorički, nikoga ne vređam, na šta ovo liči, ljudi? Dokle da dobijamo predloge u poslednjem momentu, bez ikakvog pravog obrazloženja, osim da mora zbog nekih poreskih zakona, ovo sada, eto, Bože moj, moramo malo da produžimo rok? Ponovo produžavate rok. Dakle, celokupan utisak nedelje, osim onih nemilih događaja na ulici, jeste da vi nama dajete ove zakone danas da mi o njima raspravljamo zato što nije Vlada bila u stanju da sprovede svoje sopstvene rokove. To je odlika ove vlasti, ovog režima, između ostalog – ja postavljam rokove, ja sam sudija, ja sam kadija, kod mene je i pogača i nož i slična poređenja i narodne umotvorine i ja odlučujem kada ću da produžim i ja odlučujem kada ću da kršim i ja odlučujem kada neću da primenjujem, sve odlučujem ja. Tako je pisao uvaženi autor u jednim dnevnim novinama. Taj ja znamo ko je i ne mrzimo ga. Podvlačim – ne mrzimo ga. Vraćam se na temu. Dakle, ne shvatam, vrlo konkretno pitanje, zašto se još dodatni rok stavlja? Koje su to lokalne samouprave koje to nisu izvršile, koja javna preduzeća to nisu sprovela? Zašto nisu uspeli to da urade? Koje su to prepreke bile? Kako je moguće da se to ne radi? Mogli ste, recimo, za primenu ovog zakona da napravite nešto što mi se čini da je u maniru ovog režima – kancelariju za primenu dodatnih propusta u okviru poštovanja rokova. Napravite novu kancelariju, sa nekim novim Markom Blagojevićem, pa će onda ministri da se svađaju ko je tu kompetentan, ko nije, ko je šta uradio, a lepo smo vas upozorili na vreme da to, ljudi, ne radite. Nećete vi nas da slušate. Nećete zato što smo nebitna, mala, kako kažete, opoziciona stranka, neprijatelji Srbije. Lepo pokušavamo nešto u opštem dobru da ukažemo i kroz amandmanski proces. Molimo, tražimo od većine da podrže ovo. Nije potrebno ovolike rokove stavljati, uvažene kolege. Dokažite nam da jeste. Koji je to predsednik opštine koji nije to uspeo da uradi do sada. Kažite ime i prezime. Neka je i iz DS, nas je i onako malo na vlasti po opštinama. Neka kaže bilo ko. Da li je možda Mesko iz Leskovca, da li je neko drugi? Da li je ovaj što struju nije platio pa je Niš u mraku? Utisak nedelje je da vi prosto lutate, da čekamo rebalans, da čekamo ozbiljne zakone i ponovo dobijamo produženje roka. Taj utisak nedelje, uz onaj koji ste ukinuli, je nemoguće objasniti. Zato ja tražim od predstavnika Vlade da u okviru svojih ovlašćenja i svog znanja, koje ja ne dovodim pod znak pitanja u ovom trenutku, odgovore na ove, čini mi se, konkretne stvari koje smo izneli i koje, čini nam se, bacaju senku ne na jedan tehnički akt kojim se upodobljavaju rokovi, nego bacaju senku na vašu endemsku nestručnost, nesposobnost, sporost, nemogućnost da vidite gde Srbija ide, u kom pravcu, osim ako vam to ne kaže ja i ako to ja u okviru celokupnog utiska nedelje ne bude iznad svakog od nas, a kada i dođe na naša vrata, onda ćete kasno da se setite da imate integritet. Apelujem da to učinite sada, da se ne bi svi zajedno kajali posle. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, volim kada su neke od mojih kolega nadahnute, kada ili brane ili napadaju zakone. Mogu da kažem da su u prethodnih dvadesetak minuta moje kolege u nekom delu bile čak i u pravu. Znate, kada smo mi iz SNS ulazili u Vladu Republike Srbije pre tačno 26 meseci, znali smo da je situacija u državi loša, znali smo da ne valja, znali smo da ima veliki broj nezaposlenih, znali smo da ima nisku produktivnost privreda, znali smo za veliki javni dug, ali nismo znali razmere koliko je to dobro urađeno do 2012. godine, tako da je utisak ne nedelje, nego utisak decenije kakvu razorenu državnu upravu imamo, koliko je ta državna uprava skupa i koliko je neefikasna. Gle čuda, ta državna uprava je baš počela da se razmnožava 2001. godine, tako da sada u državnoj upravi imamo veliki broj ljudi koji ne dolazi na posao a prima platu, veliki broj mangupa koji pljačkaju građane zato što primaju platu a ništa ne rade, pa čak i na posao ne dolaze i veliki broj nestručnih ljudi koji ne znaju ni šta im je posao. Zašto? Zato što možda neki dovode direktore da budu iz BIA-e, a neki su dovodili mangupe sa ulice i davali im velike plate u državnom aparatu. Sada se čude što nam je državni aparat neefikasan, pa im je ministar možda za to kriv. Kada bi ministar trebao da rešava taj problem, a krivi su i predsednik Vlade i ministar, jer kada bi rešavali taj problem kako treba, ovde bi DS i njen klon, neka druga stranka, pravili mitinge kako se neko stranački obračunava sa zaposlenima u državnoj upravi i onda kritike zašto se menja zakon. Pa mora da se promeni i kada je u pitanju i Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Šta je tu sporno što hoćemo da se donesu novi zakoni koji će da naprave pravedniji način oporezivanja i pravedniju kontrolu? Da podsetim kakva je ranije bila kontrola? Tako što su bili kontrolisani samo oni koji redovno plaćaju poreze i doprinose, a tražila im se mala, sitna začkoljica da im se napiše kazna. Tako su nastajali tajkuni, kako ih to neko naziva ovde, tako da u SNS nema tajkuna, stvorila ih je neka druga vlast u nekom drugom periodu i svi oni moraju da plaćaju porez. Ne vidim nijednog ko ima pravo da tu obavezu izbegne, ali treba napraviti zakonski okvir da na prvom mestunaplata poreza bude pravedna, da oni koji najviše zarađuju i oni koji iz te zarade imaju najveću imovinu, najviše i plate taj porez. Zato se sada neke stvari pripremaju za set poreskih zakona koji nas očekuje za nekoliko dana, da ne kažem nedelja. Kada je u pitanju Zakon o javnoj svojini, šta drugo da kažem, opet slična situacija kao i u državnoj upravi, takve zaposlene imamo i u lokalnim samoupravama. Na nekom talasu neke revolucije došli su, zaposlili se i opet ne rade ništa. Možete vi da imate i najbolje predsedenike opština i najbolje gradonačelnike i najbolje ministre i najbolje predsednike vlada, taj problem ne možete da rešite dok tu državnu upravu ne dovedete u red. Slično je i sa lokalnim samoupravama. Neko postavlja pitanje kako da nateramo lokalne samouprave. Pa možemo tako što ćemo da im oduzimamo imovinu. Da li je to cilj? Nije. Koje druge nadležnosti ima Narodna skupština i Vlada Republike Srbije prema lokalnoj samoupravi. Samo da stvori zakonski osnov i okvir u kome će da postoji, jer su ustavna kategorija i njihova samouprava je Ustavom zaštićena. Znači, to je na volji skupštine jedinica lokalnih samouprava koje će da odluče ko će njih da vodi, ko će da bude načelnik gradske ili opštinske uprave, ali problem jeste ne u prvom čoveku nego u onom neposrednom izvršiocu koji je pre nekih 10 godina došao sa ulice i ne zna svoj posao zato što je bio navodno neki borac za demokratiju. Hajde malo da pogledamo realno svi kakvu to državnu upravu imamo. Mislim da ne možemo time da se ponosimo i da ovi problemi koje imate baš i jesu ne iz perioda vlasti SNS, nego iz perioda vlasti nekih drugih stranaka do 2012. godine. Sada zbog svetske ekonomske krize i ekonomske krize koja je uvek u Srbiji ne možemo da izvršimo tu reformu, jer će neko da kaže – Bože, otpuštate stranačke kadrove. Neko je govorio o Zakonu o garancijama za Drugi Projekat unapređenja zdravstvene zaštite. Hajde da pogledamo i tu u oči. Troškovi po jednom pacijentu od 2001. do 2011. godine su porasli za 130% u sistemu zdravstvene zaštite. Optuživali ste neki režim do 2001. godine. Taj režim nije imao Zakon o javnim nabavkama. Koliko ste dobro primenjivali zakon do 2011. godine govori da su troškovi za jednog pacijenta za nabavku lekova, medicinske opreme porasli 130% ili 1,3 puta, da prevedemo na lakši rečnik. Sada kada hoćemo da obezbedimo kvalitetniji nadzor nad utroškom javnih sredstava, nad načinom trošenja sredstava koja su u Republičkom fondu zdravstvene zaštite, nad načinom trošenja sredstava koja pripadaju bolničkim ustanovama, onda neko kaže – ne možete da podignete tih 29 miliona evra koji će da omoguće tu kontrolu i uštede zato što se navodno brinemo za javni dug zemlje ili se možda neko brine za nešto drugo, da nema više ispod žita, da nema više leva ruka – desni džep, jer ceo sistem koji je bio do 2012. godine postao je simbolika za tako nešto. Nemojte, molim vas, da ustajete i da kažete da je to neko platio na nekim izborima, moralno izgubio, cenu vlasti platio tako što je izgubio na izborima, jer ste u pravu, samo moram da postavim pitanje – koliku je cenu platio svaki građanin Srbije jednoj lošoj vlasti koja nas je dovela u jednu ovakvu situaciju da moramo da produžavamo rokove, da moramo da radimo, da izgradimo državu koja je te iste 2012. godine bila urušena do temelja? Nisam primetio da oni koji pričaju o moralnim porazima na izborima, da nešto žive gore nego što su živeli pre nego što su izgubili tu vlast. Srpska napredna stranka će u danu za glasanje podržati ove predloge izmena i dopuna zakona zato što smatramo da su neophodne ne krivicom SNS, nego krivicom svih koji su učestvovali u pravljenju jednog užasno lošeg državnog aparata.
Zahvaljujem. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Poslaniče Stefanoviću, nemate pravo na repliku. (Borislav Stefanović, s mesta: Pomenuta je moja stranka.) Ne, nije pomenuta. Vi ste u svom govoru pominjali neke. (Borislav Stefanović, s mesta: Pominjana je u negativnom kontekstu.) Nije negativno. (Borislav Stefanović, s mesta: Kako nije negativno?) U skladu sa članom 104. ne mogu da vam dam repliku, kao što sam sugerisala i poslanicima iz drugih poslaničkih grupa koje ste vi kolokvijalno spominjali, pa neko treba da nagađa ko je u utisku vašem. (Borislav Stefanović, s mesta: Mi smo direktno spomenuti. Pogledajte stenogram.) Pogledaću stenogram, pa ćemo se dogovoriti u toku sednice. Pažljivo sam slušala, osim kada mi je poslanik Pavićević sada na kraju prišao da me pita nešto. Sve sam slušala, zato što znam šta sledi. Dogovorićemo se u toku sednice kada dobijem stenogram, setiću se toga, pa ćemo se vratiti na to. Pošto se niko više od ovlašćenih predstavnika ne javlja za reč, nemam nikoga u sistemu, mogu da pređem na listu. Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege poslanici, ja ću svoju današnju diskusiju započeti Predlogom izmena i dopuna Zakona o javnoj svojini. Zakon o javnoj svojini je veoma važan, sistemski zakon, samim tim jer reguliše svojinu Republike Srbije i imovinska prava. Kada je usvajan 2011. godine, poslanička grupa SPS podržala je ovaj zakon prvenstveno zbog toga što se zakonom propisuje obaveza da se uspostavi jedna jedinstvena evidencija podataka o nepokretnostima kojima raspolažu autonomne pokrajine, lokalne samouprave, javna preduzeća, njihova zavisna društva. Zakon o javnoj svojini ne samo da predviđa i da propisuje obavezu da se uspostavi jedinstvena evidencija, odnosno baza podataka, već daje mogućnost i javnim preduzećima da konačno utvrde koja i kolika imovina im je potrebna da obavljaju svoju delatnost i upisom prava svojine na nepokretnostima kojima raspolažu, pruža im se mogućnost da te nepokretnosti opterećuju, da podižu kredite koji su im potrebni za poslovanje, da im te nepokretnosti služe kao garancija, a ne za sve što je potrebno da se obraćaju republičkom budžetu i državi. Članom 82. Zakona o javnoj svojini propisani su rokovi koji za javna preduzeća iznose dve godine da se podnese zahtev za upis prava svojine i taj rok smo prošle godine izmenom i dopunom zakona već jednom produžili i rokovi za autonomne pokrajine za podnošenje zahteva za upis prava svojine za autonomne pokrajine i lokalne samouprave iznosi tri godine. S obzirom da rokovi za podnošenje zahteva za upis prava svojine na nepokretnostima ističu, a imajući u vidu da bi sva imovina kojom raspolažu ovi subjekti postala javna svojina Republike Srbije ukoliko ne bismo produžili ovaj rok i da bi to izazvalo određene imovinsko-pravne konflikte ili da bi se imovinsko-pravni odnosi između države i ovih subjekata iskomplikovali, poslanička grupa SPS podržaće izmene i dopune Zakona o javnoj svojini, ali ne možemo a da ne pitamo ko je zatajio, ko je odgovoran i dokle ćemo više dopuštati da se zakon i ono što je zakonom propisano ignoriše. U Srbiji postoji više od 650 lokalnih javnih preduzeća i više od 40 državnih velikih javnih preduzeća koji raspolažu imovinom koja vredi više milijardi evra. Očekivano je odgovorno ponašanje svih subjekata na koje se zakon odnosi i onda kada je zakon usvajan, a naročito nakon izmena i dopuna zakona, kada je data još jedna šansa za podnošenje zahteva za upis prava svojine. Podnošenje zahteva za upis prava svojine i utvrđivanje šta je čije je u interesu svih i autonomnih pokrajina i lokalnih samouprava i javnih preduzeća, jer je ovo mogućnost, između ostalog, i da povećaju svoju imovinu i da napokon urede svoje imovinske bilanse i omogući im lakše poslovanje. Tako da, zaista je teško shvatiti i opravdati zašto pojedine lokalne samouprave i javna preduzeća nisu ispoštovali zakon, pre svega što im ovaj zakon ništa ne uzima, već im daje. Očigledno je da je svima mnogo lakše da se oslone na državu, na republički budžet i da se neodgovorno ponašaju i prema svojim obavezama i prema imovini. Činjenica je da se radi o složenom poslu i da se radi o jednoj složenoj oblasti i da ne možemo baš sasvim da krivimo menadžment javnih preduzeća i rukovodstva lokalnih samouprava, jer mnogo toga zavisi od čitavog sistema, zavisi od mehanizama koji treba da pomognu da se izvrši upis prava svojine u katastar nepokretnosti. Osim toga, znamo i da su nam imovinsko-pravni odnosi u Srbiji nerešeni, da se još uvek ne zna gde se završava državno, a gde počinje privatno i da tu postoji još dosta toga što se treba rešiti zakonom, a da ne govorimo o tome kako nam je katastar i koliko nam je katastar ažuran. U razgovoru sa rukovodstvima pojedinih javnih preduzeća u Smederevu, došla sam do informacija šta je, osim ovih nerešenih imovinsko-pravnih odnosa, što je bilo u nekim slučajevima, još predstavljalo problem. Problem je bio nepostojanje validne dokumentacije. Znate da je potrebno da bi se izvršio upis prava svojine u katastar nepokretnosti, osim zahteva, dostavitii neku dokumentaciju kojom se ili dokazuje pravo svojine na objektima ili dokumentaciju kojom se dokazuje da su ti objekti građeni sa građevinskom dozvolom, da je izvršen tehnički prijem, da postoji upotrebna dozvola. Većina javnih preduzeća, pretpostavljam da je takav slučaj i kod lokalnih samouprava, ne poseduje tu vrstu dokumentacije koja je vremenom ili uništena ili izgubljena, pa su neka javna preduzeća npr. koristila institut održaja, mada to se mora rešavati u sudskom postupku i iziskuje više vremena, ali je to jedan od načina, što znači da ako postoji volja i želja da se nešto reši, može se naći i način. Ne želim da pravdam ni da kritikujem menadžmente javnih preduzeća, rukovodstva lokalnih samouprava, nego želim da ukažem još jednom, u stvari da podsetim kakva nam je uprava, kakva nam je administracija, koliko su nam odgovorni oni koji nam vode javna preduzeća i da na jedan način, možda kroz analizu svih problema na koje su nailazili oni koji su imali želju da upišu pravo svojine na nepokretnostima, da ispoštuju zakon, nisu gu ignorisali, želeli su da ispoštuju ali nisu mogli, malo analiziramo koji su to problemi, jer bismo onda kroz tu analizu došli do opravdanosti razloga iz kojih predlažemo ovaj novi rok kroz današnju izmenu i dopunu zakona. Ovo su zaista ozbiljna pitanja na koja treba obratiti pažnju i možda uspostaviti neki sistem kontrole ili neki oblik koordinacije koji bi išao sa centralnog nivoa i naravno uključiti sve nivoe vlasti, od državne do lokalne, da ne bismo ponovo došli u situaciju da za dve godine produžavamo ove rokove. Kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je u primeni od 4. jula 2014. godine, propisani su rokovi za početak primene obaveze podnošenja poreskih prijava elektronskim putem i te rokove mi današnjim Predlogom izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji produžavamo. Poslanička grupa SPS, kao što je to ovlašćeni predstavnik Neđo Jovanović i rekao, podržaće ove izmene i dopune, jer smo, kada je zakon usvajan, ukazali da treba možda razmisliti da li su nam potrebni duži rokovi, jer očekujemo novi set poreskih zakona, a znamo da sa tim poreskim zakonima treba uskladiti i informatički sistem i poresku upravu, sa tim zakonima treba da se usklade i prilagode i poreski obveznici i zato podržavamo ovo i smatramo da je produženje rokova opravdano. Pošto je poreski zakon na dnevnom redu, želim samo još par rečenica kažem o tome da zaista treba obratiti pažnju na informisanost građana kada su ovi rokovu u pitanju. Kolega Dragan Jovanović je pročitao te rokove, niko od nas se nije ponovo na to vraćao, ali ipak treba više pažnje obratiti, da se građani informišu koji su rokovi sada predloženi kako bi mogli ispoštuju svoje poreske obaveze. Mi svi imamo i izvesna prava i određene obaveze, ali potrebno je građane na to podsećati, podizati im svest o tome da se to mora poštovati i ukazati da su porezi koje plaćamo jedan od prihoda republičkog budžeta iz kojeg se posle finansiraju i školstvo i obrazovanje, itd. Želim samo da iskoristim i vaše prisustvo, gospođo ministarka, da ukažem na nešto što i vi sigurno znate, da je zaista potrebno da se odgovarajućim zakonskim rešenjima uvedu progresivne stope oporezivanja, koje će se više odnositi na one bogate, a manje na siromašne i da tako učinimo porez pravednijom kategorijom i da se, ono što uvek kažem kada diskutujemo o poreskim zakonima, konačno vidi ko duguje, koliko se duguje i da se uspostavi neki strožiji, jači sistem kontrole, kao i da se zaista uvede red u poreski sistem,u fiskalnu politiku itd. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade, ministarko Udovički, dame i gospodo narodni poslanici, danas je početak jesenjeg zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije. Imali smo i himnu, gardu, crveni tepih, kako to već ide na početku zasedanja, i moglo se očekivati da ćemo ovde imati neke ozbiljne zakone koji će, imajući u vidu da je predlagač Ministarstvo finansija, dovesti do smanjenja budžetskog deficita, najvećeg u Evropi, da će pokušati da smanji pad BDP koji je očit, da će pokušati da nađe rešenja za tešku ekonomsku situaciju u zemlji. Možda je tu mogao biti zakon iz oblasti nekog drugog ministarstva, recimo iz oblasti pravosuđa, pa da se uvede red koji je ovih dana paralisao srpsko pravosuđe. Mislim na štrajk advokata i katastrofalan Zakon o notarima i još katastrofalnija primena. Možda se moglo govoriti danas, na početku ovog zasedanja, i o obnovi poplavljenih područja. Ne, mi danas pričamo o produženju primene nekih zakona, odnosno odlaganju primene nekih zakona. Međutim, ono što sam uočio danas jeste činjenica da je predsednica Skupštine veoma tolerantna. Ona je u jednom momentu dozvolila poslanicama da se ponašaju kao da su u „Utisku nedelje“. Istina gospodin Arsić je govorio o utisku veka, tako da mi je predsednica više izgledala kao neko ko vodi emisiju „Utisak nedelje“, ona me ne sluša, tako da me ne prekida, a ne kao predsednica Skupštine. No, ništa zato. Mi možemo da pričamo o utisku dana, o utisku nedelje i utisku veka, ali je činjenica da smo ovde od Vlade dobili zakone koji bi mogli reći da su ispod svake odgovornosti prema situaciji u kojoj se zemlja nalazi. Dakle, poštovana potpredsednice Udovički, vi ste danas ovde da branite dva zakona kojima se produžava rok početka primena, odnosno odlaže realizacija nekih veoma važnih zakona. Danas ste, ne znam kojim povodom, zašto ministra finansija nema tu, došli da obrazložite zbog čega će zakon o izmenama Zakona o javnoj svojini biti primenjen, umesto za tri godine, za pet godina. Znate, uvažena ministarko, ovaj zakon je trebao da omogući lokalnim samoupravama da upišu svoju imovinu, da ta imovina možda bude predmet nekih strateških dogovora sa strateškim partnerima, nekih stranih ulaganja, nekih novih zapošljavanja, efikasnijeg gazdovanja sa tom imovinom, a vi ste došli danas da nam kažete da ćemo to odložiti za dve godine. Opet pitam – zbog čega tu nije ministar finansija? On bi nam možda bolje obrazložio šta se to desilo, pa je bolje da odložimo to za dve godine, nego da taj zakon primenimo. U jednom momentu ste danas rekli da će Vlada ispitati zašto nije postupljeno po ovom zakonu do sada. Zašto to niste učinili do sada? Zašto ove dve i po godine, koliko ste na vlasti, ne vi lično, tu ste nekih pola godine, ali zbog čega vaše kolege nisu izvršile analizu realizacije Zakona o javnoj svojini? Gde su ti pokazatelji? Koje to lokalne samouprave nisu popisale ono što bi trebalo da pripadne tim lokalnim samoupravama? Zamislite jednog domaćina kome se nudi da upiše svoju imovinu, kojom može da raspolaže, da gazduje, da je stavlja pod hipoteku, da privlači neke strane investitore koji to ne žele. Vi preko toga prelazite tako što narodnim poslanicima dostavljate Predlog zakona kojim se rok produžava za još dve godine. Pitam narodne poslanike, članove vladajuće koalicije, da li će oni podržati ovakav akt Vlade? Da li oni pristaju na taj vaš nerad, na vašu neefikasnost, nekompetentnost, da jedan zakon primeni, a on je vrlo jasan? Radi se o potrebni da neki tamo službenici, opštinski, gradski, pokrajinski sednu da rade možda dan i noć, kao što je vaš premijer najavljivao i da popišu tu imovinu. Vi im dajete rok od dve godine i nikome ništa. Nema odgovornosti, ni vaše, odnosno ministra finansija, u stvari odgovornost ministra finansija je teško utvrditi pošto se oni menjaju kao na traci, tako da je pitanje odgovornosti predsednika vlada koji su vodili ove dve vlade, i prethodnu i ovu. Zašto su postali tako nesposobne ministre i zašto ne primenjuju zakon. Poštovana potpredsednice Vlade, rekli ste da subjekti neki nisu izvršili svoje obaveze. Dakle, radi se o subjektima lokalnih samouprava, gradova i pokrajina, šta ćete u narednom periodu učiniti da ti subjekti urade to? Da li ste predvideli neke eventualno kaznene odredbe za te lokalne samouprave, za te pojedince, koji taj posao neće uraditi? Ne. Verovatno ćete opet za dve godine doći kada bude isticao rok ili posle isteka roka, kao što se dešava sa ovim zakonima, pa ćete zakon primenjivati retroaktivno, verovano ćete doći da tražite novo produženje roka. To je makar lako. Dakle, radi se o nekompetentnoj Vladi, neefikasnoj, koja radi tek toliko koliko su uključene TV kamere. Vi to, gospođo Udovički, dobro znate. Dakle, nema efekata. Jedino, naravno u TV dnevnicima imamo rezultate koje nažalost građani ne mogu da vide, odnosno mogu da vide, nerad kroz povećanje poreza i smanjenje plata. To je manir ove Vlade da odlaže primenu već donetih zakona. Vi ste samo nekoliko poslednjih meseci dostavili ovu proceduru, samo ću nabrojati neke. Recimo Zakon o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju, gde ste produžili rok za dve godine. Pred poslanicima je bio Zakon o izmeni Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, gde je rok za primenu tog zakona bio pet, a zamenjen je sa osam godina. Zatim Zakon o izmenama i dopunama Zakona o doprinosu za obavezno i socijalno osiguranje, rok je bio 1. avgust 2014. godine, i taj rok je produžen. Da ne bih nabrajao i da ne bi predsednica, eventualno, intervenisala, da govorim mimo teme, ali ovo jeste tema. Postavlja se osnovno pitanje. U ekspozeu premijera, koje vrlo rado čitam i osvrćem se na izrečeno i tamo napisano. Rečeno je da će suzbijanje sive ekonomije biti jedan od prioriteta republičke Vlade. Šta je ovaj zakon koji je trebao da uvede poreske elektronske prijave trebao, osim da spreči sivu ekonomiju? Dakle, osnovni cilj tog zakona i kada je donošen jeste bio da on spreči sivu ekonomiju. To jeste standard EU i ovakve poreske prijave treba da slede i kandidati za članstvo u EU. Jedan od razloga je bio i usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom. Vi produžavate rok za primenu tog zakona iako je on u temelju politike vaše Vlade, dakle da vi odstupate od osnovnih postulata koje ste sami sebi zacrtali. Nismo ih m i pisali. Vi dakle odustajete od borbe protiv sive ekonomije time što omogućujete i dalje pojedincima, koji imaju ozbiljna ovlašćenja u poreskoj upravi, diskreciona prava, da oni odlučuju o funkcionisanju sistema naplate poreza i vidimo kako to ide, veoma loše. Neko je malopre rekao – procenat naplate poreskih prihoda je u padu. Nominalni iznos ubranih poreza je u padu iako ste povećali poreske stope i najavljujete da ćete povećati dodatno poreske stope, tako da će oni koji plaćaju plaćati još više, a oni koji ne plaćaju neće zato što imamo neefikasnu državu, zakon koji se ne primenjuje a vi činite to da se oni ne primenjuju i dalje, da ne govorim o retroaktivnosti. Kolega Đurišić je rekao da će praktično ovim zakonom biti ugrožena i osnovna ustavna načela, da će se neki zakoni primenjivati i retroaktivno. Zbog toga, naravno, ni ja ni poslanička grupa ne možemo glasati za ova dva zakona. Veoma je sporna i činjenica da mi ni ovu sednicu nismo mogli bez zakona o zaduživanju, bez ratifikacije ugovora o zaduživanju. Dakle, ne može da prođe ni jedna sednica Narodne Skupštine Republike Srbije, a da neki od ministara ne donese novi kredit i novu obavezu za građane Srbije, dokle to? Vi nas gospođo ministarko, potpredsednice Vlade gurate ozbiljno u veliku dužničku krizu, povećavate svaki dan javni dug. Nije bitno šta je predmet zaduživanja, nije sporno da treba da popravimo stanje u zdravstvu, ali pitanje su uštede na drugoj strani. Ne znam koliko će koštati parada koju pripremate za 16. Ne mislim na prethodnu, nego na ovu sada koja će biti 16. oktobra, umesto 20. oktobra. Da li znate gospođo Udovički? Da je tu ministar finansija verovatno bi mi odgovorio i u kojoj poziciji je predviđena ta stavka, makar se održavala i 16.
Vratićemo se ipak na temu.
Ovo je tema.
O javnoj svojini ili o rokovima?
O kreditu, gospođo predsednice. Dakle, zadužujemo se za preko 20 miliona evra, za zdravstvo, opravdano, ali da li je možda neki deo novca mogao biti namaknut, što bi se smanjili neki nepotrebni troškovi, neko nepotrebno paradiranje. Zbog toga, iako imamo želju da podržimo svaki projekat koji idem ka popravljanju stanja u zdravstvu, naravno, hteli bi da čujemo kako je ta prva faza tog projekta realizovana, jer je stanje u zdravstvu veoma loše. Na kraju, pozivam još jednom poslanike vladajuće koalicije da ne glasaju za ova dva zakona o produženju rokova i da na taj način stave Vladi do znanja da je dužna da poštuje ono što ste izglasali, jer ste samo pre tri meseca glasali za ove rokove. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvažena predsedavajuća. Znate, kada upadnete u klopku, onda imate samo utiske nedelje, a nećete da vidite utisak decenije. Utisak decenije, moram da priznam, gospođo Udovički, složiću se sa tim da mi se ne sviđa ovo produžavanje rokova, ali utisak decenije je potpuno razorena administracija ove države, koja očigledno nije bila sposobna da primeni zakon onako kako smo želeli i prosto ste prinuđeni da produžite rok. Zašto je naša administracija tako uništena, razorena? To bi trebalo da pitate neke koji su se ovde sada pozivali da je sadašnja Vlada nekompetentna da primeni zakon. Mi smo imali i još uvek imamo nenormalnu administraciju. Mislim da to ni Kina ne bi izdržala. Pri tom, krajnje neefikasnu. A inače, kako su se zapošljavali u nju, ja ću vam sada pročitati, pošto je poreska uprava sada na dnevnom redu. Ja sam dobio odgovor poreske uprave kao poslanik. Postavio sam pitanje – zbog čega i na koji način će neko odgovarati i zašto je poreska uprava bila tako neefikasna svih ovih godina? Hvala ljudima iz poreske uprave koji su mi poslali odgovor, pročitaću neke delovi, a i da vidite kako se neko zapošljavao u našoj administraciji. Ovo je zvaničan odgovor koji su potpisali zamenik načelnika odeljenja Nenad Mladenović i zamenik direktora poreske uprave Marko Marinković: „Pored navedenog, u toku su provere zakonitosti zapošljavanja službenika u poreskoj upravi, gde je uočeno da su u prethodnom periodu u radni odnos na određena radna mesta primana lica koja ne ispunjavaju gotovo nijedan od uslova za radno mesto koje propisuje pravilnik o sistematizaciji radnih mesta u poreskoj upravi. Shodno tome, pored provera diploma, sprovodi se i postupak utvrđivanja odgovornosti ovlašćenih lica u postupku prijema u radni odnos.“ Toliko o stručnosti i kompetentnosti koja nam je ovde ostavljena i sada se traži od sadašnje Vlade da ono što je neko zalivao kao koren, a to je potpuno uništena administracija i potpuno uništen poreski sistem, vi sad tražite od nekoga da u roku od dve godine sve to ispravi. Inače, kad već govorimo o poreskoj upravi, pročitaću još neke delove iz ovog odgovora, veoma zanimljive: „Pomenute nepravilnosti – govori se o čitavoj unutrašnjoj kontroli koju su izvršili u samoj poreskoj upravi – odnosile su se na nepreduzimanje ili neblagovremeno preduzimanje odnosno odugovlačenje pravnih radnji propisanih Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji, a tiču se ispunjenja poreskih obaveza najčešće velikih poreskih dužnika. Zbog takvog nezakonitog postupanja, poreska potraživanja koja datiraju još od 2009. godine, još uvek nisu uplaćena u budžet Republike Srbije“. Zašto, gospodo, niste tada velikim dužnicima naplaćivali porez? Sadašnje rukovodstvo vrlo efikasno radi svoj posao, govorim o ovom što je od avgusta došlo, i ja ih pozdravljam. Tamo gde neko nije smeo nos da promoli, poreska uprava je ušla. Tu mislim na splavove, govorim o velikim ugostiteljskim objektima koje niko nije smeo da kontroliše, o tajkunima, nedavno su čak ušli i u „Farmakom“, govorim o mnogim drugim segmentima, o ilegalnom tržištu igara na sreću. Želim da ih pozdravim, zato što su konačno krenuli da rade svoj posao. I krenuli su u unutrašnju kontrolu same poreske uprave, gde su došli do niza nepravilnosti, gde je tužilaštvo pokrenulo određene krivične postupke protiv direktora određenih filijala. Ne znam o čemu neko ovde govori? Kada govorimo o suzbijanju sive ekonomije, ovde su mi takođe dostavili određene podatke, kaže se: „Od 8.990 kontrola – govori se o periodu od 1. januara 2014. do 13. 09, moram da naglasim da su i tu izvršene određene kadrovske promene, a u međuvremenu želim da pohvalim posebno ovaj segment od avgusta do septembra i ovo dalje što se radi – koje za predmet imaju pravilnost obračunavanja i plaćanja javnih prihoda, u 3.583 kontrola, što je 39,85%, utvrđene su nepravilnosti i podneto je 2.110 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, kao i utvrđeni javni prihodi u ukupnom iznosu od 10 milijardi dinara“. Znači da je neko ipak krenuo da radi i da suzbija tu sivu ekonomiju a postavlja se pitanje zašto je siva ekonomija bila toliko razvijena sve ovo vreme? Takođe, 12.881 kontrola evidentiranja prometa preko fiskalne kase. Kod 2.929 poreskih obveznika utvrđene su nepravilnosti, što je 22,74%. Da li ste svesni koliko je to? Podneto je 2.688 zahteva za pokretanje prekršajne odgovornosti, a protiv 1.120 poreskih obveznika izrečena je mera privremene zabrane obavljanja delatnosti. Ovo je samo jasan pokazatelj da je sadašnje rukovodstvo poreske uprave i te kako krenulo dobro da radi. A to što neko ranije nije radio i što je na taj način dopuštao da se razvija siva ekonomija, da se u potpunosti razara sistem, to bi trebali da postavite pitanje nekim vašim rukovodiocima koji su nekada vodili poresku upravu i čitavu našu administraciju. U svakom slučaju, ono što moram da naglasim, žao mi je što se ovi rokovi produžavaju. Zaista mi je iskreno žao. Ali, ovo je jedini način da probamo. Inače, kada govorite ovde posebno o poreskoj upravi za ove informatičke sisteme, dobro vodite računa ko će nam raditi informatičke sisteme, jer jedan od razloga neefikasnosti poreske uprave su upravo informatički sistemi koji se u njoj trenutno nalaze. Neko je namerno dezintegrisao taj sistem pa imate četiri različita softvera, a nijedan nije kompatibilan sa drugim i zato i nemate pravi uvid između ostalog šta se dešava i koliko ko duguje. Ali, zaista bih voleo da povedete računa ko će nam raditi te informatičke sisteme, jer zaista pozdravljam ovo što se ide preko elektronske prijave i to je nešto što je u civilizovanom svetu sasvim normalno i što je zaista poželjno, jer ne možete više da obmanjujete državu kao što se do sada radilo. Zaista bih zamolio neke prethodnike koji su upali u klopku da ne iznose nešto o čemu ne znaju ili namerno ne žele da znaju i da ne obmanjuju javnost zato što su podaci po period kada su oni bili na vlasti veoma poražavajući po njih. Ja samo mogu da kažem da je ovo što danas radi poreska uprava za svaku pohvalu. Verujem da će i neki drugi segmenti i neke druge institucije takođe krenuti tako dobro da rade. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. Po Poslovniku? Izvolite. Po Poslovniku reč ima prof. dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, smatram da je malo pre, tokom govora gospodina Đukanovića, poštovani predsedavajući, prekršen Poslovnik naše Narodne skupštine i to u članu 106, gde piše da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Molim vas da mi dozvolite da objasnim zašto smatram da je povređen Poslovnik. Gospodin Đukanović je, ja sam pažljivo slušao gospodina Đukanovića kao što pažljivo slušam sve narodne poslanike, on je govorio o zapošljavanju u poreskoj upravi, o plaćanjima u poreskoj upravi, o rukovodstvu poreske uprave, a evo, gospođa Udovički može da posvedoči, to nije tema naše prve tačke ove sednice. Tema naše prve tačke su četiri predloga zakona, od kojih se nijedan ne tiče onoga o čemu je govorio gospodin Đukanović. Poštovani predsedavajući, ja verujem da biste vi mene opomenuli kada bih ja u okviru ove tačke počeo da govorim na primer o tome da je politički zabranjen „Utisak nedelje“, da postoji cenzura medija. I kao što biste to uradili u mom slučaju da ja to radim, moj je savet i preporuka da se pridržavate Poslovnika i da svaki put kada neki poslanik SNS, čiji ste i vi član, prekrši ovaj Poslovnik, da ga opomenete, upozorite, kako bismo se držali tačke dnevnog reda. Molim vas.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Da li želite da se Skupština u Danu za glasanje izjasni? (Da) Hvala. Po Poslovniku, Vladimir Đukanović. Izvolite.
Član 109. vređanje dostojanstva parlamenta. Znate, kada se neko javi za povredu Poslovnika onda je red da bude krajnje iskren jer sve ovo o čemu sam ja govori su govorili prethodnici iz poslaničke grupe u kojoj dotični sedi, pa mu tada to nije smetalo da govori i o „Utisku nedelje“ i o načinu kako je država nekompententna itd. Meni je samo žao što njega istina boli, jer ti sa kojima sedi su upravo doveli zemlju do ovakvog haosa i naravno da mora na ovakav jedan način, neprimeren krajnje da reaguje. Ali, u svakom slučaju ova država je krenula napred i upravo zbog takvih mi je drago što se javljaju na krajnje besmislen način da obrazlože nešto što zaista ne stoji. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Reč ima prof. dr Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, sada reklamiram član 107. (Narodni poslanik Vladimir Đukanović s mesta: Ja sam reklamirao član 107.) Vi ste rekli – član 109. pogrešno citirajući, gospodine Đukanoviću. Čuo sam i ima u stenogramu, poštovani predsedavajući.
Gospodine Đukanoviću, nemojte da dobacujete iz klupe. Gospodine Pavićeviću, član 107. je reklamirao gospodin Đukanović.
Rekao je član 109. Neki ovde čuju, gospodine Bečiću.
Izvinjavam se. Sugestija, član 109. U pravu ste. Izvinjavam se.
Moram sada ponovo da kažem da gospodin Đukanović, poštovani predsedavajući, krši Poslovnik. Sada član 107. Upravo se član 107. tiče dostojanstva Narodne skupštine. Umesto da vi, poštovani predsedavajući, objasnite gospodinu Đukanoviću da ne sme više da krši Poslovnik Skupštine, gospodinu Đukanoviću dozvoljavate da nama sada objašnjava kako je neko drugi po njegovom mišljenju kršio Poslovnik i vi niste reagovali. Dakle, vaša je bila obaveza da sprečite gospodina Đukanovića da ponovo prekrši Poslovnik, da kažemo u pet minuta. Umesto što ga ne sprečavate da krši Poslovnik, vi njemu dozvoljavate da interveniše čak i na osnovu sadržine pogrešnog člana Poslovnika. Poštovani predsedavajući, moj je predlog samo da ne govorimo o poreskoj upravi sada, jer i mi možemo da govorimo u okviru ove tačke onda i o „Utisku nedelje“ i o cenzuri u medijima i o autokratiji u Srbiji. Moj predlog je da govorimo o tački dnevnog reda, poštovani predsedavajući. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Vi upravo osporavate ono što vi radite. Dopustio sam demokratski da i vi obrazložite zbog čega mislite da je povređen Poslovnik, a osporavate što dozvoljavam vašem kolegi da isto tako obrazloži zašto je povređen Poslovnik. Znači, dok ne saslušam do kraja šta želite da kažete, ja ne mogu da reagujem, ili ne bi trebalo da reagujem. Kao što sam do kraja saslušao vas, tako sam saslušao i gospodina Đukanovića. Ružno je što koristite na ovaj način povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik…
Javljam se po Poslovniku, ali ne mogu da se prijavim.
Ja vas nemam u sistemu, gospodine Babiću. Pokušajte na drugu jedinicu, pošto imamo informaciju da jedan broj jedinica ne radi. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Povrede Poslovnika, čl. 32, 106. i 107. Znam da za jedan deo ljudi u ovoj sali sve dobro što se dešava u našoj državi nije tema. Znam da neke ljude boli kada je gospodin Đukanović iznosio o svim dobrim stvarima koje se dešavaju i u okviru poreske uprave. Čim je nešto dobra vest iz Srbije, to nije tema. Da li ti ljudi vole svoju državu? Mislim da ne vole. Da li je ovo mesto gde treba uputiti kritički ton? Da, naravno, koristan je, potreban je, ali tolika mržnja prema dobrim temama i prema afirmativnim stvarima, to više govori o njima nego o ovoj Vladi i ovoj državi. S druge strane, ono na šta vas takođe upozoravam, gospodine predsedavajući, što morate da opomenete ljude kada krenu da se late nekih stvari koje verujem da znaju, ali ne žele da interpretiraju. Privatna svojina je svetinja. Da li neko očekuje da se država meša u rad privatne kompanije, da kaže – stavljajte tu emisiju, ili nemojte da stavljate tu emisiju, ili takve neke stvari? Ja ne želim da gradim državu u kojoj će se država mešati u rad privatnih kompanija. Ukoliko neko promoviše, traži i sugeriše šta mora privatna kompanija da radi, to više liči na pokušaj uvođenja cenzure, uvođenja diktature, uvođenja toga da se par ljudi koji su sada ministri u senci, pa se u senci pojavljuju ispred nekih televizija i pokušavaju da utiču na programsku šemu privatnih kompanija i privatnih televizija…
Vreme, gospodine Babiću.
Molim vas, upozorite da je privatno vlasništvo svetinja u svakoj uređenoj državi, pa i u Srbiji.
Da li želite da se izjasnimo u danu za glasanje? (Ne) Zahvaljujem. Reč po povredi Poslovnika ima prof. dr Vladimir Pavićević. Koji član?
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovane gošće iz Ministarstva, poštovani gosti, povređen je član 108. Poslovnika Narodne skupštine, u kojem piše da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine, u ovom slučaju predsedavajući, odnosno vi, gospodine Bečiću. Evo kako se vi ne starate o redu u ovoj Narodnoj skupštini. Gospodin Babić se malopre javio po povredi Poslovnika, reklamirajući član 32. Poslovnika Narodne skupštine. U članu 32. piše – potpredsednici Narodne skupštine pomažu predsedniku Narodne skupštine u vršenju poslova iz njegovog delokruga. Dakle, vi sada, očigledno je svima nama, pomažete predsednici Skupštine u vršenju poslova iz njenog delokruga. Prema tome, očigledno je da nije bilo nikakve povrede Poslovnika na osnovu člana 32. Vaša je obaveza bila, gospodine Bečiću, kada je gospodin Babić završio svoj govor, da mu kažete da nije bilo osnova da interveniše po povredi Poslovnika na osnovu člana 32. i da ne samo da vređa dostojanstvo vas lično i svih narodnih poslanika, nego da doprinosi tome da vi ne možete da se starate o redu na sednici Narodne skupštine. Što se ostalih pitanja tiče, gospodine Bečiću, zašto je ukinut „Utisak nedelje“, zašto u Srbiji postoji cenzura medija, čekamo predsednika Vlade da dođe ovde i da razgovaramo. Hvala.
Gospodine Pavićeviću, da ste pažljivo slušali, čuli bi ste da se gospodin Babić pozvao na čl. 32, 106. i 107. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nije moguće 106. kad se već neko pozvao na njega.) [[Dobacivanje iz sale: Ma, mislim…]] (Zoran Živković, s mesta: Šta mislite? Šta vi mislite?) Gospodine Živkoviću, nemojte da pretite iz klupe drugom narodnom poslaniku. (Zoran Živković, s mesta: Vama ništa nisam rekao.) Gospodine Živkoviću, ne možete da pretite iz klupe drugom narodnom poslaniku. Meni kao predsedavajućem možete, nije problem, ali nemojte drugom narodnom poslaniku. Molim vas da se svi vratite raspravi, inače ću napraviti pauzu, jer ovo je otišlo predaleko. Ako jedan narodni poslanik preti u Narodnoj skupštini drugom narodnom poslaniku, ovo je otišlo predaleko. (Zoran Živković, s mesta: Hajde malo obratite pažnju šta se dešava.) Gospodine Živkoviću, molim vas da to ne radite. (Zoran Živković, s mesta: Nemojte da me molite ništa.) Moraću da primenim Poslovnik. Reč ima gospodin Babić, povreda Poslovnika.
Član 107, gospodine predsedavajući. Nije prvi put da se u ovoj Narodnoj skupštini od istog kolege narodnog poslanika upute pretnje, pa čak pretnja koja je upućena kolegi Šormazu pre nekoliko nedelja ili pre nekoliko meseci, koja je glasila – i tebe ću na banderu, ili – i tebe ću za banderu. I ponovo pretnje. Mogu da shvatim nervozu, mogu da shvatim, znate, kad je neko ministar u senci, pa nema ta ovlašćenja, nema te mogućnosti, nema te stvari koje bi želeo da radi, a verovatno da isprazni ovde dve trećine parlamenta, ali vas molim da se pretnje u ovoj Narodnoj skupštini, sa uključenim ili isključenim mikrofonom, više ne ponavljaju. Takođe bih pozvao kolege da budu dovoljno korektni, da budu dovoljno pošteni, a čini mi se da smo pre tri nedelje gospodin Pavićević i ja bili u jednoj duel emisiji, lepoj, kulturnoj, finoj, pristojnoj, od jedno sat i po vremena, gde je svako od nas dvojice mogao bez ikakvih ograničenja, a gospodin Pavićević se poziva na cenzuru u Srbiji, niko ga nije ni cenzurisao, ni sugerisao ni pitanja ni odgovore, niti bilo šta. Uživao sam u toj emisiji. Bila je jako korektna, kulturna i pristojna. Sada posle takve emisije, a nije ni prva, ni jedina, ni poslednja, ne samo sa njim, nego sa mnogim drugim kolegama, vrlo rado se odazivam, sada se odjednom kaže – postoji cenzura u Srbiji. Čime dokazujete? Čime je pokazujete?
Vreme, gospodine Babiću.
Time što učestvujete, time što vas više ima u medijima nego Srpske napredne stranke. Molim vas, morate da budete dovoljno korektni i dovoljno pošteni pred građanima Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Čuli smo već i bili smo svedoci toga da je ovo početak redovnog jesenjeg zasedanja. Bila je himna, bile su zastave, gardisti i, nažalost, nije se promenilo ništa, ponovo se ova Skupština bavi stvarima koje teško mogu da se stave u prvi red prioriteta života u Srbiji. Teško da odlaganje obaveza administracije državne, bilo na lokalnom, bilo na pokrajinskom, bilo na državnom nivou, treba da bude najvažnija stvar kojom treba da bude otvoreno redovno zasedanje Skupštine Srbije. Ove spojene četiri tačke, spojene međunarodne ugovore podržavamo bez ulaženja u njihovu suštinu. Oni su potrebni i tu nema nikakve priče, ali Predlog izmena Zakona o javnoj imovini i Predlog izmena Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji su nedopustive. Koliko se sećam prošle godine, negde početkom leta je primena ovog zakona odložena na godinu dana. Danas, posle nekih 15 meseci mi imamo ponovo predlog da odložimo primenu ovog zakona na još dve godine. Hajde da licitiramo šta će biti kroz dve godine. Hoće tada da se tražiti odlaganje na deset godina? Da li su krivi građani Srbije zbog ovoga, a mi predstavljamo građane Srbije? Ne, krivi su loši činovnici, oni koji su dovedeni u zadnjih deset godina sa one ili ove strane i koji ne daju dobrim činovnicima da rade svoj posao. Krivi su njihovi šefovi koji su to postali samo zato što imaju člansku kartu ove ili one strane i naravno da su krivi ministri, trojica njih u ovom periodu, koji nisu uradili ništa da se sprovede zakon. Koja je to muka, koje je to posebno znanje, posebna hrabrost, čudotvorne moći koje su potrebne da se neko seti šta je njegova imovina, pa da pred nadležnim organom podnese zahtev da se to upiše u spisak njegove imovine. Koja je to mudrost? Da li to zahteva neke specijalne natprirodne moći? Da li to zahteva neku tehnologiju koja još uvek nije poznata ljudskom rodu? Da li to zahteva bilo šta, što bi bilo ovoliko iznad onoga što je normalan rad administracije? Naravno, kada osuđujemo one koji su to zaboravili da urade, mislim na predsednike bilo koje opštine, iz bilo koje stranke, mislim na administraciju pokrajine koja nije deo vladajuće većine sadašnje i naravno na državne organe. Poseban primer su javna preduzeća. O tome da ne pričam. Hajde da kažemo da su neke lokalne samouprave nedovoljno iskusne, da imaju nedovoljno znanja, pitanje da li u Crnoj Travi, ili ne znam u Žitištu ima dovoljno kapaciteta za tako nešto, ali u javnim preduzećima, gde su plate ogromne, gde ih ima tri puta više nego što treba. Gde kada neko ne bude više direktor postaje savetnik, pa imamo po 50 savetnika direktora bivšeg. Da tu nema uslova da se završi jedan posao, to je katastrofa. Mi smo predložili pošto rok ističe danas, koliko se sećam, da se rok produži za tri meseca, do Nove godine i da to bude poslednji rok za upis javne imovine. Ko ne upiše do tada, to postaje državna imovina. Ko se nije snašao, ko nije dovoljno kompetentan, ko hoće da manipuliše nečim, ko je glup pa ne može to da uradi, treba da ostane bez svoje imovine. Ta imovina neće da ode niz Dunav, Savu ili ne znam gde, nego će da ostane državna imovina države Srbije. Prema tome ostaje tu, a može država kasnije, ako je nekome baš neophodno, ako se vidi da je neka greška napravljena bez nekog velikog razloga, ili iz objektivnog razloga, da onda država prenese bez naknade tu imovinu nekoj lokalnoj samoupravi, javnom preduzeću ili pokrajini, što je sve moguće. Ovako, ovim zakonom se odlažu reforme na najmanje godinu dana sa tendencijom da to bude trajni proces odlaganja i time se nagrađuju, ako ne nagrađuju, onda bar ne kažnjavaju oni koji su doveli do ove sramote. Usvajanje ovog zakona će biti sramota za srpski parlament.
Zahvaljujem. Reč ima Marijan Rističević, neka se pripremi Gordana Čomić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pridružujem se kritikama zbog neefikasnih lokalnih samouprava i javnih preduzeća, zbog neefikasne administracije u AP Vojvodini koja nije uspela u prethodne dve godine da uknjiži svojinu. Da ispravim mog kolegu zemljoradnika, ne radi se o Zakonu o javnoj imovini, već o Zakonu o javnoj svojini. Nisam bio premijer, ali makar mogu da pročitam naslove predloga zakona. Prethodnika nisam razumeo, da li on to predlaže da AP Vojvodinu, da lokalne samouprave, da javna preduzeća čiji je osnivač AP Vojvodina i čiji su osnivači lokalne samouprave ostavimo bez imovine, dakle, da ih kaznimo, da im naredimo da u narednih tri meseca kao po prekom sudu moraju da upišu svoju svojinu za čiji upis trebaju da dobiju odgovarajuće saglasnosti lokalne samouprave, AP Vojvodine. To je procedura koja svakako traje duže od tri meseca i koja se ne može brzo završiti. Zato je predlagač zakona bio krajnje fleksibilan i rok produžio sa dve na pet godina. Dao je priliku da ako ne ova administracija, s obzirom da se izbori bliže 2016. godine, da ukoliko ova lokalna administracija i ova pokrajinska administracija ne urade i ne uknjiže svoju svojinu, javnu svojinu, ne uknjiže imovinu javnih preduzeća, da u takvim situacijama neka buduća efikasnija lokalna samouprava, možda i moj kolega poljoprivrednik osvoji vlast u AP Vojvodini, možda njegova stranka osvoji vlast u lokalnim samoupravama i time će se steći mogućnosti da neka buduća efikasnija lokalna samouprava i neka efikasnija uprava nego što je trenutno u AP Vojvodini da uknjiže svojinu i da na takav način izbegnu da ona bude državna, odnosno da jedno vreme bude državna čiji će oni biti samo korisnici. Mislim da smo morali da produžimo taj rok. Skupština postoji baš zato da bi donosila predloge zakona, da bi donosila rešenja. Ovo koliko znam stupa na snagu 6. oktobra. Dakle, veoma je nužno da Skupština donese zakon i time omogući lokalnoj samoupravi, omogući AP Vojvodini da na zakonom propisan način uknjiže svoju svojinu. Slažem se da su lokalne samouprave, a svedoci smo zatečenog stanja u 2012. godini, da su lokalne samouprave koje su gotovo bile jednobojne, u koje se upadalo kako se upadalo, osvajalo kako se osvajalo, da su poprilično bile neefikasne i da ta neefikasnost, bez obzira na stranačke boje je nastavljena u mnogim sredinama, posebno u provinciji. Slažem se da ima viška radne snage. Slažem se da ima viška lokalnih funkcionera. Slažem se da ima viška u javnim preduzećima, ali zbog tog viška ne treba da kaznimo lokalnu samoupravu, treba da kaznimo lokalne činovnike, lokalne službenike, ali nikako ne treba da kažnjavamo one koji su najmanje krivi, a to su građani koji na određeni način postaju akcionari javne svojine. To kad se upiše kao javna svojina nije vlasništvo direktora, savetnika u javnim preduzećima kojih ima koji samo što kućne ljubimce nisu gurnuli u lokalnu samoupravu, odnosno u javna preduzeća u lokalnim samoupravama, a posebno u AP Vojvodini i o tome može da se priča. Sam potpredsednik stranke koja vlada u AP Vojvodini priča o tetkama i šurnjajama. Tamo i te kako postoji razlog da se govori o neefikasnosti jedne stranke koja tamo vrši vlast. Inače, na listi je bio moj prethodni kolega poljoprivrednik. Dakle, bez obzira gde ko vlada, slažem se oko toga da postoje neažurni činovnici, ali su oni doveli svoja javna preduzeća i svoje lokalne samouprave pred mogućnost da se izgubi ta svojina, a u principu javna svojina pripada svim građanima. Dakle, svako od građana je na određeni način, ukoliko lokalna samouprava ima 50.000 stanovnika, onda je svako od građana pedesethiljaditi akcionar te imovine. Ona jeste javna jer pripada svim građanima i ne treba ih dovoditi u poziciju da tu imovinu izgube niti da se naređuje da neka lokalna samouprava koja to nije uradila u roku od dve godine i neka javna preduzeća koja to nisu uradila u roku od dve godine sada na prečac budu efikasna i da u naredna tri meseca upišu tu svojinu. Mislim da je predlog poprilično neozbiljan i da ovaj rok od tri godine daje priliku da postojeće lokalne samouprave, postojeće garniture u AP Vojvodini izvrše svoju zakonsku obavezu i na takav način omoguće da i građani korišćenjem javne svojine imaju neku korist. U suprotnom, ukoliko taj rok ne produžimo nastala bi najveća šteta po građane, a najmanja po činovnike u lokalnim samoupravama, AP Vojvodini, javnim preduzećima, jer oni i ovako nemaju nikakav problem, imaju svoje velike plate. Mislim da bi štetu imali građani i koji od svoje crkavice odvajaju za funkcionisanje tih javnih preduzeća i ukoliko bi oni izgubili tu javnu svojinu u tom slučaju bi izgubili, a i neke javne prihode i na takav način bi građani došli u poziciju da više izdvajaju novca nego što će izdvajati ukoliko uknjiže ovu svojinu. U toj situaciji bi bili i te kako kažnjeni, jer bi morali dopunskim izdvajanjem da finansiraju ta javna preduzeća koja ne upišu tu svojinu i ja sam za to da ne kažnjavamo građane. Ja sam za to ako treba da se uvedu kaznene odredbe za ove koje u 11,00 sati dolaze na posao, u 12,00 već planiraju u koju kafanu će ići na ručak, koji se okupe po restoranima kao gice-prasice oko pojila, i ja sam za to da se kazni takva vrsta ponašanja u lokalnim sredinama, u lokalnim samoupravama, javnim preduzećima, a nisam za to da kažnjavamo građane, i zato mislim da je predlog koji je moj prethodni govornik izneo o nekom roku od tri meseca po prilično neozbiljan da bi kaznili građane, a ne one koji su krivi za produženje ovog roka. Zahvaljujem.
Reč ima Gordana Čomić, neka se pripremi Vladimir Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem. Prvi od zakona koji je u današnjem načelnom pretresu o kome ću pokušati da dam par opaski sa nadom da ću zaslužiti vašu pažnju i da ću podstaći predstavnike Vlade da razmisle duboko o opaskama koje nisu kritičke u smislu autora zakona, niti u odnosu na to što govorim kao pripadnica opozicione DS, nego su važne ko hoće da čuje. Dakle, Predlog zakona o izmenama Zakona o javnoj svojini u dva člana pred Skupštinu stavlja neminovnu odluku da posao koji je, objavljivanjem ukaza o Zakonu o javnoj svojini 28. septembra 2011. godine morao biti završen do 6. oktobra 2014. godine, nije završen. Dodatni podatak je da je ovaj zakon bio već u ovoj Skupštini pre nepunu godinu dana i tada nije bilo analize o tome da li će ili neće posao na koji su ,Zakonom o javnoj svojini iz 2011. godine obavezni svi akteri i lokalna samouprava i pokrajinska administracija i javna preduzeća da postupe. Dakle, ništa od toga se nije desilo. Sada imamo predlog da se produži pri čemu je zaista manje bitno da li će biti na još godinu dana, još dve godine ili još tri meseca, jer nismo promenili pristup posla koji treba da bude obavljen i to je ono na čega vas molim da obratite pažnju. Mi neprekidno jednim istim postupanjem očekujemo da dobijemo drugačije rezultate. To prosto nije moguće. U odgovoru potpredsednice Vlade koliko je onih koji su bili obavezni po zakonu, uradilo svoj posao, odgovor je bio – biće urađena analiza. Taj odgovor smo čuli 2013. godine. To je jedan od najčešćih odgovora koje sam ja čula od predsednika izvršne vlasti ko god da je činio podržavala ja njih ili ne. Ne možete da menjate ono što ne umete da izmerite. To se u govoru među ljudima koji su zainteresovani za podatke analize zove – „majke mi“ analiza. Znači, po čemu se argumentacija ovog predloga zakona da se rokovi produže na još na dve razlikuje od argumentacije od pre godinu dana ili od pre tri godine i oni su rekli – biće „majke mi“. Taj pristup mora da se menja, ako to ne budemo razumeli videćemo se ovde 30. septembra 2016. godine sa rečenicom – biće velika šteta, jer nisu predati zahtevi za javnu svojinu onih koji su u zakonu za to predviđeni da obave svoj posao. Neće biti lične odgovornosti za bilo koga ko taj posao nije obavio, niti ja ovde vidim da se ovim predlogom zakona produžavanja roka predstavlja nekakva lična odgovornost za onog zbog koga ćemo doći 30. septembra 2016. godine da produžavamo rok. Ne može se istim pristupom i istim postupanjem dobiti drugačiji rezultat, osim onoga kojeg imamo, a to je da nemamo uređen sistem javne svojine. Razumem, objektivno da je to ogroman posao. Nažalost znam podatke o tome kakve probleme Srbija ima sa imovinom, koliko nas nije briga da imamo podatke o imovini, koliko smo površni, kolika je to sramota vikati da voliš zemlju u kojoj živiš, a da se niko nije potrudio da se umesto tapija i nažalost ukinutih nekadašnjih zemljišnih knjiga, isto tako su nam kazali, samo da ukinemo zemljišne knjige i sve će biti super. To je isti pristup. Nije u pitanju kako se zove taj koji ima isti pristup, niti je u pitanju njegova politička stranka, pitanje je naše neosetljivosti da tim pristupom dobijamo isti rezultat, neuspeh. Ja više ništa na svetu ne bih volela nego da izmenama ovog zakona i u roku kraćem od pet godina, mi dobijemo zahteve po Zakonu o javnoj svojini i da konačno počnemo da ličimo na uređeni sistem. Nemam ni jednu činjenicu na koju mogu da se oslonim i kažem, evo ovde postoji izmereno, postoje podaci, postoji nada, postoji neka analiza na osnovu koje se menja pristup. To je opaska o kojoj bih ja volela da razmislimo svi zajedno, jer je šteta od dalje upotrebe jednako pristupu uređivanja sistema, a očekivanje drugačijih rezultata. Ta šteta je zajednička. To nema veza ni sa izborima, ni sa tim ko je ministar, ni sa tim ko je pametan, ni sa tim ko je lep, ni sa čim nema veze, ima veze sa našom zajedničkom neodgovornošću prema sistemu u kome javni poslovi treba da se obavljaju. Sa drugim zakonom Predlogom zakona o izmeni i dopuni Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji je stvar samo u nekoliko drugačija. Međutim, nastavlja se sa istim pristupom, jer je obrazloženje zbog uvođenja novih poreza na dobit pravnih lica, poreza na premije neživotnog osiguranja, da se rokovi pomeraju od četiri meseca do dve godine. zašto? U julu 2014. godine su izglasane poslednje izmene zakona. Znači, tu se vezujem sa tim stalno se ponašamo isto, a očekujemo drugi rezultat. Ne biva to. U julu smo imali poslednje izmene, u julu 2014. godine. Nismo imali procenu da treba produžavati rokove za ovaj Zakon o poreskoj administraciji od četiri meseca do dve godine, ali u septembru imamo tu procenu na osnovu čega? Obrazloženje koje ničijom greškom autora obrazloženja, nego mojim sopstvenim stavom kada čujem, dve rečenice kada čujem. Jedna rečenica – nije to moj posao, a druga rečenica je – ne može da se prilagodi informatički sistem. To niko s tim nema ništa osim mog ličnog stava duboke netrpeljivosti prema obe rečenice, zbog toga što elektronska uprava, ili uopšte elektronsko poslovanje u našem društvu ne funkcioniše zato što negde neko kaže – gde ti je pečat? I nema tog ministra, i nema te koalicije i te opozicije koja će to promeniti, jer on je takav sa tom rečenicom siguran na svom mestu zato što svi mi ne menjamo pristup rešavanju problema. Obrazložiti da se ovo sada produžava zato što će biti novih zakona, pa treba vremena da se prilagodi da bi se zaista elektronski obrađivali podaci poreske administracije, to prosto ne stoji. To zašto ne stoji zapisano je u samom zakonu, jer smo o njegovim izmenama razgovarali pre tri meseca. Ako pre tri meseca nismo uspevali da izmerimo sistem da bi znali kakav odgovor će dati na odredbu zakona koji govori o elektronskom podnošenju i elektronskoj obradi na osnovu čega sad to znamo? To nije kritika, to nije ni pohvala, to je nažalost opis stanja. Ja ću o tom opisu stanja govoriti kad god vidim da produžavamo rokove ili da donosimo bilo koju odredbu sa tim što ja zovem „majke mi“ analizom, a bez toga da smo stvarno izmerili sistem, jer je šteta od naše dobrovoljne zajedničke odluke da promenimo pristup rešavanju problema, ta je šteta zajednička, a ja ne vidim da je i kom u Srbiji zbog lenjosti duha u interesu i u koristi da imamo zajedničku štetu u pristupu rešavanja problema i imovine, odnosno javne svojine, odnosno načina na koji se podnose zahtevi i elektronske obrade svih vrsta poreskih prihoda. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovana gospođo Udovički, poštovane gošće i poštovani gosti iz Ministarstva, u okviru ovog zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa od četiri tačke dnevnog reda, narodni poslanici su danas ovde pominjali razne vrste utisaka, neko je pominjao utiske decenije, vi ste za mene gospođo Udovički „utisak nedelje“ zato što ponovo branite loše predloge zakona u ovoj Narodnoj skupštini, u ovom slučaju dva veoma konkretna – o izmenama Zakona o javnoj svojini i o izmenama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Pokušaću ovaj svoj sud vrlo precizno da vam argumentujem i molim vas da se uključite u raspravu i da ako se postavi neko pitanje ovde da vi kao predstavnica Vlade odgovorite na pitanje narodnih poslanika, koje se tiče kao ocene karaktera ovih predloga zakona. Na primer, izmene Zakona o javnoj svojini, tu se zapravo članovima 1. i 2. menjaju član 77. i 82. Zakona o javnoj svojini. Reči: „tri godine“ zamenjuju se rečima: „pet godina“ u članu 77. i u članu 82. takođe. Naravno, ja se odmah onda pitam kada čitam ovaj materijal, zašto se predlaže to „pet godina“ umesto „tri godine“ i onda odem na ovaj deo – razlozi za donošenje zakona. U razlozima za donošenje zakona kaže se da se ove izmene predlažu imajući u vidu da veliki broj navedenih subjekata nisu podneli zahteve za upis prava svojine u javnu evidenciju o nepokretnostima i pravima na njima i da je zato neophodno produženje ovih rokova. Sada razmišljam ovako, zaključujem na osnovu sadržine Predloga zakona, na osnovu objašnjenja u razlozima za ovakvu sadržinu Predloga zakona, da je neko u prethodne tri godine, poštovana gospođo Udovički, bio neodgovoran, tako zaključujem. Ako pogrešno zaključujem, molim vas kažite mi da pogrešno zaključujem. Neko je bio neodgovoran, nije prijavio to što je trebalo da se prijavi i sada se ja pitam, evo kao i građanin jedan ovde, šta onda u tim uslovima predlaže Vlada Srbije? Vlada Srbije predlaže da se neodgovornim osobama produži rok za neodgovornost za još dve godine. Smatram da Vlada takvim predlogom, poštovana gospođo Udovički, vi kao predstavnica Vlade branite taj stav, produžava neodgovornost. Naše je mišljenje bilo i Zoran Živković je to malopre rekao, nemojmo da produžavamo za dve godine. Ako je neophodno, produžimo za tri meseca sa jasnom porukom da zakon kada se usvoji, mora da se poštuje i da se sankcioniše neodgovornost lica koja su u prethodnom periodu bila neodgovorna. Mislim da je to neka prava reakcija, poštovana gospođo Udovički. Drugi primer, izmene Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Tu se, evo ja prihvatam, ako sam dobro razumeo, predlaže se izmena člana 38. i ponovo se predlaže promena nekih rokova. Ponovo po istoj metodologiji odlazim na onaj deo koji se tiče toga sada i kada zakon stupa na snagu, zato što je to druga promena, ovde član 2. kaže – ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku. Naučio sam sada ovde da obično zakon stupa na snagu osmog dana i onda se pitam – zašto li je sada narednog dana? Onda čitam, ima obrazloženje u predlogu zakona, kaže – predlaže se da ovaj zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku Republike Srbije. Pazite sada, poštovana gospodo, kako bi se u što kraćem roku omogućila primena predloženih zakonskih rešenja, a sve u cilju obezbeđivanja prihoda u budžetu Republike Srbije, što predstavlja naročito opravdane razloge za stupanje na snagu zakona pre osmog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku. Kada ja pročitam ovo, kao građanin ove države, koji se informiše o predlozima zakona, onda zaključujem da mi u ovom trenutku imamo budžet od pre podne do popodne. Ako je ovo objašnjenje zašto mora da stupi ovaj zakon na snagu odmah narednog dana, zaključujem da se uključio alarm. Poštovana gospođo Udovički, ako se uključio alarm oko budžeta naše države, molim vas da poručite predsedniku Vlade da što pre dođe u ovu Narodnu skupštinu, da govorimo o posledicama toga i naravno, da iskoristimo tu priliku. Što se ostalih pitanja tiče, da nam odgovori – zašto je ukinuo emisiju „Utisak nedelje“? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Članovi 107, 106, 104, mogao bih da citiram sve članove Poslovnika. O čemu se radi ovde? Znam da svaki narodni poslanik ima pravo da postavi pitanje, da iskaže svoj politički stav, da bude kreativan u svemu tome, ali ovakvo pitanje eksplicitno upućeno predsedniku Vlade zašto je ukinuo jednu emisiju na privatnoj televiziji, graniči se sa bezobrazlukom. Graniči se sa bezobrazlukom za koji je najmanje što može da se uradi, je jedna vrsta opomene. Ukoliko neko ne želi da poštuje zakon, ukoliko neko ne želi da poštuje osnovne postulate prava, a to da je pravo, da je privatna svojina svetinja, naravno ukoliko je stečena na legalan i normalan način i da ukoliko neko misli da predsednik Vlade ili bilo ko u ovoj državi može da određuje pravilo u privatnoj kompaniji i promoviše tako nešto i u najmanju ruku bezobrazno i očekuje osudu Narodne skupštine, šta bi to značilo? Da li možemo da postavljamo takva pitanja na drugoj strani? Šta se radi po AP Vojvodini? Šta se radi po gradovima i opštinama koje su vodili ili koje vode? Molim vas da ovu sednicu vodite na način kao što ste je vodili i do sada i da kolegu narodnog poslanika, koji svoje nekreativnosti u kritici, a mora da kritikuje sve i svašta, da ipak koristi pravnu argumentaciju i ono što je utemeljeno u zakonu i u pravu, a ne da može da govori o bilo čemu i da postavlja pitanja koja se zaista, ne da se graniče, nego jesu duboko utemeljena u bezobrazluku.
Doktore Pavićeviću, nema replike na povredu Poslovnika.
Tražim reč po Poslovniku.
Samo momenat, moram prvo prethodnom poslaniku da odgovorim. Dakle, izvinjavam se poslanicima jer je poslanik Pavićević vešto u poslednjim sekundama svog vremena izgovorio rečenicu koja nije bila uopšte u temi. Drugo, nisam sigurna kako bi reagovala, jer mislim da to što je izgovoreno apsolutni nonsens, to je optužba koja očigledno ne stoji i ne znam ni o kakvom slučaju ukidanja bilo čega u ovoj državi. Da bi imali pravo da dajemo takve ocene, moramo da imamo i konkretne neke indicije ili dokaze, prema tome, zaista mislim da nisam povredila Poslovnik, ali vaše je pravo da se izjasnite u Danu za glasanje. (Zoran Babić, s mesta: Ne želim.) Povreda Poslovnika dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovana gospođo Udovički, poštovane gošće i poštovani gosti iz Ministarstva, smatram da je malopre povređen član 108. Poslovnika Narodne skupštine, u kojem u prvom stavu piše - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, poštovana gospođo Gojković. Gospodin Babić je malopre u nekoliko navrata saopštio da to što sam ja govorio u svom izlaganju, da se to graniči sa ivicom bezobrazluka. Poštovana predsednice Narodne skupštine, moram ponovo da koristim ovaj rečnik srpskog jezika, da objasnimo značenje nekih termina za koje ja smatram da ne smemo da koristimo u ovoj Narodnoj skupštini, ne samo zbog člana 108. nego i zbog drugih članova. Kaže, bezobrazluk – bestidnost, drskost, nepristojnost, bezočnost, bezobrazno ponašanje, bezobrazni postupak. Pazite, poštovana gospodo, ako postoji neki čovek u ovoj Narodnoj skupštini, koji se u svojim govorima drži tačke dnevnog reda, koji nikada ni u jednoj rečenici nije saopštio nijednu reč koja bi unižavala dostojanstvo drugog narodnog poslanika, mislim, poštovana predsednice Narodne skupštine, da sam to ja. Smatram da je povređen Poslovnik Narodne skupštine, kada niste reagovali na prethodni govor gospodina Babića, jer je on moj nastup ovde u skupštini ocenio kao nastup koji se graniči sa ivicom bezobrazluka. Smatram da takva kvalifikacija predstavlja povredu svih mogućih članova Poslovnika Narodne skupštine i smatram da je trebalo da reagujete, da zaštitite dostojanstvo i da obezbedite red na sednici Narodne skupštine. Molim vas da se u Danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika povodom ove intervencije. Hvala.
Zahvaljujem. Nije potrebno ni da odgovorim jer ste već zaključili da ću odgovoriti onako kako se vama ne dopada. Što se tiče povrede Poslovnika, na žalost, predsednik mora da sasluša dve minute šta god da vi govorite i to se vešto koristi od svih poslanika. Vrlo dobro znate kako Poslovnik izgleda, tako da ne mogu da reagujem ni dok vi izgovarate pojedine reči. Pravo poslanika je da iskaže u dve minute zašto smatra da je povređen Poslovnik. Poslanik pre vas je smatrao da je povređen Poslovnik i nisam reagovala na vašu poslednju rečenicu. Ne bih je ponavljala, jer ne želim da dajem na značaju pojedinim rečenicima uopšte. Znači, vi smatrate da sam trebala da opomenem, oduzmem reč ili udaljim sa sednice kolegu Babića zato što je tražio povredu Poslovnika? Uz najbolju nameru, zaista ne razumem. Onda bi trebalo dnevno udaljim sa sednice skoro 250 poslanika. Nisam ni po čemu povredila Poslovnika. Da li narodni poslanici i dalje žele da govore o povredi Poslovnika? Da li želite pauzu za ručak? (Ne.) Mislim da nema smisla da dva govornika kažnjavamo. (Marijan Rističević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Nisam vam ni dala ni ne dala reč. Malo strpljenja. Nemojte da svi čitate misli moje ili šta ću ja da uradim, molim vas. Konsultovala sam se da li svi želite možda pauzu, pa da nastavimo sa radom o tačkama dnevnog reda. Povreda Poslovnika, ali da nije član ni 104, ni 106, ni 107, ni 108. Izvolite. To je sve iskorišćeno. Nisam stigla da povredim Poslovnik jer mi ne date uopšte ni da udahnem.
Član 103, pa bih mogao da nabrojim 103, 104, 105, 106, 107, 108. i 109. Gospodin Babić je nabrojao sve povrede Poslovnika iz svih tih članova, pa je gospodin Pavićević dobio reč, ali očigledno da ja to pravo …
On je na član 108.
Taj član je spomenuo i kolega Babić, ali nema veze. Ja nemam privilegiju koju ima opozicija i sa time se slažem. Slažem se da gospođa predsedavajuća uvek bude tolerantna. Ja ću se držati člana 103 – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine. Smatram da je u zadnjoj rečenici govornik koji je govorio po redosledu iskoristio zadnju rečenicu da vas dovede u poziciju da ste nehotice prekršili Poslovnik i s tim u vezi ukazujem da je on u toj zadnjoj rečenici rekao da premijer treba da se umeša …
Molim vas, nemojte da ponavljate rečenice koje su sporne očigledno u parlamentu bile.
Ja vam objašnjavam da je članom 103. predviđeno da narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu postupanja predsednika Narodne skupštine. Ja obrazlažem u čemu je bila povreda. Povreda je bila u tome što je prethodni govornik rekao da premijer mora u privatnoj televizijskoj stanici privatnu autorsku emisiju da odredi na kojem će se kanalu privatne televizije privatna autorska emisija, koju producira privatna mreža, emitovati i da mora da dođe i da odgovori premijer. To je gotovo neverovatno. Mislim da je moj kolega prekršio sve norme demokratske. On traži od jednog premijera da se umeša u javno informisanje, da na takav način utiče na javno informisanje i da privatnoj televiziji naredi na kom će kanalu emitovati privatnu emisiju, što bi bio flagrantni prekršaj svega. Zahvaljujem.
Po članu 103. zaista nisam prekršila Poslovnik, jer vi kažete da treba da vam dam reč, a dala sam vam reč. To što sam tolerantna prema poslanicima, i Babiću i Pavićeviću, i dajem im da iskoriste njihovo pravo o povredi Poslovnika, to nije tolerancija, to je poštovanje pravila. Određujem pauzu u trajanju od pet minuta da bi se vratili na dnevni red poslanici, jer vidim da nema namere da govorimo o dnevnom redu nego o povredama Poslovnika. Pauza od pet minuta i onda će dobiti reč kolege koje čekaju da govore o dnevnom redu. Nemam volju da vodim sednicu o povredama Poslovnika. Zloupotrebljava se taj institut. Postoji još i mera oduzimanja dve minute od ukupnog vremena ako to postane opšta pojava. [[Posle pauze.]] Nastavljamo po diskusijama. Reč ima narodni poslanik Vesna Martinović. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvažene potpredsednice Vlade, kolege poslanici, ja sam pažljivo saslušala uvodno izlaganje uvažene potpredsednice Vlade, međutim, bar kada je Zakon o javnoj svojini u pitanju, ja obrazloženje nisam čula, jer kada kažete da se neki rok koji je prethodno propisan produžuje zato što prethodni ističe, to nije suvislo obrazloženje. To jeste neki logički igrokaz, ali suštinski obrazloženje nije. Ono na šta su mnoge kolege koje su danas učestvovale u raspravi upućivale, a moram da uputim i ja, tiče se toga da prethodne dve i po godine možda nisu bile dovoljne za upis javne svojine, ali su bar bile dovoljne da se utvrde uzroci zbog kojih prethodno propisani rokovi ne mogu da se ispoštuju, a vi to niste uradili i danas ste tek obećali da ćete to u nekom budućem periodu uraditi. Ako mi ne znamo uzroke zbog kojih nije ispoštovan prethodno propisan rok, ja vas pitam gde su garancije da će ovaj rok, odnosno produženje roka koje ste predložili biti ispoštovan? Dakle, ako smetnje koje se možda tiču pokrajine, lokalne samouprave, javnih preduzeća, a možda i Republičke direkcije, mi o tome nismo čuli apsolutno ništa, osim čitavog niza uvredljivih kvalifikacija na račun državne administracije. Ja zaista moram da se izvinim svim zaposlenima u državnoj administraciji zbog toga što su ih mnogi poslanici kvalifikovali kao mangupe i tome slično. Dakle, da li je problem samo u državnoj administraciji, mi to danas nismo čuli. Ne vidim nigde garanciju da ovaj rok od pet godina koji danas predlažete će biti ispoštovan. Ono što je meni najvažnija stvar u vezi sa ovom izmenom Zakona o javnoj svojini to je pitanje kakvu mi poruku šaljemo investitorima koji eventualno već sada su ušli u neki pregovarački postupak, pa sada razgovaraju sa predstavnicima republičke vlasti da bi se na kraju ispostavilo da to nije republička, odnosno svojina Republike Srbije nego pokrajine, što bi bila dobra vest, ili nekog javnog preduzeća, što nisam sigurna da li je dobra vest ili nije. Mi zaista produžavamo agoniju, produžavamo stanje pravne nesigurnosti, koje svakako neće doprineti tome da bude veća, nego naprotiv manja, zainteresovanost investitora kojih, priznaćemo, nema baš previše. Vrlo neozbiljno zvuči kada pregovarate o nečemu, a ne znate čije je to nešto o čemu pregovarate. Ja verujem da mi njima izgledamo kao oni naslednici koji ne znaju ni ko su sve naslednici, ni koliki je njihov deo, ali ipak pregovaraju sa nekim potencijalnim kupcima o prodaji tog nečeg što očekuju da će naslediti. Prosto, nije ozbiljno. Zbog toga sam prilično razočarana, jer je izostalo obrazloženje - šta je uzrok nepoštovanja prethodno propisanog roka? Mislim da je tu ključ i mislim da mi nemamo vremena da u nekom budućem vremenu tek utvrđujemo šta su uzroci. Mislim da je dve i po godine bilo sasvim dovoljno vreme da se ti uzroci utvrde, ukoliko je postojala obaveza. Za sam kraj, zamolila bih samo potpredsednicu Vlade da mi kaže ko je zapravo ovde ovlašćeni predlagač izmena Zakona o javnoj svojini i ko je branio danas i prethodnih dana ovaj Predlog izmena Zakona o javnoj svojini pred nadležnim odborima i ko će ga braniti ubuduće? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, preostalo vreme grupe. Izvolite.
Poštovana predsednice parlamenta, poštovana potpredsednice Vlade, poštovani gosti, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, Vlada je predlogom ovih zakona, raznorodnim predlozima zakona koji su danas na raspravi, u stvari pokazala i priznala sopstvenu neefikasnost u uređenju delova sistema kao što su državna uprava, lokalne samouprave i, naravno, delovi javnih sistema koji nisu odgovorili izazovu i rokovima koji su definisani usvajanjem Zakona, pre svega, o javnoj svojini, o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Podsetiću vas, da je ovaj zakon, a mnogi od vas kolega su sedeli i u prethodnom sazivu parlamenta, kada su usvajani ovi zakoni, to je bilo u septembru mesecu, tačnije 20. septembra 2011. godine, pre tri godine, kada je i zadat ovaj rok od tri godine. Dakle, nije bilo dovoljno efikasnosti, a vi kao vladajuća koalicija nosite tu odgovornost i na nivou republičke vlasti i na nivou lokalnih vlasti koje su upodobljene ovoj koaliciji da bi bile efikasnije i da bi imale bolju saradnju sa aktuelnom Vladom. Dakle, potpuna odgovornost za ono što se dešava danas je upravo na vama. Očekivao sam da u ovom obrazloženju dobijemo jasne informacije o tome šta je razlog za toliki nivo neefikasnosti da bismo odgovorili ovim rokovima od tri godine. Potpredsednica Vlade je rekla da će mera posle ove konstatacije i posle, izvesno je, produženje ovih rokova, biti sveobuhvatno istraživanje zašto proces nije bio uspešan. Očekivao sam da dobijemo predlog mera koje će obezbediti realizaciju ovog posla, jer je to neophodno iz više razloga. Reći ću nešto što je svakako vrlo važno da bismo imali širu sliku o ovim zakonima, pre svega o setu zakona koji je usvojen tog istog 20. septembra 2011. godine, jer je cilj bio usvojiti set zakona koji će obezbediti sveobuhvatnu reformu svojinskih prava u Republici Srbiji. Misli da je to i te kako važno. Dakle, tada je usvojen Zakon o javnoj svojini, Zakon o vraćanju oduzete imovine, restituciji i Zakon o koncesijama i javno-privatnim partnerstvima. Upravo ta sveobuhvatna reforma svojinskih odnosa u Srbiji je trebalo da omogući veliki broj korisnih projekata za građane Srbije, a cilj je pre svega bio bolje funkcionisanje države, jasni odnosi između države i privatnog sektora, i bolje utemeljenje prava, jedna široka i važna ambicija za sve nas. Mi smo očigledno na putu da usvajanjem ovih predloga izmena zakona odložimo te ciljeve za neki sledeći rok. Mislim da za to nemamo prava, posebno uzimajući u obzir trenutni status, govoriću o lokalnim samoupravama, u svetlu zakona i izmene Zakona o javnoj svojini. Šta će to značiti za lokalne samouprave? Da pokazale su nedovoljnu efikasnost da odgovore ovim izazovima, da evidentiraju svoju imovinu, što je preduslov za uspostavljanje javno-privatnih partnerstva u podsticaju lokalnog i ekonomskog razvoja. Mi imamo sada situaciju u lokalnim samoupravama i javnost Srbije je upoznata da u mnogim lokalnim samoupravama imate tolike dugove budžeta, neefikasno vođenje lokalnih samouprava, sa velikim dugovanjima, gde se lokalne samouprave, skoro svi najveći gradovi u Srbiji, zadužuju radi održanja tekuće likvidnosti, da bi samo isplaćivali plate administracije. A gde su resursi koji treba da podstaknu nešto više, ne samo zaostalu komunalnu izgradnju na komunalnom nivou, nego i podsticaji lokalnog ekonomskog razvoja? Zato je vrlo važno da svi shvatimo da je ključni resurs lokalnih samouprava, pored budžeta, ključni razvojni resurs upravo imovina. Mislim da na tome treba itekako insistirati i to je ključ i sigurno motiv za one koji su predlagali 2011. godine set ovih zakona. Na kraju bih želeo da dam predloge na koji način možemo da učinimo efikasnijim taj proces, jer ćemo očigledno ovde u Skupštini, vladajuća većina, svakako izglasati ovaj zakon. Mi ćemo biti protiv toga, ali je važno uspostaviti jedan integrisani informacioni sistem, efikasniju elektronsku upravu. Slušali smo da će to biti sve efikasnije u poslednje dve i po godine vaše vlasti u Srbiji, sa uspostavljanjem Kancelarije za brze odgovore. Ovde Kancelarija za brze odgovore ne daje efekte. Ovde je potrebno da svih 175 lokalnih samouprava, gradova, ima direktni kontakt. Evo, koleginica Vesna je pomenula upravo Direkciju za imovinu Republike Srbije kao verovatno usko grlo, a to nismo čuli ni od koga, jer je zatrpana raznorodnim nekompatibilnim predlozima iz lokalnih samouprava sa verovatno dokumentima na kucaćoj mašini kao iz 19. veka ili elektronskim dokumentima koje je teško obraditi na takav način. Mislim da je uslov, pre svega, uspostavljanje efikasnog elektronskog sistema, a kompletna infrastruktura je raspoloživa državi, u koju će lokalne samouprave direktno da pristupaju bazi podataka, a Direkcija za imovinu će verifikovati opravdanost tih zahteva. Mislim da je to način na koji će se ubrzati čitav ovaj proces. Neki od kolega poslanika su govorili o istorijskom iskoraku i nespremnosti opozicionih poslanika da prihvate svaki napredak u Srbiji, jer je ovo bila revolucija, elektronska, isključivo elektronska poreska prijava. Podsetiću vas da je prva elektronska poreska prijava urađena 6. februara 2009. godine. Dakle, 6. februara 2009. godine, pre pet i po godina, je bilo kompletne infrastrukture i softverske i komunikacione i infrastrukture na nivou digitalnog elektronskog potpisa, dakle, nečega što je potrebno i neophodno da bi radila takva vrsta… To su moji predlozi.
Potrošili ste vreme. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po Poslovniku.
Ne želim da nastavljam po Poslovniku, ali radi se o jednoj povredi Poslovnika, naime, član 27. koji ima veze i sa suštinom današnje rasprave.
Mora neposredno po povredi Poslovnika. Vi niste to uradili neposredno.
Neposredno je po povredi Poslovnika.
Kada? Poslanik Ćirić je govorio.
Sada, malopre i malo malopre. Dozvolite mi da vam objasnim.
Sami već govorite da želite da vi povredite Poslovnik.
U ovom trenutku je povreda Poslovnika u toku. Dakle, radi se o članu 27. vođenje sednice u odnosu na predsednika Skupštine.
I kada ćutim povređujem Poslovnik. Izvolite.
Videćete da niste bili u pravu. Dakle, danas na ovoj sednici zakon brane, a i u obaveštenju koje smo dobili od Narodne skupštine Republike Srbije, odnosno Vlade Republike Srbije, piše – za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini određen je dr Dušan Vujović, pa zatim poverenik Radmila Jagodić i Saša Novaković. Svi iz Ministarstva finansija. Možda se ovde krije činjenica zbog čega ovaj zakon nije realizovan. Naime, prema članu 3…
Samo o povredi Poslovnika.
Prema članu 3. i 9. Zakona o ministarstvima nadležnost za svojinu, javnu svojinu je Ministarstvo pravde i pitam se, dakle vi ste predsednice dozvolili da u skupštinsku proceduru uđe zakon sa ovlašćenim predstavnicima ministarstva koja nisu nadležna za primenu tog zakona, niti za predlaganje izmena tog zakona, ko će sutra sprovoditi taj zakon?
Zahvaljujem. Potrošili ste dve minute. Povrede Poslovnika apsolutno nije bilo. Čitate staro obaveštenje. Obaveštenje koje imaju poslanici parlamenta jeste da je ovlašćeni predstavnik ispred Vlade Republike Srbije ministar Kori Udovički i potpredsednik Vlade… (Janko Veselinović, sa mesta: I svi ostali iz Ministarstva finansija.) Saslušaćemo dobacivanja. Molim da uđe u zapisnik da ćemo saslušati dobacivanja poslanika Janka Veselinovića. Sa druge strane i sami ste govorili kao pravnik. Dobro ste protumačili za implementiranje zakona nadležno je određeno ministarstvo, a za …. (Janko Veselinović, sa mesta: I za predlaganje zakona.) Saslušaćemo i ovo dobacivanje poslanika Janka Veselinovića. Zahvaljujem na parlamentarnosti. Time su ispunjeni svi uslovi da predstavnik Vlade, jer je predlagač svakog zakona Vlada Republike Srbije, a ne pojedinac ili pojedinačno ministarstvo, pošto to ne postoji u našem sistemu da pojedinačna ministarstva imaju neku jaču snagu od same Vlade Republike Srbije koja se ovde pred nama legitimiše kao predlagač zakona. Kori Udovički je predstavnik Vlade i svako ko se ovde pojavi ispred Vlade je predstavnik Vlade Republike Srbije. Žao mi je što moram edukativno da delujem na poslanike kada odgovaram. Nemate repliku na odgovor Janko Veselinoviću. Glasaćemo svakako. Pretpostavljam, jer vi uvek tražite da se glasa, bez obzira … (Janko Veselinović, sa mesta: Ne tražim da se glasa.) Zahvaljujem ovog puta zaista. Potrošili smo listu prijavljenih za reč. Pre zaključivanja pretresa, želim da pitam, dužnost mi je, da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa po članu 96? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade, imali smo malu diskusiju oko toga ko predstavlja i ko može da predstavlja Vladu i završićemo ovu raspravu, a bez da smo čuli odgovore ministra, odnosno potpredsednice Vlade koja je tu, na određena pitanja koja su postavljena. Možda ćemo ih čuti na kraju, ali nećemo imati prilike ništa više da kažemo. Mislim da nije korektno. Postavili smo konkretna pitanja na početku današnje rasprave, a vezano za Zakon o javnoj svojini – koliko to subjekata do sada nije uradilo, koliko subjekata, AP, lokalne samouprave, javna preduzeća nisu iskoristili rok od tri godine, pa im sada treba izmenama i dopunama zakona još dve godine. Drugo pitanje, vezano za Zakon o poreskoj upravi i poreskoj administraciji, koje to zakone Vlada sprema zbog kojih se danas produžavaju rokovi koji su bili definisani izmenama i dopunama zakona iz jula meseca ove godine? Znači, u julu mesecu, gospođo potpredsednice Vlade, vi ste bili na Vladi, kao što je to rekla predsednica Skupštine, glasali ste za zakon koji usvaja Vlada, a ne pojedinačna ministarstva. Ovde je bio ministar Krstić, obrazlagao je, ja sam citirao njegove izjave, zašto je važno da se usvoje te izmene sa tim rokovima, kako će to da poboljša konkurentnost srpske privrede, a danas se ti rokovi produžavaju za godinu i po dana u nekim slučajevima. Kasnimo sa donošenjem izmena i dopuna, obzirom da su neki rokovi po tom zakonu trebali da počnu da važe danas, a po ovim izmenama treba da počnu da važe tek za šest meseci. Sve su to razlozi zbog kojih ne možemo da podržimo ove zakone. Očekujem na kraju, iako neću imati prilike da odgovorim, a mogli ste i ranije te odgovore da nam date, pa da mi još nešto dodatno kažemo, da od vas čujemo koji su to zakoni, koji su razlozi za odlaganje ovih rokova vezanih za Zakon o poreskoj administraciji, jer vi ste nam samo na početku pročitali ono što piše u obrazloženju zakona da će se nešto nekada desiti. Kada, šta, voleo bih da čujem?
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po članu 96.
Žao mi je što od uvažene ministarske nismo dobili odgovor na ova pitanja. Tu se pridružujem kolegi i smatram da ćemo sada na kraju čuti određena razjašnjenja ili odgovore na pojedina pitanja. Ono što sada treba da zaključimo suštinski, kao predstavnici opozicije, je da je Vlada ovim predlozima zakona na najbolji način predstavila svoj rad, odnosno nerad u prethodnom periodu, da je Vlada ovim predlozima zakona, drugi ili treći put, potvrdila nemogućnost da sebi nametnute sopstvene rokove poštuje, da smo mi ponovo svedoci toga da nam ne funkcioniše na adekvatan način poreska uprava, da smo svedoci da nam pogrešan ministar predstavlja određene zakone, da u odboru potpuno pogrešan ministar o njima priča, da po Zakonu o ministarstvima to treba da radi ministar Selaković, a ne vi, a ne čak ni ministar Vujović, koji nije došao. Ovo se tiče funkcionalnosti poreske uprave Srbije koja je, ponavljam, promenila dva direktora i dovela ljude koji ni na koji način ne mogu da uvedu red u ovu oblast. Sve je spremno za elektronski način funkcionisanja prijave poreza. Sve je spremno i sve može da se završi, ali iz nekog razloga se to produžava. Ne znamo koji je to konkretan razlog, dakle koji su to zakoni zbog kojih ovo sada ne može da se primeni i zašto? Takođe, nije jasno i dalje je ostalo nejasno, potpuno, bez obzira na nalete buke i besa, čak i uvreda koje smo ovde čuli, zbog čega, zašto lokalne samouprave, pokrajine, javna preduzeća dobijaju toliko dugačak rok da urade nešto što su davno trebali da urade, bez obzira ko iz koje partije vodi koju opštinu, javno preduzeće? To je u ovoj priči, danas ima osnovu ovih predloga zakona, irelevantno. Umesto bilo kakvog preciznog odgovora, dame i gospodo, dobili smo salvu uvreda, optužbi, priča o prošlosti od onih koji su rekli da nikad više u retrovizor neće gledati, nego samo kroz dvogled. Počnite već jednom da gledate kroz taj dvogled. Građani Srbije su vas birali da gledate kroz dvogled. Ništa im niste dali. Ništa, sem gušenja slobode, ono malo što je ostalo. Sada uvažena ministarka dođe da svoje rokove, za koje ste vi glasali, ponovo pomerate za ne znam koje vreme. Nejasno je zašto. Koja je to prepreka? Kako se zove ta prepreka? Ko su ti ljudi? Koje su to opštine? Koja su to preduzeća? Dajte da čujemo te junake koji sutra treba da izađu pred građane i da ponovo traže njihovu podršku, bez obzira ko su. Prema tome, mislim da u ovoj situaciji, kada nam lokalne samouprave nemaju finansijsku decentralizovanu funkciju, kada nam lokalne samouprave postaju sve više centralizovane, kada se novac daje kako kome odgovara, kao pipetom, nisu u stanju da saniraju posledice od poplava, nisu u stanju da reše stvari oko javne rasvete u Nišu, ali su u stanju kao Mesko da zaposle 117 ljudi. Sto sedamnaest ljudi, pet pomoćnika gradonačelnika Leskovca od kojih je jedan, po njegovim rečima, zadužen za Narodno pozorište. Zamislite vi to. To je vaš domen. Jeste da nije usko vezano sa temom, izvinjavam se. Ali vas molim da pronađete neki način, sa vašim stručnim saradnicima, da takve pojave na neki način prekinete, jer su u koliziji sa ekspozeom premijera, jer su u koliziji sa merama štednje, jer su u koliziji sa budžetskim deficitom, jer su u koliziji sa svim onim što obećavate narodu. Ne možete da ispunite obećanja. Nikako. Samo pričate o prošlosti. I ko vas mrzi? Niko vas ne mrzi. Više puta sam vam rekao – obožavamo vas, fenomenalni ste, nastavite ovako.
Molim vas, nemojte da koristite te izraze. Jer, obraćate se ministru.
Ne, ne obraćam se njoj. Ja se obraćam, kako ste vi to lepo primetili, dosta nejasno kome tačno, ali nekako se svi prepoznaju koji treba.
Samo oko obožavanja.
Tako je. Šta je loše u obožavanju? Mislim da vi u SNS-u to dobro znate. Da zaključim. Činjenica da danas kada imamo jako puno problema, mada je to pleonazam, imamo puno problema u državi, imamo puno problema u fiskalnom sistemu, imamo puno problema u nemogućnosti punjenja budžeta, u prihodovnoj strani, šta je poruka koju šaljemo? Danas kada uvodimo notare, koji su nam razvalili pravosudni sistem za pet dana, kao što smo i upozoravali, šta je poruka? Da nema potrebe, da možete još da sačekate sa ovim poreskim prijavama. One su spremne. Ceo sistem je pripremljen. Zašto? Koji je to interes da se ne primenjuje? Da li je tačno da su obuku prošli ljudi koji su mahom na ugovoru? Da li je to tačno? Ne znam da li vi možete da mi odgovorite? Da je ministar Vujović tu, on bi možda mogao. Mene to zanima. Ne optužbe. Ne napadi. Ne kantari, kojima se meri da li neko nekog mrzi. Nećete nas uvući u to blato. Nećete. To nećemo dozvoliti. Mi tražimo istinu. Tražimo da se kaže zašto ovo radite na ovakav način? Da li ste svesni u kakvom nam je stanju sistem, i fiskalni i lokalna samouprava i privreda i smanjenje penzija i plata i izjava da neće Skupština odlučivati o smanjenju penzija? Pazite, molim vas, jel vi znate, poštovane kolege, ko smo mi danas ovde? Jel smo mi klub prijatelja…
Poštovani poslaniče, šest minuta i 47 sekundi. Ostalo vam je šest minuta i 45 sekundi.
Završavam. Jel smo mi klub prijatelja koji priča o efemernim stvarima ili o nečemu što su zakoni ove zemlje? Nećemo da dozvolimo da nam to bilo ko oduzima. Hvala.
Zahvaljujem. Po članu 96, narodni poslanik Zoran Babić ima reč.
Zahvaljujem se, gospođo predsednice. Pažljivo sam slušao današnju raspravu. Mislim da sam samo jednom izašao iz sale, na kratko. Verujte da suštinskih zamerki na ova dva predloga zakona i dva sporazuma zaista nisam čuo. Bilo je politikantskih stavova, bilo je strančarenja, bilo je kandidovanja nekih drugih tema koje apsolutno nemaju nikakve veze sa predloženim zakonima. Mislim da Vladi Republike Srbije, a ni vama, gospođo Udovički, nije potreban advokat da bi odgovorio na postavljena pitanja. Pitanje zašto je u Narodnoj skupštini ministar u Vladi Republike Srbije je zaista degutantno i nepoznavajuće, niti je u skladu s Ustavom Republike Srbije. Vlada Republike Srbije je kolektivni organ koji donosi svoje zaključke, svoje predloge zakona, svoje odluke, na kolektivan način i svako od ministara učestvuje u donošenju tih odluka. Naravno da će neko ko je glasao za taj zakon, makar možda i ne bio iz njegove oblasti, da će se pre samog glasanja i upoznati i videti šta piše u tom zakonu i moći će da ga brani i u javnosti i u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Prošlo je vreme kada su ta ministarstva, sada vidimo u senci, kada su bile posebne nahije, kada niko nikoga ni za šta nije smeo da pita. Ministar – bog. Niko ne sme da ga pita šta se dešava u tom ministarstvu. To je zaboravljeno promenama 2012. godine. U ovoj Vladi Republike Srbije, u Vladi Aleksandra Vučića i SNS se zna ko, šta i kako radi i koliko se radi. Vidim da je danas ovde određenim kolegama narodnim poslanicima zasmetala čak i himna. Zasmetala je garda. Zasmetala je zastava. Sa zadovoljstvom sam pevao himnu. I voleo bih da svakoga dana garda i himna bude u Narodnoj skupštini. Valjda će nas to opomenuti koga predstavljamo i u kojem visokom domu sedimo. Ali, i to je nekim narodnim poslanicima iz opozicije bila smetnja. Intoniranje himne. Garda u Skupštini Srbije. Da li je to kritika zakona? Da li je to slika Narodne skupštine? Nije. Nekim kolegama, iako to nije tema dnevnog reda, zasmetala je i vojna parada. Vojna parada koja će se organizovati 16. oktobra, posle skoro 30 godina, zato što imamo čime da se ponosimo, zato što je prošlo vreme kada su se, nažalost, pripadnici Vojske Srbije, da li aktivni ili u penziji, bacali kroz prozor zbog nerešenog stambenog pitanja, zbog siromaštva, zbog nebrige države i ministarstva o njima. I juče je podeljeno 39 ključeva od stanova, 30 ključeva aktivnim i devet penzionerima Vojske Srbije. Zato što se Srbija ponosi svojom Vojskom. Zato što imamo šta da pokažemo. Zato što je Vojska Srbije postala faktor stabilnosti. Zato što je Vojska Srbije dobar sagovornik i dobar učesnik u mirovnim operacijama širom sveta. I zašto nekome smeta da to vide i građani Srbije, na jednoj paradi 16. oktobra? Da li je to slika Narodne Skupštine? Ne, nije i ne sme da bude. Zasmetalo je i zašto je direktor Poreske uprave došao iz BIA. Čini mi se, a o tome nešto malo znam, a postoje ljudi koji više znaju o tome, u to sam siguran, da se u BIA-u ne ulazi lako, da se ulazi sa dobrom proverom, sa žestokim generalijama, sa dobrom stručnom spremom, tako da je normalno i prirodno, i dobro i afirmativno, da Poresku upravu vodi neko ko je radio u BIA i ko je čist i pred bogom i pred zakonom, iako tog čoveka ne poznajem. Ali, čim je takav „bekap“, apsolutno može da očekuje i da dobije podršku. Zar je trebalo ići logikom grada Beograda, pa za menadžera postaviti vozača, iako nemam ništa protiv vozača. To su divni ljudi, profesionalci. Zaista podržavam i pozdravljam to što oni rade, ali ne može jedan vozač u gradskoj upravi grada Beograda, Dragana Đilasa da postave gradski menadžer. Istina, sada je tu veliku kancelariju i „X5“ koji je vozio je zamenio optuženičkim klupama, da ne kažem i nekim drugim. Da li su to ti kadrovi i način kako se postaje kadar? Mislim da nije. Zamerke su - zašto ovi zakoni? Znate, ova Vlada, Vlada Aleksandra Vučića nije Vlada u senci. Kada je nešto u senci, kada je nešto u hladovini, kako kažu moji Šumadinci, u hladu se odmara, na suncu se radi. Ova Vlada je i na suncu i na kiši i na snegu i šibaju je različite oluje. Ne plašimo se tih vremenskih prilika i prolazićemo kroz njih, ali nikada nećemo biti u senci. Da ne bude „da, možda ne“, tačno se zna koji su zakoni u redosledu i o kojim zakonima se raspravlja. Za ovu Vladu i za ovu skupštinsku većinu ne postoji „da, možda ne“. Postoji jasan plan koji je iznesen u ekspozeu predsednika Vlade, gospodina Vučića. Nekima je u ovoj sali strašno smetalo zašto je taj plan od 100 dana Vlade i ispoštovan, a biće ispoštovan i u narednih šest meseci. Spremni smo na prolazna vremena, spremni smo i da kažemo šta sve radimo. Nije ovo prvi put da se promašuje i produžava rok i nisam srećan zbog toga. Zato što su bili zakoni, a sećam se i Zakona o osiguranju koji je nekoliko puta za vreme Vlade Mirka Cvetkovića produžavan, sve na po godinu dana, sve nekako pred novu godinu, pošto je to bio „ded lajn“, se produžavao pa i dalje imamo zajedno osiguravajuća društva, i životna i neživotna. Naravno da se ne treba na loše stvari ugledati. Treba se ugledati na bolje. Međutim, odgovor koji niko nije, ni pitanje koje niko nije postavio, ali odgovor koji niko nije dao u prethodnih nekoliko sati rasprave je šta bi bilo da ne donesemo ovaj zakon? Šta bi se onda desilo? Da li bi ta imovina koju AP Vojvodina, jedinice lokalne samouprave i javna preduzeća nisu podnela zahtev i nisu upisala pravo svojine, da li bi ta imovina otišla niz Dunav? Ne bi. Niz Savu, niz Moravu, da li bi nestala, isparila? Ne bi. Ostala bi u vlasništvu države Srbije. Da li bi neko bio na šteti? Ne, ne bi, ali smatramo da neko ko tu imovinu koristi, da će je koristiti sa pažnjom mnogo boljeg domaćina nego što bi to bila recimo država, da bi sa pažnjom mnogo boljeg domaćina tako radile sve jedinice lokalne samouprave ili javna preduzeća. Postavilo se pitanje i odgovornosti. Slažem se. Čija je odgovornost? Vlade Republike Srbije, odnosno Narodne skupštine, koja je ovaj zakon predložila, a Narodna skupština usvojila, ili ovlašćenih i odgovornih u jedinicama lokalne samouprave, a podsetiću, prvenstveno AP Vojvodine koja nije ispoštovala sve obaveze, gradova, opština i javnih preduzeća? Gde je tu odgovornost države? Gde je tu odgovornost Vlade? Zar je trebala ministarka Udovički da ide u AP Vojvodinu i da kaže – gospodine Pajtiću, vi niste uradili to i to, evo ja ću da uradim to i to? Izvinjavam se na mom tonu, jer često neke kolege čim se uputi kritički ton za prethodno vreme, odmah to smatraju za buku i bes. Nit sam bučan, nit sam besan. Ono pitanje koje bih ja voleo da delegiramo danas i mislim da je ono suštinsko, zakoni su kao deca. Nije dovoljno što ćemo ih roditi. Nije dovoljno što ćemo mi ovaj zakon izglasati u petak. Decu moramo da vaspitavamo, decu moramo da pratimo, decu moramo da korigujemo, ponekad da izgrdimo, češće pohvalimo. Ne želim da izgubimo dve godine. Voleo bih da, gospođo Udovički, prenesete vašim kolegama u Vladi Republike Srbije i mislim da bi to bila dobra praksa ne samo za ovaj zakon, nego i za mnoge druge zakone, a to je da recimo jednom u tri meseca, jer je…
Vreme.
… završavam, da jednom u tri meseca izađete u Narodnu skupštinu, napravimo sajt, napravimo emisiju, pa kažemo – evo, za ova tri meseca te i te lokalne samouprave, ta i ta javna preduzeća su podnela zahtev i upisala pravo javne svojine, a ova nisu. Pa će se oni malo zastideti, a u lokalnim samoupravama, u jedinicama lokalne samouprave i u javnim preduzećima…
Vreme. Zahvaljujem se.
Jedna rečenica i završavam. …A u jedinicama lokalne samouprave sede ljudi iz poslaničkih grupa, odnosno iz stranaka svih poslaničkih grupa. Svi smo odgovorni zašto je ovo vreme potrošeno, a nije završen posao do kraja. Dajte da opominjemo na svakih dva meseca, svaka tri meseca te ljude da ih bude sramota ako tako nešto ne urade u naredne dve godine. Mislim da je to korektan pristup i kreativan pristup. U svakom slučaju, SNS će u Danu za glasanje podržati ove zakonske predloge.
Hvala. Reč ima ministar dr Kori Udovički. Izvolite.
Gospođo predsednice, gospodo i dame poslanici, hvala vam na diskusiji i pažnji koja je posvećena ovim zakonima. Odgovorila bih na pitanja koja su konkretno postavljena i takođe naglasila da će dalje poslanici imati priliku da reaguju bilo na moje odgovore ili dalje diskusije kroz proceduru predviđenu zakonom. Još predstoji diskusija u odborima i u pojedinostima. Prvo ću da odgovorim na vrlo konkretno pitanje o tome šta je učinjeno sa Prvim projektom razvoja zdravstva kojem današnji zakon o potvrđivanju Sporazuma je sledbenik. Taj Prvi projekat razvoja zdravstva je u potpunosti realizovan. Otprilike 99% odobrenih sredstava je povučeno. On se bavio razvojem i implementacijom bolničkih softvera u četiri bolnice početkom reforme finansiranja na sekundarnom i tercijalnom nivou zdravstvene zaštite, uvođenjem praćenja kvaliteta zdravstvene zaštite, uspostavljanja akreditacionih procesa i akreditacije zdravstvenih ustanova, podizanjem kapaciteta za procenu zdravstvenih tehnologija u Srbiji. Ukupna sredstva za taj projekat koja su potrošena iznosila su 10,2 miliona evra. U toku tog projekta uslaglašeno je da se Ministarstvo zdravlja bavi sistemom dijagnostičkih srodnih grupa i zapravo za vreme sprovođenja tog Prvog projekta taj sistem je pilotiran i pokazao je odlične rezultate. Svetska banka je izrazila veliko zadovoljstvo u realizaciji tog Prvog projekta i zalaže se za kontinuitet u unapređenju zdravstvene zaštite na način na koji je to sada dogovoreno u ovom projektu sledbeniku. Kada je reč o tome da nije nužno propraćen ovaj projekat prethodnom analizom rezultata propisa, odnosno rezultata politika koje je Vlada Srbije u bilo kom mandatu sprovodi, reč je o tome da sistem takvog praćenja nije uspostavljen u Srbiji od strane prethodnih Vlada i zapravo uslovi da se takav sistem praćenja ključnih politika može uspostaviti tek se postavljaju u okviru ove Vlade, ali je nemoguće očekivati da oni daju rezultate već za četiri meseca. U tom, da kažem, grmu leži zec i sa pitanjem koje je mnogo puta postavljeno danas, a to je kako to da može da se desi da imamo propis, a on se ustvari ne sprovodi. Trebali li da kažnjavamo te lokalne samouprave, Pokrajinu ili javna preduzeća? Šta to treba da uradimo da bi bili sigurni da neće ovog puta biti kako je jedna poslanica rekla – majke mi, realizovaće se rok. Da bismo bili sigurni moraju da se sprovedu te dosta sveobuhvatne reforme na kojima sada radimo, a koje zahtevaju vreme, a to je da imamo sistematično praćenje sprovođenja propisa. U čemu je stvar? Ova Vlada je nasledila niz zakona koji nisu do kraja sprovedeni. Kako izabrati, koje resurse i na koga ćete tačno staviti pritisak da realizuje koji od tih propisa? Prosto je važno da budemo sigurni da radimo ono što je najvažnije za ostvarivanje ciljeva ove Vlade i bez sumnje je sređivanje odnosa svojine, javne ili privatne, i u okviru javne na različitim nivoima vlasti različitih tipova svojine jako važno. Međutim, činjenica da jedan zakon koji je izgledao logičan onima koji su ga donosili do te mere nije sproveden, govori nam o verovatnom postojanju problema sa samim zakonom. Bilo bi logično da se lokalnim samoupravama, Pokrajini i javnim preduzećima isplati da oni žele da upišu svoju svojinu. Kako je moguće da se to ipak ne radi? Na to moramo da odgovorimo i to zahteva dublju analizu, mislimo da je važno da se ta analiza poveže i sa analizom drugih problema koji postoje kada je reč o raspolaganju svojinom u Srbiji, odnosno vlasništvom, a koje je ova Vlada nasledila i te kako, ne samo od prethodne, već i od prethodnih vlada. To je problem koji se gomila u protekloj deceniji. Rok od dve godine je prosto rok koji će da omogućida se sa jedne strane nastavi sa rešavanjem, upisivanjem svojine u nekom ritmu koji može, s obzirom na iskustvo koje vidimo do sada i gde se nadamo da da rezultate, ili da se, kao što se nadam ja, kao ministar zadužen za lokalne samouprave naročito, da se nađe način kako da se taj sistem pojednostavi, da se podsticaj, da se rešavanje svojina napravi podsticajnijim u odnosu na trošak, na cenu, na napor koji trenutno zahteva ovakav posao, prosto nameće subjektima da se taj odnos promeni i da se realizuje ono što bi trebalo da nam svima bude očigledan cilj. Na kraju tek onda dolazi da je možda prosto reč o potpunoj neodgovornosti, u kom slučaju opet radimo na izmenama i dopunama, odnosno na novom zakonu o opštem upravnom postupku koji će da postavi bolje i jasnije pitanje odgovornosti za ostvarivanje zadatih rokova u svemu što se radi kao upravni postupak i da očekujemo da će u dogledno vreme problem koji je nagomilavan u proteklih deceniju i po, u naredne dve ili tri godine u toku ovog mandata ove Vlade biti rešen. Hvala vam.
Zahvaljujem. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika zaključujem zajednički načelni jedinstveni pretres o pAredlozima zakona iz tačaka 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda. Ovim smo završili današnji rad i nastavljamo sutra u 10,00 časova, po tačkama 5. i 6. Hvala vam.