Kolegice i kolege poslanici uspjeli smo sakupiti 22 poslanika koliko je neophodno da bi se počelo raditi. Ja vas sve pozdravljam, pozdravljam sve goste i pozvane. Odsustvo sa sjednice opravdali su poslanici Milica Marković, Dušanka Majkić, Borislav Bojić. Asim Sarajlić i Anto Domazet su najavili kašnjenje. Prema informaciji službe sjednici je prisutno trenutno 23 poslanika, imamo i viška. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Podsjećam da smo došli do sedme tačke dnevnog reda, Ad. 7. Predlog zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagač: poslanik Mirsad Đugum (prvo čitanje) Predlog zakona u proceduru je dostavljen 27.12.2013. godine sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku. Na 61. sjednici Doma, održanoj 30.12.2013., ovaj zahtjev nije usvojen, nakon čega je zbog nedovoljne entitetske većine uslijedilo usaglašavanje o skraćenoj proceduri. Kolegijum nije postigao saglasnost ... Na 62. sjednici, održanoj 23.01.2014., odlučeno je da se Predlog zakona razmatra po redovnom postupku. 26.02.2014. predlagač je dostavio ispravljenu verziju Predloga zakona u kojoj je ispravljena tehnička greška koja je naknadno uočena. Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje o ustavnom osnovu i principima dostavila je 27.02.2014. godine. Otvaram raspravu. Kao predlagač, ja bih prepustio prvenstvo uvaženom kolegi Mirsadu Đugumu, ako se slažete. Izvolite, uvaženi kolega Mirsad Đugum.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice, kolege, gosti. Pa, mislim da je veoma jasno, ja sam obrazložio ovaj dio i u ranijem procesu kada je predlagan ovaj Zakon, koja je važnost, koja je bitnost ovoga Zakona. Jasno je da BiH u svom procesu prema euroatlantskom putu stoji već duže vremena na mjestu, odnosno da je od lidera koji je u regiji išao prema i euroatlantskim integracijama, da je nastupio jedan kompletan zastoj. Problem rješavanja ovog upisa 63 lokacije, koji je na kraju krajeva i bio i krenuo, pa je onda obustavljen taj proces upisa lokacija od 63 lokacije je onaj koji, mislim i mišljenja sam da 2 bi svi svjesni situacije u kojoj je BiH, u kojoj su građani BiH, trebali da prihvatimo iz jednog čistog razloga što apsolutno ovim Prijedlogom zakona se dolazi u drugu poziciju, odnosno poziciju jedne sigurnije, bolje i jasnije slike BiH, a tim, što je i Predsjedništvo jednoglasno podržalo, princip pristupa euro, odnosno NATO paktu. Sam ovaj proces je bio i dogovor između lidera sedmorke. Nažalost, zbog svega onoga što u BiH imamo više makadama nego čistoga puta dovodi do jednoga problema da ćemo mi, kao parlamentarci, sigurno nekada biti postiđeni onoga što nismo dozvolili građanima i omogućili BiH njen bolji, jasniji put prema razvoju ekonomije, jednom drugom odnosu građana stanovnika BiH u jednom sigurnijem okruženju da žive, jasnijom vizijom, a stranim investitorima, pa i domaćem kapitalu jasniju uputu u njihovo investiranje, razvoj privrede, ekonomije i bolje uslove života sa jednostavno smanjivanjem broja nezaposlenih. Jasno je da je skoro svaka zemlja pristupom u evropske integracije, a posebno pristupom u NATO, povećala nivo investicija u narednih par godina za 20 do 30%. Ona je potrebna kao sigurnosni, kao politički i kao ekonomski razvoj za BiH. Jasno je da je ovo Prijedlog da ide u prvom čitanju, ako ima neko bilo kakve primjedbe na ovaj tekst onda je otvoreno da se u narednih 10 dana u amandmanskoj fazi djeluje na ovaj Prijedlog zakona i da se donese onakav kakav će odgovarati svima. Moje je lično mišljenje, a i mišljenje Kluba SBB-a, da čekanje i uslovljavanjem, rješavanje jednoga problema sa drugim problemom je onaj koji je već dugo vremena prisutan u ovome Parlamentu i nije onda razlog, ne trebamo se čuditi analizi da je ova Parlamentarna skupština najneefikasnija u dosadašnjem periodu. Ako nevladin sektor ima takve informacije, ako ga plasira prema vani, ne trebamo se onda ljutiti, trebamo biti svjesni toga da pravimo jedni drugima kočnicu unutar Parlamenta, ali da svi zajedno pravimo kočnicu građanima i državi BiH. I zato mislim da ovdje ima prostora za sve koji žele u amandmanskoj fazi bilo šta da poprave, da otvorimo ovaj dio i da bar jedan dio svojih obaveza, ako ne možemo prema evropskom putu onda možemo prema MAP-u da ova Parlamentarna skupština usvoji i otvori mogućnost drugog procesa, drugog pristupa i drugog ishoda ili puta građana BiH. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja, bez obzira što znam kakav će ishod glasanja biti po ovom Zakonu, imam potrebu da kažem nekoliko rečenica, imajući u vidu, ne težinu ovoga Zakona, ali njegov značaj kada je NATO put BiH u pitanju, odnosno kada je u pitanju članstvo BiH u NATO. Ja mislim da je ovo jedan mali, sitni uvjet kojeg BiH treba da ispuni, koji je postao veliki problem za BiH, i ja mislim da je to posljedica pokušaja da se pitanje članstva BiH u NATO savezu politizira. BiH će postati članica NATO saveza, u to nema nikakve dileme. I ja želim da ovdje kažem svima onima koji u BiH i van BiH misle drugačije, da je to jednostavno činjenica i to će tako biti. Što prije BiH postane članica NATO saveza od toga će nastupiti koristi, prije će nastupiti koristi za sve nas u BiH i BiH. 3 Zakon koji se nudi, to su vrlo jednostavna rješenja. Dakle, od ukupne vojne i državne imovine traži se da se 60 i nešto lokacija uknjiži na državu BiH, perspektivne nepokretne vojne imovine. Mislim da je to izlaz za sve nas u BiH i mislim da pitanje ostale vojne imovine, državne imovine, treba rješavati u skladu sa principima koje je promovirala presuda Ustavnog suda koja govori na tu temu, a rješenja koja su ponuđena u ovom Zakonu nisu suprotna elementarnim ili temeljnim principima iz te presude. I zbog toga ja pozivam Predstavnički dom da podrži ovaj Zakon, da konačno otkočimo svoj NATO put. Kažem ovo je jedan mali problem, dakle pitanje koje nije tako značajno, vrlo jednostavno rješivo pitanje koje proizvodi velike probleme u BiH. Ako ima imalo dobre volje mislim da je ovo rješivo i da se ni na kakav način ne utiče i ne prejudicira na ono što presuda Ustavnog suda o državnoj imovini govori, a što će se rješavati u budućnosti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći se javio uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Dakle, predlagač je zaista u svom uvodnom izlaganju, da tako kažem, naveo niz argumenata koji idu u prilog potrebe usvajanja ovog Zakona i ukazao na koristi koje možemo imati od ovoga itd. Međutim, pored svih dobrih i namjera i kompromisa koji ovaj Zakon nudi, od kojih jedan za nas iz Stranke za BiH nije prihvatljiv, a radi se o knjiženju. Dakle, ovaj Zakon ne može biti osnova za knjiženje imovine. Osnova za knjiženje imovine je nešto drugo, dakle Međunarodni sporazum o sukcesiji, presuda Ustavnog suda itd. Dakle, ovakav model pravi presedan i otvara prostor da se i sa ostalom imovinom na ovakav način radi. Dakle, i zaključak ovog Doma iz 2011. godine glasi da se poziva Pravobranilaštvo da na osnovu dokumenata, o kojim ja govorim, proknjiži imovina na državu BiH, a da ovaj Parlament dodjeljuje. Dakle, ne da ovaj Zakon bude osnova za knjiženje, nego da odlukom ili ovim Zakonom dodjeljujemo Ministarstvu odbrane u ovom slučaju. Ali i pored tog kompromisa očigledno da, barem po najavama itd., Zakon neće dobiti podršku od poslanika čije političke opcije javno izražavaju rezervu, kad je riječ o putu BiH u NATO i vežu ga apsolutno za ponašanje Republike Srbije. Naravno, to je pravo ljudi da tako misle, međutim istovremeno bi trebali da razmisle šta sa onim milionima ljudi koji žele tu integraciju. Dakle, mi ćemo morati otvoriti tu vrstu priče, dakle koliko je pravo jednom broju političkih opcija da kažu – nas to puno ne zanima itd. i obaveza da čuju šta drugi o tome misle. Ali evo, o tome ćemo vjerovatno više govoriti kad dođe vrijeme. Ja ću zaključiti upozoravajući da ovakvo rješenje pravi presedan i za ostalu imovinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći se za riječ javio prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite. 4
Poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Pred nama je Prijedlog jednoga zakona koji je predložen od jednog zastupnika, odnosno jednog kluba i vjerojatno to nije najbolji način kako doći do usvajanja ovog Zakona. Ali se ja sad ne bi bavio tim pitanjem ovdje u svojoj raspravi, već bi se pozabavio suštinom ovoga Prijedloga i šta ovaj Prijedlog u konačnici znači za BiH. Vidite, s obzirom da je već prije 2 godine postignut politički dogovor u BiH, 6 političkih stranaka, mislim da je to bilo u ožujku 2012. godine u Banja Luci na sastanku na kojem sam i osobno nazočio, odnosno sudjelovao kada je u pitanju, dakle pitanje nepokretne vojne imovine, ali je naravno tada dogovoreno bilo i kako će biti riješena i državna imovina, ali u jednom drugom roku(?). Ja smatram da uz manjkavosti koje sigurno ovaj Prijedlog sadrži, jer ne rješava potpuno ni pitanje vojne imovine, posebice one neperspektivne, da ipak sadržaj ovoga Zakona korespondira sa tim političkim dogovorom od prije 2 godine u Banja Luci. Dalje, s obzirom da je usvajanjem i rješenje pitanja državne imovine jedan od uvjeta za aktiviranje MAP-a prema NATO-u, dakle sve to govori da ovom pitanju moramo pristupiti, imajući u vidu te neke, da tako kažem, više ili dalekosežne interese BiH. Jer, nesporno je da su nadležni organi BiH donijeli, zapravo jednoglasno, glavne strateške odluke, odnosno ciljeve BiH u smjeru vanjskopolitičkih integracija, a to su euroatlanske integracije i Predsjedništvo i na kraju krajeva to je ugrađeno i u Zakon o obrani BiH koji je usvojen i u ovom Parlamentu. S druge strane, s obzirom da se ipak ovdje radi o Zakonu u prvom čitanju, na koji se može i amandmanski reagirati, kao što je i sam predlagatelj u svom uvodnom izlaganju rekao, smatram da bi ipak trebalo ovaj Zakon pustiti dalje u parlamentarnu proceduru, ali u svakom slučaju tražeći sveobuhvatnog rješenja državne imovine. Jer, sjetićete se vi ovdje, pa čak i oni koji imaju i koji će vjerojatno i danas imati rezerve prema ovom Zakonu, da je rješenje državne imovine zapravo prvi od uslova za transformaciju Ureda visokog predstavnika u BiH u Ured specijalnog predstavnika EU u BiH, i naravno, kao što rekoh već maloprije, kao jedan od uslova za aktiviranje MAP-a. Što znači da mi svakako moramo vrlo brzo pristupiti cjelovitom rješenju pitanja ili problema državne imovine. E sada bih se ja ovdje pozvao na jedan drugi dogovor lidera političkih stranaka, ja mislim da je tada bilo sedam političkih stranaka, i gdje sam takođe sudjelovao, gdje smo mi donijeli zaključak i potpisali ga da će se u određenim rokovima riješiti sveobuhvatno pitanje državne imovine koji uključuje i vojnu imovinu, i data je zadaća Vijeću ministara. Vijeće ministara je imenovalo grupu koja treba pripremiti odgovarajući Zakon o državnoj imovini koji uključuje i vojnu imovinu. I tu grupu, da vas podsjetim, čine Bariša Čolak, ministar prvde, Sredoje Nović, minsitar civilnih poslova i Damir Hadžić, ministar transporta i komunikacija, koji su predloženi i od svojih stranaka, ali evo ako hoćete i od predstavnika konstitutivnih naroda koji sudjeluju u radu Vijeća ministara. Vidite, prema mojim informacijama, istina neslužbenim, radna grupa koju je formiralo i zadužilo Vijeće ministara je izradila Nacrt zakona o državnoj imovini, ja ga imam ovdje u ruci. I taj zakon, odnosno Nacrt zakona predviđa rješenje državne imovine, uključujući i vojnu imovinu, na jedan sbeobuhvatan način. Ovaj Nacrt je dobio pozitivno mišljenje Ureda za zakonodavstvo Vijeća ministara i još uvijek se, prema mojim informacijama, nalazi u proceduri Vijeća ministara. Ali nije mi jasno ili možda čak imam određeno mišljenje o tomu, zbog čega on još uvijek nije formalno stavljen na dnevni red Vijeća ministara da bi bio dostavljen prema nama ovdje. 5 Zato ja smatram, da budem potpuno otvoren, da je interes BiH i odgovornost ovoga Parlamenta da mi sveobuhvatno pristupimo rješenju ovoga pitanja. Ali mislim da BiH koja ima aspiraciju da postane članica euroatlanskih integracija, ili mi zastupnici, koji zastupamo ovdje građane i narode u Parlamentarnoj skupštini, ne bismo, da tako kažem, u ovoj prvoj proceduri trebali biti protiv ovoga puta, znajući da je i od aktiviranja MAP-a pa do članstva države u EU vrlo dug put koji u sebi sadrži i referendum građana, odnosno ili odluku u Parlamentu na način kako koja država odredi. Jer ja, da vam kažem, ja iznosim svoje uvjerenje, svoje mišljenje koje sam na neki način u jednoj drugoj formi izrekao i nedavno na jednom seminaru ovdje u Parlamentarnoj skupštini NATO-a, ja istinski smatram da je interes svih građana, pa i svih naroda i države BiH, članstvo u euroatlanskim integracijama. I mislim da to uvjerenje postoji kod svih pa čak i kod onih koji imaju rezerve prema tome, te rezerve isto tako smatram legitimnima. I isto tako smatram da države koje nisu ili koje nemaju uopće aspiracija da budu članice NATO-a, ne bi trebale imati od toga nikakve štete što BiH postane članica tih integracija. I na kraju, završit ću, ja smatram da bismo u ovom prvom čitanju trebali ovaj Zakon pustiti u dalju proceduru uz mogućnost da se na njega reagira amandmanski uz, da tako kažem, moje intimno neko uvjerenje da on ovakav kakav je vjerojatno neće biti usvojen. Ali zato ja predlažem onda jedan zaključak, bez obzira dakle na sudbinu ovoga zakona u parlamentarnoj proceduri i bez obzira kako će danas završiti izjašnjavanje o njemu ovdje u Parlamentu, da mi kao Parlament donesemo zaključak – Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH zadužuje Vijeće ministara da u najkraćem mogućem roku dostavi usuglašen Prijedlog zakona o državnoj imovini koji uključuje i vojnu imovinu kao sastavni dio državne imovine. Dakle, ovaj zaključak ću ja predložiti i ja bi molio da se o njemu izjasnimo kao Dom, bez obzira, dakle na sudbinu ovoga Zakona, i danas oko njegovog izjašnjavanja i njegovoj daljoj proceduri, za koji vjerojatno možemo pretpostaviti kakva će biti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći diskusija, uvaženi kolega Saša Magazinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. Mi smo na ovu temu govorili već u nekoliko navrata što će umnogome skratiti današnju diskusiju, što je dobro. Prije nego što kažem nešto o ovome Zakonu da se osvrnem samo na dio izlaganja uvaženog kolega Ljubića o ovom Zakonu koji je spominjao i na kome se radi u Vijeću ministara. Taj Zakon je, po mojoj opet informaciji, još uvijek na usaglašavanju, kako između domaćih političkih aktera tako i predstavnika međunarodne zajednice, ali apsolutno nije prepreka to što se u Vijeću ministara ili bilo gdje drugo govori o nekom zakonu da bilo koji ovlašteni predlagač ponudi svoje viđenje i rješenja ovog pitanja. Kada govorimo o Zakonu koji je danas pred nama i što je tema diskusije, imam potrebu da kažem da je Klub SDP-a kao, bio predlagač, pored ostalih, sličnog, doduše malo sveobuhvatnijeg rješenja koje nažalost nije usvojeno. Ja ne želim prejudicirati kakav će biti rezultat današnjeg glasaja, ali želim reći da što se tiče SDP-a sva rješenja koja će nas dovesti korak bliže NATO-u će biti podržan od strane Kluba SDP-a. 6 Samo nekoliko konkretnih rečenica o Zakonu, budući da se radi o prvom čitanju. Zakon nosi naslov Zakon o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom i on je zaista definisao i da se radi i o perspektivnoj i o neperspektivnoj vojnoj imovini. Perspektivna je manje više definisana. Kad je neperspektivna vojna imovina u pitanju ona je djelimično samo definisana, odnosno definisano je samo šta se dešava sa lokacijama koje su potrebne za funkcionisanje institucija BiH koje koriste ili će koristiti ove institucije. Budući da je ovo prvo čitanje naša je sugestija predlagaču da možda razmisli da u amandmanskoj fazi dopuni član 7. Zakona, tako da jasno se definiše šta se dešava sa svom neperspektivnom vojnom imovinom, dakle ne samo onom koja će biti za potrebe institucija BiH ili da se kaže da će to biti posebnim zakonom tretirano ili na bilo koji drugi način, čisto da nam je jasno. Ili, čak je bilo i nekih sugestija da se napravi samo Zakon o raspolaganju perspektivnom vojnom imovinom. Dakle, moji prethodnici su rekli, naš bi cilj trebao biti, odnosno ono što je prioritet a to je rješavanje pitanja ove 63 lokacije perspektivne vojne imovine koje je Predsjedništvo konsenzusom usvojilo. I u tom smislu ovaj Zakon nudi to rješenje i predstavlja, dakle ispunjenje uslova koji je pred nama. Je li ovaj Zakon savršen? Nije. Međutim, nalazi se u prvom čitanju i sam je predlagač pozvao sve da učestvuju u njegovom korigovanju, dopunjavanju, sugestijama, evo i mi smo pozvali samog prdlagača da jedan dio ovog Zakona se pojasni. Da li daje odgovore na sva pitanja? Ne daje. Ali da li rješava ove 63 lokacije? Da, rješava ih. I mi kao Klub SDP-a smo podržali ovaj Zakon kada je bio predložen da ide po hitnom postupku, podržali smo i na Ustavnopravnoj komisiji i podržat ćemo i danas. I smatramo da, ukoliko postoji dobra politička volja da rješavanje pitanja 63 lokacije koje jesu zapravo stvarni uslov za korak bliže ka NATO-u je moguće postići. Hvala vam.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Ja ću biti što je moguće kraći, to mi omogućuje činjenica da su prije mene neke stvari, koje sam mislio kazati, kazali gospodin Ljubić i gospodin Magazinović. Dakle, ukratko, ja u ime Kluba HDZ-a BiH mogu izraziti žaljenje što se nije uspjelo u potpunosti realizirati onaj politički dogovor kojeg je spominjao kolega Ljubić, jer bi jedino punom realizacijom tog političkog dogovora bilo omogućeno da ovo ili neko sveobuhvatnije zakonsko rješenje, ne samo da dođe u Parlamentarnu skupštinu, nego da iz nje i izađe kao zakonsko rješenje. Što je tu je. Ja sam uvjeren da Zakon o državnoj imovini, za kojeg opet moje informacije govore da je bio usuglašen, pa su onda neki politički faktori reterirali od tog usuglašenog prijedloga, da će se ipak naći nekakav modus koji će omogućiti da se taj Zakon o državnoj imovini, dio kojega je i vojna imovina, da prođe kroz Vijeće ministara i da se pojavi u Parlamentarnoj skupštini. Što se tiče ovog zakonskog prijedloga, mi ga vidimo kao jedan pokušaj da se prevlada taj problem koji postoji s našim političkim dogovorima i vidimo ga apsolutno kao prijedlog koji ne odstupa u bitnim pitanjima od same biti tog političkog dogovora. On nije u potpunosti cjelovit, međutim s obzirom da je zakon u redovitoj proceduri moguće je na njega djelovati u drugom 7 čitanju amandmanski na način ili da se promijeni naziv zakona, kako bi naziv bio adekvatan sadržaj zakona ili da ostane ovaj sadašnji naziv zakona, što je realnije rješenje, a da se onda amandmanom definira što sa onim dijelom vojne imovine koji nije definiran postojećim člancima ovog Zakona. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam sve kolegice i kolege poslanike, članove Vijeća ministara i sve goste u sali. Pa, ja ne znam ima li potrebe da SNSD ponavlja svoje stavove kada je u pitanju ovaj Zakon, mi smo to u nekoliko navrata učinili. Evo, možemo podsjetiti možda na činjenice da su se malo izmjenile, evo i okolnosti iz vremena kad je ovaj Zakon prvi put ušao u proceduru, naravno ne sporeći njegovu, pravo predlagača ili legitimitet za njegovo predlaganje, ali je zanimljivo, sjećam se tad da je na brzinu predlagan zbog jednog avionskog leta, a poslije toga smo došli u situaciju da danas ovaj Zakon predlaže opoziciona politička partija. I ne vjerujem da je po ovako važnim pitanjima kao što su ovo, i za koja su vezana, da je i u jednoj zemlji opozicija vodila kolo, obično su to rješavali vlade i vladajuće koalicije ili ne znam ko, ali eto ovo je zemlja apsurda tako da i ovdje imamo da je opozicija ta koja iz svojih razloga forsira to pitanje. Ali evo, rekao sam samo jednu opasku koja je slučajno se desila, ne vjerujem da ima konkretno veze sa samim ovim pitanjem, ali je zanimljiva u svemu ovome. Neki su to napomenuli, a neki namjerno izostavili da je SNSD imao jasan stav o ovome kad smo pravili dogovor političkih lidera, i ne govore o tome zašto nije realizovan ostali dio sporazuma i zašto je samo izvađeno iz konteksta ovaj dio, zašto su oni ili protiv ostalog dijela sporazuma ili zašto ne čine ništa da poguraju taj dio sporazuma i da dobijemo, tako da, evo mogu pozdraviti ovaj zaključak uvaženog kolege Ljubića, on je taj koji je možda mogao zamijeniti sve diskusije danas na ovoj sjednici. Za razliku od drugih država, kako hoćete nekima na žalost a nekima na sreću, BiH ovo nije prioritetno pitanje, ko zna na kom je mjestu, ona ima mnogo drugih problema koje treba rješiti prije ovog pitanja. Nažalost, sa zabrinutošću pratimo kako je jedna zemlja rješavala ovo pitanje opredjeljujući se za jednu stranu ili za drugu na jedan žestog način dobila to što je dobila, što mi ne bi željeli da, da naravno se desi ovdje. Ali i svjedoci ste i vrlo je zanimljivo sada ponašanje i onih koji su se u toj zemlji opredjelili za jednu i za drugu stanu kako su reagovali oni za koje su se oni opredjeljivali, pa jedni ćute i nešto čekaju, dok su drugi, ne gube vrijeme i rade svoj, rade svoj posao. Zanimljiva su iskustva vjerovatno u vremenu kada smo svi se suočavali sa prednostima i onima koji su tada govorili argumente, vrijeme učini svoje pa promijene stvar, bilo bi zanimljivo vidjeti kako je Hrvatska prošla u ovom pristupanju i kako stoji sa, na privrednom planu i u kojoj mjeri je na neki način to doprinijelo ili nije i kako stvari, zaista jedno ozbiljnom pristupu vidjeti da li je to sve tako kako se nama ovo godina predstavljalo ili to ima i neku drugu stranu medalje koju treba vidjeti i zaista ozbiljno razmotriti. A mi smo kazali da ovo želimo razmotriti ali u pristupu koji je kreiran tada na sastanku lidera i naravno da i dalje na taj način želimo o ovome razgovarati. A ono što takođe želim kazati, nažalost danas ovo i nije najbolji tajming za raspravu o ovom pitanju, nažalost godišnjica je vremena kada je NATO bombardovao naše sunarodnike i 8 ovo su bolna sjećanja i uvijek ovih dana nismo spremni na jedan takav način o tom pitanju razgovarati i to je vama svima poznato. I mislim da bi to trebali i drugi poštovati zato što se pokazalo da je puno važnije strpljivo razgovarati u BiH i doći do rješenja nego predlagati jednostrano. Jedan od govornika danas reče – bićemo sigurno članovi NATO-a, ja bih sad trebao odgovoriti i vjerovatno suprotno – da nećemo nikad biti članovi NATO. Neću tako odgovoriti. Kao što nije tačno ni to što je on rekao zato što u BiH imate jedno desetak zagovornika koji kaže da ćemo sigurno biti članovi raznih asocijacija, pa jedni misle da ćemo biti članovi NATO-a, jedni misle da ćemo biti članovi neke ruske asocijacije, jedni misle da ćemo biti članovi neke otomanske asocijacije ili ne znam ni ja već kojih. Zato je, nije dobro ovdje ništa prejudicirati već na jedan ozbiljan i odgovoran način pristupiti ovom pitanju i to su, to su razlozi, ne ulazeći u suštinu jer smo mi kazali, znači, na tragu evo i ovog zaključka da mi želimo u paketu koji je dogovoren da se ovo pitanje riješi. I naravno da kod nas izaziva određeno podozrenje zašto neko vadi iz konteksta ovu stvar kada je i sve ostalo važno. I mi ne pominjemo, i na neki način izbjegavamo da kažemo da je ovo pitanje važno riješiti zbog vojne imovine, a mi cijeli dan pričamo da je ovo važno rješiti zbog NATO-a. Pa, prvo je valjda važno riješiti zbog vojne imovine koja je neriješenja. Pa, ako je onda posljedica to, i sve drugo o čemu trebamo govoriti. I to su naši razlozi koje smo i ranije ponavljali uz, evo ove dodatne primjese opozicionog djelovanja predlagača, to je jedina novina u odnosu na naše ranije argumente. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
P, replika je otprilike na ovu konstataciju kolege Kalabića da sve diskusije na današnjoj sjednici se mogu praktično zamjeniti sa predloženim zaključkom gospodina Bože Ljubića. Naravno, evo i ja da iskoristim priliku, bio sam u situaciji da i ja vidim taj prijedlog kojeg radi radna grupa i koji se nalazi u Vijeću ministara itd., i imam svoje mišljenje o njemu, ali i definitivno ja sam jako razočaran načinom na koji se diskutuje na današnjoj sjednici od političkih opcija koje su na jedan potpuno drugačiji način ovu cijelu stvar posmatrale. Ja još jedanput ponavljam ono što smo stotinu puta ponovili, dakle mi od gotovog ovdje pravimo veresiju, od notorne pravne činjenice da se radi o državnoj imovini, da to pitanje ne treba otvarati jer je ono riješeno. Riješeno je putem kontinuiteta ove države, riješeno je putem Sporazuma o sukcesiji i odlukom Ustavnog suda. Mi opet pričamo o raspodjeli, o ostavinskoj raspravi i nema kraja tome. Nažalost svi oni koji danas prešućuju to praktično za mene su vrlo neiskreni bili i u političke svrhe svoje istupe koriste. Mi 10 godina ovo dokazujemo, ja deset puta ovdje govorim – postoji zaključak ovog Predstavničkog doma kojim se obavezuje Pravobranilaštvo BiH da nastavi knjiženja kao što je i počelo knjižiti na osnovu Sporazuma o sukcesiji. Država BiH je po Sporazumu o sukcesiji dobila ove kasarne i ima da se uknjiže, a onda ćemo donijeti zakon kako država time upravlja. Dalje, u toj raspodjeli, zašto ne spominjete onda i Distrikt Brčko, zašto samo entiteti i država? Poenta je u sljedećem, ostavinska rasprava entitetima ono što se je zateklo na teritoriji entiteta, državi par institucija, dajte i Brčkom i da znamo da ova država nema imovine, to je koncept cijeli. Izvinite ja sam zaista imao potrebu i više neću govoriti na temu državne imovine. Hvala. 9
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolege. Pa, ja bih ovdje replicirao mom uvaženom kolegi Dragi Kalabiću. Kad govorimo o principijelnosti ovog Parlamenta u kome sjedim već više od tri godine, ne bih se složio sa činjenicom da je apsolutno neprimjereno da opozicija inicira nekakav zaključak ili neku ideju. Mi smo bili svjedoci da opozicija inicirajući smjene ministara, dužnosnika i da to zdušno prihvati pozicija. Prema tome, mislim da to što je moj uvažni kolega rekao ne stoji. Naša inicijativa je isključivo na bazi nečega što postoji i što je donesena odluka na najvišem nivou države. Da li će to ići u pravcu NATO-a ili ..., po mom mišljenju nije sad toliko bitno i ne bi čak ni ja to potencirao. Ovdje treba faktičko stanje realizirati, a koje mi ne želimo zbog nekih, ja bih rekao, poltikantskih igara hoće li to, hoćemo li mi stim dobiti NATO ili nećemo mi s tim dobiti NATO. Moje je mišljenje kad je u pitanju NATO je vrlo jasno, mi nismo nikakav faktor da mi ucjenjujemo NATO, nismo nikakav faktor. Veliki igrači rješavaju globalnu politiku, mi smo i mali igrači i biće tako kako kažu veliki igrači. Nažalost to vrijedi i za susjede. Zašto težimo EU? Pa, zato da zaštitimo granice, da zaštitimo naš integritet i što je najvažnije da, ono za koje su mnogi poslanici ovdje govorili, smanjimo izdatke za vojsku, jer ćemo imati jednu krovnu instituciju koja će nam pomoći da ne trošimo puno para na vojsku, ... trošimo za život i za realni sektor. I u tom smislu smatram da ova inicijativa opozicije, u ovom slučaju gospodina Mirse Đuguma, je na fonu onoga što smo govorili prije četiri, pet ili šest mjeseci, na fonu implementacije odluka koje su već donesene. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Pa evo, odgovor na obe replike, i kolegi Kabilu i kolegi Belkiću, ne vjerujem, ne mogu sad tačno da kažem, ali ni u kom slučaju nisam mislio, čak sam naglasio da je legitiman prijedlog i ne da je neprimjereno, nego sam rekao da je čudno da oni ozbiljni posmatrači koji posmatraju, da je čudno da opozicija gura neku važnu stvar. Ne iz razloga što ona na to nema pravo, apsolutno, to je primjereno i logično što se tiče toga, ali da je čudno, jeste. Jer opozicija jeste jednako manjina i onaj koji posmatra stvar on kaže – pa ne može manjina donijeti odluku, a onda ispada i da je manjina naroda protiv toga rješenja i slično. U tom kontekstu sam govorio, a ne u kontekstu bilo čijeg predlaganja stvari koje su u svom, ispunile sve ove okolnosti koje su potrebne naravno, i poslovničke i sve ostalo. Ni u kom slučaju drugom, nego jednostavno da jeste čudno i nije nikada nigdje, uz puno uvažavanje opozicije, nije nikad opozicija riješila važnu stvar. Jer onog momenta kad opozicija bude imala kapacitet da riješi važnu stvar ona je tada vlast, ona više nije opozicija i to je sasvim logično, onda vlast treba da ide u opoziciju. 10 Što se tiče replike kolege Belkića, pa on je sam na neki način sebi replicirao, rekao je da 10 godina dokazuje nešto, to znači da je nedokazivo, znači da nema dokaza, da je to nemoguće dokazati, mislim da se bavi Sizifovim poslom. A čim je ovo danas na dnevnom redu isto tako znak je da to nije riješeno, jer da je riješeno ne bi bilo na dnevnom redu sjednice. Ne postoji zaključak o kome govori gospodin Belkić, jer ni jedan srpski poslanik nije glasao za taj zaključak. I to nije u redu da se na tome temelji takva diskusija, jer ovo je važno pitanje koje se rješava, i ja mislim da će ono biti riješeno naravno, ali ne na način na koji predlaže gospodin Belkić, nego na način na koji su već postavljeni neki principi kako će ovo biti riješeno. I rekli smo, jer evo vidite da mi ne razgovaramo o suštini ovoga Zakona, mi smo dali saglasnost da u ovome učestvujemo, ali samo postavljamo pitanje – šta je sa ovim dijelom, i upravo ovo što je sadržano u zaključku koji je predložio kolega Ljubić. I kad to dođe u kompletu na dnevni red mi imamo rješenje, vjerovatno tu nije ostalo još puno stvari da se dogovori. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa replikama, uvaženi kolega Mirsad Đugum. Izvolite.
Zahvaljujem se još jednom. Ma dobro, poznato je da nekad idemo iz šupljeg u prazno i apsolutno ništa ovaj Parlament neće rješiti. To sam rekao i u svom uvodnom izlaganju bavimo se apsolutno trivijalnim stvarima koje nisu bitne, ne obrazlažemo, ne argumentiramo na način na koji možemo nešto, biti za nešto ili protiv nečega, nego je bitno otići na sporedni kolosjek i opet makadamom pucati. Savez za bolju budućnost je bio dio pozicije 2013. godine kad je predložio isti ovaj Prijedlog zakona, odnosno još u prošrenom djelu, i tada kao pozicija, članovi u poziciji, nismo dobili podršku ... Apsurdno je sad argumentirati da je neko opozicija ili pozicija ako znamo u ovom procesu parlamentarne procedure svak ima pravo predlagati, a argumentirati da opozicija ne može dobiti većinu je apsolutno deplasirano kada je, ... u momentu kad smo bili pozicija nismo dobili većinu, a išlo se upravo na trag dogovora koji su postigli lideri šest stranaka u kome SBB nije sudjelovao, ali je prihvatio to, prihvatio i dostavio prošle godine. Ubjeđenja sva na Proširenom kolegiju i na, prošle godine u šestom mjesecu razgovor o ovome Zakonu su bila imamo, imamo komisiju koja je formirana, u sastavu koji je rekao gospodin Ljubić, od tri člana koja će dostaviti u što kraćem roku. Taj kratak rok je, evo više godinu i nešto dana ili godinu dana od formiranja komisije. Znači, apsolutno ponovo dobijamo Prijedlog zakona u najkraćem mogućem roku, odnosno prijedlog da se, ovaj, zaključak bude u najkraćem mogućem roku. Koji je to najkraći mogući rok? Građani BiH i BiH nema vremena za rješavanja pitanja koja su apsolutno, apsolutno u procesu koji će se riješiti ili ovako ili onako, ali riješiće se u ovome obliku. Ove 63 lokacije danas ili sutra će se upisati na državu, jer to koristi se upravo za te svrhe. I gdje je onda problem? Ako imamo 63 lokacije koje su i sada u sklopu Ministarstva odbrane, odnosno koristi ih Ministarstvo odbrane i one su potreba za Ministarstvo odbrane, gdje je problem da se to sada uknjiži? Ako imamo zaključak ove Parlamentarne skupštine da se provede knjiženje i ako je pravobranilac državni počeo sa knjiženjem i ako mi imamo odluku Usavnog suda iz, iz, posle dogovora čak onoga koji je bio u Banja Luci, i imamo dogovor, da tako kažem, jasan put BiH od članova Predsjedništva, postavljam samo gdje je to pitanje da ne riješimo problem koji nije apsolutno problem, nego onome ko koristi damo na upravljanje. 11 Ostala vojna imovina, ostala imovina se može kroz dogovore postići onda kada dođe vrijeme i kada postoje politički dovoljni momenat da se ona rješava. U ovom momentu smo svjesni da ne može se do dogovora doći. Ja pokušavam samo da objasnim, ovo će biti kad tad upisano na ono što je predviđeno 63 lokacije. I molim vas nemojmo od toga praviti apsolutno nikakvu, nikakav problem i ići na apsolutno trivijalne stvari ili sporedni kolosjek. Hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko, dakle problem je kolega Kalabiću nastao onog trenutka kada se sa pravnog terena prešlo na politički teren. I naravno kad se uđe na politički teren onda je i klizavo i stvari mogu ovako da se razvijaju kako se razvijaju. Mi ćemo i dalje insistirati i pozivajući se na ove tri stvari koje ja stalno ponavljam, taj pravni kontinuitet i ovo o čemu je kolega Đugum govorio. Kad je riječ o zaključku kojeg Vi osporavate, radi se o zaključku kojeg je Predstavnički dom 24.11.2011. donio i podržalo Pravobranilaštvo da nastavi knjižiti itd., i taj zaključak je donešen u skladu sa Poslovnikom po kojem radi ovaj Predstavnički dom. Ako postoji rezerva i rezerve prema načinu odlučivanja predviđene u Poslovniku, dakle misli se na drugi krug glasanja, tu je gospodin Kalabić u pravu, ovaj zaključak je donešen u drugom krugu glasanja a u skladu sa Poslovnikom po kojem radi ovaj Predstavnički dom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Uz puno uvažavanje kolege Belkića, nije da, ne mogu da kažem da čovjeku ne vjerujem, ali ne mogu da povjerujem u to, i ja Vas molim gospodine predsjedavajući ako postoji mogućnosti da nam dostavite taj zaključak, jer ja još uvijek ne vjerujem da je iko od srpskih poslanika glasao za takav zaključak. A onda dalje izvodim zaključak, da izvodim da ga je bilo, nije bilo okolnosti za usvajanje, ali uvažavam ako je to rečeno. Ja vas molim da razrješimo tu dilemu, da vidimo pod kojim okolnostima je donesen takav zaključak i da vidimo ko je glasao za taj zaključak. I molim vas ako je moguće da nam to u što skorije vrijeme služba pripremi listing i sam zaključak. A pošto je zadnja replika, kolegi Đugumu opet ne sporeći, naravno legitimitet ni jednog momenta, ja sam samo rekao da je čudna okolnost da to opozicija predlaže, ali je čudno da vi, umjesto predlaganjem nečeg za što ste smatrali da je dobro, da idete naprijed, vi ste degažirani u opoziciju. Vjerovatno ste u pogrešno vrijeme na pogrešnom mjestu predlagali takav zakon i to vam je donijelo neke negativne poene. Taj zakon niste dogovarali sa koalicionim partnerima, nego ste dogovarali sa strancima, a kad je počelo vaše degažiranje u opoziciju oni su pobjegli iz ove sale. Znači, upućuje da o važnim stvarima se mora dogovarati ovdje, ovdje, svaki put, i nama se to dešavalo ostavljali su oni i nas na cjedilu, nije to ništa novo. Ali, završiću time, hoću da 12 vam kažem i jedno pitanje zašto mi pokušavamo da budemo principijelni, postoji li i jedna zemlja koja je ušla u NATO ili pregovara sa NATO-om da nije rješila pitanje državne imovine, postoji li i jedna zemlja koja je ozbiljno razgovarala ili završila razgovore sa njima u kojoj se ne zna čije je šta? Ja ne vjerujem, a evo, možda će me neko ispraviti. I zašto može ići teza da se ovo može riješiti i da je pametno ovo rješavati bez rješavanja osnovnog pitanja, to je pitanja državne imovine. Ja sam o tome govorio, ni u jednom momentu ne dovodeći u pitanje usvajanje ovog Zakona i suštinu i razgovor. Mi smo ušli u razgovor o ovome, naši ljudi učestvuju u radnoj grupi i rade na tome i blizu su toga i mi samo postavljamo, mi danas ne govorimo o tom Zakonu, nego postavljamo pitanje šta je sa ostalim. I s druge strane, sami ste rekli, Vijeće ministara zaduženo radi na ovom pitanju, radi čak i sa međunarodnom zajednicom, koji je sad način da mi to prečicom rješimo i da kažemo – ne, zaustavite vi sve te tamo razgovore, mi ćemo to rješiti. Ali ponavljam, nema kapaciteta za takvo rješavanje i to je potpuno jasno.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mirsad Đugum, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Zadnja replika ali samo na kriv navod reagiram. Savez za bolju budućnost i prvi put kad je uputio Prijedlog u parlamentarnu proceduru, prošle godine u petom mjesecu, se bazirao u potpunosti, gospodine Kalabiću, na onome što su potpisali šest stranaka i što su dogovorili. Znači, 2012. godine su dogovorili i tada je Savez za bolju budućnost prihvatio taj dogovor u potpunosti koji je dogovorilo šest lidera, ali je on već kasnio godinu i nešto dana. Uputili smo u proceduru ono što je dogovoreno i apsolutno nema tu nikakvog nedogovaranja ili da nije bilo već isplanirano prije nego što smo bili unutar većine u ovome Parlamentu. I ovaj Zakon kad smo uputili u parlamentarnu proceduru bili smo i tada u poziciji unutar ovoga Parlamenta, ne kao opozicija, znači on je upućen na vrijeme, u potpunosti, neovisno što smo opozicija. Znači, vi ste dogovorili ove promjene, dogovorili ovaj Zakon i on će se tako usvojiti. Ja kažem ovih 63 lokacije, kako se god mi napinjali, ovako ili onako, one će biti uknjižene na onoga ko ih koristi, odnosno Ministarstvo odbrane. Da li mi možemo naći kapacitet da se danas dogovaramo o drugoj imovini, to je veliko pitanje. To je pitanje koje ostaje, ono što kažu, u procesu dogovaranja. Ali moramo izbjeći zamku da uvijek se nešto uslovljava nečim, da je uvijek nešto vezano sa nečim i da je to kočnica BiH na putu prema boljem procesu i normalnim procesima kako zaslužuje svaki građanin BiH i kako zaslužuje ova država. Niko ne govori o tome da nadležnost, ono što je Ustav dao, ono što je Ustav stavio, jasne su nadležnosti entiteta, i niko ne govori o entitetskom ili bilo kakvim drugim procesima, ovdje govorimo o onome što je u interesu svakog građanina BiH. Ako mi hoćemo to da prebacimo na teren politike i da politika bude ona gdje ćemo mi poentirati na ovaj ili na onaj način, budite sigurni da nećemo uraditi dobro za sebe, nećemo uraditi u interesu države, a nećemo, najmanje ćemo uraditi u interesu građana, jer se mi ovdje bavimo apsolutno stvarima koje su jasne, donešene, regulirane i postavljene u tom procesu, ne želimo da ih rješavamo. Mi moramo naći onda razloga da na bilo koji način osporavamo što je ... pozicija predlagala, opozicija, ovaj moramo vezati jedno sa drugom.
Vrijeme. 13
Vezanje dvije cipele u isti čvor ne daje nam bod(?). Mi vežemo sada dvije cipele, zajedno šnjure vežemo i ne možemo ići naprijed, to moramo jasno kazati građanima.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege, dragi gosti. Danas da budemo ozbiljni ljudi u najozbiljnijem parlamentu koji se zove Parlament BiH u ovoj državi, pogledajte kako raspravljamo. Mi raspravljamo o sudbini naše domovine i naše države. Ja, gospodine Kalabiću, možda hiljadu puta više volim ovu zemlju nego Vi i možda mnogo više poštujem državu nego Vi koja se zove BiH. Ovo Vam pošteno i otvoreno kažem, ali rekao sam možda, Vi razmislite o tim mojim riječima. Uvijek neke stvari iskrivljujemo da bi izazvali negodovanje ili pozitivan odnos vas koji predstavljate vašu poziciju. Kada bi bio lingvista rekao bi Vam da griješite, da ste napravili lapsus lingve, nije NATO savez bombardovao Srbe, bombardovanjem u toku nesretnog, prokletog rata, koji je iza nas, rađeno je po naredbi UN. NATO savez je bio samo jedan od izvršilaca gospodo. Ali dobro, dobro. Kada je u pitanju ovaj Zakon, perspektivna vojna imovina koja se definitivno pokušava riješiti našim prijedlogom, a opet se vraćam na onaj prvi dio koji sam rekao, pa dobro i vi ste učestvovali malo da mi, ne malo nego dobro, da mi budemo opozicija, ali to vam ne daje pravo da mi zabranite da volim ono što volim i da poštujem ono što poštujem i da to pokušavam da unaprijedim zajedno sa ostala tri člana našeg kluba, jer mi smo zajednički predlagači. U istoriji je poznat samo jedan Gordijev čvor. BiH je opet ..., svaki dan, kako neko reče onu čuvenu, u svakom pogledu sve više pravimo tih prokletih gordijevih čvorova, koje nikako da razriješimo nego se još više u njih zapetljavamo. Upravo ovim načinom mi smo pokušali da pomognemo našoj domovini, našoj državi, da što brže razriješi ovaj mučni težak problem. Jer ja imam velika iskustva kada je u pitanju NATO savez, još prije nego što sam počeo da radim i da se bavim ovom politikom, prije desetak godina bio sam sedam dana kao oficir svoje Armije i Zlatni ljiljan počasni gost u glavnom gradu Republike Turske u Ankari, gdje su mi domaćini bili, naravno, Vojska Republike Turske, jedna od najmoćnijih organizacija poslije Vojske, to je Unija veterana rata Republike Turske i naravno komandant Turske vojne akademije general koji nas je dočekao i primio. Dva dana smo raspravljali između ostalog o njihovim iskustvima kao oficiri, jer i ja sam oficir, o tome dobre i loše strane NATO savezu i uvijek je bilo tada, prije 10 godina, pitanje – a zašto vi već niste na putu za NATO? Vrlo je teško bilo nekim ljudim van ove zemlje odgovoriti o stvarima koje se dešavaju u mojoj domovini. Ali hoću da vam kažem ta iskustva. Često sam imao susrete sa predstavnicima NATO saveza na Butmiru, na svaku svečanost sam pozivan, često smo razgovarali sa komandantima različitih jedinica i sve je bilo na tome fonu kada ćete konačno učiniti taj prvi korak. Ja mislim da je ovo jedan odlučujući korak u svemu onome što smo do sad pripremali i varirali na ovaj način na koji variramo, sad hoćemo u NATO, sad nećemo u NATO, svako obrazloženje za je dobro, a svako protiv je još bolje, za neke. Evo dokle smo došli, pokušavamo samo taj mali jedan segment, taj segment koji nam je potreban da nastavimo onim putem koji smo počeli pa ga naglo prekinuli. Ja se bojim, gospodine 14 Kalabiću i svi vi ostali, nemojte se ljutiti na ovu moju konstataciju, ja sam star čovjek, slijep sam ... samo da puno mislim, a ne mogu više da gledam, čini mi se da je prokletstvo krimologije, kako sam je ja nazvao, polako se uvuklo i u BiH. Nemojte da nam ideal bude jedan Krim, molim vas, ova zemlja to sigurno nije zaslužila. A onaj ko se pokuša da igra takvom vatrom bojim se da će sagoriti u njoj. I ja vjerujem da ima malo primjese i toga u ovako žestokoj protivrječnosti ovoga što mi predlažemo bez ikakve valjane argumentacije. I ako ste pošteni kao čovjek i vi i svi vi koji se bunite protiv ovoga Zakona, imate svoje argumente protiv njega, ja mislim da su argumenti koji su iznijeti, da pošteno kažem, sa strane predstavnika iz Federacije BiH mnogo logičniji, mnogo jači i mnogo pravičniji od svega onoga što vi suprotno tvrdite. Razmislite o tome. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeći za diskusiju se javio uvaženi poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi predstavnici Savjeta ministara, kolgice i kolege. Odmah na početku da kažem da ću podržati ovaj prijedlog zaključka uvaženog kolege Bože Ljubića, jer on ne pravi podjelu, niti razdvaja dva ova zakona za koja je ranije bilo rečeno, potpisan sporazum između političkih lidera, da će se oni u paketu rješavati. Paket raspakovan, i nemam ništa protiv što je Prijedlog ovog zakona predložila opozicija, naprotiv, da ne ponavljam stare fraze, svako ima pravo da predlaže, pa i pojedinac i klub i pozicija i opozicija, ali sa aspekta rješavanja ovog ukupnog problema, neću reći da je problematično, ali je nemoguće da se izdvoji samo i donese Zakon o raspolaganju nepokretne vojne imovine od ukupnog i sastavnog Zakona o državnoj imovini, čiji je i ovaj Zakon o nepokretnoj vojnoj imovini dio tog Zakona. Dalje, ovdje sam više puta govorio, i mislim uvažene moje kolege iz RS-a, kada dođe vrijeme ulaska u NATO pakt, i ako ikada dođe, zaista zar neko misli da vama nisu poznati rezultati referenduma, RS je rekla da će se odlučiti na referendumu da li je za ulazak u NATO pakt ili nije, je li vama ti rezultati nisu poznati. Ja niti gledam u šolju, niti razbacujem grah, ali evo, da ne bih pogriješio, preko 70% građana u RS-u, a 95% Srba, su protiv ulaska BiH u NATO pakt. I to je potpuno jasno. Ja ne znam zašto nekima ovdje smeta kada mi političari kažemo, i naši lideri, da ćemo mi naravno uvažavati stav i opredjeljenje Srbije. Šta je sada tu problematično? Druga stvar, ovdje sam ja mislim jedno desetinu puta ponovio, kada bi mi imali temu ovdje nas NATO pakt bi zaobišao i Boga bi molio da mi ne budemo tamo. Ovdje je važna neka kasarna hoće li biti uknjižena na državu BiH, nego što će naše generacije vijekovima ispaštati bombardovanje osiromašenim uranijumom. Moji Hadžićani, danas u Bratancu četiri puta više umiru nego po ostalim opštinama i regijama. Nažalost, to se nastavlja i u Hadžićima, gdje danas nema Srba, jer, osiromašeni uranijum se ne eliminiše za godinu, dvije, nego ni za 500 godina i hiljade godina. Ja nikada nisam, a razgovarao sam sa NATO predstavnicima i u Briselu i ovdje kada su dolazilin i uvijek sam im to kandidovao, i nije tačna teza da su nas bombardovale UN, nego NATO pakt. Nikada Generalna skupština nije donijela odluku o intervenciji NATO pakta, nego Savjet bezbjednosti, što je bilo nelegitimo, ako ćemo već tako. 15 Drugo, sve je ovdje problematično, ne samo oko Prijedloga ovog zakona. I daj da se jednom, a i to sam ponavljao više puta, kanimo ovih nevladinih organizacija koje će i poslije ove sjednice izaći – najneefikasniji Parlament na Balkanu, regiji, u Evropi. Pa ja im stalno ponavljao, pa to djeca razumiju, ima li ijedan parlament u Evropi kao što je BiH? Tri konstitutivna naroda, Sejdić-Finci i svi ostali, preostali i nemoguće je naći rješenje kao u Hrvatskoj koja je jednonacionalna država. Srbija je isto tako jednonacionalna država, neka ima tamo manjina ne znam koliko, ali zna se ko politiku donosi i ko određuje. Pa srpski narod koji je većinski u Srbiji. E to ovdje ne može se desiti da većinski, po novom popisu, bošnjački narod preglasa manjinske narode, bez obzira na našu brojnost, a da ne govorim hrvatskog, koja je zanemarljiva, izvinite gospodo Hrvati, ali po popisu '91. godine, pola vas nema, pa je to moja neka intervencija na to. Dakle, bez naše saglasnosti, da danas usvojimo ovo, a nećemo, nikada BiH neće ući u NATO pakt, pa vi donosite kakve hoćete zakone. Dalje, ovo što je rekao gospodin Belkić oko tog zaključka da neko glasa od Srba. Ja neću isključiti da nije, moguće. Ovdje smo mi glasali o stotine raznih zaključaka i nikada nijedan nije proveden. Moguće da je i tada neko pritisnuo ovaj taster a nije ni gledao o čemu se radi i sada mu je to kao nešto u biografiji bić sporno što je glasao za to. Ja znam da nisam, a evo i da jesam. Ali sam glasao tada, bio naivan, danas ću glasati protiv ovoga, nisam naivan, došao do svega. Jer ja neću i ne želim da BiH bude Ukrajina gdje će interese braniti neko iz SAD-a koji nisu ni blizu tu. Ovo što je nekada bilo, i NATO pakt važan, pa bio je bipolarni sistem, gdje su samo Amerikanci određivali ko će šta uraditi. Danas hvala Bogu nije tako. Kako god ko shvatio, a dobiću ja kritiku od svih, ali ću ja reći – bratska Rusija stala na noge, Putin kaže njet, ..., što ja kažem, a ne vi otuda što dolazite iz Kanade i rezolucije vaše iz ne znam nekih parlamenata. Eh, pošto je to tako, niko mi neće osporiti pravo da ja podržim bratsku Rusiju. Krim u sastavu Rusije svaka čast, čestitka moja, ne Parlamenta, neće otići kao što je uvaženi moj, zaista koga cijenim, kolega Bećirović u ime Parlamenta slao čestitke raznoraznim parlamentarcima i predsjednicima. Ne, ja samo u svoje ime kažem čestitka u ime moje. I da se vratim na predmetni Zakon. Zašto nije ispoštovan ovaj par, tako ću ga nazvati, ili dvojac ili dva ova zakona, da dođu u parlamentarnu proceduru i da se danas o njima izjasnimo? A imamo eto, i svi se pozivaju na potpis šestorke lidera. Ko danas, ja sad postavljam pitanje, negira potpis svog lidera, svog lidera? Ja svog lidera poštujem i nikada neću negirati što on kaže. Meni je samo žao što sam ja manji i po funkciji, što nemam takav uticaj da kažem – bravo, svaka ti čast, ti sve znaš, ja samo tebe podržavam. Dakle, to je to. Naravno, kao što podržavam i šefa Kluba Kalabića, koji to bolje razumije, tamo je blizu Banja Luke, a mene na Palama ne obavještavaju šta ovi rade u Banja Luci, nego ovako čujem svašta. I da završim. Dakle, gospodo, ne predlažite zakone za koje znate u startu da neće dobiti podršku. I ono na kraju što je najvažnije, imamo ljudi još četiri mjeseca, hajmo kao prijatelji, bratski se ispozdravljati, pa ko ostane u slijedećem sazivu neka usvaja šta god hoće. I, da nikada ne zaboravimo, kanite se ovih nevladinih organizacija koje večeras, na BH televiziji su oni glavni, svaku drugu noć. Svaku drugu noć, a ja plaćam tu televiziju, ja plaćam, treba se boriti za taj servis. I večeras samo pogledajte dnevnik ili sutra. Možda će večeras odustati zbog moje diskusije, a neće, baš će dovesti umjesto četiri čest gostiju, tako oni rade. I, Parlament efikasan, plate ovolike, lopovi tamo sjede. Što nikada ne kaže nevladina organizacija je ta koja pravi monitoring. Da li smo mi ikada odgodili ijednu sjednicu što nije bilo kvoruma, da li smo se mi ovdje tukli cipelama, da li smo se mi ovdje svađali, da li smo se mi ovdje vrijeđali pojedinačno i međunacionalno? Ne, nikada oni to neće pohvaliti, nego poslaniku plata 7.000 maraka, ne rade ništa i donijeli su, realizovali predviđenih zakona 5%. Ma 5% vi ne trebate ovdje da prisustvujete, pravite nesreću BiH. Hvala lijepo. 16
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Ismeta Dervoz, poslovnička intervencija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa, cijenili bismo naravno, predpostavljam sve koleginice i kolege, da, ako ništa drugo, se držimo unutar tačaka dnevnog reda. Čuli smo svega i svačega, o tome možemo, ako uvaženi kolega Jovičić dozvoli, i u pauzama eventualno razmijeniti naša mišljenja i stajališta i eventualno se pokonsultirati o nekim stvarima. Ali, dnevni red je dnevni red. Ovo je bilo sve, samo nije bilo vezano za dnevni red. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ja sam primjetio i u izlaganju i vaših iz kluba da su izašli iz tačke, a nisam ih opominjao. Vi znate da je moj stav da poslanik ima pravo u svom poslovnički određenom vremenu da se drži teme. Teško je reći kada izađe iz teme ili ne. Uvaženi kolega Slavko Jovičić, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštujem ja svkakog kolegu, naravno izuzetno poštujem uvaženu gospođu Dervoz. Izađemo mi van teme, ali evo da se vratim smao jednoj temi. Podržavam prijedlog zaključka gospodna Ljubića. Glasaćemo protiv mi srpski poslanici. Završena priča. Zar treba dalje rasprava, sve vam je jasno. Evo to vam je tema. Predložili ste dio Zakona, onog u paketu, kako je trebala da bude regulisana perspektivna vojna imovina u okviru Zakona o državnoj imovini. Da je to dvoje na dnevnom redu vrlo ozbiljnija bi se vodila rasprava i možda bi mi i prihvatili vaš prijedlog. Ali vi ste predložili samo onaj dio koji odgovara da se ovo kao navodno riješi i mi bi kao navodno zbog toga ušli u NATO pakt. Ma nećemo ući nikada i možda ni tada. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Vrlo kratko, tiče se navoda gospodina Jovičića, odnosno njegovog komentara na prijedlog zaključka kolege Ljubića. Ja, naravno svaki klub će odlučiti kako hoće, ali evo da iskoristim priliku da se i o tom zaključku izjasnimo na sličan način. Ja mislim da nije logično jednostavno davati zaključak ove vrste dok imamo Zakon u proceduri. Dakle, kolega Ljubić poziva Vijeće ministara da predloži Zakon koji se tiče ove oblasti u trenutku kada mi u prvom čitanju razmatramo Zakon. Ja nemam problem sa zaključkom, ali mislim da nije čak ni 17 kolegijalno na ovakav način tretirati Zakon o kome smo tek počeli razgovarati. Dakle, prejudiciramo kako će se rasprava završiti. Prema tome, Klub SDP-a neće se izjašnjavati o ovom zaključku dok se ne završi diskusija. Ako ovaj Zakon ne dobije većinu, nije nikakav problem da podržimo da bilo ko drugi, pa evo i Vijeće ministara, u skladu sa prijedlogom kolege Ljubića, predloži taj Zakon. Ali evo, da probamo biti malo kolegijalni i ne prejudicirati unaprijed, dok traje rasprava, kako će Zakon završiti.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Slavko Jovičić, druga replika. Izvolite.
Pa više, gospodine predsjedavajući, kao pojašnjenje. Uvaženi kolega Magazinoviću, ja bih danas bio presrećan i imao bih sasvim drugačiju raspravu da ste vi iz SDP-a i mi iz SNSD-a podržali prijedloge i potpise vašeg lidera i našeg lidera, kako će se ovo riješiti u Parlamentu. Onda nama ne bi trebao ni prijedlog zaključka gospodina Ljubića, niti bi mi čekali odluku Savjeta ministara, koja je već nekoliko puta bila vraćana, ne mogu se tamo usaglasiti, nego bi mi podržali i inicijativu podnijeli vi i mi kao parlamentarna većina i najbrojniji klubovi u Parlamentu, i onda biste mogli očekivati prohodnost ovog Zakona. Ne ovog u segmentu što je predloženo, nego ova dva zakona koja tretiraju ovu problematiku. A vaš lider, i nikog od vas iz SDP-a nisam čuo da ste protiv što je to uvaženi gospodin Lagumdžija potpisao da se tako rješava. Tog prijedloga nema. To je suština, zašto sam ja rekao i zašto ponavljam da Srbi iz RS-a ovo neće podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ma nije sporan, i zna se jasan je stav SDS-a po ovom pitanju, nego već kada se pomenu sporazum lidera i sve, pa bih ja, možda je ovo prilika i da saznamo 05.10.2013. godine u Sarajevu je održan sastanak SDP-a i SNSD-a. Nakon tog sastanka lider SDP-a gospodin Zlatko lagumdžija je izjavio da je sa predsjednikom SNSD-a gospodinom Miloradom Dodikom usaglasio tekst Zakona o vojnoj i državnoj imovini. Pa evo, da vidimo gdje je taj usaglašeni tekst Zakona?
Zahvaljujem. Jeste li Vi odustali od replike? Odustali ste. Drugi zamjenik predsjedavajućeg, kolega Denis Bećirović, diskusija. Izvolite. 18
Ja prije svega želim reći da je potpuno tačna konstatacija predsjednika Kluba SDP-a da ne treba prejudicirati ishod glasanja po ovom Prijedlogu zakona. Kolega Ljubić je dostavio jedan prijedlog zaključka predpostavljajući da neće biti potrebne većine ovdje u Predstavničkom domu. Stoga ću i ja predložiti dva zaključka u slučaju da ovaj prijedlog zaključka ne dobije potrebnu većinu. Prije nego što kažem koji su to zaključci moram reći da ovo pitanje i ova tematika, o kojoj trenutno raspravljamo, je zaista jedno ozbiljno pitanje, pa nećemo pogriješiti ako kažemo i preozbiljno pitanje. Dvije su opcije, ne samo za BiH, već dvije opcije i za Zapad, i dvije su odgovornosti u ovoj priči, ne samo BiH, već i Zapada. I dvije su i opcije kada je riječ o ovome. Jedna je da mi u što kraćem periodu postanemo punopravna članica NATO saveza, a druga opcija, zato posebno ističem i odgovornost Zapada, je da se od jednog dijela nedjeljive države BiH pravi neka nova vrsta Kalinjingradske oblasti u srcu Evrope. I tu je odgovornost, ne samo BiH, već i Zapada. Nama treba i po ovom pitanju jedan novi pristup, pristup koji govori korak po korak. Ne smijemo zaustavljati taj evroatlanski put BiH zato što ne možemo riješiti neka teška pitanja. Teško je pitanje, takvo je u stvarnosti BiH pitanje državne imovine, otvoreno i formalno 2004., evo 10 godina ga pokušavamo razriješiti. Još uvijek nije razriješeno. Da li zbog ne riješavanja tog pitanja držati cijelu zemlju, pogotovo u promijenjenim međunarodnim okolnostima, kao taoca tog pitanja ili pokušati rješavati ono što je moguće u datoj situaciji i nastaviti dalje. Ja mislim da mi trebamo praviti korak po korak i napraviti ovaj prvi važan iskorak sa pitanjem nepokretne vojne imovine. Imajući to u vidu, predlažem dva zaključka: 1. Predstavnički dom Parlametnarne skupštine BiH zadužuje Vijeće ministara BiH da u najkraćem mogućem roku dostavi usaglašen Prijedlog zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom, s ciljem dinamiziranja puta BiH u NATO savez. 2. Nakon što Parlamentarna skupština BiH usvoji navedeni Zakon, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Vijeća ministara BiH, da dostavi usaglašen Prijedlog zakona o državnoj imovini, koji potpuno, ovo naglašavam, potpuno uvažava presudu Ustavnog suda BiH o državnoj imovini. To su moja dva zaključka.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Kolegice i kolege zastupnici, dame i gospodo, ja vas sve srdačno pozdravljam. Pred nama je danas ovdje jedan Zakon, istina u prvom čitanju, nije žurni postupak, nije ništa, što je dobro. I, to je jedan Zakon koji praktično riješava jedan od uvjeta koji je zadan BiH na njezinom euroatlanskom putu, kojeg smo mi sami prihvatili, dakle pristup NATO-u. 19 Ja kao političar svaku integraciju posmatram ne kao cilj, nego kao sredstvo za ostvarenje cilja, a ostvarivi cilj je boljitak, odnosno napredak svih građana BiH. Isto tako treba da nam je jasno, gospodin profesor doktor Velimir Srića je u svojoj knjizi jednoj napisao da je nemoguće u Evropi izbjeći integracije bilo koje države. Međutim, da bi te integracije bile po našim uvjetima treba zadovoljiti nekog kriterija. Da bi mi mogli se integrirati pod našim uvjetima on je kazao da od nas treba da zavisi razvoj EU. To od nas ne zavisi, dakle nemamo to. Trebali bi imati veto u Vijeću sigurnosti. Nemamo ni to. Trebala bi da od nas zavisi američka energetska stabilnost. Nije ni to. Trebala bi da od nas zavisi dalekoistočna industrijska stabilnost. I to od nas ne zavisi. Trebali bi da imamo našu financijsku instituciju na svjetskoj razini. I to nemamo. Dakle, tih pet uvjeta, koji su predpostavka da bi se mogli integrirati pod našim uvjetima, nemamo. Dakle mi dijelimo sudbinu skoro 200 zemalja koje to nemaju ali žive. Dakle, mi dijelimo sudbinu skoro 200 zemalja koje su prisiljene integrirati se po tuđim uvjetima. I to ništa nije novo. A mi ako to ne želimo, dake mi svjesno maltene kao kamikaze uništavamo standard svih nas i naših građana. Dakle, mi nemamo drugog izbora. I zato ja sam se javio za riječ da kažem da je vrijeme da što prije, žurno, usvojimo i ovaj Zakon. Dakle, Zakon je u prvom čitanju. Imamo pravo na raspravu, imamo pravo na amandmane, imamo pravo, ali moje je ubjeđenje, i moja sadašnja politička opcija, i moje sadašnje političko uvjerenje jeste da je dobro da idemo u euroatlanske integracije. Ovdje ne treba zatvoriti nijedno pitanje bilo koje druge integracije, ako će to donijeti dobrobit našim građanima. Ne treba bježati ni od jedne integracije, ni sa Ruskom Federacijom, ni sa Kinom, ni sa ..., evo tzv. ..., četiri ove zemlje koje, dakle mi trebamo biti otvoreni za sve integracije, ali ne integracije da nam budu cilj, nego da nam budu sredstvo za ostvarenje cilja naše dobrobiti građana. Nažalost ako ovako nastavimo, mi ustvari će pobijediti oni koji kažu da je BiH nemoguća. Mi ćemo samo izgubiti vrijeme, izgubiti sve, i svi ćemo onda biti nemogući i nećemo dati odgovore za ono za šta smo zaduženi i za ono za šta su nas građani izabrali. I zato predlažem da podržimo donošenje ovog Zakona. Isto tako predlažem i ove zaključke koje su kolege, da to što prije uradimo i da građanima BiH napokon otvorimo vrata, jer na ovaj način samo uništavamo sami sebe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeći, Boško Tomić uvaženi kolega, diskusija. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo, članovi Savjeta ministara, kolege poslanici, sve vas pozdravljam. I evo, da kažem samo nekoliko riječi. Mi danas imamo i raspravu vojnog povjerenika gdje govori o stanju u toj oblasti, govori o stanju u tim kasarnama. Uvidom svakodnevno na terenu, može se konstatovati da tu imovinu koju smo mi proglasili prespektivnom, ona, što se vojske tiče, ne može da služi nizašta. To ni po čemu nije uopšte perspektivna imovina. To su minirana područja, polusrušene zgrade, potpuno bez infrastrukture, ali je samo bitno da se to kaže da je to, pripadne državi BiH. Kamo sreće da se još jedanput, što je logično bilo, da se lijepo preispita da li uopšte, šta su sve perspektivne lokacije. Konkretno znam lokaciju na Palama gdje još uvijek nije sve deminirano, gdje je dosta toga uništeno, gdje su objekti katastrofalni, prokišnjavanju, gdje ni na šta ne liči, ali ogroman prostor. I umjesto da se kaže Opštini Pale – dajemo vam to da vi upravljate time na takav način što ćete stvoriti industrijsku zonu u kojoj će po ponudi poslodavcima da dođu na prostor i da to rade. Znači, gospodo moja 20 draga, to što je proglašeno perspektivnom, persektivna imovina je ona imovina gore hoteli na Jahorini itd. Za šta je to perspektivno? Dajte to da se počne turizam razvijati, da se počnemo baviti mnogim stvarima, stvarima od privrede. E u toj varijanti kada privreda ojača onda možemo raspravljati na ovakav način, da kažemo šta je to, kakva nam vojska treba, kako u kom pravcu treba da idemo. Drugi problem sa kojim, koji je ovdje prisutan, ako je već dogovor da se ide zajedno sa vojnom i državnom imovinom i ako je to dogovoreno na najvećem vrhu, otkud sada da pojedinačno istupamo, hajmo prvo vojnu, pa ćemo državnu. Pa valjda znate da iz RS-a je to bio uvijek uslov da zajedno riješavamo i jednu i drugu i onda se uvijek nađe poneko hajte da predložimo da pokušamo jednu pa drugu. Pa evo, i gospodin Bećirović, žao mi je što je izašao, i on kaže – hajde prvo da usvojimo jedno pa da damo Savjetu ministara da se i drugi ... Zajedno pripremite i da raspravljamo i onda u toj varijanti možemo da govorimo na koji način ćemo rješavati ovu imovinu. Ali moram reći da ta imovina osim lokacije, osim sredstava koja bi se dobila za tu imovinu, ona veoma malo vrijede. Prodati ta sredstva, ono što ostane napraviti da su stvarno dobri uslovi, jer objektivno nismo mi interesantni ni za NATO. Mi sada izdvajamo 300 miliona na godišnjem nivou za potrebe vojske, a koliko se sjećam propisi NATO-a su daleko veći u odnosu na budžet. Prema tome, još uvijek mi nismo spremni da u tome učestvujemo, niti imamo dovoljno sredstava, niti imamo potrebe za tim. Objektivno ne možemo, može ne znam šta ko od nas da traži ali mi objektivno te uslove teško možemo ispuniti. Iz tih razloga, hajte da idemo zajedno na oba zakona i u toj varijanti bi onda dobro došli, onda bi se otvorila mogućnost da o tome kvalitetno raspravljamo. Ovako pojedinačno mislim da neće, našu bar podršku neće dobiti. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja, dakle, povodom diskusije, nije ovo replika, ovo je samo nastavak ovoga o čemu je uvaženi kolga govorio, dakle mi svi znamo da se dešava ovo o čemu je govorio gospodin Tomić, da objekti propadaju, da nikome ne služe. I ako ništa ta stvar zahtijeva aktivnost svih nas da se to riješi. I nema nikakvih problema, dakle što se mene osobno tiče, da se uredi ta stvar, da se počne konačno gazdovati sa tim predmetima na način i sa tim nepokretnim stvarima na način dobrog domaćina, onako kako se imovinom treba inače gazdovati. Ali, ovdje je u pitanju Zakon koji treba da nam omogući da iskoračimo prema NATO-u. Pitanje državne imovine, zašto se ne može to pitanje povezati niko o tome ne govori. Ja nisam htio da otvaram tu vrstu diskusije ovdje. Pazite, vi kada pročitate Odluku Ustavnog suda vi ćete vidjeti da postoje dvije vrste državne imovine. Jedna je ona koja je odraz državnosti, suvereniteta i teritorijalnog integriteta BiH, to su dobra u općoj upotrebi i dobra od posebnog interesa. To su, dakle vode, rijeke, rudna bogastva. Dakle, mora BiH, mora urediti režim te imovine, i to je zapravo primarna državna imovina. Državna imovina su i ove pojedinačne stvari – kasarne, 21 placevi, itd., nekretnine, ali to nije zapravo ključna stvar. Ključna stvar je ova prva imovina koja mora biti uređena. Zbog toga to mora biti uređeno i tretirano posebnim zakonom. Nikakav, dakle problem nije da mi poredamo sada te stvari, pojedinačne stvari, te perspektivne lokacije, dakle perspektivnu nepokretnu imovinu da riješimo, da država konačno prema NATO-u se može legitimirati, odnosno Ministarstvo odbrane i Oružane snage kao subjekt, odnosno titular te imovine. Ona jeste titular, to tako proizilazi iz svih sporazuma i iz svih, iz Ustava BiH. Ali u javnim knjigama nije evidentirana kao titular, tamo Jugoslavija stoji još uvijek, Savezni Sekretarijat odbrane. I zbog toga ovaj Zakon služi. Dakle, to je to knjiženje, to nije, ovaj Zakon nije pravni osnov. Ovaj Zakon je osnov da se, dakle promijeni. Onaj ko je vlasnik on nalaže da se učini ta promjena. Imao sam potrebu za ovim intervencijama i pojašnjenjima, da stvari, dakle budu potpuno jasne i zbog čega smo mi u ovoj stituaciji. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Evo, skoro dva sata raspravljamo o jednom Prijedlogu zakona kao da je neki važan zakon. I ja postavljam pitanje sada svima nama, pa i predlagatelju – što će nam ovaj Zakon? Šta on riješava, koji problem riješava? Žao mi je, bio je u početku ministar obrane, pa taman kada pođe rasprava o pitanjima na koja bi on mogao dati neke odgovore čovjek je otišao. Znači, ministra obrane ovo ne interesuje, a po logici stvari, ako je ovo jedan od uvjeta za pristupanje MAP-u, a ako je to jedan od koraka za pristupanje NATO-u ne vidim ja pozvanije ministarstvo od Ministarstva obrane koje bi nas ovdje trebalo satima uvjeravati kako je ovo vrlo bitno pitanje. Mi smo ovdje danas raspravljali i o tome hoćemo li ili nećemo u NATO. Možda je dobro otvoriti ovdje i tu raspravu jednom. Ali mi u Ustavu imamo odredbu koja kaže da je vođenje vanjske politike nadležnost Predsjedništva BiH. Koliko je meni poznato to isto Predsjedništvo, nebitno sad u kojem sastavu, ali mislim i u ovom sazivu, je donijelo dokument koji se, čini mi se, zove Smjernice za vođenje vanjske politike u kome je naglašeno da su prioriteti BiH, znači ne da je to jedno od pitanja kojima ćemo se mi baviti, nego da su prioriteti BiH europske i euroatlanske integracije. Dobro bi bilo da preispitamo to Predsjedništvo, da vidimo u čije ime, u ime koga oni određuju da su to naši prioriteti, a danas smo čuli, evo vrlo, vrlo žučne rasprave u kojima se kaže da mi nikada, pa ni tada nećemo to. Mislim, ovaj, da vidimo zašto se mi uopće, zašto gubimo vrijeme oko stvari koje mi nećemo, koje nam ne trebaju. Ja sam u dilemi, moram biti iskren, evo i ovo što je uvaženi kolega Džaferović rekao, ali prije njega, uvaženi kolega Belkić. Imamo nešto što zovemo pojam vojne imovine. Žao mi je što u ovom Zakonu i to nije odgovoreno, data definicija šta je vojna imovina, šta je to, pa tek onda šta je perspektivna, pa šta je neperspektivna imovina. Ali mi znamo da postoji neka nepokretna imovina koju mi, evo ja ću reći, kolokvijalno sada zovemo vojna imovina. Ko danas upravlja tom imovinom, čija je ona danas? I čuli smo tumačenje da se podrazumijeva, ako je u 22 određenom trenutku bila uknjižena na Savezni sekretarijat za narodnu odbranu, pa temeljem Dejtonskog mirovnog sporazuma, temeljem Sporazuma o sukcesiji, temeljem ovog, onog, prešla u vlasništvo države BiH, da je to onda podrazumjeva se čije je vlasništvo. O čemu mi onda raspravljamo danas? Zašto preispitujemo nešto što se zna da jeste? A u pokušaju da definiramo, kao da otklonimo nedostatke. I ko je postavio uvjet, ko je postavio uvjet da je uknjižba ovih perspektivnih lokaliteta naš jedini uvjet da napravimo taj korak prema MAP-u? Ja ne znam. Pošto nam nikada ni Predsjedništvo, ni Ministarstvo obrane nije ovdje podnijelo nikakav ekspoze, da kaže – uvažena gospodo i gospođe zastupnici, vi, od vas se očekuje da donesete zakon, da donesete odluku, da donesete mjere kako bi BiH ispunila jedan od svojih prioritetnih ciljeva vanjske politike koji se zove pristupanje NATO-u, i treba nam zakon koji će definirati, evo možda na ovaj način kako su kolege iz SBB-a rekli. I onda bismo mi vjerovatno bili, kako bih rekao, bili i onemogućeni ili bi nam bilo puno lakše da donosimo odluke koje nam se sada čine puno teške. Ovo što ovdje piše, uz neke sitne tehničke nedostatke u ovom Zakonu, ovo, nemojte me krivo razumjeti, ovo niti smrdi niti miriše. Znači, ovo se može usvojiti a može se i ne usvojiti. Evo, pošto ne škodi, po meni ne škodi ničemu, ja i mi kolege u klubu ćemo podržati principe ovog Zakona jer oni stvarno i ne škode, znači ova rješenja. Evo, definira se da su perspektivne lokacije one koje je odredilo Predsjedništvo. Kako je Predsjedništvo moglo odrediti da je nešto perpsektivno a nije naše, nije državno je li? Čijom to imovinom Predsjedništvo upravlja? Mislim sve su to pitanja koja mi, evo ako hoćemo da suštinski raspravljamo o ovome, da kažemo čijom imovinom? Je li to nekom, to su, posebna priča je ova koju je dijelom dotakao i dijelom i gospodin Tomić i gospodin Džaferović, da ta imovina koja je još uvijek opipljiva propada kao Alajbegova slama. Znači, ona je uistinu u stanju u kakvom jeste danas. Kako se niko o njoj ne brine, uistinu zahtijeva žurnu reakciju i pitanje evo prvo, Predsjedništvu BiH koje je civilni zapovjednik Oružanih snaga, pa vjerovatno kada može donositi odluku o određivanju perspektivnosti i neperspektivnosti dijela te imovine, da nam kaže što se ne brine o toj imovini. Ministarstvo obrane, ... pitanje ko ima pravo da nebrigom uništava državnu imovinu ili vojnu imovinu? Ko je taj? Ima odgovornost za to. Mi istovremeno ulažemo znatna sredstva da o tome raspravljamo, evo već nekolikko mandata ovdje, u zakup poslovnih prostora kako bi smo smjestili institucije te iste države, a s druge strane nam propadaju ti neki objekti o kojima niko ne brine. I onda se mi pođemo svađati i preispitivati smjernice Predsjedništva, hoćemo li ili nećemo u NATO. A Predsjedništvo to davno utvrdilo i nikada nije još uvijek promijenilo tu Odluku, a jedino ustavno nadležno da utvrđuje smjernice vanjske, i da vodi vanjsku politiku. A dio te vanjske politike je i pristupanje NATO-u. Znači, iz tog razloga, ja mislim da ovaj Zakon koji ne šteti ničemu, koji možda, evo ako je to uvjet, ja moram reći ne znam, ako je to uvjet, ako je taj uvjet ... postavio kao uvjet za pristupanje MAP-u, ne vidim nijednog razloga zašto ne bi prihvatili taj uvjet, jer mislim da lakšeg uvjeta nema. Puno su teži ovi uvjeti ovo kako se mi ponašamo i koliko smo odgovorni prema svemu onome čime raspolažemo, a eto ko neznamo da raspolažemo. I zato, evo pozivam sve da podržimo principe a ko misli da treba popraviti nešto, u amandmanskoj fazi da popravi Prijedlog ovog zakona.
Zahvaljujem. Predsjedatelj Doma, uvaženi zastupnik Milorad Živković, rasprava. Izvolite. 23
Zahvaljujem. Kolegice i kolege poslanici. Ja uopšte neću pričati o ovom Zakonu zato što moju diskusiju možete svi da pročitate i to je svima dostupno ko želi da se bavi onim što smo radili ... 2013. godine na ovom istom mjestu i obavili ovu istu raspravu. Znači, jedno te isto govoriti za mene je bespotrebno i gubljenje ... vremena. Ali mislim da ovo danas što smo uradili nije gubljenje vremena iz najmanje dva razloga. Jedan od razloga je da se ljudi koji se zaboravljaju, ono što su radili u jednoj godini a onda se pozivaju na to u drugoj godini, treba s vremena na vrijeme podsjetiti. Naime, zaključak koji sam ja predložio je glasio tada, to je bilo datma 19.09.2013. godine, – zadužuje se Savjet ministara BiH da do kraja septembra 2013. uputi u parlamentarnu proceduru Zakon o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom i Zakon o državnoj imovini, ovdje u ovome Parlamentu nije dobio većinu, a glasalo se, da vas podsjetim, nakon što smo izglasali da se Zakon o vojnoj imovini ne prihvati. Znači, ljudi isti koji govore – dajte prvo ćemo da glasamo o Zakonu pa ćemo onda nakon toga, postoji zaključak, uopšte ne znaju šta su radili prošle godine, kako su se prošle godine o ovoj istoj temi ... Pokušavaju ponovo da ovdje demagodijom pričaju kako su oni veliki parlamentarci, kako će oni raditi u interesu ovoga ili onaga, a u stvari ne govore istinu. S druge strane podsjetiću i kolege iz SDS-a, ja sam sve čekao da svi ispričaju se da bih na kraju mogao da govorim, njih nažalost ovdje nema, više ih nema nego što ih ima, da je kolega Beriz Belkić u pravu, da su donijeli zaključak koji se tiče, od strane Pravobranilaštva, zahtjev Predstavničkog doma da se mora knjižiti ta imovina, kolega Babalj je u ponovljenom glasanju bio suzdržan, bilo je 9 samo iz Republike od 11, od 10 prisutnih, 11, i nije bilo dovoljno glasova protiv u drugom krugu i tako je zaključak prošao. Govoreći o tim kolegama koji su se vjerovatno ... koliko je ovdje bilo važno da se zna šta su interesi RS-a i kad tad da će doći na naplatu, ja sam samo čekao kad će kolega Beriz u ovih dvije godine izvući taj zaključak i ovdje svima pokaztivati šta se radi kada neko ne zna uopšte zašto je glasao i kako je glasao. Da ne govorim o tome da u ovome Parlamentu, a to ovdje stavljaju na dnevni red takođe kolege iz SDS-a, ne znaju da sa jednim glasom za se može donijeti bilo kakva odluka ako su svi suzdržani, jer i do sada, i danas za sve ove godine nisu naučili kako se glasa u ovome Parlamentu. Stoga kolege izgubili smo dva sata, ja nemam nikakav problem da mi i današnju sjednicu nezavršimo nego da nastavimo. Na vama je da svoje diskusije koje smo već jednom svi rekli šta imamo o ovome samo ponovite ovdje svima pred kamerama, ali ja bih vas molio budite dosljedni, makar ono što ste govorili prošli put samo nastavite to isto raditi i sada. Hvala. Zaključujem raspravu, nije se više niko prijavio. Prelazimo na osmu tačku, Ad. 8. Predlog zakona o dopunama Zakona o Pravobranilaštvu Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje) Predlog zakona u proceduru je dostavljen od strane Savjeta ministara 30.01.2014. godine. Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje o ustavnom osnovu i principima dostavila je 27.02.2014. godine. 24 Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ako ima ovdje neko ispred predlagača, ja sam se najviše javio da mi se razjasni, po meni, jedna vrsta nejasnoće. Ali osim toga želio bih da ukažem na još jedan u nizu primjera, zaista u nizu primjera, jedne nevjerovatne neodgovornosti, i sporosti, i komocije prema preuzetim obavezama. Ovdje se naime radi da je BiH 04.08.2008. potpisala Sporazum sa državama članicama NATO-a, potpisan Sporazum između država članica NATO-a i ostalih država, među kojim je i BiH, koje učestvuju u partnerstvu za mir, o pravnom položaju njihovih snaga u određenim situacijama itd. Dakle, to je bilo 2008. 2010. Vijeće ministara donosi odluku o radnoj grupi, itd. i, dakle da skratim, pet godina i više poslije mi imamo to kao usklađivanje i obezbjeđivanje statusa, odnosno pravnog položaja naših snaga u okviru ovih mirovnih misija. Šta se je u međuvremenu dešavalo, da li smo imali potrebe za ostvarivanjem prava iz tog Sporazuma, iz razrješavanja statusa naših ljudi u tim misijama itd., ja ne znam. Ali evo, da se vratim na ono zbog čega sam se javio, dakle osim ove cijele situacije, onoliko koliko ja razumijem postojeći Zakon o Pravobranilaštvu, dakle član 13. tačka 6. praktično predviđa nadležnosti Pravobranilaštva za zastupanje BiH pred međunarodnim sudovima i međunarodnim arbitražama. Ja ne znam je li bilo uopšte potrebe za ovim što se danas radi. A ova druga izmjena nema veze sa ovim Sporazumom o kojem ja govorim, u kontekstu kojeg se vrši ovo usklađivanje, pa bih vas molio, evo da mi objasnite jesam li ja možda u pravu.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku devet, Ad. 9. Predlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje) Predlog zakona u proceduru je dostavljen od strane Savjeta ministara 04.02.2014. godine. Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje o ustavnom osnovu i principima dostavila je 27.02.2014. godine. Otvaram raspravu. Uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege. Ja bih želio nešto iznijeti vezano za ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu kojim je praktično definisano ili nastojalo se riješiti pitanje pripravništva, procedure prijema zaposlenika, o unutrašnjoj organizaciji, prekovremenom radu, korištenju godišnjih odmora, naknada, zatim prekovremenog rada, otkaza, kazni, itd. Ove izmjene 25 praktično obuhvataju 36 članova, od čega smatram da su neki 6 članova posebno interesantni, a to su: član 3. u kome poslodavac praktično se obavezuje da poništi javni oglas, odnosno ukoliko dođe do poništenja javnog oglasa da se procedure moraju nastaviti i okončati u propisanom roku koji je tamo naveden. U članu 4. vrlo je bitno da poslodavac ne može zaključiti novi ugovor na određeno vrijeme sa zaposlenicima bez raspisivanja javnog konkursa. Takođe u članu 7. vrlo je bitno da se propisuje obaveza vođenja evidencija, jer danas je činjenica da imamo u određenim institucijama da se praktično ne zna ko je sve zaposlen, kakav status uživa, kako je plaćen itd.. U članu 7. je ovo otprilike, nastoji se ... riješiti, s tim da, i tu treba ... nekim amandmanskim postupkom pojačati i ovaj član 7. dovesti u odgovarajuću funkciju. Članom 30. se definiše skraćenje roka apsolutne zastare potraživanja, jer činjenica je da mnogi danas zaposlenici po raznim osnovama ne mogu koristiti svoja prava zakonom propisana, čak i kolektivnim ugovorima, ali ove stvari se definišu i skraćuje rok sa tri godine na godinu dana, što takođe se može smatrati prihvatljivim. Ali nešto što je posebno interesantno da u članu 34. visina kazne za pravno lice je definisana od 2.000 do 5.000 maraka, dakle do granice krivičnog djela. Međutim, ja smatram da takođe u ovom članu vrlo će biti bitno donijeti, odnosno amandmanski probati izmijeniti odredbu koja je ovdje definisana za pravna lica, odgovorno lice u pravnom licu, jer je činjenica da odgovorna lica su najčešće iz subjektivnih i objektivnih praktično krivci za propuste u privrednim, odnosno institucijama koje definiše ovaj Zakon. Smatram da odgovornost, prije svega i novčanu, trebaće izmijeniti ukoliko želimo odgovornost, prije svega odgovornih lica staviti na prvo mjesto. Smatram da ćemo u nastavku, odnosno do drugog čitanja probati ove stvari mandmanima dopuniti i nadam se da će ovaj Zakon imati svoje efekte u narednom periodu. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Beriz Belkić, diskusija. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko. Ne znam da li je naša Ustavnopravna komisija imala jedan dokument o kojem ću ja sada govoriti ili ima namjeru možda u drugoj fazi razmotriti ga i vidjeti. Govorim, dakle o dokumentu Samostalnog sindikata državnih i policijskih službenika i zaposlenika u institucijama BiH, sudskoj vlasti i javnim ustanovama BiH, dakle jedan akt u kojem su iznešene primjedbe vezane za ovaj Nacrt zakona i ovaj akt je dostavljen poslanicima putem naših službi, iako je naslovljen gospodinu Vjekoslavu Bevandi vjerovatno u fazi izrade i očigledno da Vijeće ministara nije tretiralo ove primjedbe. Mislim da bi, poštujući princip da se čuje i zaainteresirana strana za ovaj Zakon, mislim da bi poslanici, naravno govorim i za sebe, trebali u ovoj drugoj fazi vidjeti šta je to opravdano i prihvatljivo vezano za ove primjedbe koje su ovdje iznešene. Evo, više sam se javio da se ozvaniči da postoji stav i mišljenje onih kojih se tiče ovaj Zakon.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Senad Šepić. Izvolite. 26
Evo, predsjedavajući, ja ću vrlo kratko. Dakle, predlažem da podržimo ovaj Zakon u prvom čitanju. Dakle, on sigurno kvalitativno dosta popravlja onoga što smo u praksi vidjeli da je problem, ali evo, i najavljujem, na određen način, jedan set, da kažem, amandmana koji bi se u ovoj amandmanskoj fazi, a koji bi trebali još više poboljšati ovaj tekst. Ja sam se javio iz razloga da, na neki način, sugerišem i ovo što je maloprije rekao gospodin Belkić, dakle mi imamo u međuvremenu jednu reakciju koja je došla od Sindikata i očekujem da ćemo i o njoj voditi raspravu kad to budemo imali priliku u amandmanskoj fazi reagovati, jer su sasvim logične i sasvim su, da kažem, na mjestu primjedbe koje su nam došle od Sindikata. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, nema više prijavljenih. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, Ad. 10. Predlog zakona o elektronskom dokumentu – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje) Prijedlog zakona u proceduru je dostavljen od strane Savjeta ministara 05.02.2014. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu dostavila 12.03.2014. Nadležna Komisija za saobraćaj i komunikacije je Mišljenje o principima dostavila 27.02.2014. godine. Otvaram raspravu. Uvažena kolegica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo. Pošto je riječ o zakonu u prvom čitanju samo ukratko. Kada je riječ o principima navedenog Zakona mislim ne samo da postoji zakonska osnova za donošenje zakona, nego je donošenjem ovog Zakona kompletiran i set zakona koji je vezan za elektronsku upravu i elektronsko poslovanje. Dakle, ovaj Dom je već donio Zakon o elektronskom potpisu, Zakon o elektronskom pravnom prometu, i time bi bio kompletiran set navedenih zakona. Iako je u obrazloženju ovog Zakona rečeno da nema srodnog AKI-a koji bi se mogao vezati za donošenje Zakona ipak znamo da je donošenje ovog Zakona ustvari naša obaveza koja je nastala potpisivanjem Evropskog partnerstva sa BiH i Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Naime, postoje konkretne direktive EU koje zahtijevaju od BiH da donese sličan zakon, odnosno kompletira set navedenih zakona. Zašto je dobar ovaj Zakon? Jer se konačno izjednačava elektronski dokument sa pisanim oblikom i time se uključujemo, ne samo u međunarodne tokove, nego ćemo ubrzati i upravne postupke i sudske postupke, izdavanje javnih isprava i, dakle davanje zahtjeva, ... 24 sata dnevno, smanjuje se vrijeme potrebno za donošenje određenih rješenja, transakcijski troškovi. 27 Dakle, sve je to nešto što predstavlja našu obavezu, ali i što će omogućiti konačno da krenemo korak naprijed u reformi javne uprave i da prilagodimo naše institucije zahtjevima krajnjih korisnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ja ću opet vrlo kratko. Dakle, ja ću podržati ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju, ali želim da ukažem na jednu situaciju. Dakle, ovaj Zakon može biti odličan primjer kada se prave kompromisna rješenja i kada se postižu dogovori itd., kakve zakone dobijemo, i koliko su provoditi, i kako onda dovodimo u pitanje funkcionalnost zemlje itd. Samo dvije, tri stvari, dakle pogledajte član 2., dakle ova klasična unitarna centralizirana zemlja, pogledajte član 2. njezine nadležnosti. Praktično institucije države BiH su dužne maltene priznati da mjesne zajednice imaju supermaciju nad zakonom državnim. Dakle, entitetski zakoni imaju supermaciju nad državnim zakonom itd. Pogledajte dobro član 2. Dakle, ova unutarna zemlja praktično nije u stanju u vlastitim institucijama provoditi vlastiti zakon u odnosu na entitetske. Kada je riječ o primjeni ovog Zakona ona je uslovljena uspostavom ureda za nadzor i akreditaciju ovjerilaca predviđene Zakonom o elektronskm potpisu koji je donesen davne 2006. Nije poznato da li je uopšte taj ured uspostavljen. Dakle, praktično ovaj Zakon se i ne može primijeniti. I ako se primijeni kojom srećom, odnosno ako bude pokušavan provesti u praksi napraviće čitavu konfuziju i nejasnoće u nadležnostima sa entitetima itd. Ali evo, što kažu daj šta daš. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Takođe smatram da Zakon o elektronskom dokumentu nama je potreban, ali u ovom ponuđenom Prijedlogu mislim da u članu 2. stav 2. takođe nije dovoljno pojašnjeno, jer on se odnosi izgleda samo za određene dijelove ili, prije svega institucije BiH, jer je poznato da na području entiteta postoje određeni zakoni koji regulišu ovu oblast. Što se tiče detalja koji mene dovode u dilemu, a bilo bi potrebno i neophodno da budu obuhvaćeni u ovom Prijedlogu, to je arhivski zahtjevi. Šta je sa njima, gdje će se arhivisti naći nakon usvajanja ovog Zakona. Šta je sa priznavanjem elektronskih dokumenata iz inostranstva, kako će se, praktično, i taj nadzor vršiti, i kontrola, ko stoji iza toga. Šta ukoliko stvaralac recimo prestane sa radom, ako mu se po sili zakona oduzmu prava obavljanja, ko će taj nadzor da prati. Takođe kolega Beriz je rekao, odnosno pitao šta je sa uredom za nadzor, hoće li to biti u sklopu Ministarstva prometa i komunikacija na vrijeme pripremljeno, a bojim se kako sve naše aktivnosti u ovom Ministarstvu 28 su u velikom zastoju, bojim se da i ovo može napraviti daleko veću havariju nego što ćemo mi izglasati ovaj Zakon. Takođe još nekih detalja, recimo provjera od strane nadležnih organa prilikom uspostavljanja ovog Zakona, pogledajmo na strani, odnosno u članu 13. I sam predlagač nije dobro se osvrnuo na stavove na koje se odnosi pa je rekao da provjere iz stava 5. ovog člana vrši nadležni organ uspostavljen Zakonom o elektronskom potpisu, međutim stav 5. je upravo taj o kome govori, pa je trebalo reći u stavu 4. Tako da ovo treba precizno pregledati i pojasniti elemente na koje predlagač upozorava. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na, poslovnička intervencija.
Ja bih molio sekretara za provjeri kvorum.
Koliko imamo?
nije uključen mikrofon
Utvrđeno je da nemamo kvorum trenutno. U skladu sa članom 67. stav 3. određujem pauzu od 60 minuta. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanice dozvolite da nastavimo sa radom. Kvorum za rad i odlučivanje postoji. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda, Ad. 11. Predlog zakona o utvrđivanju visine plate zaposlenih u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Milorad Živković (prvo čitanje)
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Pitanje plaća u institucijama BiH, posebno pitanje plaća najviših izabranih i imenovanih zvaničnika je tema unazad nekoliko godina koja, po mom mišljenju, bitno opterećuje rad institucija BiH, a pogotovo Parlamentarne skupštine BiH. Mislim da se Parlament BiH neće na 32 pravi način moći baviti pitanjima koja su u njegovoj nadležnosti sve dok se ne uredi na pravi način pitanje, sa određenom mjerom, dakle pitanje visine plaća i zarada ukupnih, između ostalih i u Parlamentarnoj skupštini BiH. Mislim da je Parlament dobrim dijelom ovom doprinio, ja sam o tome mnogo puta govorio. Nekoliko puta smo pokušavali da plaće primjerimo teškoj ekonomsko-socijalnoj situaciju. To nije išlo, nije polazilo za rukom i evo sada imamo proteste građana, imamo dakle pritisak javnosti i dobro je da se pojavio jedan ovakav prijedlog u parlamentarnoj proceduri. Zbog toga ja prije svega plediram da se vrlo ozbiljno i odgovorno pristupi prema svakoj inicijativi koja je upućena s ciljem uređenja ovog pitanja, odnosno smanjenja plaća, pa i prema ovom Zakonu, kako Parlament i institucije BiH ne bi došle u poziciju da budu optužene da se ovim pitanjem bave samo da zapravo izigraju zahtjeve građana i da ništa ne urade. Mi treba da imamo iskrenu i stvarnu namjeru da se ovo pitanje uredi, jer plaće nisu odgovarajuće teškoj ekonomsko-socijalnoj situaciji u BiH. Zbog toga, dakle gospodine predsjedavajući, ovaj Vaš prijedlog kojeg ste Vi podnijeli, ja ću ga tako shvatiti i kazati da ću ga ja podržati u prvom čitanju, ali postoji nekoliko bitnih stvari na koje se moraju dati odgovori da bi zakon u drugom čitanju bio usvojen. Dakle, ja ću ga podržati u prvom čitanju, Klub SDA će to podržati u prvom čitanju i mi ćemo imati amandmane na ovaj Zakon. Prvo, kad su amandmani, dakle u pitanju, ja želim da kažem šta će biti predmet amandmana, dakle prvo nije uredu da ovaj saziv Parlamenta uređuje pravila za plaće narednog saziva Parlamenta i narednog saziva vlasti u BiH. Ovo je Zakon kojim se propisuju pravila za zakon kojeg će donijeti novi saziv Parlamenta kada su plaće u pitanju, jer zakon kaže ovo su pravila, novi saziv Parlamenta će nakon konstituisanja, Vijeće ministara će predložiti a Parlament će usvojiti izmjene i dopune Zakona o plaćama. To znači da se pravila koja se utvrđuju ovdje neće odnositi na aktuelni saziv. Tako to proizilazi iz ovog Zakona, a Vi ste to objasnili u Vašem obrazloženju. Ja mislim da to nije uredu i da, ako je problem ustavna odredba člana 9. Ustava BiH koja govori o zabrani smanjivanja, umanjenja plaća aktuelnim zvaničnicima za vrijeme trajanja mandata, ja savjetujem i Vama i svima nama da se utiče na Dom naroda, jer su iste političke stranke zastupljene i u Domu naroda i u Predstavničkom domu, da Dom naroda konačno dovrši tu proceduru i moguće je donijeti i ovaj Zakon i okončati proceduru u Domu naroda u isto vrijeme, ako ima dobre političke volje i ako je to uopće potrebno. Tumačeći odredbu člana 9. Ustava BiH koja govori o zabrani umanjenja plaća zvaničnicima za vrijeme trajanja mandata, ja mislim da se ta odredba previše široko tumači, mislim da nju treba restriktivno ili usko, dakle tumačiti. Ovdje se ne radi o smanjenju plaća zvaničnicima u BiH, i to nije ni namjera, ovdje se radi o ukupnim ili sveukupnim mjerama štednje u cijelom bosanskohercegovačkom društvu, u cijeloj bosanskohercegovačkoj državi i na svim nivoima vlasti u BiH. To su dvije potpuno različite stvari i ja mislim da i postojeći Ustav i postojeće ustavno rješenje nije brana da donesemo propis kojim ćemo se obavezati i propisati nižu plaću i početi je primjenjivati odmah nakon donošenja zakona, nakon njegovog stupanja na snagu. I to je prva stvar u pogledu koje ćemo mi amandmanski djelovati. Dakle, mi tražimo da se rješenja koja propišemo u ovom Zakonu primjenjuju odmah na ovaj saziv, od ovog saziva do njegovog isteka i na sve buduće sazive. Druga stvar koja je jako važna, o čemu ste Vi korektno izvijestili, je činjenica da ste Vi propisali pravila samo za plaće najviših zvaničnika u institucijama BiH, članova Predsjedništva, Vijeća ministara, članova Parlamentarne skupštine BiH. I tu je tačka. Odredili ste pravila i kazali 33 ste da član Predsjedništva može da ima plaću, dakle plaću ne govori se o ukupnim primanjima, koeficijenta 3,3 prosječne plaće u BiH. Ja mislim da mi stvari objektivno trebamo postaviti, ne trebamo, dakle zbog javnosti stavljati što je moguće niže koeficijente pa ih kasnije ne realizirati, mi trebamo staviti objektivne, realne koeficijente, javno to kazati i onda to primjenjivati. Ja mislim da najveća plaća u državi BiH, a kada posmatramo sve nivoe vlasti, treba da bude plaća šefa države i da ona ne može biti veća od 5 prosječnih plaća. Sve plaće u BiH, sve druge plaće u BiH moraju biti niže od te plaće i plaće treba da se kreću od općinskog načelnika, zavisno od veličine općine, broja stanovnika, broja administracije, između 2 i 3 prosječne plaće, pa onda preko kantona, entiteta do države do plaće šefa države koja ne mmože biti veća od 5 prosječnih plaća. Ali to znači da niko drugi u državi u javnom sektoru, sa svim onim što javni sektor znači, a to je i budžet, to su dakle sva budžetska finansiranja, sva finansiranja iz fondova, Centralna banka, agencije, institucije druge, dakle niko ne može imati plaću, plaću, veću od 5 prosječnih plaća. Dakle, to je maksimalna plaća šefa države. Sve drugo mora biti ispod toga. Dakle, predsjedavajući Vijeća ministara nakon toga ide sa manjom plaćom, predsjedavajući domova Parlamentarne skupštine sa manjom plaćom, ministri i članovi Parlamenta sa nižom plaćom, zamjenici ministara sa nižom od te i onda dođemo do entiteta. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Lagano, samo malo molim vas, ja govorim o pravilima u bosanskohercegovačkom društvu, o pravilima u državi. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo i nekog osvrta našeg Kluba SDP-a na ovaj Zakon o plaćama. Zakon koji je predložio uvaženi kolega Živković, je, ali to je činjenica, ustvari pozitivna politička činjenica, u momentu kada imamo svakodnevne proteste ljudi na ulicama koji traže bolji život i kojima posebno smetaju plaće zvaničnika bilo kog nivoa, a posebno nas koji smo izloženi praktično i medijski eksponirani sa brojanjem svake naše zarade i javnom obznanjivanju. To je stvorilo naravno u javnosti vrlo negativnu sliku o nama personalno, ... o svakome, i zbog toga je dobro da imamo, između ostalog, da imamo i ovakav Zakon. On je trebao sigurno mnogo prije da dođe, ali priča o protestima u Federaciji nije samo priča o protestima u Federaciji, ovaj Zakon potvrđuje da je to priča za cijelu BiH i da mi trebamo da je počinemo rješavati baš od ovog nivoa. Mi znamo, dakle da je ovo jedinstven, da je problem, koji mi danas, evo pokušavamo da riješimo kroz ovaj Zakon, jeste problem u državi BiH i da svi njeni građani imaju slična ili ista viđenja na probleme i jednaka prava. Evo, kada je ovaj Zakon tek došao u parlamentarnu proceduru, a ima dosta vremena, počele su da se šire priče, pa da, ovaj Zakon je upućen u Parlament da ne bude usvojen. Dakle, to je bila prva opservacija onih koji su smatrali da ovaj Zakon neće imati prođu u Parlamentu BiH i da ima mnogo različitih razloga zbog kojih on neće proći u Parlamentu. Mi u SDP-u smatramo da je ovo korak da se stvari pomaknu sa mrtve tačke. Bilo je pokušaja i prethodno da se na ovom planu plaća uradi nešto i naravno da ovaj Zakon predstavlja podršku i dobar korak naprijed da se ostvare uštede o kojima je konačno govorio i predlagač Zakona i obrazložio konkretno do čega bi to moglo da dođe. Mi iz SDP-a smo već radili na nekim inicijativama da se u ovom pravcu krene, pa je Administrativna komisija podržala inicijative za smanjenje primanja i dvije su inicijative koje su trenutno u proceduri i zato mi smo skloni da predložimo da se ovaj Zakon razmatra zajedno sa inicijativama u paketu koje smo mi prethodno predložili. Mislimo da bi to doprinijelo da ova rješenja budu bolja. Mi smo dugo, već evo i ova Parlamentarna skupština, odnosno ovaj Dom usvojio je Amandman kojim smo mi nastojali, odnosno kojim smo se jasno izjasnili da se briše član Ustava koji definira da se nadoknade u Parlamentu ne mogu mijenjati u toku trajanja mandata. Ovaj Parlament, odnosno ovaj Dom Parlamenta BiH se očitovao. Međutim, to je negdje stalo u proceduri u Domu naroda. I, svi trebamo tražiti odavde, trebamo zahtijevati da i Dom naroda usvoji Amandman na Ustav BiH a ne da u ovom Zakonu stoji da mi donosimo zakone koji će važiti tek za neki naredni period. Svjesni smo mi činjenice da je s obzirom na postojanje ovakve odredbe u Ustavu ovo je ugrađeno u Prijedlog zakona. Kada su u pitanju koeficijenti o kojima je i predlagač, a evo i kolega Džaferović, diskutovao, to nije problem. SDP će insistirati jedino na tome da se zaštiti dignitet institucija BiH i da se uspostavi hijerarhijski red u odnosu na entitetske, odnosno kantonalne nivoe, odnosno lokalne zajednice, kako bi ovaj Zakon bio u konačnici i provodiv i kako bi ispunio svoje ciljeve. Mi, moram da podsjetim sve nas ovdje, mi se svi sjećamo da nije bilo zapreka ni da se plaće smanje. Mi smo već u ovoj Parlamentarnoj skupštini voljom i jednoglasnom odlukom svih došli 35 do činjenice da su naša primanja umanjena za 5% i da ne treba insistirati da se to radi tek poslije izbora. Možemo mi to i sada usvojiti, ima načina da se usvoji. Ne bih željela, ni u Klubu SDP-a ne bismo željeli da, kada su u pitanju uštede da to budu samo kozmetičke promjene, da to bude na nekinačin zadovoljavanje zahtjeva ljudi na ulici, da to ne bude neko polovično rješenje, nego da uradimo prave i istinske promjene koje treba da uradimo, kada je ovo u pitanju. Mi u SDP-u u skladu sa svojim prijedlogom nismo čekali da se Parlamentarna skupština izjasni da se umanje plaće, da se reduciraju ostale nadoknade koje ovdje nisu u ovom Prijedlogu zakona posebno navedene, mi smo se odrekli beneficija i sredstava i ta sredstva, dakle dobrovoljno smo se odrekli i šaljemo ih tamo gdje su ona potrebna, pa pozivamo i druge poslanike da učine isto što smo mi učinili u Klubu SDP-a. Bez obzira da li će ovaj Zakon biti usvojen ili neće, da li će on važiti od narednog mandata, od narednog saziva Parlamentarne skupštine ili, mi pozivamo da se poslanici dobrovoljno odreknu i tako pokažu da imaju najozbiljnije namjere, kada je u pitanju postizanje ušteda i konkretno štednje u čitavom društvu. Nije samo štednje u našem društvu, mi se susrećemo s tom činjenicom, vidimo to da je u cijelom regionu i da mi možda i kasnimo malo za cijelom regijom. I na kraju, ja moram da kažem da ćemo mi u Klubu SDP-a podržati u prvom čitanju ovaj Prijedlog zakona, ali da ćemo kasnije vjerovatno ići sa amandmanima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mladen Ivanković-Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja se mislim i nadam da sam jedan od onih na koje će se ovaj Zakon odnositi. Ako budem slučajno u Vijeću ministara onda će biti još bolje, jer znači biću u parlamentarnoj većini. To će biti prava stvar, a ja se nadam i tome. Prema tome, ovaj Zakon ima osnove kad su u pitanju moja razmišljanja, i onaj pravac koji je postavljen mislim da je ispravan, s tim što još, ja ću insistirati u ovom članu gdje se kaže da je prosječna plaća u BiH, treba staviti prosječna plaća u realnom sektoru. A to po klasifikaciji djelatnosti BiH od A do Q ima koje su to djelatnosti, pa u tim djelatnostim, ako se povećava da se povećava i onima koji su na proračunu. E sad, oko koeficijenata, velike plaće ili male plaće. Do sada se je, koliko smo vidjeli, išlo logikom da budu velike plaće da bi ljudi bili više ekonomski neovisni i da bi mogli samosvjesnije i nezavisnije donositi svoje odluke, bez uticaja partija i lidera. Očito da u tom nismo uspjeli, povećavali smo plate, ali bez lidera ovdje ništa nismo mogli riješiti. Ja se slažem sada da idemo obratno, da kažemo sad ćemo umanjivati plaće, pa kaže – ja ću sa svojom svijesti, ako me lider istjera iz partije nisam ništa izgubio. E, da li će sada ta logika, to je mač sa dvije oštrice, i jedna i druga logika ima svojih mana i nedostataka. Ova prva logika očito da nam nije uspjela, kada su nam velike plaće, da smo ekonomski nezavisni, da možemo živjeti od svoje plaće, bez lidera nijedna ključna odluka se ovdje nije mogla donijeti. Prema tome, ja podržavam principe ovog Zakona, s tim, sa ovim malim stvarima kojim, kažem da treba da je u realnom sektoru osnovica, treba da bude osnovica i da je to u realnom sektoru ljudi u proizvodnji gdje rade, a ne u proračunu, gdje možda se politika određuje 36 praktično što jeste, treba da određuje tržište i nas, i mi trebamo, jer mi smo oni koji ovisimo od tržišta, sa tržišta punimo naše proračune. Eto toliko ja. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ja ću pokušati kratko. Niti ću govoriti šta je ko pokušavao, niti šta će ko raditi. I na neki način mi ovo sve liči pomalo posipanjem pepelom. Ja mislim da situacija apsolutno nije za neku visoku raspravu i detaljisanje. I gledajući ovaj Zakon, evo čuli smo niz primjedbi itd. koje govore da vjerovatno i od ovog Zakona neće biti ništa, biće amandmani, biće rasprave itd. Ja mislim da mi nismo u situaciji da idemo na takav način, nego jednostavno da donesemo odluku, hoćemo li ili nećemo. Dakle, da jasnom gestom pokažemo da hoćemo, bez obzira kakvo je ovo rješenje ili nije. Sve drugo je vrlo loša poruka i vrlo teško objašnjivo. Što se tiče nekih stvari, evo sada govorim, da pokušam o principima govoriti, da ne pričam o budućim amandmanima itd., dakle što se tiče nekih stvari, ove nemogućnosti, mogućnosti primjene ili neprimjene, ja nisam pravnik i ne umijem objasniti teoretski šta tačno ovaj član 9. govori ali ja znam da smo napravili presedan, da smo mi imali regres u ovom mandatu pa smo ga smanjili. Pa imali smo regres, pa ga nemamo. Dakle, i to je ukupno primjanje. Dakle, već mi imamo presedan. I ja predlažem da mi ovo skratimo, evo i ja skraćujem diskusiju, da glasamo da ga usvojimo a da sada donesemo zaključak. Ne znam ni ja kada će se primjenjivati, kad neće ovaj, ali da mi donesemo zaključak da skinemo ono što možemo skinuti. Dakle, paušal itd., jer ta primanja su ovaj sistem pokvarila. Član Predsjedništva otprilike ima sad koeficijent 5 i on bi imao najveću platu da nema naših paušala, komisija itd., jer član Predsjedništva to nema. I tu se je napravila disharmonija itd. Dakle, da skratim, hajmo nešto raditi, bez obzira kako, hajmo nešto uraditi, jer sve drugo je prodaja magle. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo, ja iz diskusije, pa nisam bio odmah na početku kada ste imali predsjedavajući uvodno Vaše izlaganje, kada ste obrazlagali razloge za i Prijedlog ovoga zakona, nisam bio s početka, pa eventualno nisam mogao vrlo jasno i ... uočiti šta je cilj donošenja ovoga Zakona. Pa vidim iz diskusija cilj je, čini mi se, ali evo, možete vi potvrditi je li to tako, da jednostavno smanjimo ovu jednu ukupnu potrošnju proračunskih sredstava, da ostane više novca tamo gdje bi ga trebalo više, za potrebe građana države BiH. A, da se nama kao izabranim dužnosnicima 37 najviše zakonodavne vlasti, tijela vlasti u BiH, smanje plaće ili, plaće evo, ili, ovdje je riječ o plaćama. Podržavam u svakom slučaju, mi smo već i razgovarali, podržavam Vaše namjere, podržavam Vašu ideju, ali mislim da je ovo vrlo značajan Zakon. Ovdje sam slušao priče, tamo od početka, odnosno prve točke dnevnog reda, kada smo govorili o Zakonu o perspektivnoj vojnoj imovini, o kojoj pričamo ovdje ima jedno godinu dana, nema baš toliko, ali otprilike je li. I davno su nekada lideri se dogovarali, ne znam, čini mi se treći mjesec prošle godine i onda smo rekli – vrlo je važan Zakon i treba o tome, redovna je procedura i treba rasprava itd. Ovo je isto tako vrlo važan Zakon. Ovo što ste Vi predložili odnosi se na jedan segment ovoga društva, da bismo uštedili u proračunu. Evo, izišao je kolega Beriz Belkić, ja sam otprilike na ovakvom jednom tragu i nisam siguran hoću li podržati na ovakav način ovaj Zakon. Ako govorimo generalno o cjelokupnim uštedama unutar institucija BiH, govorimo o institucijama BiH. Vi ste ... ovaj Zakon spomenuli određeni broj institucija. Znači, Ministarsko vijeće, ministre, zamjenike, članove Predsjedništva i zastupnike i izaslanike u Domu naroda. Mislim da je put, ovo upravo ovako što je govorio kolega Beriz Belkić, da mi u ovom momentu donesemo ono što možemo donijeti. Tu nam ne treba zakon. Zadnji put na ovoj sjednici Zajedničke komisije za administrativne poslove bilo je riječi, što to mi možemo, šta ne možemo. Možemo ukinuti odvojeni život, možemo ukinuti paušal za profesionalne zastupnike, možemo onima koji nemaju plaću, povećati paušal da on nije 700 i nekoliko maraka, nego da je evo, ... 1.500 maraka. Moramo donijeti Zakon da bismo smanjili nama plaće. Vaše su sigurno dobre namjere. Već smo to činili ovdje u ovom Parlamentu, radili smo presedan, kršili smo Ustav članak 9. Ustava, stavak 2. čini mi se. Možemo to još jednom, ali nema potrebe. Kažem, ako je cilj generalno uštede, a ovdje smo imali nekakva izvješća, revizorska izvješća o radu institucija BiH. Koliko se ja sjećam, ali evo sad možda i griješim, da institucije BiH raspolažu negdje sa 3.500 voznih jedinica, od kojih je 2.150, 2.200 služi isključivo za luksuz. Pa moj bi prijedlog bio da brzo uštedimo, da donesemo naglo odluku Ministarskog vijeća da sutra prodamo tisuću auta, sutra. To možemo sutra. Pa bi nam po 20.000 maraka u prosjeku, to je jedno 20 miliona maraka. Nemamo tisuću registracija, nemamo tisuću servisa, nemamo tisuću guma, nemamo ne znam ni ja koliko, garantiram, 50 tisuća, 50 miliona maraka na razini ... To je, eto. Ako ukinemo, kažem možemo isto tako donijeti odluku, sve ovo što nas, ne znam ni ja, pripada ovamo. Ako, imali smo znači ovdje nedavno kolege Lozančića zastupničko pitanje gdje smo vidjeli jednu šarolikost, i mi samo se upoznamo je li, šarolikost da institucije BiH na istoj adresi, u istom prostoru, plaćaju različite cijene prostora 20 ili 30 maraka. Čak i ista je institucija dogovorila u istog zgradi, ne znam ni ja, dva puta. Vidjeli ste iz zastupničkog pitanja. Pa onda možemo naglo donijeti odluku da se koregiraju, da to ne može biti prostor Centar Sarajevo, više od 20 maraka. Vidjeli smo u Mostaru ima, evo kolega Vrankć se okreće, ima od 34 pa do 10 maraka, jer je to Mostar ne može više biti od 15 maraka. I to možemo donijeti. Mi trebamo sebi zadati cilj i da kažemo, na ovaj potrošački proračun koji je 850 miliona maraka za plaće i naknade, zato ga nisam ni podržao, a kada smo realizirali potrebe stranaka onda smo skinuli tamo sa Ministarstva 10 miliona maraka za raseljene i izbjegle da bismo zadovoljili pojedine stranačke apetite i interese. Vama predlažem predsjedavajući, Vi ste zadnji put rekli da s Vašim primjerom pokažete i da se danas odreknete službenog mobitela, službenog vozila, da ne idete kući službenim autom, a to isto ova dvojica koja su otišli od vas, oni imaju po tisuću maraka mobitela i imaju stalno vozaju auto, jednom od njih je i ukradeno auto. I neka plati to auto. Evo, neka odbije od plaće i 38 neka plati to auto. E, na taj ćemo način uštediti, na taj ćemo način. Zato sam rekao da nisam ... Moramo razlikovati primanja ukupna i plaće, primanja i plaće. Ja ću vas još jednom spomenuti ovdje, ne nas ovdje, nas i znaju svi, evo, novinari će to prenijeti, slušati, pa reći kakvi su to ..., kolika su primanja u institucijama, javnim institucijama BiH, od DERK-a. Podsjetit ću vas ovdje, izišao je čovjek u novinama, 6.500 maraka ima primanja, koristi službeno auto 24 sasta. Sada za vikend sam ja bio, bio sam u nedjelju malo dole u Makarskoj. Znate koliko sam vidio službenih auta, prepoznao sam ih ja? E, to je država BiH. E to trebamo donijeti. To možemo donijeti još ove nedjelje. Ono što kaže, ja sam rekao, da je nekome apsolutna vlast, ... znači ovdje, imamo mi apsolutnu vlast ovaj Parlament, samo je stvar htijenja, riješio bi probleme ove države za šest mjeseci, u ovom dijelu financijskom. Nisam rekao, možemo mi, jesmo li za NATO, nismo li za NATO, jesmo li, to su neke druge stvari. O ovome rasipničkom, u ovome dijelu, ovo se može riješiti jednim potezom, ako smo mi spremni na to. Ali mi, kažem opet, nismo spremni na to, da donesemo neka pravila igre, da prostor, nema priče jesu li po babi ili po stričevima, da ne može biti u tom gradu da ne može država platiti više od toliko i toliko, da ovi, svi mi, ili ne znam ni ja članovi raznoraznih institucija, da u upravnim i nadzornim odborima, raznoraznim komisijama ne mogu imati veća primanja od 500 do 800 maraka, što nema niko, nego svi imaju više, jer to je riješeno pravilnicima. Pa sam spominjao ovdje, je li, da i naš ministar ima u Upravi za indirektno oporezivanje, to je naša institucija, 2.400 maraka, ima na Fiskalnom vijeću 1.500 maraka. Nabere se tih primanja, a niko za to i ne zna, pa tako i tih nekih anonimnih ljudi koje uopće javnost ne znaju, kroz takve te institucije. Mi trebamo donijeti, nema naknade u takvim institucijama, u nadzornom i upravnom odboru, nema. Vidite da nam je, mi smo zadnji u svijetu među 20 najjadnijh država. A koliko imamo tih obveza i naknada koje plaćamo za nadzorne i upravne odbore, pa trebali bi do sada riješiti bjelosvjetsku krizu, a ne krizu BiH. Ja mislim da od nas niko nije na nekim listama za Zastupnički dom na parlamentarnim izborima zbog plaće. Ja vjerujem da nije, ja vjerujem da nije, zbog toga da će imati plaću ili ... Ali kažem, ne moramo mi samo na sebi to uraditi, ali moramo javno govoriti radi javnosti. Recimo, ja sam bio jedne prilike u Zenici sa kolegama. Kantonalna skupština u Zenici, tako mi je rekao premijer, tamo nema niko plaću od zastupnika. Niko nije profesionalno, niko. Tamo imaju svi paušal prosječan kantona, prosječna primanja kantona, 720-740 maraka i po sjednici 100 maraka. Niko od zastupnika ne izađe tisuću maraka. To je uredu, dok u Tuzli imamo 3.500 maraka, dok u Unskosanskom kantonu imamo, ne znam ni ja, 3.500 tisuće, dok u mom Zapadnohercegovačkom zastupnici imaju 2.000 primanja ... O čemu mi pričamo? I sada ćemo mi nas ovdje, koliko nas ima, 42 i njih tamo u Domu naroda, e sada ćemo mi nešto nama smanjiti, da bismo mi uštedili na razini države BiH. Evo moj je savjet – tisuću auta na licitaciju. Ja ću jedno kupiti, eto, po najvišoj cijeni. Kolika je god najviša cijena ja ću ga kupiti, evo da oslobodimo, da napunimo ovaj Proračun države BiH, a mislim da na ovaj način nećemo. Svaka čast Vaša ideja, Vaša zamisao je odlična, treba ovo izraspravljati. Ne treba donijeti na brinu Zakon, neka se donesu i amandmani, ali kažem, ima, evo i radi sviju nas, i radi javnosti, ima puno načina kako možemo uštediti. Garantiram jednim domaćinskim odnosnom u Proračun BiH da možemo uštediti 100 miliona maraka na razini godine. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite. 39
Evo, mislio sam malo kasnije, ali ja bih samo podsjetio na par stvari, time nekim kolegama replicirao. Radi se o Zakonu o platama u zajedničkim institucijama. Znači, nikada ovdje nećete dočekati da govorite o platama načelnika, možete govoriti ali ne odlučivati o platama načelnika u entitetima. Znači možete govoriti, ali odlučivati ne možete. Nema potrebe o tome raspravljati zato što govorimo o tom Zakonu, jer nema potrebe, znamo kako je, neko je od kolega to rekao, čini mi se gospodin Džaferović, da ovaj Parlament ne može donositi tu vrstu odluke i to je potpuno jasno. Ali naravno u priči o ovome možemo da se dotaknemo. A s obzirom da je puno demagogije i licemjerstva o ovome, kada se već dotičemo svega i svačega. Gospodin Živković je napravio problem jer je uradio nešto što drugi niko nije, predložio zakon. I odjednom se mnogi našli u problemu, koji su pričali priču pred kamerama, van ove sale, bla, bla, bla, odjednom se našli pred izborom da je čovjek predložio Zakon i doveo mnoge u problem, kako sada izaći i objasniti zašto ja to nisam predložio ili ovaj ili onaj, ili zašto to nisam uradio. Ako ne mogu uticati na druge zašto nisam u svojoj partiji ili ne znam ni ja, slično. Znate li koliko ačelnika ima veće plate od predsjednika entiteta i članova Predsjedništva i pripadaju političkim partijama u kojima smo svi mi? Mi ih ne pitamo na sjednicama predsjedništva, halo, možemo li to dogovoriti, da me ljudi ne ismijavaju tamo, odakle tebi veća plata od člana Predsjedništva. Eh ne možemo. Imaju ljudi po 6, 7 hiljada platu i mi ćutimo o tome. Ali, znate tamo idemo jer bitno je zarad ovih. Zato sam htio to da kažem, da vode računa da je ipak gospodin Živković predložio Zakon. Jer ako hoćete demagogiju, predložite rezoluciju, komisiju, ovo, ono, ovako onako. E sada je problem čovjek rekao evo zakona, naravno on nas ne može spriječiti da ga mijenjamo, da amandmanima, ali je Zakon tu pred nama. I moja sugestija kolegi Jurišiću, rekao je on dobrih stvari, i sve je predložio šta trebaju drugi uraditi, ali ništa nije rekao šta će on uraditi. Pa ste mogli kolega Jurišiću reći – evo ja se odričem toga i toga, pa predlažem i vama da se odreknete toga i toga. Jedino ako niste mislili da to auto ostavi vama. Ili ako se neki ne boje za sljedeći mandat pa danas vrdaju kako da se ne smanje plate, jer oni misle da će u sljedećem to ostati njima, pa ne znam ovako i onako, znate. Kada sve saberete, previše je licemjerstva i demagogije. Jer kada nekome kome nešto pripada, ko je god danas odlučivao o tome, nemojte sugerisati da on dobrovoljno o tome odlučuje. Hajmo zakonom to riješiti, hajmo zakonom to riješiti. Ta demagogija – de se ti odreci ovoga, onoga a njega pripada i ostavite njemu na volju. Odrekne se danas jedan, ovaj sutra kaže neću, meni to pripada zakonom i priča se završava. Zato je trebalo da kažete – ja se odričem toga i toga, predlažem i vama. A imate se i Vi čega odreči kao i svi mi. Znači da trebamo malo sa tim prekinuti, vratiti se na priču da usvojimo Zakon. Što se nas tiče ne moramo izaći iz ove sale dok ga ne usvojimo, u oba čitanja.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić, odgovor na repliku. Izvolite.
Kratko ću repliku. Ne trebamo mi govoriti ovdje, ja uopće ne podržavam što kolege iz SDP-a govore – mi smo se odrekli i nek je to ... Ja bih vas sada trebao odvesti u Karitas pa reći da sam ja dao Karitasu 2.000 maraka, a jesam. Ja sam predsjedavaćuji Vama rekao, evo nisam, nisam znao je li, nisam se ni pripremao da vam donesem spisak troje studenata koje ja stipendiram ima tri godine, po 150 mraka mjesečno. Nije to to. Ja sam rekao čega ću se odreći. 40 Sutra kaže nema paušala, evo nema ga ni meni. Nema odvojenog života, nema ga ni meni. Meni odmah tisuću maraka manje, odmah, ... Pa to možemo donijeti sutra, sutra možemo to donijeti, ne čekati Zakon. Evo, e u tom segmentu se odreći. To je sutra, što bi mene direktno pogodilo, a ne, ne znam ni ja, kad govorim o plaćama. Evo toliko.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabil, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolege. Ja neću govoriti ko se čega odrekao i da li će se odricati, nego ću govoriti o, ja bih rekao, meritumu problema i da li smo mi kao poslanici bili spremni da učinimo nešto, da stvorimo ambijent da se naša, hajde da kažem, primanja smanje, ili da se mogu kontrolisati, i da se povećavaju ili da se smanje. Upravo zbog toga ja ću se referirati na prvi princip člana 3. gospodina Živkovića, koji je uložio zaista veliki napor, a bojim se da sve ovo što mi sada govorimo je eho pritiska javnosti, teške ekonomsko-socijalne siguacije u zemlji, koji kaže da naknada za lica na funkciji u institucijama BiH ne mogu se umanjiti za vrijeme trajanja mandata nosioca funkcije. I to je, ja mislim, najznačajniji član, odnosno stavka, nazovita kako hoćete, koja jasno definira naš problem. Naš problem je Ustavom definisan. Mi sada idemo u izmjene i dopune ili donošenje novog Zakona koji defakto treba da odredi pravila ponašanja za nove parlamentarce koji će biti izabrani u oktobru. Na osnovu ovoga što će se usvojiti ja ne vidim nikakvu šansu da će se moći uravnotežiti plate i smanjiti plate. Nema nikakve šanse. Prvo, primanja ostaju ista, a sve ostalo je stvar priče. Ja ne pratim i ne znam šta se prije dešavalo u Parlamentarnoj skupštini, ali znam da ovaj stav 2. člana 9. koji se nalazi u Ustavu BiH, Aneks IV Opšteg okvirnog sporazuma za mir u BiH egzistira već od 2005. godine. O izmjeni ovoga člana 2.9. je li, govori se od, evo ja imam podatke možda i od ranije, gospodin Ložančić kaže i ranije, od 2005.godine. Znači, uvijek su se pisali amandmani na taj član, da se taj član briše i da se promjeni u smislu da se može i smanjiti plate, kao što se može i povećati. Pa moram priznati da je postojala volja i komisija, Ustavnopravne komisije koja je u svakom slučaju odobrila taj član kao regularan. Pa kada su bili neki nesporazumi 2005. pa 2008.godine, opet se taj Amandman reaktivirao, pa je on došao, sada bi možda došao do Amandmana L. Znači, samo da vam kažem da vas malo podsjetim, na 29. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 14.05.2008. godine, na 18. sjednici Doma naroda, održanoj 17.06.2008. godine, usvojen je Zakon o plaćama i naknadama u institucijama BiH, imam taj Službeni list, glasnik. Ustavnopravna komisija je, kao nadležna komisija, na 16. sjednici, održanoj 15.06.2012. godine, razmatrala Amandman I na Ustav BiH. Komisija je uz neke proceduralne greške, prihvatila ovaj Amandman sa 4 za, 1 uzdržanim i donijela jedan slijedeći zaključak. Pazite, zaključak koji kaže – da se zadužuje Vijeće ministara BiH da u što kraćem roku uputi u parlamentarnu proceduru Amandman II na Ustav BiH u kojem će se brisati stav 2. član 9. Ustava BiH, odnosno omogućiti smanjenje naknada za osobe koje obavljaju funkcije u institucijama BiH. To je izlistano iz fajlova svih. Na 18. sjednici Doma naroda, da ne govorim da je Dom naroda kriv, da je Vijeće ministara krivo, ovdje leži ... krivca za sve ovo. Gledajte, na 18. sjednici Doma naroda, održanoj 22.06.2012. godine, usvojen je navedeni zaključak u identičnom tekstu. Na 26. sjednici, održanoj 12.11.1012. godine, Vijeće ministara 41 BiH utvrdilo je Prijedlog amandmana II na Ustav BiH i zaključilo da se isti uputi Parlamentarnoj skupštini BiH uz prijedlog da se razmatra po ... zakonodavnom postupku. Prijedlog amandmana, ovdje imamo potpis Zvonimira Kutleše, je upućen 13.12.2012. godine, adresa – na Zastupnički dom i Dom naroda. Nikada nije bio ni na Kolegiju i nikada se o ovom Amandmanu, koji je ključni problem, nije raspravljalo. Hajmo da govorimo pošteno – ne postoji politička volja da se smanje plate. Da li je fer da mi sada odlučujemo o platama zastupnika koji će biti izabrani ili parlamentaraca 2014. u oktobru? Ja mislim da nije to uredu. Prema tome, ja vas molim da svaka inicijativa koja će biti, ako ništa drugo fer i čista, ja ću je podržati. Ali, moramo adresirati problem i na nas ovdje parlamentarce koji ovdje sjedimo, koji ovu hronologiju ne znaju ili neće da znaju, gdje je jasno, ja naravno nisam ekspert u pravu, ali ovo je hronologija koja govori gdje je problem. ... će se riješiti samo onog trenutka, kada se ovaj Amandman ...ne razumijem se... Sve ostalo je obična retorika koja, po mom mišljenju, koristi samo za dnevnu politiku. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ja ću morati repliku. Kolega Kabilu, niste nastavili ono sve što se događalo nakon toga. Da ste poslušali kada sam govorio u vezi sa time, a kada sam obećao da ću predložiti zakon, ima i dalje procedura. Ustavnopravna komisija Predstavničkog doma je ustanovila da nema potrebe ponovo se stavljati na glasanje jer se radi o istoimenom amandmanu. Evo, neka me ispravi predsjedavajući Ustavnopravne komisije i sve je stalo na Ustavnopravnoj komisiji Doma naroda. Zato nemojte da kažete da je ovdje problem jer to nije tačno. Niste nastavili svoj dijalog i niste nastavili hronologiju događaja da kažete da je Ustavnopravna komisija ovoga Doma završila svoj posao. Ali isto tako, ovdje niko ne otvara jedno drugo pitanje, taj amandman je doslovno prepisan iz Ustava američkog. Da li neko je zapitao Američku ambasadu – kada ćete vi u Americi nakon toliko godina od stavljanja tog amandmana u vaš Ustav, ići sa izmjenama i dopunama tog amandmana. I da ih pitamo – a zašto vi nikada ne rspravljate o tom amandmanu, zašto taj amandman ne izbacite iz Američkog ustava itd. Pa dajte da čujemo i mišljenje Američke ambasade koja ima o svemu mišljenje u ovoj zemlji, vjerovatno ima mišljenje i o svom amandmanu. Zašto ga niko ni ne spominje da stoji istoimeni u Ustavu Amerike i zašto niko ne otvara pitanje da li ga treba mijenjati. Znači, izašao sam da kažem dvije stvari. Niste završili hronologiju događaja, nije problem u ovome Domu, možda jeste problem u nekom drugom domu i u nekim drugim glavama i da otvorimo pitanje a šta je sa istoimenim amandmanom ili identičnim amandmano u nekom drugom ustavu i zašto ga ljudi ne mijenjaju. Hvala. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Samo da, mislim ovo je osjetljiva problematika. Ovdje sve što se kaže jako se dobro sluša i prati, zato što je osjetljiva problematika i važna. Ja bih zamolio koleginice i kolege kada govore da onda govore precizno. Maloprije smo čuli gospodina Kabila koji je govorio o Ustavnopravnoj komisiji i ja sam pokušao da prepoznam, dakle i kazao da je problem ovdje. Ja sam shvatio, dok 42 je on diskutovao, da se to odnosi na Ustavnopravnu komisiju Predstavničkog doma. Međutim, nisam mogao da vjerujem da je to to i pitao sam. Dakle, ja se sjećam da je Ustavnopravna komisija Doma naroda to uradila. Ja samo molim da se kaže, ovo što je govorio gospodin Kabil odnosi se na Ustavnopravnu komisiju Doma naroda, ne odnosi se na Ustavnopravnu komisiju Predstavničkog doma, jer ja to nisam mogao nigdje da vidim, jer ja znam šta je radila u zadnjih 7, 8 godina Ustavnopravna komisija ovog Predstavničkog doma. Predstavnički dom je završio proceduru po ovom amandmanu. Ostalo je da završi proceduru Dom naroda. Ja neću ulaziti u to šta radi Dom naroda, ali ne može biti problem kod usvajanja ovog amandmana činjenica da smo mi nakon razmatranja na Komisiji i na Domu tog Amandmana pod brojem I usvojili drugi Amandman pod brojem I koji se odnosi na Brčko. Pa ovo sada treba da bude Amandman II. To ne smije biti problem. To je tehničko pitanje. Ovaj Dom se suštinski izjasnio za šta je, kada je u pitanju taj Amandman, dakle kada je u pitanju ta zabrana smanjivanja plaća. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Emir Kabil. Izvolite.
Pa evo, ja bih kratko samo replicirao, moguće je da sam napravio neku, hajd da kažem tehničku grešku u iznošenju podataka jer se o ovom amandmanu govori već od devedeset i neke, ali evo ja samo želim da citiram, i imam taj dokument kod sebe ovdje, a to je zaprimljen dokument od Generalnog tajništva u potpisu gospodin Zvonimir Kutleša, Parlametnarna skupština BiH Zastupnički i Dom naroda, predmet – Prijedlog amandmana II na Ustav BiH: Vijeće ministara BiH na 26. sjednici, održanoj 12.11.2012. godine, utvrdilo je Prijedlog Amandmana II na Ustav BiH te zaključilo da se isti uputi Parlamentarnoj skupštini BiH uz prijedlog da se razmatra po temeljnom zakonodavnom postupku. Znači, to je, ja se referiram na ovaj dokument, koliko je on, koliko je on regularan i da li je uopšte regularan ja to prihvatam sa zadrškom, ali smatram da jedan ključni amandman koji bi otklonio ove današnje naše dileme i probleme, da mi sad odlučujemo o sudbini poslanika koji će biti u oktobru, ... rješio, ja mislim da i mi treba da participiramo u tom galamatijasu problema koji se nalazi u BiH. To je moja osnovna stvar, samo to je moja osnovna, ja bih rekao, zamjerka. Hvala.
Zahvaljujem. Nakon toga je raspravljao Kolegij i rekao da ne ide na sjednicu nego na Ustavopravnu našu komisiju. Ustavoprana komisija je dala tumačenje da ne treba da ide na sjednicu, da smo to uradili, da je to tehnička izmjena i onda Ustavopravna komisija Doma naroda dala zaključak – da tri mjeseca ne raspravljaju taj amandman. Govorim o tome da Vaša hronologija događaja ima još nekoliko stavki. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite. 43
Vrlo kratko, odosmo mi i do američkog Ustava i, dakle ja mislim da se mi trebamo vratiti na ovaj Zakon i da mislim, mislim također da nema prepreke da on stupi na snagu odmah iz dva, tri razloga. Prvo, ovo o čemu je gospodin Džaferović govorio, dakle o nekim tumačenjima, pretpostavljam na šta se je pozvao, tumačenjima Ustava itd. stoji kad je riječ o ekonomskoj teškoj situaciji i u kompletu mjera koje se odnose na štednju itd. Ovo se ne bi trebalo smatrati klasičnim smanjenjem plata. Ali i još jedan argument, mi imamo presedan, dakle smanjivana su primanja u ovom mandatu poslanicima. Dakle, dajte da vidimo jesmo li za smanjenje ili nismo za smanjenje. Ja sam maločas rekao – nemamo vremena zakasnili smo, nemamo vremena na racionalan način raspravljati i sistem i ovo, ono, odnos, sad je hoćemo li ili nećemo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Anto Domazet, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Klub SDP-a smatra da je ovaj Zakon koji je predložio gospodin Živković vrlo pozitivna politička činjenica u aktualnoj stvarnosti BiH, jer on iskazuje visoki senzibilitet prema opravdanim zahtjevima građana za smanjivanjem socijalnih razlika, uštedama u javnoj potrošnji i stvaranju većeg potencijala za ubrzanje ekonomskog razvoja. Ovim potezom priča o tome da su protesti u BiH izolirani fenomen koji se vezuje samo za nekoliko kantona i to u Federaciji BiH pada u vodu, to je fenomen .../kratko prekinut snimak/... realnost čitave BiH i mi svi naravno moramo pokazati izuzetnu senzibilnost. Gospodin Živković je manifestirao to kroz ovaj Zakon, a mi moramo pokazati ozbiljnost i senzibilnost kroz raspravu, odnosno doprinos da se ovaj Zakon u što adekvatnijoj mjeri prihvati i provede. Mislim da se ovim Zakonom počinje kreirati jedna nova politika, javna politika, ja to ističem zbog toga da mi ne dovedemo u pitanje vlastitu, vlastito ovlaštenje, vlastiti dignitet u kreiranju javnih politika kroz zakon koji će važiti za neki naredni period. Nije to nikakav osobni odnos prema ljudima koji će doći u Parlament, to je stvar jedne javne politike i mi treba da se izjasnimo jesmo li za tu javnu politiku ili nismo. Dakle, mi praktično vidimo ovdje i imamo priliku da govorimo o tome da se mijenja atraktivnost političkog biznisa. Politički biznis postaje realnije pozicioniran naspram biznis sektora, naspram realnog sektora, nagrađivanje u političkom biznisu se mora vezivati za realne ekonomske mogućnosti. Mi imamo široke društvene implikacije postojećeg stanja, ono bi trebalo da se pozitivno izmijeni, a to je da naši diplomirani stručnjaci, da naši svi kreativni ljudi nalaze šanse i perspektive u poslovnom sektoru, a ne da im je san da se u naj, u bilo kakvoj formi uključe u javnu administraciju i da tu nalaze svoju budućnost. To je odraz jednog nezdravog društva, to treba mjenjati i u tom smislu vidimo i ovaj Zakon. Mi želimo u Klubu SDP-a da, dakle vodeći računa da je riječ o novim javnim politikama, da ukažemo koliko mi imamo potencijala da nastavimo sa upornim radom da se javna potrošnja u domenu institucija BiH racionalizira. U oblasti za naknade plaća, za naknade druge iz osnova radnog odnosa, za upotrebu automobila, za upotrebu mobitela i putnih troškova izdvaja se po Proračunu za 2014. godinu 664 miliona maraka. Uštedimo 5% što u kontekstu novih društvenih stremljenja ne bi trebao da bude veliki problem, eto 33 miliona maraka. Eto gospodo iz SDA, koji ste bili protiv ovog Proračuna, sredstava za uniforme i Armije, sredstava za uniforme Uprave za indirektno oporezivanje, sredstava za druge intervencije koje su potrebne koje 44 osiguravaju suštinski pravi razvoj institucija BiH na putu evropskih integracija, euroatlanskih integracija i to je ono dakle što se otvara iza ovoga kao nova politika, kao novi pristup koji će mnoge naše kratkovidosti iskazati u pravom smislu. Mi na kraju iz Kluba SDP-a uporno insistiramo da mi pokažemo vjerodostojnost vlastitu, da ovo što se predlaže Zakonom potvrdimo odmah, a to je da na kolektivnoj ili na individualnoj osnovi pristupimo izjašnjavanju vlastitom o tome da se odričemo određenih kategorija primanja koje u današnjim uvjetima društvenim nemaju svog opravdanja. Imaćemo veći dignitet, imaćemo veću vjerodostojnost u predlaganju ovih stvari. Time bi i priče da li da se primjenjuje ovaj Zakon odmah ili novim mandatom Parlamentarne skupštine izgubile svoju osnovanost. Dakle, ja želim da kažem da sam kao član Komisije za proračun i financije bio suzdržan u vezi sa ovim Zakonom, međutim mi smo naknadno diskutirali i uočili da amandmanima možemo ostvariti one naše ciljeve koje imamo u vezi sa ovim Zakonom i mi ćemo ga podržati s tim da ćemo u amandmanskoj fazi osigurati da ove, ova naša razmišljanja budu na neki način pretočene u Zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Petar Kunić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući.
Kolege da se saslušamo. Izvolite.
Dakle, moram reći da sam i ja onaj koji ima barem donekle kredibiliteta da govori o ovim stvarima jer sam upozoravao unazad dvije, tri godine na neke stvari koje se tiču javne potrošnje. I dobar je ovo prijedlog i ja ga prihvaćam, sve stvari počinju prvim korakom. No međutim, šta mene smeta? Mene smeta ovolika hipokrizija javnog prostora, to mene smeta. Kad čujem hvalospjeve, kad čujem priče o automobilima, velikom trošenju, telefonima, itd., a sve zato imali smo mogućnosti da redukujemo, da donesemo zakon i da stavimo stvari pod neke principe reda i discipline. Međutim, moram reći da nije bilo političke volje u ovom Parlamentu da se odluči na te korake, uopšte ozbiljnog pristupa nije bilo i zato kažem da je ovo hipokrizija. Dakle, sada kada je kritički naboj zasuo ovaj javni prostor onda smo počeli, približavaju se izbori, evo sad ćemo pokušati nešto da napravimo, evo sad ćemo te ljude da, da tako kažem, im zamažemo oči i da pokušamo barem nešto, nešto da napravimo. Dakle, za mene bi ova stvar koja je dobra, jer je ipak nešto učinjeno, trebala biti kompletna da bi bila prihvatljiva. A to je, iznijeću samo nekoliko stvari, sramno je da izvršna vlast, pojedinci imaju i preko 11, 12 hiljada maraka platu. To je sramno, to je sramno i za mene koji sam sjedio ovdje evo četvrta godina, ali pokušavao sam, nisam ništa mogao postići vezano za to. Sramno je da izvršna vlast ima hiljadu maraka mjesečno za telefone, sramno je da imaju automobile Audi A8, đipove za zimu. Dakle, to je strašno, to nema, to nemaju američki, to je nepojmljivo za Ameriku. Molim vas, ovih dana slušam u Sloveniji, dakle jedino predsjednica Vlade može imati automobil tri hiljade kubika, dakle snage tri hiljade kubika, ostali voze auta po 45 tri, četiri, pet, šest godina i to francuske ove, dakle niže kubikaže, najjeftinije automobile. A šta mi imamo na našem prostoru, i to govorim za čitav prostor, ne govorim ja za zajedničke institucije. Zajedničke institucije vidim iritiraju mnoge, zajedniče institucije poslije dva entiteta to je jedinstvena institucija iz oba entiteta. Ja ne znam šta je tu nerazumljivo, dakle usput da kažem. Prema tome, ja bih bio dobrog raspoloženja da uz ovo idemo i druge promjene, dakle na druge restrikcije, da ograničimo mogućnosti i ponašanje izvršne vlasti onako kako ona želi. U normativno-pravnom smislu ovaj Parlament ima te mogućnosti i imao je, ja ću opet biti dosadan, ovaj Parlament je prihvatio da se donese Zakon o pravima i dužnostima faktički izvršne vlasti u dva navrata, jednoglasno. Ništa nije preduzeto. Ko to smeta? Dakle, ne krivim ja predsjedavajućeg i podpredsjedavajuće itd., nego čini mi se da to smetaju pojedini ljudi u Savjetu ministara koji kroje kapu, koji imaju moć. A ovdje su ljudi samo da izvršavaju, dakle da izvršavaju odluke, dakle gotovo, gotovo nikakvih mogućnosti nemaju. Prema tome, mislim ako se ide s ovim da se treba ići i sa drugim stvarima, jer bi to bio ozbiljan pristup, sistematski pristup, a ne parcijalan jedan pristup jednostran koji uz to, usput da kažem, je pravno problematičan, pravno je problematičan. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Saša Magazinovići. Izvolite.
Da budem iskren postaje iscrpljujuće objašnjavati ljudima koji su tako dugo u Parlamentu, a posebno ovim koji su pravne struke, da ne postoje zajedničke institucije. Možemo mi to u hodniku zvati kako god hoćemo, mada ne vidim razlog da se i u hodniku drugačije zove u odnosu na ono kako piše u Ustavu. Dakle, ne postoje zajedničke institucije, postoje institucije BiH. Meni je posebno neugodno što ja moram profesoru to objašnjavati koji je pravne struke, je li, i član je Ustavnopravne komisije, ali na koncu ako to nije jasno, bar kad o ovom Zakonu govorimo, dovoljno je da pročitate samo naslov ovog Zakona čiji je predlagač Vaš kolega iz kluba.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, ili odgovor na replku, je li. Hajde, izvolite profesore.
... u ovoj državi među prvima bavio se Dejtonskim sporazumom i bavim se i danas, ponovo sam se reaktivirao da se bavim s tim. Imate i u Ustavu da se spominju zajedničke institucije, ali imate više prevoda, neki ne spominju zajedničke institucije, a neki prevodi spominju zajedničke institucije. A Vas bi uputio, ne znam šta ste Vi po profesiji, da uzmete literaturu ljudi koji se bave s tim problemom iz Sarajeva, vrlo poznati profesori koji koriste takođe zajedničke institucije. Tako drugi put kad budete polemisali ovako onda promislite malo prije nego što se javite, jer time pokazujete svoje neznanje u ovoj oblasti. Hvala. 46
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović, replika. Izvolite.
Vidite profesore, ja Vas cjenim kao dugogodišnjeg profesora i uvijek vodim računa o tome šta govorite i kako govorite, ali izgleda da ćete i Vi morati ponovo uzeti neke knjige pa iz njih malo detaljnije izučiti ovu problematiku o kojoj sada govorite. A posebno Vam preporučujem da uzmete tekst Ustava BiH na engleskom jeziku, ako imate sporove oko prijevoda, pa ako igdje tamo nađete za naziv, za institucije BiH da stoji termin zajedničke institucije onda ću se ja Vama izvinuti za ovu diskusiju. To nigdje nećete naći u izvornoj verziji teksta, a ne možete ni naći jer ove institucije nisu zajedničke institucije, njih ne tvore entiteti, niti Brčko Distrikt ovo su izvorne institucije BiH koje funkcioniraju kao izvorne, originarne institucije države BiH i BiH je uspostavljena tako da ima državni nivo vlasti koji je izvoran, naravno imaju i drugi nivoi vlasti, i drugi nivoi vlasti ne prave sporazume i ne formiraju zajednički državne institucije, one su izvorne po Ustavu. I to je suština profesore onoga što je Dejton. Ako se pozivate na Dejton onda ovo trebate da znate i trebate javno kao profesor da o ovome govorite. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Saša Magazinović. Izvolite.
Uvaženi profesore, Vi se možete baviti čim god hoćete, pa i Dejtonom u svoje slobodno vrijeme, ali Dejton ne možete mijenjati u svoje slobodno vrijeme, odnosno ne možete mijenjati Ustav BiH, on se jedino mjenja u Parlamentu BiH na vrlo jasno propisan način. I ovo što danas demonstrirate zapravo nam pokazuje da niste ni prvi a ni posljednji profesor koji pada na ispitu u oblasti za koju sebe smatra stručnjakom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Prvo, da pokušam odgovoriti. Ja ne rado ulazim u ove polemike pogotovo sa onima za koje ne smatram, ipak biću ovdje malo bezobrazan, da su mi nivo u ovoj oblasti i zato nerado ulazim u polemike. Ja mislim, gospodine Magazinoviću, da Vama fali azbuka iz ovog područja i nemojte si umišljati u neke stvari da znate. Vi nemate pojma o tom ja Vam moram reći, evo sad sam prost, malo nezgodan i neću s Vama polemisati o toj stvari. S obzirom da kolegu Džaferovića cijenim kao pravnika praktičara, dakle praktičara, mogli bi raspravljati jako puno o izvornoj nadležnosti, da li BiH ima izvorne nadležnosti kad se 47 entiteti dogovaraju da se neka nadležnost prenese? Je li to izvorna nadležnost države BiH? Hoćete mi odgovoriti na to? Prema tome, niste u pravu, niste u pravu, pročitajte malo o federalnim državama, a ko će znati ovo mora puno čitati o federalnim državama, a ovdje se uvijek koristi terminologija unitarne države. Ako je Srbija riješila na jedan način ovako, Hrvatska, to su unitarne države, ovdje se radi o federalnim državama, federalnoj državi koja ima sasvim druge principe nego unitarne države. Prema tome tu je suštinski problem i to moramo jednog dana priznati i moramo razgovarati ozbiljno o ovim stvarima. Nemojmo držati u zabludi ljude koji misle to je tako i tako, a nije tako jer slovo Ustava govori nešto drugačije. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Pa ne, gospodine Kuniću, Vi nemate nikakav razlog da se branite i pravdate ovdje, evo sad su nas Vaše kolege, i to prije svega Magazinović koji je s Vama zajedno u skupštinskoj većini, ubjedili da upotrebljavamo izraz zajedničke institucije. Nametanje na ovakav način, napadi na ovakav način na pominjanje pojma zajedničke institucije, a vi svi razumijete o čemu se radi, niko od vas nije tu da ne razumije šta znači zajedničke institucije i na šta se one odnose nas samo tjera da i učvršćava u ubjeđenju da taj pojam od sad koristimo konstantno. I ja Vama, gospodine Živkoviću, predlažem da Vi u svom prijedlogu promjenite i stavite takođe zajedničke institucije.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ja prije diskusije, nisam se prijavila za repliku, odmah ću replicirati uvaženom kolegi Džafeoriviću koji je ovdje govorio o isključivo izvornim nadležnostima institucija BiH. Kolega Džaferoviću član 3. stav 5. Ustava BiH kaže, dodatne nadležnosti – BiH će preuzeti nadležnosti i za druge poslove o kojima se entiteti dogovore. Tako smo formirali Upravu za indirektno oporezivanje, sporazumom dakle entiteta. A sad ću se vratiti Zakonu. SDS nije ni učestvovala, ni glasala za onaj zakon kad su se nekad povećavale plate i koliko se sjećam SDP je tad bio protiv tog Zakona. I mi podržavamo smanjenje plata i očekujemo, pošto ja ne mogu da vjerujem da ovdje ne postoje dogovori unutar partija, da je nemoguće usvojiti amandman u Domu naroda, ovaj koji stoji i da promijeni, napravimo izmjene i dopune Zakona o platama i naknadama. Zašto taj amandman stoji u fiokama? Da li je moguće da se ne može ako HDZ ovdje podržava ovaj Vaš prijedlog, ako, zar vi, da li vi imate podršku unutar svoje partije, ko je treći član Kolegijuma iz, evo i SDA podržava, zašto se taj amandman u Domu naroda lijepo ne izvuče iz fioke. Evo sutra mogu održati sjednicu i da amandman bude usvojen. To je jedna stvar. 48 Druga stvar, i bez usvajanja tog amandmana već su smanjivane plate, ja bih, uopšte ne želim da vjerujem da neko od četrdeset i dvoje ovih kolega, ili neko u Domu naroda od naših kolega, ili neko od ministara bi bio sposoban da tuži BiH i da pokrene apelaciju i da traži onu razliku plata. Hajte da ga vidimo, da vidimo tog ako promjenimo Zakon o platama i naknadama, smanjimo koeficijente, da vidimo ko će imati ovdje obraza da podnese tužbu i da kaže meni je neustavno smanjena plata. Sve ostalo mimo promjene Zakona o platama i naknadama je pusta demagogija i populizam. Meni je žao, uvaženi kolega Živkoviću, ja pretpostavljam da je Vama ovo neko pisao i meni je iz Ministarstva finansija skrenuta pažnja na ovaj Zakon od Vaših kolega, zašto niste makar Vi to pročitali prije? Na Vašem mjestu tog saradnika koji Vam je ovo napisao ja bih otpustila iste sekunde. Izuzev što kažete i to ste ispravili u Vašoj diskusiji, u član 3. stav 2. – visina osnovice, pa da treba, osnovne plate, ali ovdje piše – visina osnovice se određuje množenjem koeficijenta. To je recimo za poslanike 3,1 puta prosječna plata, znači to je oko 2.600 maraka. I onda se kaže, a osnovica je sad, negdje ja mislim oko 80% prosječne plate, u sljedećem stavu se kaže – osnovici se, ja sad ne znam da li, pošto nigdje ne stavljate van snage odredbe Zakona o platama i naknadama, da li to znači da je ovim ustvari osnovica 2.600 uopšte? Pa se onda u sljedećem članu – ovoj osnovici se dodaje iznos koji pripada svakom zaposlenom prema važećem Zakonu o platama i naknadama. Pa, mi naše neto plate, nagrade, naknade i sve ostalo primamo po Zakonu o platama, to su naša ukupna primanja. Znači, Vi na ovih 2.600 po ovom što piše, možda je Vaša namjera i vjerovatno jeste bilo nešto drugo, ali ste napisali i ovim ste što ovdje piše, po ovom bilo kome ko je obračunavao plate ovdje ima dosta ekonomista, povećava se plata. Ovdje je trebalo da piše, znači – na osnovnu platu se dodaje dodatak na platu nagrade i naknade koje svakom zaposlenom pripadaju prema Zakonu o platama i naknadama. Morate izbaciti osnovnu platu, koja nam je zagarantovana Zakonom o platama i naknadama, posebno jer ni jednu odredbu Zakono o platama i naknadama niste stavili van snage da ne važi, izuzev, i sami ste primjetili da nije u redu i da nedostaju ovi djelovi kad Zakon stupa na snagu. Ja takođe ne mogu da vjerujem ovamo sam u obrazloženju našla, kaže – ovim će se u budžetu uštediti 42% budžeta. Pa ne iznose plate poslanika, članova Predsjedništva, delegata, ministara i zamjenika pola budžeta BiH. Znači, neko ko Vam je pisao, gospodine Živkoviću, niste trebali svoj potpis staviti na ovo prije nego što to pažljivo pročitate, jer ne znam, nemamo mi problem, evo uložite amandmane mi ćemo ih sve podržati, ali mislim da je najiskrenije sve ostalo što uradimo je pusti populizam i demagogija dok ne promijenimo Zakon o platama i naknadama. Jedino smo iskreni, evo da Savjet ministara u roku od 15 dana, nek nam pripremi Zakon o platama i naknadama, umanji koeficijente, evo možemo to i mi, zadužiti našu Komisiju za finansije i budžet i riješili smo problem. Ako neko ima obraza da tuži državu, hajde da vidimo i to ko će je tužiti.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Salko Sokolović, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. Bio sam se prijavio ranije pa odustao, pa evo opet se malo prijavio da koju kažem, mada sam svoj stav i stav SDA iznio na Komisiji za finansije i budžet i evo tad rekao da u prvom čitanju podržavamo ovaj Zakon. On u suštini ima i tu svoju moralnu snagu koja je vrlo bitna u ovom momentu, a da ćemo, istakao sam tada, dalje kroz amandmansku fazu, u drugom čitanju kroz amandmansku fazu probati popraviti neke stvari za koje smatramo da bi trebale biti sastavni dio ovog zakonskog projekta. E sad, što kažem, ima moralnu snagu, pa mislim da smo ovakvu 49 stvar trebali davno učiniti. I s te strane ja sam se i na Komisiji za finansije i budžet zahvalio predlagaču što u ovom momentu imamo jedan ovakav prijedlog, evo koji možemo dalje dorađivati i da na kraju samo bi bitno bilo imamo i rezultat, a ta moralnost se ogleda u tome zašto to i nisu i ranije učinili. Pa evo, ja nisam maloprije htio replicirati gospodinu Domazetu, ali upravo ta 33 miliona, ili manje tada 17 miliona, izračunatih ušteda u smanjenju naknada i ne znam putnih troškova, reprezentacije itd., bilo je u našem prijedlogu uštede oko 17 miliona, da bi upravo ovo o čemu ste Vi maloprije gospodine Domazet govorili, imali planirano u budžetu za 2014. godinu i one vatrogasne avione, neku opremu za Oružane snage td. Znači, mogli smo poodavno, hoću da kažem, reagovati u ovom pravcu i mogli možda planirati kroz budžet 2014. godine ovo o čemu danas razgovaramo. S te strane ja ne bih kritikovao prijedlog gospodina Živkovića, predlagača ovog zakonskog rješenja, ali evo zamolio bih ga da kroz ovu amandmansku fazu budemo na neki način saglasni. Mi smo pričali o ovom tehničkom dijelu problema i na Komisiji, da je uočeno i to da neke stvari nisu tehnički dobro riješene, pa se može protumačiti i na jedan nakaradan način, evo kako je to protumačeno od poslanika iz SDS-a. Vi ste to znači već tad na Komisiji prihvatili i evo ovdje u obrazloženju danas u Parlamentu istakli kao uočen problem. Ono što mi i dalje, što bi ja odje predložio, znači da to ne bi bila demagogija o kojoj pojedini poslanici troše riječi, hajmo uraditi ovo dok zakonski ne riješimo ovo, hajmo uraditi oboje, hajmo ubrzati donošenje ovoga zakona, hajmo Administrativnoj komisiji reći šta treba da uradi tamo u smislu smanjenja paušala itd. Znači, možemo mi to i jedno i drugo, ne negirajući jedno u odnosu na drugo, ako realno i pošteno ulazimo u ovu priču. Evo, mi iz SDA hoćemo da pričamo na takav način i predsjednik Kluba naš na Administrativnoj komisiji će predložiti ili je već predožio ili dao jednu inicijativu koja ide u ovome pravcu. Ja molim, evo još jednom, mogli bi ozbiljno porazmisliti da ovaj zakonski projekat, kad ga uredimo kroz amandmane, ipak implementiamo u ovom našem mandatu. I to bi bilo moralno. Možemo mi na Ustavnopravnoj komisiji i Domu naroda preko svojih političkih predstavnika, lidera, završiti tu priču da se izmjena Ustava u ovom članu završi i da ono što je Predstavnički dom uradio urade i oni. Pa evo, i da sačekamo sa ovim projektom koji dan ili jedan vremenski period dok oni to ne završe, da i ovaj stav 1. člana 3. eliminišemo i da skinemo i taj momenat tzv. demagogije ili politizacije, kako je ovdje neko govorio. Ja neću reći da je ovo ni demagogija niti politizacija, ovo je po meni jedan iskren prijedlog koji bi mi trebali prihvatiti i realizovati i naći modus. Moramo mi naći modus da ovo prenesemo, što kaže Drago, do ovog načelnika opštine. Moramo naći taj modus. Savjest ljudi na nižim nivoima, da se ugledaju na nas, mislim da, kakva je do sad bila, govori da neće je biti da na drugačiji način urede ... Pitanje nadležnosti izvorne, prenesene, evo rješavali smo to do sad kroz ove okvirne zakone, pa možda i ovdje u ovom dijelu da intervenišemo na jedan takav način. Nek to bude neki drugi zakonski projekat. Ali evo, da vidimo kako bi ušli u tu priču da, znači od vrha do dna mi ovdje u državnom Parlamentu sa ovakvim zakonskim projektom i s ovakvom idejom, posložimo te stvari dole, da nam se ne desi sutra da stvarno član Predsjedništva ima, nema najveću platu kako je i ovdje planirano. I ovdje isto što se ne slažem, ovdje u članu 3., čini mi se da je član 4., je li, ma ipak poslanici biraju i predsjedavajućeg Vijeća ministara i njihove zamjenike. Znači, oni tu moraju imati, poslije članova Predsjedništva, tu su kolegiji, tu su poslanici, pa sve onda ono što je dio izvršne vlasti, jer mi ili izvršna vlast, zakonodavna vlast bira te ljude dole, da ne kažem da oni u svom funkcionisanju imaju daleko više mogućnosti trošenja državnog novca kroz upotrebu automobila, telefona itd. Znači, u tom dijelu neke hijerarhije mislim da i ovaj detalj treba posložiti i mi ćemo u tom pravcu sigurno raditi. I ono čega se ja, što bih volio, ali evo vidjet ćemo kako ćemo to kroz amandmane regulisati, vrlo je bitno ova ..., evo neko je zove uštedom, gdje usmjeriti ta sredstva? Moramo to na neki, moramo to definisati. Ja se bojim one priče, kad 50 budemo pravili budžet ili kad budu pravili budžet za 2015. godinu, da onda ne krene priča o zaduženosti entiteta, o potrebama entiteta da rješavaju socijalne slučajeve, pa da onda još više ne oštetimo budžet države jer nećemo to usmjeriti u institucije države kojima je potrebno, daćemo to entitetima, a svjedoci smo da je jedan od razloga potrošnje sredstava u sektoru administracije upravo bilo u entitetima, jer su oni upošljavali ljude. Nemam ovdje konkretno kod sebe, nekad sam vadio te podatke pa smo u suštini i zaduženja od MMF-a koristili za te stvari itd. Evo par nekih dodatnih razmišljanja u odnosu na ovo što je govorio moj kolega Džaferović, a mi ćemo se kroz amandmansku fazu probati u tekstualnom smislu odrediti prema ovome i zamoliti predlagača da prihvati naše prijedoge. I evo, još jednom zahvalnost za ovakav jedan prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Ma evo, kolegi Sokoloviću da repliciram. On je nešto ublažio stav, ali suština je ostala ista, ako sam ga dobro razumio. On je rekao da pitanje načelničkih plata ne bi u ovom zakonu, ali bi u nekom drugom. Nije šija nego vrat. Ne može se na ovom mjestu o tome, i to smo se danas složili, rješavati putem donošenja zakona. Razgovarati može, usmjeravati i ne znam ni ja slično. Ali zašto ne pokušamo, ako već danas smo rekli da prestanemo sa licemjerstvom i demagogijom, zašto ne pokušamo na drugi način? Ove političke partije koje se nalaze uovom Parlamentu čine vlast u cijeloj BiH i ne može im se oteti ni jedan načelnik ispod njihovog šešira. I šta je problem? Ovdje se ljudi boje, manje se boje zatvora nego izbacivanja iz partije. Ljudi više vole da budu kažnjeni sa bilo kojom drugom kaznom nego ne daj Bože sa partijskom kaznom. I šta je problem na Predsjedništvu SDA da zovnete načelnika Zenice i kažete – gospodine mi smo odlučili. On bi istog momenta trčao, samo pitao koliko kažete. Znači, hajmo taj mehanizam, pa ako ne uspije, isto važi i za druge partije pa i moju partiju. Znači, što sad ne kažemo javnosti da imamo te mehanizme, nećemo da ih koristimo. U ovom Parlamentu smo dokazali bezbroj puta da su partijski interesi jači od državnih. Valjda smo to dokazali, ne trebamo to ponavljati. I imamo taj mehanizam, nećemo da ga koristimo. I onda možemo to na taj način obezbijediti, a ne morate nikog ubjeđivati. Takva je disciplina unutar partije da se to bezpogovorno sluša. I nemamo se potrebe onda ubjeđivati, i imaćemo tu situaciju, ako bi htjeli iskreno. E ako bi htjeli da obiđemo, naravno ali onda imamo problem ustavnih nadležnosti i ja vama moram reći da nije po tome da ne možemo o tome ovdje i oni ostadoše. A može, hajmo ovaj drugi mehanizam probati pa da vidimo. I druga stvar, mi iz SNSD-a nikad se nećemo složiti s tim da se ovdje promoviše vanustavno djelovanje, pa taman to bilo i na platama. Opasno je bilo kakvo kršenje Ustava u Parlamentu BiH. Opasno, i opasno pozivanje. Jer ja vas pitam, što treba da kršimo Ustav? Šta je problem Domu naroda da se sastane kao što smo se i mi sastali i završe ovu priču. U Domu naroda se izmijenjali predsjedavajući iz svih političkih partija, imali u ladici odredbu o promjeni Ustava. Imali tu odredbu i mogli da je stave kad su htjeli. Nisu htjeli. Evo ja neću da ulazim u to zašto nisu htjeli. I oni to neće da urade, mi sad treba da kršimo Ustav, bez obzira što je možda do sada bilo, ali ne mogu prihvatiti pozivanje na takvo. Danas kršenje Ustava na platama, sutra na Srebrenici, prekosutra na Dejtonu. Gdje je kraj? Nema kraja. Sjećam se kad je bivši predsjednik 51 Vlade RS-a, gospodin Ivanić, nešto slično predložio kad je u pitanju bila policija i ne bi to sominjao. Princip je kao balon. Na jednom mjestu kad se probuši onda ode sve. Zato nema razloga za vanustavno djelovanje po bilo kom pitanju. ovo se sve može uraditi odmah, usvojiti zakon i da on bude ustavan. Sve je u našim rukama. Ako nećemo onda hajmo van Ustava, hajmo van zakona, hajmo rezolucijom, hajmo demagogijom i bilo čim. Nema potrebe za tim.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Ja bih želio replicirati kolegi Kalabiću, jer evo mi smo opozicija. Tri godine čitavo vrijeme slušali smo šale, viceve i u najmanju ruku bila je i šutnja u pogledu ekonomije. To morate priznati. Sada kada je sve došlo na nulu, vi sada ste odrešitelji, vi pokazujete način, put, pravac da treba ovih 42 poslanika da se smanji plata, da se smanje sve privilegije. Nije to sporno. Mi jesmo za to. Evo, mi ćemo to podržati. Međutim nije to problem, problem je što mase u BiH, kako u Federaciji tako i u RS-u, imaju probleme, ljudi ne mogu da žive. Ko u tim entitetima, ko u tim dijelovima vlada? Vlada upravo ova parlamentarna većina koja je ovdje. SDP ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Dobro, molim vas, tačno se zna, ja mogu reći za one kantone gdje je najveća kriza, drži SDP. Konjuh u Živinicama vodio je SDP uz pomoć predsjednika i stranke SBB-a. To je katastrofa. Nažalost, pustimo. Druga stvar, Tuzlanska mljekara, SDP načelnik Imamović, neka izađe, DITA, načelnik Imamović, privatizacija, sve su oni vodili te procese. Na kraju krajeva, evo imali smo priliku da čujemo i doktora Domazeta, koji je također rekao, molim vas, koji je rekao da praktično sada imaju rješenja i da jedino ovaj Parlament može riješiti, ali u cjelosti na nivou BiH. Slažem se da entitetske nivoe teško ćemo mi regulisati ovom izmjenom Zakona, ali smatram da odgovornost trebaju da preuzmu parlamentarne većine, odnosno ova parlamentarna većina koja je ključ problema, kako u Federaciji tako u RS-u.
Zahvaljujem. Sljedeći za repliku, uvaženi kolega Salko Sokolovi. Izvolite.
Samo jednu rečenicu. Ja sam razumio gospodina Kalabića o čemu je govorio, samo ne znam da li je dobro shvatio. Znači, ja nisam govorio o kršenju Ustava, ja sam rekao hajmo sačekati u drugoj fazi dok to se ne promijeni. Onda imamo samo isti princip, ako možemo načelnicima reći smanjite platu možemo i ovim našim kolegama reći završite tu priču. Ništa više. Hvala. 52
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Nastojat ću biti kratak. Nas su birali građani i naravno da mi moramo dijeliti sudbinu građana. Evo sad iz ovog, prethodnih rasprava se vidi sva naša težina naših problema, kompliciranost sustava, nedefiniranost i ono zbog čega se nalazimo u situaciji u kojoj jesmo. Očito da mi ne možemo ništa promijeniti bez kvalitetnih reformi u ovoj zemlji, pa tek onda da se vratimo onim pravim mjerilima koji moraju biti. Uz svo uvažavanje i predlagatelja i svih ovih diskutanata ovdje ja ipak izražavam svoj stav da je ovo predizborno vrijeme i da se želi na neki način približiti biračima, masama, da čuju ono što žele čuti, a da mi želimo na jedan način populistički da dođemo za jeftine novce do velikog uloga koji će uslijediti na izborima. Pa prema tome baštinite još naredni mandatni period ono što može iz toga da se čini. Ako ćemo se držati one narodne koliko para toliko muzike ja onda predlažem da pristupimo jednom drugom konceptu rješavanja plaća, a to jest da postavimo svoje ciljeve i da na bazi realizacije tih ciljeva odredimo i naša primanja. Pa npr. može li to biti cilj koji može biti vezan za GDP, pa ako ga planiramo rast od 3% da onda plaće ostanu na istoj razini, ako ga smanjimo sa 2% onda da to bude smanjenje 20%, ili neki drugi omjer kako se dogovorimo, ili da to vežemo za procese reforme na evropskom putu, pa ukoliko to uspješno provodimo u planskom periodu, recimo za godinu dana, onda možemo prema tome i vezati plaće. Mislim da je to jedino ispravno i da će tek onda doći do izražaja, ovo što je kolega govorio ko je koja parlamentarna većina, i onda bi se mi zalagali da imamo parlamentarnu većinu na svim razinama istu koja će moći provesti politike, a ne bismo bili na poziciji da iza svakog ćoška imamo drugu parlamentarnu većinu, jedna drugu podapinju i nalazimo se tamo gdje se nalazimo i bićemo još dugo ovdje gdje jesmo, ako budemo radili kako do sad radimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Evo, prvi put smo čuli da je neko i spomenuo i povezao naš rad sa rezultatima. Međutim, mislim da je kolega Vrankić to povezao sa ... koje je teško mjeriti, odnosno dovesti u kontekst, odmah će biti jer mi smo nadležni za ovo, mi smo nadležni za ono, koliko utičemo, koliko ne utičemo. Onda bi bilo možda bolje da Vaš prijedlog malo modificirate pa da ga vežete za rad ovog Parlamenta na jedan jednostavniji način, i o broju sjednica, i o broju zakona, itd. E onda se bojim da bi smo u ovom mandatu došli skoro u minus da bi ove plate koje se ovdje predlažu bile izuzetno visoke. Hvala lijepo. 53
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Slavko Jovičić, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Upozorava me kolega Prodanović da budem kratak, biću Lazo ne brini. Dakle, svi oni koji se nisu javili da govore o ovoj tačci dnevnog reda rizikuju puno. A to je, lopovi oni samo cijeli dan proveli pričali a neće da smanje plate, prva stvar. Ne mogu ja uticati do kad će biti dnevni red jer smo ga usvojili, ali mogle su tri tačke danas biti, glavne. Prvu smo apsolvirali, ovo oko vojne imovine, to interesuje javnost kao, trebala je ova biti Prijedlog zakona gospodina Živkovića i ova sljedeća ova Rezolucija oko ispitivanja porijekla imovine. Jer to medije samo interesuje. Ništa drugo, možemo ostati tri dana, ma apsolutno ništa. Evo i ovi sa BH televizije, imali su svoje ljubimce pa su snimali, a ovi koje ne interesuje otišli. Ne interesuje ih. A snimaju odozgo, izvinjavam se. Dobro, da se onda okrenem prema vama, ali ne bi bio kulturno zbog predsjedavajućeg, kojeg uvažavam. E sad ovo, zaista nevjerovatno. Nisam ja advokat gospodina Živkovića, ali da on nije pročitao Zakon koji je predložio, da je ovo vjerski objekat ja bi se sad 8 puta prekrstio, ne bi 3 puta. A pošto je Parlament to ne radim jer poštujem dignitet i zna se gdje se ispoljava vjera a gdje se vodi politika. Ali osma godina ja sam sa gospodinom Živkovićem, čovjek se ljutio na mene i ja ponekad na njega jer me je gonio ko Bog maglu. Kaže, čovječe čitaj to, vidi ovo, šta je, vidi ono. I on meni da govori šta ću ja čitati, a da on predloži Zakon koji on nije pročitao. Ovo nije ni za Riplija. Drugo, ili treće ili četvrto svejedno je, kolegice Pandurević neću s Vama da vodim ličnu polemiku. Ne gledam vašu televiziju, ali neko je prepričao šta ste sinoć govorili i samo ste izostavili onaj glavni dio. Ako pogriješim, pošto ne gledam vašu televiziju, ja ću se izvinuti na sljedećoj sjednici, izvinuti pred svima. Rekli ste da je ovo prijedlog populistički i predizborni zakon jer se SNSD boji da će izgubiti izbore, ali SNSD ništa neće izgubiti jer će on to pokrasti na Zakonu o javnim nabavkama. Tu rečenicu ili taj dio niste pomenuli danas u izlaganju, što jest jest. Ali ja Vama sad postavljam lično pitanje, lično Vama – zašto niste korektni prema SNSD-u? SNSD je 8 poslanika, vas iz SDS-a 4 i mi vam iz one bratske ljubavi damo 2 predsjednika komisija, a mi uzmemo jednog. Pa dok je bio vaš ministar mi smo bili najbolja stranka, kad je smijenjen sad mi ne valjamo nikom. Pa vi uzmete odvojeni život, imate pravo, pa 4 puta da naplatite troškove da idete kući, to je vaš problem kad ćete ići kući i ja se neću da petljam u privatne stvari, ne daj Bože, ali Vi lično zaposlite vozača, ne koristite skupštinske vozače, dovedete svog nekog nije važno, uglavnom nekog SDS-ovca. Koliko taj košta ovaj Parlament i kolika su njegova primanja i koliko su uvećana u odnosu na sve moje beneficije koje imam, a nemam nikakve? Nikakve nemam sem plate. Je li minuli staž opšta kategorija za sve u BiH? Je li postojao i u bivšoj Jugoslaviji? Ukinite svakom radniku u proizvodnji, u administraciji minuli rad ja se odmah odričem. Ima negdje u stenogramu 2009. godine predlagao sam da plata svima u institucijama, tada sam ih ja zvao zajedničke, ako će nekom biti lakše i bolje evo institucije na nivou BiH, šta je tu sad problem, sad trebam tražiti koji je to nivo, je li, što nisam rekao institucije BiH, predlagao da bude 100 maraka plata i svi me proglasili da sam ja odlijepio, da sam ja lud. Nije, kako je sad ovo došlo. 54 Dalje, kako je to smiješna priča da mi kao narednom sazivu Parlamenta i funkcionerima izabranim određujemo koliko će biti plata. Ma ko je meni odredio da ja svako 6 mjeseci prije 30, 50 godina moram vaditi rodni list koji mi važi 6 mjeseci, a ja se rodio jednom ne mogu 100 puta. Hoću li ja tražiti te ljude koji su doveli u taj zakon nekad davno. I meni je neko stotinu zakona izglasao prije mene. Šta je sad problem da mi donesemo ovaj Zakon koji će važiti za one koji budu izabrani? I što reče profesor Domazet nek se otimaju za mjesto jer je bolje ovdje, veća plata ili kao profesor Kabil koji kaže, i koji je tačno ne prima platu iz Parlamenta nego kao vrhunski stručnjak prima tamo platu. Pa ovo nije moja promocija. Da mi ne bi kolega Magazinović zamjerio kako ja stalno ističem da neću biti kandidat, evo sad hoću. Ali ja sam jedini poslanik ... (?) nije uključen mikrofon SLAVKO- Ma jelde, ma ja, ali ja sam jedini poslanik, evo da ne vrijeđam vas, koji tri godine nije otvorio vrata blagajne. Jedini. Nisam putovao ni u Travnik. E sad bi ja trebao predsjedavajućem, svom šefu reći Živkoviću – ma što me negdje ne pošalješ u inostranstvo čovječe da i ja vidim bijela svijeta? Ali neće to moja kolegica Pandurević reći, nego na njihovoj televiziji sinoć je rekla ono što je rekla jedan dio ovdje i ono što ja zaista ne mogu da shvatim. Ja nikad nisam ocjenjivao koliko ovdje ko zna, ko je završio škole, je li čitao materijale, za koga se zalaže, koju političku opciju štiti. Ali predsjedavajućem Parlamenta, koji je najduže ovdje od nas, koji je dva mandata puna po 4 godine, jedan mandat od 2 godine, reći da je predložio Zakon koji nema pojma šta tamo piše i pročitao. S ovim moram završiti, jer onda i ja bi ušao u tu varijantu da ne znam ništa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, članovi Vijeća ministara, nema ih, uvaženi gosti. Ovo je još jedan u nizu prijedloga o kojem bi najpametnije bilo ne raspravljati. Ali je dobar jer je proizveo vrlo živopisnu i sadržajnu raspravu i teško je odoliti iskušenju pa se ne priključiti tome. Jer ispada onda da ili prihvaćate ono što su drugi rekli ili iz nekih tajanstvenih razloga šutite da ne biste slučajno otkrili neku tajnu veliku koju samo vi znate. Kada bismo donijeli odluku ovog trenutka da ukinemo, ukinemo plaću, neto plaću svih zastupnika, izaslanika, da ukinemo paušale i da ukinemo topli obrok, to je ono što ja sad znam napamet, ovoj državi uštedili bismo 3.400.000 maraka. To je efekat, jel'. Kada pristupate nečemu ozbiljno onda se ozbiljno time pozabavite i onda prvo odričete se nečega što vam ne treba u štednji, svako od nas, u obitelji ili kad upravlja vlastitim sredstvima procijeni šta mu treba šta mu ne treba i onda u kriznim prilikama, kako su i sada očigledno, ovaj se odriče onoga što mu ne treba. Koliko ja znam u ovom trenutku u BiH jedino se vodi intenzivna rasprava o tome kako treba štediti na Parlamentu BiH, na Predsjedništvu BiH i na Vijeću ministara BiH, ok, nemam ništa protiv, pod različitim izgovorima. Ali zaključujem ... ovom prethodnom što sam rekao, da te institucije najmanje trebaju u ovoj zemlji. I ja se za to zalažem, ako je takva ocjena, 55 pretpostavka za ovakve rasprave, da onda ukinemo potpuno te institucije, da ukinemo plaće, da ukinemo sve i da ukinemo još mnoge druge koje nam sigurno ne trebaju, a koštaju strahovito puno. Mi za obranu u ovoj zemlji izdvajamo skoro 400 miliona KM, ne 3 miliona, 400 miliona. Zna li neko od vas ovdje šta u ovom trenutku rade Oružane snage BiH, koju odbrambenu zadaću, koju sigurnosnu zadaću izvršavaju, koju uopće zadaću izvršavaju? Ali znamo da nas koštaju, to u proračunu znamo, koštaju nas skoro 400 miliona KM. Hajmo o tome otvoriti raspravu. Nemojte da bacamo maglu ljudima, nemojte da im bacamo prašinu u oči. Ovdje smo raspravljali desetine puta kako postoje institucije koje ništa u mandatu nisu uradili, ništa bukvalno. To je, mnogi od nas ne znaju ni da postoje, ali koštaju puno više od ovog iznosa koji bismo osigurali ako bismo, evo donijeli odluku da kažemo, ne da smanjimo 10, 20, 30, 50%, licitiramo time, nego da smanjimo, potpuno izbrišemo te namjene, kao stavku, kao trošak, samo da znamo šta su nam opredjeljenja. Ja bih recimo, kad bih mogao, ja bi predložio ustavni amandman, tamo gdje stoji da se BiH sastoji od RS-a i Federacije BiH, nek stoji ono RS-a i onda bi ono umjesto Federacije stavio 10 kantona u Federaciji. Izbrisao bih Federaciju koja nas košta 2 milijarde KM. Neko reče kantoni u krizi, normalno da su u krizi. Kantoni finansiraju zdravstvo, kantoni finansiraju školstvo, kantoni finansiraju policiju, a Federacija uzima 2 milijarde. I onda se ponašaju kao da im je to ćaćevina, pa u džepovima samo što ne nosaju i dijele okolo kome koliko hoće da daju. Niti finansiraju zdravstvo, niti finansiraju školstvo, niti finansiraju policiju. Ne znam zašto troše 2 milijarde. Hajmo o tome otvoriti raspravu da vidimo, ako ćemo da budemo pošteni prema građanima ove zemlje. I možete zamisliti kad bismo mi sad Tuzlanskom kantonu ili daj Bože Zeničko- dobojskom, eto govorim ova dva koja su dva najveća kantona, i prostorno i po broju stanovnika, kad bismo ove 2 milijarde linearno podijelili, nek svi dobiju isto. Kad bi oni dobili po 200 miliona tamo bi život procvjetao ljudi, procvjetao bi život. Kad bismo ugasili Federaciju danas, ne bi se ništa osjetilo, ništa ne bi prestalo funkcionirati. Prema tome, i HNK-a 200 miliona, i Posavski 200 miliona, i Goražde 200 miliona. ____________(?) I BiH. Neka, neka, i normalno BiH. ____________(?) I BiH.
Nažalost uvaženi kolega Beriz je iskoristio i replike i diskusiju. Uvaženi kolega Drago Kalabić, diskusija. Izvolite.
Pokušao bih ja reći, kolega Belkiću, ali bojim se pogriješiću pa ..., ali ja znam precizno šta mislite i šta ste htjeli reći gospodinu Lozančiću, ali moj problem je što se dobrim dijelom slažem sa njim pa ne mogu sada uzeti da iskoristim pravo da kažem to što ste Vi mislili reći, i to govorim u diskusiji. Vidite, ne treba, jedni kažu populistički, jedni da demagoški, ali da je bilo jedna vrsta neprincipijelnog pritiska na ovu priču – jeste. Mi kada smo govorili ovdje posljednjih godina da mi ne treba da nasijedamo na nekakve populističke stvari ili određene centre moći ili kako god hoćete. Maloprije je bilo govora kada pogledate troškove Parlamenta BiH i troškove drugih parlamenata doćićete u situaciju da vidite koliki je to, ali o tome neće niko da govori. O tome neće niko da govori, pogotovo ovi demagozi iz CCI-a, oni vidite, vrlo je zanimljivo kako CCI, oni bježe kada se pomene Uprava za indirektno oporezivanje, oni bježe iz zgrade, oni ne žele, ili takve institucije slične. CCI nikad neće da kaže da srbijanski parlament ima 250 57 poslanika a nas 42, ne, to neće da kažu. I njih 250 kada po marku potroše mora biti više od nas. Ne, ne, to neće da kažu, ali dobro. Zato sam rekao, jer je vrlo zanimljivo, na protestima u Tuzli gdje traže vladu eksperata i to je zahtjev građana, i onda traže da im eksperti rade za 300 maraka. E, ja bih ga volio vidjeti eksperta u ovoj zemlji koji je za 300 maraka, jer kaže – da, mi smo procijenili toliko njima pripada. Ko se to sebe smije zvati ekspertom za 300 maraka ja bih volio da vidim. I mogli bi sada o tome pričati kako smo došli u ovu situaciju. Ne krivicom SNSD-a sigurno, mi smo govorili ovdje da je ta vrsta demagogije nas vodi ali oni koji su se uključili zbog pritisaka dolazili su ovdje – pa znate, nas pritislo, pa protesti ovdje, ondje, i ne znam, dobro, hajde nema veze. Htio sam reći nešto drugo. Usvajanjem ovog Zakona ili nekog drugog zakona, bilo kog, atmosfera je u društvu takva da ja pretpostavljam da će se neki zakon usvojiti, doći će do značajnog smanjenja svih plata u institucijama BiH, i to treba svi da znaju. I svi oni koji se zalažu ovo moraju da javno kažu svima da se plate svima smanjuju. I nemojte da pokušate da ta demagogija prođe na neku drugu stranu. Znači, ako se budu pravili platni razredi, ako se bude radio zakon po metodologiji onda je to logično. Jer ako ulica koju neki slušaju, i možda s pravom, kažu – ne može vama tolika plata, pitaćemo tu ulicu da li oni smatraju da li vojska treba imati regres, da li ima pravo na odvojeni život. Ako ulica kaže, a ja znam da će reći da ne treba, jer ta ulica ga nema, neće imati. Znači, ako uđemo u tu vrstu ..., a to je ono o čemu je govorio kolega Lozančić i što mi cijelo vrijeme pokušavamo da ovu stvar globalno posmatramo, odnosno uopšteno i onda ne bi došli u situaciju da ćemo se upinjati da ovim riješimo 3 miliona, jer jedino možemo 3 miliona riješiti, jedino. Znači, to je maksimala, 16 dana da raspravljamo i najgori zakon da donesemo, da je na nuli, na jednu marku. Ali se uporno time misli da će se zaboraviti ova milijarda. Neće se zaboraviti ova milijarda, neće se sigurno, i neće proći ovo iz SDA što kažu pet. Zašto pet? Širom ulica BiH, odnosno Federacije gdje su bili protesti niko nije rekao da članovi Predsjedništva trebaju imati pet prosječnih plata. Gdje ste to čuli? Tri i manje, slušamo narod, tri i manje. Onda je logično da član Predsjedništva mora imati nekakvu distancu od vojnika, od zaposlenog u, ne znam, Graničnoj policiji, u ne znam ni ja, logično je, neće valjda imati istu, neće imati istu. Ulica kaže tri i manje, nisam čuo nigdje pet. I mi, evo hoće, i mi smo saglasni ako je to stav, evo. Mi mislimo da to ne ide u pravom pravcu, sad govorim u svoje lično ime, ali evo, tri i manje, tri prosječne plate. Koga god pitate na ulici, znate šta će ulica kazati – da ni to nisu zaslužili, da im je i to puno, jer nema druge, samo se time bavimo. Nije bilo stručne rasprave, nije bilo ozbiljne političke rasprave, nego smo ušli u taj film. Kako ćemo sada izaći iz njega neka nam je Bog na pomoći, ali mi nećemo praviti probleme. Ali ne može niko izbjeći da se danas ne pošalje poruka, završetkom ove priče doći će do značajnog smanjenja svih plata u institucijama BiH, ako ona bude urađena na pravi način metodologijom na kojom je do sada rađeno. Ako je to tako i ako smo saglasni i bude bilo spremnosti mi ćemo doći do tog cilja, samo ne treba bacati prašinu da neće doći na red agencije koje ništa ne rade, one koje misle uštediti na Predsjedništvu, a da Agencija za koncesije, koja troši stotine hiljada maraka a ni jedne koncesije nije izdala. Kako možete reći da je Predsjedništvo rastrošno a Agencija profitabilna. Koji je kriterij, koji je ..., je li milion maraka. Znači, koji je parametar ako pričamo o štenji, ili da pošteno priznamo da ganjamo nešto drugo. Ako ganjamo nešto drugo onda možemo da kažemo – ljudi mi imamo taj cilj, to nije onda štednja. I masa diplomatskih predstavništava, pa smiješna su diplomatska predstavništva BiH, smiješna, smiješna je diplomatija BiH, rastrošna, nadobudna. Gdje god dođete u amabasadu vozač vas gleda mrko i kaže da mu je mala plata, da mu je malo i da neće, da je njemu smiješno da vozi bilo koga iz BiH u slobodno vrijeme, da je on tamo obespravljen. Niti on jadan zna ni ko ga predstavlja, ni šta radi, ni gdje je, ali zna da mu je plata mala. To ste svi svjedoci, to ste svi vidjeli, i treba i to da raspravimo. Je li se i tu može uštediti? Može. E, ne može to, da je u nečijem interesu 58 nacionalnom da se to ne dira ali ovo je zajednički interes da se ovo dira. To neće proći, to neće proći. Ako smo opredijeljeni za štednju, za racionalnost onda to sve treba da stavimo na sto. SNSD sigurno neće biti prepreka, nego će apsolutno aktivno učestvovati, kako god hoćete, i u opštoj, i u parcijalnoj i u demagoškoj priči, jer mi sami nismo moćni da promijenimo bilo šta, i ne želimo da na sebe navlačimo bilo čiji bijes da misle da smo protiv nečega. Zato je od velike važnosti dobar zakon koji je predložio gospodin Živković, nazovite ga kako god hoćete. Još jednom vas podsjećam da su drugi mogli u tzv. nevrijeme podnijeti zakon ili bilo šta drugo, on je tu, on je pred nama. Donijeli smo desetine zakona koji važe za slijedeći saziv. Zakon mi donosimo, nije ovo privatna stvar. Šta je problem što i ovaj Zakon važi, on je u rangu svih ostalih zakona. Kakva je to priča, ili neki koji misle da će biti u narednom periodu vlast ili ne znam ni ja nešto slično, da se sad trude da se ovo ne dira. E ja mislim da to neće proći bez obzira na tu vrstu priče, jer ja pitam kakva je oznaka na zakonima koje ne bi trebali donositi. Ja mislim da smo mi ovlašteni da donosimo sve zakone, kao i sljedeći saziv Parlamenta je ovlašten da promijene sve i jedan zakon koji smo mi donijeli. Prvi dan da kažu – ovo vaše ne valja, mi mijenjamo to. U čemu je problem? Nego, kao ne bi mi, mi sad to ne bi trebali. Nema ni jednog razloga, naše je pravo da donosimo a oni će reći svoj sud o našim zakonima, kao što će sigurno promijeniti desetine naših zakona, to je sasvim logično. I mislim da to ne pije vode jer oni koji budu imali to kao argument ostaće postojeći. Važno je da bilo kakav zakon usvojimo, pa uz sve ove kritike da je populistički, da je demagoški, da je, kakav god nazovite ali on će tad biti zakon i on će imati prvi put pravi efekat po ovom pitanju. Mi smo iz SNSD-a na to spremni.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mirza Kuršljugić, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo. Drago mi je da smo na kraju ove diskusije koja je imala i izleta izvan tematike o kojom smo govorili i došli do ... pravog problema sa kojim će se ovaj Parlament ili sljedeći saziv, ne ovog nego svih parlamenata, suočiti. Iako je već tema otvorena smatram da je bitno da kažem nekoliko riječi. Smanjenje javne potrošnje je nešto što će biti uslov za sljedeći paket pomoći EU i to će se desiti, ili kao što će se desiti u kantonima sljedeći mjesec jer jednostavno para za plate nema. Vidjećemo kad će koji od drugih nivoa vlasti doći u istu situaciju, ... to znate dobro, o tome ne moramo da govorimo. I ako je ovolika rasprava išla u pravcu da mi kao najviši zakonodavni organ konstatujemo da BiH stvarno nešto mora uraditi sa tim jer u suprotnom nema više mogućnosti da se ova život na infuziji nastavi, onda sam ja, evo slušao i ove druge rasprave sa zadovoljstvom, jer o svemu mi uvijek imamo neke izlete koji uvijek na kraju završe oko nekih ustavnih promjena. Ja sam dva puta slušao gospodina Živkovića, kada smo razgovarali o platama u Parlamentu, kada je on najavio, mi smo spremni da o tome pričamo ako ćemo to sve sveobuhvatno raditi. Ja sam zadnji put kada je bila diskusija rekao – da, mi smo spremni, ukoliko želi SNSD da ide u tom pravcu mi iz SDP-a smo spremni da idemo u tom pravcu. Nije baš da ništa nije urađeno. Ima, ima, ako uporedite vi nivo plata na nivou Federacije, bez obzira na ove dvije milijarde, s time se u potpunosti slažem da treba izanalizirati, niže su to plate nego što su 59 plate na nivou institucija BiH, pa i ovog Parlamenta. I mi smo podržali, ja sam podržao ovo, jer ako ne krenete od sebe onda stvarno nemate pravo da govorite i o drugim stvarima. Potpuno se slažem da smanjenje javne potrošnje nije samo smanjenje plata, to se u potpunosti slažem. I ukoliko smo spremni da to radimo do kraja mandata imaćemo priliku i kod revizije učinka, i ja sam pristalica da mi kao ovaj mandat otvorimo tu problematiku. Između ostalog spremao sam se da diskutujem po 20.-oj tačci, ako dođemo do nje danas, ako ne biće prilike sljedeći put, to će biti uslovi koji će nam biti postavljeni. Mislim, mi možemo proći mandat, imamo još pet, šest mjeseci, ali to će biti uslovi koji će biti postavljeni. Vrlo pažljivo pratim šta će uraditi nova vlada u Srbiji. Oni ako sljedeća dva, tri mjeseca ne skrešu javnu potrošnju sve što je urađeno u zadnje dvije godine, i pitanje je imamo li snage da otvorimo tu priču koja nije samo priča o platama. Ali jeste i moralno da taj dio završimo do kraja ovoga mandata, ne kao odgovor na, ovo što reče gospodin Kalabić, na to što je ulica rekla. Istraživanja pokazuju da 70 do 80% građana BiH podržava ono što je, pod navodnicima, ulica rekla. Prema tome, ja bih rađe koristio termin da je ovo bio jedan glas naroda koji ako smo pametni i poslušaćemo ga. Ovo je moja, moj pokušaj doprinosa da mi ovim otvoramo proces, ali proces moramo i otvoriti. I u tom kontekstu, evo samo da ponovim još jednom, mi smo spremni iz SDP-a da nastavimo i sa prvim korakom, i sa drugim i sa svim drugim, jer neko će to morati uraditi u sljedećih godinu dana. Ili mi ili neki drugi koji dođu u ... Hvala.
Zahvaljujem. Predlagatelj Zakona, uvaženi zastupnik Milorad Živković. Izvolite.
Žao mi je ja ipak moram. Naravno, zahvaljujem se svih onim koji su diskutovali. Dobronamjerne sugestije naravno prihvatam, nedobronamjerne ću samo citirati velikog maga Dostojevskog koji je rekao – kada bi se bacao kamenom na svakog psa koji zalaje pored puta nikada ne bih stigao do cilja. Kada govorimo o nekoliko nejasnoća o kojima smo ovdje raspravljali, uvaženom kolegi Lozančiću još sam na Komisiji govorio da je sasvim jasno i naslov i u prvom članu šta se piše. Da je to trebalo pojasniti jasno je i sa onim u drugom članu gdje su objašnjeni pojmovi o čemu se ovdje radi, a vidjeli smo i da je ... sadržaj zakona u skladu sa naslovom i prvim članom. Istovremeno svim onima kojima, kažem, nije jasno kako je trebalo da glasi član(?) ovog Zakona podsjetiću vas da je na snazi, kojeg smo mi usvojili ovdje u Parlamentu, Zakon o platama i naknadama u institucijama BiH, takođe, i zna se na koga se odnosi taj Zakon, i na koje nivoe, itd., itd., dakle da više je to filozofska rasprava, nego, mislim, pravni slučaj. S druge strane kolege iz SDA su govorili o mjerama, o koeficijentima. Kada sam pripremao ovaj Zakon tražio sam nivoe primanja od regionalnih zemalja, od Srbije i Hrvatske. Dobio sam podatke da su u Hrvatskoj poslaničke plate šest puta prosječnih plata u Hrvatskoj, da su poslaničke plate u Srbiji četiri prosječne plate u Srbiji. Ja sam smatrao da je BiH iza i Hrvatske i Srbije i po GDP-u, a trebalo bi po meni da bude i po platama. I stoga je i predložen koeficijent za Predsjedništvo, kao najveći, 3,3 plate. Ovdje se naravno ne ubrajaju stvari koje 60 stoje sakrivene a tiču se paušala i ostalih stvari čija je nadležnost neko drugi. Govorili smo o smanjivanju plata, neko je spomenuo i regrese. Kolege, da ne bude da je Živković uradio sam, iako imam to pravo i nisma jednom uradio, ja sam pripremio apelaciju, ima li još 9 interesenata u ovom Parlamentu da podnesemo Ustavnom sudu BiH apelaciju i da vidimo da li je time Ustav BiH narušen, Zakonom koji je 2012. usvojen da vidimo da li je ... Ali podnesite samnom isto tako i teret, ako Ustavni sud kaže da je to bilo vanustavno djelovanje, ko će vraćati tih 4%, odnosno Budžetu BiH ko će obezbijediti tih 4% sredstava za ove dvije godine da se ljudima vrate pare. I da vas podsjetim na hiljade tužbi ima radnika koji smatraju da su time zakinuti. Međutim, oni su se tužili sa Sudom BiH gdje su njihove tužbe padale, ali niko nije otišao na Ustavni sud da kaže da je taj član mimo Ustava i onda bi ti ljudi dobili na Sudu BiH svoje naknade. Ako smijete u tu, da kažem, vratolomiju ja sam napravio apelaciju pozivam vas devet samnom da potpišete i da uputimo Ustavnom sudu da jednom za svagda riješimo problem je li to odredba koja kaže da se ne mogu Zakonom o platama, što se ovdje predlagalo, sutra smanjivati plate ili ..., da ne bude pravne nesigurnosti u BiH. Naravno, ovaj Zakon je bio prevelik zahvat da sam tretirao i ostale odredbe zakona koje se tiču za sve zaposlene. To je prevelik posao, jednostavno, i zato sam i taj prevelik posao ostavio u nadležnost Savjetu ministara da to uradi, da uradi sa novim sazivom. Tretirao sam pitanje samo najviših zvaničnika – Predsjedništva, ministara, poslanika, delegata. I mislim da tu možemo da nađemo mjeru, a onda Savjet ministara, prema njihovoj politici kako misle da vode u mandatu kada ih sljedeći Parlament izabere, da li će smanjivati linearno svim zaposlenim onoliko koliko je smanjeno članovima Predsjedništva, da li će oni napraviti mjeru koliko treba smanjiti plate ljudima zaposlenim u institucijama BiH. Dajte da oni vode tu politiku, tačnije da je predlože a da ovaj Parlament usvoji. Prevelik bi bio zahvat da sam to radio sa svim zaposlenim i mislim da ne bi bilo fer. Treće, ja mislim da je u redu da se prije izbora kaže poslanicima i delegatima, ako usvojimo ovaj Zakon, kolika će im biti plata, pa da se ljudi koji ne misle za tu platu da rade ne kandiduju, ili ljude koji smatraju da je ta plata u redu, u skladu sa njihovim mogućnostima, znanjima, da se kandiduju za to. Ja mislim da je to u redu. A onda kada se oni izaberu nema nikakav problem neka izglasaju ako imaju i obraza, ali ako imaju i materijala, da u BiH ide toliko dobro da mogu da ... plate, nije problem da te plate usvoje. Ko to njima može da zabrani? Ali mislim da je u redu da se znaju pravila prije utakmice, pravila prije utakmice da su to tri plate. Kolege poslanici kandidujte se na idućim izborima ako smatrate da vaš rad vrijedi u Parlamentu i da hoćete da radite za tri plate, slobodno. 42% kažu uštede, 42% sasvim je jasno, to sam i objasnio, računa se na neto plate i naknade zaposlenih i sad ću vam reći i cifru, za poslanike i delegate to je na godišnjem nivou 150 hiljada maraka. Nisam znači računao za Predsjedništvo, nisam računao za Savjet ministara, a nisam uopšte računao za sve zaposlene u institucijama BiH, nisam ni predlagao koliko njima treba smanjiti platu, jer smatram da nije u redu da se linearno smanjuje plata za 42% svim zaposlenim. To bi bio presedan gdje neko ko ima najmanju platu treba da smanji se 42%. Neko drugi treba da kaže koliko se u administraciji BiH treba smanjiti plate. Ja mislim da je to Savjet ministara, i nisam sebi dao za pravo da ulazim u tako ozbiljan rad. Administrativna komisija, imamo inicijative koje su došle od SDP-a, SDA, raspravljaćemo ovdje na temu, ali ne vidim kako možemo raspravljati o zakonu i raspravljati o inicijativama a govorimo o različitim stvarima, Administrativna komisija je nadležna za paušal. ... dogovorimo i da raspričamo se o tome i da kažemo – neki su se odrekli paušala, neki se nisu odrekli, ko treba, kako treba, dajte da ... ono što se može zakonom urediti materija i ono što možemo da uradimo kao Administrativna komisija, odnosno kao ovaj Parlament. 61 Neko je govorio prihvatiće dr Živkovića amandmane, prihvatiće ovo, prihvatiće ono, kolege, nakon što se ovaj Zakon, koliko vidim vaša je podrška ovde velika, u prvom čitanju usvoji, to više nije Živkovićev zakon. To je nakon toga zakon ove Parlamentarne skupštine koji ide onda u komisijsku fazu. I da vas upozoravam na komisijskoj fazi se može desiti i preglasavanje, na komisijskoj fazi može neko da filozofira da može da stavi u zakon što god hoće. Ali, onda pozivam i kolege iz SDS-a da vide da je i njihov ovdje učinak veliki, kada se bude glasalo o tom Zakonu u kome je Komisija za finansije i budžet stavila šta je god palo im na pamet, da se ne dopusti ni prenos nadležnosti, da se ne dopusti ni da kažu – evo, Živković je uradio prenos nadležnsoti sa svojim Prijedlogom zakona. Ja vas molim i u Komisji da to ne radite, jer u zavisnosti od usvajanja ovog Zakona i u prvom i u drugom čitanju zavisi da li ću uopšte više sjediti ovdje u Kolegijumu. I daću ostavku ako se ovo ne usvoji u oba čitanja, i razmisliti da li vi zaslužujete ovakvog predsjedavajućeg ili ja kao predsjedavajući ovakav Parlament. Hvala. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 12. tačku, Ad. 12. Predlog rezolucije o provjeri porijekla imovine – predlagač: poslanik Denis Bećirović Predlog rezolucije u proceduru je dostavio poslanik Denis Bećirović 31.12.2013. godine. Na 63. sjednici Doma, održanoj 06.02., u okviru prethodnog pitanja u skladu sa članom 148. Poslovnika odlučeno je da se Predlog rezolucije uputi na razmatranje nadležnoj Ustavnopravnoj komisiji. Nadležna Komisija Mišljenje je dostavila 27.02., Predlog rezolucije je podržan i proslijeđen u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Prvi zamajenik predsjedavajućeg, kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Pa nije red da jedan ovakav prijedlog kolege iz Kolegija ostane ne komentiran pa sam se ja eto javio da kažem par riječi. Dakle, pred nama je ovaj Prijedlog rezolucije kolege Denisa Bećirovića kojim nas poziva da pozovemo, dakle nadležne institucije, u pravom redu policiju, SIPA-u, tužiteljstvo, sud, da rade svoj posao sukladno zakonu. Ja ga tako shvatam. Postavlja se onda pitanje – smatra li predlagatelj time da oni do sada nisu postupali prema zakonu, i postavlja se onda pitanje – a li je Rezolucija višeg ranga od zakona, pa bi sada kao trebali postupati po zakonu, jer po mom dubokom uvjerenju i skromnom, da tako kažem, amaterskom pravničkom znanju postojeći zakoni u BiH dozvoljavaju agencijama za provođenje zakona da istraže sve nelegalne radnje koje je bilo tko učinio ovoj zemlji, a posebno najviši politički i predstavnički dužnosnici, da ih procesuiraju i da sukladno odluci suda oduzmu nelegalno stečenu imovinu. Ako pak predlagatelj smatra da nemamo adekvatne zakone onda je trebalo predložiti donošenje takvih zakona, izmjene postojećih zakona, inače se onda postavlja pitanje cilja predlagatelja i svrhe ovakve rezolucije. 62 Ako samo zavirimo malo u tekst, u njezinu točku 2., pa ću ja samo citirao dio koji kaže – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH smatra da svi navedeni državni zvaničnici, a misli se, dakle na članove Predsjedništva, poslanike, delegate, itd., itd., najkasnije u roku od 45 dana od dana usvajanja Rezolucije pod punom materijalnom i krivičnom odgovornošću dostavi precizne, sveobuhvatne i potpune izjave o svom imovinskom stanju, imovinskom stanju članova obitelji. Dakle, pod punom materijalnom i krivičnom odgovornošću mi smo svi potpisali, da tako kaem, svoje imovinske kartone. Ako pak predlagatelj smatra da netko iz njegove blizine, ili ovdje među nama, ili drugdje, to nije učinio na točan način, onda je kao svjestan građanin i drug dužan prijaviti takve. Prema tome, čini mi se ipak da je osnovni cilj ove Rezolucije kao inflacije prijedloga moga kolege Bećirovića do sada, kako zakonskih tako i ostalih, samo promocija. Pa onda ako bacimo pogled na jedan broj tih zakona, i prijedloga i rezolucija za koje zdravorazumski se znalo u startu da ne mogu biti usvojene i da nemaju puno smisla zapravo, onda logičan slijed, po meni, bi mogla biti rezolucija u kojoj će se reći da svaki građanin u BiH treba imati, odnosno svaki zaposlenik plaću najmanje 3.000 maraka, svaki umirovljenik da prima minimalnu mirovinu 1.500 maraka, da npr. „Dita“ nastavi proizvodnju i prodaje proizvode od Đevđelije do Triglava, da Sloboda, da Slobodi je mjesto u Premijer ligi BiH. E ako takvu rezoluciju dobijemo od kolege ja sam spreman razmisliti o njoj vrlo ozbiljno, posebno o ovom zadnjem što se tiče Slobode jer na neki način bi mi bio drag uspjeh Ćire Blaževića. Hvala lijepa. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Pa izgleda da ćemo se mi do kraja, odnosno do početka izborne kampanje još svega ovdje nagledati i naslušati. Pazite, nakon tri godine na vlasti vladajuća partija se dosjetila da bi trebalo da se bori protiv kriminala i korupcije i to rezolucijama a ne zakonima. Kaže – podržavajući sveobuhvatnu borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Pa gdje, ko u ovoj zemlji vidi tu borbu protiv kriminala i korupcije? Kada pogledate izvještaje tužilaštava, kada je riječ o organizovanom kriminalu, to su mahom krivična djela trgovina opojnim drogama itd. Evo koliko godina u fiokama Tužilaštva BiH pominjana je Uprava za indirektno oporezivanje, neki stanovi su tamo bivšeg direktora stavljeni i zabranjeni na raspolaganje, gdje je tu optužnica? Gdje je 10 godina, 10 godina se vuku predmeti. Dalje, kaže, izuzev što rezolucija znači, apsolutno je neustavna, nezakonita, Na osnovu kojeg zakona će tužilac ili SIPA provjeriti – da detaljno provjere porijeklo imovine članova Predsjedništva? Na osnovu kojeg, iz kojeg člana Krivičnog zakona? Molim vas, pozovite mi se na član Krivičnog zakona. Moguće je to uraditi, ali pod predpostavkom da postoji osnov sumnje da je neko počinio krivično djelo. I šta, mi pozivamo njih, a tužilac kaže, molim vas dajte mi zakon. Gdje je zakon? Zašto SDP, nemamo ništa protiv, evo mi bi iz SDS-a podržali, da nam se predloži zakon o ispitivanju porijekla imovine funkcionera u institucijama BiH. Nećemo vam dozvoliti također da ovdje sa ovog nivoa ispituje se imovina funkcionera u RS-u. Svoje obračune unutar RS-a vodićemo tamo i SDS je, za razliku od ove demagoške rezolucije, predlagala vrlo konkretan Zakon o ispitivanju porijekla imovine svih političara u RS-u, svih onih koji su učestvovali u vlasti od '92. godine i partijskih lidera, da to lijepo radi jedinica pri Poreskoj upravi, gdje je nesrazmjer između imovine i primanja, da može da reaguje. Konkretno zakonsko 63 rješenje, koje nažalost većina nije podržala ali Bože moj, zato se borimo da budemo vlast, da ga realizujemo. Ono što je dobro u ovoj rezoluciji, u tački 2. gospodin Bećirović se odriče viševijekovne nezavisnosti BiH, na koju se uvijek pozivao, pa sada kaže – od međunarodnog priznanja BiH. Znači sami ste, priznajete da je ona tek nedavno, ne tako davno priznata. I kaže – Predstavnički dom smatra da nadležni državni organi trebaju, ako postoji, oduzeti svaku vrijednost u BiH i inozemstvu. Molim vas, kako ćete vi oduzeti nekom nekretninu u Beogradu ili Zagrebu? Šta, da organizujemo vojnu huntu, pa da tamo čuva nečiju kuću. Na osnovu čega, na osnovu kojeg zakona? I kaže – takvu imovinu, ako postoji, treba usmjeriti u humanitarne svrhe, uplatom u odgovarajući budžet. Ja ni u jednom budžetu ne vidim, ni u Budžetu institucija BiH stavku humanitarni sektor. Znači, ja pozivam SDP, i evo obećavam podršku SDS-a, predložite konkretan zakon, zakon o ispitivanju imovine, porijekla imovine funkcionera u institucijama BiH, znači isključivo onih koji sjede ovdje, i nas poslanika, mi ćemo vas u tome podržati, a ne ove demagoške rezolucije na osnovu kojih, evo ja čak u ovom slučaju sam prvi put u životu na strani Gorana Salihovića koji vam na sve ovo može samo odgovoriti – a gospodo po kojem zakonu.
Zahvaljujem. Predlagatelj rezolucije, uvaženi zastupnik Denis Bećirović, zamjenik predsjedatelja. Izvolite.
Ja prije svega koristim priliku da se zahvalim i prethodnim diskutantima, mislim da su i oni dobrim dijelo doprinijeli da pojasne pojedina pitanja unutar sadržaja ove rezolucije. I bez obzira što su se neki trudili da imaju i negativan ..., ja mislim da su oni u toj svojoj namjeri prešli onu liniju, pa mislim da su čak i nesvjesno govorili i o pozitivnim vrijednostima ove rezolucije. Ova rezolucija je, dakle prošla Ustavnopravnu komisiju ovog Parlamenta i dobila potrebnu većinu. Dakle, već je jedno tijelo prije Predstavničkog doma o tome raspravljalo i zauzelo pozitivan stav, što bi rekao kolega Džaferović vrlo značajno tijelo unutar Parlamentarne skupštine BiH. Kada je riječ o ovim opaskama koje dolaze iz SDS-a, tu moram reći da mi u SDP-u, ne samo u ovom mandatu, već i u prethodnim mandatima, nismo bježali ni od jedne kvalitetne ideje da ovo pitanje do kraja rasčistimo. Tako da i ove vaše prijedloge nećemo shvatiti sa nipodaštavanjem, već ćemo o njima razmisliti kako i na koji način, možda i na takav način da dođemo do cilja do kojeg vjerujem da većina želi da dođe. Bilo je dosta onih koji su govorili o predizbornoj kampanji. Mi smo ljudi koji smo izabrani na mandat od četiri godine. Kada smo predlagali zakone u 2011 kažu – nemojte odmah, dok se uhoda Parlament. Kad hoćete nešto da predložite 2012. – nemojte, kaže, predizborna, lokalni izbori. Kad predložite nešto u 2014. opet izbori. Ja ne znam kada ćemo mi šta predlagati u ovoj zemlji, ako budemo sve na takav način posmatrali i gledali. Dalje, sa stanovišta šta je rezolucija. Dakle, rezolucija je nešto što postoji u našem Poslovniku, precizirano članom 148. i vrlo jasno stoji da ovaj Predstavnički dom o određenim važnim političkim, socijalnim i drugim pitanjima i potrebama može zauzeti odgovarajuće smjernice i dati zaduženja organima vlasti u BiH, da rade po tom osnovu. Ja mislim da mi 64 imamo itekako potrebu u ovoj zemlji i u ovom Parlamentu da ovo pitanje do kraja dovedemo i da ga raščistimo. Svaki čovjek koji se bavi politikom, od općinskog nivoa do državnog, ako je pošten, vjerujem da ima želju da ovo pitanje do kraja raščisti, da svu svoju imovinu koju je stekao stavi na jednu stranu, da svoja primanja koja je imao stavi na drugu stranu i ono što ja volim reći ako ima ijedna konvertibilna marka razlike između te dvije strane taj čovjek nema nikakvo moralno pravo da se bavi politikom u ovoj zemlji. I tu priču treba dovesti jednom do kraja, da ne budemo država u kojoj svako može biti lopov, kriminalac, nepošten čovjek itd. Ja ne vidim razloga zašto to ne bi bio interes svih da dođemo do jedne prave provjere tim povodom. Vratiću se još na tekst rezolucije, ali kolega Ljubić, kao član Kolegija je imao jedan istup, da tako kažem blago, pomalo i prizemnog karaktera. E sad, s obzirom da je tražio moraće dobiti i precizan odgovor kada hoće da igra na takav način. Moram reći da ima političara koji su u životu pravili taktičke greške i strateške greške. Moj kolega Ljubić je nažalost u ovoj drugoj kategoriji, on je više pravio strateških grešaka i za sebe i za ovu zemlju nego taktičkih. I onog trenutka kada je rušio Aprilski paket, pa doveo zemlju u ... je doveo, i onog trenutka kada je rušio HDZ BiH, a danas ponovo vraća se toj politici, na neki način. Moglo bi se tu još nekih govoriti, ali govorićemo ako bude bilo potrebe. Dalje šta želim reći? Ovo je jedno pitanje, uopšte nije pitanje koje smo pokrenuli odjednom. Svi znamo da ima jedan dio, i ne samo u SDP-u, i van SDP-a, ljudi koji su zainteresovani da ovo pitanje dovedemo do kraja. Ovo nije, dakle prvi put pokrenuto pitanje, ali jeste, ako ima volje pokrenuto, da ga pokušamo dovesti do kraja. Ubijeđen sam da je on u iteresu svakog i poslanika i delegata u Parlametnarnoj skupštini BiH. Bilo je pitanje od kojeg dana da mi primjenjujemo to. I na kraju neki su predlagali od zadnjih četiri, zadnjih osam godina itd., ja sam namjerno naveo da to ide od međunarodnog priznanja BiH. A ne bježim, ako mislite da popravim, a možemo i ovaj tekst popravljati, da ide i prije 1992. godine. Uostalom, mnogi zaboravljaju da je ovo obaveza koja je nametnuta BiH još 2008. godine, kada je Evropska komisija zaključila da u ovoj zemlji treba nešto učiniti kako bi se oduzela imovina svih onih koji su je nelegalno i nezakonito stekli. I naravno da smo pozvali neke institucije da to urade. Ovo je izajva o imovinskom stanju za izabrane zvaničnike, kandidate, ovo svi popunjavaju. Dakle, to nije sporno. Ova rezolucija ima za cilj, ako mi to dobrovoljno želimo i hoćemo, da idemo korak dalje, da napravimo puno precizniji i detaljniji obrazac koji će prikazati sve moguće račune, pokretnu, nepokretnu imovinu, vozila itd., tako da svaki građanin ove zemlje ima detaljan prikaz ovih stvari, kako bi sve bilo potpuno transparentno u BiH. Stoga uopšte ne bježim da ovaj dokument jeste otvoren za sve kvalitativne prijedloge, za sve prijedloge koji ga mogu poboljšati. I ponavljam još jednom, mislim da postoji naš zajednički interes da dođemo do rješenja ove pozicije u kojoj se nalazimo, ne samo zadnjih mjeseci, već dugi niz godina, a to je da svako u ovoj zemlji može da vas optuži da ste nepošteni, da ste lopovi itd., bez ikakvih dokaza. Bilo bi dobro da mi napravimo korak naprijed i da pokažemo da smo spremni na još veću transparentnost nego što je to trenutno.
Zahvaljujem. Budući da me nema tko trenutno najaviti za repliku, ja ću sam sebe najaviti.
Prvi zamjenik predsjedavajućeg Božo Ljubić, replika. Izvolite. 65
Gledajte, ja niti ja mislim da sam ja prizemno se, da tako kažem, odnosio prema ovom prijedlogu, niti ja smatram da je ova replika, da tako kažem, kolege bila prizemnog karaktera. Što se tiče Travanjskog paketa samo da kažem da bih i danas postupio isto, isto mišljenje o njemu imam. Ja se zalažem za korijenitu ustavnu reformu BiH koja će podrazumjevati novu teritorijalnu organizaciju u kojoj će Hrvati imati federalnu jedinicu sa hrvatskom većinom. Točka. Dakle, i ništa se nije promijenilo u odnosu na travanj 2006., neće se promijeniti, i BiH će takva biti, ako će je biti. Što se tiče rušenja HDZ-a BiH ne bih se složio s Vama. Ja mislim da sam očajao HDZBiH jer pred osnivanje HDZ-a '90 na zadnjim izborima koji su prije toga održani HDZBiH je, kojeg sam i ja tada bio član naravno, dobio čini mi se na lokalnim izborima 70 tisuća glasova, a odmah na slijedećim izborima preko 100 tisuća, 110 tisuća, plus 60 tisuća HDZ-a '90 njegovih koalicijskih partnera. Znači, popravila se i pozicija HDZBiH, hrvatska pozicija u BiH. Ako će išta ova rezolucija danas otkriti to će otkriti tko je tko. Ja vjerujem da će za ovu rezoluciju glasati svi oni svijetla čela, a obraza čista. Prva replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović. Izvolite.
Drago mi je da je u ovoj replici kolega Božo Ljubić na jedan vrlo ilustrativan način, govoreći šta je sve radio u HDZ-u i kako je pravio novu stranku itd., obrazložio ovu tezu o samopromociji. Ne treba tu više ništa ni dodati, ni oduzeti. Ali očigledno zarad ovih ljudi koji ne znaju pravi povod ustvari ovih replika kolege Ljubića je ozbiljno neslaganje unutar Zajedničkog kolegija, koje vjerovatno jedan dio poslanika i ne zna, vezano za nastavak rada zajedničke sjednice oba doma i moje uporno insistiranje da nakon dva mjeseca glasamo, nakon obavljene rasprave o tim amandmanima.
Zahvaljujem. Evo, kao trenutno predsjedavajći, dakle ne bih dešavanjima u Zajedničkom kolegiju opterećivao ovaj Dom, tako da neću ništa se očitovati o ovom, u ovoj replici. Uvaženi zastupnik Mirsad Đugum, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Moram istaći da bi bio jako sretan da sam vidio danas zakon ili prijedlog zakona na ovu temu, sa svim regulisanim procesima, koji je to put, koji je zakonski put na osnovu čega se radi i donosi, upravo ovaj dio o porijeklu imovine i provjeri porijekla imovine svakog dužnosnika. Prvi stojim na tom dijelu da se provjeri moja svaka imovina i svaka konvertibilna marka, iza toga stojim u potpunosti i sigurno. Ali rezolucija koliko ima efekta, koliko ima razloga za donošenje rezolucije i kako sad pozivati jednostavno Tužilaštvo da radi svoj posao. Šta je svrha rezolucije, koliko se ona može realizirati, koliko se može uraditi i šta u suštini ona može donijeti novoga, kvalitetnijeg i na kraju krajeva da se odrade one stvari koje su stvarno neophodne u BiH, a sam predlagač je rekao da je ovo obaveza od 2008. godine. Već šest godina čekamo da se ova 66 obaveza uradi. Obaveza je bila i sigurno postoje zakonske regulative da se ona mogla do sada uraditi i da se može i sada prema zakonu kvalitetno uraditi, a ne na osnovu rezolucije. Ja ovdje povlačim još u trećoj tačci kaže – treba da se usmjeri u humanitarne svrhe uplatom u odgovarajući budžet. Kamo sreće da se oduzme sva imovina, sve vile i apartmane i ostalo u BiH, u inostranstvu, brodove, tržne centre, lječilišta, banje, pa da se provjere i svi zavodi, sve firme političke i javne ustanove gdje politika ima sovje prste. Gdje iz tih javnih firmi i zavoda ide u političke kase novac, na koji način se sve finansira i kako dolazi. Osim što se provjeravaju pojedinci ovdje treba provjeriti i političke stranke. Gdje odlazi novac, dobro znamo. Koji su kanali, dobro znamo. Šutimo, nijemi smo, nestane nam glasa. Koji je to fond humanitarni koji će objediniti sve vile, apartmane, brodove, lječilišta itd., gdje će se naši građani koji ne rade, a imaju vremena da se liječe, odmaraju, provode vikende i odmore itd., ko, ko će rukovoditi tim fondom? Nemojmo da mijenjamo teze. Savez za bolju budućnost BiH je uputio u parlamentarnu proceduru na nivou Federacije, prije tri godine, Zakon o oduzimanju nelegalno stečene imovine, koji nije vidio svjetlo dana. A onda forsiramo neke zakone gdje će neke agencije, koje će biti pod nadležnosti Vlade Federacije, raspolagati sa tom imovinom oduzetom. Hajmo jednom riješiti neko stanje u ovom dijelu na zakonski način, potpuni zakonski način i provjeriti svakoga, gdje god postoji indicija da postoji nelegalno stečena imovina nastala na bilo koji način, izvolite, imate prijave, imamo sudove. Ne bježim i od ovakvog pristupa ali kroz zakonski dio. Rezolucije ne obavezuju nikoga, rezolucije neće donijeti ništa novo, ali apsolutno podržavam da se na ovome uradi ili dopuni ovaj dio i kroz zakonski dio da se riješi ovo stanje koje nam je obaveza već šest godina. Apsolutno nemamo razloga u SBB-u da na ovaj i te zakone koje treba predložiti u potpunosti ćemo ih podržati i stajat ćemo iza toga. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ako mi dozvolite da ja radim diskusiju, ja sam greškom se isključio, mislim da sam bio na spisku poslije kolege Đuguma, pa sam se javio kroz ovu, kroz ovu. Ono što sam ja htio reći povodom ove rezolucije to su uglavnom rekle kolege. Evo, ja ću otići jedan korak dalje, mislim da donošenje ove rezolucije, ja ću je podržati, ja kažem, ja ću je podržati, ako se bude o njoj glasovalo ja ću podržati ovu rezoluciju, ali ću naglasiti da ova rezolucija nema ama baš nikakvih učinaka na društveni život ovih ljudi. Pa, ja predlagača rezolucije, temeljem ove rezolucije koju ćemo donijeti, a koji je predložio, ja njega budem, odmah ga zovem da ja budem prvi eksperimentalni, evo neka meni oduzme imovinu. Ja ću mu reći gdje ja imam njivu nelegalno stečenu, koja vrijedi 20.000 maraka, i gdje ćemo uplatiti pare? Odmah sutra idete sa mnom pod ruku, dovedem vas tamo, posjedovni list i ne mogu nikako dokazati kako sam to stekao. Znate kako sam to stekao? Do svoje njive sam malo ono ... pomjerio tamo vamo, je li, i uglavnom sam to zajedno tamo u posjedovnom listu sam to regulirao i ima i to vrijedi sada jedno 30, 40 tisuća maraka. Idemo odmah sutra vi i ja, ja ću priznati sve ovo što ste vi rekli, ali sve temeljem ove rezolucije i da vidimo kako će mi to oduzeti i gdje ćemo uplatiti? Evo to me zanima. 67 Znači, uvijek kada nešto donosimo, vi ste doktor društvenih znanosti, koje ja puno manje priznajem od doktora praktičnih znanosti, pa medicinskih, stomatoloških itd., je li. E ovo je praktično, znači oduzmite mi lokaciju u Posušju koju sam ja stekao na ovaj nelegalan način, oduzmite mi je, evo temeljem ove rezolucije. Evo dalje, recimo što kažete ovdje, da popunimo ove kartone, uz punu materijalnu, sudsku, moralnu i ostalo. Ja sm bio kandidat za člana Predsjedništva 2006. godine, u jednoj emisiji smo zajedno gostovali gospodin Božo Ljubić, Mladen Lijanović i ja, nije bio Ivo Miro Jović, bio je, Željko Komšić je bio. I jedno od pitanja bilo je naš imovinski status, naša zarada, koliko imamo. Mladen je rekao tada da ima 4.600 maraka primanja. Ja ga pitam, mjesečno? Ne, ne godišnje, godišnje, ... Meni ga žao, je li, meni ga žao ... Božo govori ne znam, imam stan u Sarajevu, imam, ne znam, obiteljsku kuću u ..., tamo vamo, žena, nešto kretiti, Željko Komšić isto u kreditu, nema ništa u punice stanuje. A ja kažem, imam stan u Mostaru vrijedan toliko, imam stan u Makarskoj vrijedan toliko. Imam lokaciju u Posušju vrijedna toliko, imam pasata, mercedesa vrijedan toliko. Imam na Hipo banci 58.000 eura. Imam u kući 30.000 maraka. Potrošio sam za kampanju tada je li. Ispada, mislim ja sam stvarno najbogatiji. I meni žao, ja kažem, ovaj narod ako ima išta u glavi, izabraće mene za predsjednika. Doduše, tada nije bio Ivo Miro Jović, možda bi izabrali, a ne nisu izabrali njega, jesu možda hrvatski glasovi tada 2006., 2004. su bošnjački i srpski, kada je bio indirektan izbor je li, da podsjetim. Evo ja kažem, i tu opet nismo bili realni kada smo prijavljivali te naše neke imovinske kartice i niko zbog toga nije odgovarao. Evo predsjedavajući, odnosno sad u ovom momentu dopredsjedavajući, evo ja Vas pozivam da ovu rezoluciju praktično primijenimo i onda da, onda će se ovim, moram vam reći sigurno kad su u pitanju tužitelji, da njega tamo dovedemo onog županijskog tužitelja, policajce, evo da sprovedemo ovu rezoluciju, ja sam spreman na sebi isprobati ovaj ...
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. S obzirom da se ova rasprava između kolege Ljubića i kolege Bećirovića vrlo brzo uozbiljila, prešla je sa fudbala na malo ozbiljnije stvari, pa samo kratak osvrt. Sa ove vremenske distance, pa ja bih se ipak i zahvalio gospodinu Ljubiću na stavovima oko Aprilskog ili ako hoćete čak Travanjskog paketa. Tako da što se tiče stava oko Aprilskog paketa, vjerovatno s ove distance to izgleda malo drugačije, nego što je meni to tada izgledalo, ali o tom potom. Ja sam se vjerovatno, ako sam dobro razumio, prvi javio od pravnika, iako sam čekao da uvaženi kolega Džaferović se javi i da kaže šta njegovo iskusno pravničko uho i oko kaže za ovu stvar. I dugo sam čekao, vidim, sve mi je jasno, da je došlo s druge strane mislim da bi bio prvi i da bi to bilo 11 minuta žestokog napada na nešto ovakvo, ali vjerovatno imate svoje razloge što, imate svoje razloge i svoje pravo da o ovom ćutite. Mislim, ali i zato predpostavljam ima profesor Kunić koji, čak sam i mislio, koji će to vjerovatno na svoj način. Ja sam imao isto tako prijedloge kolegi Denisu da ovo povuče i eventualno spasi stvar, pretvori u klasičnu rezoluciju. Ona samo može biti poziv, možda bi bio i isprazan, ali bi bar imao nekog smisla, organima da rade svoj posao u skladu sa zakonom. Jedino tako, a sve drugo, oni govornici koji su govorili da se isključivo o zakonu može razgovrati, o novom zakonu, ispravkama postojećih. Kolega Jurišić je to malo govorio slikovito i to je tačno, ljude koje smo, odnosno koje ste ovdje 68 nabrojali, kako mislite da postupaju na osnovu rezolucije, evo ovdje ima bivših tužilaca, bivših sudija u Parlamentu, da li bi ikada prihvatili da bilo šta rade, ovo je vrlo ozbiljna stvar, da bilo šta rade na osnovu rezolucije ovako ozbiljno. Je li tako kolega Džaferoviću, Vama kao bivšem sudiji kada bi neko došao sa ovim Vi bi ga istjerali iz sudnice. Vas su interesovali zakoni, zakoni i samo zakoni. Nikakve rezolucije i nikakve druge odluke, akti što nije, jer ovo je vrlo ozbiljna stvar, ovo je u domenu krivičnog prava, krivične odgovornosti, što je vrlo osjetljivo. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa slažem se, ali ono što je zanimljivo dok je bilo države koje više nema, dok je bilo države, tačno, vama su dovodili na osnovu zakona a vi ste danas spremni da kada nema države da sudite na osnovu rezolucije. E sada ste najbolje pokazali pravo stanje gdje idemo i dokle smo stigli. Tačno, ovdje je promocija da se u BiH presuđuje na osnovu rezolucija. To nije dobro. Nažalost, SDP-u, pa i još nekim političkim partijama se sada kao bumerang vraća ono što smo mi govorili dugo godina u ovom Parlamentu. SDP i još neke političke partije su čuvali kao mezimče pravosuđe BiH, jer je nekim centrima moći ono trebalo za kreiranje političkih procesa u BiH. I sada se vratio kao bumerang u Tuzlu, u Zenicu, u Bihać. Ja imam pravo na svoj stav, nikakve kantonalne vlade nisu krive za pljačkaške privatizacije, već isključivo, isključivo i isključivo tužilaštvo, sudovi i policija, niko drugi, niko drugi. Mi i danas imamo poziv da oduzimamo imovinu, ali nemamo poziv da ne dozvolimo pljačku. Znači puštamo tamo centre gdje se odvija pljačka, čeprkamo po posljedicama, ali nemojte dirati u žarište gdje se stiče imovina. U to ne dirajte. Kad god smo mi ovdje kritikovali sudove i tužilaštvo da ne rade ljudi svoj posao, da ćemo imati problem upravo na onome što je Denis govorio, sada smo došli u situaciju da su svi lopovi. Ali ne zato što Denis nije radio svoj posao, nego što nisu radili sudije i tužioci. Oi su ovlašteni u ovoj zemlji da kažu ko su lopovi. Za rodne listove su zaduženi organi lokalne samouprave, za biračke spiskove su zaduženi CIK, opštine i ne znam ni ja ko ostalo. Za to ne možemo kriviti sudije i tužioce, ali za priču o lopovluku, o oduzimanju imovine, presudama, pa ne možemo za to nekoga drugoga kriviti. Ovdje nije dozvoljena iscrpna rasprva nikada. Mi smo uvijek bili spriječeni kada smo pokušali ukazati na to, reformisati to pitanje, otvoriti ga, spriječiti sraman uticaj stranaca, da ne upotrijebim težu i grublju riječ, na pravosuđe u BiH. Oni su polomili pravosuđe u BiH, od nekadašnjih vrsnih sudija i pravnika i tužilaca na ovim prostorima oni su sada pretvorili poslušne činovnike nedefinisanih međunarodnih centara moći koji reketiraju ljude u BiH. Zna se odakle naredbe dolaze i ko se za 300, za 500 hiljada maraka, za milion, oslobađa od odgovornosti. Je li vi mislite da su oni svi oslobođeni zato što nisu krivi? Nije tačno. Pogledatje imovinu ljudi i tužilaca i onih koji su otišli iz BiH, gdje su sada i šta su sve stekli. I kada budu pisali kako je to, ali neka to služi na čast onima koji misle da je ovo država i da će biti država. Da smo imali snage da to otvorimo ovdje, da ova zemlja kao i sve druge zemlje stavi to pod svoju nadležnost i da ovdje u ovom najvišem organu pita na demokratski način sudije i tužioce, preko njihovih izabranih predstavnika, o čemu se radi, danas bi imali napredak. I zato sada bježimo od toga i pokušavamo na jedan način zaista neprimjeren, ja neću da upotrijebim težu riječ, ove stvari se ne mogu rješavati rezolucijom, ona može biti politički akt, ona može i poziv, one se samo, samo i isključivo zakonom, a to je pitanje osjetljivo u BiH. Kada se od rješavalo u pravosuđu BiH tada su Srbi uvijek bili donji. Mi ne vjerujemo u to, u bilo kakvu novu priču ne vjerujemo, jer nas je stara opekla i sada smo tu gdje smo. 69 Po gradovima BiH ganjaju kantonalne ministre koji su jučer izabrani, ne branim ja njih i na njih je povika, dok one koji su uradili sve ovo što su uradili, već se pokušava polako zaboraviti. One koji drže u ladicama predmete ne smije čak ni, vrlo zanimljivo, ne smije čak niko ni da prozove. I onaj jedan, gledam, momak na televiziji kaže – kada smo mi poveli masu prema sudu odjednom je neko naredio – ne tamo. To sam zapamtio, na televizijskoj emisiji, znači onaj koji je upravljao je rekao, pali ovo, pali ovo, ali ne ovo, ne diraj ovo. Ima neko ko je rekao da, a kada je u pitanju ova oblast, nažalost potpuni krah, to je stub svake zemlje i nema te zemlje na svijetu koja može opstati kada taj stub doživi brodolom, katastrofu kakvu je doživjelo pravosuđe u BiH pod zna se čijim uticajem, pod zna se čijom šapom i danas. I ovo su samo pokušaji da se skrene pažnja sa iskrene, istinske priče koju ovaj Parlament nema snage, niti će je ikada imati. Ja ne vjerujem u to da će ikada otvoriti na pravi način da pita zašto se to sve nama dešava. Mogli bi o tome satima govoriti, biće još tačaka dnevnog reda. I onda umjesto da pitamo te ljude, po stoti put ću reći u ovom Parlamentu, jedini primjer, zaboravio sam ime onog tužioca koji je pokazao kako bi trebalo. Jedan za ovih 10 godina. Čovjek je iz kreveta naredio hapšenje, iskoristio svoje zakonsko pravo, za 10-ak minuta strpao kriminalca u zatvor i svi to pozdravili, i sve u skladu sa zakonom, i sve čisto. A u svim drugim slučajevima imate stotine, jučer slušam predmet je na 855 strana je dokaza, činjenica, ali niko još nije uhapšen, niko nije zatvoren i traje 10 godina. Oni se hvale kako su podnijeli nekakav izvještaj. A sve prosječnom policajcu sve jasno kako su ljudi napravili krivično djelo, čisto kao dan. Ali neko je naredio dodaj još stranica, piši, ne znam ni ja, ne diraj, taj je zaštićen i nalazi se. Ja u masi ovih ovakvih, neću reći nekakvu tešku riječ, ali zato kažem kolega Bećirović je istoričar i mislim da će, ima ovdje pozvanijih ljudi od mene, koji će govoriti da li se rezolucijom mogu rješavati ove stvari. Ja samo mogu po ko zna koji, u svoje ime pozvati nadležne organe, a ne nadležne organe da ja pozivam da tamo rade nešto što, ili nije u skladu sa zakonom ili će mi reći da ih ja ne trebam na to podsjećati, da svakoga od nas po ko zna koji put stave na bilo kakvu provjeru i da provjeravaju. Moja je samo molba da djecu poštede pri tom provjeravanju, koliko god treba i šta treba i na koji način i da niko nikoga ne treba da štiti. Danas je bilo govora o jednom zakonu u RS-u. Ja mislim da taj zakon treba biti i što prije donesen, i tu ću stati, i na drugim nivoima koji su ovlašteni da ih donesu. A onog momenta kada se bude smjela, od patrona i centara moći kada se bude smjela otvoriti rasprava u svim parlamentima, neka se, mijenjale su se vlasti, neka se niko ne zanosi idejom da će promjenom vlasti u BiH doći do promjena u ovoj oblasti. Neće. Daj bože, kako kažu, kćeri da te aga uzme, ali neće. Zato što je ovo nenormalna država. Zato što je samo u drugim državama promjenom političke volje moglo se mijenjati, jer su te države suverene. Jer te države postavljaju tužioce i te države kontrolišu na demokratski način taj stub vlasti. Samo BiH ništa ne kontroliše i neće kontrolisati. Nebitno koje će političke partije, evo izmijenjalo se ovdje, sve se političke partije izmijenale, tu se ništa nije promijenilo. Mi nemamo odgovore na sva ova pitanja, jer je i strukturalni dijalog neviđeno šuplja priča.
Vrijeme.
Neviđeno šuplja priča koja je doživjela svoj krah i ja ne vjerujem apsolutno. Zato, završavam, predlažem kolegi Bećiroviću da, ako može brzinski, da ovo prepravi u pravu rezoluciju, evo i ona bi bila ovako malo hajde, ali evo da spasimo stvar, u nekakav poziv nadležnim organima da rade svoj posao. A rezolucijom oduzimati imovinu, rezolucijom pozivati ili očekivati da će rezolucijom biti urađeno ono što nije urađeno na osnovu deset drugih zakona, ja tvrdim u ovom 70 momentu organi gonjenja i pravosuđa u BiH, u ovom momentu, imaju sve instrumente da rade svoj posao. Nisu ih u 70% kapaciteta iskoristi. Trenutno im ne treba nikakav zakonski projekat, a ne kažem da u budućnosti neće trebati, kada se iscrpe postojeći, trenutno im ništa ne treba. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Samo polako kolege, tek smo na pola dnevnog reda u drugoj nastavljenoj sjednici. Ne žurimo nigdje. Replika, uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Vidite ja nemam namjeru zapravo replicirati uvaženom kolegi Kalabiću, ali imam potrebu povodom njegove diskusije samo da kažem nekoliko rečenica za ova dva minuta koliko, tri, imam pravo, dva minuta, na repliku. Dakle, mi ćemo se ovim pitanjem, dakle imovine, legalno i nelegano stečene imovine u BiH morati početi baviti. Dakle, tu nikakve dileme nema. Evropski standardi, to je od nas traženo kada smo mijenjali Krivični zakon, pa to nije prošlo ovdje u Parlamentu, da će se morati ispitati porijeklo imovine i da će se ići prema sistemu u kojem će biti moguće oduzimati imovinu za koju postoji sumnja da je stečena na nelegalan način i da će teret dokazivanja biti na onome ko je sticao imovinu. Dakle, teret će biti dokazivanja na onome ko je sticao imovinu i on će trebati dokazati da je imovinu stekao zakonito. Dakle, savremeni svijet u borbi protiv korupcije primjenjuje ovu metodu i to je od BiH traženo. To kod nas ovdje nije prošlo u Parlamentarnoj skupštini, braneći se starim tradicionalnim načelom da onaj ko tuži treba da dokaže da je imovina stečena nezakonito. I to je jedno pitanje kojim ćemo se mi sasvim sigurno morati baviti u BiH. I ja mislim da je dobro da mi krenemo od sebe, dakle od sebe da krenemo, da kažemo šta imamo, kako smo stekli tu imovinu i ne vidim tu ništa loše. Ja vidim tu samo prednost. Postoji puno manipulacija, puno špekulacija i ja mislim da je to dobro. Ja u tom kontekstu i na taj način razumjevam ovaj poziv ili ovu rezoluciju koju je kolega Bećirović predložio. I naravno, ako je ovo samo prvi korak ja to pozdravljam. Mi trebamo svakako doći do zakona kojim ćemo ovo urediti. Ako postoji raspoloženje ovdje u Parlamentu da to bude zakon, hajmo odmah nakon ove rezolucije, zato sam je i podržao na Ustavnopravnoj komisiji, hajmo odmah, dakle da pišemo, i ja mislim da treba da napišemo zakon i da zakonski ovu problematiku u BiH uredimo. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Evo, u prvom dijelu replike, gospodine Džaferoviću, da se složim sa Vama da ćemo mi morati se, mi ili neko drugi, morati se baviti sa ovim pitanjem. Moraćemo se baviti, jer ako se ne budemo bavili nestaćemo. A čak nisam siguran da prije nećemo nestati, nego što ćemo se početi baviti. Ja prije mislim da su veće šanse da nestanemo, nego što ćemo imati političku volju da se s ovim bavimo. Ali hajmo ostaviti. Ali ja Vas pitam što se ne bavimo, šta je razlog, navedite mi 71 razloge što se trenutno ne bavimo time? Šta čekamo, u čemu je problem? Jesu li to male plate sudija i tužilaca? Jesu li nedovoljni uslovi, šta im fali još? U čemu je problem? Ne dolaze u ovaj Parlament, ne podnose nikom izvještaje. Evo silom prilika smo ih oslobodili i tih obaveza. U čemu je problem? Vidimo da se sirotinja ekspresno rješava, hapsi, zatvara, naplaćuje, izvršava, oduzima imovina. Pogledajte kako banke ekspresno otimaju imovinu od građana BiH, ekspresno, u roku nekoliko dana, jer je bankarski lobi se izborio da sprovodi neviđenu silu uz pomoć pravosuđa, možda, vjerovatno i na zakonu zasnovano. Ali kako su se to oni izborili, a na drugim oblastima ne može, ja na to pitanje tražim. I uporno se traži da se čaprka po posljedicama, a neće da se, maloprije vam je gospodin Jurišić govorio kako ćete oduzeti zemlju. Ali on je nekako tu njivu i sačuvao, pa ćete je barem moći vidjeti. Je li vi mislite da svi oni koji su opljačkali imovinu da ju čuvaju kao gospodin Jurišić svoju njivu. Je li mislite da ta imovina čeka negdje, kada će ... biti politička volja pa da se ona onako uređen, složena, fino evo vrati državi? Malo sutra, malo sutra. Potpuna je demagogija pozivanje na buduće vrijeme, ... čekanje po zahtjevima Evrope. Što moramo mi, ..., pa ovja prostoje je imao osjećaj, ovaj prostor je imao osjećaj za pravdu, imao osjećaj za socijalnu pravdu deset puta više nego ta nesretna Evropa, da ne upotrijebim težu riječ, koja nije znala šta je pravda, koja je nastala na nekim drugim principima, kapitala i imovine. Ovdje se znalo šta je pravda. Gdje smo izgubili taj osjećaj? I sada odjednom čekamo da nam neko iz Brisela, znate, rekli su da moramo imati mi malo oko pravde sad, pa trebali bi nešto poraditi. To je demagogija, to je demagogija. Ja mislim da mi trebamo ozbiljno pozabaviti se, imamo kapacitete, imamo ljude, imamo resurse. Ali je druga činjenica što je došlo do političke zlupotrebe pravosuđa, i ja ne vjerujem ni u tom dijelu da neće biti, jer je pravosuđe upotrebljavano za vrlo prljave ciljeve, što je vrlo opasno, jer kada se ono upotrijebi za te stvari onda dolazimo do zida. Zhvaljujem se.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Ma, gospodine Kalabiću, nećemo mi nestati. Riješićemo mi, dakl, i ovo pitanje, samo nam je potrebna saglasnost svih u BiH kada pitanje dođe na dnevni red. A ovo pitanje je nekoliko puta bilo na dnevnom redu, između ostalog i ovog Parlamenta. I onda nije bilo saglasnosti, između ostalog ni Vi niste dali saglasnost da ga recimo uredimo na pravinačin. Ja se sjećam ... kada smo govorili o bezbiznom režimu, kada je mijenjan Krivični zakon, kada je drugačije postavljano pitanje oduzimanje imovinske koristi i kada je bilo na način, na koji sam govorio u prethodnoj replici, postavljeno pitanje tereta dokazivanja, da nije bilo saglasnosti. Ovdje se, dakle, svakako da organi treba da rade svoj posao, tužilaštva, sudovi. Oni to rade povodom konkretnih krivičnih postupaka, i treba da rade, i policije da otkrivaju i, dakle, puna podrška što se mene tiče, ali ovdje je riječ o nečem drugom. Dakle, ovdje je riječ o nama, mi treba da krenemo od sebe, da to javnosti prezentiramo i ja mislim da će onda borba biti efikasnija u BiH, borba protiv korupcije. Dakle, to je zapravo suština i smisao. I ja tako gledam ovu rezoluciju. I ja mogu da govorim da rezolucija nije dovoljna, da, ako postoji prava namjera, trebalo je predložiti zakon, ali evo, ja sam to vidio kao neki prvi korak, i ja to tako tumačim, i smatram da ovdje treba donijeti zakon. I odlično, ako postoji saglasnost hajte ljudi da donesemo zakon odmah. Toliko, hvala. 72
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Ma evo vidim i završavamo ista meta, isto odstojanje. Nijednog momenta mi gospodin Džaferović nije rekao šta na bilo kom dijelu BiH sprečava trenutno organe pravosuđa i policije da rade svoj posao kada je u pitanju oduzimanje imovine? Ništa, tako je. Ne govorite istinu, ne treba im ništa više, ne rade iz nekih drugih razloga, a ne iz razloga što fali. Ovo što vi tražite jeste zahtjev da sarajevska čaršija sudi cijeloj BiH. E, to ne možete dobiti. E, to je problem. Ćutite zašto ovi sada ne rade, opravdavate ih na razne načine, gomila se kriminal u BiH, gomila se ova priča o kojoj je Denis govorio da smo svi lopovi jer ljudi ne rade svoj posao, i umjesto da tu tražimo od tih ljudi korektan, nije njima lako da se razumijemo, to je težak posao, umjesto da u dijalogu sa njima pitamo zašto ne radimo, mi i njih i sebe ubjeđujemo da je rješenje u novim zakonima. Nije, nije. Banja Luka treba da oduzima imovinu u Banja Luci, Mostar u Mostaru, Sarajevo u Sarajevu. Nije rješenje da kažete – ne, nećete vi, mi ćemo sve iz Sarajeva. Hajmo prvo da urade ovo što sada mogu, pa ćemo vidjeti ako treba i o drugim rešenjima da razgovaramo. Nema, niko mi nijedan argument nije naveo šta sprečava državne organe u ovom momentu da rade sve ovo što se napominje u ovoj rezoluciji. Nema nijednog argumenta, a ima i hiljadu dokaza zašto ne rade. O tome cijelo vriejme govorimo i mislim da, po stoti put, da treba i da se prestanemo ubjeđivati, jer tu je neko šumom, neko drumom.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Predstavničkog doma Milorad Živković, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Strašno sam razočaran raspravom koju danas vodimo povodom ove Rezolucije zato što u kontinuitetu znam da smo ovakve ili slične rasprave ovdje u Parlamentu već vodili pa najmanje pet puta. I svi smo saglasni da je u procesu privatizacije nakon Dejtona pa ovamo desili se zločini koji se nalaze u zakonu i mogu da se tretiraju. Razloge oko toga zašto to nije išlo, zbog sudija, tužioca, sistema, možemo da ovdje razglabamo još sljedećih pet sjednica. Ja sam razočaran zato što ako smo svi saglasni da su se desile nepravilnosti, da uradimo ono što očekuje Evropa od nas, a svi se zalažemo za evropski put i pričamo kako će ti ljudi napraviti nama smjernice gdje trebamo da idemo, ono što je uradila Hrvatska, pa na prijedlog predsjednika Josipovića u Ustav stavila da zločini u privatizaciji ne zastarijevaju. Pa naći se neka druga skupštinska većina koja će reći – treba taj zakon, na bilo kojem nivou, ali će se znati da ti zločini nikad neće zastariti i da će ih bilo kad ko tretirati i oni koji su nelegalno uzeli državne pare od građana i naroda to rješiti. Pa zašto ne možemo oko toga da nađemo, pa da kažemo ovaj parlamentarni saziv je uspio to da dogovori, a niko nema protiv toga ništa. Zašto to ne možemo da uradimo pitanje je za vas kolege koje ja ovdje postavljam. Da li će biti rezolucija ili će biti zakon, pa dajte nekim drugima koji mogu da se dogovore neka to urade, dajte mi da uradimo ovo što će reći i poruku poslati svakom kriminalcu koji je privatizaciju napravio u ovoj državi da se neće izvući nekažnjen. To Srbija radi, evo njihovi zahtjevi su oko privatizacije svih, je li to i oni rade, pa mislite da to neće doći kod nas. Pa ako će već doći kod nas daj da idemo korak naprijed, 73 daj da mi napravimo izmjene i dopune Ustava. Zašto to nije bila tema kojom bi se bavila Ustavopravna komisija, napravila, pripremila Ustav u ovlaštenjima po četiri ili u opštim odredbama član 9. o kojem smo govorili, da se stavi da zločini koji su izašli, proistekli iz privatizacije neće zastarjevati od, jel to nismo mogli da uradimo. Dajte da se izdignemo od rasprava beskorisnih koji samo zamaraju, ... nas do pet sati da ovdje radimo, dajte da uradimo nešto konkretno ako mislimo to uraditi, ako ne mislimo nemojte da otvaramo problem. Hvala. Uvaženi kolega Lazar Prodanović, replika. Izvolite.
Ma, gospodine predsjedavajući, ova rasprava koja se vodi uz puno uvažavanje uvaženog kolege Džaferovića koji bez ikakve sumnje ima jasan stav o tome da je sve slučajeve korupcije potrebno procesuirati, ali reću jednu stvar koja je zabrinjavajuća u BiH. Šta se to desilo da u ovoj državi na stotine miliona maraka utajenih poreza Uprava za indirektno oporezivanje tek poslije 10 godina objavi? Šta uopšte radi Tužilaštvo ove zemlje i šta je uopšte značilo čekati objavu ovog spiska da se nije reagovalo u skladu sa Zakonom o Upravi za indirektno oporezivanje? Šta, reću vam jednu zapanjujuću, pazite a svi govorimo o institucijama, RS je nedavno oduzela nezakonito stečenu imovinu u ovom slučaju Ćopić koji se odnosio oko bjeljinske šećerane, što mislim da je dobra poruka, ali jedan primjer, jedan primjer ovdje u ovoj zemlji ništa ne znači ili nekoliko primjera. Šta uopšte znači zabrinjavajuće izjave koje sam nezvanično nedavno čuo, da su pitali jednog sudiju Suda BiH – kako je? Kaže – odlično ništa ne radim. Šta rade pravosudne institucije ove zemlje sa obračunom i kriminalom? I šta uopšte znači trivijalna rezolucija kao neobvezujući akt, ja nemam nikakve rezerve kad je u pitanju i moja lična imovina u bilo ko, ili bilo koga mog vezano za, povezano ... i najbližih srodnika da se objavi, ali šta znači ako mi iz ključnih pravosudnih institucija uspostavljenih u ovoj zemlji, nije bitno na način na kakav jeste, nemamo ni jednu vijest o procesuiranju i oduzimanju imovine od kriminalaca koji prijete da rukovode ovom zemljom u ime i zakonodavnih i izvršnih institucija vlasti. Šta znači tolerisati 10 godina nekoga i da se tolika imovina, ovaj, nezakonito otuđi i da se opljačkaju građani ove zemlje? To, poruka o samo 10 slučajeva od onih 100 koji su objavljeni samo je o Kikerević je nešto izjavljeno, a od tih 100 sada ne postoji ni jedan ili pet koji postoje, sva je ta imovina prenesena na nekog drugog, bila bi značajnija od hiljadu rezolucija koje bilo koji parlament usvoji. Čak mnogo, parlament sa mnogo većim dignitetom, nažalost, nego što smo mi. Toliko, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Petar Kunić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Samo da kažem par riječi, jer veći dio mog prosuđivanja po ovom pitanju rekao je kolega Drago Kalabić. Pazite, čini mi se da se u BiH dešava jedna tendencija revolucionarnih akcija. Prvo sam Zakon nosi naziv o ispitivanju porijekla imovine, to je socijalistički ..., komunistički, nezakonito stečena imovina ili imovine stečene vršenjem krivičnih djela, dakle to savremena terminologija prihvata, komunistička terminologija imala je porijeklo imovine, sjećate se, barem oni koji su stari. Prema tome to je jedan nakaradan naziv koji nije primjeren sadašnjem vremenu. 74 Ne znam ko je rekao, rezolucija pravno ne obavezuje, to je politički akt, izražavanje neke političke volje, ali i ovo je jedan nakaradan način izražavanja političke volje. Znate kako se politička volja izražava? Prvo treba stimulisati od strane barem parlamenta, odnosno političkih elita, treba da se stimuliše jedno ozbiljno zakonodavstvo, racionalno zakonodavstvo, racionalno, a ne da bude u službi nekog, posebno kad se radi o pravosuđu. Mi smo ovdje niz puta poticali to pitanje da se raspravlja o pravosuđu koje, pazite ja sam to već jednom rekao, mora doći na dnevni red ovog Parlamenta i ozbiljno se mora shvatiti to pitanje. To pitanje može postati u dogledno vrijeme vrlo nezgodan kamen spoticanja za BiH, to najozbiljnije govorim. Bavim se malo s tim u posljednje vrijeme i dolazim do nekih podataka koji veoma, veoma loše govore o ovom pravosuđu BiH. Ja moram reći da se loše govori i o entitetskim pravosuđima, i tamo je gotovo slična situacija. Ali naravno da je međunarodni faktor tu dosta kumovao, stvorio je nedodirljive ljude. Ovdje se na bukvalan način poima nezavisnost sudstva. Sudstvo je najmanje nezavisno gospodo, ono je zavisno od zakona i Ustava i ovaj Parlament, odnosno parlamenti drugih institucija na prostoru BiH donose zakone i ustave i oni ograničavaju rad sudova. Ali nikada nisam vidio raspoloženje u ovom Parlamentu ... parlamentu entiteta da ima razmišljanja u tom pravcu, a kamo li nešto da se, da se desi progresivnije. Ovaj akt mi miriše malo i na revolucionarni akti, znate, on miriše na revolucionarni akti koji je takođe prevaziđen isto kao što smo imali revolucionarni akt o retroaktivnoj primjeni Krivičnog zakona. To je u revolucionarno vrijeme primjenjivano, za vreme prethodne Jugoslavije u postratnom periodu. Izričito ćete naći u teoriji prava da se krivično pravo ne može retroaktivno primjenjivati, jer ugrožava prava i slobode ljudi, a mi smo imali ovdje na ovim prostorima retroaktivnu primjenu zakona. I to molim vas u ovom Parlamentu i ranije i u ovom mandatu je upozoravano na to, no međutim, dakle putem, kako da kažem, jedne pravne prinude, lažne teorije stvarao se ambijent da se taj zakon može retroaktivno primjenjivati, dok nije reagovao Sud u Strazburu. Dakle, mi bi imali tu situaciju, nemojte misliti da ja štitim zločince iz rata, evo ja ih najmanje štitim i neko ko je udario nekog čovjeka namjerno treba da odgovara i to kako, a kamo li ne za ubistva itd. Prema tome to od mene daleko neka ide. Ali one stvari koje smo primjenjivali u BiH su katastrofalne, katastrofalne za savremni svijet, to je, to sudije koje su bile stranci ovdje to su debele neznalice koji su mogli tako nešto da ..., debele neznalice, a ... imate ih na sve strane. Hvala.
Zahvaljujem. Na kraju predlagač rezolucije, uvaženi kolega, drugi zamjenik predsjedavajućeg, Denis Bećirović. Izvolite.
Evo, nekoliko riječi na kraju ove rasprave. Prvo moram reći da sam iznenađen s činjenicom da smo dosta vremena potrošili u jednom dijelu govoreći jedni drugima šta je zakon, šta je rezolucija. Ovdje je dosta iskusnih poslanika koji jako dobro znaju kakvu težinu ima zakon, kakvu rezolucija, kakvu deklaracija, šta su zaključci, šta su preporuke itd. U ovom Prijedlogu rezolucije nema nikakvih revolucionarnih tendencija. Da je to tako o tome govori i sadržaj Rezolucije i upravo u preambuli teksta Rezolucije kao prva stvar je navedena da se sve mora temeljiti na Ustavu BiH, punom poštivanju ljudskih prava i sloboda i međunarodnim dokumentima koji govore o ljudskim pravima. Šta više ova Rezolucija afirmira prije svega 75 principe transparenstnosti, zakonitosti i punog poštivanja ljudskih prava. Ova Rezolucija nije predložena prije mjesec ili dva, ona je upućena u proceduru još u decembru 2013. godine. Kompletna ova rasprava koja je vođena povodom ove tačke dnevnog reda pokazala je da je dobro da je otvorena ova tema. Ja na ovu raspravu povodom ove tačke dnevnog reda gledam kao na naš jedan prvi korak ili kao jedan iskaz spremnosti i naše političke volje da razgovaramo o ovom pitanju i da pronalazimo najbolja rješenja kako da to dovedemo do kraja. U cjelini kada kao predlagač ove Rezolucije sagledam ovu raspravu, moram reći da je ona korisna rasprava jer se čulo dosta i korisnih ideja, sugestija, dobronamjernih prijedloga o kojima treba razmisliti i nakon ove sjednice. Jedan od tih je da možda ovu tematiku treba urediti i posebnim zakonom. Ja uopšte ne bježim od toga, ali prije nego što dođemo do zakona dobro je da smo imali jednu ovakvu raspravu. Sasvim sigurno Rezolucija niti može, niti je bila moja namjera da zamijeni krivično pravo, niti Krivični zakon BiH. Tu su stvari potpuno jasne i ova Rezolucija ima samo onu svrhu kakvo je i predvidio naš Poslovnik Predstavničkog doma, a to je da jasno iskažemo svoj stav, svoje opredjeljenje i da damo određene smjernice institucijama BiH. Ova rasprava pokazuje da, ako je tačno što su svi govorili danas u raspravi, da ovdje postoji konsenzus o tome da mi zatražimo od Vijeća ministara da nam predloži i poseban zakon na ovu temu. Hoćemo li, evo da zajednički dogovorimo da četvrta tačka ove Rezolucije bude da Predstavnički dom traži od Vijeća ministara da u najkraćem roku dostavi takav zakon. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Evo dakle, i od toga ne bježim, pa do ovih nekih drugih stvari o kojima je govorio i kolega Živković, o tome da neke stvari ugradimo u Ustav, mislim da bi trabali iskoristiti ovu raspravu na jedan kvalitetan način i pokušati da nakon, nadam se, ipak usvajanja ove Rezolucije, kao prvog koraka u ovom pravcu, preduzmemo još konkretnije aktivnosti na tom planu. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 13. tačku, Ad. 13. Predlog poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH – predlagač: Privremena zajednička komisija oba doma Parlamentarne skupštine BiH za izradu predloga izmjena i dopuna Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH (prvo čitanje) Predlog poslovnika Predstavničkog doma u proceduru je dostavljen 29.01.2014. godine Poslanica Ismeta Dervoz koja je član i Privremene zajedničke komisije dostvila je izdvojeno mišljenje koje se tiče odredaba vezano za ... ravnopravnosti polova. 20.02.2014. godine Privremena zajednička komisija je dostavila ispravljen Predlog poslovnika u kome su ispravljene 76 tehničke greške koje se tiču prenumeracije članova. Nadležna Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu i principima Predloga poslovnika dostavila je 27.02.2014. godine. Otvaram raspravu. Mogu li ja.
Riječ ima predsjedavajući Predstavničkog doma Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. Čestitam Komisiji koja je napravila izuzetan napor i mislim da u kontinuitetu još od zadnjih izmjena ovdje Poslovnika je rađeno i u oba doma i u komisijama na izmjenama i dopunama Poslovnika i da je praktično ovo jedan usaglašeni dio teksta koji je danas ovdje pred nama. Međutim, veoma kratko i veoma koncizno, ovi amandmani koje sam predložio će biti upućeni u drugom čitanju, tiču se: da se o samoj izjavi, s obzirom da se zove izjava, ne kaže obavezujem nego da kaže izjavljujem, jer radi se o izjavi, svečano, govorim o svečanoj izjavi. Da se oduzimanje imuniteta ne može desiti da o tome odlučuje sud nego da se o tome odlučuje ovdje, Dom na prijedlog Ustavopravne komisije na svaki od pojedinačnih članova. I mislim da je čak u ovome sadašnjem Poslovniku tako i slično napravljena varijanta da ne može se u ovom Prijedlogu poslovnika koji ste vi naveli da o imunitetu poslanika odlučuje sud. Zatim da se u članu 19. stav 5. kaže – osim donošenja odluka u skladu sa članom 4.3.d) Ustava BiH. Naime, Ustavom je data nadležnost Kolegijumu da kao Komisija se sastane kada nije bilo u prvom čitanju ili u prvom glasanju dovoljno entitetske većine i da, kao komisija radi i u roku od tri dana se izjasn, to ne može se prenijeti pravo na bilo kojeg zamjenika niti ovlaštenog predlagača. Prema tome, treba se izričita nadležnost Kolegija koji radi kao Komisija da se ostavi Kolegijumu i da se ne može prenijeti na bilo kojeg zamjenika. S druge strane, šta je kvorum koji čini Kolegijum. Isto tako bih volio da se to definiše na način da su to dva člana Kolegijuma, da ne bude situacija da jedan član Kolegija bude a budu dva zamjenika ili da bude jedan član Kolegija i jedan zamjenik, da Kolegijum mora da bude najmanje dva člana Kolegijuma, a zamjenika neka bude ako treba i da prisustvuje i onoga koga ovlasti Kolegij i jedan. I na kraju najveća zamjerka, ako može da bude zamjerka, ja mislim da je ovo samo ispušteno, mi to danas radimo nakon obavljene rasprave glasamo o svim tačkama dnevnog reda. Ovo je moralo da bude sastavni dio Poslovnika, nije se moglo ispustiti jer to je zaključkom od ovoga Doma usvojen praktično izmjene i dopune Poslovnika, ne znam zašto je izbačeno. Mislim da to treba da bude u članu 87. gdje se dodaju stavovi 2. i 3. tačno onako kako glasi ovdje usvojen zaključak kako se glasa. Tako da mislim da je to najozbiljnija zamjerka moja da se ponovo izbacuje iz Poslovnika način glasanja, mislim da se treba staviti ponovo u Poslovnik ovaj način glasanja. I mislim da je to bila dobra praksa do sada, jer omogućiti kvorum, vidjeli ste i sami na koji način smo danas omogućivali kvorum, da se glasa poslije svake tačke dnevnog reda, da je mnogo jednostavnije i efikasnije kad se završi sjednica da se izvrši glasanje. Uvaženi kolega Saša Magazinović, replika. Izvolite. 77
Budući da smo na prošloj sjednici kada smo usvajali Izvještaj o radu ove Komisije dotakli se nekih osnovnih principa kojima se rukovodila ova Komisija nisam osjećao potrebu, ni ja ni druge kolege koje su tu a bili su članovi Komisije, da dajemo uvodno izlaganje budući da govorimo o prvom čitanju. Međutim, ja želim samo da istaknem, odnosno da ponovim ono što sam rekao prošli puta a to je da materijal koji je danas pred nama svima je plod kompromisa i usvojenog principa na samom početku rada, da se u njemu mogu naći one stvari oko kojih se svi slažemo i našeg zajedničkog opredjeljenja, iskazanog zaista od svih političkih partija bez ikakve razlike, da konačno nakon nekoliko pokušaja uspijemo u izmjeni Poslovnika.- U kojem obimu to je do ovog Doma. Međuti, ono što ja hoću da kažem je da ukoliko predsjedavajući ovog Doma kao najozbiljniju zamjerku ima nešto što je, po meni, tehnička greška, onda mislim da smo na dobrom putu da zaista usvojimo ovaj put Poslovnik, jer uvažavajući sve ovo predsjedavajući što ste Vi kazali smatram da postoji zaista dovoljan prostor da se neke od Vaših sugestija, ako ne i sve, ugrade u ovaj tekst tim prije što, evo recimo neću ići puno u detalje, ali ova, ova priča o kvorumu unutar Kolegija je ista vođena i na Komisiji. I tu smo negdje svi bili da niko nije, nema zakucan stav. I smatram da vi kao članovi Kolegija zaista možete dati jednu takvu sugestiju, koju ne vidim razloga da ne bude usvojena od Doma. Ono što je nas rukovodilo u radu je bio zahtjev za mišljenje koje smo tražili, ne samo od svih komisija, nego i od kolegija i od naših radnih tijela, i dobili smo dosta sugestija, one su uglavnom, ukoliko se mogao postići koncenzus, a u velikoj mjeri jeste, već sastavni dio teksta. Ali bih ja pozvao zaista sve kolege da u ovoj amandmanskoj fazi nam pomognu, ne da ovaj tekst usmjeravamo u bilo kojem pravcu, nego da dođemo do teksta koji će imati jednaku podršku kakvu je imao i u samoj Komisiji, a to je, dakle, koncenzus. S toga, ja sam već vidio da, kao član Ustavnopravne komisije, da ima nekoliko amandmana, ima tehničkih amandmana, ima ispravaka, pa čak i ovo što je kolegica Ismeta Dervoz izdvojila mišljenje mislim da je već riješeno, jer smo na posljednjoj sjednici usvojili jedan zaključak kojim smo rekli da se svi, da se čitav tekst ravnopravno odnosi na oba spola i to je ono gdje smo takođe izašli u susret, ne znam da li je kolegica Dervoz o tome obavještena. Dakle, ja se zahvaljujem Vama, predsjedavajući, na ovim sugestijama, nadam se da će i ostale kolege ih imati i da ćemo usvojiti ovaj Poslovnik uvažavajući mišljenje svih kolega.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kako ste napomenuli ja sam poslala izdvojeno mišljenje, ali je to bilo više vezano za tajming u kojem se najavljivalo razmatranje ovog Prijedloga poslovnika oba doma u našem Domu. Dakle, ovo je poslano 22.11.2013. godine prije nego smo mi u Komisiji za ravnopravnost spolova Parlamentarne skupštine BiH imali priliku razmatrati do koje mjere su naši prijedlozi i sugestije uvršteni u ove izmjene i dopune. Komisija je prije dva dana zasijedala i donijeli smo odluku o nekoliko amandmana koje ćemo u ovoj amandmanskoj fazi uputiti Parlamentarnoj skupštini, Zastupničkom domu, i zatražiti podršku koleginica i kolega. Odnose se naravno na 78 rodno, rodnu ravnopravnost i zastupljenost rodno ravnopravnog jezika u ovom dokumentu. A također želim podsjetiti da je Komisija za ostvarivanje ravnopravnosti spolova 22.10.2013. godine ovoj našoj Komisiji poslala prijedlog da se u Prijedlog izmjena i dopuna Poslovnika uvrste i odredbe kojima će se utvrditi obavezna zastupljenost oba spola u kolegijima domova i stalnim parlamentarnim delegacijama, te da se promovira rodna ravnopravnost u drugim parlamentarnim tijelima shodno, sukladno odredbama člana 20. Zakona o ravnopravnosti spolova. Dakle, na ovo će se odnositi i amandmani koji će biti upućeni i s toga se nadam da ćemo dobiti za njih podršku. A dozvolite mi da lično izrazim, prije svega zadovoljstvo da sam bila članica jedne komisije u kojoj sam vidjela način na koji se može vrlo konstruktivno, profesionalno, odgovorno i na način da se ide samo u cilju postizanja rezultata, raditi i napraviti određene iskorake. Ja svim koleginicama i kolegama želim zahvaliti za to iskustvo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Samo da odgovorim. Ja znam da smo nervozni, ali ja stvarno ne vidim razlog da ne završimo čitav posao do kraja pa makar ga morali nastaviti, ovo su važne stvari. Mislim da je važna stvar kada se u Poslovnik izbaci način glasanja koje je sastavni dio Poslovnika i nakon toga trebate da reagujete amandmanom pitajući se da li Ustavopravna komisija će to prihvatiti ili neće prihvatiti. Ne znam da li će prihvatiti, mislim da je to trebalo biti sastavni dio Poslovnika. Neću da govorim da isto tako mislim da, a i vi ćete sigutno se složiti sa mnom, da u ovom novom Poslovniku nema u članu 76. da ispravka krivog navoda, odnosno objašnjenje može trajati do 2 minute je izbačeno, ali najviše dva puta u toku jedne tačke dnevnog reda. Hoćete da ponovo vratimo ovdje sistem u kome se beskonačno može replike da daju i da održavamo ove sjednice po pet dana. Je li to nije bio efikasan prijedlog prošli put kad smo u Poslovniku izmjenili tu odredbu, sad ste ponovo vratili da se replika može svaki čas izdvajati, i ukinuli da se najviše dvije replike u toku jedne tačke dnevnog reda ... Hoćete da govorimo ozbiljno o jednom aktu koji se zove izmjene i dopune Poslovnika ili ćete samo da pređemo preko ove teme, nema problema onda ćemo amandmanima rješavati. Uvaženi kolega Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo kratko, davajući podršku i naporima koje su učinili, evo nekoliko primjedbi ukoliko se smatra da su dobre zamolio bih da ih Komisija prihati. Prije svega mislim na član 19. i 20. da bi trebali da se zamjene, jer kaže – Kolegij Doma čine predsjedavajući, te prvi i drugi zamjenik predsjedavajućeg Doma. Drugo, pod dva – Predsjedavajući, te prvi zamjenik predsjedavajućeg imaju pravo da podnesu ostavku. A u članu 20. govori šta su im nadležnosti. Valjda bi trebalo prvo da budu šta su i kako se konstituišu, šta su nadležnosti, pa tek onda kad podnose ostavku. Znači, član 19. i 20. čini mi se da bi mogao da bude zamijenjeno, ali to evo neka pravnici kažu, to je ovako neki moj osjećaj da bi to. Drugo, u članu 54. kaže – Kvorum za rad zajedničke komisije čini sedam članova komisije, od čega je najmanje polovina članova komisije iz svakog doma. Od sedam polovina je 79 3,5. Tako da ovaj, to treba precizirati, ne može biti tri i po nema, prema tome treba vidjeti da se te stvari definišu, ne može ostati tako neriješeno. Dalje, u članu 74. moja sugestija je da se, članovi Savjeta, kaže, imaju obavezu da prisustvuju, imaju obavezu da prisustvuju. Pa oni i do sada imaju obavezu, a nikad ne prisustvuju. Hajmo to napisati da su obavezni da prisustvuju, bez da imaju obavezu. Mislim da bi to bilo korektno, jer masu stvari bi mogli ovdje direktno da odgovore i da slušaju. Oni otprilike nemaju potrebe za tim. Prema tome ako to možemo definisati Pravilnikom dobro bi bilo da se to definiše. Ovo glasanje, da kažem o čemu je govorio gospodin predsjedavajući, da se u svakom slučaju pokazalo se efikasnim i da bi to trebalo ugraditi. I u članu 74. ..., u članu 67. Zajednička komisija za ekonomske reforme i razvoj, tu Komisiju treba rasformirati i ona se ne može nikako da sastavi ili kad se sastavi ... tema za raspravu. I ja predlažem da se ta Komisija rasformira i da se te nadležnosti prebace na druge komisije. Stvarno, ili nema kvoruma ili se ni o čemu ne raspravlja, ili se ništa ne ... Evo, to su moje sugestije pa ne znam koliko, ako sam u pravu bilo bi mi drago da se prihvate. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja mislim da je komisija koja je bila zadužena da nam pripremi novi Poslovnik uradila dobar dio posla i mislim da je odabrala ispravan put kojim će raditi svoj posao kako bi došla evo do ovog prijedloga kojeg mi danas raspravljamo. Ono što sam vidio je da komisija nije zadirala u neka teška politička pitanja, jer sam ja odmah pregledao, dakle, sve one sporne tačke koje mogu da budu sporne, tipa izabranih sa teritorije entiteta ili onih koji su prisutni i glasaju iz entiteta. Dakle, ko se sjeća rasprave o Poslovniku 2007. i 2008. godine znaće šta se je tada dešavalo ovdje u Parlamentarnoj skupštini. Ovo je poslije Ustava sljedeći akti koji uređuje rad ovog Doma i on je samim tim iznimno značajan. Dobor je, dakle da je komisija zaobišla ta pitanja, jer inače ne bi napravila u ovoj atmosferi nikakav posao i nemojte ni amandmanima djelovati kada su ta pitanja po srijedi. Taj kvorum u Kolegiju, način donošenja odluka u Kolegiju, hoće, neće član Kolegija, sve su to bila teška pitanja koja su vezana za bojkot institucija, blokadu njihovog rada itd. Ovaj, da puno, dakle ni amandmanima se ne opterećuje sljedeća faza rasprave o ovom dokumentu. Ono što bih ja zamolio je danas da razmislimo, dakle, govoriću, poslije ovoga, o dvije stvari koje su vrlo važne i koje su potvrda prakse koju mi imamo ovdje u Parlamentu, ali prije toga jedna stvar, iniciran ovim o čemu je govorio gospodin Tomić, imamo li mi snage, pazite, na ovu sjednicu možete doći ili ne doći kad god hoćete, i na sjednicu radnog tijela, stalnog radnog tijela možete doći kad god hoćete ili ne doći, i zato nema nikakvih sankcija osim što nakon četiri godine birači vas mogu prepoznati kao neaktivnog i na taj način vas kazniti. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 80 Da li je, to je opet posebno pitanje, tih prijenosa itd., ali nije onaj, kolega Jovičiću sad to tema, možemo, naravno to je na mjestu, i o tome govoriti, hoću da kažem nešto drugo. Mislim, čovjek je kazao nekoliko vrlo ozbiljnih stvari, dakle imamo komisiju koja ne može nikako da sabere kvorum. Meni se to nije dogodilo, dakle Ustavnopravna komisija je, eto komisija koja puno toga radi, i mi do sada nikad nismo bili u situaciji da nemamo kvoruma, ja mislim da se ni jedanputa to dogodilo nije. Ali mislim da nije dovoljno ovo što imamo sada u Poslovniku kada je u pitanju naša odgovornost. Ima li spremnosti da ovdje razmislimo da za neopravdane nedolaske na sjednice i za neopravdane nedolaske na sjednice radnih tijela propišemo Poslovnikom sankcije, novčane sankcije, materijalne sankcije? Nema te na sjednici, nisi opravdao svoje prisustvo, a zna se ko pravda to, to treba da pravdaju kolegiji, 10% manje od plaće. Nemate na sjednici radnog tijela, toliko procenata manje od plaće. Ako postoji spremnost da se to uradi ja mislim da bi to bilo dobro, jer nemamo dovoljno mehanizama odgovornosti. Nije dovoljno da imamo situaciju da možeš doći i ne doći kad hoćeš i da je to samo tvoja individualna stvar i da sankcija eventualno bude neki tvoj eventualno prepoznati nerad na izborima. Četiri godine su u pitanju, ovaj Parlament treba da sankcionira, ja mislim da bi bilo dobro, ako postoji, ja bi vas zamolio da se o tom pitanju ozbiljno razmisli. To bi bila jedna, jedan ..., ja nisam htio da o ovome govorim kada je radila ova komisija, ja sam htio da komisija dođe do ovog teksta, jer je ovo pitanje koje smo mi nekoliko puta do sada potezali i nismo imali saglasnost. Ako danas postoji saglasnost vrlo je jednostavno ovo urediti i kazati za nedolazak na sjednicu ili na sjednicu radnog tijela, neopravdani dolazak, a pravdanje vrše kolegiji tih domova ili tijela, sankcija je minus toliko i toliko od plaće ili od paušala, ne znam ni ja, ako je profesionalac ili nije profesionalac. Mislim da bi to bio jako dobro i jako pozitivno i da bi to uticalo na, rekao bih, ozbiljniji rad ovog Doma. To je dakle jedna stvar. A sada bi želio da kažem nešto što je Ustavnopravna komisija, dakle kompletna komisija, zajedno sa Misijom OSCE-a u BiH i nekim drugim prijateljima ovog Parlamenta i Ustavnopravne komisije uspjela da izdefinira, a tiče se dva instituta koja su do sada ili pogrešno razumijevana i primjenjivana u BiH ili po njima nikako nije postupano. Jedan se zove autentično tumačenje, a drugi se zove prečišćeni tekst zakona. Mi smo u Ustavnopravnoj komisiji postavili, ja mislim, ispravno pitanje instituta autentičnog tumačenja, jer prijetila je opasnost da se Parlament pretvori u organ uprave i pretvori u sud, jer su počela da nam stižu kao Parlamentu pitanja koja se tiču praktične primjene zakona. Mi ne možemo biti i zakonodavac i praktično primjenjivati zakon, niti davati savjete o praktičnoj primjeni zakona, jer bi to bila potpuna konfuzija između zakonodavne i izvršne i sudske vlasti. Zna se ko šta radi u sistemu podjele vlasti i mislim da, i to ćemo mi uraditi kao Ustavnopravna komisija, na Poslovnik će i ovaj tekst kojeg imamo će, iako je vodila između ostalog o tome i ova komisija računa, djelovati amandmanima kako bi se institut autentičnog tumačenja kojeg mi treba da zadržimo kao izuzetak, ako se svim drugim metodama tumačenja jezičkim, logičkim, gramatičkim, teleološkim, historiskim itd. ne može protumačiti norma onda, a to rade organi uprave i sudovi, onda se ima pravo obratiti onome ko je donio propis da se da autentično i zato se i zove autentično tumačenje. Ali naravno ne smije se proizvoditi zbrka. Mi smo imali puno problema i mislim da tu praksu treba precizirati i u odnosu na postojeća rješenja iz ovog ponuđenog teksta. I druga stvar su prečišćeni tekstovi zakona. Podržite inicijativu. I ovdje ima jedna greška u ovim pravilima, ja sam to rekao i Saši na sjednici Ustavnopravne komisije, i to je, dakle već prihvaćeno, član koji govori o Ustavnopravnoj komisiji i član koji, o njenim ingerencijama i prečišćenom, neslužbenoj verziji prečišćenih tekstova i onaj drugi član koji govori o tome, cilj je da sa završetkom ovoga mandata u Poslovniku pored službenih verzija prečišćenih tekstova, koje 81 su ponekada teške jer ne znamo šta je sve sadržaj toga što se prečišćava, bojimo se da ne uđemo u ingerencije zakonodavca, jer komisija nije zakonodavac ovo tjelo je zakonodavac. Uspostavimo institut i neslužbenih verzija prečišćenih tekstova zakona i da sa završetkom ovoga mandata prečistimo i na službenoj stranici Parlamenta objavimo neslužbene verzije prečišćenih zakona koje je do sada donijela ova Parlamentarna skupština. I to će biti nešto što, ja o ovome namjerno govorim ovdje, da se dakle čuje i na sjednici Doma, mi smo o ovome govorili na sjednici komisije i ja pozivam Sekretarijat Parlamentarne skupštine, vas kao Kolegij, ovaj, da date kakve instrukcije neka se krene u pripremu toga posla, to će raditi Sekretarijat Parlamentarne skupštine. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dijelim mišljenje skoro svih kolega koji su, stvarno sam jako prijatno obradvan ... radom ove komisije koja je radila na Poslovniku. Bila bi velika šteta, mislim da smo saglasni u svemu tome, ako bi se desilo da ovaj Poslovnik ne bude usvojen u ovom sazivu. Takođe dijelim vaše mišljenje da većina ili skoro svi bi se radovali da rade po ovom Poslovniku, posebno u narednm mandatu, tako da bi bilo značajno da se usvoji. Ono što je urađeno, vezano za ovaj Poslovnik, mislim da je, ove novine koje se odnose na javna saslušanja od izuzetnog značaja. Onda imamo ovo, evropske zakone, zakonodavstvo po skraćenom postupku. Posebno je dato, vidio sam, obraćena je pažnja i na Zajedničku komisiju za administrativne poslove, uspostavljen je novi nezavisnih parlamentarnih tijela. Ja želim reći da me raduje takođe što je data mogućnost da se građanska inicijativa putem nadležnog predlagača može, dakle uputiti u Parlamentarnu skupštinu, što je izuzetno značajno. Mislim da bi trebalo još neka pitanja riješiti i u tom smislu ću djelovati amandmanski. Smatram da bi bilo jako značajno konačno definisati recimo proces povlačenja nekog prijedloga zakona u parlamentarnoj proceduri, kada je to i kada može, do sada je to bilo moguće samo u toku prvog čitanja. Mislim da bi bilo izuzetno značajno to definisati. Takođe mislim da bi bilo apsolutno poslovnički definisati da prijedlozi zakona od strane poslanika ili delegata moraju imati mišljenje zakonodavno-pravnog sektora usklađeno sa Ustavom i pravnim sistemom BiH, kao i sa evropskim zakonodavstvom, ukoliko tretiraju tu problematiku, da bismo spriječili mogućenegativne posljedice, kao i amandmani, znači iznaći način da ili predlagač ili ovlašteno parlamentarno tijelo o amandmanima da mišljenje kako se ne bi mijenjala suština zakona. Mišljenja sam takođe da je bilo značajno definisati, govorim ovdje o ovim stalnim parlamentarnim tijelima u međunarodnim organizacijama, dakle nabrojati ih na način kako postoje, normalno i druga ako to Parlamentarna skupština definiše. Mislim da bi i na taj način moglo da se uradi. I takođe mislim da bi u čitavoj ovoj proceduri koje se odnosi na zakone koji imaju drugi put negativno mišljenje trebalo jasno reći koji je period kada se prijedlog tog zakona koji ne dobije, posebno mislim, dakle povučen ili oboren u parlamentarnoj proceduri, predlagač ne može ići sa identičnim zakonom. Dakle, to sam ja predlagao kad su rađene izmjene po hitnom postupku prije par godine, mislim 2009. godine. Mislim da to ne bi trebalo da bude kraći period od 3 do 6 mjeseci. Hvala vam lijepo. Dostavit ću amandmane. 82
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Meni je apsolutno prihvatljiv u prvom čitanju ovaj Prijedlog poslovnika i naravno u raspravi u prvom čitanju treba reći nešto i o principima. I meni se čini da one osnovne potrebne principe on ispunjava, prije svega mislim tu na efikasnost rada ovog Predstavničkog doma, jednu vrstu konzistentnosti, jednu vrstu prihodnosti itd. on ima. Međutim, ja sam se najviše javio da ukažem i na jednu drugu dimenziju, dakle mi možemo napraviti idealan Poslovnik, ali se mora raditi mnogo na tome kakav mi odnos prema tom Poslovniku imamo. Evo pogledajte, rasprava o ovom Poslovniku u prvom čitanju, par primjera. Uvodne napomene se daju kroz replike, 90% diskusije je u pravcu da se objašnjavaju amandmani koji će uslijediti. Dakle, apsolutno nema rasprave o principima. I ako mi ovu praksu ne promijenimo mi ćemo biti vrlo neefikasan Parlament i nema poslovnika koji će nas uvesti u to. Dakle, do nas je da ga poštujemo do kraja i da ga dobro naučimo i da se držimo Poslovnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Prelazimo na 14. tačku, Ad. 14. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o postizanju identičnog teksta Zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Savjet ministara BiH Predmet usaglašavanja bili su Amandmani II i X. Zajednička komisija oba doma postigla je saglasnost o tekstu amandmana 07.02.2014. godine i dostavila Izvještaj. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 15. tačku, Ad. 15. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka: „Rezultati reforme javne uprave“, materijal Kancelarije za reviziju institucija BiH
Hvala predsjedavajući. Samo kratko da kažem. Naime, Ured za reviziju je proveo reviziju učinka na temu „Rezultati reforme javne uprave“. Naime, mi smo imali na ovoj sjednici Izvještaj Ureda koordinatora, čini mi se tako da se zvao, za reformu javne uprave koji nije prihvaćen. Dakle, Parlament nije prihvatio taj Izvještaj iz mnogo razloga. Ovdje je tretirano šest reformskih oblasti, da ih ne nabrajam sada. Po mom skromnom stanovištu ni jedan nije suštinski, možda se može izdvojiti jedna oblast. A šta sam htio reći? Htio sam reći da su za reformu utrošena značajna sredstva i iz budžeta i od donatora. Mi nismo imali priliku da dobijemo koji su subjekti radili, dakle ti subjekti su radili u pojedinim oblastima, koliko novca su uzeli, koliko su primili. Recimo, ovih 6 projekata ili oblasti nosi za sobom bliže 6 miliona KM. Dakle, bojim se da na relaciji opet Savjet ministara i pojedine institucije uzimaju dobru lovu, da tako kažem, uzimaju dobru lovu. I zato se meni postavlja pitanje, ako nismo prihvatili Izvještaj Ureda koordinatora, da li da prihvatimo sada ovu reviziju. Dakle, ovaj Parlament nije prihvatio, upravo iz ovih razloga o kojima govorim, jer su utrošena značajna sredstva, da ne govorim, moglo bi se govoriti puno o reformi javne uprave. U reformi javne uprave nije ništa učinjeno, ništa nije učinjeno. Formirana su neka tijela koja nemaju autoriteta. Čine ih ljudi koji, čini mi se, ne mogu tvrditi, imaju malo znanja iz oblasti uprave, ne poznaju upravu, ali radi se o značajnim sredstvima, uzimaju se značajna sredstva, a ta uzimanja nisu transparentna. I u tom smislu trebalo bi preduzeti nešto, zatražiti od tog Ureda koordinatora da nam dostavi Izvještaj o utrošku sredstava po pojedinim oblastima i da vidimo ko je sarađivao tu, koje su to institucije, koji su to pojedinci, koji su to ljudi. Dakle, ne možemo, radi se o vrlo značajnim sredstvima, o vrlo značajnim sredstvima. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 16. tačku, Ad. 16. Izvještaj o radu Odbora za žalbe građana Parlamentarne skupštine BiH za 2013. godinu Izvještaj je u proceduru dostavljen 24.01.2014. godine. U Izvještaju predloženo usvajanje sljedećeg zaključka – Zadužuje se Uprava za indirektno oporezivanje da izvrši neophodnu generalnu rekonstrukciju aparata za video nadzor, izvrši zamjenu starih aparata novim, te u saradnji sa Graničnom policijom BiH pronađe odgovarajuće rješenje problema nefunkcionisanja, odnosno lošeg funkcionisanja video nadzora na graničnim prelazima u BiH. Nadležna Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost Mišljenje o izvještaju dostavila je 11.03.2014. godine. Zajednička komisija je jednoglasno prihvatila Izvještaj i proslijedila ga domovima u dalju proceduru. 84 Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 17. tačku, Ad. 17. Izvještaj o radu parlamentarnog vojnog povjerenika BiH za 2013. godinu
Predsjedavajući, ovo je Izvještaj o radu Komisije koju čine naše kolege i tri spoljna člana. Ja sam se susreo sa zahtjevima ove Komisije u finansijskom smislu koji su bili izraženi kroz Administrativnu komisiju i tad se otvorila rasprava, zapravo o nečemu što smo mogli i posmatrati kroz prizmu revizije učinka, koliko nas košta ova Komisija i koja je njena zapravo funkcija. Vi vidite da je, ja ne kažem da je ova Komisija trebala zasijedati svaki dan, Bože sačuvaj, ali ona je održala 5 sjednica u toku godine i prosječno razmatrala 3. tačke dnevnog reda, od kojih naravno ima i jedna zapisnik sa prethodne sjednice. Dakle, realno govoreći ovo je 10-ak tačaka dnevnog reda za godinu dana, a rad ove Komisije je koštao 55.000 maraka ili 1.200 maraka po sjednici, po članu Komisije. 85 U smislu onoga što smo danas govorili, ja ću se ovdje zaustaviti jer predsjedavajuća Komisije nije tu i nije uredu da ovu priču dalje produbljujemo, a ako bude postojao interes možemo i to uraditi, u smislu ovoga što smo govorili pod tačkom dnevnog reda, čiji ste Vi predsjedavajući predlagač, a tiče se plaća i naknada, i u smislu onoga što je Administrativna komisija podržala, dakle poslaničke inicijative uputila ih ovom Parlamentu, smatram da je potrebno razmotriti i naknade u kojekakvim komisijama koje postoje i uporediti ih jednostavno sa rezultatima rada tih komisija. A ova tačka dnevnog reda je povod mi bila da nešto ovako kažem.
Zahvaljujem. Da ne izlazim da govorim o netačnom navodu, nisu članovi Kolegija svi članovi te Komisije, ja sam dao odavno ostavku na tu Komisiju iz raznoraznih razloga. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Ja sam član Komisije naravno, predsjednice Komisije trenutno nema, ovaj Izvještaj o radu Komisije je usvojen na samoj Komisiji i njezin rad se ne odvija samo kroz sjednice i ja vas mogu informisati, evo tu i pišu neke stvari, ja vas uvjeravam da predsjednica Komisije je vrlo agilna, da bude vrlo iskren, vrlo agilna i organizira niz različitih drugih aktivnosti koje se tiču naše funkcije. Naša funkcija je uređena i zakonom, tačno se zna šta mi pratimo, koje izvještaje razmatramo itd., ali imamo i van tih redovnih sjednica niz aktivnosti. Međutim, nisam se javio samo zbog toga nego sam se javio vezano za naknadu. Dakle, ako ste me dobro pratili, danas kad smo raspravljali o tome, ja sam rekao dajte odmah da Administrativna komisija iste sekunde sjedne, evo popodne, predsjednik komisije ko je, zakažite i ukinite ove naknade. Ukinite paušale, ukinite sve. To možemo odmah uraditi. Potpuno podržavam inicijativu gospodina Magazinovića, očigledno se evo zbog toga javio, da se ukinu naknade za rad ove Komisije, apsolutno podržavam i praktično ne znam, jedino da predložim još zaključak ako treba, nikakav nije problem. Hvala.
Molim vas sve zaključke u pisanoj formi. Glasaćemo na kraju. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 19. tačku, Ad. 19. Informacija o godišnjem planu obuke i vježbi pripadnika i jedinica Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u inostranstvu za 2014. godinu, materijal Ministarstva odbrane BiH, s Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH Ministarstvo odbrane je 26.11.2013. godine Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost dostavilo navedenu Informaciju. Na osnovu člana 11. Zakona o učešću pripadnika 86 Oružanih snaga BiH, policijskih službenika, državnih službenika i ostalih zaposlenih u operacijama podrške miru i drugim aktivnostima u inostranstvu Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost Mišljenje o informaciji je dostavila 11.02.2014. godine. Informaciju je primila k znanju i uputila je domovima u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 20. tačku, Ad. 20. Informacija o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta pretpristupne pomoći Evropske unije za period 2014.-2020., materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Pa, čitajući ovaj materijal jasno nam je kada je riječ o kapacitetima za IPA-u 2, pogotovo kada je riječ o poljoprivredi i ruralnom razvoju, ali priču možemo proširiti i na mala i srednja poduzeća, jasno je da nemamo adekvatno formirane strukture za povlačenje sredstava iz IPA fondova. U materijalima kaže se da je kao uvjet za povlačenje sredstava iz IPA 2 postojanje efikasnog mehanizma koordinacije i postojanje sektorskih strategija, odnosno strateških 87 dokumenata na nivou naše zemlje. Međutim, problem je i možemo dodati ovim problemima, naravno i problem postojanja nemogućnosti dogovora oko krucijalnih projekata i neadekvatni apsorpcioni kapaciteti. Šta mislim pod apsorpcionim kapacitetima? Prvenstveno ne postojanje operativne IPARD strukture koja je uvjet za povlačenje sredstava kada je riječ o poljoprivredi i ruralnom razvoju. Svi smo svjesni da je smanjen izvoz naših proizvoda, skoro zaustavljen izvoz proizvoda biljnog i životinjskog porijekla u Hrvatsku, odnosno zemlje EU i zbog toga što se nismo dogovorili i o mehanizmu koordinacije, odnosno uspostavljanje komandnog i kontrolnog lanca, kada je riječ o rizicima, odnosno sljedivosti hrane od njive do stola. Praktički, dakle ništa nismo uspjeli uraditi. Dakle, u razgovoru sa stručnjacima iz Delegacije EU rečeno je još dosta toga, tako da bi možda, ako kolege interesira, mogli i nadopuniti ovaj materijal. Šta još nismo uspjeli uraditi? Nismo usvojili adekvatan AKI, dakle zakone koji se odnose na sigurnost, na rizike koji bi predstavljali osnovu za povlačenje sredstava. Nemamo konsolidirane i usklađene programe. Nemamo točno definirane ciljeve koji bi bili bazirani na sektorskim strategijama. Dakle, određene strategije su usvojene, odnosno ministarstva su pripremila, ali zbog postojanja, odnosno nepostojanja političke saglasnosti nikad nisu usvojene. One su osnova za povlačenje sredstava i to su mi u Delegaciji EU, dakle i naglasili. Problem je isto tako što ćemo imati, odnosno ljudi koji budu aplicirali, dakle kompanije, poljoprivrednici, koji budu aplicirali za sredstva IPA 2, dakle ako i stvorimo navedene pretpostavke, kada je riječ o državi, odnosno našim institucijama, dakle kompanije, poljoprivrednici će biti prisiljeni da apliciraju na sasvim drugačiji način. Dakle, u budućnosti će morati i sufinancirati projekte u kojima budu učestvovali. Isto tako neće moći ad hoc mijenjati sredstva, moraće na jedan sasvim novi način pristupiti, dakle praćenju svojih rezultata. Zašto sve ovo govorim? Pa zato što je samo jedan dio tih informacija naveden u ovom materijalu. Naravno ovaj materijal se samo fokusira na IPA-u, IPARD, IPA 2, kada je riječ o ruralnom razvoju, odnosno operativnoj strukturi IPARD-a, ali možemo priču zaista proširiti na još mnogo toga. Na kraju svega biće i dobićemo možda pomoć koja će biti usmjerana samo ka lokalnoj zajednici. Rezultat svega toga biće, ne samo gubitak 5, 6 miliona eura koji se pominju u materijalu, nego čak procjenjuje se da ćemo izgubiti, dakle ako se ne dogovorimo o mehanizmu koordinacije, ako ne dogovorimo se o operativnoj strukturi IPARD-a, ako se ne dogovorimo i ne implementiramo sektorske strategije, izgubićemo od 80 do 90 miliona eura za sve ove namjene. Rečeno je, isto u materijalima navedeno je da BiH zna koji su uslovi da bi povlačila sredstva i to zna već 6, 7 godina. Zaista mi nije jasno kako nisu ministri, dakle ministri vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, entitetski ministri, prvenstveno sad govorim o ministrima poljoprivrede, pokušali naći zajednički jezik, konsezus oko bar osnovnih projekata koji se odnose na poljoprivredu i ruralni razvoj. Jer, kao što sam rekla, izgubićemo na samo 5, 6 miliona, nego 50, 60, pa i više miliona ako nastavimo ovako. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći za diskusiju, uvaženi kolega Senad Šepić. Izvolite. 88
Gospodine predsjedavajući. Dakle, ovaj materijal nazvan kao Informacija o pripremi uslova itd., on možda između ostalog dobro pokazuje i dobro govori o tome gdje se mi nalazimo i šta mi radimo kad je u pitanju naš evropski put. Dakle, on s druge strane pokazuje ono stvarno opredjeljenje ove vlasti i ljudi koji vode zemlju o tome kako oni vide ono o čemu deklarativno svi govorimo. Svi govorimo da nam je to najvažnije pitanje, da je to naša budućnost itd., ali pogledajte, evo kad pročitate ovih 6 ili 7 stranica ovoga materijala, koji se zove Informacija, vidjet ćete čime se mi zapravo bavimo i šta je suština tog našeg, da kažem, djelovanja na evropskom putu. Dakle, ovaj materijal pokazuje da ne postoji nikakav jasan plan o EU, ne postoji nikakva jasna akcija, dakle ovdje se jasno pokazuje da postoji jedna, kako bih je nazvao, jedno potpuno nesnalaženje i sterilnost Vijeća ministara kad je u pitanju akcija na evropskom putu. Dakle, govorim o nečem što su osnovni mehanizmi, osnovni alati s kojima trebamo da idemo prema EU. I pročitajte u ovome materijalu koji se zove Informacija kako mi to vidimo i šta su zapravo naše pozicije kad je ta stvar u pitanju. Dakle, ne postoje nikakva jasna tijela ili odgovori na to šta se unutar naših institucija koje trebaju da rade ovaj posao, šta se dešava. Ne postoji nikakav proaktivan pristup prema EU. I dakle, ja ovdje danas, evo po ko zna koji put, volio bih da me slušate gospodine predsjedavajući, dakle prošli ste mi put obećali da ćete na ovoj sjednici uvrstiti ili na narednoj da ćete uvrstiti, pa dobro da ćete uvrstiti na dnevni red ono o čemu pričamo dvije godine, a onda ste mi u međuvremenu odgovorili da će to sad ići na Zajednički kolegij. Dakle, nemojte da Vas podsjećam da je to već bilo na Zajedničkom kolegiju i da je Zajednički kolegij donio odluku o tome i da je Zajednički kolegij prihvatio tu inicijativu i zadužio Komisiju za evropske integracije da nam dostavi materijal i ona nam dostavila materijal. I mi poslije toga odbijamo da otvorimo raspravu ovdje na ovome Parlamentu da kažemo generalno o tome gdje se zapravo nalazimo, šta su problemi, šta su izazovi i u konačnici da na neki način napravimo neki program mjera kako da izađemo iz problema u kojem se nalazimo. Zato ja predlažem da mi ovu Informaciju, ili ovaj materijal koji se zove Informacija, vratimo nazad, da zatražimo od Vijeća ministara da nam pripremi jednu cjelokupnu informaciju koja će sadržavati jedan malo drugačiji pristup i taj ću dio obrazložiti, evo u zaključku kojeg ću vam dostaviti u pisanoj formi. Dakle, očekujem da u tom smislu imamo današnju akciju.
Ja sam se konsultovao sa Sekretarijatom, mislim da je u Vašem zahtjevu bilo da oba doma raspravu vode. I onda je otišlo u Zajednički kolegij da vidi da li je spreman Zajednički kolegij da oba doma o tome vode raspravu. Ako nije samo ...
Gospodine predsjedavajući, Zajednički kolegij je to razmotrio, donio odluku da je spreman, zadužio Komisiju i poslije toga sad treba da uđemo u realizaciju kako ćemo to uraditi.
Jednostavno ne možemo da napravimo zajedničku sjednicu oba doma. To je jedini problem. 89
Možete li Vi, ukoliko ne možemo oba doma, možete li Vi napraviti ovoga doma, ali hajte da pričamo o ovome.
Samo ako ovo smatram da ste odustali od zahtjeva za oba doma, da u Predstavničkom domu to uradimo. To je ono što mogu da uradim.
Dobro. Meni i to odgovara.
Ok. Uvaženi kolega Mirza Kušljugić. Izvolite.
Gospodine uvaženi predsjedavajući hvala Vam. Gospodine Šepiću, ja mislim da Vaša diskusija ustvari znači da Vi podržavate prijedloge koje je Zajednička komisija usvojila, jer Zajednička komisija je predložila da je neophodno i zahtijeva se od Vijeća ministara BiH da u roku od 30 dana domovima Parlamentarne skupštine BiH dostavi kompletnu informaciju o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta predpristupne pomoći EU za period 2014.–2020. godine. Vaša diskusija ustvari znači podršku, ako ste vidjeli ovaj zaključak.
mikrofon nije uključen
Ja mislim da je jedini način da se ovom tematikom pozabavimo da se ovaj zaključak ispuni i da dobijemo kompletnu informaciju, ne samo o ovome dijelu koji je dat i da, ako ništa, otvorimo ovdje raspravu, zato što se bojim da, i ako uspijemo političke nesuglasice dogovoriti, za sljedeći mjesec, mjesec i po dana da ćemo čisto tehnički zakasniti, jer juče je bila jedna konferencija ovdje gdje je Direkcija za proširenje informisala prisutne učesnike da do kraja jula sve države, pa i BiH, mora napraviti akcione planove kako će koristiti ova sredstva, i ako to ne uradi nećemo moći povlačiti sredstva IPA fondova, a tu se onda radi o puno više para nego što je ovih 80 miliona. Bojim se da ovaj puta politička prepreka koja je uvijek stojala u vidu presude Sejdić-Finci i kad se otkloni neće rezultirati time da mi možemo u potpunosti da koristimo IPA fondove, a onda se bojim da smo tek ušli u strukturne i velike probleme. Dakle, ja sam se samo kratko javio, gospodine predsjedavajući. Ja u potpunosti podržavam zaključke Zajedničke komisije, a evo i u ime Kluba SDP-a, ... zaključak da u roku od 30 dana dobijemo kompletnu informaciju da o tome raspravljamo ili na ovome Domu ili na zajedničkom zasijedanju Doma, jer mislim da mi kao parlamentarci, koji smo ovo sve pokrenuli na 52. sjednici, trebamo to i da završimo prije nego li bude kasno da bilo šta na ovom planu se radi, nego li bude kasno da se i politički dgovori postignu, a jasno je ponovo stavljeno do znanja, da ukoliko ne uspostavimo strukture i nemamo dokumente, da sredstva nećemo moći koristiti. Zahvaljujem se. 90
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolege su kazale ispred mene upravo što sam i ja htio reći, samo bih ja još kazao da imamo mi sve dovoljne informacije ko je htio da ima vezano za ovo, jer trebamo znati da pristupanje EU pregovori se ne rade o izmjenama zakona EU, kako se to na francuskom kaže, o izmjenama pravne stečevine Aki komunite, dakle nema pregovora o pravnoj stečevini EU, nego ima samo pregovora o našem prilagodbu toj pravnoj stečevini. E gospodo, Vijeće ministara i njihov predsjedatelj Vijeća ministara izgleda to su zaboravili. I samo jedan detalj vezano za sve ovo što su kolege kazale, dakle nemamo sredstava iz EU dok ne napravimo strategije i mehanizam koordinacije. Samo jedan detalj iz ovog Izvještaja, 16.07. je se sastao tu Odbor da usuglasi pitanje vezano za sustav plaćanja na nivou države BiH. Nisu se mogli usuglasiti jer predstavnici iz RS-a su kazali da trebaju biti dvije agencije, to nije prihvaćeno, i kazali su da će se ponovo sastati. I dogovoreno je 16.07., dakle dogovoreno je da predsjedavajući Savjeta ministara, predsjednik Vlade Federacije, predsjednica Vlade RS-a, te tri resorna ministarstva, da se sastanu, za šta je bio zadužen predsjedatelj Vijeća ministara. Evo sad će 8 mjeseci predsjedatelj Vijeća ministara, kada je u suradnji s ministrom spoljne trgovine i ekonomskih odnosa nastojao organizirati predmetni sastanak, ali se svi pozvani nisu mogli odazvati, tako da do sastanka još nije došlo. Naše Vijeće ministara, odnosno naš predsjedatelj Vijeća ministara, kako se odgovorno odnosi prema najznačajnijoj stvari BiH, a to je ispunjenje obaveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Jer gospodo, kad je riječ o ovim plaćama danas i uštedama o kojima kažemo, dakle treba zaustaviti sve plaće na nivou države BiH, svim ovim izabranim dužnosnicima i imenovanim, dok se ne uspostavi ovaj sustav koji EU traži ili da se ukine ugovor o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle ponavljam gospodo, mi smo u toj situaciji da smo potpisali Ugovor o stabilizaciji i pridruživanju gdje smo prepustili, otvorili naše tržište EU za 5 godina, da bude otvoreno do kraja, a zauzvrat ćemo dobiti sredstva iz fondova. Nakon 5 godina mi smo otvorili tržište, EU je svoje zahtjeve ispunila. Oni će nas, njih uopće više ne interesira 2014.–2020. hoće li uopće BiH dobiti uopće jedan fening. Pa, oni su dobili tržište ugovorom što su tražili, a mi u BiH zauzvrat toga da pomognemo našem gospodarstvu, našoj privredi smo trebali napraviti institucije i povući ova sredstva. Vijeće ministara zajedno sa entitetskim vladama, dakako, to nije uradilo. I zato kažem da imamo samo dva izlaza, ili ovo uspostaviti što prije ili Ugovor o stabilizaciji i pridruživanju da postavimo pitanje ugovora ..., Nije čudo što 2013. godina kada smo otvorili sve svoje granice, kada je iz EU sva carina bila nula, dakle nije čudo što svo gospodarstvo u BiH to je osjetilo taj udar, nije čudo što se nalazimo u ovom gospodarskom momentu i u ovoj gospodarskoj situaciji koja jeste kad vidimo kako nam se institucije, prije svega, opet moram kazati evo nažalost tu nemamo nikoga iz Vijeća ministara jer njih očito ova tema i ne zanima, a ovo bi trebala biti glavna tema BiH, jer samo nas ovo može izvući iz krize, a nikakve uštede. Možemo mi ukinuti sve sebi plaće, ništa nećemo stim napraviti, ništa nećemo stim napraviti gospodo. I zbog toga, ove zaključke koji jesu ja podržavam i još jedanput apeliram da ona izreka koja kaže lako je probuditi onog tko spava, ali onog koji se pravi da spava, tog je vrlo teško probuditi. Nažalost ovo se može primijeniti na rad našega Vijeća ministara u ovom 91 sazivu, jer je tolika šteta napravljena gospodarstvu BiH ne činjenjem i ne pravljenjem institucija i ne pravljenjem strategije na nivou države BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja sam u ovoj godini postala članicom Komisije za evropske integracije i želim izraziti samo, a potaknuta prvom rečenicom koju je uvaženi kolega Lijanović izgovorio, htjela bih istaknuti neke svoje dojmove. Gospodin Lijanović je rekao – imamo mi dovoljno informacija, parafraziram, onaj ko želi informaciju može naći dovoljno informacija. Informacije koje sam ja kao članica Komisije za evropske integracije dobivala u ovom periodu, a vezano za bilo kakve aktivnosti koje se odnose, pa evo i na ove elemente koji se tiču pretpristupne pomoći, su informacije koje dolaze postfestum, koje dolaze onda kad su svi rokovi za normalno pripremanje, obavljanje zadataka, pripremanje dokumentacije, projekata, već davno bili prošli. Informacije koje mi dobivamo su informacije da nismo se dogovorili oko nečega oko čega smo se trebali dogovoriti i samim tim informacije govore da to o čemu mi treba da razgovaramo i ne treba razgovarati jer to nikada nećemo realizirati. Evo i u ovom trenutku kad razgovaramo o fondovima 2014.–2020. godine mi imamo dva uvjeta koja su, ona koja moraju biti ustanovljena da bismo uopšte mogli pristupiti realizaciji nekog od ovih elemenata. Mehanizma koordinacije nema niti na pomolu i koliko se čuju komunikacije sa raznih strana neće ga niti biti, a o sektorskim strategijama da i ne govorimo. To nismo još nikada i nigdje vidjeli niti u naznakama. Posljednja sjednica Komisije je vrlo indikativna, to je bila sjednica Komisije na kojoj smo mi dobili ovu informaciju, imali smo predstavnika ministarstva koji je došao da je obrazloži, jedino što je zaista bilo rečeno je da nismo se dogovorili, ne možemo se dogovoriti i od ovoga ništa neće biti realizirano. Je li to poruka koju mi treba da pošaljemo građanima BiH, je li to strateška politika ove Parlamentarne skupštine? I ja postavljam još jedno vrlo važno pitanje – Koji su to sve zadaci i na koji način svoje zadatke ispunjava Direkcija za evropske integracije? Direkcija za evropske integracije koja meni izgleda kao usporeni film, sloumošn, ponavlja neke kadrove koje smo vidjeli već davno, davno, davno, davno, kad je ustanovljena, nikada ništa novo, nikada ništa unaprijed, nikada ništa što treba da nas preduprijedi, da nas pripremi ili da nas potakne da krenemo u susret tim poslovima koje treba da obavimo, da bismo onda na kraju mogli građanima BiH dati ovo što oni željno očekuju, a to su sredstva s kojima će svoj život unaprijediti i učiniti boljim. Dakle, treba postaviti pitanje, šta je zaista uloga Direkcije za evropske integracije, koja su njihova postignuća u ovom periodu od kad su oni oformljeni, koji su rezultati toga što oni rade i jesu li oni samo skretničari koji treba da na razne strane šalju neke dokumente u kojima piše rok je prošao, za ovo nemate uvjete, ... ne možete ih ispuniti. Hvala najljepša gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem. 92 Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Ja sam slučajno pritisnuo repliku, mogla je biti i diskusija, ali ja ću vrlo kratko. Rečeno je da je mehanizam koordinacije osnovni preduslov za adekvatnu moć ... sredstava iz IPA fondova. Ono sčime se mi ovih dana susrećemo jeste da se pojedini ljudi u institucijama vlasti ponašaju kao da taj mehanizam ne postoji, što nije tačno. Dakle, Vijeće ministara je 2008. i 2009. godine svojim odlukama, donešenim na način kako se donose odluke, propisalo šta je čija uloga u tom procesu. Mehanizam koordinacije na evropskom putu o kome mi govorimo kao jednom od preduslova je nešto što treba unaprijediti sadašnji sistem. Međutim, svi oni koji znaju o čemu govorim vjerovatno isto tako znaju da se unaprijeđeni mehanizam koordinacije na evropskom putu ne može donijeti silom, da nije moguće kroz mehanizam koordinacije mijenjati ustavno ustrojstvo BiH, posebno da nije moguće kroz mehanizam koordinacije uređivati nekakve nove odnose u Federaciji. Zbog toga mislim da je jako važno da i Parlament nađe vremena i prostora da razgovara na ovu temu, da se potrudimo da budemo informisani jer se radi o zaista važnoj temi. I što je takođe jako bitno u ovoj državi se mora znati šta je čiji posao. Danas imate ljude koji u političkoj hijerarhiji nemaju nikakvu težinu, koji pokušavaju biti vrhovni autoriteti kada je u pitanju mehanizam koordinacije. Radi se o ljudima koji su članovi kabineta nečijih. Dakle, koji otkazuju odbore i pododbore, zakazuju, komuniciraju s Briselom. Mislim, treba te sve stvari otvoriti i vrlo jasno reći šta se dešava kada je to u pitanju. Dakle, ukoliko ne možemo napraviti bolji mehanizam u kome se zna šta je čiji posao od onog koji imamo danas i koji je uspostavljen odgovarajućim odlukama, onda ćemo sve dok to ne učinimo koristiti sve one alate koji su nam danas na raspolaganju. Mi u SDP-u smatramo da treba mehanizam koordinacije unaprijediti, da ga treba učiniti efikasnijim, ali istovremeno poručujemo svima koji smatraju da je mehanizam koordinacije put ustavnih promjena ili u državi ili u Federaciji BiH, da to zapravo nije to. Ovo je jedan tehnički proces i ne treba ga zloupotrebljavati.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem točku dnevnog reda. Prelazimo na 21. točku dnevnog reda, Ad. 21. Imenovanje člana Centralne izborne komisije BiH iz hrvatskog naroda, rang-lista Komisije za izbor i imenovanje članova Centralne izborne komisije BiH Lista kandidata dostavljena je 05.02.2014. godine u skladu sa člankom 2. točka 5. stav 2. i 6. Izbornog zakona BiH. Kandidati su rangirani sljedećim redosljedom: Vlado Rogić sa 21 osvojenim bodom, prvi; Željka Marković-Sekulić sa 20 bodova, druga; Mile Kudić sa 19 bodova, treći; četvrto i peto mjesto dijele Božica Ban i Marin Vukoja sa 18 bodova; šesto i sedmo mjesto dijele Davorin Semenik i Ivan Ćosić sa 11 bodova; osmo Ivana Marić sa 10 bodova i deveto Kristijan Zovko sa 9 bodova. Otvaram raspravu. 93 Javio se uvaženi zastupnik Dragan Vrankić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Dozvolite da u ime Kluba HDZ-a za člana Središnjeg izbornog povjerenstva BiH iz reda hrvatskog naroda predložim prvorangiranog gospodina Vladu Rogića.
Zahvaljujem. Nemamo više prijavljenih, zatvaram raspravu. Prelazimo na 22. točku dnevnog reda, Ad. 22. Razmatranje Inicijative poslanika Saše Bursaća sa 62. sjednice Predstavničkog doma, održane 23.01.2014. godine, koja glasi: „Predlažem da Parlamentarna skupština BiH uvrsti u dnevni red naredne sjednice tačku dnevnog reda koja bi glasila – Odluka o obavezi Državne komisije za integrisano upravljanje granicom BiH da svakih šest mjeseci napravi izvještaj o stanju na svim graničnim prelazima, sa osvrtom na svaki posebno. Koji je status svakog graničnog prelaza koji je bio aktivan prije ulaska Hrvatske u EU, šta je u planu sa svakim graničnim prelazom, kako se odvija prelaz robe i građana na svakom graničnom prelazu, koji su ostali problemi sa graničnim prelazima?“ Kolegij Doma je kao nadležno za razmatranje Inicijative odredio Komisiju za vanjsku trgovinu i carine. Nadležna komisija Mišljenje je dostavila 27.02.2014. godine. Inicijativa je podržana i upućena na dalju proceduru. Otvaram raspravu. Uvaženi zastupnik Saša Bursać, podnositelj Inicijative. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ma evo, samo da kažem par riječi u vezi ovoga. Mislim da je ovo jako važna tematika. Svi smo se složili oko nekih stvari kada je EU prihvatila Hrvatsku, odnosno kada je Hrvatska postala članica i prvih nekoliko sjednica bilo je aktuelno nekoliko pitanja i nekoliko poslanika se pozabavilo ovom tematikom i na tome smo svemu stali. Mislim da ne treba stati, da je ovo jedno jako važno pitanje, znači šta se dešava sa graničnim prelazima, znate sad svi da ne ponavljam ono koliko smo imali problema, kako na koji način to sve funkcioniše i mislim da ne bi bilo uopšte loše, znači da periodično dobijamo izvještaje šta nam se dešava na graničnim prelazima i kakva je situacija inače sa prelaskom roba i građana. Mislim da čekati da Državna komisija sama nas obavijesti o nečemu pa da mi eventualno odreagujemo, mislim da to nema smisla, kamo sreće da mnoge institucije možemo na neki sličan način oko veoma bitnih pitanja kao što je ovo, da ih zadužimo da nas obavještavaju šta se i kako dešava iz njihovih domena, ali evo u ovom slučaju definitivno Državnu komisiju za integrisanje i upravljanje granicom, obzirom da su oni zaduženi za ovu problematiku, da zadužimo znači da nam dostave ove izvještaje ovako kako sam 94 ovdje naveo, da ne ponavljam. Mislim da bi nam to bilo jako značajno, a i mi bi imali uvida i eventualno, znači obzirom da moramo donijeti neke jako važne odluke za građane BiH, da imamo u vidu i ovaj segment koji je po meni jako, jako važan. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Nermina Ćemalović, rasprava. Izvolite.
Uvaženi dopredsjedavajući, dozvolite da pozdravim sve prisutne. Cijeneći vrijeme i ovu utakmicu koja ima, ja ću biti vrlo kratka. Kao članica Komisije za vanjsku trgovinu i carine isto sam podržala Inicijativu koju je gospodin Bursać podnio. I mi u SDP-u mislimo da ovi izvještaji koji budu upućeni nama od Državne komisije za integralno upravljanje granicom nam je jako bitan i da je dobro inače imati što bolji uvid i što češću analizu izvještaja nama na stolu. Jer znamo da neki granični prelazi su dobili akcenat, a neki su izgubili svoj ingeritet kakav su imali i samim tim je dobro znati za sve probleme i biti upućen u sve probleme koje mi imamo trenutno na granicama. Znamo juče da je bio i sastanak u Vanjsko- trgovinskoj komori svih mljekara BiH i da im se normalno i što je i posao Vanjsko-trgovinske komore, ista ponudila za pomoć, održali su jedan seminar koji je jako značajan i oni su ukazali na probleme koje imaju pri izvozu, ustvari i nemogućnosti izvoženja mlijeka i mliječnih proizvoda ka EU. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, nema više prijavljenih. I prije nego pređemo na 23. točku dnevnog reda predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o točkama 23. do 26. dnevnog reda gdje se radi o davaju suglasnosti za ratifikaciju sporazuma i Prvog amandmana na Sporazum o kreditu. Stavljam ovaj prijedlog na izjašnjavanje. Evo, sada pokrećemo glasovanje. Pripremite se za izjašnjavanje. Glasujte sada. [[zajednička diskusija]] Evo ja tražim ... ponovo jer ja nisam glasovao. Ponovno glasovanje, dakle glasujemo ponovo. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. [[zajednička diskusija]] 95
Kolegice i kolege poslanici molim vas da zauzmete mjesta da krenemo u proces glasanja. Tačka 7. – Predlog zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagač: poslanik Mirsad Đugum (prvo čitanje). Glasamo o Zakonu u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 24, protiv 11, nedovoljna entitetska podrška. Nećemo glasati odmah, glasaćemo idući put, tako da i dva predložena, odnosno tri zaključka će biti o njima glasanje kada se izjasnimo o Zakonu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o dopunama Zakona o Pravobranilaštvu Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o zakonu u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 36, protiv nije bilo, suzdržan 1, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo ovaj Zakon usvojili. Prelazimo na tačku 9. – Predlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Zakonu u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 26, protiv nije bilo, suzdržanih 11, nedovoljna entitetska podrška iz RS-a. 96 Naknadno usaglašavanje. Prelazimo na tačku 10. – Predlog zakona o elektronskom dokumentu – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Zakonu u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 32, protiv nije bilo, suzdržanih 5, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo ovaj Zakon usvojili u prvom čitanju. Prelazimo na tačku 11. – Predlog zakona o utvrđivanju visine plate zaposlenih u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Milorad Živković (prvo čitanje). Glasamo o Zakonu u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 35, protiv nije bilo, suzdržanih 2, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo usvojili ovaj Zakon. Prelazimo na tačku 12. – Predlog rezolucije o provjeri porijekla imovine – predlagač: poslanik Denis Bećirović. Glasamo o usvajanju Rezolucije. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 21, protiv 14, suzdržanih 1. Konstatujem da nema dovoljnu entitetsku podršku iz RS-a. Naknadno usaglašavanje. Prelazimo na 13. tačku – Predlog poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH – predlagač: Privremena zajednička komisija oba doma Parlamentarne skupštine BiH za izradu predloga izmjena i dopuna Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH (prvo čitanje). Glasamo o Poslovniku u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 37, bez protiv i suzdržanih. Konstatujem da smo usvojili izmjene i dopune Poslovnika Predstavničkog doma u prvom čitanju. Prelazimo na tačku 14. – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH o postizanju identičnog teksta Zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Savjet ministara BiH. Glasamo o Izvještaju zajedničke komisije o postizanju identičnog teksta sa dva amandmana o kojima je postignuta saglasnost. 97 Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 35 za, protiv nije bilo, suzdržanih 1, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo usvojili ovaj Izvještaj. Prelazimo na tačku 15. – Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka: „Rezultati reforme javne uprave“, materijal Kancelarije za reviziju institucija BiH. S obzirom da zaključak uvaženog kolege Petra Kunića je iznad glasanja o Izvještaju i uslovljava podršku, koliko sam razumio, poslanika, staviću prvo zaključak na glasanje, koji glasi: – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zahtijeva da Upravni odbor Kancelarije koordinatora za reformu javne uprave dostavi Predstavničkom domu popis subjekata koji su učestvovali u realizaciji projekta kao i iznos finansijskih sredstava koja su ostvarili na ime naknade. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 30, protiv 7, suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo usvojili zaključak. Sada glasamo o usvajanju Izvještaja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 26, protiv 1, suzdržanih 8, nema dovoljna entitetska podrška. Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 28, protiv nije bilo, suzdržanih 8. Konstatujem da nije bilo 2/3 protiv i da je ovaj Izvještaj usvojen. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – Izvještaj o radu Odbora za žalbe građana Parlamentarne skupštine BiH za 2013. godinu. Glasamo o usvajanju Izvještaja sa predloženim zaključkom iz izvještaja. Nema potrebe da ga čitam. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 37, bez protiv i suzdržanih. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj o radu Odbora za žalbe građana. Prelazimo na tačku 17. – Izvještaj o radu parlamentarnog vojnog povjerenika BiH za 2013. godinu. Glasamo o usvajanju Izvještaja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 37, bez protiv i suzdržanih. 98 Konstatujem da smo usvojili ovaj Izvještaj. Prelazimo na tačku 18. – Izvještaj o radu Komisije za izbor i praćenje rada Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije Parlamentarne skupštine BiH za 2013. godinu. Glasamo o usvajanju Izvještaja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 22, protiv 5, suzdržanih 10, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo usvojili ovaj Izvještaj. Glasamo sada o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića sa određenom dopunom toga. Jeste li dobili taj zaključak? Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 36, protiv nije bilo, suzdržan 1. Konstatujem da smo usvojili ovaj zaključak. Prelazimo na tačku 19. – Informacija o godišnjem planu obuke i vježbi pripadnika i jedinica Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u inostranstvu za 2014. godinu, materijal Ministarstva odbrane BiH, s Mišljenjem Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost BiH. Primamo k znanju Informaciju i glasamo o tome. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 36, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo primili k znanju Informaciju. Prelazimo na tačku 20. – Informacija o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta pretpristupne pomoći Evropske unije za period 2014.-2020., materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH. Glasamo o primanju k znanju Informacije sa Mišljenjem Komisije za spoljnu trgovinu i carine i zaključkom sadržanim u njemu. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 32, protiv nije bilo, suzdržanih 4. Konstatujem da smo primili k znajju ovaj Izvještaj. Sada glasamo o zaključcima iz Mišljenja Zajedničke komisije za evropske integracije. Postoje tri zaključka. Ima li potrebe da čitam? Molim vas pripremite se za glasanje. 99 Možete glasati sad. Za 37, bez protiv i suzdržanih. Konstatujem da smo i ove zaključke usvojili. Sada glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića koji kaže – Zadužuje se Savjet ministara da hitno, a najkasnije u roku od 30 dana, usvoji i u parlamentarnu skupštinu BiH dostavi informaciju o pripremi uslova za korištenje novog instrumenta predpristupne pomoći EU za period 2014.-2020. koja će između ostalog sadržavati informaciju o radu svih tijela u Savjetu ministara BiH koja rade sektorske strategije sa prijedlogom mjera za ubrzavanje i poboljšavanje ovih aktivnosti. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 31, protiv nije bilo suzdržanih 5, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da je ovaj zaključak usvojen. Prelazimo na tačku 21. – Imenovanje člana Centralne izborne komisije BiH iz hrvatskog naroda, rang-lista Komisije za izbor i imenovanje članova Centralne izborne komisije BiH. Glasamo o imenovanju člana CIK-a BiH iz hrvatskog naroda. Glasamo o prvorangiranom kandidatu Vladi Rogiću, prijedlog poslanika Dragana Vrankića ispred Kluba HDZ-a. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 34, protiv nije bilo, 1 suzdržan, dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo imenovali Vladu Rogića ispred Predstavničkog doma. Prelazimo na tačku 22. – Razmatranje Inicijative poslanika Saše Bursaća sa 62. sjednice Predstavničkog doma, održane 23.01.2014. godine. Ima li potrebe da tu inicijativu čitam? Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 37, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili ovu inicijativu. Stavljam na glasanje prijedlog da se o tačkama od 23. do 26. izjašnjavamo u paketu. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 35, bez protiv i suzdržanih. Ovaj Predstavnički dom je odlučio da glasa u paketu. Tačke od 23. do 26. – Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma i Prvog amandmana na Sporazum o kreditu. 100 Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 34, bez protiv, suzdržanih 1. Konstatujem da smo dali saglasnost za ratifikaciju sporazuma i Prvog amandmana na Sporazum o kreditu. Zaključujem 64. sjednicu Predstavničkog doma. 65. sjednica je zakazana 15. aprila. Zahvaljujem. Sjednica završena u 18:50 sati.