Kolegice i kolege želim vam dobar dan! Nastavljamo sa raspravom o 12. Izvješće o radu Odbora za europske poslove Podnositelj izvješća je Odbor za europske poslove u skladu sa člankom 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal ste primili, a uvodno će izvješće obrazložiti predsjednik odbora kolega Daniel Mondekar. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da vam predstavim Izvješće o radu Odbora za europske poslove za 2013. godinu. Dakle, od 1. srpnja 2013. do 31. prosinca 2013. godine. Prije svega Odbor za europske poslove podnosi ovo izvješće jer sukladno Zakonu o suradnji Vlade i Sabora u europskim poslovima ovlasti Sabora u europskim poslovima izvršava ovaj odbor, a onda sukladno Poslovniku izvještava vas o tome što je u tekućoj godini napravio. Donošenjem Lisabonskog ugovora uloga nacionalnih parlamenata se znatno povećala što se prvenstveno odnosi na ovlasti izravne provjere poštovanja načela supsidijarnosti i proporcionalnosti u prijelazima zakonodavnih akata EU kao i na pravo na izravnu dostavu svih dokumenata EU na službenim jezicima Unije što je ta jedna od bitnih promjena koje je Lisabonski sporazum donio kada se govori o jačanju nacionalnih parlamenata prije i nakon Lisabona. Znači, uz posebno sudjelovanje koje postoji od '70-ih Lisabonski sporazum donosi i neposredno sudjelovanje nacionalnih parlamenata u europskim poslovima prvenstveno kao što sam rekao kroz supsidijarnost i činjenicu da smo jednako u istom trenutku obaviješteni o pojedinim aktima kao i nacionalne Vlade. Kao što znate put do ovog odbora išao je paralelno sa pregovorima. Hrvatski sabor je prije Odbora za europske poslove imao Odbor za europske integracije koji je stvoren zajedno sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju dok su kad su krenuli pregovori ključne poslove preuzeli nacionalni odbor kao najvažnije tijelo i dodatno … [[Govornik se ne razumije.]] zajednički parlamentarni odbor Europskog parlamenta i Hrvatskog sabora. U tom poslu u kojem je nacionalni odbor bio važniji i jači Odbor za europske integracije, stari odbor, svoje aktivnosti je temeljio tj. bazirao na praćenju postupaka usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom te praćenju i podupiranju procesa pristupanja. U tom razdoblju kroz Odbor za europske integracije ali i kroz sve druge odbore i kroz plenarnu sjednicu prošlo je gotovo 700 zakona do lipnja 2013. godine. Stari odbor, treba ovdje spomenuti, je u 7. sazivu, ovom sazivu, u 2012. i prvoj polovici 2013. održao 31 sjednicu redovnu te 79 bilateralnih sastanaka, znači zajedničkih sjednica sa odborima iz drugih zemalja prvenstveno zemalja članica EU, što je gotovo 100-njak sjednica koje su pogotovo bile izrazito intenzivne u procesu tokom procesa ratifikacije hrvatskog pristupnog ugovora. Osnivanje Odbora za europske poslove rezultat je prilagodbe Hrvatskog sabora djelovanju u uvjetima članstva Hrvatske u EU. Pristupanjem je osnovan Odbor za europske poslove, po uzoru na ostale države članice koji u ime Sabora izvršava ovlasti u obavljanju europskih poslova te kako bi osigurao optimalan utjecaj Sabora u donošenju odluka na razini Unije. Hrvatski sabor posredstvom Odbora za europske poslove aktivno sudjeluje u stvaranju, odnosno donošenju novog acquis communataire, znači nove pravne stečevine kao aktivni sudionik europskog, političkog i zakonodavnog života. I tu je ta ključna razlika starog i novog sustava. U starom sustavu mi smo zapravo radili posao prenošenja već izglasovanih direktiva ili unošenja uredbi ukoliko je trebalo imati zakon za prenošenje uredbi, a u ovom sustavu mi aktivno sudjelujemo u izradi novih akata EU. Od 1. srpnja do 31. prosinca 2013. odbor je imao 8 sjednica, a uz redovne sjednice održane su i 2 tzv. prethodne rasprave o djelovanju Sabora u europskim poslovima. Radilo se naravno o procesu izrade radnog programa. Donijeli smo radni program za 2013., za ostatak 2013., da bi krajem 2013. imali prethodnu raspravu gdje je bio predstavljen program Europske komisije za 2014. godinu temeljem kojeg je onda Sabor u 2014. donio i svoj vlastiti program. Kao što sam rekao nadzor nad djelovanjem Vlade RH u europskim poslovima izvršava Odbor za europske poslove, a ključni dokument samog odbora je već spomenuti radni program za razmatranje stajališta RH koji je u 2013. glasio za preostali dio 2013. godine u koji nakon konzultacija sa svim matičnim tijelima Hrvatskog sabora unijeli smo 51 akt. Što je bilo s naše strane ambiciozno s obzirom da se radilo o kraju legislativnog razdoblja Europske komisije i s obzirom da je Hrvatska ušla u EU na kraju legislativnog razdoblja. Mi smo ušli dakle u članstvo kada su većina tih dokumenata već poodmakla u samom procesu donošenja i čime je Sabor bio u nemogućnosti sudjelovati od rane faze donošenja akata, znači to su sad faze u kojima komisija tek predstavi akt pa tek prolazi odbore i radna tijela vijeća pa onda i parlament može imati veći utjecaj tako da je od tih 50 akata 15-ak bilo onih na kojima smo imali realan utjecaj. U postupak razmatranja stajališta uključeni su i matična radna tijela koja moraju dati svoje mišljenje na Vladino stajalište, a temeljem Vladinog stajališta i mišljenja Matičnog odbora, Odbor za europske poslove donosi konačni zaključak koji i Ustavom i zakonom je temelj za djelovanje Vlade u europskim institucijama. Odbor je također u tom kratkom razdoblju, a mi pričamo zapravo samo o jeseni, početak zime 2013., imao i 4 saslušanja vezana uz ministre i vijeće EU, imali smo ta 4 saslušanja u 5 formacija vijeća i to formacija Odbora, tj Vijeća za vanjske poslove, Vijeća za opće poslove, Vijeća za zaštitu okoliša, Vijeća za gospodarstvo i financije i Vijeća za pravosuđe. Također, u tom razdoblju održana su i dva sastanka Europskog vijeća za koje je predsjednik Vlade morao podnijeti i podnio je sve potrebne dokumente uključujući i stajališta Vlade prije samog vijeća i izvješće nakon vijeća, sada kad mi pričamo o tom modelu ovdje ukratko, mi smo imali neke prednosti na našoj strani, prije svega da smo prva država koja je ušla u EU nakon donošenja Lisabonskog sporazuma i mogli smo čuti i vidjeti iskustva 27 država članica prije nas, o njihovim modelima nadzora, o tome kako su se oni prilagodili novim Lisabonskim ovlastima te uzevši u obzir 27 iskustava, stvoren je i hrvatski model. On je, što se tiče same regije u našem okruženju, jači u nekim segmentima nego modeli koji imaju Mađarska, Rumunjska, Bugarska, Grčka i Italija, u nekim segmentima je jači od naših susjeda iz Slovenije, a s tim da se ja zahvaljujem svima njima koji su nam pomogli jer su nam dali svoje dokumente, prijedloge zakona, pravilnike i objasnili nam kako izgleda taj sustav u državama članicama tako da mi danas imamo jedan jači mandatni model. Kao što sam rekao, zaključak odbora je temelj koji Vlada mora, na temelju njega Vlada mora djelovati u europskim institucijama, po pitanju saslušavanja mi saslušavamo između dva vijeća, na kraju jednog i prije sljedećeg i jedan smo od Parlamenata koji ima stajališta Vlade prije Europskog vijeća. To je jedna od velikih političkih rasprava u EU koja se očekuje da se nastavi sada i nakon formiranja nove komisije jer će nova komisija gotovo sigurno imati otklon prema Europskom vijeću. Pitanje jačanja Parlamentarnog nadzora na sastancima Europskog vijeća će se ponovo gotovo sigurno otvoriti u 2015./2016. i Hrvatski sabor je jedan od onih Parlamenata, kao što sam rekao, a ima ih 8 od 28 koji imaju stajališta Vlade prije vijeća. Dakle, u većini Parlamenata nažalost naši kolege zastupnici nemaju takva stajališta i mi smo jedan od desetak Parlamenata koji saslušava i potvrđuje kandidate za institucije EU. Jedna od takvih je bila i krajem 7. mjeseca kada smo potvrđivali kandidata za Europsku komisiju. Odbor za europske poslove na svojoj sjednici redovito poziva članove Europskog parlamenta i … u Hrvatsku što je propisano poslovnikom, također njih mogu pozivati i svi drugi matični odbori. Osobno mogu reći da na toj suradnji trebamo više raditi. Nije jednostavno uskladiti rasporede nas 17 članova Odbora za europske poslove sa 11 europarlamentaraca sada, morat ćemo u budućnosti naći neki model da sjednice budu ili ponedjeljkom ujutro ili petkom popodne kako bi mogli se poklopiti sa članovima Europskog parlamenta, barem za ključne političke debate gdje je input, odnosno savjet našim kolega u Europskom parlamentu dobro dođe nama kao nacionalnom parlamentu. Također, pravo pokretanja provjere poštivanja načela supsidijarnosti sukladno dakle zakonu, ima svaki zastupnik, radna tijela Sabora, klubovi zastupnika i Vlada RH i ja pozivam sada opet još jedanput sve zastupnike da prate direktno pristigle dokumente EU i da sami također ističu gdje bi trebalo pokrenuti proces nad provjerom poštivanja načela supsidijarnosti. Slijedom protokola broj 1 Lisabonskog ugovora, institucije EU obavezne su izravno dostavljati dokumente nacionalnim parlamentima koji služe kao temelj za postupak provjere načela supsidijarnosti i uključivanja u politički dijalog. Nama je do 31. prosinca 2013. dostavljeno u Parlament 308 zakonodavnih i nezakonodavnih akata, većinom nezakonodavnih akata na hrvatskom jeziku i mi smo kao Sabor uključeni u sustav IPEX koji je internetska platforma za razmjenu informaciju vezanih uz EU, a koji administriraju naši službenici u Odboru za europske poslove. Od 01. srpnja 2013. pravni akti i odluke EU se, dakle i dalje transponiraju u naše zakonodavstvo i ovaj odbor također prati popis za usklađivanje, ali velika odgovornost po pitanju praćenja usklađivanja je na matičnim tijelima. I time zapravo je onaj zatvoreni krug o kojem smo pričali kada smo donosili ovakav sustav, da s jedne strane imamo Odbor za europske poslove koji s matičnim odborima radi u izradi novog zakonodavstva EU, koje nakon određenog vremena, a to može biti godina, dvije, tri, čak i četiri, da se taj akt donese, onda vraćaju se u Nacionalni parlament ukoliko treba ići u Parlament i još jedanput kroz matična tijela prolazi rasprava o tome kako i na koji način se unosi u Hrvatsko zakonodavstvo. I to je ta razlika od onog prije dvije godine. Što se tiče vanjsko političke aktivnosti Odbora za europske poslove, mi smo imali 14 … sastanaka s Nacionalnim parlamentima država članica, država jugoistočne Europe i državama istočnog partnerstva. Također multilateralna aktivnost odbora realizira se na redovitim sudjelovanjima na COSAC-u Koordinaciji na europskoj razini svih odbora za europske poslove nacionalnih parlamenata koji je u osnovi čak i jedna od nacionalnih parlamentarnih aktivnosti koja se nalazi u Lisabonskom sporazumu. Također uz navedene aktivnosti održali smo i niz sastanaka sa visokim dužnosnicima europskih institucija i predstavnicima parlamentarnih udruženja, primjerice Parlamenta skupština Vijeća Europe, povjerenici iz Europske komisije, državni tajnici iz Ministarstva vanjskih i europskih poslova i recimo ovdje Europsko udruženje za slobodnu trgovinu. U našem izvješću pod točkom 10.se navodi i kapaciteti vezani uz stručnu službu odbora. Služba obavlja poslove vezano uz organizaciju sjednica, te bilateralnih i multilateralnih aktivnosti, te ono što je jako bitno kroz svoju službu Hrvatski sabor uključen je u rad međuresornih radnih skupina za europske poslove pri Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, a neizravno sudjelujemo i u radu koordinacije za vanjsku i europsku politiku Vlade RH čime smo uključeni od samog početka u procese izrade stajališta. Pred nama u 2014., dakle kako je ovo izvješće za 2013., u 2014.se nalazi ostatak poslova koji se u zakonu navodi i koji zaista jesmo većinom i apsolvirali u 2014. I kada to malo pogledamo od noviteta je bilo da smo imali saslušanje kolege Nevena Mimice kao kandidata za hrvatskog članka Europske komisije. Također imali smo i prva tri dokumenta u političkom dijalogu sa Europskom komisijom i to vezano uz načelo i poštivanje načela supsidijarnosti, također imali smo i sjednicu zajedno sa Odborom za poljoprivredu oko pitanja kvota za mlijeka i banane u školama i imali smo još ključno političko pitanje oko Europskog ureda javnog tužitelja što vam i dalje ostaje otvoreno političko pitanje s obzirom i na najave novog predsjednika Europske komisije gospodina Junckera, taj dokument će se vjerojatno pak u trećoj verziji sada naći ponovo na stolovima nacionalnih parlamenata. Također povećana je aktivnost u COSAC-u i sa 4, 5 formata pokrili smo gotovo sve formate Vijeća EU u našim saslušanjima. Ovdje također pozivam i ostale odbore još jedanputa i moram se zahvaliti nekim odborima na aktivnostima. Ja se zahvaljujem i kolega iz Odbora za financije, promet, poljoprivredu, zaštitu okoliša jer su pokazali izuzetnu inicijativu da sami aktivno uključe se i bez Odbora za europske poslove u biranje tema o kojima se želi raspravljati na odborima. Zahvaljujem im na tome i pozivam sve odbore još jedanput da se uključe u europske poslove kroz izradu sljedećeg radnog programa. Pred nama je nova komisija, novi radni program, bit će zanimljivo vidjeti s obzirom na klasterizaciju nove komisije, s obzirom na radne timove u novoj komisiji, s obzirom na ono što regulatory fitness i pročišćavanje akata EU što će nam Europska komisija ponuditi kao radni program za 2015.godinu. Čisto da završim, u 2014.godini mi nismo imali vremena za dodatna uhodavanja odmah smo se uključili u sve bitnije inicijative koje već se u EU nalaze na stolu oko problematike koja proizlaze za nacionalne parlamente, da li vezano uz Lisabonski sporazum ili da li vezano uz međuinstitucionalnu suradnju. S jedne strane Sabor se aktivno uključio u nizozemsku inicijativu koja ide u pravcu da se razjasne nejasnoće i ajmo reći siva područja u podijeljenim nadležnostima te da se jasno kaže šta radi europske institucije, šta rade nacionalni parlamenti ali bez izmjene temeljnih ugovora. Također podržali smo dansku inicijativu koja je išla prema novom predsjedniku Europske komisije koji je naklonjen toj ideji da se naprave novi mehanizmi i da jedna zajednička radna skupina predloži nove mehanizme suradnje komisije i nacionalnih parlamenata. I jednako tako saslušali smo i britansku inicijativu koja ide prema tome da se proširi područje djelovanja vezano uz supsidijarnost, prije svega vremenski i da se uvedu novi kartoni što je dosta problematično zbog izmjena LIsabonskog sporazuma, ali svejedno Hrvatski sabor je aktivan i u tim inicijativama. I jedino što nam sada preostaje je još dodatno pojačati suradnju sa europarlamentarcima, ali i hrvatskim predstavnicima u savjetodavnim tijelima poput Committeeon oft he Regions dakle Odboru regija i Gospodarsko-socijalnom vijeću koje su dvije savjetodavne institucije. I dozvolite mi zadnje 2, 3 minute kao što sam rekao modeli nisu upisani u kamenu. Mi ćemo iz godine u godinu skupljajući iskustvo radeći ovaj posao vjerojatno dolaziti do ideja kako poboljšati naš sustav. Mi smo također vezani i na to šta rade drugi parlamenti ali šta rade i druge europske institucije. U ovom trenutku postoji inicijativa da svi parlamenti EU nacionalni imaju radni program, da uskladimo radni program, te da u sličnim vremenskim rokovima radimo zajedno 28 parlamenata na pojedinim aktima. To je svojevrsni pritisak i na europske institucije. To je jedno od inicijativa. Također postoje inicijative da se supsidijarnosti i stajališta prepuste matičnim odborima, a da odbori za europske poslove postanu jedna visoka politička tijela koja imaju redovite političke diskusije na strateškim razinama vezano uz europske dokumente. Mi kao odbor radimo jedno i drugo jel u 2014.smo otvorili neka ključna pitanja, otvorili smo pitanje supsidijarnosti, otvorili smo i pitanje transatlantskog ugovora TTIP sa SAD koji će biti vruće političko pitanje 2015.godine. Doduše ne kada gledate hrvatske medije, ali u Europi je to ključno pitanje. I također kao što sam reko ja očekujem da će i sa novom komisijom i sa novim izgledom komisije, novom podjelom nadležnosti u komisiji pa čak i ovom pričom da će postojati pravo veta unutar komisije očekujem političke rasprave i na tu temu i očekujem novi radni program Ja se zahvaljujem svim svojim kolegama u dosadašnjem radu i još jedanput pozivam sve kolege zastupnike da se od programa 2015. još u većem broju uključimo u europske poslove. Zahvaljujem se na pažnji.
Hvala. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Mondekar, evo vrlo kratko, nisam se javljao za pojedinačnu raspravu ili raspravu u ime kluba zbog toga što bi isto mogao govoriti i u 15 minuta. Mislim da je u 4, 5 odbora u koja sam ja radio u Hrvatskome saboru da je Odbor za europske poslove jedan od najboljih odbora, da funkcionira besprijekorno što sam govorio i lani kada smo govorili o Odboru za europske poslove i kao vjerojatno bivši član odbora. Sve pohvale vama kao predsjedniku odbora, odboru kao cjelini, svim kolegama. Izvješće je napisano jasno, pregledno i još jedanput pohvala. Hvala.
Mirela Holy, replika.
Evo ga i ja ću pohvaliti Odbor za europske poslove i posebice bih htjela pohvaliti to što je tijekom ovog ljeta nažalost već kada smo završili sa zasjedanjem bila organizirana tematska sjednica o izuzetno važnoj temi o kojoj se u ovom trenutku raspravlja na nivou Europske komisije a biti će i predmet rasprave u Europskom parlamentu a to je transatlantski trgovinski i investicijski sporazum između Sjedinjenih Američkih Država i Europske unije. Moj je dojam da o ovom izuzetno važnom sporazumu hrvatska javnost nije dovoljno informirana i zbog toga smatram da je jako velika obaveza i Hrvatskog sabora ali i hrvatske Vlade da informira građane o ovome ugovoru koji će u jako velikoj mjeri utjecati na budućnost cijele Europe a i Hrvatske. Dakle frakcija Zelenih u Europskom parlamentu je protiv ovakvog sporazuma zbog cijelog niza razloga smatramo da je najlošija varijanta toga ISDS znači mehanizam ISDS-a koji bi mogao u jako velikoj mjeri ograničiti mogućnosti Vlade a i parlamenata da odlučuju o izuzetno važnim pitanjima vezanima i uz područje zaštite okoliša. Također bih pohvalila inicijativu ovoga odbora da se tijekom jeseni održi jedna tematska rasprava o cirkularnoj ekonomiji koja je također izuzetno važna tema o kojoj se počinje raspravljati i nagovješćuje se tranzicija sa linearne na cirkularnu ekonomiju i smatram da bi o tome također hrvatski građani trebali dobiti informaciju i dakle svaka pohvala odboru što prati ove teme.
Odgovor na repliku Daniel Mondekar.
Zahvaljujem se na zapravo vašoj replici. Samo mogu reći da se slažem da je transatlantski ugovor ključno političke pitanje. Sada sam i rekao maloprije da je fascinantno koliko njega nema u hrvatskim medijima a tko god prati europske medije on je na dnevnoj bazi tematika europskih medija. Dapače, na izborima za europski parlament TTIP je tjedan dana bio ključno pitanje kako političke stranke će se prema njemu pozicionirati. Ono što vam mogu reći je da 7 krug pregovora počinje 29.9. očekuje se da će tokom 7 kruga tek početi pravi pregovori pa ćemo mi u Odboru za europske poslove između 7. i 8. kruga još jedanput imati saslušanje da tu temu treba u Saboru raspravljati. Ja se zahvaljujem.
Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a, kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Zahvaljujem se poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Odbora za europske poslove, gospodine Mondekar, kolegice i kolege. Klub, mogu odmah na početku reći, kako će klub SDP-a podržati ovo izvješće. Nacionalni parlamenti kako bi se ponovno aktivno uključili u europske poslove razvili su i vlastiti sustav nadzora nad djelovanjem nacionalnih vlada u Vijeću Europske unije i ostalim institucijama i kao što znamo i kao što je to posebno istaknuo predsjednik Mondekar uloga nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji jedno je od ključnih pitanja daljnjeg razvoja ove zajednice i predstavlja politički i organizacijski izazov. Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji Sabor je potvrdio 2012. godine, stupio je na snagu 1. srpnja 2013. godine jednako kao i odredbe glave 8. Europska unija u Ustavu Republike Hrvatske. Tako je i Hrvatska spremno dočekala promjene koje je članstvo u Europskoj uniji donijelo u hrvatski pravni sustav. Osnivanje Odbora za europske poslove rezultat je prilagodbe Hrvatskoga sabora djelovanju u uvjetima članstva Hrvatske u Europskoj uniji. Radi osiguranja transparentnosti i javnosti rada evo Odbor za europske poslove ima obvezu godišnje Saboru podnijeti izvješće o svom radu. Obavljanje europskih poslova u Hrvatskom saboru, podsjetimo se to je već i učinio predsjednik Mondekar, ja ću to ponovno učiniti radi važnosti kako smo to radili i kako o ključnim, državnim interesima Republike Hrvatske ne može biti špekulacije niti politikantstva. Naime u Hrvatskom saboru takvo obavljanje europskih poslova započelo je u lipnju, sada već daleke 2000. godine kada je uoči otvaranja pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju između Europske zajednice i njihovih država članica Republike Hrvatske osnova Odbor za europske integracije. Naravno da smo onda i dopunili svoj poslovnik o radu. Uz Odbor za europske integracije djelovali su i nacionalni odbor te zajednički parlamentarni odbor Republike Hrvatske i Europske unije koji je djelovao 2004. godine pa sve do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Odbor za Europske integracije međutim bio je jednako i poslovničko radno tijelo Hrvatskoga sabora osnovano s ciljem izravnog uključivanja u proces pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Važno je ovdje napomenuti konferenciju Odbora za europske poslove nacionalnih parlamenata država članica, a 2005. godine sudjelujemo u osnivanju Konferencije parlamentarnih odbora za europske poslove država obuhvaćenih procesom stabilizacije i pridruživanja. Specifično obilježje hrvatskog pretpristupnog procesa bio je nacionalni konsenzus svih parlamentarnih političkih stranka o članstvu Hrvatske u Europskoj uniji kao strateškom cilju i prioritetu. Međutim evo ponavljam, Hrvatska ima i dalje svojih prioriteta i strateških ciljeva o kojem bi nacionalni konsenzus itekako dobro došao i bio poželjan. Odbor za europske poslove pravni je sljednik Odbor za europske integracije. Odbor za europske poslove kao radno tijelo ono je specifično i ponovit ću što je posebno značajno i to moramo uvijek imati na umu, da je to jedino tijelo i specifično je po tome što ima zakonska ovlaštenja obavljanja poslova u ime Sabora. Prijenosom ovlasti Odboru za europske poslove Sabor je stvorio uvjete za pravovremeno i učinkovito obavljanje europskih zadaća sukladno pravima koje ugovor o Europskoj uniji i ugovor o funkcioniranju Europske unije dodjeljuje nacionalnim parlamentima. To je inače uobičajeno rješenje i svih država članica Europske unije. Ovakav pristup i samom i izboru članstva Odbora za europske poslove omogućuje učinkovitu političku koordinaciju i uključenost prvenstveno saborskih radnih tijela, ali i klubova zastupnika u obavljanju europskih poslova jer osim predsjednika ovo je jedino radno tijelo, dakle sa zakonskim ovlastima, koje ima upravo i zbog toga 2 potpredsjednika i 14 članova, dakle što ga čini radnim tijelom s najviše izabranih članova. Dakle ponavljam, jedino radno tijelo koje ima 2 potpredsjednika. Nadzor nad djelovanjem Vlade i institucijama Europske unije jedno je od bitnijih zadaća ovog odbora. naime, Hrvatski sabor nije izravno zastupljen u institucijama Europske unije, no svoj utjecaj upravo ima nad aktivnostima Vlade Republike Hrvatske u institucijama Europske unije upravo tako što i vrši takav nadzor. Donošenjem radnog programa Hrvatski sabor upravo svrstao se na takav način u jedan rastući broj nacionalnih parlamenata koji svoje aktivnosti u cilju jačanja utjecaja unaprijed planiraju i javno objavljuju. Odbor za europske poslove pripremio je pregled prijedloga zakonodavnih akata po politikama u Europskoj uniji. Odbor je zaprimio i obavijest o 19 saborskih za uvrštavanje 155 prijedloga zakonodavnih akata u radni program. Predsjednik Hrvatskog sabora dostavio je Vladi Republike Hrvatske doneseni radni program čime je nastupila obveza Vlade iz članka 6. stavka 4. Zakona o suradnji sa stajališta Republike Hrvatske o dokumentima iz radnog programa, a u odnosu na provedbu radnog programa za dio, ovo je specifično razdoblje za 6 mjeseci koje je Hrvatski sabor zaprimio 14 stajališta Republike Hrvatske. Iako je dinamika usvajanja akata na europskoj razini zaista teško predvidiva i složena za praćenje, Odbor za europske poslove nastoji upravo u suradnji s nadležnim tijelima državne uprave ažurno pratiti postupanje po svim dokumentima iz radnog programa. Vijeće Europske unije je uz Europski parlament kao što znamo glavno zakonodavno tijelo Europske unije. Nacionalni parlamenti nemaju izravne mogućnosti utjecaja na donošenje odluka u Vijeću, već upravo kroz institut redovitog saslušanja ministara o sastancima Vijeća Europske unije osiguravaju upravo utjecaj na sastanke Vijeća. Odbor za europske poslove je do 31. prosinca 2013. godine održao 4 sjednice na kojima je raspravljao o sastancima 5 performacija Vijeća Europske unije, a svaka od navedenih sjednica Odbora za europske poslove organizirana je ili kao zajednička ili s matičnim radnim tijelom, uz sudjelovanje članova matičnog radnog tijela. Izvješće Ministarstva financija o održanom sastanku Vijeće Europske unije za gospodarska i financijska pitanja od 15. listopada 2013. godine i priprema za sljedeći sastanak za 15. studeni 2013. godine podnio je tada pomoćnik ministra financija gospodin Maroje Lang. Tu smo imali izvješća sa Vijeća za vanjske poslove, Vijeća za opće poslove, Vijeća za okoliš, Vijeća za pravosuđe i unutarnje poslove, što je detaljnije izvijestio predsjednik Mondekar. Europsko vijeće je tek Lisabonskim ugovorom postalo zasebnom institucijom Europske unije, iako nema zakonodavne ovlasti zbog uloge poticanja razvoja Unije i odlučivanja o općim prioritetima, zaista ga možemo smatrati izuzetno važnim političkim tijelom. Zakon o suradnji predviđa redovito godišnje obavještavanje Sabora o sastancima Europskog vijeća u obliku izvješća, izvješće koje podnosi predsjednik Vlade na početku prvog saborskog zasjedanja u kalendarskoj godini. Predsjednik Vlade također je obvezan prije svakog sastanka Europskog vijeća Odboru za europske poslove dostaviti i dostupne pripremne dokumente za sastanak, kao i hrvatsko stajalište ukoliko je ono dostupno, a nakon sastanka i pisano izvješće o tome. Imali smo i vrlo razvijenu suradnju s članovima Europskog parlamenta izabranima u Republici Hrvatskoj koji se redovito pozivaju. Ako nisu bili prisutni, oni bili su redovito prisutni njihovi asistenti. Ono što je predsjednik Mondekar posebno istaknuo i to je nešto što je izuzetno važno, to je uloga i zadaća ovog odbora u nadzoru nad poštivanjem načela supsidijarnosti, provjere poštivanja načela supsidijarnosti u prijedlozima zakonodavnih akata Europske unije, dakle što je ovlast da podsjetimo također koja je proizašla iz Lisabonskog ugovora. Dakle Sabor ima mogućnost izravnog uključivanja u proces donošenja zakonodavnih akata na razini Europske unije. Odbor za europske poslove u prvih šest mjeseci aktivno je pratio postupke parlamentarnog nadzora kao i politički dijalog vođen između nacionalnih parlamenata država članica i Europske komisije putem redovitog izvještavanja od strane stalne predstavnice Hrvatskog sabora pri europskom parlamentu. Do 31. prosinca 2013. godine Saboru je dostavljeno ukupno 308 prijedloga zakonodavnih i nezakonodavnih akata na hrvatskom jeziku, ali ovdje je važno napomenuti poveznicu na IPEKS-ovu bazu korisnicima saborske internetske stranice. Naime, IPEKS je internetska platforma za razmjenu informacija vezanih za EU između nacionalnih parlamenata i Europskog parlamenta. Glavna zadaća IPEKS-a je omogućavanje razmjene informacija o parlamentarnom nadzoru među parlamentima države članice EU i članicama EU. Ulaskom Hrvatske u EU žarište korištenja IPEKS-a iz perspektive Hrvatskog sabora pomaknuto je upravo s objave informacija o Saboru kao nacionalnom parlamentu na objavu informacija o provođenju postupka parlamentarnog nadzora nad konkretnim dokumentima EU. Važna zadaća jeste usklađivanje zakonodavstva koje nije prestalo ulaskom Hrvatske u EU. Naime, od 1. srpnja 2013. godine odluke EU primjenjuju se u Republici Hrvatskoj u skladu sa pravnom stečevinom EU slijedom čega Hrvatska ima obvezu usklađivanja zakonodavstva kao država članica EU. Usklađivanje zakonodavstva stoga danas podrazumijeva stvaranje uvjeta za provedbu i preuzimanje pravne stečevine u hrvatsko zakonodavstvo. Hrvatski sabor je 8. veljače 2013. godine donio plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom EU za 2013. godinu i u odnosu na njegovu provedbu za 3. i 4. kvartal 2013. godine može se reći da se usklađivanje odvijalo u rokovima predviđenim programom za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2013. godinu. U postupanjima sa uredbama EU Republika Hrvatska obvezna je osigurati sve uvjete za njihovu učinkovitu provedbu. U proceduri u Hrvatskom saboru prijedlozi zakona kojima se osigurava provedba i primjena uredbi sadržane su u prilogu, ispunjenu izjavu o usklađenosti prijedloga propisa. Kada je riječ o direktivama EU Republika Hrvatska obvezna je uskladiti hrvatsko zakonodavstvo sa direktivama preuzimanjem tog samog sadržaja. Dakle, prepušteno je samoj državi članici kako će ona takvu direktivu pretočiti u svoje zakonodavstvo dato joj je to u slobodi poštivajući duh i namjere same direktive. Ovaj odbor kao što su već to kolege u svojim replikama i istaknuli i potvrdili ono što je uvodno podnoseći ovo izvješće rekao predsjednik bila je vrlo aktivna uloga samog odbora u bilateralnoj suradnji koja se očitovala u bilateralnoj suradnji sa državama članicama EU, ali i u suradnji sa državama jugoistočne Europe. Možda ovdje posebno za istaknuti je taj jedan crnogorski, kako su crnogorski i kosovski zastupnici pokazali veliki interes za hrvatski pregovarački model sa EU s posebnim naglaskom na provedbu reformi u upravi, prenošenju naših iskustava u korištenju sredstava iz predpristupnih fondova, u jačanju administrativnih kapaciteta, te postizanju europskih standarda pri reguliranju pravosudnog sustava i uspostavljanju pravne države i vladavini prava. Bila je vrlo također aktivna suradnja našeg odbora sa državama istočnog partnerstva gdje bih posebno istaknula aktivnosti u razmjenama iskustava i najboljoj praksi u području europskih integracija, suradnje sa usklađivanjem nacionalnih zakonodavstava sa europskim standardima, izrada zajedničkih pristupa i projekata za promicanje vlastitih parlamenata, osiguravanje prostora za podizanje i javne svijesti procesima europeizacije i modernizacije države. Također naše članstvo Odbora za europske poslove u Kozaku rezultiralo je značajnim aktivnostima, aktivnostima koje ima neposredno sam predsjednik, ali i ostali članovi. Valja istaknuti i na kraju i suradnju sa Ministarstvom vanjskih i europskih poslova, ali ono što zaključno mogu istaći u ime, govoreći u ime kluba SDP-a da i prvih šest mjeseci članstva Republike Hrvatske u EU, ujedno i prvih šest mjeseci dakle djelovanja ovog odbora koji se pokazao vrlo aktivan [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] do te mjere da i kada je hrvatski Parlament prestao sa radom ovaj odbor je i nakon te sjednice, završetka dakle prvog dijela zasjedanja nastavio svojim radom. Hvala lijepo.
Replika, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo zastupnice Antičević-Marinović. S pravom ste spomenuli govoreći o malom vremeplovu, dakle vraćanju u prošlost vezano za naše pregovore o nacionalnom konsenzusu vezanom za ulazak Hrvatske u EU i čini se da će to biti i posljednji veliki nacionalni konsenzus i da druge velike takve konsenzuse teško da će moći biti … [[Govornica se ne razumije.]] Sjetila sam se pritom činjenice da tada i u Nacionalnom odboru i u odboru o kojem govorimo nije bilo prijepora primjerice, bilo je naravno uspona i padova, ali nije bilo prijepora i nikada nitko nije istaknuo koliko se sjećam da bismo u pregovorima za ulazak u EU trebali nešto dodatno tražiti vezano za Zakon o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa zemljama EU. To podsjećam zbog toga što smo nepotrebno zapravo taj konsenzus narušili, jer u zadnjim trenucima pred ulazak Hrvatske u EU kad smo mijenjali, odnosno većina je mijenjala taj zakon nepotrebno, a ponavljam nikada tijekom pregovora nitko nije stavio bilo kakvu primjedbu u smislu da bismo trebali kao država pristupnica tražiti ograničenja, vratiti se primjerice na 2002. godinu. To spominjem kao primjer, neka vrsta pouke kako bismo trebali raditi i u budućnosti. Slažem se s vama, puno je učinjeno, međutim čini mi se da bi i vidljivost rada samoga odbora u hrvatskoj javnosti trebala i mogla biti daleko veća. I to bi sigurno diglo i svojevrstan osjećaj kod građanki i građana ali i kod političara osjećaj koji mora biti stvaran, a taj je da smo zaista 28. članica EU.
Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Ovaj naš konsenzus koji je svo ovo vrijeme pratilo pristupanje Hrvatske Europskoj uniji ja mislim da je bila jedna od naših lakših zadaća, iako se u prvi momenat to nije činilo tako. Ali ono što Hrvatskoj predstoji, a čini mi se da i vi za to pledirate, to je nešto što pokazuje veću spremnost, veću našu zrelost kao zajednice u cjelini, to je da pokažemo konsenzus u kom pravcu, dakle koje su naše zajedničke temeljne ljudske vrijednosti, društvene vrijednosti na kojima će počivati hrvatsko društvo, a jednako tako i koje su to temeljne ekonomske postavke na kojima ćemo voditi našu ekonomiju. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Gordan Jandroković.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege zastupnici pred nama je Izvješće o radu Odbora za europske poslove za 2013. godinu. Dakle, radi se o izvješću za prošlu godinu u kojoj je Hrvatska bila članica 6 mjeseci, radi se o jednom izvješću koje bismo mogli nazvati ustvari uhodavanjem u pravi posao koji nas čeka i u ovoj 2014. i u godinama koje dolaze. Rad odbora temelji se na višegodišnjem iskustvu Odbora za europske integracije, nacionalnog odbora, pa i zajedničkog parlamentarnog odbora Hrvatski sabor i Europski parlament. Dakle, to su bila tijela kroz koja smo u Hrvatskom saboru pratili hrvatske pregovore, pratili sve one aktivnosti koje su bile važne da Hrvatska uspješno završi pregovore i postane punopravna članica EU i ono što je posebno bitno kroz ta tijela čvrsto je utvrđeno suglasje, konsenzus oko ulaska Hrvatske u EU kao glavnog vanjskopolitičkog ali i unutarnjeg političkog cilja RH. Kroz ta tijela zaista kvalitetno se radilo, tolerantno se radilo i moram reći da i u Odboru za europske poslove takav duh i dalje postoji i da se zaista na jedan kvalitetan način, na način koji možda nije uvijek ovdje prisutan u Hrvatskom saboru obrađuje čitav niz tema od interesa za hrvatske građane. Rano je za ozbiljan sud još uvijek o tome da li Odbor za europske poslove u potpunosti ispunjava svoju funkciju, ali sada možemo govoriti o prvim dojmovima i možemo reći da su ti dojmovi pozitivni. Djelokrug rada vrlo je precizno definiran, o tome su govorili i moji prethodnici. Moram isto tako naglasiti da su unutar odbora vrlo korektni odnosi i ne znam koliko je to korisno ako ja pohvalim rad predsjednika s obzirom da ta pohvala dolazi iz reda HDZ-a ali mislim da zaista gospodin Mondekar vrlo kvalitetno obavlja svoj posao. Posebno bih pohvalio i stručno osoblje, naše službenike, savjetnike, savjetnice koji rade u tom odboru i mislim da zaista u uvjetima koje imamo odrađuju jedan vrlo kvalitetan posao. Međutim, u sadržajnom smislu bojim se da ne mogu na isti način pozitivno govoriti. Ne bih nikoga tu krivio jer je obim i problematika vrlo zahtjevna, međutim u sadržajnom smislu ni druge države članice koliko imamo informacije nisu u toj prvoj godini, u prvim mjesecima odmah u potpunosti obuhvatile sve ono što treba. Tako da će u sadržajnom smislu ocjene doći kasnije. Već u ovoj 2014. mislim da ćemo moći biti puno realniji i objektivniji oko rada odbora. Ja vidim tri glavna razloga zašto u sadržajnom smislu još uvijek odbor ne daje one rezultate koje bi trebao davati. Krenut ću od toga prvo da se zaista radi o iznimno složenoj materiji i po obimu i po sadržaju. Da je Hrvatska ulaskom u EU ustvari preskočila jednu veliku stepenicu, ostvarila jedan novi civilizacijski iskorak. Sve ono što smo radili dotada u smislu zahtjevnosti bilo je daleko ispod ovoga što imamo sada, od zakonskih prijedloga, uredbi, direktiva. Radi se dakle o jednom civilizacijskom iskoraku koji nije lagano pratiti i Odbor za europske poslove svakako s time će i dalje imati dosta posla, dosta problema ali vjerujem da ćemo u razdobljima u godinama koje dolaze ipak tu postati ozbiljniji i da ćemo moći i u tom smislu parirati ostalim razvijenim i već dugo godina članicama EU. Drugi razlog zašto mislim da još uvijek odbor ne ispunjava u potpunosti svoju ulogu jest potkapacitiranost administracije koja prati rad odbora. I ovdje ću navesti jedan vrlo slikovit primjer. Stručna služba Odbora za europske poslove otprilike je jednako velika kao stručna služba jednog zastupnika u Europskom parlamentu. Dakle, mi imamo nekoliko savjetnika i jednu administrativnu tajnicu. I mislim da je jako važno za kolege zastupnike, ali i za hrvatsku javnost da gotovo svaki zastupnik u Europskom parlamentu ako tako odluči može imati jednake prateće službe. Dakle, cijeli naš Hrvatski sabor koji svoju zakonodavnu djelatnost koja se tiče EU ustvari prenosi na Odbor za europske poslove, jednako je u administrativnom smislu jak, kapacitiran kao što je jedan zastupnik u Europskom parlamentu. I to je naravno onda veliki problem i vrlo je teško parirati ustvari i ministarstvima u smislu nadzora i parirati drugim zemljama članicama koje imaju vrlo razvijene služe koje prate rad odbora koji se bave europskim pitanjima, dakle to moramo imati u vidu i bez obzira na sav populizam i demagogiju u tom dijelu, ako želimo ozbiljno pratiti ono što se zbiva u EU, mi ćemo morati pojačati te službe, bez obzira što će to tražiti određena dodatna financijska sredstva, ali bez snažnog praćenja rada zastupnika u smislu administrativnih kapaciteta, bit će vrlo teško ozbiljno ispunjavati ulogu koju Odbor za europske poslove ima. I tu je sada i taj treći razlog zašto odbor još uvijek ne funkcionira na način na koji ja smatram da bi on trebao raditi, to je potpuna dominacija Vlade nad Hrvatskim saborom, odnosno potpuna dominacija izvršne nad zakonodavnom vlašću, što nije slučaj samo u europskim poslovima nego svjedoci smo toga da se to zbiva i u svim ostalim područjima i zato odbor nije mogao zaista učiniti ništa bitno kada je bila u pitanju politika Vlade, a koja se ticala EU i pogrešaka koje je Vlada učinila u odnosima ili prema pojedinim zemljama članicama, ili prema EU u cjelini. U prvome redu to mislim na slučaj Perković koji je već bio spomenut, dakle ulazak, to se događalo pred sam ulazak Hrvatske u EU kada smo iznevjerili ono što smo bili dogovorili, što smo bili potpisali i umjesto da uđemo na velika vrata, da uđemo kao zaista 28. zvijezda, mi smo ušli kao netko tko nije ispunio dogovor, tko je ustvari na određeni način i prevario i naravno da taj pečat nažalost nosimo i u ovom razdoblju koje je još uvijek, u kojem sada živimo i to je jedna velika šteta. Mi smo pokušali tada da kroz Odbor za europske poslove nametnemo tu temu, da razgovaramo, međutim nažalost nije bilo volje i jednostavno inicijativa HDZ-a tada nije bila prihvaćena, jednostavno Vlada je i onda kroz ovdje vladajuću većinu na plenarnoj sjednici načinila veliku pogrešku, ali evo, što je tu je, s tim se danas Hrvatska mora nositi. Nadalje, odbor nema nikakve nadležnosti u kontroli rada administracije kada su u pitanju europski fondovi. Tu je isto došlo do velikih pogrešaka jer je gotovo kompletna rukovodeća struktura bila smijenjena dolaskom Kukuriku koalicije na vlast, zato se i dogodilo što se dogodilo, da slabo povlačimo sredstva iz europskih fondova, međutim ne možemo tu prigovarati odboru jer to nažalost nije njegova nadležnost, da je, možda bismo više animirali hrvatsku javnost o tome i možda bi rezultati nakon toga u povlačenju sredstava iz europskih fondova bili bolji. Bio je tu i problem Pelješkog mosta, bila su tu lutanja od strane Vlade, od prve one pozicije da se neće ići u izgradnju Pelješkog mosta, da će se ići kroz koridor, do evo sadašnje pozicije u kojoj Vlada predstavlja sebe kao ustvari nositelja te inicijative, ali nama koji smo bili za Pelješki most od samoga početka, drago nam je da je došlo do tog zaokreta, međutim to … isto tako prepoznato je i u Bruxellesu i zbog toga imamo određene zastoje koje smo mogli izbjeći. Nadalje, kada je u pitanju politika, vanjska politika Vlade nismo zadovoljni razinom sveukupne integracije RH u samu EU, nije dovoljna samo administrativna politička integracija, potrebno je učiniti i društveni iskorak. Ova Vlada nažalost nije uspješno afirmirala niti EU u RH, niti RH unutar EU i to je po nama najveća pogreška kada je u pitanju europska politika, baš taj nedovoljno snažan civilizacijski iskorak u smislu društva koje se osjeća europskim. Ako pitate građanina na ulici da li danas osjećaju bilo kakve promjene kada je u pitanju status Hrvatske, kada je u pitanju njihov život, oni jednostavno to ne prepoznaju, oni još uvijek doživljavaju EU kao nešto daleko, nešto strano i šteta što se to tako dogodilo, to povezujem opet i sa načinom na koji smo ušli, sa slučajem Perković, ali vjerujem da će godine koje dolaze ipak dovesti i do određenih promjena i da ćemo se zaista osjećati, ne samo građanima Hrvatske, nego i građanima Europe i iz toga onda crpiti i sve ostale pogodnosti koje EU sa sobom nosi. Isto tako nismo zadovoljni prenaglašenom važnošću koju ova Vlada daje politici prema regiji, prema prostoru jugoistoka Europe. Smatramo da je puno bitnije integrirati Hrvatsku unutar EU, razvijati partnerstva sa zemljama članicama jer mi smo danas dio tog prostora, regija je bitna, ali mi rješenja za kvalitetniji život, za prosperitet Hrvatske nećemo naći u regiji, mi ćemo je naći u EU, to je naš put, to su danas naši saveznici, to je integracija u kojoj Hrvatska danas živi. Regija je naše susjedstvo, s njima trebamo razgovarati i surađivati, ali mi smo danas dio EU i iz toga moramo crpiti našu snagu i naše potencijale za budući razvoj. Da se nismo dovoljno afirmirali unutar same EU pokazuje i slučaj izbora povjerenika u novoj Europskoj komisiji. Bez obzira što se sada pokušava na određen način izmanipulirati tezom da smo baš htjeli taj resor, dobro je poznato da je taj resor ipak najmanje bitan za Hrvatsku i da ni jedna kuna novca koji ide unutar EU ne ide kroz taj resor nego ide kroz druge resore. Šteta je što nismo uspjeli dobiti ili pomorstvo i ribarstvo ili regionalnu politiku, nažalost to su uzele zemlje koje su očito uspješnije lobirale, Rumunjska je uzela regionalnu politiku, Malta ribarstvo i pomorstvo to su resori koji su Hrvatskoj trebali biti prioritet, nažalost nismo ih uspjeli dobiti. Dakle kritični smo zaista kritični smo prema Vladi i kada je u pitanju vladina politika prema EU ona po nama ne zaslužuje prolaznu ocjenu, a što se tiče odbora kazao sam već njegovim radom smo zadovoljni, može se činiti više, objasnio sam i na koji načine i klub HDZ-a dat će prolaznu ocjenu radu odbora i podržat ćemo ovo izvješće. Hvala lijepo.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Jandroković podržavam u potpunosti vaše izlaganje koje me je potaknulo za ovu repliku više kao predsjednika Odbora za zaštitu okoliša koji je zajedno sa Odborom za europske poslove održao dvije tematske sjednice, a na kojima smo raspravili dvije važne teme za koje smo očekivali da će Vlada dati povratnu informaciju. Prva se odnosila na Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeće o izmjeni direktive o mogućnosti da država članica ograniči i zabrani kultivaciju GMO-a na svojem teritoriju i zaključak odbora da će nas resorna ministarstva odnosno Vlada pa i Ministarstvo poljoprivrede obavijestiti o stajalištima Vlade kada je u pitanju prijedlog uredbe. No naš odbor pretpostavljam da niti Odbor za europske poslove o tome još nije dobio nikakvu informaciju što govori da Vlada i sama luta u dijelu stava RH prema navedenoj uredbi. I s druge strane smo očekivali također da će se Vlada očitovati prema saborskim odborima o okviru za Klimatsku energetsku politiku u razdoblju do 2030.godine s kojim bi se utvrdili ciljevi koje RH mora postignuti kada je u pitanju postizanje ciljeva koji su predviđeni i proklamirani takvim okvirom. Ni u tom dijelu Vlada još nije napravila jako puno pa se slažem s vama da kada je riječ o radu Vlada upravo na ovim poslovima koji su itekako važni za RH i njeno gospodarstvo Vlada se očito svojim neočitovanjem dovoljno izjašnjava o tome da luta upravo u tim vrlo važnim temama koje su na vrlo visokoj razini zastupljene u radu kako Europskog parlamenta tako i Europskog vijeća. Hvala.
Gordan Jandroković odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Da kolega Bačiću slažem se s vama. Ja sam i pokušao tijekom svog izlaganja napraviti jednu jasnu razliku između onoga što čini Vlada i što čini ovaj odbor i koliko smo zadovoljni konstruktivnom kvalitetnom, kolegijalnom atmosferom u odboru i trudom koji svi zajedno ulažemo unutar tog odbora, toliko ne možemo biti zadovoljni načinom na koji ova Vlada tretira uopće sva pitanja vezana za EU, kao da u EU nisu prepoznali najveću šansu i za daljnji razvoj Hrvatske, za izlazak iz krize i za velik broj pitanja koja možemo rješavati upravo kroz članstvo unutar EU. Brojna su nesnalaženja, vi ste govorili, ja sam isto spomenuo neke. Ajde olakotna okolnost je što je zaista iznimno složena materija i nikome to nije lako. Ali imamo neko uporište, imamo neko iskustvo koje smo kroz pregovore stekli, trebalo je na tome graditi dalje, a ne srušiti sve i počinjati iz početka vjerujući da su ovi koji su danas na vlasti kvalitetniji i pametniji nego što su bili prije njih. Dakle Hrvatska mora razvijati jednu kulturu nastavljanja djelovanja onog što je bilo prije, crpljenja pozitivnih iskustava iz rada prethodnika i sve ono što je bilo dobro i kvalitetno treba nastaviti. Ne stalno rušiti pa počinjati iz početka, moramo se na to naviknuti i to naučiti i to je jednostavno civilizacijsko postignuće na kojem zemlje razvijenog zapada funkcioniraju već stoljećima.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Pa kolega Jandroković u vašem izlaganju su mi dvije stvari potaknule na ovu repliku. Prva je, a to ste dobro konstatirali da se mi više baziramo na regiju nego na EU kao našeg strateškog partnera i zato to građani RH ne prepoznaju. No u onom drugom dijelu mi smo dolaskom na 14.sjednicu Hrvatskog sabora na klupama dobili jedan bilten europskih poslova u Hrvatskom saboru koji je prihvatljiv, skroman i bogat je informacijama i sve pohvale i našem predsjedniku Sabora koji nas je dočekao sa ovim biltenom. U njemu zapravo Hrvatski sabor je počeo sudjelovati u postupku donošenja odluka na razini EU, mehanizmima nadzora djelovanja Vlade RH u institucijama EU. No u djelokrugu rada Odbora za europske poslove govori se odnosno jedno od zadaća je razmatranja izvješća Vlade o sastancima Vijeća EU. Pa kada vidite u samom biltenu o čemu je to EU govorila u prošloj godini bili su to teme nezaposlenosti, posebno među mladima, mjere za rast, dobro gospodarsko i financijsko upravljanje, jačanje malih i srednjih poduzeća i njihov lakši pristup financijskom tržištu, konkurentnosti na globalnom tržištu. Možda bi bilo ili je bilo dobro da i Odbor za europske poslove upravo o ovakvim temama upozoravao Vladu RH i siguran sam da bi nam onda i rezultati na tom polju bili daleko bolji. Hvala.
Gordan Jandroković odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Slažem se kolega Babiću. I nije mi jasno moram priznati bio sam čvrstog uvjerenja nakon što smo završili pregovore i 1.7.2013.postali punopravna članica vjerovao sam da će sve političke snage, sva energija biti usmjerena k Bruxellesu i da ćemo zaista postići visok stupanj, visoku razinu identifikacije sa integracijom u koju smo ušli. Umjesto toga značajan dio energije koju ima ova Vlada usmjerava je upravo prema regiji. Ponavljam, regija jest bitna kao susjedstvo, zainteresirani smo za mir i stabilnost te regije, zainteresirani smo i za gospodarsku suradnju ali Hrvatska neće napredovati, Hrvatska svoja rješenja ne može naći kroz regiju jugoistočne Europe. Hrvatska će svoja rješenja i svoj uspjeh, svoj napredak ostvariti isključivo kroz punopravno članstvo u Europskoj uniji, punu integraciju, ne samo u političkom smislu, čak ne samo i u gospodarskom smislu, u društvenom smislu, civilizacijskom smislu, to je put kojim moramo ići i to je zadaća i Hrvatskog sabora, poticati one koji danas vode hrvatsku politiku, koji vode i vanjsku politiku da više svoje snage, više svoje pozornosti usmjeruju ka Briselu a manje prema Beogradu, Skopju, Tirani i Sarajevu. To ne znači da sa njima ne treba surađivati i da im ne treba pomagati oko ulaska u Europsku uniju. Mi smo zainteresirani za europeizaciju prostora jugoistoka Europe ali ključ rješenja za Hrvatsku jest usmjeravanje naše energije, naše snage i ustvari kopiranja znanja dugogodišnjeg iskustva, kopiranja od onih koji su to kvalitetno radili.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem. Kolega Jandroković, otvorili ste jednu temu koja je jako bitna za funkcioniranje Hrvatskog sabora, hrvatskog Parlamenta a to je pitanje podređenosti hrvatskog Parlamenta u odnosu na izvršnu vlast, na Vladu Republike Hrvatske. Pa možemo biti iskreni pa reći, ta podređenost nije od jučer i nije tipična samo sa ovaj saziv međutim, svakako je bila prilika ulaska Hrvatske u Europsku uniju da se taj odnos popravi na bolje i da se dovede u poziciju koja parlamentu pripada a to je u najmanju ruku ravnopravnost u odnos na izvršnu vlast. Međutim, tu priliku nismo iskoristili. Nismo iskoristili jer nažalost mnoga tijela ovog parlamenta služe Vladi samo kako bi im dala izvješća koja će većinom, svojom većinom Hrvatski sabor poduprijeti ali inicijativnost koja bi trebala dolaziti od Hrvatskog sabora i koja dolazi u pojedinim prilikama apsolutno nije prihvaćena od strane izvršne vlasti. Dakle to je jedan problem kojeg vjerujem da su sve stranke u Hrvatskom saboru svjesne ali jedan problem kojeg trebamo zajednički riješiti i naći način i okvir rješenja tog problema. Jer sami smo i krivi možda i za ono što se događa sa percepcijom Hrvatskog parlamenta u hrvatskoj javnosti. Hrvatski parlament bi trebao imati centralnu ulogu to pogotovo danas vidimo ulaskom u Europsku uniju otvorili su se prostori koji su bili na neki način zatvoreni hrvatskom Parlamentu. Sada ih imamo otvorene možemo slobodno poraditi na tome da doista Hrvatski parlament bude snažan onoliko koliko je snažan recimo i američki kongres ili koliko je snažan Parlament Bundestag u Njemačkoj ili u Francuskoj parlament itd.. Dakle želimo doista taj odnos popraviti na bolje, mislimo da je ovo prilika i da će nam u tome pomoći i članstvo u Europskoj uniji.
Hvala. Odgovor na repliku Gordan Jandroković.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Slažem se s vama kolega Matušić, čak i ovaj odbor koji je zaista dobio veliku važnost i u zakonskom smislu i u smislu Poslovnika Hrvatskoga sabora ne može parirati izvršnoj vlasti, ne može parirati Vladi. Kako bi tek mogli parirati i ostala parlamentarna tijela, ostali parlamentarni odbori jer jednostavno sustav je napravljen tako da Vlada dominira i u političkom smislu ali i ono što sam naglasio u svom izlaganju i u administrativnom smislu. Ne možemo mi sa nekoliko savjetnika ovdje parirati ministarstvu koji ima 100, 200 ili 300 ljudi. Zato i jesu nacionalni parlamenti u zemljama članicama, posebno Europski parlament snažno ekipiran, tamo svaki zastupnik ima po nekoliko savjetnika. Tamo svaka služba može parirati resornom ministarstvu da tako kažem Europske komisije ili svakom povjereniku. Dakle uspostavljen je jedan stvarni balans. Mi u ovome trenutku imamo parlamentarnu demokraciju i tu smo svi odgovorni, mislim što je ona takva kakva je danas. Ali da bismo zaista izgradili ozbiljan sustav onda moramo razmišljati o tome kako će službe Hrvatskog sabora biti dovoljno ekipirane, dovoljno snažne, u konačnici imati i dovoljno znanja da bi mogle ozbiljno nadzirati Vladu i uspostaviti balans između Sabora i Vlade. Dakle to se neće dogoditi samo po sebi, za to je potrebna politička volja pod 1. ali pod 2. potrebni su i administrativni kapaciteti. Za sada ih nemamo i bojim se da nitko od nas ni nije spreman otvoriti ozbiljnu raspravu oko toga jer to jednostavno košta. A ako danas spomenemo da nam treba više sredstava za Hrvatski sabor naravno da ćemo onda biti napadnuti i optuženi da želimo trošiti državni novac. Ali ovdje moram objasniti da se ne radi o plaćama, da se ne radi o privilegijama zastupnika, da se radi jednostavno o sredstvima koja će pomoći da Hrvatski sabor kvalitetnije radi i da se možemo nositi i sa Vladom ali da se možemo nositi i sa izazovima koja nam nosi Europska unija.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Poštovani kolega meni je izuzetno drago da ćete vi podržati ovo izvješće, međutim, na neki način zamjerate Vladi da je previše aktivna u regiji i samim time izvlačite paralelu da onda nije toliko aktivna u Europskoj uniji što jednostavno nije točno. Istina, možda se nešto priroda i to vi osjećate i to treba otvoreno reći, priroda takvog odnosa promijenila i to treba reći da se ne ponašamo kao poslušni sluga u Europi a kao veliki vezir kod kuće, što je počesto bio slučaj. Naime, mi smo mala zemlja i svoj ugled i poštovanje u Europskoj uniji a i šire možemo postići jedino na takav način da vodimo dosljednu, principijelnu politiku. Što se tiče same suradnje u pravosudnim stvarima pogledajte malo i izvješće državnog odvjetništva pa ćete vidjeti da je Hrvatska u ovom vrlo kratkom razdoblju surađuje u gornjem prosjeku Europske unije dok mnogo razvijenije zemlje su daleko, što je zemlja jača daleko slabije surađuje. Evo primjer, kada je Hrvatska nedavno i tražila izručenje čovjeka kojeg traži nekoliko sudova što po optužnici, što po za izvršenje same kazne jer prijeti zastara Njemačka je to odbila. Dakle, ponavljam principijelnu politiku moramo vidjeti na takav način ćemo biti i respektirani u Hrvatskoj ali i Europskoj uniji i šire.
Gordan Jandroković, odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice Antičević, bilo bi dobro da je točno to što ste kazali ali ja ću vam na jednom primjeru pokazati da to baš nije tako. Dakle ne treba glumiti kako ste rekli vezira u susjedstvu niti slugu u Bruxellesu niti je to bilo tko ikad prije radio, ali meni je sasvim neshvatljivo i neprihvatljivo da je Hrvatska ušla u sukob sa Europskom unijom zbog slučaja Perković, da smo riskirali čak u jednom trenutku i moguće sankcije, da smo narušili svoje odnose sa Njemačkom tada, da smo narušili svoju teško stečenu vjerodostojnost zbog slučaja koji je povezan sa likvidacijama iz vremena bivšeg komunističkog sustava. Istovremeno, danas, ovih dana imate predsjednika Srbije koji daruje Bunjevcima ćirilične udžbenike. Hrvatsku manjinu u Srbiji dijele, to je smišljena politika, dakle oni favoriziraju one Bunjevce koji se ne izjašnjavaju kao Hrvati, to je potpuno jasno, to je svakome jasno, osim nažalost vladajućoj strukturi ovdje u Hrvatskoj. I onda imamo reakciju predsjednika Vlade koji kaže da takvo ponašanje možda nije najkorektnije i to je sve što je napravio. Dakle kad je bio u pitanju slučaj Perković išao je u žestoki sukob sa Bruxellesom. Što se nije potukao s Bruxellesom oko povjerenika? Što se ne tuče oko nekih stvari vezanih za proračunski deficit, za Pelješki most? Imate toliko tema u kojima možete pokazati mišiće prema Bruxellesu. Ali ne, samo i jedino oko Perkovića pokazala je ova Vlada želju svađati sa Europskom unijom. Istovremeno, ponavljam, imate slučaj u susjedstvu Srbije koja itekako mora sada prolaziti kroz gusto sito da bi zadovoljila standarde da uđe u Europsku uniju, razbacuju se sa vrlo ružnim izjavama, podcjenjuju i hrvatsku državnu vanjsku politiku, podcjenjuju hrvatsku manjinu i nema nikakve reakcije. Dakle ne ponašate se kao vezir nego se ponašate kao sluga onima koji sutra moraju s nama pregovarati o uvjetima po kojima će ući u Europsku uniju.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Igor Kolman.
Hvala vam poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Cijenjeni predsjedniče Odbora za europske poslove kolega Mondekar. Vi ste očito pravi čovjek na pravom mjestu jer danas mi se čini da u ovom dijelu oko odbora se svi slažemo, svi se slažemo da taj odbor radi dobro, svi se slažemo da smo s radom odbora do sada ili ajmo se zadržat na 2013. koje je ovo izvješće zadovoljni, bili zadovoljni. Ja zato neću, poštujući vaše vrijeme, ponavljati sve ono što je rečeno, kolege su istaknule, ali ipak dozvolite mi u ime kluba HNS-a četiri napomene koje se tiču rada Odbora za europske poslove. Prva je odnos Sabora i Europske unije. Mi zaista nismo izravno zastupljeni u Europskoj uniji i Odbor za europske poslove je naša ruka u Bruxellesu, naša ruka u Strassbourgu, naša ruka u svim onim gradovima u Europskoj uniji u kojima se donose odluke. Mi nadziremo rad Vlade kroz odbor i mi nadziremo proces donošenja odluka u Europskoj uniji kroz Odbor za europske poslove. I često se u zadnje vrijeme javlja pitanje uloge Sabora u javnosti, šta je uloga Sabora, čemu Sabor služi. To nije hrvatski fenomen samo. Vi svi znate da naše kolegice i kolege u svim europskim zemljama, u zemljama kao što su Švedska, kao što su Finska, kao što su vrlo razvijene stabilne demokracije, imaju problem da javnost postavlja pitanje uloge parlamenta, ali da bismo imali ulogu u javnosti mi zaista kao Sabor, kao parlament, kao institucija moramo imati realnu ulogu u procesima donošenja odluka. A s obzirom da se većina odluka koje se nas tiču kao članice Europske unije donose u institucijama Europske unije onda je naša produžena ruka Sabora, a to je Odbor za europske poslove u tom procesu je ono što i Saboru može dati ulogu i može jačati ulogu Sabora i u javnosti i u medijima i u percepciji svih onih koji nas gledaju. Tu dolazim do druge točke koju bih htio istaknuti. Govorilo se već o tome, ali želim i ja o tome nešto reći, to je jačanje uloge nacionalnih parlamenata. Ponavljam, to nije samo hrvatski problem. Mi kao institucija imamo problem u cijeloj Europskoj uniji. Mi zapravo smo svima na neki način, mi parlamentarci, ne mi sabornici, ne mi HDZ, mi HNS, mi SDP, mi parlamentarci nacionalnih parlamenata u cijeloj Europi smo svima na neki način kamen u cipeli. I Vijeću i Komisiji i Europskom parlamentu. Svi oni, budimo iskreni, bi najrađe da im se mi skinemo s vrata, ako je dozvoljeno takva slika za ovom govornicom. Ispričavam se ako vam se čini pre ulični govor. Ali toga moramo biti svjesni, toga moramo biti svjesni i zato je zadatak svih nas da se pobrinemo da nacionalni parlamenti zadrže svoju ulogu. Jer kakvi god bili svi mi ovdje zajedno, iz koje god stranke dolazili, slagali se, ne slagali se, mi smo zadnja brana slobode građana naše zemlje. Mi ovdje. Mi ipak neka krajnja ludila i neke krajnje problematične stvari nećemo dopustiti i nismo dopuštali. I Odbor za europske poslove je jedan od tih alata koji nam daje mogućnost da na taj način jačamo ulogu svog parlamenta i parlamenta kao institucije. I slažem se s kolegom Jandrokovićem, ono što nam treba je jačanje administrativnih kapaciteta, sasvim sigurno. Ja ću si isprintati zapisnik ovog vašeg govora danas pa onda kad dođe neko vrijeme ja se zaista nadam da ćemo tu temu kad-tad u parlamentu, tko god bio većina, tko god bio manjina, bio ja osobno ovdje ili ne bio, ali nadam se da će se to pitanje otvoriti i da će Hrvatski sabor uspjeti nadjačati taj populistički pristup stvarima da se radi o privilegijama, da se radi o trošenju novca uzalud i objasniti hrvatskoj javnosti da je opstanak nacionalnog Parlamenta nacionalni interes prvog reda i da je administrativno jačanje institucije također dio tog procesa. Treća točka o kojoj želim govoriti je sam rad odbora, dakle atmosfera na Odboru za europske poslove šteta je da se ne vidi više i češće u medijima i u javnosti. Kad bi u Saboru, ovdje u ovoj sabornici češće ili koji puta ili barem povremeno vladala takva atmosfera kolegijalnosti i konstruktivnosti, onda bi vjerojatno i ovaj Sabor imao i bolju i ljepšu sliku u javnosti. Odbor se sastaje često, intenzivno, sa puno materijala, dobro pripremljenih. Ima mnogobrojne međunarodne aktivnosti. Zastupnici bez obzira od kud dolaze u njemu rade konstruktivno plenarno i sa uvijek idejom nacionalnog interesa na prvom mjestu. Imali smo sreću i sa vanjskim članovima odbora. Treba i njih spomenuti. I vanjski članovi Odbora za europske poslove izuzetno doprinose kvaliteti rada odbora i također posebno mjesto je suradnja sa drugim odborima. Način na koji je Odbor za europske poslove uspostavio suradnju sa drugim odborima u ovom Saboru zapravo tvori jedan vezivni element smislenog funkcioniranja ovog Sabora. Dakle, odbori su nekako kroz tu suradnju sa Europskim odborom kao katalizatorom te suradnje dobili jedan novi smisao, jedan kvalitetniji, jednu kvalitetniju sliku, jedan bolji rad generalno. I zadnja točka o kojoj želim govoriti, ali nipošto nije najmanje važna spomenuta je već stručna služba odbora. U stručnoj službi odbora rade ljudi koji znaju raditi, koji žele raditi. Tamo ima ljudi koji su mladi koji su u stanju napisati odličan govor, politički govor na stranom jeziku u vrlo kratko vrijeme ako je frka. I mi često u Hrvatskoj govorimo o problemu kadrova u javnoj upravi i više-manje se svi slažemo da s jedne strane u javnoj državnoj upravi ima previše zaposlenih, ali s druge strane da fali ljudi sa ozbiljnim kvalifikacijama za neke specifične poslove sa kojima smo suočeni sa znanjima i vještinama koje su potrebne da bi jedna suvremena javna i državna uprava funkcionirala. Odbor za europske poslove ima sreću da nema taj problem. Ljudi koji rade u Odboru za europske poslove Hrvatskog sabora odgovaraju najsuvremenijim zahtjevima koji su pred njih postavljeni, ali moram paziti da se prečesto ne slažem sa kolegom Jandrokovićem, ali moram ponoviti slažem se premalo ih je i administrativne kapacitete treba jačati. U svakom slučaju mi ćemo naravno, ne moramo to naglašavati kao izgleda i svi ostali podržati rad ovog odbora. Nadamo se u budućnosti sa još jačom, još ozbiljnijom ulogom na tragu svih ovih momenata o kojima sam govorio i ja i svi kolegice i kolege koji su govorili prije mene. Zahvaljujem.
Josip Salapić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi kolega Kolman, u jednom dijelu vaše rasprave se slažem, a u drugome sam malo skeptičan zbog nekoliko razloga. Svi smo mi svjesni da nacionalni parlament u odnosu na institucije EU našim ulaskom službenim u Uniju, punopravnim jer ipak smo dio pod navodnicima svog nacionalnog suvereniteta prenijeli na institucije EU i od toga ne možemo bježati jer smo sad dio zajedničke europske politike. Ja se slažem da bi ulogu parlamenta, Sabora Republike Hrvatske trebalo jačati, a isto tako smo svjesni obojica da je veća uloga i veća vlast u rukama Vlade. Vlada je ta koja kreira politiku prema institucijama EU. Mi jesmo parlamentarna država, ali s jednim pomalo iskrivljenim parlamentarizmom, jer ipak se ključne odluke, zakoni i sve ostalo koje, ovo što mi tu radimo jedna procedura koju provodimo zavisi tko je većina. I sami ste u jednom dijelu skoro priznali da ste izgubili izbore, maltene, tako mi se učinilo. No, jedna tema koja se može vezati na ovo ako zaista želimo vratiti vjerodostojnost parlamentu, a naša javnost pomalo nas loše ocjenjuje. Pogledajte danas sabornicu. Mislim da bi bilo vrijeme, aktualno je pitanje da podržimo svi zajedno, zajedno sa Predsjedništvom Sabora izravni izbor zastupnika, tzv. preferencijalno glasovanje i da se ta vjerodostojnost, stručnost, kompetentnost i način rada Hrvatskog sabora vrati u ruke građanima. Tako ćemo izbjeći onu situaciju da referendum, inicijativa razno raznih u Hrvatskoj ima veću ulogu nego izravno, nego zastupnici koji su izabrani po starim izbornim pravilima tako da se stječe dojam da se parlament odvojio od svoga naroda i birača što po meni nije dobro. Hvala.
Igor Kolman, odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Salapić, pa je. Onaj prvi dio oko suvereniteta i jačanja uloge parlamenta. Ja nemam tu puno šta se ne složiti. Međutim, ja osobno smatram da je nacionalni parlament institucija koja ima svoju težinu ili koja bi trebala imati svoju težinu, koja ima ili bi trebala imati svoju ulogu u arhitekturi EU i zadatak svih nas parlamentaraca je da branimo, štitimo snagu svoje institucije i u odnosu na nacionalne vlade i u odnosu na europske institucije. I u tom kontekstu sam i govorio da je način na koji Odbor za europske poslove radi sigurno doprinos tome. To je bila temeljna ideja koju sam prenosio. Oko gubljenja izbora nisam vas, na sekundu sam, mi je koncentracija pala. Ali to što ja povremeno u ovoj sabornici o nekim temama govorim da se nadam da neovisno o tome tko će biti većina, a tko opozicija da će se nešto dogoditi to ne znači da ja priznajem ili nagovještavam bilo kakve rasplete sljedećih izbora, nego samo želim naglasiti kako mi se čini da se radi o temi koja je važna i koja s obzirom da ju, dakle iz raznih političkih pozicija spominjemo na sličan način da ćemo uspjeti naći konačno snage u nekim vremenima koja dolaze da zaista onda i riješimo probleme na način na koje o njima govorimo. Što se tiče preferencijalnog glasovanja, preferencijalno glasovanje zapravo ipak nije izravno biranje. Izravno biranje bi bilo na neki način da imate ono kandidate imenom i prezimenom u malom izbornom okrugu. O.k. da sad ne ulazimo u raspravu o izbornom sustavu moj osobni favorit bi bio onaj tzv. njemački model recimo puno prije nego dakle, pola u razmjernom, pola u većinskom. Dakle, prije … [[Govornik se ne razumije.]] da sad zaista ne širimo raspravu na izborni sustav.
Isprobali smo mi i to. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici, predsjedniče Odbora za europske poslove. Bilo je užitak slušati vaše izvješće danas i suglasje koje smo čuli rekao bih sa svih strana. I ja sam član odbora, u početku nešto aktivniji, kasnije je moja aktivnost malo zamrla, međutim postoji više razloga za to, počevši od zauzetosti na drugim stranama, na drugim poslovima, a i zbog onih razloga o kojima je govorio kada je govorio o sadržajnom smislu rada odbora i nekim stvarima koje sami kao odbor nismo mogli riješiti s obzirom na dominaciju odluka izvršne vlasti nad bilo kojim zakonodavnim ili predstavničkim tijelom, pa sam pomalo izgubio i taj početni elan ili entuzijazam kojega sam imao i kojega još uvijek imam kao član Odbora za europske poslove ili ranije Odbora za europske integracije dok nije Hrvatska 1. srpnja postala članica EU 2013. Kada govorimo o radu samog odbora i ono što sam ja i bio na sjednicama odbora zaista je jedan primjeren, jedan krasan odnos dakle bez imalo, ne bi se nikada moglo nazrijeti kada bi netko sa strane slušao tko je iz koje stranke u tome odboru, tko zastupa lijeve, desne ili ne znam ni ja kakve stavove ali su odluke i glasovanje ali i rasprava gotovo tekli u jednom smjeru. Osim što nekakve sadržajne razlike koje su ovdje već izrečene pa i ja sam ih zapazio nismo čak mogli možda staviti ni na dnevni red sjednice Odbora za europske poslove, osim sporadično smo o tome razgovarali u raspravi. Dakle, ulaskom u EU Hrvatski sabor temeljem supsidijarnosti je izgubio određeni vid svojih neću reći nadležnosti nego je dužan provoditi ono što donese Europsko vijeće pa zatim i zakone koje propiše Europski parlament, a onda i direktive i sve ostale uredbe koje se donose u tijelima EU. S time da se na Odboru za europske poslove jasno razmatra svaka od tih direktiva i zaista je rad, poglavito u 2014. dosada, ja ne znam ima li odbora u Hrvatskom saboru koji se više puta sastao od Odbora za europske poslove. Uza sve što se sam sastajao, članovi odbora, on je komunicirao i sa ostalim odborima u Hrvatskom saboru i na međunarodnom planu je održavao sjednice, sastanke. Ja sad neću govoriti gdje, tu piše u izvješću. Dakle, jedan vrlo aktivan, proaktivan pristup tematici koja je temeljem ovlasti ovoga odbora dolazila na dnevni red. Točno je i to da su službe odbora ne samo da su stručne, administrativno govorim osoblje, nego su točne i u odašiljanju poziva i u obavještavanju o svim materijalima koji su pristizali u odbor ili izlazili iz odbora i da uvijek na mailovima imamo pravovremene. Bilo bi dobro da o tom radu odbora i javnost, hrvatska javnost više zna pa bez obzira što stoji na stranicama internetskim mislim da bi još na nekakav način valjalo izvijestiti i hrvatsko građanstvo, hrvatski narod o tome što radi odbor i što to nama stiže iz Europe, kakve uredbe, direktive i sve ostalo. Dakle, ne služe se svi internetom, koliki je postotak internetske pismenosti to znamo svi u Hrvatskoj. Znači, veliki dio hrvatskih građana nemaju ili pristup ili se ne služe internetom. Pa bi onda valjalo i nekako drugačije možda obavijestiti hrvatske građane. Kada govorimo o onom sadržajnom smislu rada odbora, dakle prvo što se to administrativno stručno osoblje, savjetnice i tajnice susretali kao i mi zastupnici sa velikim, velikim obimnim, opsežnim materijalima koji su gotovo iz dana u dan ako ne iz tjedna u tjedan stizali iz tijela od Europskog parlamenta, Europskog vijeća itd. Drugo, dakle zalažem se i ja da se još dodatno ekipira ta stručna služba, administrativna služba koja bi, jer je ona kako reče kolega nije kapacitirana za poslove koje sad trenutno obavlja i koji su zaista ogromni i veliki. Jesmo li raspravljali o slučaju Perković jer smo u to vrijeme ja mislim bili dužni o tome raspravljati, jer smo upali u talačku krizu u kojoj je da kažem otmičar bio predsjednik Vlade i njegova ekipa jel', a mi smo ostali nijemo promatrali gotovo donošenje sankcija protiv Hrvatske. Mi smo bili, cijeli hrvatski narod je bio talac takve jedne krize gotovo do zadnjega dana. Pri tome je i HDSSB pomogao da se to razriješi kako treba, bar tako ja mislim. O fondovima EU i pokušaju da, evo netko me pitao od našeg građanstva, iz jedne općine, može li škola u toj općini se kandidirati za uređenje okoliša, eksterijera oko škole u fondove EU? I rečeno je da su odneseni projekti, a da odgovora nema, a navodno je natječaj zatvoren. A odgovora iz Ministarstva regionalnog razvoja koje prikuplja te projekte i programe još uvijek nema. Natječaj je zatvoren, nitko ne zna pa evo ni mi iz odbora, ja ću pokušati preko vas gospodine predsjedniče doznati kako je završio taj projekt u Ministarstvu regionalnog razvoja. O Pelješkom mostu toliko je izrečeno, a toliko je nećkanja izvršne vlasti. Hoćemo Pelješki most, hoćemo …, hoćemo na Popovo polje ili na Trebinje, hoćemo ovamo ili tamo, na kraju krajeva, spajanje hrvatskog teritorija putem mosta je spajanje EU. Pa Dubrovnik je EU, on je dio Hrvatske, ako nema možda drugačijih mišljenja. Prema tome, nije spajanje Dubrovačkog primorja i Dubrovnika sa Hrvatskom samo spajanje sa Hrvatskom, nego to je ujedno spajanje i objedinjavanje europskog teritorija. Govorio sam gospodine predsjedniče o tome da odbor poduzme inicijativu u svezi zagađenja, groznog zagađenja zraka u EU, dakle u Slavonskom Brodu i Brodsko-posavskoj županiji. Rečeno je to Ministarstvo ekologije, Ministarstvo će vanjskih poslova intervenirati, nekakve note slati, dakle osim jednog ili dva člana Europskog parlamenta koji su govorili na plenarnoj sjednici o zagađenju zraka u Slavonskom Brodu, ovo drugo ništa nije poduzeto. Dakle, izvršna vlast, kako je netko rekao, upravo tako, dominira i zapravo nameće ono što, govorio sam nameće ono što bi možda odbor trebao samoinicijativno raspraviti, ali ne raspravlja. Govorio sam i o tome kako Hrvatska zauzima stav i Odbor za europske poslove, zajedno sa drugim odborima u Hrvatskom saboru, u vezi bankovne ili bankarske unije, dakle centralizacije nacionalnih banaka u jednu Središnju europsku banku. Dakle, gubitak suvereniteta kada su u pitanju HNB, dakle smanjenje suvereniteta RH, a putem smanjenja ovlasti HNB-a. Koliko sam ja dobio informaciju, a ja ne znam jesmo li, ja nisam bio na sjednici, gospodin predsjednik Vlade je izrazio svoje mišljenje na sastanku predsjednika Vlada u EU da je Hrvatska za to. Je li Odbor za europske poslove za to? Jesu li članovi Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora za to? Jesmo li mi raspravili o tome što to donosi? Dakle, gubitak suvereniteta i u ovom bankarskom dijelu i u bankarskom sektoru. Tko to upotrebljava izraz zapadni Balkan kada smo mi članica EU i kada ni po čemu, nikakvoj formaciji, ili se to netko vraća nas u nekakvu novu Jugoslaviju. Zašto se stalno i previše bavimo, poglavito Ministarstvo vanjskih poslova, upravo o tome, kako je netko ovdje zapazio, tim ne samo problemima, nego nekakvim integracijama u regiji, ovdje u regiji, kada Hrvatski Ustav jasno i glasno piše u, ne znam točno u kojem članku, da nema obnove niti ima više udruživanja sa državama bivše Jugoslavije. Dakle i Ustav. Ali, evo mi smo potpisali i regionalni sporazum, ja sam to doznao iz novina, o obrani od poplava Srbije, Hrvatske i BiH. Kada se pita za odštetu, a nismo ni to raspravili, dakle na poplavljenim područjima, onda se kaže, premijer kaže, tražit ćemo pomoć EU reda radi. Je li odbor isto takvog stava da bi pomoć EU trebalo tražiti reda radi? Ili zaista imamo katastrofu ove godine u RH, ne samo u Slavoniji koja je najviše stradala, nego li i u Zagrebačkoj, Sisačkoj, Karlovačkoj i svim ostalim županijama. O šteti u Gorskom Kotaru, to smo uspjeli zajedno sa Slovenijom riješiti, ali Slovenija je članica EU. O tome da su neke države dobile iz fondova solidarnosti EU pomoć, a koje nisu članice EU, mi šutimo. Tu mislim na Srbiju, koja je dobila kažu milijardu eura pomoći za poplave. Nije … rekao da će tražiti pomoć reda radi, nego ju je tražio. Milijardu eura, da. Kada smo izabirali, tu sam bio na sjednici, povjerenika u ime Hrvatske države koji će Europske Vlade da tako kažem, komisije, nadali smo se i ponadali da će on biti na jednoj od funkcija s obzirom da je u prošlom mandatu bio, dakle ista osoba je, u svezi te osobe, ja sam uvjeren, a i bio sam u Bruxellesu, nitko nema primjedbi na gospodina Mimicu zaista, niti u Europi, ni u Strasbourgu, ni u Bruxellesu, a niti mi ovdje koliko znam nemamo posebnih pritužbi. I evo dobili smo to što smo dobili, tko je, neću reći krivac, kakvo je bilo lobiranje, to ne znam. Znam da je Malta dobila ribarstvo, a regionalnu politiku Rumunjska, nažalost evo, mi smo dobili jedan resor koji, ono što bi rekli Zagorci, a neću biti bezobrazan, radi se ipak o raspravi za Odbor za europske poslove, tako da, čini mi se da, kažu ni vrit ni mimo, ako me već vučete za jezik gospodine Šuker. Dakle, o tome i o stanju, a po Ustavu smo dužni o tome brinuti, Hrvata u BiH, dakle i o tome sam također, evo u ovako jednom, da kažem poluprivatnom razgovoru sa predsjednikom odbora i sa još nekim članovima ovdje i o rješenju, Ustavnom rješenju pitanja BiH, a gdje su Hrvati … narod, a ne dijaspora i tome sam pokušao razgovarati, dakle … vezana uz BiH, što bi bio red da na Odboru za europske poslove raspravimo, je li, nema odgovora, nema rasprave. A trebalo bi, i mi bi trebali imati i inicijativu kao odbor, ako Vlada o tome ne raspravlja ili donosi nekakve zaključke, onda bi trebao i Odbor za europske poslove. Bez obzira na sastav odbora, koliko god bilo iz SDP-a, HDZ-a ili nije bitno kojih stranaka, pa i HDSSB-a, jasno da bi mi kao odbor mogli zauzeti određeni stav jer izražavamo zapravo na odboru zapravo i mišljenje 151 saborskog zastupnika biranih doduše …, a ne demokratskim putem kako reče kolega Salapić partitokratsko biranje. Ovo sada je ovih 20 godina partitokratska vlast u RH jer oligarsi stranaka određuju redoslijed na listi, a onda kažu narode biraj, biraj i zaokruži broj stranke. Europska izborna pravila su drugačija i mene čudi da mi kao 28.europska članica neke stvari ne naučimo o izborima i ovom preferencijskom glasovanju koje smo već dva puta primijenili na izborima za Europski parlament. Zašto bi se razlikovali izbori za Europski parlament, pravila, od pravila za izbor u Hrvatski sabor ili da budu similarni bar da budu slična. Možemo o tome razgovarati i trebamo što prije razgovarati kako bismo ta nova pravila primijenili za nove izbore koji će biti za redovni ako budu, negdje potkraj sljedeće godine jer izborna pravila moraju biti jasna godinu dana prije izbora. Evo danas smo mislio sam da će ova tematika zauzeti manje vremena i prostora u ovom Hrvatskom saboru ali su se otvorile neke teme i evo ja sam ih što se tiče HDSB-a iznio pred Hrvatski sabor. Hvala vam lijepo i gospodine predsjedniče i vama i nama čestitam na radu u Odboru za europske poslove koji je bio takav kakav je bio zaista da ne kažem briljantan. Uvojit ćemo izvješće.
Hvala lijepa. Replika, Daniel MOndekar.
Hvala puno. Pa ja bih iskoristio samo repliku i vašu raspravu da još jedanput pozovem zastupnike da ako imaju kakvu temu, europsku temu da ju otvore na svojim odborima ili da ju predlože da se raspravi i na Odboru za europske. Ali vam moram reći da nismo mi sjedili na ušima kada se raspravljalo upravo o ove tri teme, nego dapače mi smo iskoristili ono što pripada nama kao pravo, a to je saslušavanje ministara za formate vijeća, pa smo tako zatražili na saslušanju za formata vijeća … zaštita okoliša i kolega Dokoza nam je donio materijale vezano uz Slavonski Brod, zagađenje u Brodu i predstavio nam je i na AGRIFISH-u na poljoprivredi smo tražili identičnu stvar od kolege Jakovine šta se radi preko Bruxellesa po pitanju toga. Jer nažalost Hrvatska svoju vanjsku politiku pogotovo sa trećim državama koje nisu članice EU mora koordinirati kroz institucije EU. Kroz ECOFIN to ste dobro spomenuli, kroz ECOFIN i saslušanje Ministarstva financija za sjednicu Vijeća za financije … mi smo tražili da nam kažu o bankarskoj uniji, kakva je procedura, daleko je Hrvatska još od toga. Ta se rasprava mora voditi u Saboru, to se ne može donijeti bez sabora. Ja razumijem da politička da bilo koja stranka možemo staviti SDP ima stav da bi trebala biti Hrvatska dio bankarske, ali to mora proći kroz proceduru. Imali smo to na ECOFIN-u. I na kraju ključna stvar, imali smo otvoreni sjednicu, a stvarno želimo što više otvorenih sjednica Vijeća za vanjske poslove. dakle bilo je otvoreno i medijima i civilnom društvu o Ukrajini primjerice i onda smo otvorili BiH. I iako mi svi ovdje u ovoj dvorani pa i Vlada imamo dosta slične stavove oko pitanja BiH naprosto interes javnosti za dvosatnu sjednicu je bio nikakav. I tu se na kraju krajeva slažem i sa prijašnjim govornicima da treba nešto po pitanju javnosti raditi ali to ću završno. Hvala vam puno. Hvala puno. Pa ja bih iskoristio samo repliku i vašu raspravu da još jedanput pozovem zastupnike da ako imaju kakvu temu, europsku temu da ju otvore na svojim odborima ili da ju predlože da se raspravi i na Odboru za europske. Ali vam moram reći da nismo mi sjedili na ušima kada se raspravljalo upravo o ove tri teme, nego dapače mi smo iskoristili ono što pripada nama kao pravo, a to je saslušavanje ministara za formate vijeća, pa smo tako zatražili na saslušanju za formata vijeća … zaštita okoliša i kolega Dokoza nam je donio materijale vezano uz Slavonski Brod, zagađenje u Brodu i predstavio nam je i na AGRIFISH-u na poljoprivredi smo tražili identičnu stvar od kolege Jakovine šta se radi preko Bruxellesa po pitanju toga. Jer nažalost Hrvatska svoju vanjsku politiku pogotovo sa trećim državama koje nisu članice EU mora koordinirati kroz institucije EU. Kroz ECOFIN to ste dobro spomenuli, kroz ECOFIN i saslušanje Ministarstva financija za sjednicu Vijeća za financije … mi smo tražili da nam kažu o bankarskoj uniji, kakva je procedura, daleko je Hrvatska još od toga. Ta se rasprava mora voditi u Saboru, to se ne može donijeti bez sabora. Ja razumijem da politička da bilo koja stranka možemo staviti SDP ima stav da bi trebala biti Hrvatska dio bankarske, ali to mora proći kroz proceduru. Imali smo to na ECOFIN-u. I na kraju ključna stvar, imali smo otvoreni sjednicu, a stvarno želimo što više otvorenih sjednica Vijeća za vanjske poslove. dakle bilo je otvoreno i medijima i civilnom društvu o Ukrajini primjerice i onda smo otvorili BiH. I iako mi svi ovdje u ovoj dvorani pa i Vlada imamo dosta slične stavove oko pitanja BiH naprosto interes javnosti za dvosatnu sjednicu je bio nikakav. I tu se na kraju krajeva slažem i sa prijašnjim govornicima da treba nešto po pitanju javnosti raditi ali to ću završno. Hvala vam puno.
Hvala lijepa. Ja se nadam da će izvjestitelji iz Sabora nešto napisati o čemu se danas raspravlja ili obavijestiti javnost, a ne o temama koje nisu sadržaj. Boro Grubišić odgovor na repliku.
Kolega MOndekar kako god vi intervenirali i mi intervenirali i preko Odbora za europske poslove ili Ministarstva poljoprivrede u Slavonskom Brodu smrdi, smrdi, užasno smrdi i tako je to i dalje i ništa mi postigli nismo. ja inzistiram da se i dalje, dakle radimo na tom da kažem kako bi se rekli po bosanski burgijamo da se to jedanput riješi. A što se tiče BiH i zna i evo kolega ovdje maše da je DEitonski sporazum postao i neučinkovit pa čak i smetnja razvoju BiH jer se mora definirati novo stanje u BiH dogovor ili ne znam ni ja što, s tim da jasno postoji ustavna odredba u hrvatskom Ustavu da se Hrvatska brine za Hrvate izvan RH i da se mora zauzeti određeni stav. Nažalost čini mi se da Europi samoj nije jasno što učiniti sa BiH, a pomalo i Americi ali puno mi bolje poznajemo situaciju u BiH negoli oni jesmo i tisuću kilometara granice zajedničke, a mnogi potičemo otuda, a vrlo često i svakodnevno imamo i kontakte sa ljudima iz BiH.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu, kolega Ivan Grubišić. Izvolite.
Govorim kao pojedinačnu raspravu na ovu temu izvješća o Odboru za europske poslove. složio bih se da je izvještaj bio korektan ali bih se složio i sa gospodinom Jandrokovićem da može biti od boljega bolje i da je trebalo neke stvari naglasiti premda član odbora nisam. Naime, bojim se da naš raskorak sa EU je još uvijek značajno velik i da smo mi u zaostatku na mnogim poljima kada se radi o Hrvatskoj pa i o parlamentu i o Vladi sa onim što se događa u Europi. Eklatantan primjer imamo dva događaja koja su povijesna, to je agresija u Ukrajinu, odcjepljenje Krima s jedne strane, a s druge strane imamo jedan civilizacijski proces odvajanja Škotske od Engleske, UK gdje se sve događa na razini dijaloga, međusobnog uvažavanja bez ikakvih tenzija i strasti. Ja bih tako želio da i Hrvatska bude jedan balans između onoga što nam se događa pa i u ovom Domu i onoga što se događa u samoj Hrvatskoj s onim što se događa u Ujedinjenom Kraljevstvu, da budemo više raspoloženi za tolerantni dijalog a ne za svađe i okupacije tuđeg mišljenja. Nažalost nama se događa i prije ulaska u Europsku uniju da smo uvijek bili puni želja a da se malo ostvarilo tog što kaže ona pjesma, puno smo očekivali a sad kada se narod pita što smo dobili i jesmo li dio Europe šute i nismo dobili kažu ništa. Sada se još uvijek podgrijava tzv. doprinos Europe Hrvatskoj kroz nepovratna sredstva ali od tih sredstava još uvijek stoji samo jedno veliko obećanje bez nekih konkretnih učinaka. Sada se bojim da bi se trebala ostvariti ona narodna "uzdaj se u se i u svoje kljuse" kao što je pokazala i poplava jedna i druga da su najviše doprinijeli oni od kojih se najmanje očekivalo ali su branili svoj prag, svoju kuću da ne uđe voda. Najveći raskorak između našeg stanja kod nas i onoga što se događa u razvijenoj Europi jeste izgradnja osobnosti. Bez toga personalitija, prepoznatljivosti osobe kao osobe sa vrijednosnim stavovima mi nećemo daleko stići uza sav rad odbora ili određenih institucija. Taj rad na sebi znam reći ne traje dugo nego samo dok smo živi. I oni koji misle da su ostvarili svoju osobnost već sada za njih ovo ne važi ništa što ja govorim jer oni su uvjereni u svoju nepogrešivost i svoj stav kojega ne dovode u pitanje. Mislim da je to opasno i da nas to udaljuje od duha onoga što prožima suvremenu razvijenu Europu a to je duh tolerancije, istinskog dijaloga i poštivanja ljudskosti i ljudskih prava. Naime, naša civilizacija tako ja barem gledam boluje od dva nedostatka. Od nedostatka humanosti i nedostatka duhovnosti. Mi smo prereligiozni ali malo duhovni. Duhovnost nije obred, tradicija, nego je duhovnost način življenja, izvornih ljudskih i kršćanskih vrijednosti. Evo tu bih želio da porastemo i da odbor doprinese i ovom razvoju Hrvatske o etičkom, duhovnom i humanom smislu. Hvala lijepo.
Hvala i vama kolega. I kolega Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa pridružujem se svim onim pozitivnim razmišljanjima oko rada samog odbora. Ali moram reći da smo mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici rad u ovom odboru shvatili kao nastavak rada kojeg smo imali u Nacionalnom odboru za praćenje i pregovore. Dakle na taj način smo ga shvatili i na taj način se i ponašamo u radu Odbor za europske poslove jer smatramo da je on izuzetno bitno radno tijelo Hrvatskog sabora koji može doista artikulirati jednu politiku koja se može podvesti pod konsenzus. I u tom smislu apsolutno da možemo izraziti pohvale glede rada samog odbora iz tema koje dođu na odbor. Međutim, ja ću nastaviti tamo gdje sam stao kada sam replicirao kolegi Jandrokoviću i kada smo otvorili tu temu podređenosti Hrvatskog sabora u odnosu na izvršnu vlast, odnosno u odnosu na Vladu. Kolega Kolman je nešto o tome govorio, međutim neda se usporediti uloga koju ima Hrvatski sabor prema Vladi Republike Hrvatske u odnosu recimo na jedan Bundestag koji ima prema izvršnoj vlasti i prema kancelarki u Njemačkoj. Naime, ja ću vas samo podsjetiti na neke detalje koji su bili vezani uz naše pregovore. Konkretno vrlo često smo čekali što će se dogoditi na odborima ili za vanjsku politiku ili odborima za europske poslove u pojedinim parlamentima zemalja članicama jer je i to bilo presudno. Dakle to je bilo presudno što će donijeti odbor, kakvu odluku će donijeti Odbor za europske poslove ili Odbor za vanjske poslove po pitanju zatvaranja pojedinih poglavlja u pregovorima između Hrvatske i Europske unije. Dakle takvu ulogu mi danas nemamo u Hrvatskom saboru. Dati ću vam jedan primjer koji je nažalost promaknuo i našem odboru ali i u cijelosti Saboru. To je pitanje screeninga Srbije na koje su pojedine zemlje imale određenih primjedbi. Hrvatska je mogla u tom procesu screeninga jasno izraziti svoje negodovanje po pitanju zakona koji je Srbija, odnosno srpski parlament donio a tiče se jurisdikcije njihove nad zemljama bivše Jugoslavije, pravne jurisdikcije. Po toj osnovi kao što znate Veljko Marić je danas u srpskom zatvoru. Po tom zakonu. Po tom zakonu i po toj osnovi za koje mi nismo imali primjedbi u tijeku screeninga se traže i recimo i Vladimir Šeks i još neke druge osobe iz hrvatskog javnog političkog života protiv kojih je još bivša tzv. jugoslavenska narodna armija '90.-ih godina podigla optužnice. Dakle, da, otišao sam i do Jugoslavije jer mogu slobodno i reći možda malo i provokativno, danas mnogi govore javna percepcija je prilično negativna oko ulaska Hrvatske u Europsku uniju zbog problema s kojima se susrećemo jer nismo sposobni kao što je to rekao prije par dana Johanes Han, nismo sposobni povući sredstva iz fondova, pa se moramo vratiti i do Jugoslavije jer neki nisu ni svjesni, a nisu ni prihvatili da žive u Hrvatskoj, a još manje da žive u Europskoj uniji. Dakle sasvim sigurno da ovaj ulazak Hrvatske u Europsku uniju nije dovoljno kvalitetno iskorišten, a nije iskorišten iz razloga što aktualna vlast nije napravila one strateške dokumente koji bi bili podloga za povlačenje sredstava iz europskih fondova. Ne možete zatražit sredstva iz europskih fondova ako država nema strategiju koja je usklađena sa strategijom Europske unije, konkretno sad sa strategijom 2014.-2020. i tu je problem. I kad je ministar Grčić govorio da je problem sa softverom on je točno rekao problem je sa softverom, samo vjerojatno nije podrazumijevao da je taj softver i on sam i njegovi suradnici. To je problem. To je softver koji osigurava dakle da se dođe do mogućnosti da se aplicira i da se povuku sredstva. Zašto nismo povukli sredstva, mislim to hrvatska javnost mora znat. Nismo donijeli strategije, sad se mijenja Prometna strategija Hrvatske, sad je u izmjeni i naravno da ta izmjena ima veze i sa autocestom prema Dubrovniku zato što će se kroz tu sad izmjenu aktualne Prometne državne strategije pokušat izmjestiti trasa autoceste koja je sada i u Prometnoj strategiji Hrvatske i u prostornim planovima nižih redova, znači županije, općina i gradova. Dakle sad će se pokušat to promijenit, umjesto da se Vlada Republike Hrvatske zalagala pa samim time moglo se i raspravljat na našem odboru, da se jadransko-jonska cesta, upravo koridor jadransko-jonske ceste prihvati, ovaj dio autoceste koji ide do Dubrovnika…. Pa mi smo članica Europske unije, često se čuje ne da nam netko iz Komisije ili ne da nam Europska unija, Europska unija neće to podržati. Pa mi smo Europska unija, nametnimo mi takva rješenja i to je odgovornost Vlade. Umjesto da mijenjamo naše strategije i zapravo odustajemo od nacionalnih interesa trebamo nametnut naše interese nacionalne i strateške Europskoj uniji, odnosno Europskoj komisiji i tu neće biti problema ako budem jedinstveni, ako budemo jasni prema Europskoj uniji. Nitko ne kaže da ne može bit nitko iz Europske komisije niti iz Europske unije ne kaže da autocesta od Ploča prema Dubrovniku ne može biti dio jadransko-jonske autoceste, to nitko od njih ne kaže niti je ikad rekao. To samo dolazi sada iz nekih čudnih institucija, nepoznatih institucija i iz nekih čudnih razgovora, dogovora između našeg premijera i nekih premijera iz država susjednih koje nisu članice Europske unije. Dakle istu stvar imali smo i sa mostom. Ja ću vas podsjetiti da ova Vlada je na početku rekla da neće graditi taj most, vrlo jasno rekla. Istu stvar smo identičnu imali i onda na kraju smo morali čekati mišljenje jedne savjetodavne tvrtke koja je rekla da je najbolje rješenje most. Ono što smo dole znali godinama i što smo ucrtali u naše planove i što smo tražili i što smo rekli da je objektivno i što traže građani hrvatskog juga. Prema tome, drago mi je da su se te pozicije izmijenile što se tiču mosta, međutim nije mi drago što se neke nove inicijative pojavljuju oko autoceste. I da bude hrvatskoj javnosti jasno, koja ne zna kuda ta trasa autoceste ide, ona ne ide uz obalu i ne ide u konobe, ne ide između kuća itd. Naprotiv, ona rješava taj problem jer sadašnji problem je magistrala prema Dubrovniku. Neka na jednom mjestu se dogodi sudar, konkretno u Zatonu malom ili velikom ili negdje oko Orašca, Dubrovnik je blokirani grad. Nemate više niti jedan prilaz niti prolaz prema Dubrovniku. Dakle rješavanjem tog krucijalnog problema uz pomoć Europske unije ja mislim da mi možemo biti u puno boljoj situaciji i zato iskoristimo to na taj način. Ja se nadam kolega Mondekar da možemo raspraviti o tome i oko Prometne strategije jer dok sam bio promatrač u Europskom parlamentu dobro znam da su u Odboru za promet, koji se ticao glavnih koridora, da su vrlo pozitivno govorili i stručnjaci iz Komisije i iz odbora o toj činjenici da se hrvatski jug može uklopiti itekako i da se uklapa u temeljnu mrežu autocesta i koridora. Zašto? Zato što obveza država članica prema susjednim državama koje nisu članice je da se jednim glavnim koridorom povežu sa tom državom. U našem slučaju je to Crna Gora, dakle ona će se povezat s Hrvatskom. Dakle temeljni koridor mora ići preko juga Hrvatske i tu je sasvim sigurno opravdano tražiti od Europske komisije podršku za taj projekt i da ide hrvatskim teritorijem, a ne da se rade ovakve gluposti kao što se radilo na ovim preliminarnim razgovorima između premijera. Evo, u tom smislu ja mislim da sam dovoljno bio jasan i da ćemo podržat naravno izvješće jer ga smatramo dobrim, kvalitetnim. O administrativnim kapacitetima već je bilo riječi, ne bih ponavljao kolege. Vaš rad kao predsjednika također pohvaljujemo i mislimo da možete, ali nastojte otvoriti ove teme koje su itekako bitne, dakle teme odnosa Vlade Republike Hrvatske i Hrvatskog sabora jer preko tog tijela kojeg zaista smatramo tijelom nastavkom Nacionalnog odbora za praćenje pregovora, dakle smatramo tijelom u kojem treba biti stalni konsenzus, nastojmo onda poboljšati te odnose. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Završna riječ predsjednika Odbora za europske poslove poštovanog Daniela Mondekara. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem svima vama na raspravi koju smo imali danas ujutro. Zahvaljujem svima što ste otvorili još neke teme. Dali ste zapravo poticaj šta u budućnosti da radimo. Zahvaljujem svim kolegama zastupnicima na savjetima. Zahvaljujem kolegi Jandrokoviću isto na pohvali, bit će sve u redu što ste vi pohvalili mene. Ja pohvaljujem i vas jer zaista je ugodno surađivati u odboru u kojem zaista postoji nacionalni konsenzus oko toga da su ovo bitne teme za Republiku Hrvatsku i za interese Republike Hrvatske, iako su to medijski često neinteresantne teme. I dalje kako se kaže da je vrag u detalju zaista i milioni eura i radna mjesta mogu biti u zarezu. I to je ono što mi u Odboru za europske poslove smo vidjeli u par primjera i uredbi i direktiva. Što se tiče rasprava za budućnost naravno da moramo otvarati sve više i više političkih rasprava. Ja ću vama reći s čim se ja apsolutno slažem i mislim da bi trebalo u narednih 6, 7 mjeseci napraviti. Zaista treba imati raspravu o nastavku trans atlantskih razgovora između SAD-a i EU, pogotovo zato da vidimo kako će se to ticati hrvatskih proizvođača i radnih mjesta u Hrvatskoj i potencijala za Hrvatsku. Ja još uvijek dugujem kolegama i sjednicu o lobiranju i neformalnim sustavima odlučivanja u EU. To je nešto s čime Hrvatska uz administrativne kapacitete EU koordinacije koji su jako dobro ovdje spomenuti tek mora se prilagoditi. A koliko god to bilo često i sklizak teren ja sam već 500 puta u ovom Saboru rekao, dobro manje od toga, ali i naveo da treba znati da stvari koje su u Hrvatskoj nama primjerice kao zastupnicima nemoralne ili zabranjene za raditi ne znači da je to tako kolegama iz Njemačke, Velike Britanije ili da takva pravila vrijede u Bruxellesu. Ali o tome ćemo raspraviti i na tematskoj sjednici. Naravno da što je kolegica Holy rekla kružna ekonomija kao novitet zelene ekonomije postaje … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] u Europskoj uniji. I o tome treba isto raspraviti zajednički na odboru. Budućnost EU pogotovo nakon Junckerovog programa, a vjerojatno ste pročitali Junckerov program i vidjeli da čovjek ima ideja koje nadilaze sve što je Barosso napravio u zadnje dvije Komisije, a njegov odabir Komisije, ova klasterizacija Komisije, uvođenje seniora, juniora, prava veta i regulatornih škara u Komisiju govori da će ovo biti apsolutno drugačija Komisija, da će Europska unija uzeti drugačiji smjer u narednih pet godina uključujući da budemo na čisto hoćemo li mi morati raspravljati o tome da se ovdje govori i o već prikrivenom federalizmu kroz energetsku uniju, kroz fiskalnu uniju. Ne kroz bankarsku, već kroz fiskalnu da već polagano imamo i put ka čvršćoj federalizaciji unutar EU. Naravno, sljedećih godina vam je Europa 2020 koju ste spomenuli na pola puta. I to Sabor mora raspraviti i predsjednik Sabora je sklon ideji da imamo konferenciju na tu temu, da Sabor ima konferenciju na Europa 2020 i strategiju, jer ona čim je donesena promijenjeni su čitav niz dokumenata uključujući cijeli pravni akt jedinstvenog tržišta u EU i proračuna EU je promijenjen. I čisto da znate i programiranje fondova hrvatskih koji još uvijek traje je prilagođeno Europa 2020 strategiji. Ali dobro, to ću se dotaknuti malo kasnije. Ali ovdje je još jedna stvar koju moramo dogovorit se među nama, a to je da dio tema dignemo na plenarnu sjednicu. Ja mislim da i članovi Odbora za europske poslove nemaju problema s time da se dio tema europskih stavi na plenarnu sjednicu od ideje da i kolega Mimica dođe na plenarnu sjednicu, od toga da Ured europskog javnog tužitelja, a tko prati zna kolika je to politička tema se donese na plenarnoj sjednici. Jer nakon prve rasprave na Komisiji, nakon rasprave u Parlamentu, nakon novog teksta grčkog predsjedavanja, tj. predsjedništva kolega Juncker to želi sada vraćati u drugom pravcu. I o tom će se morati Sabor isto raspraviti jer zadire u pravni sustav Republike Hrvatske. Do na kraju europskog semestra i jadransko-jonske makro regije kao nove regije. Jer Hrvatska postaje članica dviju makro regija Dunavske i Jadransko-jonske i treba o tome raspraviti. O tome se toliko malo u hrvatskim medijima čita i naši poduzetnici toliko malo o tome znaju, da često se postavlja pitanje tko je ušao u EU. I tome bih posvetio možda jednu minutu. Kako će Republika Hrvatska funkcionirati u članstvu riječima kolege iz Njemačke, našeg kolege zastupnika predsjednika odbora i kolege iz Švedske kažu gledajte, nama je trebalo 3 do 5 godina. Vama će trebati isto. Šta je 3 do 5 godina? 3 do 5 godina da ojačate kapacitete a) EU koordinacije Vlade Republike Hrvatske. Gdje? Ovdje i u Bruxellesu. Naš je … [[Govornik govorio engleski, ne razumije se.]] znači naše stalno predstavništvo još je malo. Hrvatski sabor ima jednu osobu u Europskom parlamentu, Ured Hrvatskog sabora u Europskom parlamentu zapošljava jednu osobu. I tu je kolega Jandroković u pravu. Kad bi tražili da druga osoba ode gore nastao bi problem. Njemački parlament ima 20 i nešto ljudi u Europskom parlamentu, da ne govorim sve ostale institucije koliko su kapacitirane. A i ta osoba svaki ponedjeljak nakon redovitih sastanaka nam šalje izvješća šta se u Europskom parlamentu događa. I mi konstantno imamo te informacije, ali naprosto nam fale i ti kapaciteti. Koja je budućnost i kako ja vidim budućnost ne mora bit, ali budućnost europskih poslova je u tome da Hrvatska dolazi do dokumenata EU u draft fazi. Nekad Europska komisija ih pusti u proceduru, pa traje prvo dani za prijevode, pa ide 8 tjedana za supsidijarnost, pa onda počnemo raditi stajališta. Ne u draft fazi dobiti ih u Komisiji i dok još ni Komisija ih nije pustila u javnost da već počnu poslovi što se tiče Vlade, ali i Sabora jer ja vidim jednako tako da u stajalištima Sabora treba uključiti više zastupnika, ali i sve druge aktere. Kad gledate kako radi recimo Njemačka, kada stajalište dođe u Vladu, tj. dokument, draft dokument komisije, uputi ga u akademsku zajednicu i uputi ga u biznis sektor. Uključi civilni sektor, akademski sektor i poslovnu zajednicu u proces donošenja zaključka na kraju, stajališta države i zaključka. A Parlament kao Parlament slažem se mora postat centar izvrsnosti koji će jednog dana ko-kreirati stajalište jer u ovom trenutku stajališta kreiraju se na razinama ministarstva. I ti ljudi su isto potkapacitirani, u smislu nema dovoljno ljudi, i potplaćeni su ti ljudi a rade ozbiljan posao, znaju jezike i imaju ozbiljne škole iza sebe. I mi ćemo morati se svi, sve političke stranke oko toga ujediniti da tu moramo stisnuti da naši ljudi koji rade eu poslove da ih ima više i da budu bolje plaćeni. To je ozbiljan posao. Jer na kraju krajeva kada jedanput dokument prođe radne skupine vijeća i ode u odbore i krene prema koreperu i počne taj famozni trijalog koji zapravo znači da vijeće, parlament i komisija počinju zajedno jako brzo raditi na dokumentu nacionalni parlamenti su gotovi. Mi više nemamo mogućnosti utjecati. Zato je bitno što ranije ući u posao sa što više ljudi. I tu naravno se slažem, kapacitete treba dizati na svim razinama. I u Zagrebu i u Bruxellesu, i formalno i neformalno. I tu na kraju dolazimo do onog što je kolega Jandroković, a dobro je rekao, tko je ušao u EU, bila je konferencija nedavno prije dana gdje se zapravo zaključilo da vi kad gledate i medije i opću sliku u EU su političari, u EU je nešto biznismena, nešto gradova, općina i nešto udruga građana. Ali onda kad shvatite da je konferencija na temu donošenje stajališta u EU utjecaj biznis sektora u EU otvorena za javnost i došla jedna tvrtka, tri udruge i jedan medij onda se opet postavlja pitanje pa dobro ljudi za koga mi to radimo? Ali se upire prstom u nas, tko je kriv zašto je kako neki vole reći, EU bio elitistički politički projekt koga? Nas, kolegice Kosor, kolege Jandrokovića, mene, koga? I voli se uprijeti prstom i reći to je bio elitistički projekt političkih elita, eto mi smo u EU. Ali to nije istina. Edukacije su bile, konferencije, radionice otvorene svima da shvate što EU je. Evo ga, prije dva dana … [[Govornik se ne razumije.]] Litva je predstavila u Hrvatskoj kako Litva utječe na procese donošenja odluka u EU. Pa opet kažem, poluprazna dvorana. I na tome će trebati raditi dalje u popularizaciji što europski poslovi jesu. I na kraju krajeva ću vam biti iskren po pitanju fondova, iako ne pratim fondove već neko vrijeme, imamo saborski odbor koji zapravo je za regionalni razvoj i fondove EU za 2013. i kako se trošila alokacija iz 2013. mogu reći da sam zadovoljan iz razloga što smo probili ono uloženo-dobiveno iznos koliko smo platili i koliko smo dobili, pogotovo kad se uzme za ekologiju, zaštitu okoliša, podupiranje malog poduzetništva i obrazovanje, probili smo taj iznos. Za 2014-2020. tek ćemo vidjeti. Jer evo, ja sam prošli tjedan prateći i situaciju u Bruxellesu komunicirao sa kolegama direktno iz Europske komisije, od 200 i nešto operativnih programa koji su 28 članica EU poslali u Bruxelles 204 ili 205 je vraćeno na daljnju doradu. Jedan je prihvaćen. S time da i Europska komisija priznaje da će malo kasniti u cijelim procesima, ali ja se slažem da kad se operativni programi prihvate da se operativni programi predstave saborskim zastupnicima. Zajednička sjednica Odbora za europske poslove i Odbora za regionalan razvoj i fondove EU. Da vidimo što je u konačnici sada upravo, jer upravo traju ta druga runda pregovora, dogovoreno sa Europskom komisijom. A na kraju krajeva što se tiče Europske komisije samo vas upućujem pratite budućnost. Kolega Mimica na kraju krajeva za kojeg bih ja volio da dođe u Sabor još jedanput nakon što komisija prođe Europski parlament. Jer još ništa nije gotovo, za nekoliko kandidata postoje otvoreno protivljenje dijela Europskog parlamenta koje je kolega Juncker predložio za povjerenike. Ali ono što je bitno komisija se sastoji od 6 + 1 zapravo potpredsjednika, 7 timova u kojima ako ste primijetili malo svi voditelji timova osim visoke predstavnice za vanjsku politiku dolazi iz malih država, dakle svi potpredsjednici dolaze iz malih država i de facto imat će snagu filtracije pa čak možda i veta nad prijedlozima koje rade povjerenici koji su iz većih država. To je jedna vrlo zanimljiva promjena smjera koju je kolega Juncker u odnosu na kolegu Barrosu za komisiju napravio. Male države, da li će to proći u Europskom parlamentu i hoće li se vijeće s time složiti to ćemo vidjeti ali njegov sadašnji prijedlog je da male države na taj način kontroliraju veće. A kolega Mimica je u jednom vrlo zanimljivom resoru u kojem se nalazi vanjska pomoć, susjedstvo, dakle i regija, proširenje ali i trgovina. I taj tim ljudi će raditi zajednički. Ja sam uvjeren, jer nisam, budimo realni osobno u komunikaciji sa kolegama iz Bruxellesa nisam očekivao regionalni razvoj iz razloga što 28 država, zadnja ušla prije godinu dana i jedna od manjih, bilo je meni osobno ne baš pretjerano jasno kako bi mogli dobiti trećinu proračuna EU da kontroliramo. Ali, vidjet ćemo kako će izgledati ovaj novi sastav komisije i mislim da će Hrvatska od njega imati jako velike koristi. I za kraj, nešto s čim se polovično slažem, pitanje gdje je Hrvatska u Uniji i kako Unija nas vidi. Da istina je, Hrvatska dosta ulaže na regiju, Hrvatska ima veliku ulogu u regiji ali opet ću reći u direktnoj komunikaciji sa ljudima iz okruženja samog novog predsjednika komisije nas komisija i vidi kao glavni most prema regiji i vidi kao jedan od zadataka Hrvatske da nadzire, pomaže i bude faktor stabilizacije na putu ostatka regije u EU. Na kraju krajeva čak i kolege iz Europskog parlamenta su rekli kolega Barroso je predložio da zastupnici iz …, a to su u slučaju Hrvatske, kolega Plenković, potpredsjednik Odbora za vanjsku politiku, kolega Picula i kolega Jozo Radoš, svojim iskustvom koje Hrvatska ima se nekako uključuje u pitanja … pogotovo i kriza u Ukrajini. Ono što je ovdje pitanje da uz taj naš … navodno, pod navodnicima naše uloge u regiji dignemo i našu prisutnost u drugim područjima i politikama EU. Sa Jadransko Ionskom makroregijom Hrvatskoj se otvara energetika i transport i zato će to biti bitno da zaista Sabor raspravi. Mi svoje niše u sljedećih par godina u Bruxellesu moramo naći. Ja se svima vama zahvaljujem na raspravi, ja sam otvoren da odbor raspravlja i dalje ključne politike EU. Pozivam sve zastupnike, pogledajte direktno pristigle dokumente, zaista svakodnevno dolaze iz Bruxellesa, ima cijeli niz nezakonodavnih akata koji se mogu i tematski raspravljati na matičnim tijelima. Zahvaljujem svih članovima Odbora za europske poslove koji su dolazili na sjednice, odrađivali posao i imali smo, znali smo imati i po par sjednica tjedno. Pozivam medije da prate otvorene sjednice našeg odbora, da malo i populariziramo europske poslove i na kraju zahvaljujem našim službenicama Odbora za europske poslove, zaista ih ima manje nego što jedan europarlamentarac ima svojih savjetnika. Primjerice u Francuskom senatu, Odbor za financije samo na europskim poslovima ima 18 ljudi. Dakle, Odbor za financije za europsku priču 18 ljudi. Tako da, lavovski dio posla odrađuju naše kolegice i njima u završnoj rečenici puno zahvaljujem na trudu i uloženom vremenu. I hvala još jednom svima vama.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo poštovani Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Mondekar, da vas se ne bi krivo shvatilo, kad ste rekli niste očekivali da Hrvatska dobije 40% europskog proračuna po pitanju povjerenika u Europskoj komisiji, ne bi Hrvatska dobila ništa što joj ne pripada kroz institucionalni okvir, dakle dobili bi samo utjecajnu osobu na jednom tako značajnom mjestu. Dakle, a ne bi Hrvatska dobila toliki kolač proračuna EU, to bi bilo sjajno, ali naravno da je to nemoguće i nije u duhu europskog članstva. Druga stvar, spomenuli ste ovaj primjer Litve, gdje je Litva obrazlagala na koji način ona utječe na politiku. Pa mi to moramo shvatiti, ja sam o tome govorio. Mi moramo shvatiti da smo mi sukreatori europskih politika i da smo mi ti koji trebamo nametati rješenja, a ne da ih nama nameće netko iz EU, to je jednostavno neprihvatljivo. Mi moramo shvatiti da smo mi sukreatori i da se naša rješenja očekuju, oni to očekuju. Pa tko će nama reći kuda će ići koridor Jadransko-ionske autoceste ako to mi sami ne nametnemo? A mi sami, odnosno hrvatski premijer bježi od toga, govori o nekim suludim idejama, suludim za Hrvatsku. Nametnimo to kao svoje rješenje i slažem se s vama, idemo raspraviti o tome na plenarnoj sjednici. Idemo teme koje su važne za hrvatsku javnost, koja treba znati što Hrvatska zagovara po pitanju određenih europskih rješenja, idemo raspraviti na plenarnoj sjednici, slažem se, idemo se dogovoriti koje su to teme. I dalje ćete imati naš konsenzus, ali ajmo se dogovoriti i idemo uprijeti svim snagama da dobijemo rješenja koja odgovaraju hrvatskim strateškim nacionalnim interesima, a ne da od njih odustajemo kao što je u pitanju Jadransko-ionska autocesta prema Dubrovniku koja može samo unaprijediti i razviti taj kraj, a nikako drugačije, nikako ga neće uništiti, sasvim sigurno da neće uništiti.
Druga replika, Srećko Gvozden Flego.
Hvala lijepa predsjedniče. Inspirirali ste me jer ste u tri navrata spomenuli ono područje o kojem sam ja profesionalno deformiran pa sam smatrao potrebnim reći dvije riječi. Ja inače mislim da u ovoj tripartitnoj, ako mogu reći, podijeli ili povezanosti u zajedničkom poslu je akademska zajednica možda nedovoljno angažirana i vjerojatno bismo tu trebali malo više koristiti one kapacitete kojima akademska zajednica raspolaže. Ali s druge strane se meni čini da je i akademska zajednica potkapacitirana za one poslove koje su nam itekako potrebi i ja bih stoga predložio ili vas zamolio da se i sami založite da u akademskoj zajednici budu znatno prisutnije teme o kojima razgovaramo i za koje smo egzistencionalno vezani, ne samo kao saborski zastupnik nego i kao predsjednik odbora, da se stimuliraju diplomski ili postdiplomski studiji iz odgovarajućih područja, da se otvori mogućnost recimo formiranja postdiplomskih studija koji ne moraju biti … ili …, specijalistički postdiplomski studiji, neka tema bude recimo otvorena pa se onda radi na specijalističkom studiju 4 tjedna ili 2 mjeseca ili 6 mjeseci. Dakle, da se formiraju centri koji će servisirati, ne samo naše potrebe nego i koji će dolaziti sa odgovarajućim inicijativama ili akademska zajednica za to sasvim sposobna. I to centri koji bi bili jednako tako, kako se to danas veli realni, tj koji bi imali stalno zaposlene pa i sudjelovali u nastavi i u odgovarajućim analizama, još više centri koji bi bili virtualni, tj koji bi imali suradnike iz različitih područja i na taj način … mogli djelovati, a [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Još jedna rečenica predsjedavajući. A to mi pada na pamet pogotovo što ćemo uskoro raspravljati o strategiji razvoja obrazovanja i znanosti.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Prelazimo na Izvješće o radu Odbora za europske poslove. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Odbora za Europske poslove za 2013. godinu. Molim da glasate. Najprije molim malo mira, a onda molim tehničku službu da možda resetira ovu napravu. Pokušajmo sada. Moram pozvati tehničku službu. Ajde pokušajmo sada. Ali nećemo milijun puta pokušavati ako ne ide, ja molim tehničku službu Sabora da dođe gore na galeriju. Čekamo tehničku službu. Dakle, kolegice i kolege ja bih molio malo koncentracije i malo mira. Sada ćemo izglasati Izvješće o radu Odbora za europske poslove dizanjem ruku. Tko je za? Ima li netko protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Zaključak je prihvaćen jednoglasno sa 117 glasova za.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi Godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2013.godinu. Riječ je o dosta opsežnom dokumentu pa ću ovdje pokušati izdvojiti samo glavne značajke rada agencije u 2013.koja je po mnogo čemu bila prijeloma u sedamnaestogodišnjem radu toga tijela, naročito zbog značajne promjene pravnog okvira u kojem agencija djeluje nakon pristupanja Hrvatska EU dakle nakon 1.7.2013. Tako su prošlu godinu rad agencije u prošloj godini naročito obilježili prijenos nadležnosti za državne potpore sa agencije na Europsku komisiju, proširenje nadležnosti agencije u segmentu tržišnog natjecanja i izravna primjena prava tržišnog natjecanja EU, uvođenje nekih novih instituta u tržišno natjecanje, uspostavljanje nadležnosti Visokog upravnog suda kao tijela kao suda koji kontrolira zakonitost odluka agencije i u tehničkom smislu značajan porast broja riješenih predmeta, daljnji odljev stručnog kadra, promjena predsjednika i većine članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja kao i smanjenje troškova agencije. Pa krenimo od promjene pravnog okvira u kojem agencija djeluje nakon pristupanja Hrvatska u članstvo EU. Pristupanje Hrvatske u članstvo Unije agencija je prestala biti nadležna za dodjelu, nadzor i povrat državnih potpora. Ta je nadležnost sukladno propisima EU u potpunosti prenesena na Europsku komisiju čime je Hrvatska ušla uopći režim primjene pravila o državnim potporama koje vrijedi za sve države članice. Slijedom toga sukladno zakonu iz 2013. Zakonu o državnim potporama agencija je u segmentu državnih potpora od 1.srpnja prošle godine obavljala samo savjetodavne poslove i poslove posredovanja u segmentu državnih potpora u komunikaciji prema Europskoj komisiji. Spomenimo ovdje i to takvo zakonsko rješenje u praksi se nije pokazalo jako prikladnim, pokazalo se sporim i otegotnim za davatelje i primatelje potpora u Hrvatskoj pa su samo kao informacija u travnju 2014.svi poslovi vezani uz državne potpore preneseni i na Ministarstvo financija. Ministarstvo je od agencije preuzelo svih 7 stručnjaka koji su radili na tim poslovima, na poslovima državnih potpora zajedno sa svim predmetima, sa svom opremom i financijskim sredstvima. Tako je od travnja 2014.godine agencija nadležna isključivo za poslove zaštite tržišnog natjecanja i kontrole koncentracija odnosno za one poslove za koje je i osnovana 1995.godine. Međutim, kada govorimo o potporama osvrnimo se ipak na strukturu predmeta u tom segmentu. Ovdje upada u oči naročito kako je i dalje prisutan negativan trend povećanja broja potpora dodijeljenih pojedinačnim poduzetnicima u odnosu na broj potpora dodijeljenih za horizontalne ciljeve prema programima usmjerenim na unaprijed nepoznate korisnike. Dakle i u 2013.godini i dalje je bio naglašeno prisutan selektivan karakter državnih potpora čime su umanjeni pozitivni učinci dodijeljenih potpora kako na gospodarski rast tako i na povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Članstvom u EU i donošenjem novele Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja u 2013.značajno su proširene nadležnosti zadaća agencije u segmentu zaštite tržišnog natjecanja i kontrole koncentracija. Najvažnija promjena je da je agencija od 1.srpnja 2013.postala nadležna za izravnu primjenu prava tržišnog natjecanja EU na teritoriju RH. Tako je agencija postala nadležna da uz nacionalne propise na zabranjene sporazume i zlouporabe vladajućeg položaja, paralelno sa nacionalnim propisima sa Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja primjenjuju članke 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU i odredbe Uredbe 1/2003 o primjeni pravila o tržišnom natjecanju. Agencija tako mora postupati u svim onim slučajevima, kada bi neko ponašanje hrvatskih poduzetnika moglo imati značajan učinak na trgovinu između RH i EU i njenih članica. Međutim u slučaju da neki poduzetnik smatra da je riječ isključivo o kršenju članaka 101.i 102. Ugovora o funkcioniranju EU on se sada može izravno obratiti nadležnom Hrvatskom trgovačkom sudu čime agencija uvjetno rečeno gubi monopol u primjeni propisa o tržišnom natjecanju. U takvim slučajevima agencija se pred sudom može pojaviti amicus curiae. U području kontrole koncentracija poduzetnika hrvatski su poduzetnici sada nakon 1.7.svaku koncentraciju koja ima dimenziju EU dužni prijaviti Europskoj komisiji koja je nadležna za ocjenu takvih koncentracija. Veoma pojednostavljeno rečeno jer postoji cijeli niz uvjeta, općenito se smatra da kolokvijalno rečeno u europsku dimenziju imaju sve one koncentracije koje imaju učinak na tržištima najmanje tri države članica. Sukladno Uredbi broj 139/2004 o kontroli koncentracija poduzetnika komisija i koncentracije koje su joj prijavljene dužna dostaviti kompletne te prijave je dužna dostaviti svim državama članicama, tijelima za zaštitu tržišnog natjecanja država članica, pa tako naravno i Hrvatska agencija, a agencija tada mora detaljno proučiti dostavljene prijave zbog tzv. sustava upućivanja konkretne koncentracije na rješavanje ili komisiji ili agenciji neke druge države članice ili Hrvatska može izraziti interes koji mora obrazložiti da sama ocjenjuje tu koncentraciju u cijelosti ili djelomično. Osim toga na zahtjev Europske komisije ili agencije bilo koje države članice agencija mora organizirati nenajavljene pretrage na području RH. to znači da mora pribaviti nalog Visokog upravnog suda RH te da stručnjaci agencije moraju provesti tu pretragu za račun komisije ili neke države članice, moraju osigurati dakle Hrvatska agenciji mora osigurati dovoljan broj osoblja što može biti problem i naravno odgovarajuću digitalnu forenzičku opremu. Opisano proširenje nadležnosti i zadaća za posljedicu je imalo značajno jačanje međunarodne suradnje agencije s tijelima komisije i država članica. Riječ je o intenzivnoj suradnji na dnevnoj osnovi koja se u pravilu odvija kroz ISN kroz europsku mrežu tijela za zaštitu tržišnog natjecanja što je naravno dodatni izazov za agenciju. Osim toga od 1. srpnja 2013. agencija je opet postala nadležna za zaštitu tržišnog natjecanja i kontrolu koncentracija u sektoru kreditnih institucija i kreditnih unija koje poslove iz meni a i pravno teško objašnjivih razloga od 2003. godine obavljala Hrvatska banka. Dakle agencija je to obavljala do 2003. ako se ne varam onda je to preuzela Hrvatska banka da bi se sada to vratilo agenciji. Stoga se agencija morala pripremiti i za djelovanje na tom specifičnom i vrlo zahtjevnom tržištu. U skladu sa praksom Europske komisije i većina nacionalnih agencije i država članica novelom Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja iz 2013. uveden je institut koji engleski izraz je vrlo jednostavan, zove se commitnent. A u bitnome riječ je o mogućnosti da agencija prihvati prijedlog poduzetnika protiv kojeg vodi postupak kojim se on samoinicijativno obvezuje da će odmah prekinuti sa kršenjem propisa i ujedno predlaže mjere kojima će se ponovno uspostaviti učinkovito tržišno natjecanje na tom tržištu na kojem je došlo do kršenja. Riječ je o veoma učinkovitom i ekonomičnom institutu kojim se u veoma kratkom vremenu ispravlja poremećaj na tržištu uz minimalne troškove za agenciju, dakle za državu i porezne obveznike i minimalne troškove za poduzetnika. Taj institut međutim ne može se primijeniti uvijek, on se može primijeniti samo pod veoma strogo propisanim uvjetima a to će u pravili biti samo onda ako poduzetnik taj prijedlog uputi agenciji u veoma ranoj fazi postupka ukoliko nije riječ o najtežim oblicima kršenja Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja i ukoliko se tome prijedlogu koji se javno objavljuje na mrežnim stranicama agencije ne protive zainteresirani poduzetnici, dakle u pravilu konkurenti. Osim toga agencija u 2013. godini provela je i prvu nenajavljenu pretragu poslovnih prostorija poduzetnika zbog sumnje u kartelni dogovor o cijenama. Otkrivanje i kažnjavanje kartela uključujući i prekograničnu suradnju jedan je od prioriteta u radu agencije jer upravo kartelni sporazumi o cijenama i kartelni sporazumi o podjeli kupaca ili tržišta nanose najveću i izravnu štetu potrošačima i gospodarstvu u cjelini. Naime, prema procjenama Europske komisije cijena koja određuje kartel u pravilu je za 20 do 30% viša od tržišne dakle od one koju bi proizvod imao da tržište normalno funkcionira. Ovo je iz razloga što kartel dogovara cijenu u pravilu na razini troškova tržišno najneefikasnijih člana kartela. Stoga valja imati na umu da ne postoje nikakvi mali ili naivni karteli jer su njihovi sudionici potpuno svjesni da svojim dogovorom ostvaruju ekstra profit na štetu potrošača. Međutim, mogućnost agencije u primjeni ovlasti za provođenje ovakvih nenajavljenih pretraga sve do sada su bile tehnički veoma ograničene a razlog tome bio je nedostatak suvremene opreme za digitalnu forenziku odnosno nemogućnost njezine nabave zbog proračunskih ograničenja. Međutim, ta ograničenja su zahvaljujući razumijevanju ministra financija sada otklonjena te će, agenciji je odobreno 198 tisuća kuna za nabavu te najsuvremenije forenzičke opreme i upravo se odabire najpovoljniji ponuditelj. Naime, riječ je o tome da digitalna forenzička oprema neprekidno napreduje, poduzetnici razvijaju svoje sustave, agencija mora imati sustav koji može dakle povući podatke sa njihovih, dakle probiti njihovu zaštitu. Novelom Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja osim toga uspostavljena je isključiva nadležnost Visokog upravnog suda Republike Hrvatske u kontroli zakonitosti odluka agencije. Isto tako Visoki upravni sud nadležan je za izdavanje naloga za nenajavljene pretrage po zahtjevu agencije, Europske komisije ili država članica. Takvo zakonsko rješenje nadležnosti pod navodnicima "jednog suda" u praksi se pokazala vrlo učinkovitim. Ono s jedne strane s obzirom na relativno mali broj tužbi protiv odluka agencije omogućuje specijalizaciju određenog broja sudaca u izuzetno složeno pravno ekonomskoj materiji prava konkurencije. A s druge strane nadležnost samo jednog suda omogućuje i brzu pravdu koja je u dinamičnim uvjetima u kojima poduzetnici djeluju u većini slučajeva condicio sine qua non njihovog opstanka na tržištu. Naime, dugotrajnost postupka mogla bi i dovesti do toga da se odluka suda nema kome dostaviti jer poduzetnik u čiju je korist odluka donesena više nema na tržištu. Takvo zakonsko rješenje jednog suda je veoma korisno i zbog brzine izdavanja naloga za nenajavljene pretrage što je veoma bitno. Nove zadaće i ovlasti agencije imali su za posljedicu i značajan porast broja predmeta. Takvo povećanje uz istovremeni odljev stručnjaka predstavljaju veliki izazov za agenciju. Tako je u izvještajnom razdoblju riješeno ukupno 680 predmeta odnosno čak 70% više u odnosu na 2012. godinu kada je riješeno 390 predmeta. Glavni su uzroci tako velikog povećanja broja predmeta sljedeći. Kao prvo u očekivanju prelaska nadležnosti za odobravanje državnih potpora sa agencije na Europsku komisiju broj mišljenja koji se od agencije zatražili davatelji i primatelji potpora porastao je za čak 47% u odnosu na prethodnu godinu. Pri tome je agencija pojačala svoju aktivnost zatvarajući sve one predmete vezane uz državne potpore u kojima su primatelji i davatelji državnih potpora bili potpuno pasivni godinu ili više dana. Drugi je uzrok znatnog, izuzetno velikog broja predmeta vezan uz poslove kontrole koncentracija, prije svega riječ je o upućivanju velikog broja notifikacija o čemu sam malo prije govorio. Notifikacija koncentracija od strane Europske komisije što je potpuno novi posao za agenciju te je samo u posljednjih 6 mjeseci, dakle od 1.7. pa do 31.12.2013. rezultiralo time da je agencija zaprimila čak od Europske komisije 145 notifikacija koja je morala detaljno proučiti sa stajališta njihovog mogućeg učinka na tržišno natjecanje na hrvatskim tržištima. S druge strane istovremeno je za 300% porastao i broj prijava koncentracija koja se ocjenjuje isključivo po hrvatskim propisima. Tako dok je u 2012. godini prijavljeno svega i ocjenjivano svega pet koncentracija u 2013. ih je prijavljeno čak 20. Pri tome valja imati na umu da je ovdje bilo riječ u većini slučajeva o veoma složenim i osjetljivim koncentracijama kao što su Agrokor Mercator, HT-Optima, Tisak, I-Novine koje su zahtijevale veoma sofisticiran pristup i provođenje izuzetno složenih ekonomsko-pravnih analiza. Jedna od primjedbi koju je dao Odbor za gospodarstvo na naše izvješće, na izvješće agencije jest da agencija u ovom izvješću nije navela broj neriješenih predmeta na kraju 2013. Potpuno opravdana primjedba. Međutim da pokušam objasniti, ovo je iz razloga što specifičnosti postupka koje provodi agencija zbog tih specifičnosti stvarno ne postoje predmeti koje bismo mogli nazvati neriješenima u smislu nekakvog zanemarivanja rada na predmetima ili njihovog hlađenja, kako se to paušalno percipira rad tijela državne uprave. Naime, specifičnost postupka pred agencijom je u tome da je postupak veoma složen i u pravilu ima 100 ili više procesnih radnji, s tim da se postupak uopće ne može pokrenuti prije nego što agencija provede iscrpnu ekonomsku analizu strukture i stanja na konkretnom mjerodavnom tržištu na kojem se sumnja na poremećaj. Budući da visina novčanih sankcija u obliku upravno-kaznenih mjera koje izriče agencija nije limitirana, nema gornje granice. ZZTN, Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja s jedne strane strankama protiv kojih se vodi postupak daje veoma široka procesna prava kako bi se mogli braniti, a od agencije s druge strane traži krajnji oprez u vođenju postupka te stoga svi pravnici koji vode postupke prema Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja moraju imati pravosudni ispit, a oni koji izriču upravno-kaznene mjere moraju imati minimalno kvalifikaciju koju treba imati i sudac prekršajnog suda, a to je najmanje 4 godine staža na pravnim poslovima nakon položenog pravosudnog ispita. Takve uvjete ja mislim da nema niti u jednom tijelu državne uprave. U postupcima protiv kartela dodatna je specifičnost tajnost postupka kako članovi kartela ne bi mogli niti naslutiti da agencija prikuplja dokaze o njihovom nezakonitom djelovanju. U takvim slučajevima međutim agencija često mora djelovati zaobilazno pa i privremeno prekinuti svoje aktivnosti čekajući da kartel napravi neki potez koji bi mogao biti ključni dokaz o njegovom postojanju. Možete naslućivati, ali morate imati ono što kažemo pištolj koji se puši da bi to mogli dokazati. Kako su članovi kartela u pravilu brojni to još više otežava pronalaženje dokaza i postupak, naročito u fazi sazivanja održavanja usmene, a zatim i glavne rasprave i saslušanja velikog broja stranaka i svjedoka. Mislim da rečeno najbolje oslikava slučaj ne iz hrvatske prakse doduše, ali iz prakse Europske komisije, to je slučaj kartela banaka u Austriji, tzv. Lombard club u kojem je tajno vođeni postupak trajao ukupno 9 godina. I konačno recimo kako je kod kontrole koncentracija poduzetnika trajanje postupka ionako zakonom ograničeno na 30 dana plus 3 mjeseca tako da ovdje uopće nije moguće govoriti o neriješenim predmetima, no ipak radi transparentnosti navodimo kako je na dan 31.11.2013. u agenciji ukupno bilo 33 nezatvorena upravna predmeta, s tim da valja spomenuti kako je do danas od tih 33 zatvoreno 20 predmeta. Ostalo ih je 13 otvorenih gdje se očekuju nekakvi podaci od stranaka protiv kojih vodimo postupak. Međutim, ono što se obično zaboravlja jest činjenica da je provođenje propisa o zaštiti tržišnog natjecanja samo jedna od uloga agencije. Druga, jednako bitna njena uloga jest uloga agencije kao kreatora kulture tržišnog natjecanja i aktivnog zagovaratelja prednosti koje učinkovito tržišno natjecanje između poduzetnika donosi potrošačima. Tu svoju ulogu agencija provodi između ostaloga izdavanjem mišljenja na upite poduzetnika i institucija, uključujući i mišljenja na zakone i druge propise. Najčešća područja na koja su se odnosili upiti i mišljenja u 2013. godini su telekomunikacije, poštanske usluge, komunalne usluge, područja javne nabave, uvjeti i postupanja u javnim natječajima, obavljanje zdravstvene djelatnosti, financiranje javnih znanstvenih instituta itd. Tako je agencija u 2013. izdala ukupno 144 mišljenja iz područja tržišnog natjecanja, a pribrojimo li tome i mišljenje iz područja državnih potpora agencije prošloj godini donijela je ukupno 251 mišljenje i očitovanje. Koliko su ta mišljenja značajna pokušat ću pokazati na primjeru. Podsjetit ću vas samo kako je u liberalizaciji tržišta taxi usluga agencija imala ključnu ulogu kroz izdavanje nekoliko mišljenja i prikazivanja nekoliko modela mogućih rješenja što je recimo samo u Zagrebu dovelo do sniženja cijena taxi usluga za 40% uz istovremeno povećanje kvalitete usluge. U 2013. nastavio se odljev stručnog kadra iz agencije tako da je broj zaposlenih smanjen sa 57 na 53 što je smanjenje za 11%. Međutim kao što je već spomenuto, agencija se unatoč takvom značajnom smanjenju broja stručnjaka, entuzijazmu svojih radnika, uspjela nositi s enormnim povećanjem broja predmeta vezanim uz potpuno nove poslove koje nije mogla planirati te je riješila čak 70% više predmeta u odnosu na 2012. Međutim, valja upozoriti da se već i na kratki rok ne može računati samo na entuzijazam stručnjaka agencije, već da je neprekidno otvoreno pitanje ljudskih i financijski resursa agencije potrebno jednom i zauvijek sustavno riješiti. Imajući na umu porast broja i složenost predmeta vezano uz tzv. nazovimo ih kolokvijalno europske poslove te s obzirom na činjenicu da nam hrvatsko i strano iskustvo govori da je samo za temeljno obrazovanje stručnjaka u zaštiti tržišnog natjecanja potrebno barem dvije godine, najmanje dvije godine, valjalo bi razmisliti o potrebi žurnog jačanja ljudskih resursa ove institucije i njihove sustavne, stalne edukacije. Kako na hrvatskim visokoškolskim ustanovama ne postoji posebni kolegiji za pravo tržišnog natjecanja, naći ćemo na postdiplomskim studijima ali prije toga ne, jedini način edukacije jesu seminari u inozemstvu. To naravno traži određena financijska sredstva kojih agencija trenutno ima manje nego ikada. Promjena predsjednika, dakle osim toga u 2013.godini bitan je događaj bio i promjena predsjednika i većina članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, dakle promijenili su se 4 od 5 članova vijeća, promijenio se predsjednik. Većinu članova vijeća sada čine dokazani i etablirani stručnjaci s dugogodišnjim stažom u obavljanju najodgovornijih poslova u praktičnoj primjeni prava konkurencije, kako u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja tako i u HNB-u. Međutim, kašnjenje u razrješenju starih, imenovanju novih članova Vijeća za više od mjesec dna dovelo je krajem godine, krajem 2013. do značajnog zastoja u donošenju odluka i stvaranje zaostataka koji su se unatoč maksimalnim naporima u određenoj mjeri prenijeli i u 2014. godinu. Proračun agencije u 2013. iznosio je 13,1 milijun kuna uz smanjenje rashoda za čak 31,2 milijuna kuna. U ovih 13,1 milijun kuna još su uvijek ubrojene i plaće, sredstva za zaposlenike koje je preuzelo Ministarstvo financija. Međutim, valja upozoriti da bi svako daljnje smanjenje proračuna agencije vrlo vjerojatno ugrozilo redovito obavljanje njenih zakonskih ovlasti budući da se, da za razliku od sektorskih regulatora agencija nema nikakvih vlastitih prihoda. Ona se financira isključivo iz državnog proračuna. Postupkom proračunskog nadzora plaća i naknada za 2012. i 2013. godinu koju je provela Uprava za financijsko upravljanje, unutarnju reviziju i nadzor Ministarstva financija nisu utvrđene nikakve nepravilnosti u poslovanju agencije. I na kraju da pokušamo zaključiti. Cilj agencije ostaje što potvrđuje i ovo godišnje izvješće učinkovita primjena propisa o tržišnom natjecanju uključujući odlučno sankcioniranje protu tržišnih ponašanja, te stvaranje jednakih uvjeta pristupu tržištu za sve poduzetnike bez obzira na njihovu tržišnu snagu. U tom smislu Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, u tom smislu uloga Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja nije da štiti nesposobne i neučinkovite poduzetnike od njihovih uspješnih konkurenata već da štiti samo tržišno natjecanje kao proces u kojem se kroz natjecanje poduzetnika u cijenama inovativnosti i kvaliteti potrošačima osigurava mogućnost izbora između proizvoda koje oni preferiraju osigurava im se niže cijene, inovativni i kvalitetniji proizvodi. Notorna je činjenica proizašla iz 120 godišnje primjene propisa o tržišnom natjecanju u svijetu da je jačanje učinkovitosti agencije moguće samo ako im se osiguraju dostatna sredstva za osoblje i rad. Naime, lako je utvrditi da su prema učinkovitosti najviše rangirane upravo agencije onih zemalja Europske unije koje za njih izdvajaju najviše sredstava, te da su ta sredstva u stvari zanemariva u odnosu na koristi za potrošače koje generira rad tih tijela. To je uostalom i na tom tragu je i apel koji je … [[Govornik se ne razumije.]] tako rekuć dojučerašnji potpredsjednik Europske unije zadužen za tržišno natjecanje nedavno uputio vladama država članica Unije upozoravajući na činjenicu da vlade svih država članica upravo u vremenu financijske i gospodarske krize unatoč svim problemima moraju dodatno financijski ojačati svoje agencije, jer jedino jake i neovisne nacionalne agencije za tržišno natjecanje mogu osigurati efikasno tržišno natjecanje i konkurentnost na zajedničkom tržištu. U suprotnome, povjerenik izražava bojazan da bi se sve dobro što je do sada postignuto u zaštiti tržišnog natjecanja moglo citiram zavrtiti unatrag. On kaže rol back što bi prema predviđanjima gospodina Almunija imalo nesagledive posljedice za gospodarstvo država članica i Unije. Hrvatska agencija za zaštitu tržišnog natjecanja konačno je postala integralni dio europskog sustava tijela za zaštitu tržišnog natjecanja što je pred nju postavilo nove izazove, ali i nove i veoma zahtjevne zadaće. U tom smislu agenciji su potrebna financijska sredstva dostatna za očuvanje njenih ljudskih resursa, operativne i funkcionalne neovisnosti, te profesionalnog ugleda koji uživa u Europi. Pritom neovisnost agencije ne smije značiti njenu izoliranost i zatvorenost prema javnosti već samo neovisnost u primjeni propisa uz odbijanje bilo kakvih pritisaka ili uputa naročito ako bi one dolazile izravno ili neizravno od strane bilo koje vlasti ili poslovne zajednice. U tom smislu agencija sustavno provodi politiku potpune otvorenosti i javnosti rada. Odluke agencije objavljuju se u Narodnim novinama, ali i na njenim mrežnim stranicama, te su upravo mrežne stranice agencije glavni komunikacijski kanal agencije. U smislu što daljeg, što jasnijeg prenošenja stavova i pojašnjenja njenih odluka svim ciljnim skupinama agencija na svojim mrežnim stranicama objavljuje i mjesečni informativni bilten, te redovito komunicira sa medijima što doprinosi njenoj prepoznatljivosti i vidljivosti u javnosti. I na kraju, da je unatoč svim poteškoćama Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja neovisna, visoko stručna i učinkovita najbolje govori i podatak da Visoki upravni sud Republike Hrvatske u 2013. godini nije uvažio niti jednu od 21 tužbe protiv odluka agencije. Štoviše, u proteklih 17 godina Upravni sud Republike Hrvatske a sada Visoki upravni sud potvrdili su 98% odluka agencije. Također ne znam ima li koje tijelo državne uprave takav recimo spor u odnosu, u području tužbi protiv njihovih odluka. Stoga vjerujem da je to ovaj Visoki dom prepoznao te da će agenciju podržati u njenom budućem radu na unapređenju tržišnog natjecanja i stvaranju kulture tržišnog natjecanja kod hrvatskih poduzetnika i potrošača. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo poštovani Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Vijeća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Mene bi interesirao odgovor na pitanje koje smo nekoliko puta postavljali ovdje u hrvatskoj sabornici, a to je kakav je stav agencije o postupcima provedbe i predstečajnoj nagodbi. Naime, da li je prema vašem stavu otpis potraživanja Ministarstva financija prema stečajnim dužnicima zbog neplaćanja poreza, trošarina i drugih davanja prema državnom proračunu. Da li agencija smatra da se tu radi o nedopuštenoj potpori pogotovo kada Ministarstvo financija pojedinim stečajnim dužnicima otpisuje svoja potraživanja koja su u postotku veća od onih otpisa prema drugim vjerovnicima. Naime, ta činjenica da pojedine tvrtke koji su stečajni dužnici i prošle postupak predstečajne nagodbe danas konkuriraju na tržištu poduzetnicima koji nisu ušli u postupak predstečajnih nagodbi pa onda se u tržišnom smislu i u smislu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja smatraju ugroženim. Kako evo smo nekoliko puta u ovoj sabornici postavili pitanje agenciji, pa i predstavnicima Ministarstva financija u dijelu koji se odnosi na otpis potraživanja Ministarstva financija i Porezne uprave prema stečajnim dužnicima, mene bi interesiralo kakav je stav vas i agencije, upravo po tom pitanju? Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani Mladen Cerovac. Izvolite.
Nažalost moram odgovoriti da agencija više nije nadležna za državne potpore. Dakle, ako se radi o državnoj potpori to morate pitati stručnjake u Ministarstvu financija. Ne bi bilo korektno da im se ja miješam u posao … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Od 1.07., tako je. … [[Upadica se ne razumije.]]
E ovako, nema ovakvog razgovora. Odgovorite na repliku i ne dajte se smetati.
Držim da sve ono što je bilo napravljeno, agencija je dala odgovor, ja mislim da se on još uvijek nalazi na našim mrežnim stranicama među onim frequenty asked questions u kojim kažu da ustvari država da bi se potpuno smatralo ako država otpisuje više nego što otpisuju drugi vjerovnici i ako otpisuje pod uvjetima koji bi bili nepovoljniji od onih pod kojim bi to radio privatni poduzetnik da tako kažemo jel'. I onda da je ta razlika ustvari bi se moglo reći kao državna potpora. Dakle, to je ukratko, ali sasvim sigurno moji kolege iz Ministarstva financija će to odlično objasniti.
Druga replika, poštovani Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče vijeća kazali ste da je zbog povećanja tržišne konkurencije došlo do smanjenja cijene taksija u Zagrebu. Da, ali ne zbog povećanja tržišne konkurencije nego zbog pojave nelojalne konkurencije. Istina da je novi operater dobrodošao ali ne onaj koji ne plaća poreze, ne plaća doprinose, ne isplaćuje radnike i onda im država otpiše takvima dugove. I naravno da su oni drugi prisiljeni smanjivati cijenu. Ali to nije posljedica tržišne konkurencije nego posljedica nelojalne konkurencije. Tek će pokazati budućnost jesu li ove cijene uopće tržišne. Međutim, postavlja se pitanje uopće na cijelom hrvatskom tržištu kakve su cijene, jesu li one tržišne cijene? Ima područja gdje jesu. Primjerice, prilično su tržišne cijene u područjima distribucije namještaja, bijele tehnike, elektroničkih uređaja, ali kad je u pitanju hrana, lijekovi, cigarete, telekomunikacijske usluge nema tržišne utakmice, nema tržišnih cijena. Tu su administrirane cijene. Znači, određuju koliko im treba za profit, koliko im treba za kupiti novu tvrtku, koliko im treba za otplatiti dugove, koliko im treba za novi kredit i onda određuju time. A u tržišnoj utakmici, u tržišnim natjecanjima i uvjetima nema takvih administriranih cijena. Dosada je agencija propustima dopuštala takvu zlouporabu vladajućih položaja gdje su cijene, reagiraju isti dan u istom sektoru povećanjem cijena. Zato što je država uvela 2% poreza ili 6% poreza. Jer bi zadržali profit. Tržišna moć pojedinaca je veća od tržišnog udjela. I to je ono što boli hrvatsko gospodarstvo. Na to agencija godinama je zatvarala oči. Tržišna moć je jača od tržišnog udjela, kod mnogih, i određuje cijene. Zašto je cijena lijekova u Hrvatskoj skuplja nego u Sloveniji 20%?
Vrijeme je isteklo. Odgovor na repliku, poštovani Mladen Cerovac. Izvolite.
Dakle, što se cijene taksija tiče i jesu li one tržišne ustvari riječ je o tome ustvari da neki drugi državni kontrolni mehanizmi trebaju gledati da li netko plaća poreze, da li netko plaća doprinose, to nije u nadležnosti agencije. Ne bi ni bilo dobro da jest. Dakle, ne možemo gledati agenciju kao ono ja to volim reći, mlađi ljudi to možda ne znaju, kao maršalat. Kad ne znate kome onda se obratite agenciji, agencija će to riješiti na neki način. Dakle, agencija ima vrlo strogo ograničene ovlasti. One su velike, ali su vrlo ograničene i tako to i treba biti i tako je to svugdje u svijetu. Prije svega agencija se ne smije, to stoji u 15. izvješću Europske komisije ako se ne varam da se Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja uključujući i komisiju ne mogu pojavljivati kao regulator cijena. One nisu regulator cijena. Agencija na cijene reagira samo u slučaju da je riječ o kartelu ako ga može razbiti i uhvatiti i u slučaju da je riječ o zlouporabi vladajućeg položaja gdje netko nameće previsoke cijene ili naravno ide … [[Govornik se ne razumije.]] cijenama s ciljem da istisne konkurenciju. Ali on mora biti u vladajućem položaju. Pitanje paralelnog povećavanja cijena ili u kratkom roku, to nije, to ćete uvijek naći recimo kod motornih goriva. Oni svi u vrlo kratkom vremenu mijenjaju cijene jel', pogotovo kad su bile ono poluregulirane kod nas, to je vrlo teško dokazati da je tu došlo do njihovog sporazuma ili dogovora. Ako postoji i ako ima bilo tko kakav dokaz agencija je tu uvijek da nam se to dostavi i treba nam se dostaviti. Paušalne priče ne valjaju, a ova priča se inače zove u doktrini tržišnog natjecanja inteligentno slijeđenje. Jedan podiže cijenu, podiže odmah i drugi. Još nešto je bilo, pitanje ako se ne varam da tržišna snaga nekog poduzetnika ne odgovara uvijek, nije uvijek određena njegovim tržišnim udjelom. Jest. Europska komisija to
Vrijeme je isteklo. Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDSSB-a govorit će uvaženi Krešimir Bubalo, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, gospodine Cerovac, kolegice i kolege. Pred nama je Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2013. godinu i gledajući ovo izvješće, a gledajući i slušajući ovaj uvod moram priznati da je uvod bio možda i duži od samog izvješća ali nama je kao saborskim zastupnicima i hrvatskom narodu puno važnije kako žive, kako iščitavaju ovo izvješće da li su im cijene veće ili manje, da li moraju recimo iz Slavonije ići preko … [[Govornik se ne razumije.]] mosta kupovati jeftinije hrvatske proizvode u Srbiju, da li idu u BiH kupovati proizvode i što ovaj Sabor može napraviti da situacija u idućih par mjeseci ili godinu dana bude bolja do idućeg izvješća za 2014. godinu. Gledajući ovo izvješće možemo ga podijeliti na razdoblje do 01.07.2013. i na razdoblje poslije ulaska u EU. No isto tako izvješće obuhvaća jedno razdoblje prijašnje predsjednice gospođe Olgice Spevec, a nakon toga vaše razdoblje. No analizirajući ovo izvješće, ali i nadležnosti i zadaće agencije u okviru toga zakona koji se odnose na zaštitu tržišnog natjecanja između poduzetnika, konkretno riječ je o nadležnostima za utvrđivanje … sporazuma između poduzetnika za utvrđivanje zlouporaba vladajućeg položaja, … koncentracije među poduzetnicima te … mišljenja na zakone i druge propise. Vjerujem da ste davali svoja mišljenja na zakone i propise no isto tako evidentno je iz ovog izvješća da vi reagirate na prijave. Ja bih volio kad bi agencije radile svoj posao pa bile samoinicijativne pa same odlazile u podjele kontrole, a ne čekali da imamo reakciju s terena. No ono što je evidentno od 01.10.2010. imate mogućnost i pokajnika, sudionika u tim pravilima igre. No dosad vidi se da taj zakon nije zaživio i nemate ni jednog pokajnika u procesu koji se odnosi i na kartele, koji se odnosi na vertikalne sporazume za maloprodajne cijene i uočavanje onoga što se događa na samom tržištu. Vaša agencija mora pomoći u boljem i učinkovitijem tržišnom natjecanju no isto tako mislim da pojedine agencije ne pomažu hrvatskom proizvođaču, ali posebno potrošaču da bi proizvođač lakše plasirao robu, a potrošač da bi znao da … kvalitetnu robu. Primjerice kad govorimo o prehrani. No poznato je nama koji se gledamo svaki dan kako naši poljoprivrednici žive, kako im repromaterijal ulazi u poduzeća, kako je rizik njihov i onda istim igračima prodaju svoju robu, a na kraju imaju jedino veliki minus. Poznata su nama i nevidljiva ponašanja, ali vidljivo je iz ovog izvješća da su postojali i ugovori o dopuštenoj ili nedopuštenoj koncentraciji na hrvatskom tržištu. Mislim da su puno veći problemi … roba koja dolazi na naše tržište i razgovarajući sa pojedinim agencijama i sa ljudima koji su radili ili rade u tim agencijama često nam kažu da te agencije na rade svoj posao. Znači, mi imamo vas kao policajca, ali nemamo one policajce koji sagledavaju na ulazne proizvode i ono što nam dolazi, a posebno ćemo imati sad jedan udar nakon zatvaranja ruskog tržišta. Vi ste imali prošle godine 680 odluka što je 70% više nego 2012. godine i mi bi kad gledamo ovo izvješće trebali čestitati i reći 70% više radite nego prije, no evidentno je kad vidite što se događa na hrvatskom tržištu da ne možemo baš tako čestitati i reći da vaših 680 odluka, odnosno 390 odluka promijenilo je stanje na tržištu. Ono što često naši proizvođači uočavaju da ni Zakon o plaćanju nije zaživio pa im ne plaćaju ni nakon 30 ni nakon 60 dana pa im robne kredite nude nakon 180 dana, upravo ti pojedini igrači. Pristup policiji je ograničen i težak za našeg proizvođača i upravo Hrvatski sabor, ali i vaša agencija mora se boriti za tog proizvođača, malog igrača, a za to je potrebno i značajnije potpore davati upravo sa razine Ministarstva gospodarstva da bi se proizvođači okrupnjivali, da bi imali kooperative i lakše nastupali na stranim inozemnim tržištima jer Hrvatska je bila nespremna za ulazak u EU, otvorili smo se, učinili smo tržište slobodnim, no nismo pomogli našim proizvođačima da lakše nastupaju na stranim tržištima. No gledajući od 01.07.2013. što se to događa na hrvatskom tržištu, ali i vi ste dobili 145 notifikacija za prilagodbe u odnosu na EU i mi izvršavamo sve te prilagodbe, no u isto vrijeme naši proizvođači vrlo teško nastupaju na stranim tržištima. 51 osoba koja je zaposlena u vašoj agenciji, govorili ste da ih je manje jer ste prepustili jedan dio Ministarstvu financija, vezano za potpore, a posebno nas iz Slavonije i Baranje zanimaju regionalne potpore i regionalni razvoj RH, ali vaše izvješće odnosi se i na prvih 7 mjeseci i očekivao sam da ćete i o tome progovoriti kad ste u ovome uvodu govorili. Jer mišljenja smo mi u klubu HDSSB-a da upravo politika se najbolje se vidi kroz proračun, kroz potpore, potpore krajevima posebno koji su nerazvijeni, a to podupire i EU na osnovu koeficijenta razvijenosti pojedinih regija. Vi ste imali 20 prijava za koncentraciju ili povećanje kao što piše u izvješću 300%. Pa ispada da prije nije uopće bilo prijava ili su se ljudi toliko bojali kad nekoga prijave. No evidentno je da nema … pa svi oni koji prijave, bojim se da neće moći nastupati ni na hrvatskom tržištu. E to je problem naših regulativa, to je problem naših zakona koje donosimo u Hrvatskom saboru ili naše prepiske europskih zakona koje nisu u mogućnosti biti primjenjive na naše okruženje. Ono na čemu trebate raditi kao agencija to je edukacija i prevencija upravo takvih događanja, ali i vaša uočavanja onoga što se događa na hrvatskom slobodnom tržištu po meni čak i preslobodnom jer nažalost ministarstva koja moraju brinuti o našem gospodarstvu, razvoju ali i našoj prezentaciji na stranim tržištima su zakazala. Ono što me također zanima da li su igrači postupali u rokovima i postupili po mjerama, da li ste radili analize na osnovu dosadašnjih mjera u svim godinama, da li su igrači postupili upravo po vašim preporukama? Nije nam interes da se kažnjavaju poduzetnici nego dapače, da tržište funkcionira. U Hrvatskoj gledamo i kada gledamo gospodarske pokazatelje vidimo da je izostao gospodarski rast, a mi se upravo moramo boriti za svoje, za svoje proizvođače i to je znak ako imamo veliku koncentraciju stranih igrača na našoj domaćoj polici, a naša roba nije konkurentna ili nije dovoljno se okrupnila u to kooperative ili jače tvrtke da zajednički nastupi na tržištu onda možemo reći da se naše ministarstvo i hrvatska Vlada nije dovoljno borila za svoje,a vaše policijske metode da sankcionirate i domaće proizvođače također nisu urodile plodom. Prema tome, ovdje se trebamo usmjeriti da zaštitimo naše proizvođače, da progovorimo i o toj strategiji i o kojoj ministar gospodarstva i premijer pričaju, ja očekujem da o njoj progovorimo i u Hrvatskom saboru. vlade su se mijenjale, malo lijeve, malo desne, sada ponovo lijeve, ali strategije se nisu donosile. Pa da gledamo i našu konkurentnost, kada gledamo da isti proizvod pa bilo da je to Vegeta, bilo da je to naše, neću sada govoriti o pojedinim proizvodima jer mislim da ne treba u Hrvatskom saboru reklamirati nijedan proizvod, ali kada naš kupac, naš Slavonac i Baranjac odlazi preko Bogovskog mosta kupovati taj isti proizvod za manju cijenu nego na hrvatskoj polici, e onda si moramo postaviti pitanje i naših poreza i naše najskuplje država u okruženju, ali i najmanje potrošačke košarice naših … Malo prije ste u Hrvatskom saboru govorili i engleskim izrazima, mislim da su oni nebitni, bitni su naši proizvođači, ali bitni su i naši sugrađani kako žive. Ono što se događalo, a to da jedinice lokalne uprave, a upravo je malo prije bilo pitanje i predstečaja, jedinice lokalne i regionalne uprave se događa da ih ništa nitko ne pita, a država otpisuje njihova potraživanja i pojedine poreze. Tu se mora postaviti pitanje i same regulative. … malo prije se vraćali da Ministarstvo financija u predstečaju samo sebe treba kontrolirati. Pa Ministarstvo financija ne može samo sebe kontrolirati. Upravo je tu potrebna jača kontrola da se vidi kroz te potpore kome se opraštalo ili faktički nagrađivalo se one koji nisu plaćali porez. A poznato je da Al Capone pao kada nije plaćao porez. No u Hrvatskoj mislim da ima dosta Al Caponea koji nisu plaćali porez, a sada ih se nagrađuje u odnosu na one koji su to pošteno godinama radili. Imam i svoj jedan vlastiti primjer. Dok sam bio župan Osječko-baranjske županije, primjerice država je otpisala jednoj tvrtki, nebitna je ta tvrtka, prihod od zakupa zemljišta i evo prošlo je 6 godina tek smo neki dan nakon tužbe i svega naplatili 83 milijuna kuna je država mola platiti, pola su kamate pola glavnice. Znači agencija mora kontrolirati i taj dio segmenta da se ne događa da jedinice lokalne uprave gube svoj dio prihoda upravo u tim predstečajnim postupcima. U Hrvatskoj imamo neuspješnih i uspješnih, no moramo pomoći uspješnima ali moramo pomoći i onima koji su danas neuspješni, a znaju proizvoditi da budu uspješniji jer upravo taj lanac od repromaterijala, proizvodnje, do police i naplate ne funkcionira u Hrvatskoj, a upravo zbog tih pojedinih igrača koji ne rade u interesu proizvođača nego u nekom drugom interesu. Isto tako ovo izvješće obuhvaća ta dva razdoblja, ulaska u EU i prije ulaska u EU. No evidentno je da hrvatski građani žive gore od 1.7., da žive teže, da je potrošačka košarica puno manja i upravo se onda može reći da agencija nije izvršila svoju obvezu, a to je da štiti i naše proizvođače ali i da štiti i naše potrošače. Neovisno o ovoj statistici nama u klubu HDSSB-a je ovo izvješće neprihvatljivo i nećemo ga podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Bubalo govorili ste koji su najveći problemi na tržištu hrvatskog gospodarstva, pa ste dotaknuli mnoge. Samo bih posebno naglasio, tisuću je poteškoća koji sprečavaju ekonomsku aktivnost u Hrvatskoj ali daleko, daleko najveći problem je distribucija. Ona spona između proizvodnje i potrošnje ne funkcionira. I predsjedniku vijeća želim da promijeni agenciju, to mu od srca želim jer agencija do njegovog imenovanja nije bila u službi nacionalnih interesa. I ja vjerujem ovom čovjeku da će on okrenuti agenciju, već po prvom nastupu vidim da mu je stalo do toga. Jer nije normalno da godinama netko ostvaruje 30% profita na kapital, a da agencija ne reagira da je zlouporabio tržišni položaj, godinama jedna od najvećih tvrtki u Hrvatskoj. To nije normalno. Nije normalno da netko namjerno ne plaća, a ima novaca na ruču, dadne depozit na banku, uzima kamate i ne plaća dobavljačima, agencija ne reagira da to nije zlouporaba vladajućeg položaja. Je. Ja se nadam da će ubuduće reagirati. Nije normalno da ne postoji moderna država, suvremena, u svijetu u kojoj dvije banke drže skoro 50% udjela a 4 banke skoro 70% udjela. Nema tržišnih uvjeta, nema tržišnih natjecanja, nema tržišnih cijena. Ma koju to cijenu određuje ponuda i potražnja u Hrvatskoj. Pa ponuda i potražnja ne utječe uopće na cijene kao što više ni cijene ne utječu na ponudu ni potražnju, na potražnju najviše utječe jedino raspoloživi dohodak nažalost koji je sve manji i manji, nema ga i zato … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Vrijeme.]] A distribucija je ono što još nismo dotaknuli. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Mariću, je problem je distribucija, problem je naših proizvođača doći do police ali upravo između te proizvodnje i te potrošnje mora biti agencija koja će arbitrirati i pomoći da lakše taj proizvođač dođe do police ne zbog pojedinih monopola ili kartela nego da bi taj proizvođač i preživio a i to sigurno da će utjecati na bolju ponudu ali i bolju potrošnju. Jer ako taj seljak iz godine u godinu mrcvari ga se, ako taj seljak svaku godinu završava sa minusom pa kako će trošiti. A on je dobar proizvođač, zna proizvesti, konkurentan je ali ga iskidaju i na početku lanca i na kraju lanca. Kapital je brz, osjetljiv i nikada ga nema dovoljno. Prema tome, sigurno da i rasprodaja hrvatskog bankarskog sektora je utjecala na ovakvo tržište kakvo trenutno imamo ali i ono što se dogodilo nakon 1.7. prošle godine.
Druga replika, poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Bubalo govorili ste o više važnih problema koji tište Hrvatsku a koji se dotiču i Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Točno je ono što ste vi konstatirali, otvorili smo se Europskoj uniji, odnosno robi Europske unije ali nismo zaštitili vlastitu proizvodnju, nismo zaštitili vlastitu industriju ali to nije od jučer, mi smo počeli vlastitu industriju uništavati početkom '90.-tih i sustavno to činimo do danas današnjega. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja što sam nekoliko puta i govorio u Saboru uglavnom je bila agencija za zaštitu velikih igrača na tržištu Hrvatske i ona je pogodovala i bila je u službi nekoliko velikih tajkuna u Republici Hrvatskoj a i od tih tajkuna su dolazili kadrovi i vraćali se natrag tajkunima iz agencije. Agencija je bila štitila uznu bofl malo prije ste govorili o tome kako je problem doći do polica. Točno je domače proizvođače veliki lanci reketare. I to je isto nekoliko puta govoreno ovdje u Saboru. Moraju spuštati cijene iako imaju nekoliko puta bolju robu od one bofl robe koja se uvozi pa hrvatski građani ne znaju što jedu. Tako da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja slažem se s prije konstatacijom koju je rekao gospodin Marić treba preuzeti daleko odlučniju ulogu, treba biti u službi građana Republike Hrvatske a ne tajkuna.
Na repliku odgovara Krešimir Bubalo.
Pa je kolega Vukšić, više važnih problema smo detektirali ovdje i o njima jasno progovaramo. Mi se jesmo otvorili za Europsku uniju ali nismo pomogli našim proizvođačima da lakše dođu na strana tržišta. A ono što je još veći problem ulaz na bofl roba i nedovoljna kontrola od granice do pojedinih agencija tu Hrvatska ne radi svoj posao, propušta se sve i svašta u Hrvatsku. A ono što je još teže dolazak naših proizvoda u strane trgovačke lance na njihovu policu. To je gotovo nemoguće. Moramo biti odlučniji kako bi pomogli našim proizvođačima a to će sigurno utjecati i na potražnju i na povećanje mogućnosti naših proizvođača.
Iduća replika poštovani Mile Horvat.
Zahvaljujem se kolega Bubalo, ja se potpuno slažem sa vašom raspravom i posebna je bitna ova konstatacija na kraju vaše rasprave gdje ste rekli da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja treba da bude u funkciji zaštite i proizvođača i potrošača i to ja mislim da je osnovna premisa rada agencije ukoliko je to tako u životu. Međutim, u životu je nešto drugo. Imate danas selo koje skida kukuruz, pšenicu, sada je vrijeme repe itd., i postavlja se pitanje kome će taj seljak tu repu prodati, kome će prodati kukuruz, kome pšenicu. Prodati će kartelu. Dakle onima jakim igračima Agrokor, Pipunić i ostali koji sjednu i dogovore se koliko će platiti tu pšenicu. I ona je tolika koliko oni hoće da plate, ne toliko koliko je tržišna vrijednost, ne toliko kolika je cijena na burzi u Budimpešti nego koliko su se oni dogovorili a to je uglavnom na štetu proizvođača a sa velikim profitima njih trgovaca. I to je tržište o kojem mi govorimo da funkcionira i način na koji funkcionira. U vinarstvu veliki mega proizvođači idu do te mjere, monopoliziraju tržište da objektima nude tende, uređenje šankova, nudi se konobarima novac, veže sa petogodišnjim ugovorima kupovina jedne vrste vina. A mi smo kao država u vinski sektor uložili ogromne novce, proizveli smo desetke hiljada malih registriranih malih OPG-a koji su očekivali da će živjeti na jednoj poštenoj osnovi, u jednom poštenom tržištu vinarstva. Nažalost sada se pojavljuju i dampingovane cijene vina prekomorskih zemalja. Dakle definitivno taj sektor će nestati a mi govorimo o zaštiti tržišnog natjecanja. O kakvom to tržišnom natjecanju govorimo kada tržište ne postoji u Republici Hrvatskoj, postoji kapital koji je u rukama pojedinaca i on određuje pravila tržišnog natjecanja.
Na repliku odgovara poštovani Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, naime štiteći proizvođače, ali i štiteći potrošače tj. konzumente učinilo mi se puno jer jedno je ovo što se ovdje priča, to ste lijepo uočili, a drugo je ono što svakodnevno vidimo po slavonskim i baranjskim selima. Pa i ovih dana ono što uočavam po terenu gdje ljudi reagiraju da jedan od igrača na tržištu imao je ugovore upravo s tim selom, a odnosi se na repu, sad raskidaju postojeće ugovore. Seljak je radio svoju kalkulaciju, nije mogao vremenske uvjete predviditi, ali nije seljak ni mogao predviditi šta će Francuzi napravit na tržištu šećera Europe, da će srušit cijenu i mi imamo situaciju da proizvođači u ovom trenutku rade s negativnom kalkulacijom koja imaju višegodišnje ugovore. E to je problem našeg sela, to je problem nemogućnosti da Hrvatska pomogne u realizaciji burze poljoprivrednih roba, da se trguje terminskim ugovorima. Prema tome i u tom dijelu ne postoji tržište, a upravo izgleda da je interes nekome ovdje da ne postoji tržište. E to moramo mijenjati.
Posljednja replika, poštovani Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, vi ste dosta široko raspravljali, naravno što je vaše pravo, međutim dotaknuli ste neke stvari koje u biti u ovom trenutku ukazuju na krivi smjer i poruke našim građanima u smislu hoće li oni sada, jer nešto ne funkcionira na tržištu pa rastu cijene pa ipak agencija ne radi kako treba, ministarstva, pa moraju ići okolo kupovati robu u susjedne zemlje. Dakle mi u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo deflaciju potrošačkih cijena što znači da naši građani mogu jasno znati da cijene su manje nego što su bile prošle godine u maloprodaji. To im nosi neke druge probleme, osim prednosti potrošaču donosi probleme naravno proizvođačima, ali očito tržišna konkurencija i tržište funkcionira. Što se tiče uloge agencije u stimuliranju ili ministarstava da pomaže proizvođače, dakle agencija štiti tržišno natjecanje odnosno ne dopušta da netko stvara te monopole na tržištu. Ali ministarstva odnosno ova Vlada je odradila svoj posao na način da mi imamo realni rast industrijske proizvodnje, mi imamo rast u 5 mjeseci izvoza u više od 12,5%. Drvna industrija u 5 mjeseci ima čak 28%. Prema tome, agencija radi svoj posao i to je sasvim jasno iz ovoga izvješća. Isto tako i ministarstvo i Vlada rade svoj posao što je jasno iz službene statistike i službenih brojki. Prema tome, smatram da malo populistički govorite u tom smislu i da ne govorite jasno o napretcima koji zaista postoje, a i o kvaliteti rada agencije o kojoj ću ja naravno poslije u ime kluba govoriti. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Gjurkoviću, teško mi je govoriti o napretcima ove Vlade. Volio bih da mogu govoriti o napretcima da narod bolje živi. No maloprije ste rekli da sam široko raspravljao, pa upravo o ovim temama i treba široko raspravljat, ne gledati segmentirano nego cjelovito. Jer ako narod odlazi preko granice da bi kupovao hrvatski proizvod, pa maloprije sam spominjao Srbiju, BiH, ali događa se i Mađarsku, Sloveniju, susjedne zemlje, onda se moramo pitati zašto je PDV toliko velik, zašto naši proizvodi su jeftiniji u susjednim zemljama, a maloprije vi govorite o rastu proizvodnje, govorite o povećanju izvoza. Te činjenice bi me radovale jer onda bi to bio znak da se hrvatska proizvodnja i gospodarstvo i industrija budi, no takve činjenice mogu se vjerojatno brojiti sa postotcima 0,0001. Ali volio bih da počnemo rasti kao hrvatsko gospodarstvo i sustizati neke susjedne zemlje od kojih smo bili puno jači u prošlim godinama, a to je znak da idemo krivim smjerom i da tržište ne funkcionira.
Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani kolega Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine Cerovac. S obzirom da je u prethodnim raspravama bilo jasnih stavova da neće podržati ovaj izvještaj ja odmah kažem da će klub SDP-a podržati ovaj izvještaj. To kažem odmah na početku da ne bih eventualno zaboravio, a ujedno da se nadovežem na ono što su prethodnici prije mene govorili. Protekla 2013. godina što se tiče rada Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja bila je malo ajde da kažem interesantnija u odnosu na prethodne kada se odvijalo sve na isti način, iste nadležnosti, isti posao. U prošloj godini dakle došlo je do niza promjena, dakle dobiveni su neki novi poslovi, neki su poslovi otišli iz nadležnosti agencije. Ulaskom u Europsku uniju puno se toga promijenilo, pa i kod rada agencije, dakle dobila je određene ovlasti vezano za poslove oko Europske unije. Vidimo i sami iz izvještaja da je bilo negdje oko 145 … odnosno prijava predmeta koje su bile na dnevnom redu agencije, a kao posljedica ulaska u Europsku uniju. No ima jedan važan posao koji agencija više ne obavlja, a vidim da i danas su kolege prije mene o tome govorili, riječ je o potporama. Dakle od prošle godine agencija više se ne bavi potporama, ona njih ne prati i ne podnosi izvještaje ovdje u Saboru o potporama. Mogao sam primijetiti iz nekih rasprava da kod nekih postoji određeni zahtjev da bi se agencija trebala i tim baviti ili žale za tim vremenom, ali konačno da se agencija tim ne bavi. Jer tko je davao potpore? Onaj tko daje potpore, onaj tko vodi politiku potpora, taj treba ovdje pred zastupnike u Saboru i podnosit izvještaj i odgovarat za taj posao. A mi smo imali do sada pomalo anakronu situaciju, čudnu da je agencija podnosila izvještaj o tome o potporama a niti ih je davala, niti je stvarala politiku potpora. I onda smo mi propitivali nekoga kako se potpore dodjeljuju, nekoga tko nije luk jeo ni luk mirisao. Prema tome, dobro je dakle da je to prešlo tamo gdje i treba, dakle u ruke Ministarstva financija. Dakle, u ruke Vlade, jer Vlada i vodi politiku potpora. Ona određuje koliko će biti, kome će dati, pa onda ovdje pred Saborom nek' i odgovara. I nemojmo se kriti iza nikakvih agencija. Dakle, toliko oko potpora. Ovdje je bilo doduše kad je riječ o tim potporama, dakle jedno ovako šire malo tumačenje. Mislim da je gospodin Bačić o tome govorio, da li je, dakle bi trebala analizirati agencija to što se događalo u zadnjih mjeseci kao posljedica Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Dakle, da li su time favorizirane neke tvrtke kojima su otpisivani njihovi dugovi pa i dugovi prema državi i je li to ima posla za Agenciju za tržišno natjecanje. Mi smo o tome, o tome je, naravno legitimno je ovdje u Saboru o svemu govoriti i svatko može govoriti. Ali me čudi da kolege iz HDZ-a govore o tome. Zašto? Prvo ogromni taj porezni dug koji je postoji, koji se nakupio bio je u njihovo doba. Dakle, oni su dozvolili da se, uglavnom dozvolili da se taj dug dogodi svojim radom ili neradom, namjerno ili nenamjerno. Dakle, stvaran je ogroman porezni dug. Ova Vlada je prve dvije godine najviše upravo truda učinila u tome da kako bi sve porezne obveznike dovela u istu ravan da svi moraju plaćati poreze i to smo učinili. I sada kada idemo donijeti Zakon o predstečajnoj nagodbi pri kojem i HDZ glasa za njega, donosimo ga dakle za, skupa sada propituju je li to dobro. Dakle, skupa smo taj zakon donijeli. Prema tome, ne vidim razloga da propitujete. Dakle, na taj način jer smo skupa donijeli zakon, s jedne strane. I s druge strane taj porezni dug smo uglavnom naslijedili od vaših vlada i sada ga pokušavamo rješavati i sada je to problem. No, da se vratim na rad agencije. Vidimo, ispada kada je agencija dobila brojčano daleko, da je riješila daleko veći broj predmeta nego što je to prethodnih godina. 2010. 323, jedanaeste 390, dvanaeste 395, sada 680. Dakle, jako, jako povećanje riješenih predmeta. Dijelom zbog onog što sam rekao jer su došli novi poslovi vezani za Europsku uniju. Ali ako pogledate da je sad 30% više predmeta iz uskog područja tržišnog natjecanja, dakle onog baš što se agencija i prije bavila vidimo dakle da je došlo do povećanja posla. Ja sam i govorio i prije i na sjednici odbora da bi uz taj podatak o broju riješenih predmeta u buduće u izvještaju trebao stajati podatak o stanju neriješenih predmeta, dakle koliko je na dan 31.12. ima neriješenih, koliko je u postupku i da se vidi iz godine u godinu da li tu ima, dakle tendencija porasta ili pada. Jer nije svejedno da li jedne ostane sto, a druge godine četiristo neriješenih predmeta bez obzira koliko ih se riješi. Čuli smo danas od predsjednika Vijeća da je, ako se ne varam bilo na kraju godine 33 neriješena predmeta, odnosno 22 su bila u postupku. Dakle, dobili smo taj podatak ovdje usmeno, ali bilo bi dobro da u buduće, dakle on bude i u samom izvještaju, pisanoj formi naveden kao takav. Ono što je bitno kad govorimo o nadležnosti ili novim ovlastima agencije koje je ona dobila prošle godine, a to je da od 1.7. prošle godine, a to je da je postala nadležna i za bankarski sektor što prije nije bilo, što je prije bilo u ingerenciji HNB-a. I tu očekujemo, ako ne prošle godine o kojoj govorimo, ali ove godine i sljedećih godina da agencija dobro zasuče rukave i da se potrudi oko toga i da očekujemo tu i efekata. Jer ovako kako inače nismo zadovoljni stanjem u bankarskom sektoru, pa i oko toga kad pogledate bankovne usluge koje banke nude građanima sve su one ko jaje jajetu otprilike isto. Ja sam siguran da nisu dovoljno ludi da stvaraju sporazume i da pismeno se dogovaraju, prave sporazume pa da ih onda agencija uzme u razmatranje. Ali znate, postoji problem i to je ono što ja vidim kao ozbiljan problem u radu agencije i uopće za područje tržišnog natjecanja. A šta onda kada postoje dogovori a nisu napisani, nema sporazuma, nema ugovora, a de facto vidi se iz života da postoji dogovor. Dakle, ne mora sporazum biti samo sporazum na papiru, nego se može sjesti uz kavu ili na ručak dogovoriti, pa onda raditi po tome. Dakle, formalno nema sporazuma ali stvarno ima dogovora i bitnog narušavanja tržišne utakmice. To je onaj posao koji je malo teži i koji skupa svi moramo prepoznavati pa i agencije i mislim da je to ono što je jako bitno. Dakle, kada pogledamo što je zadaća agencije, dakle osigurati nesmetano djelovanje tržišta. Dapače da, osigurati da to tržište još bolje funkcionira, spriječiti narušavanje regularne tržišne utakmice. Dakle, agencija se pojavljuje kao nekakav tržišni sudac i to je o.k. To je posao njen. Međutim, ono što mi ovdje u Saboru moramo posebno voditi računa, a ja o tome želim posebno. Dakle, vidimo kakve koristi od toga imamo mi. Kakve građani imaju koristi od toga mi kao građani? Dakle, 13 milijuna agencija košta ovu državu. Što mi dobivamo za tih 13 milijuna, osim dakle ovoga o čemu sam rekao. Jer dva su, da kažem pravca ili smjera djelovanja. Jedno je da osigura ravnopravnu utakmicu među poduzetnicima zbog samih poduzetnika. Dakle, da jedan ne bi se na račun drugog profitirao i to razumijem i to je interes poduzetnika. Ali je interes također nas da se oni ne dogovaraju na uštrb građana. I taj dio po meni treba daleko više povesti računa u svom radu i budućim izvještajima. Dakle, koliko se štite građani od svih poduzetnika, a ne koliko se oni međusobno jedan od drugog zaštićuju radom agencije. To je ono što je po meni puno, puno važnije i o čemu trebamo posvetiti puno više pažnje. Kad sam govorio o ovom dijelu, dakle kada nema pisanih dogovora i sporazuma kao što smo imali nekih slučaja vidjeti. Dakle, ja sam siguran da i kada je bilo slučajeva da su imali određene firme, njih dvije ili više, sporazum nekakav i dogovor koji se mogao protumačiti kao nedozvoljeno narušavanje tržišne utakmice da su to često puta radili iz neznanja jer nisu znali jel to smiju nego zato što su to namjerno napravili. Naravno da je i to problem i to treba suzbijati ali daleko je veći problem oni koji znaju da to ne smiju raditi, ali to rade na drugačiji ili perfidniji način. Na primjer, mi se sjećamo kada smo ovdje u Saboru raspravljali i kada smo u dva, tri navrata donosili onaj zakon kada smo oporezivali telekomunikacijske operatere 6% i sad nakon toga svi u roku od par tjedana, u roku tjedan, dva, mjesec nebitno svi povise cijene, a nisu se kao dogovarali, tu nema dogovora. Nisam siguran da je jedan od njih povisio cijenu, a drugi ne sigurno da bi bio konkurentniji ali sam siguran da se oko takvih stvari sjednu pa dogovaraju jer problem je za funkcioniranje tržišta kada netko ima monopol pa diktira ti uvjete pa onda moraš kupovati kod njega uslugu ili robu pa je problem. Ali još veći je problem kada je oligopol u pitanju, kada par igrača na našem tržištu se dogovara, naravno na štetu nas, na štetu građana. Nisam siguran da na našem tržištu nema tih oligopola i njihovih dogovora na račun potrošača, na račun građana, a da nisu to napisali itekako puno. To je ono gdje treba perfidnije malo promatrati kako funkcionira tržište, a sve zato, zašto? Da bi se nas građane zaštitilo. Ja sam spomenuo dakle problem telekomunikacija, teleoperatera a moglo bi ih se još naći. Ali zašto njih? Zato što je njihov primjer vrlo, vrlo interesantan. To je jedna nova usluga koja nije u ovakvoj formi postojala prije 10, 15 godina a mi svi smo živjeli prije 10, 15 godina. I kad pogledamo doma obiteljske svoje budžete vidjet ćemo da za telefonske usluge plaćamo više mjesečno nego što plaćamo i za struju i za vodu itd., a bez čega ne može se živjeti? Bez struje, vode, to naprosto bez toga ne možeš živjeti, bez ovog drugog bi se moglo. Međutim, mi smo to prihvatili, prihvatili njihove cijene kakve imaju, oni se međusobno dogovaraju. Je li to realno ili ne, to je ono što je stvarno pitanje. Kako se zaštititi od novih usluga o kojima smo postali tehnološki jako ovisni, koje su po mojoj procjeni jako skupe, daleko skuplje od nekih drugih životnih potreba koje su nam daleko potrebitije. I tu dakako da postoje njihovi dogovori i usklađivanje cijena, to naprosto zdrava pamet i logika govori. Dakle, podržavamo ovaj izvještaj. Sigurno da je agencija, vidimo da je odradila dosta dio posla i kvalitetno i stručno. Onaj dio posla koji je izgubila, dakako koji je prešao u Ministarstvo financija vezano za potpore, dakle izgubili su posao ali su izgubili i ljude, dakle i ljudi su preseljeni. Dakle, nisu ti ljudi ostali sad u agenciji da nemaju što raditi nego su preseljeni i posao i ljudi samo u drugu ustrojbenu jedinicu Ministarstva financija. Bez obzira na to što je i puno više predmeta riješeno ne treba se uljuljati. Nikada nije tako dobro da ne može biti i bolje, treba raditi i više, pogotovo vodeći računa o ovome o čemu sam govorio. Dakle, kakva je korist od svega toga za građane, a mi smo tu prije svega da zastupamo građane. Poduzetnici ako jedan drugom nelojalno konkuriraju će se već i sami lakše snaći, građani teže. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo poštovani Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jelušić zanimljivo je vaše poimanje demokracije. Naime, morat ćete se priviknuti da ako vam neka pitanja nisu po volji, a koja dolaze iz redova oporbenih zastupnika da ćete se na to morati priviknuti i ne znam kako još niste. Naime, moje pitanje je bilo upućeno predsjedniku vijeća da kaže jesu li otpisi i potraživanja koje vrši Ministarstvo financija i Porezna uprava prema stečajnim dužnicima nedopuštena potpora ili nisu. Zašto? Zbog toga što Ministarstvo financija govori suprotno. Ministarstvo financija govori da to ne predstavlja državnu potporu i mene kao oporbenog zastupnika interesira što je ustvari? Da li je to potpora državna ili nije? I danas sam dobio odgovor od gospodina predsjednika da je to državna potpora, a u isto vrijeme Ministarstvo financija govori da nije to državna potpora. Dakle, zbog toga sam to pitanje i postavio. A zbog te državne potpore ili što je već koja je išla u prilog pojedinim stečajnim dužnicima kod drugih poduzetnika je izazvalo probleme na tržištu jer im ti stečajni dužnici su nelojalna konkurencija zbog toga što nisu platili one obveze koje su ovi drugi poduzetnici kao uredni platiše podmirili državnom proračunu. I s druge strane, zbog takvih potpora bile one nedopuštene ili dopuštene ili što već jesu, ja ne znam jer nam to još nisu predstavnici vladini na to odgovorili, brojni kooperanti tih stečajnih dužnika su završili u problemima, otpuštali radnike jer im nisu plaćena njihova potraživanja prema tim stečajnim dužnicima. I to je bio smisao mog pitanja gospodine Jelušiću i ako to vama smeta rekao sam vi ćete se na takva pitanja morati priviknuti.
Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Bačić naravno da mi ne smeta i ja što se toga tiče nemam nikakvih problema da čujem takva razmišljanja, dapače. Ali ono što također i vi morate prihvatiti i čuti a to je ovdje je nebitno to dakle je li to potpora ili nije potpora jer ja sam govorio u jednom kontekstu, dakle nešto što je formalno i nešto što je neformalno, formalne potpore i neformalne potpore. Ovdje država jasno i glasno na temelju zakona donesenog ovdje u Saboru za kojeg ste vi glasali je dakle radila otpust određenih poreznih dugova pojedinim dužnicima. Ali, prije toga godinama dakle vi ste namjerno ili nenamjerno nepisano dakle nikakvim zakonom nepisano, neformalno dozvolili da ogroman broj poduzetnika silne milijune bude dužan. Riječ je o stotinama milijuna poreznog duga koje ste vi doveli. Je li to potpora ja vas pitam? Formalno nije jer vi niste donijeli odluku da nećete naplaćivati porezni dug, niste donijeli odluku ali ste svesrdno to i dobro provodili tu politiku koji niste nigdje napisali ali ste je provodili.
Druga replika, poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Jelušić, kazali ste da je agencija zadužena za zaštitu tržišnog natjecanja, naravno, da bi nesmetano djelovalo tržište, nastavili ste. Pa je li djeluje tržište u Hrvatskoj nesmetano? Ima li ucjenjivanja možda? Ima li nelojalne konkurencije? Ima li zlouporabe vladajućeg položaja? Ja mislim da na to pitanje moramo odgovoriti ima. I onda se čudite ako toga ima i to previše, zašto ne mogu podržati takvo izvješće agencije koja je zadužena da toga nema. A ako nema, onda mi objasnite kako je moguće da jedna velika tvrtka traži od jedne od najvećih tvrtki u Hrvatskoj, proizvođača robu, platit će unaprijed, izvijesti se agencija o tome, a tvrtka neće isporučiti robu, neće prihvatiti plaćanje unaprijed jer ga ucjenjuje drugi kupac ako njemu daš, ja ću otkazati, ne smiješ mu dati robu. Tako tržište funkcionira u Hrvatskoj. Znam osobno da je agencija prije dvije godine o tom slučaju bila izvještena, ništa nije poduzela. Razina ekonomske aktivnosti u cijeloj Hrvatskoj ovisi o zaštiti tržišnog natjecanja. Mi smo se sveli da moramo moliti Boga da privatni monopol ne bude previše okrutan. Moramo moliti Boga da oligopoli ne zaključe previše okrutan sporazum. Ja, mi vjerujemo, zapravo sveli smo se da moramo vjerovati u nesebičnost monopolizma, da vjerujemo u savjest oligopolizma, da vjerujemo u karakter kartelizma, a ja vjerujem u agenciju koja će to spriječiti, a ne vjerujem onoj koja je funkcionirala do prošle godine, ali ostavljam prostor, vjerovat ću ovoj ako dokaže da će biti drugačija. Oligopoli, monopoli i karteli su … hrvatskog gospodarstva i agencija ne smije zatvarati oči na takvo stanje. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara, Ivo Jelušić.
Svi imamo problema s ovim paljenjem mikrofona. Kolega Marić, ja se s vama u većini toga što ste rekli slažem. Naravno, vaše pitanje je retoričko bilo, da li ima u Hrvatskoj nelojalne konkurencije, naročito na …, pa naravno da ima, to nitko ne govori da nema. Uostalom da je nema, ne bi trebala agencija jer ne bi imala što raditi, prema tome znate da se svi držimo zakona, ne bi trebali sudovi i odvjetnici, da ne griješimo, ne bi trebali svećenici i onda nas ispovijedali. Dakle, upravo zato je agencija jer postoji problem, ona je tu da ga rješava. Naravno, da agencija upravo zbog toga i agencija je potrebna, to je poanta onoga…, ali naravno da agencija mora djelovati. Ovo ako ste rekli, rekli ste prije dvije godine da na jedan konkretan slučaj nije reagirala, to se ne smije događati. Upravo agencija treba sama pronalaziti probleme nelojalne konkurencije, narušavanje tržišta, nepravilnosti na tržištu, ne samo čekati prijave. Naravno prijava ima i uglavnom radi po prijavama, ali to treba i sama pronalaziti, ali isto tako ako netko, bilo tko od nas, bilo od građana nešto … naravno da ona mora reagirati. Oko toga se slažemo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine predsjedniče Vijeća, kolegice i kolege. Obično ovakva izvješća su u Hrvatskom saboru vrijeme da si postavimo dva pitanja. Da li je agencija provodila zakone koje smo mi ovdje izglasali? I druga stvar, da li određene anomalije koje agencija ako je provodila zakone utvrdila nama kao zakonodavnom tijelu, a Vladi kao izvršnom tijelu nalaže da mijenja zakone. Također, ne mogu nikako prihvatiti da do jučer opjevavana agencija i gospođa Spevec najedanput ništa nije radila. Zašto? Možemo pogledati tu izvješća u Hrvatskom saboru pa ćete vidjeti što ste sve govorili. Dakle, agencija je radila kako je radila, da li je najbolje radila, otom potom i na tom je upozoravano ovdje iz ove govornice i ono što je možda najspornije kod agencije u ovom periodu do 01.07. jer mi možemo praktički ovo izvješće podijeliti na dva djela, jedno je završetak jedne ere, a drugo je koliko je agencija spremna za ono što je čeka. To ovo izvješće u principu treba ponuditi dva odgovora. I ono možda što je bio najveći prijepor u proteklim godinama kod izvješća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja su bile potpore i prije svega potpore u jednom segmentu koji je hrvatske porezne obveznike koštao 25 milijardi kuna od 2002. do 2013. godine, a to je brodogradnja. I te potpore su možda bile najveći kamen smutnje i za sve te potpore je u principu agencija morala dati mišljenje nakon 2006. godine. To ovdje govorim iz razloga što ću se osvrnuti dijelom, ono što je kolega Bačić u replici rekao, to su predstečajne nagodbe, ali kad govorimo o Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, ona je samo jedna od regulatornih agencija koja bi trebala osigurati da nitko ne guli kožu hrvatskim građanima. Da nitko ne sklapa nezakonite, nemoralne, možemo ih nazvati kako god hoćemo, dogovore da bi naplatio nešto skuplje ili da bi platio nekom nešto jeftinije. Jer tržište koliko je god sjajna stvar, ali tržište je vrlo opasno ako se razvije u zemljama koje nisu zakonski uređene. Tržište u zemljama koje imaju tradiciju je super, ali zašto? Zato što su razvili instrumente zaštite. Da li smo mi kao Vlada, kao Sabor razvili te instrumente zaštite? Da li smo spremni dočekali nestanak jednog tradicionalnog, da kažem kvartovske trgovine, izumiranje tradicionalnih tržnica i najedanput naglo bujanje trgovačkih lanaca? Da li smo mi to spremni dočekali? Jer ja se sjećam iz vremena kad sam bio gradonačelnik 2001., 2002., poljoprivredni proizvođači iz mog grada su kumili, molili da dobiju koju klupu na zagrebačkim tržnicama. Zašto? Zato što im je zagrebačka tržnica najbliže i … za prodati. Nakon 2 ili 3 godine te potrebe nije naprosto bilo jer su počeli svoju robu plasirati u trgovačke lance. Da li je taj odnos najpošteniji, najpravilniji, da li su se trgovački lanci dogovorili kako će plaćati tim proizvođačima i da ih zajedno dovedu u jednu vrlo tešku situaciju jel ako nekome ne platite 6 mjeseci ili godinu dana onda ste ga doveli u vrlo tešku situaciju, to je pitanje na koje mora odgovoriti agencija bez prijave, bez ičega. Jer ako se počne javno pričati da netko ne plaća toliko i toliko mjeseci agencija mora prikupljati podatke, ona mora reagirati i to je smisao regulatorne agencije, bez populizma, bez mahanja sa velikim metaforama ovakvim, onakvim. Jer na kraju krajeva ako agencija reagira i ako u izvješću to spomene, nama a i Vladi je signal da određene zakone moramo promijeniti. Mi smo u ovom trenutku još uvijek zemlja koja ono što možda najviše plaćaju hrvatski građani nismo liberalizirali tržište, tek ulazimo u liberalizaciju tržišta. pitaj Boga šta će nam se sutra dogoditi sa trgovinom el.energije, svašta nam se nudi. Hrvatski građani su totalno neinformirani, da li netko stvarno netko nudi jeftiniju ili skuplju struju, isto tako će se liberalizirati i tržište plina pa pitanje je što će biti sa nekim komunalnim uslugama jer sada se već okrupnjavaju ta vodoopskrbna područja i sve drugo. Dakle to je niz pitanja na koje ova agencija mora reagirati u budućnosti da bi zaštitila hrvatske građane da im netko ne dere kožu. A mi u Hrvatskom saboru moramo reagirati da kada budu zakoni da onda sa tim zakonima pomognemo tim nezavisnim regulatorima da to naprave. E kada budemo na takav način razmišljali i promišljali onda možemo reći da smo zemlja koja je otvorena prema poduzetnicima, a mi da smo Parlament koji štiti i jedne i druge, i one koji proizvode i oni koji kupuju taj proizvod. Do tada zemlja koja ima 300 tisuća nezaposlenih, koja je već 6 godina u recesiji ne smije slati nikakve negativne poruke prema onima koji bi proizvodili i koji bi otvarali radna mjesta. Mi smo nažalost u takvoj situaciji. Nismo u situaciji kao neke druge zemlje koje imaju kapital i imaju mogućnost, ali zato nam jesu ponuđeni ti neovisni regulatori. Jučer smo imali priliku raspravljati o izvješću jedne neovisne agencije koja je osnovana zbog toga da regulira nešto. a što radi, ona praktički ne postoji. Zašto? Zato što oni koji bi trebala regulirati praktički ništa ne rade jel su u totalnom kolapsu. Dakle nisu agencije kao agencije nešto što je loše kada bi one radile svoj posao, one bi trebale biti zaštita hrvatskim građanima, zaštita hrvatskom gospodarstvu jer ako se malo bolje, a to nitko od kolega do sada nije spomenuo ova agencija također regulira i prati određene sporazume koje hrvatske tvrtke sklapaju sa tvrtkama iz drugih članica EU. Dakle to je jedno potpuno novo područje, tu se može roditi itekakav monopol, može se dogoditi itekakav kartelizam. Jer gledajte kolegice i kolege, ja se sjećam vremena pregovora pa kada je krenuo juriš na hrvatsku sada neću reklamirati jednu industriju jer su se međunarodne korporacije odlučile osvetiti hrvatskoj firmi jel je ona bila kao u nekakvom podređenom položaju u proteklom vremenu, dakle to je ono što agencija treba spriječiti. Ali u konačnici da hrvatski građani dobiju kvalitetnu uslugu i da kvalitetna usluga bude jeftinija da bude na najnižoj cijeni. E onda ako agencija bue to radila onda možemo reći da je agencija zadovoljila ono za što je osnovana i za što treba. I nije dobro, mislim da je u jednoj rečenici je samo spomenuto, gdje ste rekli da agencija nije tehnološki dovoljno opremljena da bi radila neke stvari, to je nešto što se ne smije dogoditi jer taj dio tehnološke neopremljenosti se odnosi na područje gdje se okreću milijarde, gdje hrvatski građani plaćaju milijarde godišnje usluge i prema tome ne može se dogoditi da agencija kaže mi nismo tehnološki opremljeni, Vlada mora promptno reagirati i agencija mora dobiti za to novce. Zašto? Jer ako to ne napravi nije zaštitila silne milijarde koje hrvatski građani plaćaju te usluge. to je smisao agencije, to je smisao na kraju krajeva nas koji sjedimo ovdje u ovom Visokom domu, da razmišljamo i promišljamo na takav način. Jer ako nećemo razmišljati i promišljati na takav način nego govoriti dopadno da se nekome dopadnemo mi u principu nećemo zaštititi one koje bi trebali zaštititi, a to su hrvatski građani i hrvatsko gospodarstvo jer nekada je ugroženo i hrvatsko gospodarstvo. I kada govorimo o tome da je neko u datom momentu neravnopravan, burza je recimo sjajna stvar da regulira cijenu. Međutim nažalost u proteklim godinama svi pokušaji da se osnuju nekakve burze i riba i poljoprivrednih proizvoda nisu prošli u Hrvatskoj. Zašto? Da li je nekom bilo u interesu da to ne prođe i da ta burza na određeni način ne regulira cijene? Ja mislim da je to bilo. Da li je agencija tu trebala reagirati? Ja mislim da je. Jer kada govorimo o cijeni pšenice i tome u Mađarskoj postoji burza, ona nam je najbliža pa često se spominje, cijena pšenice na toj burzi takva kakva je i toliko se plaća. A ovdje se netko dogovara na ovakav ili onakav način kakva će biti cijena. Druga stvar burza vam garantira nešto da ćete dobiti nekakvu cijenu koja je na tržištu. I kada govorimo o poljoprivrednim proizvođačima nemojmo zaboraviti da i danas u EU, a i za vrijeme svih onih praktički 12 godina koliko je Hrvatska vodila pregovore sa EU poljoprivredne potpore su bile izuzete iz ovog monitoringa Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja iz razloga što je svakoj zemlji u interesu da joj se poljoprivreda razvija i hrana je najveće bogatstvo onoga koji je dovoljno pametan da je zna proizvesti i da je zna plasirati na tržištu. Hrana je uvijek bila predmet velikih obračuna između velikih svjetskih sila, e sada se postavlja pitanje da li je Hrvatska iskoristila sve ove godine silne one potpore, a to je bilo negdje preko 5,5 milijardi u poljoprivredi da razvijemo tu poljoprivrednu proizvodnju. I da li su neki uspjeli, a neki uspjeli? Zašto? Zato što je nekima bio dostupan kapital, a drugim nije bio dostupan kapital. I možda je dobro što se nakon 11 godina sustav kreditnih unija i institucija izmiče iz kontrole HNB-a i stavlja pod kontrolu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Jer nemojmo reći da i u tom sektoru nema dogovora je pod krinkom novih proizvoda financijske institucije i telekomunikacijske institucije. Dakle u proteklih 10, 15 godina i kada tome dodamo IT tehnologiju u proteklih 10 godina najprofitabilnije gospodarske grane pod krinkom novih proizvoda uvijek prodaje nešto slično ali vi u principu uvijek plaćate nekakav proizvod nešto više pa onda to zbog konkurencije navodno snize pa vam prodaju novi proizvod. Da li je tu trebala reagirati agencija i to se postavlja pitanje. Dakle niz pitanja na koja se ja iskreno nadam da ćemo dobiti u odgovoru u izvješću za 2014. godinu. Jer to će biti novo izvješće, Hrvatska je punu godinu članica Europske unije, naprosto imali smo dobiti i iskustva i pomoć iz Brisela od onih koji više rade i više znaju, e sada ćemo vidjeti što će biti 2014. Zato i kažem ovo izvješće treba gledati u dva segmenta, jedno je 1.7.2013., drugi je od 1.7. do kraja godine. Da li smo u proteklim godinama dovoljno vodili brigu o koncentraciji pojedinih poduzeća? Vjerojatno nismo. Kakvo bi stanje u pojedinim gospodarskim granama bilo da se tu vodila totalna kontrola i to je isto pitanje. Međutim, ono što je možda jedno od najvećih pitanja koje muči ovom trenutku ono malo proizvođača bez obzira da li oni iz realnog sektora ili iz poljoprivrede u Hrvatskoj a to je zlouporaba vladajućeg položaja poduzetnika. Da li je netko samo zbog toga što ima dominaciju na tržištu zlouporabio to i proizvode koje nažalost taj realni hrvatski sektor i poljoprivredni proizvođač ne mogu nigdje plasirati nego jedino na hrvatsko tržište, da li je on to zlouporabio sa cijenom' To je ono pitanje gdje je možda agencija morala neke stvari naznačiti. E gledajte kolegice i kolege svi mi olako prelazimo preko toga da je jedini konstantan makroekonomski pokazatelj koji je pozitivan u Hrvatskoj u zadnjih 6 mjeseci je izvoz. Ali ne zbog toga što je u Hrvatskoj naglo narasla proizvodnja nego iz jednostavnog razloga što se srušila barijera mnogim malim izvoznicima koji svoje proizvode prodaju po europskom tržištu bez ikakvog problema, prije na to tržište nisu mogli doći. I to je rezultat dobrog makroekonomskog pokazatelja. Mi to nažalost zbog dnevno političkih potreba tretiramo kako tretiramo. Pa možda su i ti mali proizvođači bili zakinuti zbog toga što je netko zlorabio vladajući položaj na hrvatskom tržištu. Dakle niz pitanja, ja se nadam da ćemo u izvješću sljedeće godine dobiti bar jedan dio odgovora. I sada za kraj predstečajna nagodba. Ja sam za ovom govornicom i za predstečajnu nagodbu a isto tako i za otpis dugova hrvatskim građanima pitao da li je Ministarstvo financija zatražilo mišljenje Agencije za zaštitu od tržišnog natjecanja iz jednostavnog razloga što u svim direktivama Europske unije se jasno kaže da bilo kakav otpis, porezno umanjenje se tretira potporom. Prema tome, to je to a što se tiče poreznog duga kao što sam govorio o deficitu postoje dokumenti koji su bili u ovom Visokom domu. Između ostalog postoji jedan dokument koji se zove Zakon o dospjelih nenaplaćenih potraživanjima iz veljače 2002. godine i tada se govori da Vlada želi naplatiti 24 milijarde dospjelih a ne naplaćenih poreza. Pa ako uzmete proteklih 9 godina uzmite prosječnu kamatnu zateznu stopu od 15% pa ćete vidjeti do kojeg iznosa ćete doći. A isto tako ako pogledate proračune od 2004. do 2009. pa ćete vidjeti da je rast prihoda u državnim proračunima daleko veći od godišnjeg bruto, rasta bruto domaćeg proizvoda i inflacije a to je jasan pokazatelj da je porezna naplata do krize bila itekako velika. Ali obično onaj tko napravi krivu analizu onda krivo i misli što treba raditi i onda su rezultati takvi kakvi jesu da Hrvatska danas ima povijesno niski deficit. A Klub HDZ-a će zbog nade da će AZTN raditi ovo što smo rekli podržati ovo izvješće jer on konstatira činjenice. Mi možemo samo izraziti zadovoljstvo sa radom ili neradom a izvješće je takvo kakvo je. Hvala lijepa.
Prelazimo na replike kojih je 5. Prvu će iznijeti Ivan Domagoj Milošević. Izvolite.
Dobar dan, hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šuker, pa nažalost Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja pa čak i kada bismo htjeli niti europski povjerenik za tržišno natjecanje ne može nas zaštiti od nesposobnosti aktualne Vlade koja neprekidno evo protekle tri godine povećanjem poreza uništava kupovnu moć hrvatskog stanovništva. Mislim da ćemo se složiti ja mislim da na svijetu ne postoji da je porez na hranu, na najveći dio prehrambenih artikala 25%. Dakle aktualna Vlada nije shvatila da smo ušli u Europsku uniju, da postoji konkurencija između administracija, konkurencija … [[Govornik se ne razumije.]] za privlačenje stranih investitora, za očuvanje domaćih investitora da oni ostanu u Hrvatskoj da ne odlaze van, dakle administracija jednostavno nije shvatila pa imamo zato visoke kamate. Dakle umjesto da nakon ulaska u Europsku uniju reformama kroz to zapravo da dođe do poreznog rasterećenja dešava se upravo suprotno. Nama zato što nam je obveznica, odnosno naš rejting u smeću praktički imamo među najvećim kamatama u Europskoj uniji. Dakle sve ono što su trebale biti pozitivne posljedice Hrvatskog ulaska u Europsku uniju nažalost, osim ovog što ste sami spomenuli izvoza sve se promijenilo upravo u suprotno i zbog toga danas je Hrvatska na samom dnu od svih europskih gospodarstava.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Milošević, vidite tu je razlika jer sve ovo što ste vi spomenuli regulira politika a ne neovisna regulatorna agencija. Jer vjerojatno da neke stvari regulira nezavisna regulatorna agencija onda joj ne bi palo na pamet raditi ovakve nelogične eskapade što se tiče poreza. Jer porez vam je kao i greška u koracima u košarci, ako napravite prvi korak krivo ili u trci na prepone, ovo bi se više moglo nazvati kao trka na 110 metara prepone, ako ste napravili krivi korak rušite preponu, tako i ako ste napravili krivi korak u poreznoj politici onda se kasnije samo gobeljate kako se izvući iz toga i kao da ste pali u živo blato. I porezna politika ove Vlade je upravo praktički pokušaj da se izađe iz živog blata. Sa stalnim pokušajima da napune državni proračun idu sa novim poreznim opterećenjima oni koji više nemaju otkud platiti. Pa možda bi Hrvatska uvesti kao nešto izvozni proizvod kao što su se hvalili s nekim da ima nezavisnu regulatornu agenciju koja će stopirati nerezonsko uvođenje novih poreza.
Nova replika, poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, pa upravo moja replika je bila i motivirana činjenicom da sam znao da ste vi uputili pitanje Ministarstvu financija u dijelu koji se odnosi na otpis dugova stečajnih dužnika prema državnom proračunu čiji je odgovor upravo u suprotnosti sa izjavom koju je danas dao predsjednik agencije. Međutim, htio sam se još i referirati na činjenicu da je, odnosno na navod koji je maloprije u ime kluba SDP-a gospodin Jelušić rekao, kako je po njemu nedopuštena potpora nenaplaćeni porezni dug tijekom godina prije dolaska Kukuriku koalicije na vlast. Za mene je tvrditi kako je nenaplaćeni porezni dug koji je pri tome opterećen ili bolje rečeno ukamaćen sa zateznom kamatom i pri tome evidentiran, u najmanju ruku neodgovorno. Jer svaki porezni dug koji je uredno evidentiran i uredno se opterećuje sa zateznom kamatom od strane Porezne uprave, dok se ne steknu uvjeti da se on naplati, potpuno normalno i drugačije se ne može postupiti. Nego pitanje je s druge strane da li je normalan pristup u kojemu se selektivnom metodom pojedinim poreznim obveznicima i poreznim dužnicima kroz stečajni postupak otpisuju višemilijunski, da ne kažem više stotina milijuna teška dugovanja, da li je to prihvatljivo s aspekta zaštite tržišnog natjecanja kada drugi obveznici plaćanja poreza nisu u takvoj poziciji. A to govorim upravo iz činjenice što i danas na hrvatskom tržištu vina primjerice pojedini stečajni dužnici kojima su otpisane ogromne obveze prema državi s aspekta i dugovanja poreza, danas nelojalna konkurencija onim proizvođačima vina koji uredno podmiruju sve obveze i prema svojim kooperantima, a s druge strane i prema državi. I to je bio razlog zašto sam replicirao što je kažem izazvalo čuđenje od strane predstavnika kluba SDP-a.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Dakle ako se otpis poreza tretira kao nekakav program restrukturiranja … jednoj tvrtci onda treba … ponuditi i drugim tvrtkama da idu u nekakav projekat restrukturiranja i da u postotku im se da ista sredstva. Jer ako vi trebate platiti kunu manje nešto nego što treba platit vaš konkurent, vi ste odmah u povoljnijem položaju. Zato Europska komisija to jasno smatra potporom. Prema tome, ako smo željeli to napraviti onda se to moglo tretirati na takav način, međutim pitanje je kakav će taj program restrukturiranja biti i da li je to-to. Isto tako svaki otpis hrvatskim građanima koji nema za podlogu isključivo socijalnu kartu da se otpisuje ljudima koji su nažalost našli se na marginama društva iz ovog ili onog razloga, ne mogu podmirit svoje obveze, nije pravičan. Zato i je uveden OIB, upravo zbog toga da se napravi poveznica između svega onoga što ste imali i što je uspješno i neuspješno. Mnogi su nešto pretvorili da bude neuspješno, a u drugoj firmi su ostvarivali dobit. To treba povezati i naprosto sve postavit na hrpu i od svega toga pokušat naplatit ono što treba naplatit. A što se tiče predstečajne nagodbe i podrške, da, podržali smo nešto što je nakon 7 dana promijenjeno u 45 članaka i u tih 45 članaka su mali poduzetnici dovedeni u neravnopravan položaj, što nije bilo u onom trenutku kad smo mi usvajali. I naprosto ne može nitko nikome da se ne dogovara s njim poslat dopis, vama se priznaje 50 i li 60% potraživanja, moći ćete ga naplatit u sljedećih 5 godina bez kamata ili nečega drugoga. Dakle to je taj neravnopravan položaj jer vi kad tom čovjeku niste to naplatili on možda nije mogao platit nekom drugom, jednostavno je bio nekonkurentan na tržištu i otišao je u stečaj.
Nova replika, poštovana Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega Šuker, s vama ću se složiti ja mislim ono što se možda neki nebitni dio ne slažem, to nije bitno. Ja mislim da je bitno ovdje jer su važne stvari, da tražimo one komponente, one točke koje nas spajaju kako bi neke stvari poboljšali. Vi smatrate da bi agencija u toj želji koji se problemi javljaju i s našim proizvođačima, evo primjerice da mi ovdje ne mucamo i da se potpuno ogolimo, proizvođači koji robu otkupljuju centri, trgovački lanci, a njima nije plaćeno u roku koji, to nije bilo sve explicite tako rečeno, ali ja želim sasvim pojasniti stvar i praktički iz ostalih rasprava se dalo naslutiti da se mnogi od njih plaše, i to je istina, plaše se pozvati inspekciju jer njihova roba više neće biti kupljena. Robe ima diljem svijeta vrlo jeftine. E sada u čemu je problem i što bi mi mogli napraviti. I sada kolega Šuker vi pozivate da bi agencija mogla i to učiniti, međutim agencija može dignuti svoj glas, ali ona nema instrument da bi to učinila. To kao što znate donijeli smo zakon koji regulira financijsko poslovanje, koji regulira rokove plaćanja i koji regulira konzekvence za neplaćanje u roku, a to je prije svega posao inspektora Ministarstva financija. Pošto je to notorna stvar, dakle to je stvar koju ne treba dokazivati kao u matematici aksiomi, dakle ne treba imati inspekcija prijavu, to je opće poznata stvar kao što su i datumi i godišnja doba, prema tome trebalo bi ako to neće određene službe u ministarstvu i vi ravnatelju i agencija da pripomogne. Jer nije važno samo moj monopol nad mojih poslovima, nego dijalog među agencijama, među resornim ministarstvom i šire, da se taj problem riješi, a taj problem nije mali, dakle da ex offo, po službenoj dužnosti nastupe inspektori Ministarstva financija i da vide je li ta roba malim proizvođačima isplaćena. I mi ćemo ovdje pitati i vas i nadležne jel' se tako postupilo [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Pa kad se mi ovdje oko toga složimo neće nitko moći te zaštititi. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolegice Antičević, vi ste samo potvrdili ono što sam ja rekao da ova izvješća i meni je drago da se tu slažemo, da ova izvješća naprosto trebaju i Vladi i nama otvoriti oči možda da trebamo promijeniti neke zakone. Samo što ste ovdje govorili o krivoj inspekciji, o nadležnosti bivše tržišne inspekcije, ovim pretumbacijama Državnog inspektorata, više kak' se, ne, ne tržišne inspekcije. Međutim, zašto sam ja spomenuo ovdje Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja? Zato što je očita zlouporaba vladajućeg položaja. Jer vi ako na tržištu imate vladajući položaj imate police, vi u principu diktirate pravila bez tržišnih načela. I hoćete nećete dovodite onoga tko vama prodaje svoju robu u neravnopravan položaj. Dakle, ovdje postoji zakonska odredba što je to. E sad se samo postavlja pitanje, a to ne znamo mi ovdje u Saboru. Mi možemo reći temeljem onoga kako dobimo informaciju. Ali vjerojatno druge informacije ima agencija. Dakle, one su ti koji predlažu što treba napraviti. Jer ako i postoji, gledajte godinama se u Hrvatskoj lijekovi plaćali nakon godinu i pol, dvije dana. Pa zar mislite da farmaceuti nisu naplatili cijenu toga kapitala? A tko je to plaćao i tko to dan danas plaća? Plaćamo mi kroz onaj minus koji svake godine imamo u troškovima zdravstvenih usluga. To je činjenica. Zašto bježat od toga? Ali ista priča vam je danas sa robom koju hrvatski proizvođači isporučuju nekom. Pa neka se legalno kaže da je to 6 mjeseci, pa neka isto tako netko tom proizvođaču da zaštitna sredstva po nekakvoj minimalnoj cijeni i neka mu na taj iznos ne naplaćuje kamate. To vam je princip zadružnog poslovanja. Recimo u Njemačkoj gdje zadruga proizvođačima isporuči zaštitna sredstva i sve ostalo što treba. On mu kasnije preda proizvod i tu se samo prebija cijena onoga što je dobio. Prema tome, oni koji imaju dužu tradiciju znaju kako treba napraviti. Nekad neke stvari treba prepisati i samo ih prilagoditi kod sebe i funkcionirat će. Ali ne prepisivat samo lijevu, a ne desnu stranu.
Replika, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Šuker, vaša rasprava je bila inspirativna za repliciranje. Evo poslužit ću se, kolegica Antičević-Marinović mi je dala šlagvort da počinjem sa jednom njezinom rečenicom. Rekla je da je notorna stvar kako postoje godišnja doba, tako je notorna stvar neke stvari u ekonomiji. Međutim i ona je u pogrešci, a to ću povezati sa vašim pitanjima tržišta, jer klimatolozi su rekli ne postoji više 4 godišnja doba. Pa tako više niti ne postoji onda tržišna ekonomija o kojoj mi govorimo danas u Saboru. To je prošlo svršeno vrijeme. Čak i Friedmanovci su priznali da nema tržišta koje samo sebe regulira. Vi ste rekli da burza je sjajna stvar da regulira cijenu. Bez miješanja države nema dobre zdrave ekonomije. Ova kriza koja je nastala 2008. je to pokazala i sve vodi k tome. Mislim, malo je to i u ovoj raspravi čak i najbitnije pitanje od drugih stvari. Točno ste konstatirali jedno od najvećih bogatstava je hrana. Hrana je najveće bogatstvo, ali mi smo to bogatstvo gurnuli od sebe. Mi smo jednostavno uništili proizvodnju hrane ili je uništavamo iz dana u dan i dopustili smo u ime slobodnoga tržišta, u ime najveće prijevare koja vlada svijetom, dopustili smo da uvozimo robu, a da svoje ne proizvodimo. I to je najveća obmana koja se valja i u ovim saborskim klupama i koja se valja u klupama drugih parlamenata, da nismo zaštitili svoje. Svaka prava država, svaka suverena država štiti svoju proizvodnju bez obzira je li u Europskoj uniji ili nije. Ako pogledate modele ostalih država vidjet ćete da nema države koja neće zaštititi svoju proizvodnju na različite načine.
Na repliku odgovara Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, ja niti sam pripadnik neoliberalizma, niti real socijalizma i dogovorne ekonomije. Ja sam za ono što demokršćani za nekakvu socijalnu pravednu tržišnu ekonomiju. To je nekako da kažem šira definicija demokršćana. I ja sam pokušao svoju raspravu upravo voditi u tom smjeru, dakle a isto tako iz jednog dugogodišnjeg iskustva u izvršnoj vlasti i na lokalnoj i na državnoj razini mislim da imam nekakvih spoznaja i na posredan način sam uputio predsjedniku Vijeća određene poruke. I ako to malo iščita vidjet ćemo. Jer kad sam spomenuo kolike smo novce dali za poljoprivredu, gledajte za jednu državu kao što je Hrvatska dati uz kapitalne potpore i potpore u poljoprivredi godišnje skoro 5 milijardi kuna nije mali iznos. E sad se postavlja pitanje rezultat toga? To je ono ključno pitanje. I tko prvi koji nađe pravilan odgovor za to, ali aktualni ministar nije našao odgovor za to a ušli smo u jedan veliki konglomerat gdje su poljoprivredni proizvođači daleko jači. Ja kad bi vama sad rekao da smo se mi deset godina borili da određene nasade ili određena grla dignemo na određenu razinu, jer kad uđemo u EU nema više sađenja i nema potpora za sađenje ili kupnju tog grla ili izgradnju te farme. A vi ako ne dobijete potporu države niste konkurentni. Vi ste osuđeni odmah na propast počevši od maslina preko vinove loze. Gledajte, mi smo prije godinu i pol dana, zapravo prije dvije godine imali jedan od najvećih porasta izvoza. Znate šta? Izvoza govedine. Znate zašto? Poklalo se 30000 krava muzara. Da li je netko, e tu je Vlada trebala reagirati oko mlijeka, cijene mlijeka. Da li je netko podvalio onu bakteriju hrvatskim proizvođačima to je pitanje. Zašto? Zato jer obnova osnovnog stada je jedan dugoročan proces i tu vlada treba intervenirati. A mi iz političkih razloga žmirimo na to. I zato naprosto zbog toga što smo na jednom prijelazu moramo biti i socijalno osjetljivi, a ponašati se tržišno [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Jer na žalost to nas jedino drži u utakmici.
Posljednja replika Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega Šuker, govorili ste u jednom trenutku o financijskim institucijama i podsjetili ste me neki dan se javio, javio mi se jedan građanin koji ima poslovni odnos naravno kao i većina nas sa više banaka. I sad njemu banka a) u kojoj on ima račun, ima kako oni to zovu više proizvoda prijeti ukidanjem jednog proizvoda koji već dugo godina koristi zato jer u nekoj drugoj banci ne ispunjava svoje obaveze redovito. I ona sad mene pita da li ja imam posla sa različitim tržišnim subjektima ili ja zapravo imam posla sa jednom jedinom institucijom koja u tim poslovnicama i imenima tih banaka zapravo nam se čini da su to različiti, a to su zapravo samo krakovi jedne hobotnice u kojoj je glava jedna. Dakle, je li to tržišna utakmica, je li to slobodno tržište ili je to monopol ili u najboljem slučaju oligopol? Dakle njemu banka A prijeti nečime zato jer u banci B nešto nije ispunio. I što je odgovor, što je odgovor tom čovjeku?
Odgovor, Ivan Šuker.
E sad gledajte kolega Kolman, to sad ako gledate s jedne strane možete gledati ovako ali gledajte čisto sa poslovne i ovo što treba regulirati ova agencija. Vjerojatno je netko nekakav proizvod dobio zato što je bio poslovno na vrlo visokoj razini. S obzirom da je vjerojatno došao na listu da ne izvršava svoje obveze vjerojatno ga netko više ne tretira tako i onda koristi priliku da mu to napravi. To su one loše strane tržišnog gospodarstva gdje si netko uzme za pravo da prekida s vama ugovor, ali istovremeno što bi se dogodilo da vi pokušate prekinuti ugovor? Probajte raskinuti oročenu štednju prijevremena, nećete dobiti ni lipu onih kamata koje ste dogovorili a istovremeno banka može napraviti to što ste vi napravili. Zato kažem ovdje ne reagira Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja nego treba reagirati HNB. Zato je dobro da ove institucije su prešle u agenciju, a HNB mora reagirati na ovakve stvari, inspekcija HNB-a kad uđe mora reagirati na ovakve stvari. Međutim, nažalost to su one klauzule ugovora sitnim slovima napisane na dnu koje nitko ne čita.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a poštovani Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Klub HNS-a podržat će Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2013. godinu. U ime kluba HNS-a želio bih u početku istaknuti dvije činjenice koje determiniraju u biti rad i dosadašnji, ali i ono što je naravno ključno i budući i naravno da slažem se s onim raspravama koje ukazuju da temeljem ovih analiza ovakve regulatorne agencije kao i svih drugih regulatornih agencija o stanju tržišnom neovisno o kom segmentu se radi, da li je to energetika, da li je to široka potrošnja telekomunikacije itd., da bi ta izvješća trebala biti detaljnija jer baš te regulatorne agencije sa svojim radom i zaštitom tržišnog natjecanja, zaštitom i proizvođača i zaštitom potrošača daju naznake, upute, analize nekad i prijedloge. Ali temeljem njihovih analiza možemo dobiti ispravke potrebnih zakona, nadopune zakona, nove zakone kako bi što bolje i što kvalitetnije što našim proizvođačima što potrošačima osigurali pravednije tržište, niže cijene, a s druge strane kvalitetnije cijene za one koji to proizvode. To je ta situacija u kojoj s jedne strane imate proizvođače koji žele dobiti što veću cijenu, ta njihova dodana vrijednost da bude kvalitetnija, da mogu imati veće prihode, ne samo dobiti, da samostalno mogu i ulagati a s druge strane da to ne bude situacija da se koristi tržište zbog monopola, zbog udruživanja da bi se naštetilo potrošačima. I to je ta situacija u kojoj regulatorna agencija mora znati na koji način to tržište radi, na koji način da regulira, da upućuje i sankcionira. Dakle, da bi taj posao agencija radila, a ovdje jasno je i napomenuto agencija je radila i analizu sektorskog tržišta. To je radila i prethodnih godina. Ta analiza sektorskog tržišta, mislim da je ovdje rađeno nekih 70-ak sektorskih tržišta, je nešto što treba sigurno i proširivati u budućnosti. Jer to je temelj na osnovu kojeg se može govoriti i lakše raditi i obrađivati sve one prijave koje dođu u agenciju a isto tako ono što je nova ovlast agencije da samostalno može raditi određene dubinske analize, nenajavljene pretrage. Znači, temeljem tih sektorskih analiza, boljih, kvalitetnijih analiza prvo ćemo znati da li je naše tržište pravo slobodno ali regulirano jer nema više slobodnog tržišta niti slobodno tržište može funkcionirati niti funkcionira. Rasprave su i o zaštiti proizvođača i u EU i zaštite nacionalnih interesa, zaštite u tom smislu i ključno razvoja zemlje ako štitite svoje proizvođače ali opet da to bude u skladu sa regulama EU. A s druge strane zaštita potrošača da oni imaju kvalitetne cijene i pravo pristupa širim proizvodima. Dakle, ta analiza koju se dosada radilo i koja se ubuduće mora raditi, mora biti sigurno još detaljnija, još kvalitetnija, ne samo u anketama nego i u onim dubljim analizama koje su moguće raditi ekonomske, pa i ona analiza učinkovitosti samoga tržišta i za potrošače i za proizvođače. Imamo naravno onu ključnu stvar koju agencija mora raditi a to je utvrđivanje zabranjenih sporazuma između poduzetnika i utvrđivanje zlouporabe vladajućih položaja poduzetnika i ocjenu dopuštenosti koncentracije između poduzetnika, ali prvenstveno ne samo temeljem prijava koje dolaze u agenciju nego temeljem dobre sektorske analize jer onda ćete vi sami moći ulaziti na tržište, dati naputke, dati prijedloge pa onda da ne kažem da i određene izmjene zakona koje bi trebale raditi u određenim sektorima radi zaštite proizvođača i zaštite potrošača. Naravno da je ova tema i vaš posao iznimno složen, koliko je on dobrim dijelom reguliran i našim zakonima i zakonodavstvom EU, isto tako ta dinamika koja se događa na tržištu, ne samo zato što smo mi ušli u EU, nego dinamika u kojoj proizvođači sami pokušavaju naći kvalitetniji prostor da bi imali veći prihod što je prirodno i logično, je isto dinamika koju vi morate pratiti, s jedne strane dopuštati i određena udruživanja jer danas kad proizvođači idu na tržište pa međusobno konkuriraju naravno da su niže cijene, niže cijene jesu u Hrvatskoj, recimo robe široke potrošnje. Međutim, s druge strane ta konkurencija, to tržište nekad dovodi do toga, a slušali smo ovdje da neki proizvođači propadaju jer oni ne mogu pratiti što tehnološki i što imaju veće troškove, itd. i oni propadaju. I normalno da se oni moraju udruživati, nekad kroz …, nekad većim akvizicijama kupuju manje, dobili bi dio tržišta, dobivaju nove tehnologije i to je normalno i prirodno u jednom tržišnom natjecanju kad proizvođači su odlučili da preuzimaju akvizicijama jedni druge, a ne samo da se uništavaju međusobno sa konkurencijom i spuštanjem cijena. Stalno se govori o povećanju cijena, međutim dovodi se do toga da međusobno konkuriraju na način da međusobno spuštaju cijene, da veći mogu izdržati dvije godine niže cijene. I to je isto zaštita tržišnog natjecanja, ne samo potrošača, nego proizvođača da se spriječi da netko spuštajući niže cijene uništava to tržište. Međutim, generalno sve analize kažu da tim spuštanjem cijena neovisno o snazi proizvođača imaju štete i jedni i drugi i oni koji navodno mogu to izdržati, zbog toga postoje i akvizicije i preuzimanja određenih konkurencija, ali onda dolazimo u taj problem da se stvara određeni monopol na tržištu, da se te cijene onda mogu dizati, itd. Prema tome, ta dinamika i rad agencije tržišnog natjecanja uopće nije jednostavno i ovaj posao koji ste radili u 2013., ne samo prije ulaska u EU, nego nakon ulaska u EU sa novim specifičnim zadaćama i ovaj posao koji radite ove godine može biti poprilično različit, ne samo po pitanju prijava, određenih sugestija, analiza, itd., nego on može biti drugačiji po pitanju stanja na tržištu i zato ta sektorska analiza i praćenje stanja na tržištu olakšava prvenstveno vama da možete baš doslovno raditi ovaj posao zbog čega ste, da ne zavisite o prijavama, nego da samostalno temeljem analiza tržišta možete regulirati, raditi onaj posao koji je bitan jer ako se svede na prijave, onda u biti vi koliko god dobro odradili sve te prijave, koliko god na drugostupanjskom, odnosno na tužbama dobili sve, vaše odluke su potvrđene, znači da su ispravne, da kvalitetno odradite prijave. Ali ono što je ključno da agencija samostalno kontrolira slobodno tržište, ne daje prostor monopolima, spajanjima, korištenju prostora tržišnoga, određenih ili trgovaca i proizvođača prema potrošačima, odnosno proizvođačima i ta analiza je u biti ključna sutra za vaš rad, ključna za donošenje odluka i slažem se s kolegama, za donošenje novih zakona koji bi s jedne strane štitili domaću proizvodnju, s druge strane štitili potrošače i štitili to tržište. Slobodno tržište kao slobodno tržište je dobro jer ono definira mogućnost svakog građanina, privatnog poduzetnika da nastupi na tom tržištu, da nađe svoju šansu ako ima određeni proizvod, da ima dodatnu vrijednost. Međutim, ni jedno tržište danas, uređeno tržište i slobodno tržište nije tržište u kojem se može raditi što se hoće, zato postoji agencija i svako tržište mora biti regulirano jer sloboda izlaska na tržište znači poštivanje određenih pravila. Pravila poštivanja i konkurencije i pravila poštivanja potrošača. I ta priča o neoliberalnom tržištu je … i u EU i Hrvatskoj jer to je sve regulirano tržište koja daje okvire za svakome da nastupi, da zaradi, ali isto tako da ne ugrožava svoju konkurenciju i da ne ugrožava potrošače. Prema tome, rasprava o segmentu kapaciteta agencije je isto nešto što je iznimno bitno i isto tako se slažem da kapacitet agencije, da radi bolje svoj posao, bolje u onom smislu, šire i kroz svih analiza i da sve brže reagira na sve prijave je nešto što je apsolutno potrebno, to je s druge strane štedi, što građanima, štedi i proračuna, znači ulaganje u agenciju nije trošak, nego je ulaganje koje se vraća kroz kvalitetnije prihode, sutra porezne, a smanjenje troškova građanima. Dosadašnji rad agencije bio je i u Hrvatskom saboru, kad nismo bili u EU, poduprijet, uvijek postoje zamjerke, uvijek postoje i prijedlozi za bolji rad i to je sasvim normalno jer sama dinamika i vašeg i našeg posla i tržišta i razvoja države i demokracije, posebno gospodarstva je takva da se uvijek mora ići naprijed, ne samo tehnološki nego i u smislu i propisa i u smislu kvalitete i rada djelatnika i većeg broja djelatnika i po tom pitanju imate podršku od kluba HNS-a da ojačate onaj segment koji je bitan da bi zaštita potrošača, ali uvijek tu je i proizvođača bila bolja i kvalitetnija. Očekujemo još bolje analize, kažem sektorske, detektirali ste tamo gdje postoje najveći problemi na tržištu. Treba napraviti još bolje analize da bi vi samostalno mogli odrađivati taj posao i naravno dovoljno kapaciteta da taj posao možete odrađivati što prije i što kvalitetnije u interesu hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Zlatko Tušak, replika.
Hvala potpredsjednice. Kolega Đurković ja se slažem s vama kada ste govorili da treba biti uređeno tržište, jasno da tu agencija ima vrlo bitnu ulogu za uređeno tržište ali u Hrvatskoj se nešto drugo dešava i o tome ste govorili kada je u pitanju zaštita onih malih proizvođača jel znademo da ipak neki veliki drže monopol u Hrvatskoj i ucjenjuju te male proizvođače na način ili ćete prihvatiti po cijeni ispod one cijene koja je rentabilna za njihovo poslovanje pa i na način da ih ucjenjuju na način kroz plaćanje i podmirivanje obaveza za njihovu isporučenu robu. I jasno da takvi mali proizvođači oni jednostavno teško mogu opstati na hrvatskom tržištu. O tome treba potpuno javno i otvoreno razgovarati. Ti mali proizvođači oni se čak i boje prijavljivati određene nepravilnosti unutar toga jer znadu tada da tu svoju robu neće imati više kome drugome isporučiti i da mogu onda ključ u bravu staviti. Zato jasno u tom dijelu kada vi kažete da ipak nije neoliberalno tržište, ja ipak smatram da smo mi još uvijek daleko jer znade se da pojedini veliki proizvođači na neki način ucjenjuju one male i tu ima dosta nepravilnosti i upravo Agencija za tržno natjecanje tu bi trebala ne samo na način da se pojedinci prijavljuju nego i samostalno u tom dijelu vrlo ozbiljnije djelovati u zaštiti ovih malih.
Srđan Gjurković odgovor na repliku.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega, ja bih volio da vi i ja ne razgovaramo u šiframa, tamo neki, pa poznato, nije poznato itd. i vi i ja imamo odgovornost prema hrvatskim građanima i vi i ja imamo obavezu kao i svaki hrvatski građanin i taj poduzetnik kojega je strah da prijavi nešto, ali vi i ja imamo sigurno još veću obavezu prijavimo nešto ako znamo da postoji određena nepravilnost i da se obratimo Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja ili naravno drugim institucijama, da ukažemo na određene anomalije i da oni djeluju i da od njih tražimo odgovornost da ispitaju određene slučajeva, određene situacije u kojima vi govorite u šiframa. To je naša obveza. I ja vas pozivam da se obratite Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja i bez šifri jasno ukažete na one koji koriste položaj koji nije u skladu sa zakonom. Ugrožavaju male proizvođače, ucjenjuju ih itd. i dapače tražimo onda od agencije da na ne izvijesti sljedeće godine kada bude radila nego da nas izvijesti kao saborske zastupnike ili kao zastupničko pitanje o činjenicama i radnjama. Jer ono što je ključno i bitno za ovu vlast koaliciju, da mi radimo transparentno i javno, da je sve dostupno i mi tražimo da sve bude javno i dostupno. Prema tome, pozivam vas prestanimo sa šiframa i govorimo konkretno i jasno posebno vi i ja kao saborski zastupnici, a ja se toga i držim.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu, kolega Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine Cerovac. Kolege su već govorile o radu same agencije i posebno kolega Srđan Gjurković u ime HNS-a liberalnih demokrata. Ja bih nešto više rekao o samom pojmu tržišta onog na koji ja način doživljavam tržišno natjecanje i ulozi države. Tržište i tržišno natjecanje, poslovanje i borba za svoj dio tržišnog prostora davno su ispali, a to mi je rekao i kolega Gjurković iz okvira divljeg kapitalizma i daleko su odmakli od neinstitucionalnih slobodnih polja. Sve već broj raznih ljudskih djelatnosti rezultira se većim brojem poduzetnika koji traže svoj dio tržišnog kolača. Skoro najveći problem tržišnog natjecanja u Hrvatskoj po mom osobnom mišljenju je golema zastupljenost države kao tržišnog subjekta. Mi nešto malo stariji svjedoci smo jalovog državnog gospodarstva bivše Jugoslavije, a svi zajedno svjedoci smo jalovog državnog gospodarstva Hrvatske u proteklih dvadesetak godina. Mnogi su problemi u hrvatskom gospodarstvu ali kao što sam rekao po mom dubokom uvjerenju jedan od najvećih jest da puno preveliku koncentraciju gospodarskog potencijala u svojim rukama drži država. Državno gospodarstvo osim što je nepresušni poligon za krađe i korupcije posebno je plodno donošenju krivih političkih odluka u ekonomiji što skoro redovito rezultira katastrofom. Ekonomija i gospodarstvo zahtijevaju isključivo dohodovne odluke. Čim se upetlja politika krene strmoglava spirala neprofitabilnosti i trajnih neki put nesagledivih gubitaka i to onda plaćaju građanke i građani i to često u neograničenim količinama novaca. Još jedna anomalija državnog gospodarstva jest nekonkurentnost u negativnom smislu. Tko se može natjecati s državom na javnom otvorenom tržištu i tko bi mogao u tržišnoj utakmici tu istu državu i pobijediti. A u neke djelatnosti se ne može ulaziti jer država praktički drži monopol. … po meni pogubna anomalija državnog gospodarstva jest to da je uz državno gospodarstvo prirodno vezana korupcija, a s njom idu pod ruku i štete koje nastaju zbog korupcije, donošenje krivih odluka. Strašno je neoprostivo i kažnjivo da je netko dobio nekakav novčani iznos ili nešto ili neku stvar i uslugu da bi bio korumpiran. Ali još puno je veća dugoročnija šteta posljedica te korupcijom potaknute odluke. Tu se štete zbrajaju godinama, a mi smo svjedoci i desetljećima. Da bi tržišno natjecanje uopće moglo postojati država se naprosto mora maknuti sa tržišta. No uloga države je nasušna. Država je neophodno u reguliranju pravednih odnosa na tržištu i neophodno je u kontroli pravedne tržišne utakmice. Tu je uloga države nezamjenjiva i ona je dužna pronaći sve moguće instrumente za ispunjenje te njezine najvažnije uloge u gospodarstvu, omogućiti za sve poslovne subjekte ravnopravnu tržišnu utakmicu i kontrolirati tu istu utakmici. Već sam napomenuo kako je sve veći broj ljudskih djelatnosti što rezultira sve većim brojem poduzetnika koji traže svoj dio tržišnog kolača. Samim time je i tržište sve složenije a regulacija tržišta sve kompliciranija. Mehanizmi reguliranja su razni, tehnike su sve više specijalističke za taj posao, neophodni su visoko stručni znanstveno potkovani kadrovi. Tu se danas upotrjebljavaju sveučilišta, specijalizirane ustanove, znanstveni instituti i spomenuta, odnosno naša agencija. Jasno, sve kontrole regule treba postavljati vrlo pažljivo i stručno promišljeno kako se ne bi ubio poduzetnički duh, kreacija, inovacija, ravnopravna, uzbudljiva tržišna utakmica. Ja bih spomenuo da po meni dva vrlo bitna, kažem najbitnija instrumenta kontrole i uspostave ravnopravne, ravnopravnog tržišta, ravnopravne tržišne utakmice. Prvo je i vjerojatno najvažnije brzo učinkovito, pravedno, profesionalno, nezavisno sudstvo. Svi gospodarski sporovi koji traju dulje čak od godine dana, čak i manje vode ka uništenju nekih tvrtki pa u konačnici i gospodarstva. Da budem klasičniji na primjer ukoliko proizvođač, mali proizvođač vezica za cipele koji zapošljava pet radnika iako mu naručitelj ne plati isporuku 3 milijuna vezica u godinu dana on je jasno uložio i u … [[Govornik se ne razumije.]] sve ovo ostalo, plaća radnicima poreze, doprinose, sva svoja sredstva i digao je manji gospodarski kredit i onda još više od godinu dana ne može utjerati dug putem suda, epilog je jasan. Mali poduzetnik propada, ljudi idu na burzu, njihove obitelji postaju socijalni slučajevi. Neophodno je brzo, učinkovito, pravedno, nezavisno sudstvo za rješavanje gospodarskih sporova. Drugi instrument koji bih spomenuo jest baš naša agencija. Mislim da je izuzetno važna o čijem izvješću za 2013. godinu raspravljamo. Agencija za zaštitu državnog natjecanja u Hrvatskoj jasno postoje nadprosječno žilavi poduzetnici koji su usprkos svim nedaćama, problemima nelikvidnosti, krive konkurencije, maćehinskog odnosa države, podmetanja lokalnim samoupravama, problematičnim … [[Govornik se ne razumije.]] itd., oni su ipak svojom žilavošću uspjeli opstati i razvili su svoju gospodarsku djelatnost. Neki su se pojedinci čak razvili u respektabilne poduzetnike a svoje firme u regionalnim pa i europskim razmjerima pozicionirali kao one na koje se misli, koji nešto znače. Ti poduzetnici, odnosno tvrtke su oni koji su najviše zainteresirani za ravnopravnu tržišnu utakmicu, oni moraju imati maksimalnu zaštitu od agencije, agencija je tu između ostalog i zato da ih zaštiti, da ih u određenim situacijama spašava. Jedna od stvari koju bih svakako htio spomenuti jest poduzetnička klima u Hrvatskoj i to ne samo danas već je sindrom da je bogaćenje krimen koji vučemo još iz prošle države. Nevjerojatno je da ni nakon 24 godine bijega iz odgovorne ekonomije nismo oslobodili, nismo se oslobodili načina razmišljanja kao da je krimen ako se netko obogatio. Poduzetništvo i poduzetničke aktivnosti imaju isključivo jedan zadatak a to je osim razvijanja kreativnosti uvijek dobit, zarada. Što netko svojom poduzetničkom aktivnošću više zaradi znači da je uspješniji poduzetnik. Uspješni poduzetnici moraju biti naš ponos i primjer drugima da se u njih ugledaju. Hrvatska mora omogućiti svojim građankama i građanima da se svojim poduzetničkim aktivnostima materijalno obogate. Biti bogat nije nemoralno, biti bogat ne znači biti loš član zajednice, biti bogat znači biti uspješan, pametan, sposoban. Uspješnim i bogatim poduzetnicima se trebamo ponositi, moramo im dati društveno priznanje i status kao što se trebamo ponositi i dati društveno priznanje i status uspješnim umjetnicima, sportašima, profesorima i bilo kome drugom koji se svojim sposobnostima i radom izdigne iznad prosječnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Želite li završnu riječ? Predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospodin Mladen Cerovac. Izvolite.
Hvala. Ovdje se uglavnom danas govorilo o svemu onom za što agencija nije nadležna i što ne smije raditi, ne da ne može nego ne smije raditi, no tu ćemo raspravu ostaviti za jednu drugu priliku. To je možda i nedovoljna sredstva koja agencija ima za edukaciju najširoj javnosti jer mi nemamo novaca za seminare, kada ih i održimo ne pojavi se nitko ustvari od ovih koji onda pričaju šta bi mi trebali napraviti. Tamo viđamo vrlo, uvijek iste ljude ustvari. Međutim, danas se svelo, dalo se tu prepoznati jedan problem a to je odnos između dobavljača i trgovaca ustvari. On proizlazi iz svih ovih rasprava i stalno se tu to vrti i zato sam se javio za završnu riječ da možda je dobar trenutak i prilika da kažem da je upravo u srpnju ove godine Europska komisija izvela jednu komunikaciju prema državama članicama, dakle to je sasvim svježe, materijal postoji na hrvatskom otprije 2, 3 dana, preveden je na hrvatski i postoji na stranicama komisije koji govori o tzv. nepoštenim trgovinskim praksama. Dakle oni su prepoznali ustvari da u maloprodaji da između dobavljača i trgovaca, maloprodavača da tako kažem postoji jedan odnos ekonomske ovisnosti dobavljača o trgovcu. To je prepoznato pogotovo na tržištu maloprodaje hrane. Tu se, Komisija to zasada, ono znate da ono kao … [[Govornik se ne razumije.]] 20 godina promatra i onda se konačno odluči na nešto što je i dobro. Neka tržišta u međuvremenu propadnu, uopće nestanu, dođu i nestanu a da ih nisu nikada regulirali međutim ovdje je to prebačeno za sada na države članice. Neke su to već učinile, neke nisu. Riječ je o tome da se ustvari zbog te ekonomske ovisnosti dobavljača … trgovcima prepoznaju četiri tipa tih nepoštenih trgovinskih praksi. To su prije svega odbijanje pisane forme ugovora, zatim prebacivanje financijskog tereta na dobavljača, dakle nekih nepotrebnih financijskih tereta gdje trgovac npr. kupi od vas robu, on postane vlasnik robe ali veli da će ukradenu robu vi morate platit. Dakle iako to rizik je prešao na njega odavno. Takvih slučajeva ima, ali mi za njih znamo iz kuloarskih razgovora, ali nikad to nismo uspjeli pronaći. I treći je način retroaktivne promjene uvjeta iz ugovora. Ima još toga, dakle to je navedeno, ali naravno postoje neke druge prakse. Komisija apelira na države članice da to reguliraju na svojoj razini. Kako će to napraviti, oni to naravno ne kažu. Njemačka, Mađarska i Slovačka mislim, koliko znam, imaju to uređeno. Negdje to rade agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, ali to nije u propisima o tržišnom natjecanju već u Zakonu o trgovini pod onim, kao što kod nas ima takvih praksi koje se smatraju nepoštenim. Ali komisija kaže da tijelo koje će to provoditi mora bit neovisno i mora bit sposobno da djeluje po anonimnim prijavama. Negdje postoje posebne agencije za hranu koje se upravo bave time, negdje to rade ministarstva, posebno tijelo unutar ministarstva gospodarstva ili ekonomije, negdje agencije za tržišno natjecanje. Očekuje se ustvari jedna povratna informacija prema Komisiji, ja se nadam da je to Ministarstvo gospodarstva za koje pretpostavljam da bi ga to trebalo zanimati, da zna za tu komunikaciju, ona zaista stara je mjesec dana pa je možda to prilika da se to na neki način riješi i u Hrvatskoj. To naravno neće biti preko noći, ali to je jedan proces da li zaštita tržišnog natjecanja koja je mlada grana prava, 120 godina je stara. U odnosu na Hamurabijev zakonik naravno to je ništa. I još jedna stvar. Tu je toliko tog rečeno što bi agencija trebala radit. Sve kad bi to agencija smjela, zar vi zaista mislite da 15 pravnika i 15 ekonomista može sve to napraviti? Ove sektorske analize koje mi prevodimo, koje su za nas ustvari napajanje, mi na temelju toga saznajemo upravo za nekakve nepoštene prakse, neke nezakonite prakse i upravo sada su kažnjeni Konzum, Dukat, KTC i Kutjevo, upravo zbog tih ugovora koje smo pronašli na taj način. Ali takve sektorske analize agencije u Europi ne rade, one to plate posebnoj agenciji koja za njih prikupi podatke, a konačnu analitiku rade one same i zato imaju mali broj ljudi. Latinska agencija ima 130 zaposlenih, mi imamo 50, sa članovima vijeća i vozačem. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. O godišnjem izvješću ćemo odlučivati naknadno. Kolegice i kolege, za danas ćemo s ovim završiti. Nastavljamo u srijedu 24. rujna sa Godišnjim izvješćem Vlade Republike Hrvatske. Doviđenja.
Prelazimo na Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za gospodarstvo dajem na glasanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2013. godinu. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen sa 106 glasova za, 1 protiv i 10 suzdržanih glasova. Time smo obavili glasanje za danas. Sada određujem stanku od 10 minuta pa ćemo nastaviti sa radom. Znači, počinjemo u 12,52. STANKA U 12,42 SATI.