Dobar dan kolegice i kolege. Nastavljamo sa radom sjednice. Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o registru birača,drugo čitanje, P.Z. br. 171. Predlagatelj Zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona članci 155. do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za lokalnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodna riječ predstavnika predlagatelja, ministar uprave gospodin Arsen Bauk.
Poštovane dame i gospodo zastupnici. Obzirom da smo relativno nedavno imali raspravu u prvom čitanju i da je bila dosta iscrpna i detaljna, pokušat ću ukratko obrazložiti Konačni prijedlog zakona o registru birača uz naznake dakle na razlike koje su u odnosu na prvo čitanje. Dakle Konačnim prijedlogom zakona o registru birača nastali smo prvenstveno riješiti pitanje za koje smatramo da će izravno doprinijeti sređivanju popisa birača. Prvo, dakle da ponovim razlikovanje registra i popisa birača. Registar je stalna elektronička baza podataka o biračima koji imaju biračko pravo i vodi se po službenoj dužnosti kroz tri evidencije. Prvo evidencija birača s prebivalištem u RH, drugo evidencija birača koji nemaju prebivalište u RH i treća evidencija birača koji su državljani država članica EU. Po sadržaju i značenju odgovara sadašnjem popisu birača. Popis birača postaje popis koji se ustrojava za svake izbore. U popisu birača nalaze se birači iz Registra ali uz zadovoljavanje uvjeta propisanih zakonom, a to znači da moraju imati važeću osobnu iskaznicu ili da su napravili jednu radnju ukoliko nemaju važeću osobnu iskaznicu da su napravili barem jednu radnju po kojoj su dakle uvršteni u popis birača. Također definirali smo da se adresni podaci Registra birača temelje na Registru prostornih jedinica a na istom registru temelji se i evidencija prebivališta Ministarstva unutarnjih poslova. Također predvidjeli smo mogućnost brisanja birača iz evidencije prebivališta u RH i prebacivanje u evidenciju birača koji nemaju prebivalište u RH. Smatramo da bi ova tri mehanizma trebala u bitnom utjecati na promjenu percepcije javnosti o nesređenosti popisa birača. Također u odnosu na prvo čitanje, sljedeće smo izmjene uvažili uz saborske rasprave. Prvo na zahtjev pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom resornog ministarstva socijalne politike i mladih te većeg broja saborskih zastupnika definirali smo dakle i biračko pravo osobe kojima je oduzeta poslovna sposobnost. T Također definirali smo mogućnost glasovanja u ustanovama socijalne skrbi. Također definirali smo da sudionici izbornog postupka mogu dobit adresne podatake imena birača na zahtjev Kluba Hrvatskih laburista. To rješenje je dosad u zakonu. Također produljili smo rokove za uvid u Registar birača uz mogućnost uvida sugrađana u adresne podatke birača u uredu do deset dana prije izbora. Također definirali smo da nema potvrđivanja popisa birača od strane povjerenstva za popise birača po jedinicama lokalne samouprave za sve izbore, referendum na području cijele RH a ne usvojene zahtjeve rješenjem ministra uprave i kao pravni lijek tužba Visokom Upravnom sudu. Također definirali smo i izvatke iz popisa birača kada se održavaju izbori po osnovi nacionalne pripadnosti i u prijedlogu se pripadnici nacionalnih manjina iskazuju na općem izvatku za sve izbore koji nisu posebni izbori temeljem nacionalne pripadnosti. Što se tiče razlike u odnosu na prvo čitanje, dakle usklađena je terminologija sa Konačnim zakonom o prebivalištu, preciznije je utvrđen osoba koje ulaze u popis birača kako bi bili obuhvaćeni birači koji su poduzeli jednu radnju bilo privremeni upis, bilo prethodnu registraciju i još smo pomakli za nekoliko dana datum isticanja osobne iskaznice kako se ne bi dogodilo da ljudi kojima je od dana raspisivanja izbora do dana izbora istekla osobna iskaznica da ne budu u popisu birača. Također svim sudionicima izbornog postupka što kažem do sad omogućen je uvid u popis birača dok je vijećnicima jedinice lokalne samouprave u odnosu članova predstavničkih tijela to omogućeno tijekom cijelog mandata. Što se tiče dakle zakona uvodno još samo dvije rečenice. Prvo, kada se donese ovaj zakon u Hrvatskoj će biti na popisu birača između 3 milijuna 700 i 3 milijuna i 800 tisuća birača što je broj koji je puno realniji u odnosu na sadašnji broj od 4 milijuna i 100 tisuća. I drugo za hrvatske državljane koji nemaju prebivalište u RH uveli smo institut aktivne registracije kao preduvjet da na jednim od sljedećim izborima uvedemo i dopisno glasanje za Hrvatski sabor jer zbog ustavnih odrednica znatno je otežano glasanje hrvatskih državljana bez prebivališta u RH. U tom smislu pozivam Hrvatski sabor da podrži ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi su na redu klubovi. Klub Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege, gospođo potpredsjednice, ministre. S obzirom da je između prvog i drugog čitanja predlagatelj prihvatio doista ozbiljne i značajne primjedbe koje su u raspravi bile iznijete, svoju ću raspravu skratiti i objasniti samo jedan amandman koji ću podnijeti na članak 50.predloženog teksta zakona. Naime, u članku 50% je obaveza i DIP-a i lokalnih izbornih povjerenstava odnosno ureda o objavi statističkih podataka o zaključenom popisu birača i to je dobro, ali smatram da u nastavku iz stavka 1.i stavka 2.tog istog članka moramo ugraditi odredbu da se ta objava radi na internetskim stranicama i to u roku od 24 sata po isteku roka iz članka 49.stavka 1. Dakle popisi birača zaključuju se najkasnije 8 dana prije određenog dana za održavanja izbora odnosno referenduma i smatram da je 24 sata dovoljno da se podaci predviđeni u članku 50.objave na internetskim stranicama kako bi i birači i svi sudionici izbora mogli znati predvidjeti, vidjeti o kojem broju biračkog tijela se radi. Na ostale predložene odredbe doista primjedbi nemamo. Smatramo ovako poboljšani tekst zakona prihvatljiv i kada ste ministre spomenuli vrijeme buduće o dopisnom glasovanju koje iziskuje ustavne promjene, onda u sklopu toga trebamo razmatrati ne samo državljane RH koji nemaju prebivalište u RH nego i one koji imaju prebivalište ali se na dan izbora zatiču u inozemstvu jer dostupnost biračkog mjesta njima je isto problematična kao i onima koji nemaju prebivalište u RH dakle radi se o kompleksnom pitanju tako da na taj dio biračkog tijela ne smijemo zaboraviti. Nadam se da će ministar prihvatiti ovaj amandman na članak 50. I time pripomoći da se sa što većom većinom glasova konačno usvoji jedan po meni dobar Zakon o registru birača.
Hvala lijepa. Na redu je SDP-a i kolegica Tonka Ivčević.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, ministre sa suradnicima, kolegice zastupnice i zastupnici. Na početku želim izraziti zadovoljstvo što je ministar prihvatio primjedbu odnosno prijedlog Kluba zastupnika SDP-a da se razmotri inicijativa pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom, a vezano za ostvarivanje biračkog prava osoba s invaliditetom vezano za poslovno nesposobne osobe. Stoga je u tekstu konačnog prijedloga Zakona o registru birača brisan stavak 4.članka 14., a u stavku 17.u stavku 1.brisane su riječi te osobe kojima je pravomoćnom sudskom odlukom oduzeto biračko pravo. Također je promijenjen članak 64.te je propisano da su sve osobe koje su do stupanja na snagu Zakona o registru birača pravomoćnim rješenjem nadležnog suda u potpunosti lišene poslovne sposobnosti smatraju biračima te će se upisati u registar birača. Također izražavam zadovoljstvo što je predlagatelj prihvatio prijedlog zastupnika Dragutina Lesara da se svim sudionicima u izbornom postupku omogući pravo uvida u podatke o biračima. Stoga je članak 25.dopunjen stavkom 2.te je propisano da će nakon potvrđenih kandidacijskih lista na pisani zahtjev sudionika u izbornom postupku nadležni ured dati podatak s osobnim imenom i adresom birača u roku od 24 sata zaprimanja prijave. Svima je poznato da u Hrvatskoj postoji nesređeno u biračkim popisima, te ako želimo unaprijediti izborni sustav i riješiti probleme koji se pojavljuju tijekom izbora potrebno je ustrojiti popis birača koji se temelji na stvarnom stanju biračkog tijela. Uspostavljanjem registra birača koje elektroničke baze osobnih podataka o biračkom pravu svih birača koji to pravo ostvaruju u RH dobit će se točnost i ažuriranost popisa birača koji će odgovarati istinitom stanju i samim time povećati će se transparentnost vezana uz provođenje izbora ali i same rezultate. Popis birača je tek dio registra birača koji se ustrojava nakon njegova zatvaranja, a zaključuje najkasnije 8 dana prije dana određenog za održavanje izbora odnosno referenduma. Dakle uz registar birača i nadalje će postojati popis birača no preduvjet za upis u taj popis bit će važeća osobna iskaznica, a ne kao što se do sada moglo pristupati izborima i uz drugi dokument kao primjerice putovnicu koja ne mora biti neposredni dokaz o trajnom prebivalištu. Podaci o adresama u registru birača temelje se na registru prostornih jedinica a na njemu se temelji evidencija prebivališta MUP-a tako da će se omogućiti usklađenost podataka iz objave evidencije i više neće biti moguće da … adrese ako se ne radi o višekatnici bude upisano 40 do 50 birača. Registar će se voditi preko tri evidencije, hrvatski državljani s prebivalištem u RH, hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u RH, te državljani članica EU omogućiti će jasnije razgraničenje, a s obzirom na lakšu mogućnost ažuriranja povećati će se aktualnost podataka kao i njihova dostupnost. U svakom će se trenutku moći znati točan broj birača čime bi se trebale izbjeći situacije kakve su se na posljednjih nekoliko izbora u Republike Hrvatskoj dogodile u čak 6 županija gdje je broj birača u konačnici premašio broj stanovnika, čak i bez uzimanja u obzir broja maloljetnih osoba. Izbjegavanje takvih situacija svakako ide u korist regularnosti izbora. U korist postizanja istih ciljeva ide i mogućnost brisanja iz evidencije birača onih osoba koje su uvrštene među birače sa prebivalištem, a iselile su se u inozemstvo. Time što će se birači bez prebivališta u Republici Hrvatskoj pred svake izbore morati aktivno registrirati kako bi ušli u popis birača izbjegle bi se sporne situacije poput glasovanja osoba koje su već preminule za što znamo da je ranije bio dosta česti slučaj, osobito kada se radi o XI. izbornoj jedinici. Aktivna registracija provodit će se za svake izbore te će samo aktivno registrirani birači ući u popis birača. U inozemstvu će ih obavljati diplomatsko konzularna predstavništva Republike Hrvatske, a u Hrvatskoj nadležni uredi prema mjestu gdje se birači zateći na dan izbora, odnosno referenduma. To znači da u dijaspori više nećemo imati 450 tisuća birača nego onaj broj koji se pred svake izbore registrira. Uz aktivnu registraciju propisuje se institut prethodne registracije te privremenog upisa. Prethodna registracija predviđena je za hrvatske državljane s prebivalištem u Hrvatskoj koji će se na dan izbora ili državnog referenduma zateći u inozemstvu, a privremeni upis za one koji žele glasovati u Hrvatskoj izvan mjesta prebivališta. Zahtjev za privremeni upis za razliku od važećeg zakonskog rješenja moći će se podnijeti u bilo kojem uredu neovisno o mjestu upis u registar birača. Što se tiče popisa birača, ako se izbori provode po osnovi nacionalne pripadnosti prema prijedlogu svi državljani Republike Hrvatske bit će na općem biračkom popisu prema mjestu prebivališta, a pripadnici nacionalnih manjina i na dodatnom biračkom popisu. Na taj način će se ukinuti dosadašnja praksa da se pripadnici nacionalnih manjina moraju na samom biračkom mjestu izjašnjavati, upisivati ili ispisivati iz biračkog popisa čime se na neki način kršila tajnost glasovanja ali i njih dovodilo u neugodnu situaciju. Ovim zakonom ostavlja se mogućnost glasovanja ustanovama socijalne skrbi, produljuju se rokovi za uvid u popis birača na 10 dana prije održavanja izbora, popis birača više neće potvrđivati komisija za popis birača jedinica lokalne samouprave već će to raditi državna uprava u čijoj je to nadležnosti, a uvodi se i jedinstveno programsko rješenje obrade podataka tako da će se u svakom trenutku moći znati točan broj birača. Ocjenjujemo zakon pozitivnim po pitanju usklađivanja s Europskom unijom budući da se njima rješava i mogućnost da državljani drugih država članica Europske unije izađu na izbore u Hrvatskoj kada se nakon ulaska Hrvatske u EU budu birali zastupnici za Europski parlament. Zaključno, držim da ovim Prijedlogom zakona o registru birača uklanjamo svaku sumnju u regularnost izbora u Hrvatskoj i na ovaj način potvrđujemo funkcionirajuću demokraciju u RH kao budućoj članici Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, Davor Ivo Stier.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolegice, ne mogu se s vama složiti da će ova aktivna registracija za Hrvate koji žive izvan Republike Hrvatske pridonijeti demokratičnosti našeg izbornog sustava naprosto zbog toga što će zapravo se time otežati pravo glasa Hrvatima, hrvatskim državljanima koji žive izvan granica Republike Hrvatske. Tražiti da oni, a to nije nerijetki slučaj za one koji žive npr. 300 ili 400 km ili više udaljeno, da moraju dva puta pristupiti našem veleposlanstvu ili konzulatu, dakle jedno da se registriraju i drugi da idu glasovati. To je zapravo otežavanje njihovog prava glasa i to nije nešto što će povećati demokratičnost sustava nego zapravo smanjiti participativnost našeg demokratskog sustava jer se uskraćuje ili otežava zapravo pravo glasa hrvatskim državljanima koji su u toj kategoriji, dakle koji prebivaju izvan Republike Hrvatske. I zbog toga se ne mogu složiti sa vašom konstatacijom da je to jedan korak koji će omogućiti poboljšanje sustava.
Na redu je klub HNS-a i kolegica Nada Turina-Đurić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Već smo u prvom čitanju vrlo opširno diskutirali na temu prijedloga ovog zakona i HNS pozdravlja dosta uvaženih primjedbi znači koje su ušle i u konačni prijedlog zakona. Isto tako pozdravljamo i javnu raspravu koja je prethodno provedena o ovom zakonu i smatramo da postoji jedan vrlo visok stupanj suglasnosti svih političkih opcija, da je potrebno uvesti red, a ovaj zakon upravo to donosi i ne samo ovaj zakon nego i cijeli paket zakona o kojima smo razgovarali jučer i razgovarat ćemo danas, a odnosi se na popis odnosno registar birača i na utvrđivanje prebivališta, ali isto tako i ukupno na izbore za lokalnu samoupravu i Zakon o lokalnoj samoupravi. Ovaj problem kojeg smo imali, o kojem se dugi niz godina ustvari raspravljamo, uvijek naravno najčešće post festum poslije izbora gdje su stvarni problemi bili vrlo očiti jer su se mogli iskazati brojevima. Za HNS taj problem je problem prije svega regularnosti cijelog postupka u izborima, znači legaliteta ali i ono što je možda još važnije i legitimiteta izabranih ljudi, odnosno izabrane vlasti na izborima. I svi postupci koji su predviđeni ovim zakonom nadajmo se da će bitno doprinijeti da ne bude i da neće biti, znači poslije objavljivanja rezultata nedoumica i rasprava koje smo imali u prethodnim nekoliko ciklusa izbora. Znači podaci koji govore da mi imamo više od 4 milijuna, znači 4 milijuna i 100000 otprilike upisanih birača u popis, a da čak 340000 osoba nema osobnu iskaznicu kao temeljni identifikacijski dokument. Znači, više od skoro 9% građana nema temeljni identifikacijski dokument je nešto što je potpuno neprihvatljivo za jednu uređenu državu. Znači, ovim zakonom potaknut će se i sređivanje tog elementa po nama jednog od preduvjeta uopće da naši građani mogu ostvarivat svoja prava, naši građani mogu sudjelovat ne samo u izbornim procesima, nego u općenito regularno funkcionirat unutar jedne pravne države. Drago nam je da je reguliran i znači slučaj sa onim biračima koji nisu trajno nastanjeni, koji nemaju trajno nastanjenje u Republici Hrvatskoj, koji će naravno svojom željom, svojom voljom to iskazati i moći će sudjelovati u procesu izbora. Jer proces izbora jest jedan voljni element prije svega i mi ovo rješenje u Hrvatskoj narodnoj stranci pozdravljamo kao što pozdravljamo i mogućnost da se, znači izbori obave na nekim mjestima na kojima je to do sada bilo skoro nemoguće, a to su starački domovi. To su osobe koje nisu bile sposobne ili nisu bile u mogućnosti pristupit biračkim mjestima, osobe koje imaju upitnu poslovnu sposobnost odnosno imaju je ili nemaju je, a koje će i kroz ovaj zakona riješit taj svoj problem. Znači, cijeli je niz rješenja koji su i praktični i koji otvaraju mogućnost ipak demokratizacije cijelog procesa, a prije svega transparentnosti ovog procesa. Mislim da ne treba previše politizirati temu. Ona je prije svega praktične naravi. Naravno da se svaka tema može ispolitizirati, ali namjera Hrvatske narodne stranke nikad nije išla u tom pravcu da politizira teme koje su naš konkretni problem. Riješimo problem i izađimo na sljedeće lokalne izbore sa jednom puno transparentnijom, logičnijom, jednim transparentnijim i logičnijim sustavom nego što smo to imali do sada. Mislim da će to i svi naši građani pozdraviti. Hvala lijepa.
Hvala. Kolegica ima tri replike na vaše izlaganje. Kolega Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegica je ovdje u svom izlaganju rekla da postoji u ovom biračkom popisu 300000 ili preko 300000 osoba bez osobne iskaznice i da će samim ovim postupkom unest se više reda. Zavisi kako gledamo na to. Mi imamo znači veliki broj hrvatskog naroda ili hrvatskih državljana koji žive u inozemstvu, koji prema tome po, jesu hrvatski državljani ali ne moraju imati osobnu iskaznicu. Prema tome, ovo će samo uvesti reda utoliko da ćemo brisati, odnosno oduzimati pravo hrvatskim državljanima da imaju pravo ono što im Ustav garantira da mogu izaći na glasanje. Prema tome, ovo pozivanje na osobnu iskaznicu samo je alibi za onu odluku da se može glasati samo u DKP-ima jer bi bilo puno normalnije da se donijela odluka u duhu vremena i onoga što će se dogoditi da bude dopisno glasovanje. Jer za jedan do dva vjerojatno izborna ciklusa će se prijeći i na internetsko glasanje pa će cijela ova odluka i ustavna biti naprosto kontra produktivna, odnosno mimo vremena u kojem živimo.
Odgovor na repliku? Ne. Sljedeća replika Davor Ivo Stier.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo kolegice, spomenuli ste da će se ovim zakonom povećati ili demokratizirati ili ići u daljnjem smjeru demokratizacije našeg izbornog sustava. Međutim, demokratizacija uvijek je podrazumijevala povećanje participativnosti zapravo naroda u odlučivanju. Dakle, kada je nekada demokratizacija izbornog sustava značila da ne mogu glasovati samo oni koji plaćaju određenu svotu poreza nego da se ide na sve građane, demokratizacija je značila povećati izborno tijelo tako da mogu i žene što je nekada bilo zabranjeno. Ovim zakonom ne ide se u smjeru demokratizacije, nego zapravo sužavanje, dakle otežavanja jednoj kategoriji hrvatskih državljana, hrvatskih građana da mogu izvršiti pravo koje imaju ustavno zagarantirano pravo glasa. Zašto? Jer im se traži zapravo jednom administrativnom mjerom da moraju se i prije toga registrirati što je za mnoge jedna prepreka. Još sam prije to rekao pa ću i sada ponoviti. To nije nerijetki slučaj da bi ljudi trebali i više od 300, 400 km otići da se i registriraju i onda ponovno to učiniti na dan izbora da glasuju. Dakle, traži se doista previše i glavna je namjera očito ovog zakona da što manje građana koji ne prebivaju u Republici Hrvatskoj izađu na izbore, a demokratizacija bi podrazumijevala zapravo intencija da što više ljudi izađe na izbore, da svi hrvatski državljani mogu ispuniti to ustavno pravo.
I zadnja replika Dujomir Marasović. Izvolite kolega.
Štovana gospođo dopredsjednice, kolegica je rekla da joj je drago da će se na ovaj način regulirati status građana koji su izvan RH u smislu glasovanja. Ne slažem se kolegice s time. Ovo hoće regulirati samo na loš način za Hrvate izvan Hrvatske. Slušajte, meni nije jasno, kažem meni nije jasno dosta toga oko Izbornog zakona. Tvrdim da ovaj zakon izborni generalno misleći na Hrvate izvan Hrvatske, dijasporu i tako i ove nacionalne njene da on ne valja, da nije dobar. Svi mi znamo da je to odmjer snaga 1 naprema 1, recimo nacionalne manjine i Hrvati u dijaspori. I trebalo je tako biti i broj saborskih zastupnika. Koliko dijaspora toliko i nacionalnih manjina i to bi bilo pošteno. To bi bilo pošteno, to bi bilo korektno. I da se biraju na isti način i gotovo. Ovo pregovaranje, sve je to bilo mučno i teško. Ali ono što želim sad reći ako smo sve to na neki način napravili kao što je napravljeno pa zašto smo ograničavali Hrvatima u BiH recimo, u dijaspori ali u BiH konkretno, da prevedemo to što se kaže na praktični jezik da oni ne mogu glasati na 100 mjesta nego u konzulate, u ambasadu. A to je getoizacija. Poslati 300 ili 500 tisuća ljudi da glasuje u 50 kvadrata u jednom danu to vam je poslati ih u geto. I mi smo ih poslali u geto. Bespotrebno smo ih ponizili. Ako smo to fiksirali na tri predstavnika čemu je onda trebala ponižavati te ljude da ih šaljemo u Sarajevo ili što ja znam u Banja Luku u 50 kvadrata? Jesmo li mi normalni narod, imamo mozga i kako razmišljamo? Nije mi, stvarno mi nije jasno čemu je ovo trebalo sve skupa. Eto to je moja primjedba i bez obzira na odgovore na repliku neću promijeniti mišljenje. Bez potrebe to je posljedica hrvatskog kompleksa manje vrijednosti da uvijek ide na svoga i nešto tiska neke Hrvate dole eto da bi se nekome i nečemu u nekom momentu dokazali kao ne znam što.
Hvala. Odgovor na repliku, Nada Turina-Đurić.
Hvala lijepa. Pa kolega Marasović ni ja neću promijeniti svoje mišljenje ako mi to dozvoljavate, ali ja vama dozvoljavam da vi imate svoje mišljenje. Ono što je intencija ovog zakona u konačnici jest sprječavanje mogućnosti manipulacije. Mi smo imali i imamo katastrofalne disproporcije u brojevima i u tim podacima oko popisa birača, oko broja stanovnika i ja smatram i HNS smatra da ako u ovom trenutku postoji mogućnost manipulacija onda to nije demokracija. I u tom smislu smatramo da je ovo demokratski iskorak. Možda za vas to nije tako, ali za nas u HNS-u sprječavanje manipulacije jest sigurno korak prema demokratizaciji.
Hvala lijepa. Na redu je klub HDZ-a i kolega Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine ministre. Danas dosta po ubrzanoj metodi imamo već u drugom čitanju Konačni prijedlog Zakona o Registru birača, njega je praktički nemoguće raspravljati bez onog zakona koji smo jučer raspravili a to je Zakon o prebivalištu koji je uveo neke nove metode. Jedna od njih je brisanje iz evidencije prebivališta po službenoj dužnosti koje će vršiti policijske uprave i njihove službe. Kao što smo i jučer iznijeli prigovor da taj postupak je vrlo upitan s obzirom na nemogućnost zaštite prava onih koji će biti tim postupkom brisani bez da se ide u postupak pred upravnim sudovima što se bojimo da će predugo trajati pa će vam time zagarantirano pravo koje će doći možda pravorijekom sudskim prekasno do utvrđivanja da ste nešto imali pravo što vam je država uskratila dodatno će komplicirati ostvarivanje Ustavom zagarantiranih prava. Taj zakon, evo moram se referirati na njega, podloga je za donošenje ovog zakona što i piše u uvodu ovog zakona, a na kojim službenim evidencijama će se temeljiti i Zakon o Registru birača. Kao što smo rekli u prvom čitanju pozdravljamo želju i volju da se uvede više reda u Registar ili popise birača. Isto tako mislimo da se sada dogodilo nešto po prvi puta dobro, a to je da je izmijenjen Zakon o prebivalištu koji uopće omogućava da se uvede reda u Registar birača, međutim kao što smo rekli i u prvom čitanju brinu nas metode na koji način će se to ostvariti. Razumijem da je bilo predizborno obećanje vladajuće koalicije da će uvesti reda u Registar birača, međutim protivimo se da to bude učinjeno isključivo matematičkim metodama bez uzimanja u obzir i prava koja vam garantira hrvatski Ustav, bez uzimanja u obzir da svi građani imaju pravo na zaštitu svojih prava koje mogu ostvariti i u upravnom postupku, postupku pred tijelima državne uprave, a onda ukoliko tamo nije to riješeno na zadovoljavajući način da im ostane pravo sudske zaštite. I stoga mislimo da ovaj zakon šalje o Registru birača jednu krivu i jednu lošu poruku koju ne možemo podržati. O čemu se radi? Radi se o tome da su svi hrvatskih državljani koji ne žive u RH imali pravo u početku na dvanaest zastupnika u parlamentu. Izmjenama Ustava njihova zastupljenost je s 12 opala na samo 3 zastupnika ne uzimajući u obzir činjenicu koliko Hrvata živi izvan Hrvatske, koliko Hrvatskih državljana živi izvan Hrvatske i u kojem omjeru bi oni trebali biti predstavljeni u parlamentu. Međutim izmjenama Ustava njihovu zastupljenost smo ograničili na tri zastupnika, ali to nije kraj. Mi sada idemo jednim novim zakonom za njih uvoditi i dodatne restrikcije. Ta restrikcija se u ovom zakonu zove aktivna registracija. Oni su po svim propisima a pogotovo što se tiče ustava svojim izbornim pravom izjednačeni sa svim ostalim građanima RH. Međutim da bi to svoje pravo ostvarili, oni će sada morati pred svake izbore aktivno se registrirati. To znači pred svake izbore morat će doći samo u Diplomatsko konzularna predstavništva i reći ili to poslati to informatičkim putem, ja želim sudjelovati u idućim izborima i na dan izbora morat ću recimo iz Colorado Springsa doći ne znam koji uopće najbliži konzularni ured, vjerojatno u Los Angeles ili sasvim nebitno, 2000 km da bih mogao glasovati na izborima koji su raspisani u RH. To je ono što su neki već govorili onemogućavanje na ako hoćete na malo suptilniji način ostvarivanja njihovog prava da glasuju na izborima koji se raspisuju u RH. I to je ono zbog čega mi mislimo da ovakav zakon s ovakvim rješenjem se ne može podržati. Drugo je pitanje da li je moguće za jedan dio birača uvesti obvezu aktivne registracije bez koje ne možete sudjelovati na izborima i onaj veći dio koji tu obvezu nema. Svi mi koji živimo u Hrvatskoj i koji smo do sada registrirani nećemo morati proći postupak aktivne registracije nego će se smatrati da smo mi registrirani birači i da kao takvi možemo sudjelovati u izborima. To je ono što mislimo da je ključni prigovor ovom zakonu i to je ono zbog čega ovaj zakon se ne smije podržati jer čini razliku između birača koji žive u RH i svih onih koji žive izvan RH. Nastavno tome imamo primjedbe na nekoliko članaka u ovom zakonu. Članak 10. govori da birač u registru birača može biti upisan za samo jedan grad ili općinu odnosno državu. Ovo odnosno državu govori o namjeri da vi govorite o onima koji žive recimo u Austriji da mogu biti upisani tamo, međutim oni nisu birači za tu državu, oni su birači za određenu jedincu u RH samo žive u toj državi, pa čisto zbog jezičnog izričaja da bude jasno mislim da ovaj termin trebate popraviti. Članak 28. aktivna registracija birača koji nemaju prebivalište u RH je to što držimo da je diskriminatorno u odnosu na sve ostale birače u RH i zbog čega mislimo da ta aktivna registracija koja možda je stvarno s ciljem da jednog dana uvedemo i dopisno glasovanje je dobrodošla tada kada će tehničke mogućnosti biti da svi pod istim uvjetima mogu i dopisno glasovati. Članak 40. govori o privremenom upisu u registar birača onih koji će glasovati izvan mjesta prebivališta. Taj članak mada djeluje benigno krije u sebi jednu vrlo opasnu namjeru. Morat ću ga pročitat da bih mogao obrazložit o čemu se radi. "Birači koji će se na dan izbora odnosno državnog referenduma zateći izvan područja grada ili općine u kojem imaju prebivalište, mogu se na osobni zahtjev privremeno upisati za grad ili općinu gdje će se na dan izbora odnosno državnog referenduma zateći. " Dalje ne moram ni čitati. Dakle, to bi značilo u konkretnom slučaju ako živite u Splitu a na dan izbora želite glasovati u Zagrebu, po ovako sročenom tekstu vi ćete biti dopisani u popis birača za Grad Zagreb da biste mogli ostvariti svoje pravo. Time mijenjate broj birača pojedine jedinice na način da povećavate mogućnost utjecaja na izbore u toj jedinici lokalne samouprave a ne da vi u gradu Zagrebu glasujete za tijela grada Splite. Pročitajte pa ćete razumjet o čemu govorim. Vi ne možete biti u popisu za grad ili općinu gdje ćete biti na dan izbora, nego možete u tom gradu ostvariti svoje pravo ali ćete glasovati i birati za onu jedinicu iz koje ste došli. Članak 49. govori o nečemu što ima veze sa svim ovim o čemu ste govorili, a to je ono što se mijenja u odnosu na dosadašnji zakon i daje pravo ministru Uprave odnosno središnjeg tijela koje se bavi pitanjima uprave da zaključuje popis birača za cijelu državu ako se održavaju izbori na cjelokupnom njenom području. To bi tehnički značilo da će ministar Uprave na idućim izborima morati zaključivati recimo popis birača za grad Grubišno Polje a ja mislim da vi to niste ni htjeli pa si nemojte takvu ovlast ni davati jer ako čelnik tijela državne uprave koji se isto može kontrolirati jer je zaduženo provoditi ovaj zakon zaključuje popis birača onda protiv zaključanog, tako zaključenog popisa birača ne postoji više ni jedan instrument zaštite. I svi oni koji bi htjeli postaviti prigovor na tako zaključeni popis birača neće to moći učiniti jer vi niste ni predvidjeli da imaju pravo zaštite svojih prava nakon što vi zaključite popis birača. A da zaključujete popis birača za svaku jedinicu lokalne samouprave jer će se lokalni izbori odvijati na području cijene države mislim da je prilično besmislena stvar. Druga je mogućnost gdje ste ostavili čelnicima na lokalnoj razini da to rade čime ste izbacili ona povjerenstva. Nešto je o tome bilo govora i u prvom čitanju i pitanje da li je ovakvo rješenje u zakonu dobro. Međutim, vratio bih se na ono što mislimo da je ključno. Aktivna registracija kao ideja je možda dobra ali aktivna registracija koja će se ticati samo jednog dijela biračkog tijela šalje jednu potpuno krivu poruku. Šalje poruku svima onima koji žive izvan Hrvatske. Kada govorimo o investicijama, kada govorimo o obrani interesima zemlje onda ste nam dobrodošli, ali kada govorimo o ostvarivanju vaših prava onda ćemo ih prvo smanjiti učinit ćemo vas građanima drugog reda u odnosu na one koji žive u Hrvatskoj, a nakon toga ćemo vam još probati onemogućiti na svaki način da to svoje pravo uopće ostvarite bez obzira na to da li ćemo to vezati uz osobne dokumente ili uz činjenicu da ćete morati putovati tisućama kilometara kako bi ostvarili svoje ustavom zagarantirano pravo. Sretna okolnost je što se pokazalo i u dosadašnjim izborima da je DIP onda moralo ispravljati zakon na način da je izdavalo obvezne upute kojima su naredili drugačije ponašanje od onoga koje predviđa zakon. pa su tako npr. dozvoljavali svim onima koji su bili u popisu birača da svoje pravo ostvare iako nemaju važeće dokumente. Kod vas je problem u tome što ti ljudi neće se moći legitimirati jer neće više ni biti u popisu birača jer neće stići registrirati se i obaviti ove poslove koje im vi stavljate na teret. A to otvara još jedno posebno pitanje koje je šire od rasprave o Zakonu o registru birača. Ono koji će se aktivno registrirati činit će biračku masu na neki način te države ili te izborne jedinice o kojoj se radi, a onda ćete u odnosu na tako utvrđen broj birača određivati postotak koji određuje njihova prava i to je ono što je potpuno neprimjereno. Dakle ako ćete smanjiti broj birača sa 100 tisuća na 2 tisuće onda će i 10% koji može biti postotak za ostvarivanje prava biti sasvim druga veličina od one od 100 tisuća koji su vam bili u popisu. S obzirom na sve to predlažemo ako ništa drugo evo s ponovljenim zahtjevom i u drugom čitanju da ideju o aktivnoj registraciji proširite ili za sve birače za što vjerojatno nema vremena jer onda ćete dobiti prave rezultate i onda ćete dobiti činjenicu koju su oni viškovi upisani u sadašnjem popisu birača ili što će vjerojatno biti lakše i jednostavnije da tu primjenu takve metode odgodite za vrijeme kada ćete biti sposobni odraditi. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na replike. Prvi je Davor Ivo Stier.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Mlakar spomenuli ste da i ovaj prijedlog zakona je plod jednog predizbornog obećanja. Ali kojeg? Ja vidim da je to zapravo plod onog predizbornog obećanja iz 2007.da se Hrvatima u iseljeništvu i Hrvatima u BiH ukine pravo glasa i da se ovim prijedlogom ide tim tragom. Rekli ste koja je podloga za ovakav zakon. pa podloga je očito politika koja smatra da Hrvati u iseljeništvu i Hrvati u BiH ne mogu voljeti Hrvatsku. očito je to podloga za ovakav zakon koji opet ide diskriminirati i dijeliti hrvatske državljane na različite kategorije umjesto da se ide upravo onim smjerom koji ste vi predložili. Ili će biti te aktivne registracije za sve građane RH ili neće ih biti za nikoga pa na taj način sačuvati i jednakost svih hrvatskih državljana.
Odgovor na repliku Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Stier potpuno ste u pravu. Ustvari ovo je plod politike da se na svaki način onemogući svima onima koji su u percepciji sadašnje vlasti možda biračko tijelo nekih drugih političkih opcija, ne samo da se svedu na tri zastupnika u Parlamentu nego da uopće ti njihovi potencijalni birači ne mogu izraziti svoje političko uvjerenje i uopće se naći u izborima. Probao sam ilustrirati samo putovanjima, a možete si zamisliti i od onakvog malog relativno malog izlaska oko 19% na izborima početkom 2000.godina izlaska naših birača u inozemstvu na koji broj će spasti sada kada smo im još onemogućili da to svoje pravo ostvare na iole pristojan način.
Sljedeća replika Zoran Vinković.
Uvaženi kolega evo bili ste u pravu kada ste rekli da je ovaj zakon trebao biti vezan za Zakon o prebivalištu što je doista i trebao biti. S druge strane u samom Zakonu o prebivalištu, a jučer smo bili svjedoci pa čak i predsjedavajućeg Stazića koji se pravio da ništa ne zna, da ništa ne vidi, ništa ne čuje, kada smo bili optuženi da smo licemjeri, da provodimo i da želimo ne znam ne nastaviti nego da želimo provesti politiku etničkog čišćenja kroz ovaj zakon, činjenica da ova dva vezana zakona dovode u doista diskriminatorni odnos Hrvate koji imaju sve hrvatske dokumente, imaju i državljanstvo hrvatsko, koji imaju i prebivalište u Republici Hrvatskoj što govori i njihova osobna iskaznica, porijeklom su iz države BiH, ne republike, za razliku od onih koji nemaju niti jedan hrvatski dokument a dolaze isključivo samo na izbore, bili lokalni bili državni. U većini slučajeva. Dolaze autobusima. Dakle i pitanja aktivne registracije koje je vezano, dakle ne morate vi dolaziti iz Colorado Springsa, dovoljno je da npr. krenete iz Gradnića prema određenim veleposlanstvima i konzulatima u BiH i nećete stići se aktivno registrirat kako bi izišli na izbore. Dobro sam preslušao sve ono što je danas bilo u medijima i onaj jučerašnji govor zastupnika Pupovca je bio govor mržnje prema HDSSB-u i prema zastupnicima HDSSB-a, a predsjedavajući to nije niti vidio niti čuo niti ga je to zanimalo.
Hvala lijepa. Potpredsjednik Nenad Stazić, replika.
Kolega Mlakar, vi tvrdite da je uvođenje aktivne registracije birača za birače izvan Republike Hrvatske diskriminatorno i da je cilj ove Vlade diskriminacija tih birača u odnosu na one koji su u Republici Hrvatskoj i tu griješite, ali nastojite i stvoriti jednu zabunu kod građana. Zašto bi aktivna registracija birača u Republici Hrvatskoj bila zapravo jedno nepotrebno maltretiranje građana? Zato što država može kontrolirati svoj popis birača u Republici Hrvatskoj. I predstavljalo bi naprosto ponižavanje, maltretiranje nepotrebno građana, ajd se ti još i aktivno registriraj, a ja kao država imam sve instrumente da kontroliram da li ti uistinu jesi birač i imaš li biračko pravo. Republika Hrvatska kao što znate ne može tu kontrolu provoditi izvan svojih granica, ne može, jer druge države imaju svoj suverenitet pa joj s pravom ne daju da to radi. Ne možemo mi u BiH sravnjivati popise birača recimo sa Maticom umrlih. Kako ćemo mi to raditi kad su oni suverena država. Ali da bismo bili sigurni da će na izbore izaći samo oni koji imaju, koji su živi i imaju biračko pravo traži se njihova aktivna registracija. Možda ovo sve skupa ne bi bilo ni potrebno da promatrači nisu pronašli glasanje mrtvih jer je netko došao sa pet osobnih iz cijele svoje familije pa pet puta glasovao, ali to su promatrači ustanovili. E to se hoće spriječiti, a čini se da to vama smeta da se to nastoji spriječiti i da će se to u konačnici spriječiti. Hvala.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvaženi potpredsjedniče Staziću vi možete insinuirati ove izbore odnosno glasovanje mrtvih koliko god puta hoćete i ja ću vas upozoriti kad ste me tako lijepo podučili da ste ponovo u krivu jer će i po svim ovim propisima biti moguće da se dogodi da na popisu birača bude umrla osoba, ali to naravno ne znači da će ona glasovati na izborima. To što su vaši promatrači mogli utvrditi, utvrdili su da je na popisu birača osoba koja je umrla. Statistički u odnosu na naš broj birača 1000 do 1200 ljudi je umrlo od zaključivanja popisa birača pa do dana održavanja izbora. Svih tih 1200 bit će na popisu i kad vi ovakvim zakonom uredite registar birača a da li će oni glasovat ili ne, to je stvar cirkusa koji vi svaki puta nastojite prezentirat kada se govori o izborima i o popisima birača. I nije istina da je bilo ne znam koliko tisuća mrtvih koji su stvarno glasovali jer time ne dovodite u pitanje ni resorno ministarstvo ni njegovu primjenu zakona nego biračke odbore koji to trebaju utvrditi, a u biračkim odborima ako ste upućeni sjede i vaši predstavnici pa bi ako ništa drugo kad bi uvijek za HDZ bili takvi glasovi bitni onda bi barem vaši kolege u biračkim odborima to vidjeli pa bi to spriječili. Ja se pitam da li su možda ti mrtvi o kojima vi pričate glasovali za vas pa sada nastojite još i smanjit mogućnost onih koji bi živi došli na izbore u stranim zemljama da se jave jer vam ne idu u prilog.
I zadnja replika, Marin Jurjević.
Kolega Mlakar, vi svakako imate pravo na svoje mišljenje i to nitko ne osporava ali čini mi se kako zaista onda kad se želi uvesti red u registar birača sa vaše strane dolazi do podmetanja nogu ne bi li se to spriječilo. Vi imate pravo mislit o aktivnoj registraciji što hoćete i imate pravo to iznositi pa i sumnje ove naravi eto da su mrtvi glasali za SDP ili koaliciju, ali me čudi da niste bili zabrinuti i da niste držali tako plamene govore kada je u Kaštelima recimo pored Splita glasalo više ljudi nego što tamo živi, kad je to bilo u Vrgorcu, to vas nije zanimalo nekako. To vam je izgledalo nekako normalno. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa bilo je, ma dajte ne govorim vama nego kolegi Mlakaru. Dajte razmislite o tome kakva je bila percepcija javnosti u Hrvatskoj o tome što se dešavalo. A čuda su se dešavala i nije ih lako danas dovest u red i ja vas uvjeravam nije lako jer vi ste bili na vlasti, vaša stranka previše dugo da se u jednom mandatu to može srediti ali se pokušava. Pa nemojmo se na jednoj adresi živilo je ne znam ni ja 100 ljudi, a stan 30 kvadrata. Pa mi smo, ma koji Kinezi, mi smo sve zakone fizike oborili.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Davorin Mlakar. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega Jurjević, prvo zahvaljujem se da mi dozvoljavate da mogu imati svoje mišljenje koje ne mora se poklapati sa vašim. I u ovom slučaju se ne poklapa. A ovo što ste vi sad u svojoj replici natrpali to je puno šire od onog o čem smo mi razgovarali. Vi govorite o adresama na koje su se prijavljivali ljudi koji na njima stvarno ne stanuju. To je predmet jučerašnjeg zakona. Zakasnili ste s tom primjedbom, ali ću vas upozoriti da grad Hvar ni danas nema donesenu odluku Gradskog vijeća o ulicama i kućnim brojevima, pa će vam se dogoditi da 4200 ljudi živi u Hvaru pa ćete se čudit da li mogu biti svi na popisu birača za izbore, a mogu. Prema tome, problemi jesu puno širi i nisu nastali u vrijeme što vi hoćete inputirati HDZ-ove vlasti, jer ono što je jedino bitno na službenim evidencijama, pa ako hoćete i popis stanovništva koji stalno izvlačite neće vam odgovarat ni novi popis stanovništva prema broju birača koji ćete vi tako uljepšati jer će vam popis stanovništva obuhvatit još manji broj ljudi. To su različite evidencije. Ne možete ih uspoređivati. Ne možete uspoređivati kruške i jabuke, a vi to uporno radite jer mislite da time vaši argumenti dobivaju snagu. Prema tome, ono što je bitno za izbore i ono što nije naša namjera da bilo kome podmećemo nogu je da upozorimo, da ako već radimo reda da napravimo red kako treba, a ne da iz popisa birača brišete ljude koji imaju pravo glasa birati i biti birani, jer administrativnim putem Ustavom zagarantirana prava tih ljudi vi ne smijete brisat. To je ono što mi upozoravamo, a ne na činjenicu da treba uvesti reda. A koliko je nereda bilo u popisu birača to vam govore ispravci koji su ispod razine statističke greške od 0,03% za one koji su prigovarali popisu jer je bio krivo sastavljen.
Hvala. U ime predlagatelja ministar uprave Arsen Baurk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pokušat ću se osvrnuti na dosadašnje, dakle izlaganje klubova. Znači članak 10. i članak 40. važećeg Konačnog teksta zakona koji smo predložili. Dakle, članak 40. zakona je identičan članku 20. važećeg Zakona o popisu birača. I u njegovoj primjeni nikad nije bilo problema. Dakle, netko tko bi želio, dakle na lokalnim izborima se ne može glasati izvan mjesta prebivališta, a na izborima gdje je Hrvatska jedna izborna jedinica, dakle za predsjedničkim na referendumu i na izborima za Europski parlament nema veze, dakle gdje se upiše u popis jer glas nema izbornih jedinica. Na izborima za Hrvatski sabor građanin koji je po prebivalištu u Splitu, zatekne se u Zagrebu. Upisuje se na popis birača za posebno biračko mjesto u gradu Zagrebu, ali za desetu izbornu jedinicu. Ali tako piše i u sadašnjem zakonu i tako se provodilo. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Pa dobro, dakle to nije bila primjedba i nije došlo do problema u primjeni. Ako postoji bolja formulacija, ali mislim. Dakle, što se tiče članka 10., dakle popisi birača vode se za grad, općinu, odnosno državu. Dakle, ovo odnosno državu odnosi se na državljane koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj jer i njih možemo negdje voditi. Dakle, imamo 500 i nešto općina, imamo 100 i nešto država u svijetu u kojima imamo hrvatske državljane i vodi se, dakle po državama za njih popis. Ukoliko se netko nalazi na dan izbora ima prebivalište u Hrvatskoj, u inozemstvu, prethodno se registrira doći će u konzulat gdje se prethodno registrirao i glasat će za tu izbornu jedinicu kao što je i do sad glasao. Dakle, tu mislim da neće doć' do problema u primjeni. Što se tiče same identifikacije na samom mjestu uvažili smo sugestiju Državnog izbornog povjerenstva na Zakon o lokalnim izborima i važeća isprava nije uvjet za identifikaciju, nego je ona isprava po kojoj birački odbor može nedvojbeno utvrdit da se radi o toj osobi, a na popisu birača će biti pod uvjetima sukladno zakonu. Dakle, mora bit punoljetan hrvatski državljanin, prebivalište ili važeća iskaznica ili ova potvrda koju će dobiti. Prema tome, tu isto vjerujem da neće bit problema. Te prijedloge smo uvažili. Što se tiče prijedloga gospodina Lesara, dakle analizirat ćemo amandman kluba Laburista. Vidjet ćemo, dakle ukoliko on popravlja tekst očitovat ćemo se o njemu. I sada bih želio reći par riječi o ovome što svaki put kada se raspravlja o bilo kojim izbornim temama ili nečem šta ima veze sa izbornim temama ili nečim šta ima veze sa nečim, šta ima veze sa izbornim temama uvijek se dođe na tri stvari, a to je glasanje manjina i glasanje dijaspore ukratko. Iako je u Ustavu, dakle deklarirano opće i jednako biračko pravo mi moramo reći jasno da to opće biračko pravo u Hrvatskoj nije opće i jednako biračko pravo. Imamo tri vrste biračkog prava. Jedna je dakle za državljane Republike Hrvatske s prebivalištem u Hrvatskoj koji imaju opće biračko pravo i ono je jednako ali samo među njima. Drugo je biračko pravo pripadnika nacionalnih manjina koje osim općeg mogu ostvariti i dodatno biračko pravo. I treće je biračko pravo državljana koji nemaju prebivalište u RH. I ta tri prava nisu jednaka, bez obzira što su deklarirani u Ustavu i to moramo jasno reći. I to je tako iz određenih okolnosti koje možemo nazvati povijesnim ili bilo kako drugo. To je posljedica, dakle nekih okolnosti u kojima su ustavna rješenja donošena uključujući i ova zadnja iz 2010. godine. Ali o tome smo raspravljali u prvom čitanju. E sada, što želimo postići aktivnom registracijom? Dakle, ja sam tu i u, dakle i u uvodnom izlaganju rekao da želimo stvoriti uvjete da se na izborima za Hrvatski sabor hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u RH dopisno glasaju. I ukoliko oko toga možemo postić konsenzus napravit ćemo one potrebne predradnje da se to i ostvari. U tom slučaju državljani neće morati ići iz Colorado Springsa u Los Angeles, neće morati ići ne znam iz mjesta A u mjesto B nego će to moći napraviti u jednome trenutku i dobit će pismo, odnosno u nekom tehničkom obliku od države Hrvatske glasački listić i on će ga vratiti tamo gdje treba. To je nešto što bi trebalo napraviti i to neće imati utjecaj niti na broj niti na bilo što jer tri zastupnika su tri zastupnika koliko god ljudi glasalo. Kako će u ovom trenutku izgledati aktivna registracija? Tako da neće otežati ostvarivanje biračkog prava državljana RH jer će oni moći to napraviti na dan izbora u veleposlanstvu gdje dođu glasati kao što su, dakle dobit će, bit će aktivno registrirani i dobit će listić. Što s time dobivamo? Dobivamo dvije stvari. Prvo, točno je da se smanjuje biračka masa što je posebno bitno za referendum. Dakle, nama ukoliko u Zakonu o referendumu imamo sada cenzus broja izašlih ukoliko budemo imali bilo koji cenzus koji se tiče broja birača nama će aktivnom registracijom se olakšati donošenje odluke u RH jer će broj birača koji je potreban za nešto biti daleko manji. Ako je to pola to je negdje za skoro 200 tisuća u Hrvatskoj, a ako je to trećina kao što smo recimo predložili u Zakonu o lokalnoj samoupravi onda će to biti negdje za još više, dakle za 260, 270 tisuća. Dakle, to je točno što ste rekli i to je upravo napravljeno zato da bi se broj birača u Hrvatskoj na referendumu umanjio da bi se donijela odluka. Dakle, to ide u korist instituta referenduma. Također, na izborima za predsjednika Republike i na izborima za Europski parlament bi se dobila realnija slika o izlasku na izbore, a i dalje nikome ne bi bilo niti oduzeto niti otežano biračko pravo jer ponavljam dakle osoba koja dođe, koja je u Registru birača dođe na biračko mjesto u veleposlanstvo ili u konzulat bit će registrirana na licu mjesta. Međutim, nećemo imati u popisu birača 450 tisuća, imat ćemo ih u registru, nego ćemo imati onaj broj koji se aktivno registrirao. Time će nam se cenzus u Hrvatskoj nešto smanjiti, bit će realniji. Kada bude, dakle drago mi je da ste rekli da prepoznajete dobru ideju oko mogućnosti dopisnog glasanja, dakle kada za to budu stvoreni uvjeti i ako se na prvim sljedećim izborima na kojima bude primijenjen ovaj institut pokaže da je to primjenjivo idemo onda da dobijemo to da se može dopisno glasati. Također, što se tiče ovoga što je zastupnik Tuđman rekao o važećim dokumentima, dakle svi oni koji su u popisu birača sada, svi hrvatski punoljetni državljani su i dalje u Registru birača i svi oni mogu ostvariti svoje biračko pravo i sada. Dapače, mislim da se ovim postupkom aktivne registracije ne otežava ostvarivanje biračkog prava u bitnome, a i nebitnome jer to mogu napraviti na licu mjesta kad dođu na biračko mjesto gdje bi inače došli i da nema aktivne registracije. A oni koji se mogu identificirati na biračkom mjestu to mogu napraviti s bilo kojim hrvatskim dokumentom, nije nužno da bude važeća osobna iskaznica tim više što državljani koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj nemaju važeću osobnu iskaznicu, a državljani koji imaju prebivalište u Hrvatskoj a nemaju važeću osobnu iskaznicu mogu imati neki drugi dokument, primjerice putovnicu s kojom se također mogu identificirati. Prema tome, držim da donošenje ovog zakona predstavlja dakle poboljšanje izbornog procesa. Hvala i na ovim primjedbama koje ćemo još pokušati do glasanja razmotriti, a što se tiče instituta aktivne registracije dakle njega treba gledati s namjerom da se u daljnjem postupku poboljšanja izbornog procesa u Hrvatskoj stvarno uvede dopisno glasanje jer za nas je priča o glasanju dijaspore završila ustavnim promjenama 2010. godine. Postigli smo jedan kompromis za koji mislim da ga nema potrebe dalje otvarati o broju zastupnika, o mjestu glasanja itd. I tako sada u okviru toga mi predlažemo nešto što može biti provedivo. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo tri replike. Davorin Mlakar.
Poštovani gospodine ministre vrlo je ovako poduzetno i hrabro vaše razumijevanje Ustava, ali vi nažalost niste ovdje pozvani tumačiti Ustav. To da li postoje tri vrste biračkih prava ili ne to može biti teoretska rasprava, ali Ustav vam garantira jednako biračko pravo svim hrvatskim državljanima s navršenih 18 godina života i tu distinkciju koju vi vršite u nekakvim svojim raspravama ne možete potvrditi ustavnim normama niti na temelju onoga kako vi razumijete Ustav možete pisati zakone, to je moje duboko uvjerenje. Stoga je moja sugestija da bez obzira kako vi iščitavate Ustav mislim da rješenje u kojem postoji različito biračko pravo za hrvatske građane nije ustavno rješenje. I zbog toga smo protiv ovih mjera o kojima vi govorite. I ima još jedan argument, ovaj zakon kojim uvodite aktivnu registraciju nekih birača stupa na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama, pretpostavljamo nakon što vaša većina izglasa uskoro taj zakon. A vaša namjera da se dogodi dopisno glasovanje je samo u nadi da će se jednog dana dogoditi. Međutim, dotada vrijedit će norme koje ima ovaj zakon, a mogućnost dopisnog glasovanja neće postojati. Prema tome, mi samo možemo biti na razini vjerovanja da će se jednog dana uvesti nešto drugo, tada bi bilo logično da onda imate i aktivnu registraciju, a ne prije toga.
Sljedeća replika, Zoran Vinković.
Evo gospodine ministre ovaj zakon treba doista usko vezati uz Zakon o prebivalištu koji je sam po sebi oličenje diskriminacije. Dakle, s jedne strane onemogućava prije svega izlazak uopće na izbore hrvatskim građanima bez obzira da li imaju dvojno državljanstvo ili ga nemaju, ali imaju hrvatske dokumente. A stavlja iznimku koja je vezana za osobe koje su obuhvaćene programom obnove i stambenog zbrinjavanja. Dakle, odgovorno tvrdim, ne radi se ovdje o nikakvoj politici etničkog čišćenja i svjedoci smo da jedina dodirna veza sa Hrvatskom je onih 30 autobusa za vrijeme bilo koje vrste izbora i to je jedina stvar koja veže za Hrvatsku. Jer većina tih ljudi nemaju osnovne dokumente koji ih vežu za RH. S druge strane jednu metodu dopisnog glasanja ili glasovanja smo imali tamo negdje sredinom 90.-tih godina kada je jedan trgovački brod ili tanker iz Karakasa dolazio i uslijed razlike u vremenskim zonama ti birači su glasali na samom tom brodu koji je išao dakle iz Latinske Amerike i upravo su ti glasovi obzirom da je bila tako velika kontrola na izborima, a to će se desiti i u ovom slijedu dopisnog glasovanja jer ukoliko je činjenica. Nije činjenica da i mrtvi glasuju, onda bi ostale i ove stranke na vlasti ne bi živi ljudi mijenjali stranke na vlasti tom metodom dopisnog ili prijevoznog glasovanja jel u Sabor ušao Ante Đapić. Na svu sreću ga više nema danas.
Hvala. I zadnja replika, kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospodine ministre rekao je kolega Mlakar da je hrabro od vas da tumačite Ustav, ja ću reći da je hrabro ili gotovo nepristojno da nama kažete da mi prepoznajemo sada ideju dopisnog glasovanja kao dobru ideju koju vi nama danas prezentirate. Bili ste ovdje u Saboru, ne znam da li ste bili u radnoj grupi za pripremu izmjena Ustava ili u Odboru za Ustav, ali moram vas podsjetiti da je SDP tada sindignacijom odbijao bilo kakvu pomisao na dopisno glasovanje prezentirajući nama i slikovito opisivajući kakve moguće zloporabe bi primjenom tom instituta bile. Moram reći da ste to tada sindignacijom odbijali, da vam je jedini cilj i smisao bilo to, sada kažete da je postignut kompromis za tri zastupnika za Hrvate koji imaju prebivalište, odnosno hrvatske državljane koji imaju prebivalište izvan RH. To je bilo uvjetovanje. Išli smo u ustavne promjene jer su bile nužne radi pristupanja Hrvatske EU potpisnoga pristupnoga ugovora i referenduma i jedno od tih kompromisnih rješenja kako kažete je bio i to da je uvjetovano da se broj zastupnika iz kolokvijalno rečeno dijaspore ali tu su i hrvatski državljani s područja BIH svede na tri jednako kao i za nacionalne manjine i da se u Ustavu ograniči mjesto gdje oni mogu glasovati a to su Diplomatsko konzularna predstavništva i broj birača na posebnim izborima vam je jasno pokazao koliko su ti ljudi obespravljeni naravno jer nisu imali ni sredstava ni mogućnosti prevaljivat kilometre da bi došli do svoga Ustavnog prava.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk.
Evo jel po Poslovniku smijem odgovoriti na prvu repliku, ali nisam htio. Dakle što se tiče tumačenja općeg i jednakog prava, dakle ne držim da sam nešto previše krvio izrekao jer imamo zastupnike u Saboru koji su izabrani sa 15 tisuća glasova, imamo izabranih sa nekoliko stotina glasova i imamo dakle zastupnike sa 11 izborne jedinice koji bi bili izabrani bez obzira koliko bilo glasova, mogli su sa 400 tisuća a mogli su i sa 3 tisuće, prema tome ako gledamo u tom brojčanom dijelu, to apsolutno nije jednako i u tom kontekstu sam govorio i baš je na drugačiji način njihovo pravo i regulirano, a deklaratorno svi imamo opće i jednako al to je sad za filozofsku raspravu slažem se. Što se tiče ideje o dopisnom glasanju nisam rekao da je prepoznata dobra ideja o dopisnom glasanju nego da je aktivan registracija prepoznata kao dobra ideja ako vodi dopisnom glasanju. Mislim da sam taj tu izraz upotrijebio, ali potpuno ste u pravu kada ste rekli da nismo bili za dopisno glasanje 2010. jer za dopisno glasanje mora biti uvjet sređeni birački popisi što mislimo da će aktivna registracija napraviti. Mi smo tada raspravljali o promjenama Ustava i nije točno da smo se mi zalagali da bude 3 zastupnika u dijaspori, mi smo se zalagali da ne bude ni jedan. To smo jasno rekli u izborima 2007. kao što ste se vi, govorim mi zalagali da ostane kao dosada. A ova tri je kompromis, dakle tu su svi uložili određeni napor da odustanu od svojih početnih pozicija zbog višeg cilja koji je bio dakle ulazak, dakle ustavne promjene koje bi dakle omogućile ulazak u EU i moram priznat da je u tome bilo puno teže vama nego nama. I to je još, to mislim da je napor koji treba cijeniti i uvijek kada budem raspravljao o tome, to ću i naglašavati. Prema tome ovo je kompromis, a kompromis je bio između toga da ostane kao što je sad i da bude nula i to kompromis sadrži.
Hvala. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika u 10.37. minuta isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od deset minuta. I nastavljamo s raspravom klubova. U ime Kluba HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici pred nama je Konačni prijedlog zakona o registru birača. Prije svega možda bi bilo dobro da se kompromis može postići kod ovakvog jednog zakona jer je cilj zakona sređivanje popisa birača i konačnog utvrđivanje stanja tko u RH na bilo kojim razinama izbora ima pravo zajamčeno Ustavom, pravo glasa na izborima. Međutim od prvog čitanja do sada vidimo da taj kompromis baš ne možemo postići. Ako ćemo se iskreno podsjetiti rasprava o promjenama Ustava 2010., onda treba reći da je taj kompromis postignut ne zbog traženja EU kada je u pitanje glasanje Hrvata izvan granica RH u dijaspori nego je to bio kompromis. Onda treba reći da je taj kompromis postignut ne zbog traženja EU kada je u pitanju glasanje Hrvata izvan granica RH u dijaspori nego je to bio kompromis političkog natezanja oko promjene Ustava. Ne bi bilo promjene Ustava jer to trebamo postići dvotrećinskom većinom zbog inzistiranja tada SDP-a u oporbi i partnera da se ograniči broj zastupnika iz dijaspore na samo tri, što je danas dobro da je to zajamčeno Ustavom barem na tri, a ono što nije dobro to je potpuna bezvoljnost birača izvan granica Hrvatske jer može izaći i 30 birača i 300 i 300 tisuća ili 450 upisanih uvijek će biti tri. Mi smo to tada smatrali da to nije dobro, a da je politička volja biračkog tijela kroz povijest u tom dijelu 11 izborna jedinica bila drugačija nego do sada vjerojatno ne bi bilo inzistiranja na takvom čvrstom kompromisu nego bi ostalo kako je bilo. Tako to treba istini za volju reći što se zaista tada događalo i treba reći to nije bio uvjet za ulazak Hrvatske u EU nego je to bilo političko nadmudrivanje, natezanje i podcjenjivanje da bi došlo do promjene Ustava 2010.godine. Mi se ne možemo složiti gospodine ministre da ova aktivna registracija birača da će donijeti bolje rješenje kada su u pitanju prava birača koja ne žive u RH. to će stvoriti dodatne probleme i dodatno nezainteresiranost tog dijela biračkog tijela da uopće izlaze na izbore. Zašto? Zbog nekoliko razloga. Mali broj državljana izaći će na to aktivno registriranje za svake izbore zbog glasovanja jer poznato je da naši iseljenici žive u udaljenim područjima od mjesta rada do mjesta gdje se trebaju registrirati. Već samim time gube volju da dolaze do diplomatsko-konzularnih predstavništava kako bi se registrirali za glasovanje. Već tu vidimo mogući manjak interesa za one radnike kojima je to nezgodno i zbog posla koji rade i zbog mjesta gdje žive da će se zbog bilo koje razine izbora povući ka mjestu diplomatsko-konzularnog predstavništva da bi se aktivno registrirali. Diplomatska predstavništva RH postat će puki bilježnici oni koji budu htjeli glasovati odnosno neće se aktivirati baš previše oko prikupljanja podataka u hrvatskim zajednicama u iseljeništvu ako to oni sami ne budu htjeli. Dakle ta naša diplomatska predstavništva bit će samo puki izvršitelj volje onog dijela biračkog tijela koje hoće ili neće doći u diplomatsko predstavništvo da se registrira za određene izbore. Oslabit će interes hrvatskih iseljenika i Hrvata u BiH za jaču povezanost sa RH, a samim time i za gospodarsku povezanost za sve one veze koje kroz povijest povezuju naše dvije države. Stvorit ćemo dvije kategorije hrvatskih državljana i hrvatski državljani koji će moći raditi i moći koristiti svoja prava temeljem članka 32. Ustava i koji će konzumirati prava iz toga članka i hrvatski državljani koji će na temelju tog istog članka neće moći ostvarivati svoja prava. Treba podsjetiti da ovaj sam zakon po sebi bez izmjena Zakona o prebivalištu koji smo raspravljali jučer ne bi imao smisla. A da li je Zakon o prebivalištu usklađen sa člankom 32. Ustava RH vidimo da baš i nije jer se člankom 32.jamči da svatko tko se zakonito nalazi na teritoriju RH ima pravo slobodno se kretati i birati boravište, da svaki državljanin RH ima pravo u bilo koje doba napustiti teritorij države i naseliti se trajno ili privremeno u inozemstvu i bilo kada se vratiti u domovinu, pravo kretanja na teritoriju RH pravo ulaska i izlaska iz nje moći će se iznimno ograničiti samo zakonom ako je to nužno radi zaštite pravnog poretka ili zdravlja prava i sloboda drugih. Dakle to se apsolutno ovim dijelom članka ne radi o tome. Mi ovim prijedlogom zakona istina u dijelu državljana RH koji imaju stalno prebivalište u RH rješavamo ta pitanja, uređujemo biračke popise na jedan kvalitetniji uvodimo informacijsku tehnologiju, kvalitetniji i bolji način nego što je do sada bilo, rješavamo pitanje prava glasa za one koji ga do sada nisu imali kao što je bilo po zahtjevu pravobraniteljice za osobe s invaliditetom to je dobro, rješava se rokovi, duži se rok ostavlja građanima da mogu imati uvid u popise birača, rješava se pitanje ureda državne uprave i Središnjeg državnog ureda državne uprave na način koji je možda ovim zakonskim rješenjem je bolje. Ali ono što je opasno i što mi smatramo da nije dobro ne momo prihvatiti ovaj konačno prijedlog zakona zbog upravo ove aktivne registracije. Ako je razina aktivne registracije na razini ideje o dopisnom glasovanju, razina ideje i razina nadanja da će nešto sutra biti bolje nego što je danas ne može biti zakonskim tekstom predviđena kada to nije predviđeno. Predviđeno je ono što se predviđa iako sumnjam da su vaše namjere loše po tom pitanju. Zaista nužno je da se taj popis sredi, da samo oni koji imaju pravo glasa izađu na izbore i svoje pravo glasa ostvare u RH bilo za izbore za Sabor bilo za izbore za EU parlament, predsjednika RH, lokalne izbore. Mi moramo omogućiti svima jednako pravo glas. Ali upravo ovom aktivnom registracijom koja u fazi buduće ideje možda ima pitanje dopisnog glasovanja ostavlja jednu pravnu prazninu i veliku sumnju da li je zaista predloženi tekst zakona za sve građane RH, birače a posebice one koji imaju prebivalište izvan RH zaista zakon koji će omogućiti svakome jednako pravo glasa. Mi u to sumnjamo. Mi u ovom dijelu izražavamo ogradu od ovog teksta zakona i kao takvoga, a i zbog naše konstatacije u prvom čitanju. Mi smo postavili ova pitanja o aktivnoj registraciji i o kršenju Ustava na temelju toga pitanja. Nismo dobili adekvatan odgovor i klub HDSSB-a u ovakvom obliku ovaj konačni tekst prijedloga zakona ne može podržati. Hvala lijepo.
Imamo tri replike na vaše izlaganje. Zoran Vinković prvi.
Kolega Salapić je spomenuo kompromis oko donošenja Ustava 2010.godine i doista to je bio kompromis koji je bio vezan za zastupnike iz dijaspore koji se smanjio s onih 12 na 3. Međutim još jedan kompromis se valjao među tim kompromisima na koje je tada pristao i HDZ i SDP, sve dok se u jednoj raspravi koja je nazvala pravu stvar pravim imenom nisu sazvali klubovi prvo zastupnika HDZ-a onda i svih ostalih. Moram priznati da je netko pričao i o novoj arhitekturi države. Naime, radi se ako se sjećate onom Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina, gdje jedna nacionalna manjina tražila pravnu osobnost, teritorijalno ustrojstvo i poseban način financiranja dakle tri osnove stvaranja države u državi. To je ono što se htjelo i '90.-tih godina, '91. pa sve do '95. godine agresijom na Republiku Hrvatsku, etničkim čišćenjem koje je provodila ta velikosrpska politika, genocidom, uništavanjem hrvatskih sela i gradova. Dakle to je ono što se trebalo desiti kompromisom velikih stranaka i donošenjem Ustavnog zakona o pravim nacionalnih manjina ovdje u Hrvatskom saboru sve dok to nismo nazvali pravim imenom da je to stvaranje nove SAO Krajine. I to je također bio jedan gospodin Salapiću od kompromisa koji je trebao praktično izmijeniti sliku Hrvatske kao Republike Hrvatske, kao države i stvoriti para državu odnosno novu državu u Republici Hrvatskoj. Slično kao što je Ustav iz '74. godine omogućio upravo…
Hvala. Ne raspravljamo o Ustavu iz '74. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije.]] Odgovor na repliku, kolega Salapić.
Kolega Vinković, ja bih samo rekao da bi svi naši građani, državljani Republike Hrvatske pred našim zakonima i Ustavom trebali biti jednaki. Kompromis je postignut zbog promjena Ustava, ne zbog traženja Europske unije 2010. godine nego zbog toga, možemo tada biti sretni da su i ta tri ostala u Ustavu zastupnika jer je bilo, evo i sam ministar je rekao, mišljenja da ne treba niti jedan pa mi smo tada bili zadovoljni i sa tri. A da je politička slika izbora, da je izbore dobivala neka druga opcija u dijaspori sigurno bi ostalo 11. Kompromisi su nekada bili nužni zbog viših interesa Republike Hrvatske, nažalost ovaj kompromis promjene Ustava 2010. godine išao je na štetu hrvatskog naroda u BiH i nadamo se da će neki drugi, ja se osobno nadam, neki drugi sazivi Sabor to promijeniti i vratiti na pravdu ono što je hrvatski narod u BiH zaslužio od Hrvatske države.
Replika, kolega Ilija Filipović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle jednostavno jučerašnja rasprava, dat ću jedan zaključak i referirat ću se na ovo što sam čuo prvi puta da je bilo i pokušaja da se 2010. briše mogućnost uopće izbora zastupnika iz dijaspore i BiH u Hrvatski sabor. Jučer je praktično udaren temelj da se ovakav Zakon o registru birača danas donese jer je sve što je trebalo u strukturi projektiranom u odnosu na članak 45. i donošenu izmjenu Ustava 2010., dakle učinjeno je jučer, danas je ovo sad jedna formalnost kad će se praktično dići ruke od Hrvata izvan Republike Hrvatske. Dakle to ide sve u tom pravcu i nadam se toplo da će doći jedan dan kad ćemo imati dovoljnu parlamentarnu većinu i ispraviti sve ove da tako kažem sulude poteze ove parlamentarne većine u odnosu na Hrvate izvan Republike Hrvatske i Hrvate iz BiH. Jer molim vas, jučer smo imali žestoku raspravu i replike i prepucavanje oko neke jedne činjenice koja ne drži vodu. Ja ne znam zašto nismo svi ustali replicirati na to da je Hrvatska učinila etničko čišćenje. Pa tko onda bira nacionalne manjine i predstavnike Srba u ovom Saboru ukoliko je Hrvatska napravila etničko čišćenje prema Srbima. Pitam ja vas na koji način su izabrani svo ovo vrijeme u Sabor. A diskriminirajuće su odredbe dakle te iznimke u jučerašnjem zakonu, danas iznimke u aktivnoj registraciji za sve izbore u Republici Hrvatskoj, iznimke prema svima koji imaju dvojno državljanstvo čime se praktično opstruira u ovom Saboru svaki bilateralni sporazum o dvojnom državljanstvu između Republike Hrvatske i drugih zemalja. Molim vas to je neodrživo, to je neoprostivo i trebalo bi ovim zakonom situirati odnos, imamo vremena još to uraditi i za Zakon o osobnoj iskaznici, dakle svi ljudi sa dvojnim državljanstvom…
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije.]] Hvala lijepa kolega. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije.]] Kolega Filipoviću isteklo vam je vrijeme. Molim vas. Ovdje se ne donose sulude, nema suludih ideja, raspravlja se o jednom zakonu i molim vas da bez puno emocija raspravljamo o zakonu. Nitko ne oduzima nikome pravo glasa i nitko nikoga ne diskriminira. Kolega Domagoj Ivan Milošević.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi ministre, uvaženi kolega Salapić.
Oprostite kolega. Odgovor na repliku je bio.
Hvala potpredsjednice. Evo imam želju odgovoriti na repliku. Ja se slažem s vama u potpunosti kolega, ono što u jednom dijelu bojazan ne treba biti, to je da je ustavom zajamčeno ta tri zastupnika i to smo 2010. godine snažno savili u Ustav. Slažem se sa vama, vi se emotivno govorili o tome jer se emotivno i osjećate, jer dolazite iz tog kraja. Ne treba nikada zaboraviti da ne bi bilo ni ovog saziva danas Hrvatskog sabora, niti zastupnika u Hrvatskom saboru, niti europske države Hrvatske 1. srpnja da nije bilo dijaspore, da nije branitelja koji dolaze iz BiH, Hrvata koji su na bojištima i u Vukovaru i u Osijeku i oko Knina dali svoje živote za samostalnost i slobodu Hrvatske. Tako da vaše emotivno izlaganje i vašu emotivnu bojazan dijelim sa vama i vjerujem da će novi saziv Sabora tada već u Europskoj uniji znati više cijeniti Hrvate nego što je cijenio tada, danas ovaj saziv Sabora.
I sada Domagoj Ivan Milošević. Izvolite kolega.
… [[Govornik nije uključen.]]
Uključite mikrofon.
Nažalost ne možemo promijenit prošlost, ali možemo promijeniti budućnost, a treba konstatirat da je žalosno da evo u 21. stoljeću danas s obzirom na milijune Hrvata više generacija koji žive po cijelom svijetu u Hrvatskom saboru ne sjede predstavnici sa svakog kontinenta. Ja mislim da bi i mi ovdje u Hrvatskom saboru mogli smo profitirat kao i cjelokupna javnost kada bi u raspravama sudjelovali Hrvati iz Argentine, Australije, Sjeverne Amerike. Dakle mislim da i to ću ponoviti i ponovit ću još vjerojatno mnogo puta, danas za Hrvatsku državu hrvatska dijaspora iz cijelog svijeta predstavlja jedan od najvećih i gospodarskih i demografskih potencijala i mislim da je ključna svaka poruka, a biranje to svakako jest, da se želi privući hrvatsku dijasporu ne samo da ulaže nego da se i vrati u Republiku Hrvatsku. Nije mi promaklo u predloženom proračunu za iduću godinu ako sam dobro zapamtio, jedno tridesetak milijuna kuna je predviđeno više novaca za Državni ured za Hrvate izvan RH pa se nadam da i nova Vlada to razumije i da ćemo svi zajedno ovo o čemu sam sad govorio promijeniti.
Odgovor na repliku Josip Salapić.
Kolega Milošević, slažem se u onom dijelu sa vama da se trebamo okrenuti budućnosti. Prošlost ne treba zaboraviti, jer naša prošlost nije tako baš jednostavna i laka. To ostaje u srcima. To najbolje razumiju oni koji su nešto izgubili u Domovinskom ratu. Ali budućnost Hrvatske bez dijaspore, bez Hrvata koji žive izvan granica RH, bez kapitala s kojim raspolažu naši državljani u raznim državama i raznim zemljama mi baš nećemo dobro proći. Pred nama su teška vremena. Vjerujem da ćemo od 1. srpnja stati čvrsto na temelje europske Hrvatske, a da do nekih novih izbora za Hrvatski sabor treba razmišljati o promjenama koje će dati doprinos boljem gospodarskom, političkom položaju bilo kojeg državljanina RH bez obzira gdje on živi u Hrvatskoj ili izvan Hrvatske. Mi bi svi trebali biti jednaki jer naša Domovina je jedna, jedna jedina je Republika Hrvatska.
U ime predlagatelja ministar Arsen Bauk.
Kad bi govorili o uvjerljivosti i o tome kako je došlo do nekih rješenja ja ću samo pročitati prebivališta kandidata na listi koje je dobila jedina zastupnike iz dijaspore na prošlim izborima a to su Makarska, Zagreb, Osijek, Zagreb, Zagreb, Živinice i Škabrnja. Dakle, od tih državljana samo je jedan bio kandidat na listi i sedmorica državljana s prebivalištem u RH. Toliko koliko želimo o tome da se nečiji glas čuje. Zahvaljujem.
Izvolite kolega Filipović, replika.
Moram reagirati na ovo. Sugerirano je onima koji idu na liste da imaju, bilo bi dobro da imaju. Ako nemaju neka prijave prebivalište u RH. Dakle, doći u Hrvatski sabor ne znači samo reći dobar ja sam iz dijaspore. Znači ovdje zasnivati radni odnos. Bez osobne iskaznice ne možete doći na platni popis Hrvatskog sabora, ne možete dobiti zdravstveno osiguranje, ne možete ostvariti neka temeljna prava, da ne govorimo što to daje osobna iskaznica kao dokument. Vi sad čitate iz kojih su sve sredina izabrani zastupnici iz Hrvatskog sabora. Pa zar mislite da bi mogao zasnovati radni odnos ovdje netko da je došao iz Australije, iz Kanade, iz Njemačke. Zar mislite da bi on dopisno radio ovdje i preko linka rasprave vodio ovdje u Hrvatskom saboru kao izabrani zastupnik dijaspore? Onda to treba definirati na jedan drugačiji način. Ne treba uzet gumicu i ponižavati Hrvate izvan RH, oduzimati im pravo aktivnom registracijom da ne mogu imati osobnu iskaznicu. Drugim riječima niti mogu investirati, niti mogu ulagati, niti mogu graditi, niti mogu raditi. Dakle, mi smo rekli hvala vam gospodo vi nama ne trebate. Ja se, dakle u najozbiljnijoj formi odupirem takvoj jednoj politici Hrvatskog sabora prema Hrvatima izvan RH.
Nastavljamo sa raspravom. Odgovor na repliku ministar Bauk.
Dakle, hrvatski državljanin koji ima prebivalište u RH nije Hrvat izvan RH i to je sve što imam reć' o toj temi. Zahvaljujem.
Treba podsjetiti da smo mi imali ovdje kolege iz dijaspore koji su živjeli u Kanadi, u južnoj Americi i nisu imali nikakvih problema kad su bili izabrani. U ime kluba Hrvatske stranke umirovljenika kolega Željko Šemper.
Hvala gospođo potpredsjednice, poštovani ministre da suradnicama, kolegice i kolege. Jučer smo završili raspravu o Zakonu o prebivalištu koji je jedan od uvjeta za ustroj registra birača. Zakon o registru birača utvrđuje sadržaj i način vođenja registra kojim se propisuje uspostavljanje registra birača kao jedinstvene elektroničke baze podataka svih državljana RH koji imaju biračko pravo a u registar se vodi po službenoj dužnosti kroz tri evidencije – onih građana sa stalnim prebivalištem u RH koji ima važeće osobne iskaznice. Onih državljana Hrvatske koji nemaju trajno prebivalište u RH, te evidencije državljana država članica EU koji ostvaruju biračko pravo u RH. Podaci o adresama u registru birača temelje se na registru prostornih jedinica, a na njemu se temelji i evidencija trajnog boravišta u MUP-u, tako da će omogućiti usklađenost podataka iz obje evidencije. Tako više neće biti mogućnosti da na istoj adresi ako se ne radi o višekatnici bude upisano i više od 100 birača. Registar birača vodi se za svaki grad, odnosno općinu, a unutar njih vodi se po naseljima, ulicama i trgovima. Propisana je i nadležnost za vođenje registra birača, a to su tijela državne uprave u županijama, odnosno u Gradu Zagrebu. Nadležna su za upis u registar birača, za ispravke podataka, za brisanje osoba i registra birača, te izradu izvadaka iz popisa birača. Propisan je i sadržaj evidencije birača kao i obveza policijskih uprava ili postaja, Porezne uprave, nadležnih sudova i matičnih ureda o dostavi podataka. Nakon raspisivanja izbora građanima se omogućuje uvid u podatke upisane u registar birača koji se odnose na osobno ime i adresu birača i to u nadležnim uredima do zatvaranja baze podataka, ali uz nadzor službene osobe. Jedno od novosti je i Institut aktivne registracije za hrvatske građane koji nemaju trajno boravište u RH, a žele glasovati na izborima. To je u prvom čitanju izazvalo najviše primjedbi ne samo zastupnika već i Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, te Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Kako predlagatelj nije prihvatio primjedbe više u dijaspori vjerojatno nećemo imati 450 tisuća birača već samo broj koji se registrira pred svake izbore. Takvom procedurom uz manji broj glasača ipak se otklanja mogućnost da se na popisu birača nađu i pokojnici. No, nisu baš sve primjedbe ostale neprihvaćene. Drago mi je da je prihvaćena i moja primjedba pomognuta i inicijativom pravobraniteljice za osobe s invaliditetom vezanom uz poslovno nesposobne osobe i njihovo biračko pravo. To je riješeno člankom 64. kojim je propisano da se sve osobe koje su do stupanja na snagu Zakona o Registru birača pravomoćnim rješenjem nadležnog suda u potpunosti lišene poslovne sposobnosti ipak smatraju biračima te će se moći upisati u Registar birača i ostvariti svoje biračko pravo. Osim uvođenja reda u popise birača ovaj zakon će utjecati na promjenu percepcije javnosti o nesređenosti popisa birača koji u najvećoj mjeri odgovara istinitom stanju. Tako će se njegovom primjenom vjerojatno smanjiti broj birača s 4,1 milijun na realan broj od 3,8 milijuna birača. Ovim rješenjem ovog zakona ne ispunjava se samo izborno obećanje već je dobiven delikatan instrument, popis birača, koji je dosad bacao sjenu i sumnju na regularnost izbora u RH. Klub HSU-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa kolega. Na redu je klub SDSS-a i kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Dakle, više je nego očito da je krenula izborna kampanja, da su krenule predizborne aktivnosti i da su nam lokalni izbori vrlo blizu. Zašto kažem to? Osim ovih aktivnosti koje provodi ministarstvo u namjeri da iskoristi zadnji trenutak zakonskog roka pa da promijeni sve bitno izborno zakonodavstvo u paketu prije godine izbora što je nekakvo ustavno određenje vidimo da i danas i jučer i prethodnih dana u saborskim rasprava po tonu, intonaciji, po retorici, po cilju kakvom su uperene određene rasprave je krenula izborna kampanja. I dobro je što je ministarstvo krenulo u ovaj posao da ovim setom izbornih zakona uredi bolje predizbornih aktivnosti na način kao što mi danas raspravljamo. Ali nije dobro da sve predizborne aktivnosti pred svaki izborni ciklus kreću sa oštrom retorikom u odnosu između većinskog naroda i pripadnika srpske nacionalne manjine. To nije dobro, ali je to definitivno obilježje gotovo svakog predizbornog ciklusa ovih godina. Dakle, ovo je drugo čitanje i konačno čitanje pred usvajanje Zakona o Registru birača. Mi smo potpuno svjesni da se ovaj zakon morao donijeti, dakle trebalo se uvesti red u biračke spiskove. To smo i mi i u svojim raspravama i van rasprava govorili. Jer ukoliko se zbog nesređenih biračkih spiskova dovodi u sumnju vjerodostojnost pojedinih biračkih mandata onda to nikome pa čak ni nama nije u interesu. Mislimo da je ministarstvo imalo dobrog posla da nam ovdje prezentira, odnosno da nam kreira model koji bi zadovoljio sve ove naše, sva naša viđenja i zadovoljio sve naše primjedbe. Da li je u tome uspjelo ne znam, mislim sasvim je normalno očekivati da se u tome ne uspije potpuno. Mi smo imali u prvom čitanju određenih primjedbi, neke primjedbe su prihvaćene, većina nije prihvaćena uz obrazloženje koje smo dobili koje bi nas iz nekih pragmatičnih razloga moglo i zadovoljiti. Međutim, ono što je nama bitno u cijeloj ovoj stvari jeste model. Dakle, kolege su rekle metode provođenja ovog modela. Mi smo model ovdje konstruirali, metode provođenja ovog modela su nešto na čemu mi inzistiramo. Dakle, da li će postojati volja društvene zajednice da se ovi izbori shvate ozbiljno, da li će svi pojedinci u tome nizu događaja i zadataka i zaduženja od najmanjeg biračkog mjesta u zemlji pa do konzulata u inozemstvu ili tako dalje da li će oni svi maksimalno korektno i profesionalno raditi svoj posao za što se pretpostavlja da hoće, a iskustvo govori da nije tako bilo na svim prethodnim izborima, jednostavno da bi se otklonila određena sumnja u nekakve zle namjere na nekim biračkim mjestima. Dakle, to govorimo da nam je vrlo bitna stvar za provođenje i realizaciju ovoga modela. Mi smo u prethodnoj raspravi u prvom čitanju rekli da je prebivalište prejudicijelno pitanje za ovo zakonsko rješenje koje je pred nama. Dakle, po nama prebivalište, a u prethodnom modelu je bilo trajno boravište, ono determinira kvalitetu konzumiranja biračkoga prava određenih grupa građana. I to je stvar koja je za nas vrlo bitna. Dakle, tko nema prebivalište u RH po ovom modelu je upućen na aktivnu registraciju. I o tome mi uglavnom danas u najvećem dijelu i raspravljamo. Mi smo jučer pokušali o raspravi o prebivalištu što jasnije definirati sam pojam prebivališta ne iz nekakve maliciozne namjere da nekog stavimo u kategoriju povlaštenih pretplaćenih sa nekim duplim pravima, nekim drugim stečevinama itd., nego jednostavno da bi zaštitili jednu kategoriju koja se zove kategorija građana koji su još uvijek u statusu povratka. Povratak je jedna kompleksa stvar. Povratak nije samo obnovljena kuća i priključak struje. Povratak je suštinski ali i kvalitativno u životu ljudi koje se vrate u jedan kompleksan proces. Prema tome, da bi zaštitili te ljude od činjenice da oni na kraju svoj života ne mogu biti imati prebivalište u mjestu u kom su rođeni. Mi smo potegnuli za onom raspravom jučer. I mislimo da, dakle rekli smo o tom zakonu o prebivalištu koji je temelj ovog zakona o kom danas raspravljamo zato o tome govorim. Rekli smo o tom Zakonu o prebivalištu da će taj zakon samo ponuđenim modelom dovesti do brisanja iz prebivališta odnosno iz evidencije prebivališta određene kategorije ljudi. Neki to zovu kvalificiraju kao diskriminatorski, ja neću tako oštro kvalificirati ali se bojim da sam u pravu kada govorim o kakvim posljedicama će se raditi. I druga stvar govorili smo o tome da taj model treba doraditi. On je čak i predug, dakle preduga je ta pravda od činjenice da vam se briše prebivalište pa rješenje, pa izlazak na teren, provjera, rješenje, upravni postupak to je stvar koja traje. I ta pravda će biti za neke pojedince veoma duga i veoma bolna. Mi kada smo govorili dakle i o toj stvari, u toj raspravi jučer mi nismo bili shvaćeni na način kako smo mi mislili da ćemo biti shvaćeni. Bojimo se da kad govorimo i raspravljamo o ovom zakonu, isto nismo u prvoj raspravi shvaćeni jer smo govorili da će aktivna registracija biti velika prepreka za izlazak na izbore, dakle za konzumaciju svog izbornog prava i građanima koji su u dijaspori ali i ovoj kategoriji ljudi koji su u statusu povratnika. To smo govorili. Velika će prepreka biti, iz iskustva kažem broj malih konzularnih predstavništava, velika će prepreka biti njihova udaljenost, iskustvo nam govori, ja sam to zadnji put rekao i ponovit ću. Dakle, na zadnjim parlamentarnim izborima kroz konzularna predstavništva za 12. izbornu jedinicu, za pripadnike, za predstavnike Srpske nacionalne manjine je glasalo svega 400 ljudi u dva dana koliko su trajali izbori, što iz nezainteresiranosti a najvećim dijelom i činjenice uskog grla tih konzularnih predstavništava. U tehničkom smislu, kadrovskom smislu a tako će vjerojatno biti i sad. Ovo je velik posao, evidentiranje tolikog broja birača svaki put, pa čak i pred ponovljene izbore će biti usko grlo. Da li mi to možemo riješiti zakonom? Ja ne znam, na predlagatelju je da nađe model kako da to usko grlo na neki način čini protočnijim, velika je prepreka i financijska obaveza građana izvan RH da pred svake izbore se idu registrirati. Dakle ovdje se ovaj model za fino srednje situirane građane, birače koji mogu sjest u auto, otići par 100 km, prijaviti se deset dana pred izbore, pa ponovo otići par 100 km dati svoj glas, iskazati svoju građansku dužnosti i tako svaki put i tako i pred ponovljene izbore. Ja ovdje govorim u ime populacije građana koji nemaju tu financijsku mogućnost koji se nalaze na rubu životne egzistencije jer još uvijek žive u nekim izbjegličkim kampovima nakon 15 ili više godina ispod svakog nivoa ljudskog dostojanstva. U svakom slučaju zaključak je, to smo i zadnji puta rekli i mislimo i sada da će se ovakvim modelom koji je napravljen iz poštene namjere, dakle mi uvažavamo sve intencije ministarstva, sve potrebe, činjenično stanje, al definitivno on je napisan na način koji će dovesti opadanja interesa za glasanje izvan RH. Definitivno će kod svakog glasovanja interes za glasanje na ovakav način opadati i mi ćemo na taj način te izbore činiti sve težim i sve neinteresantnim za tu kategoriju građana. Posebno je pitanje način kako će biti korišten tzv. izvadak iz popisa za nacionalne manjine. Mi mislimo da osim što je koncipiran u tekstu članka tako kako jeste u tehničkom smislu, odnosno onom tehničkom smislu trebalo bi raditi tome da se nacionalne manjine ne osjećaju nelagodno na određenom glasačkom mjestu zato što traže nekakav poseban glasački listić, odnosno stvoriti takvu jednu atmosferu na biračkim mjestima, educirati pojedine predsjednike biračkih odbora da ne dođemo u situaciju da netko se osjeća nelagodno, diskriminirano ukoliko je želio iskazati svoju građansku obavezu. Prema tome nekakav širi kontekst, društveni kontekst treba biti akcija stvaranje klime da uzimanje manjinskog listića je jednako vrijedna građanska obaveza izlaska na izbore kao i uzimanje većinskog listića. Dakle, to je jedan problem dakle jedne društvene da ne kažem hospitalizacije prije izbora i na tome moramo raditi. Sve u svemu ovaj zakon nije po nama idealan ali je sada izuzetno bitan jer on je osnovica za provođenje lokalnih izbora a svi imamo dakle sve stranke imamo interes da se kvalitetno i kvalitetnije odrade izbori, lokalni izbori koji su 19. 05. pred nama definirani. On će svakako u praksi doživjeti određene korekcije ali to će biti mandat nekog budućeg vremena. Dakle, mi pored ovoga što smo rekli i istakli kao primjedbe smo potpuno svjesni da se ovaj set propisa ovakav kakav je mora usvojiti da bi se mogli provesti izbori. I na kraju zbog javnosti i zbog činjenice da se stalno manipulira sa tzv. autobusima, ja imam potrebu ovdje reći prvo dakle svi građani RH koji su autobusima dolazili na glasanje i za parlamentarne izbore i za lokalne izbore su građani RH i imaju validne dokumente na osnovu kojih su ušli u RH, bili u RH par dana i koristili svoje biračko pravo. Dakle ne radi se o ilegalcima, ne radi se o ljudima bez dokumenata. To je prva stvar. Druga stvar, ajmo zapisati pa da otklonimo svaku sumnju. Dakle na prošlim parlamentarnim izborima izvan RH glasalo u konzulatima 400 ljudi. Došlo je u RH negdje oko 20 autobusa na parlamentarnim izborima. Izračunajte sa prosjekom od 40 ljudi plus vođa puta koji je to broj tih glasača, koji je to opasan broj tih glasača, dakle 20 autobusa. Na lokalnim izborima 2009.godine na prostor cijele RH je ušlo negdje oko tri hiljade ljudi koji su građani RH i vratili su se u svoje lokalne samouprave da glasuju jer očekuju povratak, jer imaju dokumente sa sjedištem u toj lokalnoj samoupravi i smatraju svojom građanskom obavezom da učestvuju u političkom životu ove zemlje jer se misle vratiti u trenutku kada društvo bude stvorilo pretpostavke. Ovo sam imao potrebu reći zbog činjenice da se stalno govori o famoznim autobusima kao nekakvoj opasnoj stvari na političkoj sceni RH. Hvala vam.
Hvala. Prelazimo na replike. Dujomir Marasović. Izvolite kolega.
Štovana gospođo potpredsjednice. Kolega je izričito rekao da je počela predizborna kampanja pa da je i retorika zbog toga ovakva kakva jest i ja se s tim slažem. Ali bih želio reći sljedeće, moja je replika u smislu da ova retorika nije dobra sa stane kolege PUpovca kojeg nema ovdje. Žao mi je što ga nema ovdje, nisam taj koji govori čovjeku iza leđa. Nije dobro. Smatram da nije samo SDSS predstavnik srpskog naroda. Ja se kao zastupnik u Saboru isto smatram zastupnik srpskog naroda i zastupnik srpskih interesa u ovom Saboru, zašto ne? Smatram da srpskom narodu treba vratiti osmjeh u Hrvatskoj. Kako ćemo ga vratiti osmijeh Pupovac ja ga nisam nikad vidio sa se smije niti u Saboru niti u hodniku niti u kafiću. … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] Ništa loše nisam rekao. Retorika je takva da nije dobro da je u smislu i u interesu predizborne kampanje da gospodin Pupovac produbljuje jaz između Srpske nacionalne manjine i hrvatskog naroda. To je smisao moje replike, nego treba djelovati na liniji da se Srbima reče ovo je i vaša država, ovdje sunce i vas grije, treba im omogućavati materijalna sredstva da stvaraju firme, poduzeća, da bolje žive da im se razvija komunalna infrastruktura i da svi zajedno na tome radimo. A ne na neki način ta retorika predizborna da bi SDSS dobio 100 ili 5 tisuća više glasova i tako neka mjesta da se na neki način opet stvara ozračje i klima da se Srbima kaže vi ste ovdje progonjeni, vas se ovdje etnički čist. Pa kako ćemo hoćemo li se ovdje svađati tisuću godina sljedećih? Ja smatram da bi trebali i predstavnici SDSS primarno mislim na gospodina PUpovca, evo ja bih sa gospodinom Horvatom čini mi se za 24 sata sve stvari dogovorio.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Mile Horvat.
Kolega Marasović dakle prvo ja ne bih govorio o prof. Pupovcu jer nije ovdje. To je nekorektno to vi njemu recite onda kada je on ovdje da vam može odgovoriti. On je jedan uvaženi sveučilišni profesor koji je u ovom Hrvatskom saboru puno mandata, puno puta je položio prisegu ili zakletvu Hrvatskom saboru, hrvatskom Ustavu, puno puta je u praksi potvrdio svoje demokratske principe i demokratske stavove, puno puta je bio u svojim raspravama dakle imao rasprave koje su ostale zapisane ovdje, ne u smislu fonograma nego u smislu svoje težine. Mi kao stranka nemamo potrebu krenuti u izbore na način kao što to vi hoćete reći. Dakle mi ne krećemo u izbore na način da zaoštravamo odnose sa većinskim narodom, niti nam trebaju te vrste glasova. Mi jednostavno pokušavamo svaki puta u svojoj raspravi artikulirati grupu problema koja se već 20 godina ne završava. Dakle se ne završava se grupa ozbiljnih problema i mi nećemo postupak povratka završiti ako ovako nastavimo još desetak godina. A ja vas podsjećam, upravo stvar o kojoj mi govorimo je bio glavni preduvjet jedan od glavnih preduvjeta za dobijanje određeni pozitivnih mišljenja u procesu završetka europskih pregovora. I mi smo očekivali da se ta stvar tako i postavi. I zato i gospodin Pupovac kada govori stalno se vraća na tu činjenicu, činjenicu nezavršenih stvari, nezavršenih poslova. To nije u smislu naše predizborne kampanje jer nama to ne treba. mi imamo svoje biračko tijelo koje nama vjeruje i da ništa ne kažemo ono će glasati za nas. Mi ovdje smo tu da zastupamo interese jedne vrlo osjetljive građanske populacije.
Hvala lijepa. Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Horvat je u svom izlaganju rekao da je zapravo postoji opadanje interesa za glasanje onih koji su u statusu povratnika. Ja mislim da je zapravo intencija ovoga zakona da opadne taj interes s time što ovi koji su u statusu povratka, nisu samo ovi koje ste vi spominjali nego i iseljena Hrvatska koja je otišla iz Hrvatske za poslom ili iz gospodarskih ili političkih razloga, ona je na neki način ili barem u nadi u statusu povratka, a sa ovim zakonom i njima se isto tako onemogućava da steknu barem, osiguraju to elementarno pravo, prvo pravo glasa kako bi se stvorilo i raspoloženje i uvjeti da taj povratak bude što bolji. I u tom smislu zapravo umjesto da idemo za jednim načelnim rješenjem koje će biti podjednako za sve hrvatske državljane mi ovdje radimo taj raskol da se zapravo ne bi vidjelo koliko je ovaj zakon i po svojim posljedicama nedemokratski i diskriminirajući za niz kategorija hrvatskih državljana, a skriva se iza zakona koji bi trebao navodno biti demokratski.
Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega Tuđman, dakle ja sam u svojoj raspravi spomenuo da postoji jedan opravdani strah da će ovo zakonsko rješenje dovesti do opadanja grupe hrvatskih građana pa sam tad spomenuo i dijasporu. Nisam se time bavio ali mislim da sam je spomenuo jer mislimo da će se stvarno na njih to i odnositi. Da li je namjera da se to desi, namjera predlagatelja mislim da nije, ne mogu reći da se radi o namjeri, mislim da je namjera suprotna, da se iznađe jedan korektan i efikasan model koji bi sanirao sve ove stvari o kojima mi govorimo. Drugo je pitanje da li će za ovaj izborni ciklus model koji je novi i koji kao svaki novi model treba proći neko svoje praktično brušenje, da li će on zadovoljiti sve ove naše interese o kojima smo govorili. Ali mislim da nije postojala namjera zakonodavca odnosno predlagatelja zakona da namjerno dovode do trenda opadanja interesa.
Zoran Vinković, replika.
Kolega Horvat, rekli ste da jučer niste bili shvaćeni. Ja mislim da sam ja dobro shvatio riječi vašeg predsjednika kada nas je optužio za etničko čišćenje i koješta još za licemjerje itd., a činjenica je da bi svi hrvatski građani trebali biti jednaki i prema Ustavu i prema svim hrvatskim zakonima. I ne vidim razloga zbog čega se iz prebivališta, iz Zakona o prebivalištu izdvaja skupina hrvatskih građana koja su obuhvaćena programom obnove i stambenog zbrinjavanja. I činjenica je da nekad niste bili shvaćeni u ovom Saboru, trebali ste biti shvaćeni od strane SDP-a i od strane HDZ-a kada je tražen onaj Ustavni zakon o nacionalnim manjinama, kad ste tražili pravnu osobnost, teritorijalno ustrojstvo i poseban način financiranja. Nažalost, niste u tome uspjeli kao politička opcija u Republici Hrvatskoj jer je netko prepoznao te namjere. To nije bio ni HDZ ni SDP nego upravo HDSSB nazvavši to pravim imenom, SAO Krajina. A što se tiče glasova iz dijaspore, pa evo vam gospodo ovdje izjave i slike premijera, sadašnjeg premijera Milanovića i bivše predsjednice Vlade Jadranke Kosor koja kaže da su dogovorom dobili svi Hrvati, … sada mi iz HDZ-a posipat pepelom i tražiti 12 zastupnika iz dijaspore. Pa vi ste se dogovorili sa SDP-om, oni su tražili nula, vi ste tražili 12 pa ste se našli ko na pijacu na 3 i sada prodajemo maglu tim ljudima. E pa ne može to tako proć'. S druge strane, sadašnja ministrica vanjskih poslova izjavi da je to bolje nego krađa glasova jer je i ona tražila nula. Kažimo istinu hrvatskom narodu ma gdje bio i gdje god živio, a to je istina.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle kolega Vinkoviću, ja ću vama pokušati odgovoriti na dvije stvari. Vi ste ovdje mene dvije stvari pitali. Prvo, mi smo apsolutno za to da svi budu jednaki u ovom zakonu, zato smo i razgovarali jučer ne tonom nego suštinom kako smo razgovarali. Obnova i stambeno zbrinjavanje nije završena, dakle da bi se netko fizički vratio, da bi stanovao kažem u Kistanjama, mogu reći nešto drugo, da bi ušao u sistem odnosno da bi se izvršila njegova kontrola stanovanja, da bi se donijelo rješenje o prebivalištu on mora biti fizički tamo. Ne mogu ljudi koji nemaju završen povratak, obnovu, povrat stanova fizički biti tu i ispunit osnovni uvjet da bi se steklo prebivalište. To znate i vi jer to je racionalna stvar, to nije politička stvar. Druga stvar, ajdemo razgovarati i konačno reći, Erdutski sporazum proizvod je zajedničko vijeće općina kao lokalna samouprava. Međunarodni dokument 2010. godine se slavilo 15 godina Erdutskog sporazuma, slavilo se 15 godina elemenata svih koji proizlaze iz tog Erdutskog sporazuma, čak i formiranje zajedničkog vijeća općina kao lokalne manjinske samouprave, kulturne, ne političke. Tad su bili prisutni na toj proslavi gospodin Josipović, gospođa Kosor, predsjednik Sabora Leko, američki ambasador gospodin Peter …, ne vidim šta je sporno. Jedino je vama to sporno. Ne radi se o teritorijalnom ustrojstvu, radi se samo, mi smo tražili pravnu osobnost, ne može biti zajedničko vijeće općina proizašlo iz međunarodnog dokumenta jednako kao pecaroško društvo udruga jednake kvalitete. Tražili smo da bude sui generis i da ima svoje financiranje definirano u proračunu, a ne da se moljaka i svaki puta bude stvar političke nagodbe. To nije dobro, gubi se suština lokalne samouprave date Erdutskim sporazumom. I da vam još nešto kažem, i Osječka županija i Vukovarska županija učestvuju i učestvovali su u financiranju tog zajedničkog vijeća općina. Zašto ste to radili ako je to paradržava?
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dragan Crnogorac. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala predsjedniče Sabora. Pa evo ja bih hteo da kažem kao pre svega pravo na mogućnost glasanja i učešće na izborima nam između ostalog daje pravo odnosno proizlazi iz prava koje imamo putem državljanstva Republike Hrvatske. Državljanstvo Republike Hrvatske daje određena prava, poput prava na glasanje itd. Ali isto tako daje i određene obaveze. Recimo plaćanje komunalne naknade, doprinosa, plaćanje određenih drugih računa režijskih vode, struje itd., poreza na kraju krajeva. I izgleda da što se tiče pogotovo u kontekstu Srba kolega Horvat je u ovom drugom dijelu obaveza. Dakle, može se uzeti, može se naplatiti od Srba za imovinu i komunalni doprinos i komunalne naknade i sve ove takse koje sam spomenio ili nisam spomenio. Ali im treba oduzeti određena prava, odnosno ne treba im priznati pravo. Od jedne grupacije to čujemo i u stvari od više grupacija u ovom Hrvatskom saboru. Dakle, pravo na povratak. Da li svatko ima pravo na povratak? To smo ustanovili određenim zakonima ja mislim da većinom u ovom Hrvatskom saboru je Hrvatska na jedan civilizacijski način pokušava riješiti to pitanje koje se evo dugi niz godina rešava, još uvek na kraju nije rešeno. Pravo na svoju imovinu, a na kraju normalno pravo i na glasanje. Pravo na izbor onoga koga želimo da nas vodi. Ja ću podsjetiti kolege iz HDSSB-a da u općini Šodolovci koja je blizu Đakova, predsjednica općinskog vijeća je iz HDSSB-a. To je pluralizam, iako je ta opština većinom srpska. I hteo bih na kraju još jednu stvar reći mislim što se tiče etničke pripadnosti. Što se tiče zajedničkog veća opština. Evo i dozvolite mi ja ću prekoračit malo vreme pošto ja sam ujedno i presednik zajedničkog veća opštine oni koji ne znaju.
I vama isti Poslovnik vrijedi kao i svima.
Dobro. Što se tiče Erdutskog sporazuma kolega je rekao, ja ću samo citirati. To stoji u članku 12. Erdutski sporazum je potpisala Republika Hrvatska, a druga stvar gospodin Glavaš je to pravo priznao kada je imenovao dožupana gospodina Horvata jer je morao da imenuje jer su to međunarodne bilateralne obaveze i Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Dobit ćete drugu priliku. Hvala.
Dakle, gospodin Glavaš je priznao pravo, a što se tiče teritorijalnog … … [[Upadica Vinković, ne razumije se.]] Jest.
Hvala lijepa. Hvala lijepa i vama svima na sugestijama. Idemo na sljedeću repliku i poštovani zastupnik Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gospodine Horvat, pravo da branite prava Srpske nacionalne manjine u Hrvatskoj naravno to je vaša glavna zadaća u to ja podržavam. I mislim da svi u ovom Hrvatskom saboru podržavamo, jer nacionalne manjine u svakoj državi su blago te države. Međutim, druga vaša zadaća bi trebala biti također da vi dijelom branite i pravo nacionalne manjine, odnosno Hrvata kao nacionalne manjine u Republici Srbiji. Jer ako bismo to stavili u nekakav reciprocitet, onda biste vidjeli koja prava ima Srpska manjina u Republici Hrvatskoj u odnosu na Hrvatsku manjinu u Republici Srbiji. To jednostavno danas nije mjerljivo. Nije mjerljivo isto tako, a i nije ni dobro, da recimo aktualna Vlada šalje hrvatskog građanina srpske nacionalne manjine kao konzula u Suboticu hrvatskim građanima. To bi bilo kao da Republika Srbija nekog Hrvata iz Vojvodine stavlja kao srpskog konzula u Vukovaru, a vjerujem da mislite da to nije dobro. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Kolega vi ste otvorili jedno, dakle jedno vrlo interesantno pitanje, dva interesantna pitanja. Dakle, naš odnos kao pripadnika Srpske nacionalne manjine sa pripadnicima Hrvatske nacionalne manjine u Republici Srbiji. I drugo pitanje o kom se tada razgovarati je položaj Hrvata u Republici Srbiji. Ja o tom položaju Hrvata neću govoriti jer nisam kvalificiran da to govorim. Ima institucije, postoje političke stranke ispred Hrvatske zajednice u Republici Srbiji pa neka o tome govore. Ono što vam hoću reći mi imamo trajne i stalne kontakte sa predstavnicima vojvođanskih Hrvata, sastajemo se, razgovaramo. Predsjednik gospodin Petar Kuntić je naš i privatni i politički istomišljenik i prijatelj i poznanik i mi takvu vrstu saradnje održavamo, prenosimo naša iskustva iz ove sabornice, iz ovog parlamentarnog života, iz zakonodavne sfere i nastojimo njih na neki način educirati u tom smislu kako doći do svoje količine prava kao nacionalne manjine. Prema tome, to su stvari o kojima se može razgovarati, ali evo da znate da ta veza i ta konekcija postoji.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Sada je na redu Klub nacionalnih manjina. Oprostite, meni nisu ostavili zapisano ovdje. Ali nema razloga da vam ne vjerujemo. Izvolite, poštovani zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Mislim, uistinu je bila replika. Dakle, poštovani kolega Horvat. Vaša konstatacija o autobusima nisu opasni autobusi. Ja se slažem. Nije opasnost u autobusima, opasnost je u diskriminirajućem odnosu ovakvih zakona i onog jučerašnjeg i ovog današnjeg, u odnosu na hrvatske državljane hrvatske nacionalnosti koji ne žive u Republici Hrvatskoj, prije svega u Bosni i Hercegovini, ali i u drugim zemljama u odnosu na hrvatske državljane srpske nacionalnosti koji žive u Republici Srbiji. Ovi zakoni favoriziraju hrvatske državljane srpske nacionalnosti u pogledu koji žive u Republici Srbiji, u odnosu na hrvatske državljane hrvatske nacionalnosti koji žive u Bosni i Hercegovini. Ako hrvatski građani hrvatske nacionalnosti u Bosni i Hercegovini svoje ustavno pravo na glasovanje mogu ostvarit odlaskom samo u konzularna predstavništva onda ako želimo bit jednaki onda i hrvatski državljani srpske nacionalnosti u Republici Srbiji to isto pravo trebaju ostvarit ne dolaskom autobusima jer sutra će se netko sjetiti da ako bude lošije vrijeme da im valjda i čarter letove trebamo još osigurati i platiti za dolazak u Hrvatsku nego isto konzularna predstavništva u Srbiji pa neka glasaju i odlučuju na isti način kao što će državljani hrvatske nacionalnosti izvan RH odlučivati o tome tko će vladati u RH. U tome je opasnost ovih zakona, a ne u autobusima. Nismo mi o tome pričali. I moram još evo imam vremena reći što se tiče zajedničkog Veća opština. Zajedničko Veće opština jest zamišljeno kao kulturna autonomija, a ne politička autonomija i nemojte je upoređivati sa pecaroškim društvom jer članovi pecaroškog društva nisu pucali po RH za razliku od mnogih članova zajedničkog Veća opština koji su razarali RH.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat. Izvolite poštovani zastupniče.
Dakle tu bi trebalo sad ponovno replicirati na način da se stvaraju tenzije, ja ih ne mislim stvarati. Ne mislim ih stvarati i ja ću pokušati konkretno odgovoriti na ovo što je sad rečeno. Zakon ne diskriminira nikoga, odnosno ne favorizira Srbe u odnosu na dijasporu. Kad se govorilo o dolasku tzv. autobusa radilo se o ljudima koji su došli da u svojoj izbornoj jedinici izvrše svoje građansko pravo jer su građani RH i jer imaju validne dokumente koji im to i omogućavaju i dokazuju njihov status građana RH. Došli su da glasaju na lokalnim izborima. Kad moraju glasati u Općini Gračac, u Općini Korenica jer su odande rodom, jer tamo imaju prebivalište, jer im na to glase dokumenti i jer su na tim biračkim spiskovima i jer im je obaveza da glasaju. Došli su ne čarter letovima, nemamo novaca to da platimo. Ne treba to karikirati. Dakle, došlo se organiziranim autobusima, ali je 50% njih samo izašlo na izbore. To treba reći. 50% je otišlo da obiđe grobove, rodbinu u ta dva dana i nije izvršilo svoju obavezu. I ne mislim da je ovo favoriziranje nikakvih glasača srpske zajednice, oni samo imaju svoj poseban status za koji se mi borimo, a vama nitko ne zabranjuje niti ne priječi da se vi borite za status određene grupacije za koju mislite da imate interes. Ja to uvažavam i uvijek ću uvažavati takvu vrstu političkog dijaloga.
Hvala lijepa. Za riječ se javio poštovani ministar uprave Arsen Bauk.
Gospodine predsjedniče vidjevši strast s kojom zastupnik Vinković govori o ustavnim promjenama i zalaganju HDSSB-a želio bih reći sljedeće. Ustavne promjene donesene su u lipnju 2010. godine, gospodin Vinković je tada bio član SDP-a, iz SDP-a je izašao u listopadu 2010. i u HDSSB je ušao u travnju 2011. godine. U trenutku donošenja ustavnih promjena bili ste član kluba SDP-a, to čisto da kažemo. Ukoliko želite neka vam HDSSB-a antidatira pristupnicu i nema nikakvih problema, ali mislim da se retroaktivno u političku stranku ulaziti ne može. A na ustavnu odredbu o zajedničkom Vijeću općina reagirala je tada zastupnica, a danas ministrica vanjskih poslova gospođa Vesna Pusić podržana od strane kluba SDP-a koji ste vi bili član i na kraju je u ime vladajuće većine gospodin Pupovac predložio dakle da to izađe iz Ustavnog zakona o pravima manjina i Sabor je donio zaključak da se riješi na drugačiji način financiranje zajedničkog Vijeća općina. Prema tome, toliko zbog povijesne istine obzirom na broj puta koji ste se javili da govorite o zalaganju kluba HDSSB-a, pustite bar one koji su tad bili u klubu HDSSB-a da o tome govore a nemojte vi, ili bar ne u svoje ime. Zahvaljujem.
Poštovani ministre na ovo kratko izlaganje dobili ste dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Dragana Crnogorca. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Može. Prvi je Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi kolega, bivši stranački kolega, Zoran Vinković tada nije glasao za ustavne promjene kao što nije glasao za onaj smiješni Sporazum sa Slovenijom. Budući da postoje dakle ovdje i kamere i da je to sve snimljeno gospođa Pusić je pričala o novoj arhitekturi države. Zoran Vinković je pričao o SAO Krajini. Ja znam da se to mnogima i tada u SDP-u pa i u klubu zastupnika nije svidjelo. Isto tako Vinković nije glasao ni za ZERP i za niz još drugih stvari, pa i u međuvremenu kad su nekog bolile prepone itd. A što se tiče pravne osobnosti to može i kolega Furio Radin je imao sličan amandman na Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Sličan, vrlo sličan amandmanu SDSS-a koji je praktično značio ozakonjenje pravne osobnosti teritorijalnog ustrojstva i posebnog načina financiranja koji nema veze sa Erdutskim sporazumom. A kad sam spomenuo Ustav iz '74. pa sad je srpskom predsjedniku Vlade jasno da nije bilo onog Ustava iz '74. ne bi izjavio da više nemaju što izgubiti jer su izgubili i Kosovo i Vojvodinu i ne znam što. Pa izgubit će i sami sebe. Toliko o vjerodostojnosti onog što ste rekli. I radi povijesne činjenice pregledajmo zajedno tu sjednicu Sabora. Prvi koji je tražio stanku u ime kluba jer ste dogovorili sve sa HDZ-om, SDP i HDZ radi navodnog ulaska u EU. To ste bili dogovorili i bio sam protiv takvog dogovora. Jer taj dogovor je donio ovo. Tri zastupnika hrvatske dijaspore. Toliko o vjerodostojnosti. Pregledajmo zajedno, pa ja pozivam sve novinare pregledajmo zajedno snimak te sjednice Sabora pa ćemo vidjeti tko je u pravu ministar Bauk ili zastupnik Vinković.
Hvala lijepa, sve ste rekli. Odgovor na repliku, poštovani ministar uprave Arsen Bauk.
Ja sam samo iznio datume koje sam našao na internetu jer hvala Bogu dostupno je. Dakle, Ustav je promijenjen u 6. 2010., vi ste iz SDP-a izašli u 10. 2010. a ušli u HDSSB u 4. mjesecu 2011. ako ste to i govorili niste govorili u ime Kluba HDSSB-a a cijelo vrijeme govorite o klubu HDSSB-a. Ne, tad ste govorili kao član kluba SDP-a, mi smo dosta široki bili da to, međutim ima nešto što je točno. Vi ste bili jedini zastupnik koji je glasao protiv izbora Luke Bebića za predsjednika Sabora na prvoj sjednici. Time ste odmah dali do znanja da će vaš saborski mandat bit osebujan da će završit tako kako je završio. To smo mi koji smo vaši stranački kolege, koji vas dugo znamo itekako vidjeli i točno je da ste cijeli mandat funkcionirali kao nezavisni zastupnik iako ste bili član Kluba. I to je jedna vrsta lepršavosti i to je dakle vaš politički imidž i na kraju krajeva na temelju toga izlazit na izbore dobijte ili ne dobijte glasove jer vrijednosti za koje se danas zalažete i po pitanja prava istospolnih zajednica i po pitanju prava nacionalnih manjina duboko odudaraju od onoga što su temeljne vrijednosti SDP-a i jednostavno želim samo reći, dakle da, apsolutno i meni vrlo logično da ste završili tamo gdje ste završili bez obzira što ste ušli u klub SDP-a na izborima 2007. na kojima je plakat bio odlučimo o Hrvatskoj. Toliko o vjerodostojnosti o glasanju dijaspore a bili ste ispod tog plakata i zalagali se za taj program 2007. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Zoran Vinković, povreda Poslovnika.
Članak 216. je povrijeđen. Ovo je uvreda zastupnika, vi bi trebali iznijeti jednu opomenu gospodinu ministru. Ja sam imao svoj plakat na tim izborima 2007. pa su Milanović i Dragovan i ostali su se bunili, [[Upadica:Rekli ste šta je, riječ o povredi, hvala lijepa.]] Ako se toga sjećate a nikad nisam podržavao niti ću podržavat homoseksualne zajednice, RGBT i ne znam kakve zajednice.
Nije vezana rasprava uz povredu Poslovnika. … [[Govornik nije uključen]] Poštovani zastupniče, zaslužili ste da vas branim nemojte … [[Govornik se ne razumije…]] gospodina Vinkovića. Hvala lijepa. Mislim da je zastupnik zavrijedio suptilniji odnos. Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dragan Crnogorac. Izvolite.
Evo izgleda da se ovakva rasprava koja dolazi i u kojoj se spominju Srbi vjerojatno treba ići, a mi da branimo tu poziciju iako je RH preuzela određene obaveze u određenom trenutku kada je vjerojatno većina od nas ovdje nije bila politički aktivna 95., 96. 97. itd. Ja bih samo jednom riječju pokušao ministru da kažem evo, pošto je rekao da je tada Hrvatski sabor glasovao odnosno donio odluku i obavezao Vladu da riješe financiranje zajedničko vijeće opštine što i jeste. Ali druga stvar to je registracija odnosno pravna osobnost koja se ovdje danas ne znam koliko puta jučer ponovila. Dakle, problem je to koji je imao vlast i HDZ kada je imala većinu i sada SDP-a, problem registracije odnosno pravne osobnosti i znaju jedni i drugi da zajedničko vijeće opštine ne može biti registrirano po Zakonu o udrugama kao što do sada jeste. Mi nismo tražili nikakav novi teritorijalni preustroj RH ni … [[Govornik se ne razumije…]] itd. ovdje je sve zapisano među javnim dokumentima. Problem je u tome što ima vijeće određene nadležnosti koje se ne mogu registrirati, ne mogu bit u okviru Zakona o udrugama i to pokušavamo čitavo vrijeme da razriješimo i to je problem. Mi smo predlagali da se to izmjenama i dopunama Ustavnog zakona pošto se kaže da je erdutski sporazum bilateralni sporazum. Mi smo htjeli da te stvari razriješimo unutar Ustavnog zakona kada su bile izmjene i dopune Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. No međutim nije uspjelo.
Poštovani zastupniče, nemojte ometati druge zastupnike. Pustite da govori. Izvolite poštovani zastupniče govorite kako ste naumili. Izvolite.
Jeste i ja sam znači upravo mi je na kraju poanta bila da ljudi koji najviše govore o tome učestvuju u tome, bili su u zajedničkom vijeću opština, dogovaramo se u nekim stvarima, a kada je ovdje da tako kažem prisutni mediji u Hrvatskom saboru pokušavaju na tome stvoriti neke političke poene i to nije u redu. I ja vas molim gospodine predsjedniče, kada dođe kod konstatacije da su članovi vijeća pucali, ubijali, itd. da reagirate u tom trenutku.
Hvala vam lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Gospodine predsjedniče točka dnevnog reda zove se : Konačni prijedlog zakona o registru birača. A koliko je to kompleksna tema pokazuje koliko se rasprava malo raširila. Što se tiče dakle zajedničkog vijeća općine, kao prvo želim reći da je reintegracija hrvatskog Podunavlja jedan od velikih uspjeha politike hrvatske Vlade i hrvatskog predsjednika u tom trenutku dr. Franje Tuđmana i predstavnika srpske zajednice na okupiranom području da je taj dio RH vraćen u ustavnopravni poredak RH čime su izbjegnute mnoge žrtve, razaranja i sve ostalo što bi nosio drugačiji način povratka teritorija u ustavnopravni poredak RH. I ono što se jedna država obavezala da to treba ispoštovati. Što se tiče pravnog okvira zajedničkog vijeća općina, ukoliko on jest trenutno registriran kao po Zakonu o udrugama, ukoliko u izmjenama Zakona o udrugama budemo mogli pronaći formu po kojem to ne bi bilo onako preko prsta onako kako je to napravljeno kada je napravljeno pa onda ne možete upisivati promjene jer vam Statut nije, dakle poznato vam je o čemu se radi. Dakle to ćemo pokušat riješiti na jedan regularni način a što se tiče političkih i drugih konotacija sirove strasti nažalost nećete moći izbjeći još neko vrijeme. Nažalost kažem i da odgovorim gospodinu Marasoviću ukoliko je, ispričavam se, dakle koji je govorio o pravu Hrvata [[Upadica: završite na ovoj replici poštovani ministre, dobit ćete priliku kao predstavnik predlagatelja da govorite o stvarima koje su jedne od tih.]] Jedan od prvih sastanaka nakon presude generalima bio je sastanak u Zagrebu između predstavnika srpske manjine u Hrvatskoj, i hrvatske manjine u Srbiji da bi radili na smirivanju nekih tenzija koje je ta presuda izazvala. Prema tome vjerujem da kolege iz, zastupnici iz SDSS-a dakle znaju o čemu se tu radi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre dobro ste sada rekli treba vratiti rasprave u okvire teme o kojoj raspravljamo danas, a to je Zakon o registru birača koji je vezan i uz onaj jučerašnji Zakon o prebivalištu. I upravo zbog toga što imamo primjedbe na određene odredbe i onog zakona i ovog današnjeg dolazi evo i do toga da se u argumentaciji možda i strasti više izraze. Nije sporno mi branimo pravo svakog hrvatskog Klub zastupnika HDSSB-a brani pravo svakog hrvatskog državljanina neovisno o njegovoj nacionalnoj pripadnosti na konzumiranje svakog ustavnog prava pa tako i pravo na glasovanje ali pod jednakim uvjetima. Ne mogu hrvatski građani jedne nacionalne pripadnosti biti favorizirani u odnosu na hrvatske građane druge nacionalne pripadnosti u ovom slučaju većinskog hrvatskog naroda ni iz kojih razloga. Pa ne bi bilo nikakvih problema u ovim zakonima jer su čak i prihvaćene mnoge primjedbe između prvog i drugog čitanja i to je za pozdraviti da je eliminiran članak 12.stavak 5.podstavak 2. koji je dao za pravo hrvatskim državljanima Srpske nacionalnosti koji žive u Republici Srbiji drugačije pravo i mogućnost konzumiranja prava na glasovanje u odnosu na sve ostale hrvatske građane u ovom slučaju pričam hrvatske nacionalnosti koji žive izvan RH. i nema tu nikakvog spora, sve bi bilo uredu da nije bilo toga.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Dakle u vašoj replici ako sam shvatio govorili ste o Zakonu o prebivalištu koji je bio jučer. Ali kakav god bio Zakon o prebivalištu Zakon o registru birača će biti vrlo sličan jer on ustvari ide iz evidencije prebivališta. Prema tome neovisno o tim rješenjima ovakva rješenja ne mogu biti puno drugačija, vrlo vjerojatno se slažete. E sada ja vam mogu što se tiče Zakona o prebivalištu izreći svoj stav i to ću napraviti jer još imam vremena. Svaki hrvatski državljanin koji živi u Hrvatskoj trebao imati prebivalište u Hrvatskoj. Ukoliko netko zbog toga što mu je u ratu srušena kuća ne može živjeti tamo gdje mu je kuća, onda mu je treba što prije napraviti ukoliko je to obaveza države. Do tada postoji određeni izuzetak. Kada se kuća napravi nema više pravo na izuzetak, a ako se jednog dana želi vratiti i živjeti u Hrvatsku dobro je došao, ima svoju kuću neka tamo živi. A ako ne neka živi ja bih volio u Hrvatsku ali gdje svatko od ljudi izabere svoje mjesto života. Inače meni je ja se čudim ustvari da netko pored ovako lijepe zemlje ima potrebu živjeti negdje vani, ali to je sada druga stvar.
Hvala lijepa. Završili smo sa replikama, idemo sa raspravom po klubovima zastupnika. Sada je na redu napokon Klub zastupnika nacionalnih manjina i poštovani zastupnik Furio Radin.
Hvala gospodine predsjedniče. Zakon o registru birača kao osnova za popis birača trebao bi biti povod za jednu raspravu o jednom tehničkom zakonu. Očito ovdje to nije tako i očito ima i razloga zašto to u ovome Saboru nije tako. Kada se god govorilo o tematici koja je bliska izborima u ovom Saboru uvijek je bilo polemike i uvijek je bilo naravno i ideoloških razlika i bilo je također napada protiv zastupnika nacionalnih manjina. Ja bih mogao reći sada i ja ću govoriti tehnički da pokažem da sam različit od ostalih, ali nisam različit od ostalih. Ja ću doprinijeti ovoj politizaciji ove rasprave i kao prvo zahvalit ću se gospodinu ministru i za napor koji je uložio u ovom prijedlogu zakona. Ovdje ima puno novina koje su dobre, neke po našem mišljenju nisu još dobre pa ćemo onda predložiti kako ih doraditi, ali sigurno postoji dobra volja da napokon se u jednome segmentu izbornog zakonodavstva unese jedan red. Naravno to nije onaj red koji mi svi bismo mogli očekivati u 20.stoljeću kada u nekim zemljama sjeverne Europe glasuje se internetskim putem. Znači što znači glasati internetskim putem? Znači da svi ti problemi su apsolutno riješeni i ušli u program ušli u softver i nema nikakvih problema oko glasovanja više. U nekim drugim zemljama dio izbora provodi se internetski, što znači također da su to uređene zemlje. Zemlje južne Europe po definiciji nisu tako uređene kao zemlje sjeverne Europe i neki put onda rasprava o jednoj takvoj normalnoj tematici kao što bi trebala biti registar birača i popis birača naravno ovo se zapravo pretvara u raspravu o 19.stoljeću i o tome što se svašta dešavalo ovoj ili onoj ovom ili onom dijelu hrvatskog korpusa da tako kažemo, političkih Hrvata kao što neki žele naglasiti odnosno svih onih građana oni koji žive u Hrvatskoj i građana Hrvatske. Ja bih htio reći samo jednu stvar. Ovdje je kaže se da su i ustavnim zakonom favorizirane, da se pokušalo favorizirat određene grupacije. Ja kažem da sramota ustavnoga zakona zapravo nije bila u donošenju ustavnog zakona koji je bio i častan i dobar nego je u svemu onome što se dogodilo kasnije, a kasnije se dogodilo da 4 mjeseca prije izbora zapravo su promijenjena izborna pravila za zastupnike nacionalnih manjina. Želim naglasit ovdje da nitko osim manjina na to nije reagirao. To želim i ne samo u ovom Saboru nego općenito i u društvu i u civilnom društvu nitko se nije našao, gotovo nitko se nije našao na našoj strani da kaže 4 mjeseca prije izbora protivno Ustavu promijenjena su izborna pravila. To nek ostaje na savjesti svih onih koji nisu reagirali. Vi dobro znate da ono što ja govorim je istina. Neosporno o tome što se mijenjalo i neosporno o tome kakav je bio ustavni zakon. O tome da li su manjine favorizirane ja često naglašavam jedan podatak, naglasit ću ga i ovdje i s time ću završit ovu malu polemiku koju sam imao, koja naravno datira ne u 19., ali sigurno u 20. stoljeću, doprinijet ću znači politizaciji i reći ću sljedeće. O tome koliko su manjine favorizirane pokazuje podatak da od '45. godine do danas na popisima stanovništva, znači i u registrima birača fali milijun pripadnika nacionalnih manjina, samo ako se uzmu u obzir Talijani, Nijemci i Srbi. Zovite to kako hoćete ali to je istina. Nisam dodao još druge manjine, ali međutim milijun pripadnika nacionalnih manjina nedostaje na popisima stanovništva. Nećemo to kvalificirati, nek svatko kvalificira kako god to želi. I s time završavam svoju raspravu o tome tko je favoriziran i tko je oštećen ovdje. Oštećeni su i Hrvati izvan domovine. Slažem s onim što je rekao profesor Tuđman prije, milijun i 180 tisuća državljanstva dodijeljeno je u '90.-im godinama, to je jako puno državljanstva. Određeni broj ljudi u svijetu, mi ne možemo znati koliki podatak i danas sebe smatra hrvatskim državljanima, drugi možda, neki drugi su to i zaboravili ali ja mislim da veći dio to smatra. Danas kad smo nažalost ja sam govorio protiv toga, jer ne možete zastupat prava nacionalnih manjina a da u istom paketu ne dajete vašu solidarnost i Hrvatima izvan domovine. To je moje mišljenje o tome kako treba i s time se slažem onima, gospodin Babića mislim, oni koji su stavili u relaciju dvije grupacije. Ja se slažem, oni nisu u relaciji, jedni su građani Hrvatske a drugi su izvan domovine ali stavljaju se u relaciju jer psihološki se to stavlja u relaciju. Ja to razumijem i ja to prihvaćam. Meni nikad nije bilo jasno zbog čega u Saboru broj zastupnika Hrvata izvan domovine mora biti manji od njihovog broja glasova koji inače imaju. Po broju glasova bi trebalo biti negdje 5 ili 6, a po ustavu ima tri. To ste se vi dogovorili, ja takav dogovor mislim da nije bio nešto čime bi se stranke koje su sudjelovale u tom dogovoru morale ponositi. Ali dogovor je takav. Sad kad već ima tri zastupnika po Ustavu Hrvata izvan domovine, kad ih već ima tri pa ajde doprinosimo tome da bude demokratski izabrani, a kako će bit demokratski izabrani, tako da što više ljudi glasa za njih. A kako će glasati više ljudi za njih ako ne dopisnim putem. Svi ovi problemi će nestati ako će se glasat dopisnim putem. Neće se povisiti niti smanjit njihov broj, ali će moći glasati i svi oni koji inače ne mogu doći do konzulata i svi oni koji za to imaju potrebu, a nemaju mogućnost. I sada dođemo do jednog amandmana koji je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina usvojio, a klub Nacionalnih manjina podržava. Radi se o tome da, radi se o problemu anonimnosti. I prije gospodin Horvat je govorio o tome da anonimnost mora biti zajamčena, da nitko ne smije imati neprilike prilikom glasovanja, ali ja smatram da prije bilo kojih problema koje netko može imati zato što se kaže ili zato što on mora reći da je Srbin ili da je Talijan ili da je Mađar je sigurno važan problem koliko će ljudi doći glasati. Demokracija ovisi i o broju ljudi koji će glasati. Demokracija ovisi i o tome da li je svima dozvoljen na isti način pristup glasovanju. Znači prije nego anonimnost važno je i to da se svakoj manjini dozvoli da može glasati u što većemu broju. Zato smatramo da ono rješenje gospodine ministre koje ste vi izabrali u dogovoru sa DIP-om piše u vašem prijedlogu i o tome da svi će se nalaziti na istom popisu pa onda će bit gotovo ostavljeno odboru ovome, izbornoj komisiji, ljudima koji tamo moraju odabrati, koji tamo moraju paziti na način kako se glasa da će biti ostavljeno njima kako će se obratiti nacionalnoj manjini. Mi smatramo da se mora zadržati staro rješenje. Ono rješenje koje je i sada i dalje u zakonu i znači da za pripadnike nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj koji imaju pravo na zastupljenost u Hrvatskom saboru i pravo da svako biračko mjesto zapravo da se mora izraditi izvadak po osnovi nacionalne pripadnosti. Znači, ne da budu u istome popisu birača, nego da budu kao do sada na posebnim popisima. Jer sami taj čin traženja određenog birača nacionalnih manjina nama daje garanciju da će biti njemu ponuđena oba rješenja. Znači, da glasa za političke stranke, na primjer na političkim izborima ili da glasa za zastupnike nacionalnih manjina. Samo na taj način i tim redoslijedom biti će omogućeno, jer inače to ćemo ostaviti Izbornoj komisiji i neće biti jasno na koji način će se oni ponašati, a ponašaju se svakako. Znači podržavamo taj amandman koji je inače usvojen na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina kao klub nacionalnih manjina. Na kraju želim pohvalit to što je predlagatelj prihvatio prijedlog pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom vezano za osobe lišene poslovne sposobnosti i njihovo biračko pravo. Te je u tekstu konačnog prijedloga zakona o registru birača brisan stavak 4. članka 14. a u članku 17. u stavku 1. brisane su riječi: "Te osobe kojima je pravomoćnom sudskom odlukom oduzeto biračko pravo." Isto tako promijenjen je članak 64. te je propisano, to je bitno da sve osobe koje su do stupanja na snagu Zakona o registru birača pravomoćnim rješenjem nadležnog suda u potpuno lišene poslovne sposobnosti smatraju biračima. I to je naravno dobro. Ono što nije dobro i da ostaje taj sustav koji se već ponavlja ovdje 20 godina i to je da na primjer osobe koje su možda zastupnici to ni ne znaju, ali osobe koje su u bolnici na primjer i koje nemaju mogućnost da dođu do biračkoga mjesta ne mogu glasati. Ja sam bio na izborima kao promatrač na izboru u Ukrajini i prvo biračko mjesto koje je našoj delegaciji zapalo je bilo baš u bolnici. U bolnici je bilo izborno mjesto, jer se tako omogućuje barem jednom broju bolesnika oni koji su pokretni ili koji su pokretni uz pomoć nekoga da mogu glasat. Ovdje kod nas morate znati da bolesnik, na primjer netko slomi kuk i u bolnici je i ne može doći do biračkoga mjesta. On je lišen zapravo prava glasovanja. Ja mislim da je to protu ustavno i mislim da je takva stvar zapravo prije ustavna materija nego materija jednoga zakona. Ovdje iz Zakona o popisu, o registru birača se to ne vidi. Ali način promjene biračkog popisa, način uvrštavanja nekoga u popis birača, jel' da znači u konačnom činu popisu birača je takav koji ne dozvoljava osobi koji u krajnjoj konsekvenci ne dozvoljava osobi koja je u bolnici da glasa. Kolik je to broj ljudi ja to ne znam, ali činjenica da sigurno veliki broj ljudi koji u određenom trenutku, koji su građani Hrvatske, koji su državljani, građani, koji nisu lišene nikakve poslovne sposobnosti ne mogu glasati. To je točno. Da. To je ako se, ako postoji mogućnost da pravovremeno javljanje i pravovremenoj informaciji da se, da netko dođe kući doma kod nekoga koji se ne može, koji je bolestan doma, a da može glasati je doma, onda to mora biti organizirano i u bolnicama. Nema nikakvog razloga da u bolnicama ne postoje stožeri koji će biti organizirani [[Upadica predsjednik: Privedite kraju.]] da bolesnici mogu glasat.
Jeste? Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ali inače Klub zastupnika nacionalnih manjina podržava ovaj zakon. Hvala.
Hvala i na tome. Bez obzira ili podržavate ili ne podržavate ili podupirete ili ne podupirete na vaše izlaganje prijavljeno je 5 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi kolega Radin. Imam dva elementa u vašem izlaganju koja su mi se učinila relevantnim za repliku s obzirom na današnju temu i na raspravu. Prva je vi ste spomenuli da u uređenim demokracijama postoji glasovanje internetom. Ja se slažem s vama, to je jako dobro i tako bi, vjerojatno će tako i u budućnosti tako biti u Hrvatskoj. Međutim, danas 2012. ovaj Prijedlog zakona o registru birača kada je riječ o uvođenju instituta aktivne registracije birača ne da ne vidi Internet, nego se vidi da su ga pisali ljudi koji nisu proveli niti sekunde ni minute rada u bilo kojem diplomatsko-konzularnom predstavništvu Republike Hrvatske. Kada zahtijevamo osobni dolazak hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj da se aktivno registriraju, a postoje već u evidenciji birača u tom veleposlanstvu ili konzularnom uredu. Vi njima radite trošak od dva putovanja koja mogu biti od 10 km do 1000 km. Kad biste ministre Bauk znali kakve posljedice to ostavlja na hrvatske državljane koji su sretni da imaju putovnicu, sretni mnogi da imaju i prebivalište ovdje i dokumente, koji investiraju u Hrvatsku, koji dolaze ovdje sa srcem i žarom u očima i vi njima sa ovakvim institutom dajete dupli posao i dupli trošak. Zamislite situaciju da imamo za redom izbore za Europski parlament, referendum o nekoj temi, izbore za Hrvatski sabor, izbore za predsjednika teoretski u 6 mjeseci možete ljude navesti da vam prelaze na desetke tisuća kilometara. To mislim ne da nije normalno, nije pristojno, nije logično. Što će biti sljedeći korak? Ukinimo glasanje dijaspore. Tu nema nikakve dileme.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Furio Radin.
Pa naravno, postoji rješenje za takvo nešto. Više nego aktivan Registar birača, zapravo bi trebalo postojati nešto što bi se zvalo Registar hrvatskih državljana izvan Domovine. Kompletni jedan registar koji bi omogućio onda da se glasa iz inozemstva. Ja ponavljam, ja ću reći svoj, iznijet ću svoj slučaj. Ja sam, imam kao što i znate i talijansko državljanstvo i kao talijanski državljanin i glasač glasam pismenim putem za Talijanski parlament, za Europski parlament i za regionalne izbore. Samo za lokalne izbore moram ići glasati na licu mjesta. Znači, postoje mogućnosti, postoje metode da se glasa pismenim putem i ja bih to toplo preporučio jer to su sigurni načini glasanja. Hvala.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Deneš Šoja. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Radin je u jednoj rečenici spomenuo favoriziranje određenih manjina, ako sam to dobro registrirao i dalje nije baš razradio to favoriziranje a po meni favoriziranje može imati i politički smisao i u političkom smislu o čemu se ovdje jako dugo raspravlja i to je osjetljiva problematika, o tome se inače dugo raspravlja, ili favoriziranje kroz ovako da budem vrlo jednostavan kroz pojedine stavke u proračunu. I to nije za zanemariti. Prema tome, ja zbog toga smatram potrebnim da kažem samo dvije, tri riječi i da reagiram u tom pogledu jer je ovdje bilo puno danas riječi i konstatacija o položaju Hrvata van granice, znači u drugim zemljama. I povijesne činjenice su htjele valjda ne slučajno da upravo u mojoj matičnoj zemlji ima gotovo isti broj Hrvata pripadnika hrvatske nacionalnosti koliko nas pripadnika Mađara ima u Hrvatskoj. I naravno zgodno je to komparirati, imamo saznanja oni o našem položaju ovdje, mi neka saznanja o položaju Hrvata u svakom pogledu u matičnoj zemlji i što bi se reklo hvala Bogu zadovoljavajuće je stanje. Međutim, moram reći jednu činjenicu, unatoč tome što mnogi pokazatelji govore o tome da je standard građana u nekom smislu u nekim pokazateljima u mojoj matičnoj zemlji niži od standarda stanovnika RH, a mi kao manjina ovdje u Hrvatskoj što se tiče našeg društvenog standarda znatno smo rekao bih, bio bih slobodan se tako izraziti, ispod standarda te manjine u mojoj matičnoj zemlji. I zato sam i tražio riječ da naprosto uputim jednu veliku zamolbu da se o toj činjenici malo povede računa jer je gotovo 90% pripadnika manjine koju ja zastupam živi na području posebne državne skrbi.
Hvala lijepa, razumjeli smo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Furio Radin.
Ja kad sam govorio o inputiranju za favorizacijom određenih nacionalnih manjina naravno nisam mislio na proračun niti sada imam namjere govoriti o proračunu, Hrvatska koliko može pomaže nacionalnim manjinama. Nama to nije dovoljno, ali ni ekonomska situacija nije onakva kakva bi trebala biti. Znači, moramo se zadovoljiti sa određenom situacijom i više nego biti zadovoljni. Ja sam govorio o tome da se određenim nacionalnim manjinama inputira da su namjeravale sebe favorizirati preko Ustavnoga zakona. To ne odgovara apsolutno istini i onda sam iznio ono što zapravo je bila sramota. Sramota je bio način kako je Ustavni sud na to reagirao.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem. Poštovani kolega moram priznati da, ukoliko sam dobro razumio, onda ste vi dali jedan vrlo konstruktivan prijedlog kad ste govorili o dopisnom glasovanju. Međutim, bilo koji oblik glasovanja, bilo koji oblik bi trebao biti jednako i dostupan i primjenjivan za sve hrvatske državljane. Dakle, neovisno o tome jesu li oni u BiH, u Australiji, Novom Zelandu, u Republici Srbiji. Dakle, bilo koji model, i mi cijelo vrijeme o tome govorimo, svi hrvatski državljani svoje pravo glasa trebaju konzumirati pod jednakim uvjetima i na jednake načine. Načini mogu biti i višestruki. I zato ovo što ste bili govorili o tome treba razmišljati kao što treba i posebno razmisliti o vašoj konstataciji da i kad se dogovaralo smanjenje broja, odnosno određivanje broja zastupnika u Hrvatskom saboru iz hrvatske dijaspore da li je baš nužno a davala se mogućnost da bude pet ili šest bilo nužno učinit to, zaustavit brojku na brojci tri. Ali sad je to već gotova stvar i o tome ne treba više trošiti vrijeme.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Pa ja mislim da bi se, mogao bih se složiti s vama i mislim da bi na jedan drugi način pripadnici manjine, u ovom slučaju srpske manjine, govorim samo o njima sada koji još nisu ostvarili pravo na povratak, mogli bi glasati zašto ne i dopisno, tako ne bi morali, tako bi se i uštedilo i na određenim kompanijama koji ih potiče da dođu ovdje glasati da glasaju i oni dopisno, zašto ne? Ali na drugačiji način nego Hrvati izvan domovine jer su u specifičnom procesu povratka uvršteni danas dok to traje. To će trajat određeno vrijeme. Ali slažem se s vama što sam rekao.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo do sad se nije samo javljala makar se puno raspravljalo o tome kako se izmijenio Ustav 2010, kako se došlo do tri zastupnika hrvatskih državljana koji žive izvan domovine, a budući da je kolega Radin to isto tako spomenuo u kontekstu to ste se dogovorili vi veliki i ne bih se mogli ponositi time, tako nekako ste rekli. Dakle kad se govori o toj brojci tri, odnosno o tri zastupnika koji mogu biti izabrani želim podsjetiti da ste bili dio vladajuće koalicije tada i da ste bili svjedokom kako je bio teško, mučno i na trenutke nemoguće doći do bilo kakvog dogovora. Naime, Ustav smo morali promijeniti ne zbog glasovanja hrvatskih državljana koji žive izvan domovine nego smo morali hrvatski Ustav izmijeniti kako bismo završili pregovore jer smo imali naravno obaveze koje su bile vezane za acquis, obaveze o dodatnom osnaživanju neovisnosti Državnog odvjetništva, Hrvatske narodne banke, Državnog sudbenog vijeća, odvjetničkog vijeća itd., itd. Međutim tadašnja opozicija je ultimativno stavljala na dnevni red i izmjenu broja zastupnika koji moraju biti izabrani kao državljani hrvatski koji žive izvan RH i početna pozicija nakon što smo se uopće mogli dogovoriti da sjednemo za kakav takav stol je bila nitko. To je bila početna pozicija vladajuće koalicije sa tadašnjom opozicijom. Tražilo se ultimativno nitko. Ovo je bio konačni nekakav dogovor koji je bio kompromis ali samo zbog toga da izmijenimo Ustav za zavšni pregovor. I ja sam ponosna što smo uspjeli postići konsenzus, što smo uspjeli zatvoriti pregovore, potpisati ugovor jer hrvatski državljani koji primjerice žive u BIH na kojim se to najvećim dijelom odnosi, će 1. srpnja sljedeće godine biti jednako tako građani EU [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] I otvorili smo ipak kakav takav … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Poštovani zastupnik Fulio Radin.
Kolegice Kosor prihvaćam da sam bio dio vaše koalicije, ali u nekim trenucima nije bilo ni tako loše, u nekima je bilo gore, ali u nekim nije bilo ni tako loše. I prihvaćam i to da ste tada prihvatili jedan kompromis, al ostaje činjenica da ste ga prihvatili.
Šteta je što i drugi sudionici tih rasprava sada ne mogu replicirati, ali takav je poslovnik, pa ćemo progutati. O.k. Hvala lijepa. Idemo na petu repliku i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, pa kolega Radin, evo moji su prethodne kolege rekli već nešto što sam ja htjela, ali htjela sam sad evo jedan mali ispravak reći već i u prošlom zakonu bilo je riješeno pitanje bolesnih osoba, nepokretnih osoba, dakle u bolnicama, u domovima umirovljenika. Tamo su izborne komisije dolazile da bi mogli ljudi ostvariti svoje pravo glasa, vi ste rekli da toga nema. Spomenuli ste da ste bili u Ukrajini gdje je to riješeno, ali bilo je riješeno i kod nas.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Furio Radin.
Povela se ova rasprava na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, a odgovor je bio da ne, da nema toga što, ima u domovima za umirovljenike, ali u bolnicama toga nema, nama je rečeno da toga nema. Ja iskreno rečeno nisam vidio takve slučajeve da u bolnicama imate te velike komisije koje idu od kreveta do kreveta da se glasa. Ja to nisam vidio, a odgovor predlagatelja je bio da nema toga.
Hvala lijepa. Završili smo s replikama. A predlagatelj u ime predlagatelja, poštovani ministar Arsen Bauk.
Mislim gospodine zastupniče da niste baš najbolje razumjeli odgovor predlagatelja. Dakle, u domovima ljudi koji su tamo su tamo ne privremeno, oni su se doselili i tamo su de facto trajno i tamo im je prebivalište i tamo im je onda i biračko mjesto. Što se tiče ljudi koji su u bolnicama oni su u bolnici privremeno i ne mijenjaju svoje prebivalište na mjesto bolnice i tamo se ne može otvoriti biračko mjesto. Ali barem postoji barem tri načina kako ti ljudi mogu glasat, prvo ukoliko su došli u bolnicu prije ovoga roka, onda mogu se privremeno upisati u mjesto gdje su, ako nisu lokalni izbori, ako su lokalni izbori onda ne mogu, mogu se privremeno upisati i onda će birački odbor kako ide do nemoćnih tako će birački odbor po mjestu doći do njih i oni će glasati. Drugo, ukoliko su pokretni mogu se također privremeno upisati i otići će na biračko mjesto, glasati i vratiti se u bolnicu ako je takvo stanje da je to moguće. Ukoliko je moguće, dakle ukoliko se može kretati i ukoliko je dozvoljeno da izađe izvan bolnice. Međutim za ljude koji od dana zaključenja biračkog popisa do izbora završe u bolnici to nismo mogli na taj način riješiti. To je slično ono što je gospodin Mlakar u ime kluba govorio za ljude koji budu umrli od dana zaključenja popisa do izbora. Oni će isto ostati u biračkom popisu, neće glasati. Prema tome najvećem broju ljudi se omogućava glasanje, a postoji jedan dio gdje jednostavno ne možemo omogućiti glasanje na taj način ako neko dva dana prije izbora završi u bolnici, nažalost ne možemo ga prebaciti iz jednog popisa u drugi jer bi onda morali i sve druge iz bilo kojeg razloga budu izvan mjesta prebivališta prebaciti isti dan. To smo rekli da je to 10 ili 8 dana pred izbore i onda zaključujemo birački popis i time na neki način smanjujemo mogućnost zlouporaba. Dakle maksimalno koliko je moguće ili koliko je razumno moguće izlazimo u susret i tim ljudima, a oni će moći glasati ako obave predradnje koje trebaju obaviti ili se privremeno upišu pa birački odbor dođe kod njih kao i kod ovih koji su nemoćni ili obave privremeni upis i odu na biračko mjesto ako su pokretni u mjestu gdje se zateknu. Ukoliko nisu lokalni izbori onda nažalost onda ne mogu gdje su lokalni izbori samo u mjestu prebivališta.
Poštovani ministre imamo 3 replike na vaše izlaganje. Prva i poštovana zastupnica Ruža Tomašić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre imam ustavno pravo glasa i vi to ustavno pravo vi meni morate omogućiti. Ja u subotu slomim nogu, završim u bolnici u nedjelju izbori. Svi imaju pravo glasa ja ga nemam, a imam ustavno pravo zajamčeno mi je. Zar nema zakona da se može nekako povjerenstvo da može otići u bolnicu i to ispraviti i to popraviti. Jer znači izborili smo se da govorili smo na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina da oni koji imaju smanjenu poslovnu sposobnost za njih se izborilo da mogu izglasovati i za one koji rade i plaćaju porez i sve i završe slučajno u bolnici oni jednostavno ne mogu glasovati. I onda kažete da nismo zakinuti. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Ne želeći ulaziti u dalju polemiku to je sličan slučaj kao recimo ukoliko bih ja otišao glasati i ne vozi trajekt zbog bure ili ukoliko bi vi otišli glasati i ne vozi trajekt zbog bure. Dakle nažalost postoji nešto što se zove viša sila kada se ne može u potpunosti to osigurati. Dakle osigura se u nekakvoj razumnoj mjeri jer bi u tom slučaju mogli onda svi glasati na bilo kojem biračkom mjestu kada nam je to ustavno pravo, ne bi trebalo ni privremene registracije ni aktivne registracije ni privremenog upisa nego bi došli na biračko mjesto i država bi nam morala osigurati bilo gdje da se zateknemo da glasamo. Pa opet ljudi moraju ići na svoje biračko mjesto u mjesto prebivališta ako žele glasati i to svi imaju i to je osiguravanje ustavnog prava. Svi imaju i svi imaju mogućnost. Ove dodatne mogućnosti tehničke mogućnosti nažalost države ne može predvidjeti i osigurati sve slučajeva dakle uključujući ukoliko netko završi u bolnici dan prije izbora. Nažalost ne može i ne vidim dakle oni i dalje ostaje ustavno pravo glasanja na mjesto gdje ste u popisu birača. Međutim to je nešto što se najblaže može reći viša sila i nažalost toliko detaljno nažalost nije moguće predvidjeti jer bi onda mogli doista ukinuti bilo kakvu vrstu biračkih popisa koja biračko mjesto glada neovisno o tome gdje je prebivalište gdje je na popisu birača jer ima ustavno pravo. Dakle to je malo preširoko tumačenje ja bih rekao ali vjerujem da ćemo u jednom vremenu čak i takve slučajeve moći riješiti. To je nešto gospoda su govorila o internetskom glasanju o nekim drugim vrstama glasanja. Ali ajmo mi srediti biračke popise za početak pa ćemo onda razmišljati o kako se to hrvatski kaže apgredanju biračkog postupka.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa možda da pomognem jer smo se malo počeli gubiti u ovoj raspravi. Dakle nadam se da se nitko neće ni razboliti iako uvijek se to događa. Ima onih koji se zateknu u bolnici svojom voljom i mimo svoje volje. Međutim to nije problem uopće ovog zakona. Izborno povjerenstvo određuje biračka mjesta pa može odrediti biračko mjesto u bolnici. Naša praksa je takve zahtjeve do sada pokazivala ali teško je bilo odrediti jer se onda počne raspravljati da li su to samo županijske bolnice, da li su to samo sveučilišne bolnice i da li u bolnicama možete garantirati na neki način dovoljno dobre uvjete da ne štetite ni bolesnicima, a da im omogućite da ostvare svoje biračko pravo. Dakle, izborno povjerenstvo može odrediti biračka mjesta i u bolnicama, isto tako članovi biračkog odbora mogu otići i do bolesnika i uzeti njihove glasove. Koliko se to često koristilo u praksi to je drugo pitanje ali moguća rješenja postoje. Evo da pomognemo ministarstvu i nije uopće predmet ovog zakona.
Šta da zaključimo da je pravno sve uredu, a praktički nema? Dobro. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodin ministar je rekao da tehničke mogućnosti država ne može osigurati u pojedinim slučajevima i uvijek će jasna stvar biti neki slučajevi gdje se neće moći osigurati. Međutim ovdje postoji jedno rješenje na koje očigledno aktualna vlast nije spremna riješiti. Zašto ne bi bilo dopisno glasovanje? Pisano? Taj standard čak i BiH ima. Prema tome postoje ti standardi i zašto se onda takvo rješenje ne bi moglo primijeniti. A ne želi se primijeniti, a ne da ne postoje tehničke mogućnosti. A zašto se ne želi primijeniti trebat će malo više vremena pa ću reći u svojoj diskusiji.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Gospodine zastupniče, u svom uvodnom izlaganju sam ustvari izrazio spremnost da se uvede dopisno glasanje. Ne znam jeste bili u dvorani, ali dakle jedna od zadnjih rečenica je bila otprilike, ne znam dal ću je točno citirati ali smisao će ostat, to je da aktivna registracija će stvoriti uvjete da na jednim izborima uvedemo i dopisno glasanje. Prema tome, to je sada puno drugačiji kontekst nego što je bio 2010. kad su bile ustavne promjene jer je onda dopisno glasanje, barem smo ga mi tako gledali, gledali smo ga kao sredstvo za enormno povećavanje broja zastupnika iz dijaspore, a kada smo rekli da je to fiksna kvota onda dopisno glasanje više nema tu funkciju i nama je ono prihvatljivo. Obzirom na ustavnu odredbu o tome da se glasuje na biračkim mjestima u diplomatsko-konzularnim predstavništvima za uvođenje dopisnog glasanja, trebala bi određena intervencija u Ustav, naravno ne samo vjerojatno zbog toga ali jednom kad to dođe na dnevni red onda se sasvim sigurno to bi moglo, tom intervencijom bi se moglo osigurati dopisno glasanje. O vremenu ne znam, ne mogu, mislim ustavne promjene, ne bih sad to želio otvarati kao temu. Ali nesumnjivo je dakle da je stav Vlade, stav vladajuće koalicije i stav većine stranaka u vladajućoj koaliciji je to da smo otvoreni za dopisno glasanje za Hrvatski sabor za građane, za državljane koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i institut aktivne registracije vidimo kao jedan od uvjeta sređivanja biračkog popisa ali onda bi on imao jedan drugi mehanizam, dakle trajao bi duže, vrijedio bi možda za jedan izborni ciklus i regulirali bi ga na jedan način koji bi onda vjerojatno konsenzusom bio prihvaćen. Tako da ipak što se tiče dopisnog glasanja mi smo tu otvoreni i podržavamo tu ideju.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Ivan Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolege i kolegice sabornici. Ne bih želio niti da me se shvati niti imam tu namjeru da ova iznošenja i nastupe se shvati u vidu promidžbene propagande Saveza za građansku etičku Hrvatsku pred lokalne izbore. Svakako bih istaknuo da je ovo jedan pozitivan pomak, ovaj zakon o kojem raspravljamo i u tom vidu ga pozdravljamo i prihvaćamo ali sa nekim rezervama. Ne sviđa mi se u načinu povećanja broja zastupnika u gradskim vijećima i u županijskim skupštinama s obzirom da su to donekle honorirana radna mjesta, a nalazimo se u velikoj krizi. Želio bih da se to ne povećava jer to šteti proračunu, bilo na lokalnoj razini, bilo na državnoj. Drugo što bih naglasio, da kad se radi o promjenama u skladu ovoga zakona, volio bih da smo ušli u širu raspravu, a to je da pred zakonom moramo biti svi ravnopravni, jednaki, svi građani Hrvatske, za to se zalažem. U tom vidu mi smo kao nezavisni zastupnici Saveza za pozitivnu diskriminaciju da se nacionalnim manjinama omogućava duplo pravo glasa jer se to završi kasnije sa određenim, kako god to shvatio, trgovinom. Smatram da su Hrvatskoj potrebne strukturalne promjene i novo izborno zakonodavstvo s kojim je trebalo započeti, ali evo neki su mišljenja da ima vremena do predsjedničkih i parlamentarnih izbora pa da će i to doći na red. Mi smo za to da jedan birač ima samo jedan glas, pravo glasa dakle, protiv smo pozitivne diskriminacije. Ne bih se opredjeljivao ni za lijevu ni za desnu opciju jer sam puno toga čuo dobroga i sa desne strane, a puno toga sam upitnoga čuo uvjetno rečeno i sa lijeve strane. Zato sam za to, zalažem se za to da svi zastupnici smo zato tu da tražimo što bolja rješenja, a kad se radi o ovom zakonu, a savršena rješenja nećemo postići, takvih rješenja naprosto nema. Moramo biti ustrajni da ih tražimo, ali moramo biti svjesni da ih je teško naći. I još bih nešto zaključio što ulazi u širu raspravu, a to je da birači biraju neposredno ljude s liste, a ne da liste ubiru glasove i koga odredi politička stranka taj ide u vijećnike ili zastupnike, a ne oni kojega bi ljudi željeli birati. To su neke napomene koje nas čekaju da ih riješimo u skladu Ustava da smo pred zakonom svi građani jednaki, bez obzira na političku stranku, ideologiju, nacionalnu pripadnost ili svjetonazorsko opredjeljenje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje poštovani zastupnik Josip Borić prijavio je repliku. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi zastupniče. Moram priznati i ste u potpunosti falili temu o kojoj mi danas pričamo, sada trenutačno ja. Govorili ste o druga dva zakona i odredbama koje donose druga dva zakona, a niste ni riječju takli registar birača. Samo sam to htio reć' da ne dižem povredu Poslovnika. Jer zaista čovjek je govorio o odredbama druga dva zakona cijelo vrijeme. Hvala lijepo.
Ja sam mislio da je vaš interes daleko širi, pa dobro. Odgovor na repliku? Ništa. Hvala lijepa. Idemo dalje. Sada prelazimo na raspravu, pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicama. Dio rasprava današnjih je zapravo prštao od licemjerja i to onaj dio koji se odnosi na brigu o dijaspori. Najviše se o tome govorilo. Zapravo treba se zapitati kome je u Hrvatskom saboru stalo do dijaspore. Da li je to stalo SDP-u ili je to stalo HDZ-u? Mislim da je malo kome. Da vam je stalo do dijaspore ovdje u sabornici bi sjedili sasvim sigurno predstavnici sjeverne i južne Amerike, predstavnici Australije, predstavnici Novog Zelanda. Međutim, stalo je jedino se vodi briga godinama i bitka oko toga koliko će saborskih zastupnika sjediti u ovom Saboru iz Bosne i Hercegovine i tko će pojačati svoj klub. Ništa drugo. Nema brige o dijaspori! Mnogi utjecajni predstavnici dijaspore, a slažemo se da građani Republike Hrvatske koji žive u Bosni i Hercegovini čija je Hercegovina domovina, Bosna i Hercegovina domovina nisu dijaspora. Mnogi predstavnici dijaspore su više puta istakli da je nepristojno živjeti izvan Republike Hrvatske u odnosu bilo koje države ne plaćati poreze u toj državi i utjecati na to tko će vladati u državi u kojoj žive. I oni su se sami zalagali da sjede nekoliko zastupnika dijaspore u Hrvatskome saboru, a ne da se raspravlja u Hrvatskome saboru i da se određuje na način kako se određuje danas tko će sjediti u ime te dijaspore u Hrvatskome saboru. Neprincipijelna brojka je i 3 zastupnika, neprincipijelna brojka je 12 zastupnika zato što ne predstavljaju ti zastupnici dijasporu o kojoj mi danas govorimo. Druga stvar je ono što je ministar Bauk govorio tko zastupa dijasporu a i tko zastupa građane Hrvatske koji žive u Bosni i Hercegovini oni koji žive u Hrvatskoj. Prema tome, kad se govori o tom problemu nemojmo biti licemjerni, pogledajmo sebi u oči i vidimo, pogledajmo što se do sada dogodilo. Kažu predstavnici kluba HDZ-a mi smo bili primorani na ucjenu SDP-a. To nije točno. Znači, pristajete igru i pristajete da je reketarenje, ako je to bilo reketarenje. Pa što ste pristali? Kao SDP ne bi bio za to da Hrvatska uđe u EU. Oni su istog trenutka sjeli za stol i rekli su ništa. Vi ste znali da će oni reći ništa. Vi ćete reći 12, naći ćete se na brojci 3. I vi ste pristali? Ma dajte, dobacujte samo gospođo Kosor. To je bila vaša politika nagodbenjaštva. To je čista trgovina i na tu trgovinu ste pristali. I sad nemojte svaljivat na drugoga odgovornost i krivicu. Nije vam stalo do dijaspore. Stalo vam je do 3 ili onih 12 prije što ste imali prije saborskih zastupnika. I to je istina o tom. Kao što će i klub Hrvatskih laburista podržati ovaj Zakon tako ću ja osobno podržati zakon. Ali imam jednu zamjerku a to je dopisno glasovanje o kojem smo govorili. Manjkavost je u 21. stoljeću ne možemo naći model koji se primjenjuje u mnogim državama Europe dopisno glasovanje. Dopisno glasovanje jest prijepor, nemogućnost dopisnog glasovanja mnogih ovih rasprava kojih je bilo i mnoge bi rasprave drukčije bile i manje bi bilo netrpeljivosti da uvedemo dopisno glasovanje. Zbog čega se dopisno glasovanje ne može u 21. stoljeću i zakonodavac ne pristaje na dopisno glasovanje. Ne znam, nije niti jedno obrazloženje. A aktivna registracija kaže da jest put prema dopisnom glasovanju. Zašto se ne napravi odmah, prione tom poslu, zašto se ne vide prakse ostalih zemalja i da dopisno glasovanje postaje sastavni dio ovoga zakona. Hvala.
Hvala i vama na izlaganju poštovani zastupniče. Ali na vaše izlaganje prijavljeno je 7 replika. Prva je i poštovani zastupnik Furio Radin. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa. Moja replika kao prvo ide u smjeru slaganja sa onim što je rekao gospodin Vukušić. Ali ako oko dvije stvari bih se htio replicirati na sljedeći način. A koji? Ako želite tražiti okolo komu je stalo da zastupnici dijaspore imaju svoja prava u hrvatskom Parlamentu i u hrvatskoj politici ne morate ići previše daleko. Meni je stalo da ima iz dva razloga. Prvi je razlog taj što zbog svog dvojnog državljanstva i sam sam na neki način dijaspora, iako se ni ja ni moja obitelj od pamtivijeka nismo micali od naše kuće ali smo dijaspora i znam što psihološki znači participirati u politički život kulturne Domovine, Domovine tvoje kulture. Ne tamo gdje si politički čovjek jel'da kao politički Hrvat u Hrvatskoj nego tamo otkud potječeš kulturno. A drugo, zato što, a to sam rekao i u Saboru, zato što je moj strah uvijek jedan da negdje između mozga i malog mozga, između velikog i malog mozga stoji, čuči činjenica da su prava dijaspore i prava nacionalnih manjina u zemlji ipak povezana. Toga se ja bojim.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Vrlo kratak odgovor, da pitao sam kome je stalo i rekao sam malo kome je stalo. Ja se ispričavam, nije stalo ni SDP-u ni HDZ-u.
Hvala lijepa. Idemo sa drugom replikom i poštovanu zastupnicu Jadranku Kosor molim da je iskaže.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa apsolutno odbijam insinuaciju zastupnika Vukšića da je kod ustavnih promjena SDP reketario HDZ-e. Ovo stajalište o glasovanju državljana izvan RH je bilo političko stajalište prije svega SDP-a. Dakle, njihovo političko stajalište. Vaše političko stajalište koje ste isticali i u kampanji za parlamentarne izbore je bilo vrlo jasno. Naše stajalište je bilo potpuno drugačije i da bismo izmijenili Ustav morali smo doći do nekakvoga rješenja jer bez naravno zastupnika tadašnje oporbe nismo mogli promijeniti Ustav. I to je tako, nasreću ili nažalost u političkom životu. Dakle, niti je bilo reketarenja, niti je bilo politike nagodbenjaštva nego smo činili što smo mogli da bismo završili pregovore. I kolega Vukšiću da nismo promijenili Ustav ne bismo nikada završili pregovore. I sljedeće godine Hrvatska ne bi bila članica EU. Ja se zalažem da u ovoj sabornici raspravljamo isključivo ako znamo ponešto o temi koja je na dnevnom redu i da raspravljamo argumentima. Naime, kad vi kažete da je nama stalo do zastupnika dijaspore onda bi ovdje sjedili i predstavnici sjeverne i južne Amerike, Australije, Novog Zelanda i Kanade. Gospodine zastupniče iz tih zemalja … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro netko je prije spomenuo, ali ako izuzmemo Kanadu ali svi ovi kontinenti koje spominjete zajedno ili bolje rečeno na svim kontinentima zajedno živi 5 tisuća državljana RH. Pet tisuća onih koji imaju pravo glasovati. I to je činjenica. I kad raspravljate i kad podmećete vodite računa o činjenicama.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Zapravo niste odgovorili na moje pitanje, replicirali ste. Prvo, rekli ste da SDP ne bi pristao na promjene potrebne za ulazak u EU da vi niste pristali na ovo. Što je to nego ucjena? Pristao bi SDP, ali SDP je znao koga ima s druge strane pa je tako mudro postupio vjerojatno. Druga stvar, ako je više od milijun Hrvata izvan Hrvatske dobilo državljanstvo '90-ih godina onda vaša činjenica od 5 tisuća nije točna. Druga stvar je, nemojte onda govoriti o dijaspori i misliti na BiH jer državljani BiH nisu dijaspora.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Nedžad Hodžić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, kolega Vukšić ja vas apsolutno podržavam u vašem stajalištu i diskusiji da Hrvati u BiH nisu nikakva dijaspora RH. I dobro bi bilo zbog budućnosti tih ljudi i njihovih sudržavljana, dakle i ostalih konstitutivnih naroda i ostalih građana BiH da se s tim prestane ja bih rekao riječ strašiti i manipulirati jer ti ljudi trebaju svojoj Domovini BiH. Slažem se i s tim da određene političke opcije to vjerojatno rade ne iz stvarne brige nego zbog vlastitih političkih interesa s tim da bih tu napravio jasnu digresiju između velikih političkih stranaka koje tamo izlaze na izbore ili ne izlaze. Dakle, one koje imaju jasan stav prema Hrvatima u BiH ja mislim da tamo niti neće izaći. Dakle, držat će se ozbiljno svojih političkih stajališta, a one koje vjerojatno računaju na podršku mislim da čine sebi političku sreću uvjetno rečeno ali i nesreću pripadnicima ili sunarodnicima Hrvatima u BiH. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Kratki odgovor, građani RH koji su ujedno i građani BiH kao što bi rekao na lijepom srpskom jeziku kolega koji je desno sjedio pa ga više nema oni su bili dosad vrlo često moneta za potkusurivanje.
Hvala lijepa. Moram upozoriti da hrvatski Ustav govori o hrvatskim državljanima i tu ne pravi razliku. Nažalost, u današnjoj raspravi se izgubila činjenica da hrvatski državljani u Ustavu imaju jedan jedinstveni naziv. Pa bojim se da se i u zakonu to izgubilo. … [[Upadica se ne razumije.]] Idemo sa sljedećom replikom. Poštovana zastupnica Ana Lovrin, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukšić ne znam čemu toliko jala, jara ili već čega u vašem govoru. Naime, znate dobro je da Ustav kao temeljni politički akt bude rezultat političkog kompromisa. Na kraju krajeva zato je i uvedena potrebna dvotrećinska većina za donošenje i izmjenu Ustava upravo zato da bi osigurala da taj temeljni pravni i politički akt bude rezultat kompromisa svih političkih opcija. Ako vi to nazivate reketarenjem onda dobro, to je vaša politička razina. Ja to nazivam dobrim političkim kompromisom i da, kolega, točno je promjene ustavne bile su u tom trenutku nužne radi mogućnosti ulaska Hrvatske u EU. Točno je i to da je u odnosu na pitanje biračkoga prava hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište na području RH a to da vam pojasnim da bude jasno se odnosi i na dijasporu i na Hrvate u BIH. stav je SDP-a bio jasan da njima uopće ne treba dat biračko pravo, stav je HDZ-a bio jasan da im treba dat više nego ga oni trenutno imaju. I rezultat kompromisa je ono što je sada propisano odredbama Ustava RH. Ti politički stavovi kao što vidite se dalje razrađuju zakonom u okviru odredaba Ustava. Obzirom da je politička opcija koalicija Kukuriku u poziciji da donosi zakone. Ti zakoni se razrađuju na način da toga prava bude što manje. Vjerojatno da politička opcija HDZ-a na vlasti bi razrada zakonom išla prema tome da ih bude što više, odnosno da budu u zakonskoj provedbi što lakše provedivi. Evo i to je to. Dakle ne treba se ljutiti i ne treba se jedit zato što je Ustav političkog kompromisa jer to tako treba i biti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Gospođo Lovrin, ovo nije jar nego strast političara koju vi nemate, jednostavno ono što ste vi ja prevodim, naime nemojte brinut o mojoj razini, vi brinite o svojoj razini. Mi smo vas prodali zbog ulaska u EU. To je vaš odgovor.
Hvala lijepo. Sa prodajom prestajemo. Pozivam poštovanog zastupnika Dujomira Marasovića i repliku njegovu da čujemo.
Štovani gospodine predsjedniče, replika na gospodina, na kolegu Vukšića. On je rekao nitko se ne brine o dijaspori, pa niti HDZ, neću govoriti druge stranke koje je spomenuo. Kolega Vukšić dosta, rekao bi kolega Furio Radin basta blaćenja više po HDZ-u vas i bilo koga na glup način, na glup, nekorektan, neprincipijelan, demagoški način dosta, basta. Inače ćemo razine razgovora u ovom Saboru podignuti na malo veću razinu, malo jaču, žešću ili kako god hoćete jer vi reć HDZ-u da se ne brine o dijaspori uz sve ono što je HDZ i druge stranke, al što je HDZ što od 90.-te na ovamo napravio za dijasporu i sve to je nemoralno s vaše strane, nemoralno. A gospodin predsjednik Sabora mi je uzeo drugu misao, pa kako ćemo mi iz ove kolegijale, mi je zovemo kolegijalno Hrvate izvan Hrvatske dijaspora. Kako će mi definirat Hrvate u BIH, ako nisu dijaspora a moraju bit državljani RH. To možda vi zagovarate veliku Hrvatsku do Drine, onda bi trebali na neki način obuhvatit Hrvatsku sve da bi oni bili, šta, ja ne znam na koji, ne razumijete stvar. Oni su državljani RH izvan Hrvatske, imaju isti status kao i oni u Americi, slučajno su u Bosni to što jesu i nemamo drugog modela. Ako imamo drugi model onda ga iznađemo al nemojmo sad govorit da nisu dijaspora, što su onda? Predsjednik Sabora mislim da vam je odgovorio.
Prije nego što dam odgovor na repliku, poštovani zastupniče Dujomir Marasović mislim da ste bili vrlo vjerodostojni u svojem zahtjevu da se razina rasprave podigne na višu razinu, pa vam neću dati opomenu. Molim poštovanog zastupnika Branka Vukšić da odgovori na repliku.
Ja bih dalje nastavio poštovani predsjedniče na to, vi na toj razini najmanje možete govoriti u ovom Hrvatskom saboru. Prvo, ne možete govoriti nikome dosta, kao što ni ja vama neću govoriti dosta, a druga kad je u pitanju vaš moral i moral vaše stranke dovoljno o tom moralu govore bezbrojni sudski procesi koji se upravo vode.
Hvala, idemo sa replikama dalje, poštovani zastupnik Dinko Burić. Nemojte iz klupa molim vas.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Moja replika se odnosi također na onaj dio kad ste govorili o varijanti dopisnog glasovanja, ali i na konstataciji koji je poštovani predsjednik Hrvatskoga sabora dobro rekao, jer ja sam želio podsjetiti upravo na članka 45. hrvatskoga Ustava koji govori o Hrvatskim državljanima s navršenih 18. godina, birači koji imaju opće i jednako biračko pravo u izborima za Hrvatski sabor, predsjednika Republike, Hrvatski parlament. Dakle, kad govorimo o svim hrvatskih državljanima, onda je neovisno o tome jesmo li upotrijebili riječ dijaspora ispravno ili neispravno konkretno za hrvatske državljane koji žive u BIH oni imaju pravo konzumirati svoje ustavno pravo na glasovanje jednako kao i svi ostali i pod jednakim uvjetima i ako je u tom istom članku 45. opet vezano na temu zakona o kojem sada raspravljamo točno propisano Ustavom RH kako se konzumira to pravo za sve hrvatske državljane koji ne žive u RH, da to mogu jedino na način da to koriste u konzularnim predstavništvima RH, onda to mora za sve hrvatske državljane RH bit univerzalno. I postavlja se pitanje i ustavnosti ovakvih zakonskih rješenja koja pojedinim pripadnicima Hrvatske, hrvatskim državljanima izvan RH daju za pravo konkretno o čemu smo bili govorili, hrvatskim državljanima koji srpske nacionalnosti iz Republike Srbije koji će dolazit ovdje. To je u suprotnosti sa Ustavom RH.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Buriću, slažem se s vama i jednako tako se zalažem za jednako pravo svih Hrvatskih državljana kao što Ustav kaže. Međutim slažem se i sa SDP-ovim nastojanjem glasovanje da svih hrvatskih državljana ali posebna izborna jedinica ne.
Hvala lijepa. I sljedeća replika poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega u hrvatskoj politici je bilo puno trgovine, a ja bih čak nazvao i tržnice, ne samo trgovine u onom nekom općem smislu ili kompromisa adje da ga nazovemo kompromisom. Nažalost EU je Hrvatskoj postala jedini izlaz i jedina perspektiva nažalost ili na sreću zavisno kako se gleda na to upravo ju je hrvatska politika dovela da imamo samo ta jedna vrata za spas. Drugih vrata nemamo, nemamo više ni prozore. Kompromis je bio i onaj sporazum arbitražni sporazum sa Republikom Slovenijom jer tim sporazumom prije svega smo se odrekli prava na svoje granice i o granicama RH će odlučiti arbitraža. Ta arbitraža može odlučiti između ostalog da granica s Republikom Slovenijom ide tu dolje na Ilici i mi ćemo to morati prihvatiti. Ne, ne može pravno formalno ne, ali pravno da. Kompromis je bio i onaj ZERP e sada zna se tko je bio za takve kompromise tko je bio protiv takvih kompromisa koji su uostalom Hrvatsku i doveli do toga. I ovdje imamo lijepi stisak ruke jednog džentlmena jedne dame i između ostalog naslov da su dogovorom dobili svi Hrvati. A ja tvrdim da nisu. Najmanje Hrvati u Hrvatskoj a još manje Hrvati van RH. i to je činjenica i to je istina i druge istine nema.
Poštovani kolega u demokratskom društvu vrlo važno je poštovati pravilo demokracije. Ništa nisam rekao ja govorim načelno da je vrlo važno poštivati pravila. … [[Upadica se ne razumije.]] U ovom slučaju oprostite imam neko pravo i neku obvezu sa ovog stola. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite ali koristit ću se Poslovnikom u ovom slučaju sam bio obvezan ovo izgovoriti. Hvala lijepa. Idemo sa raspravom. Ima odgovor na repliku. Poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Pa vrlo kratko. Kolega vi ste govorili o kompromisu da u svakoj politici ima kompromisa. Sasvim sigurno da ima. Za kompromis su potrebne dvije strane i kada se postigne kompromis onda se druga strana ne optužuje da je ona morala nešto napraviti. Ona je pristala na to. ja sam samo o tome govorio, o principijelnosti. Politika treba biti principijelna.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Pozivam poštovanog zastupnika Antu Babića da raspravu počne. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, kolegice i kolege. Jučer smo zapravo imali konačni prijedlog Zakona o prebivalištu što je preduvjet za registar birača. Svakako pozdravljamo sređivanje registra birača ali napominjemo da je u široj javnosti naglašeno stvorena percepcija o nesređenim popisima birača, a o čemu je nešto govorila i kolegica Ivčević danas u ime kluba SDP-a. Upravo zbog te negativne percepcije žurilo se osigurati što više mehanizama za ažuriranje birača. Jeli se u tome uspjelo? Vidjet ćemo. No osvrnut ću se na nekoliko stvari koje će sigurno stvoriti nedoumice ili probleme prije i za vrijeme izbora. O nekima smo danas slušali tijekom ove rasprave. Problemi koji će nastati kod otočkih općina a i nekih drugih manjih općina vezane su zbog adrese prebivališta. Pojedine općine donijele su odluke o imenovanju ulica i trgova, ali zbog financijskih zapreka stanovnika pojedinih općina nije se prisiljavalo da promijene svoje identifikacijske isprave već prilikom isteka. Što će se onda dogoditi s popisima birača? Hoće li na popisima birača biti ime i prezime sa ispravnom iskaznicom ali netočnom adresom pa će biračima biti onemogućeno glasovanje? Može li se recimo u tom slučaju na samom glasačkom mjestu napraviti samo zabilježba, bilješka? U članku 14.stavka 2.navodi se sa smo i slušali sinoć kod Zakona o prebivalištu MUP dužno je odmah nakon raspisivanja izbora odnosno referenduma nadležnom tijelu dostaviti podatke o hrvatskim državljanima s biračkim pravom kojima je datum valjanosti osobne iskaznice veći od datuma provođenja izbora ili referenduma. Nakon zatvaranja baze podataka dostavit će i podatke o hrvatskim državljanima s biračkim pravom koji su podnijeli zahtjev za izdavanje osobne iskaznice. Trebalo je onda zajedno sa prijedlogom novog Zakona o boravištu i Zakona o registru birača raspraviti odgovarajuće i izmijeniti Zakon o osobnoj iskaznici što smo često govorili i na odborima ako se sjećate poštovani ministre. Upravo taj zakon stvara mnoge probleme hrvatskim državljanima koji nemaju trajno boravište u Hrvatskoj nego u Hrvatsku dolaze boraviti privremeno ili povremeno, iseljenici primjerice iz prekooceanskih zemalja. Trebalo je izmjenom zakona omogućiti davanje iskaznica i hrvatskim državljanima koji nemaju stalno boravište u Hrvatskoj te odrediti da se iskaznicom dokazuje identitet osobe, a druga prava s naslova trajnog boravišta ostvaruju ispunjavanje uvjeta koje postavlja npr. Zakon o dječjem doplatku, Carinski zakon i sl. U konačnom prijedlogu Zakona o registru birača nisu nam jasni članci 19. i 20. o upisu i evidenciji birača državljana članica EU koji ostvaruju biračko pravo u RH. u članku 19.stoji da državljani država članica Europske unije koji ostvaruju biračko pravo u Republici Hrvatskoj upisuje se u evidenciju birača prema mjestu prebivališta ili boravišta u Republici Hrvatskoj u roku i uz ispunjavanje uvjeta propisanih posebnim zakonima. A u članku 2. piše: državi države članice Europske unije koji žele glasovati na izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i lokalnom referendumu upisuju se u evidenciju birača prema mjestu prebivališta ili boravišta u Republici Hrvatskoj na temelju zahtjeva. Znači li to da će državljani država članica Europske unije moći sudjelovati na izborima za predstavnička tijela lokalne i područne samouprave i lokalnom referendumu i kad nemaju trajno boravište u Republici Hrvatskoj dok to isto pravo neće imati Hrvati, hrvatski državljani koji u Hrvatskoj imaju privremeno boravište, odnosno boravište. K tomu valja dodati da je zadnjim izmjenama Ustava stvarno ograničeno pravo o čemu smo danas slušali, glasovanje birača XI. izborne jedinice jer bez obzira koliko ih izišlo na izbore zapravo se mogu dobiti najviše tri zastupnika i mogu glasovati samo u diplomatsko-konzularnim predstavništvima o čemu je danas bilo puno rečeno, o toj protočnosti zapravo u konzularnim predstavništvima. Neželjene posljedice koje će nastati bude li Hrvatski sabor usvojio ovaj Konačni prijedlog zakona o prebivalištu i boravištu te Konačni prijedlog o Registru birača bez odgovarajuće izmjene Zakona o osobnoj iskaznici uzrokovat će posebno uvođenje instituta aktivne registracije državljana koji nemaju trajno boravište u Republici Hrvatskoj. Poštovani ministre, o aktivnoj registraciji smo puno govorili na odborima, a ovo vam je jedna od najvećih anomalija ovoga zakona, zapamtite. Posljedice tog instituta su sljedeće. Prvo, mali broj državljana registrirat će se za glasovanje što vam je posve jasno. Poznato je da u iseljeništvu imamo većinom radnike kojima je teško napustiti posao da bi putovali u udaljena diplomatska predstavništva kako bi se aktivno registrirali. Drugo, diplomatsko predstavništva bit će puki bilježnici onih koji budu željeli glasovati. Neće se aktivirati oko prikupljanja podataka o hrvatskim zajednicama u iseljeništvu. Treće, jako će vam oslabit interes hrvatskih iseljenika i Hrvata iz BiH za jaču povezanost s Hrvatskom za sudjelovanje u njenom gospodarskom, kulturnom i političkom životu. Država koja svoje državljane briše, tretira kao strance, neda im čak ni osobnu iskaznicu sigurno nije država u koju će hrvatski iseljenici željeti ulagati, a o tome smo danas dosta govorili. Stvorit će se zapravo dvije kategorije hrvatskih državljana. Prvo, hrvatski državljani koji mogu raditi i temeljem članka 32. našeg Ustava imati prava iz tog članka zakona i hrvatski državljani koji će za rad i boravak u svojoj domovini morati ishoditi radnu dozvolu i stvarno će im biti uskraćeno pravo iz članka 32. Ustava. Mnogi se, podsjećam vas na to, još sjećaju vremena kad je bivša država za Hrvate u iseljeništvu i Hrvate tretirala na privremenom radu u Njemačkoj, Austriji itd., koji su živjeli pod jednim pritiskom i prijetnjom oduzimanja putovnice, tada pasoša. Iako vjerujem predlagatelj Zakona o Registru birača tako ne misli, stječe se dojam da i dalje imamo nekakvo neprijateljsko iseljeništvo kojemu organi prijete brisanjem iz evidencije, oduzimanjem ili uskraćivanjem osobne iskaznice. Takva vam se percepcija stvara u javnosti. I peto, Hrvatska će imati manje birača za izbor zastupnika iz Hrvatske u Europski parlament, a to je izgleda cilj onih koji Hrvatskoj izvana sugeriraju brisanje viška birača. Je li interes Hrvatske da u izborima za zastupnike iz Hrvatske u Europski parlament Hrvatska što većem broju svojih državljana oduzme biračko pravo te time smanji kvotu zastupnika iz Hrvatske. Stječe se zapravo dojam kao da se natječemo u oduzimanju prava Hrvatima dok drugima dijelimo kako to naš narod kaže šakom i kapom. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prijavljena je replika poštovanog zastupnika Dinka Burića. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani kolega Babić, evo vi ste jedan od rijetkih koji je dotakao vrlo važno pitanje, a to je što će biti s primjenom ovog zakona kad Hrvatska postane punopravna članica. Podsjetit ću vas na onu knjižicu "101 pitanje o Europskoj uniji" koju je delegacija na čelu sa gospodinom Paulom Vandorenom ovdje izdala, pod 5 ili 6 pitanjem je bilo i to postavljeno pitanje i odgovor na to. Kad postanemo članica Europske unije tada će državljani bilo koje članice Europske unije moći sudjelovat na izborima za jedinice lokalne i regionalne samouprave, ne za Hrvatski sabor, ali će svakih pet godina moći sudjelovat i na izborima za naše predstavnike u Europskom parlamentu. Prema tome, konstatacija koju ste sada rekli, pitanje da li je s jedne strane težnja ovog zakona smanjit broj hrvatskih građana kao birača za predstavnike u Europskom parlamentu je samo jedna strana priče. Ne zaboravimo da će svakom državljaninu države članice Europske unije svakih 5 godina kad budemo birali svoje predstavnike za Europski parlament bit omogućeno da se prijavi samo u Registar birača ovdje, u Registar birača tako piše, i da će imat pravo. Može nam se teoretski dogodit da nam dođe prijavi se 100 tisuća Talijana u Zadar i da imamo situaciju da imamo zastupnika i gradonačelnika Zadra Talijana, ali i zastupnika u Europskom parlamentu koji neće biti hrvatski državljanin. Teoretski, ja postavljam pitanje. Tako piše u onome. Vi me razuvjerite i ja ću onda mirnije spavat.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. Pozivam poštovanu zastupnicu Anu Lovrin. Uključite se poštovana zastupnice ne čujemo vas.
… [[Govornica naknadno uključena.]] gospodine predsjedniče pa ponavljam. Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom. Evo ja ću se vratit malo na detalje ovoga zakona. Naravno u obrazloženju ste rekli da je potrebno donijet ovaj novi Zakon o registru birača, jer u provedbi dosadašnjeg zakona je ostala jaka percepcija u široj javnosti o nesređenosti popisa ili registra birača. Točno, ali nismo sigurni da će to donošenjem ovog zakona, a pogotovo donošenjem zakona onoga koji smo jučer raspravili u Hrvatskom saboru, a to je Zakon o prebivalištu koji je usko vezan uz ovaj zakon to doista tako i biti, odnosno u kojem roku će tako biti. Zato ukazujem na povezane odredbe Zakona o prebivalištu i ovoga zakona. Svakako ako govorimo o osobama koje imaju prijavljeno prebivalište u Republici Hrvatskoj, ali stvarno na toj adresi i ne žive, a to je poglavito važno za lokalne izbore. Dakle to prebivalište je za ove državne izbore i državni referendum nije toliko važan jer će oni ostvarivati izvan RH svoje biračko pravo. Ali je izuzetno važno za lokalne izbore. I ako već uvodimo Zakonom o prebivalištu ono čega do sada nije bilo, a to je brisanje iz evidencije prebivališta ex ofo osoba za koje se utvrdi da one tamo ne prebivaju onda svakako nije dobro da smo tim zakonima prijelaznim i završnim odredbama ostavili rok od godinu dana da se one prijave. Što to znači? To znači da ti popisi birača ono što je ključno neće bit sređeni za predstojeće lokalne izbore. I da me se krivo ne razumije puno se govori o autobusima. Jednu stranu smetaju samo autobusi u Vrgorcu ili negdje tamo, drugu stranu smetaju autobusi primjerice u Kninu, Benkovcu, Gvozdu itd. Ali da bi to sve riješili samo je trebalo ovaj rok skratit jer se radi o roku koji jednako tako vrijedi i za osobe koje su obuhvaćene programom obnove ali i za sve druge osobe koje se na dan stupanja na snagu tog zakona nađu izvan RH da imaju o razlozima izbivanja vremena godinu dana se očitovati. U toj godini dana neće bit brisani iz evidencije prebivališta. Dakle, naglašavam. Popisi birača za sljedeće lokalne izbore neće biti uređeni u tom smislu. Druga mjera kojom nastojite riješit ili uredit popis birača kako kažete je aktivna registracija. Već sam nešto govorila o tome u replici. Naravno određene političke pozicije i stavovi iskazuju se u razradi ustavnih odredaba na način da se očito želi to ustavno pravo učiniti teže dostupnim. Čini mi se da je kolegica u ime Kluba zastupnika SDP-a vrlo nekako zadovoljno rekla da eto sad, šta će se sad dogodit nećemo mi imat više 450000 birača onih koji nemaju prebivalište u RH. Imat ćemo ih toliko koliko će se za svake izbore, a to znači svako neko vrijeme dolazit osobno u konzularna i diplomatska predstavništva i prijavit se. Naravno da će njih bit daleko, daleko manje čime će im biti onemogućeno njihovo ustavno pravo kao svim drugim državljanima RH, jer će imati fizičke prepreke da putuju na velike razdaljine do 10 dana prije izbora da se prijave, da žele glasovati, a onda za 10 dana ponovo da i ostvare to svoje pravo. Predlagatelj bi puno učinio da je eksplicite u zakonu odredio da je ta registracija moguća i elektroničkim putem i u tom smislu obvezao konzularno-diplomatska predstavništva da i osiguraju i provedu to na taj način. Dakle, toliko o ovome, o aktivnoj registraciji. Ona će svakako drastično smanjit broj osoba koje će glasovati izvan RH iz jednostavnog razloga jer će teške fizičke i materijalne prepreke tomu biti. Naglasila bih još nešto u odnosu na članak 40. Ja sam uložila i jedan amandman u tom smislu. Dakle, on govori o privremenom upisu u registar brisača, birača. Lapsus. Obzirom da je to moguće i po dosadašnjoj praksi samo za tzv. referendum i državne izbore, znači za zastupnike u Parlamentu, za predsjednika i za Europski parlament potrebno je to jasno i ovim člankom i reći, a ne se pozivat na druge izborne zakone. Ja sam pregledala recimo Zakon o lokalnim izborima. Nigdje ne piše eksplicite, ja nisam našla ali ne postoji odredba koja kaže da se ne može glasovati izvan mjesta prebivališta. Budući da to nije u tom Izbornom zakonu zabranjeno, odnosno nije dopušteno, onda ovim Zakonom treba to stipulirati i u tom smislu sam uložila amandman. Ja predlažem zbog jasnoće i molim da se on i prihvati. Još nešto treba uskladit naše zakone bez obzira što Zakon o prebivalištu predlaže u ime Vlade Ministarstvo unutarnjih poslova, a ovo Ministarstvo uprave ali recimo kada govorimo o OIB-u i matičnom broju građana dali ste obrazloženje da je potreban matični broj građana iz razloga što njega imaju samo fizičke osobe itd. Međutim, vi u odredbama ovoga zakona govorite da je potrebno da u evidenciji bude OIB i matični broj, a recimo kod prijave prebivališta se kaže da treba imati OIB i/ili matični broj građana. Jedan zakon koji kaže i/ili je zakon koji se ne zna kako će se provoditi jer kad dođe građanin onda ne zna jel' to mora biti kumulativno ili alternativno. Dakle, mora pisati ili i ili-ili. Dakle, to su dva principa, kumulativno ili alternativno. I nije dobro da se to u zakonima koje mi donosimo cjelovito za RH da se to ne ujednači. Rekla bih još nešto o jednoj odredbi koja je također evo kako kaže predlagatelj prihvaćena u drugom čitanju, u obrazloženju kaže i mislim da treba pažljivo tome pristupiti. Dakle, kaže se da su uvažene kritike pravobraniteljice za osobe s invaliditetom te prihvaća njezin prijedlog da se svim poslovno nesposobnim osobama osigura biračko pravo. Ništa dalje nije razrađeno. Dakle, mi sada imamo osobe s invaliditetom, naravno, kojima treba osigurati to pravo, to je razrađeno ovim zakonom. Radi se o određenom fizičkom nedostatku. Međutim, upozoravam da osobe sa oduzetom poslovnom sposobnošću prvo da ima različitih stupnjeva oduzimanja poslovne sposobnosti pa naravno da nekom kome je primjerice zbog rasipništva djelomično oduzeta poslovna sposobnost da mu se ne smije uskratiti biračko pravo i s time se apsolutno slažem. Slažem se da i u nekim lakšim invaliditetima sa mentalnim oštećenjima se to može dozvoliti međutim postavljam pitanje što je sa osobama sa teškim mentalnim oštećenjima ili poteškoćama koji su zaista nesposobni za rasuđivanje što je utvrđeno u sudskom postupku, a birati i otići na izbore je jedna odluka. Dakle, to je netko tko mora biti sposoban donositi odluke. Ako damo takvim osobama biračko pravo pitanje je tko će zapravo umjesto njih odlučiti jer biračko pravo je odluka a u teškim slučajevima mentalnih oštećenja i poteškoća je oduzeta poslovna sposobnost upravo zato jer ti ljudi nisu mogli donositi. I bilo bi zanimljivo, ja znam da je dosta su civilne udruge o tome govorile, ne znam nisam čula osobno pravobraniteljicu ali bilo bi zanimljivo čuti kakva je europska praksa, kako je to u drugim zemljama Europe da li se to tako prakticira ili ne. Evo to bi mene osobno zanimalo. Ali, mislim da je tu trebalo napraviti ipak neku razliku jer se radi o odlučivanju. Evo, to su sve razlozi o kojima bih još, nažalost ovo je konačni prijedlog. Možda negdje može još i Vlada intervenirati amandmanom, primjerice da kod aktivne registracije barem obveže da se osiguraju uvjeti za registraciju elektroničkim putem i da se na taj način ustavno pravo tih građana ne onemogućava. Vi ste u obrazloženju rekli da ste konzultirali ustavne stručnjake u pogledu ovog pitanja aktivne registracije i da su rekli da se može zakonom urediti uvjete za ostvarivanje prava. To apsolutno da, ali ono što je ustavno pitanje i koje vam je i Odbor za Ustav postavio da li je ustavno da se to određuje u odnosu na jednu grupu birača, odnosno građana, a za drugu grupu ne. Dakle, nejednak je pristup. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeća rasprava i poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo žao mi je što nema ni kolega iz SDSS-a jer cijelo vrijeme govore da želimo biti ravnopravni, a pošto je ovo Hrvatski sabor i ovdje se govori hrvatski ja bih kolege molila da govore hrvatskim jezikom. Jer neke riječi ja uopće ne razumijem. Samo vrlo kratko par stvari. Što se tiče iseljenika, iseljenici godišnje negdje šalju oko 2 milijarde kuna u Hrvatsku. Dakle, što pomoć svojoj rodbini, što za izgradnju svojih objekata. Itekako su oni prisutni u životu u Hrvatskoj ovdje. Ali kad dođe do izbora onda za neki razlog oni postaju građani drugog reda. Kažu, sad sam čula da ima negdje 5 tisuća državljana u iseljeništvu. Pa nije to njihova sramota, to je naša sramota. Znači da im nismo omogućili normalnim putem ili lakšim putem da dođu do svojih isprava. Mi imamo veleposlanstva, imamo konzulate koji su većinom svrha sami sebi, a to vam govorim iz iskustva jer znam da je meni uzelo 2,5 godine da dobijem putovnicu a već sam imala hrvatsku putovnicu. Dakle, trebala sam je samo produžiti u Vancouveru, 2,5 godine mi je uzelo da dođem do te putovnice. I naravno da će puno ljudi dići ruke od te Hrvatske koju su sve te godine pomagali i za vrijeme rata kad je najviše trebalo. Neki od njih su i revoltirani, jednostavno zato što će im putovnica kad ne mogu glasovati. Imate Hrvate koji žive u Vancouveru koji je 5 tisuća km daleko od Toronta. Imate u Torontu prvi konzulat. Kako će oni doći tamo glasovati? Zašto ne elektronskom poštom? Pa neka u Torontu ili u Ottawi skupljaju sve te glasove pa neka nam odavde pošalju. Znači, idemo izaći u susret tim ljudima koji se itekako trude. I nemojte zaboraviti oni dolaze jednom godišnje, oni imaju svoje kuće tu i oni dolaze. Do nas je taj novac izvana, ulažu ga u Hrvatsku. Znači, značajan dio doprinose u našoj privredi. Pa idemo malo biti pošteniji, malo biti susretljiviji prema tim ljudima da im omogućimo pravo glasa. I ovo što se tiče isto bolnica, to ponavljam ponovno, gospođa koja je završila u bolnici prije 4 godine za 2 glasa je izgubila a ona se kandidirala. Prva ona nije mogla glasovati za sebe. Pazite, ona je dan prije slomila kuk i završila u bolnici. Ona ima to ustavno pravo i to se njoj ustavno pravo trebalo garantirati. Ja mislim da se može na način možda Izborno povjerenstvo jer svaki ravnatelj bolnice svaki dan ima imena ljudi, žena, osoba koji su završili taj dan u toj bolnici. Nije to multimilijunska bolnica da se to ne može napraviti. Znači, može se samo malo više volje. I želimo da naši građani vjeruju u vlast, da vjeruju da je to sve transparentno pa nije, nije. Jer a idemo izračunati koliko bolnica ima u Hrvatskoj, idemo izračunati koliko ljudi par dana prije izbora završi u tim bolnicama, onda ćemo znati koliko ljudi zapravo ne može konzumirati to svoje Ustavom zagarantirano pravo. I kad radimo onako neke zakone ili nove zakone, prijedloge novih zakona ja mislim da bi trebali baš razmišljati o tome svemu i razgovarat s ljudima i možda baš one ljude koji na taj način žive, možda ne samo političare, možda ove obične ljude koji žive tu Hrvatsku malo na drugačiji način nego što je mi živimo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo repliku, Damir Kajin.
Pa mislim ovdje se čula jedna opasna naprosto konstatacija gospođe Tomašić kada je rekla, ne znam netko je iz redova srpske zajednice odnosno zastupnika srpske nacionalnosti govorio je srpskim jezikom a gospođa Tomašić je rekla da ona ga ne razumije i da ga traži da se govori u Hrvatskom parlamentu hrvatskim jezikom. Pa ja apsolutno, apsolutno gospođo Tomašić, u uporabi temeljem Ustava je hrvatski jezik, latinično pismo ali u uporabi su i jezici nacionalnih manjina odnosno i čirilićno ovaj pismo. Reći nekome da se ne razumije jezik pripadnika srpske zajednice u RH po mom sudu je krajnje, krajnje opasno. Ovo nije godina 91. niti 41. Mi danas živimo u 2012. godini. Nije stvar da li tolerirati nekome da govori srpskim jezikom u Hrvatskom parlamentu ili u Hrvatskom saboru nego se to vis a vi samoga Ustava podrazumijeva. 45. godine u ovoj sabornici pripadnici talijanske zajednice iz Istre govorili su čak i na talijanskom jeziku. Pa nismo mi sada valjda 50 godina ili 6o godina iza onog vremena i ja doista molim da se tim jezikom mržnje i isključivosti nitko ne rabi u prijestolnici hrvatske demokracije a to je Hrvatski sabor.
Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolegice Tomašić.
Kolega Kajin, to je malo dvolično pogotovo kad znamo što se u Istri događa i kako i na koji način i kako ste u nekim slučajevima reagirali. Tako molim vas, nemojte mi držat lekciju. Drugo, ovo je Hrvatski sabor, u njemu se govori hrvatskim jezikom, ja sam samo molila da se ovdje govori hrvatskim jezikom. Da li će u hodniku govoriti srpski ili engleski ili portugalski, ne zanima me .U Hrvatskom saboru se govori hrvatskim jezikom.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, Jadranka Kosor. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Meni je neobično drago gospodine ministre budući da ste kao zastupnik SDP-a u vrijeme dok sam bila predsjednica Vlade bili žestoki, bili ste zaista katkada jako žestoki, mogu reći da ste katkad bili nesmiljeni prema meni i zato mi je zadovoljstvo što danas vas mogu pohvaliti. Dakle što mogu reći da kao ministar koji pokazuje pa i kod ovoga zakona na koji naravno imam primjedbe, ali kod one temeljne ideje a to je da uredimo popis birača, da uvedemo red je u temelju onoga što zovemo pravna država i dok god ne budemo zadovoljni sa redom u svim segmentima života nećemo moći reći da do kraja imamo uređenu pravnu državu. Dakle pozdravljam, moram reći da smo evo i u mojoj Vladi razmišljali i puno pokušavali i neke korake napravili na tom putu jer ja mislim da ovo temeljno biračko pravo koje svakom građaninu RH, svakom državljaninu omogućuje da bira, i da bude biran će biti u potpunosti ostvareno ako svatko tko ima pravo omogućimo da bira i da bude biran ali prije svega da bira, ali isto tako da nitko tko nema pravo ne može birati i u onom što je u suštini svega da se biračko pravo ni na koji način, ni zbog čega ni zbog koga ne može zloupotrebljavati. Dakle, znamo i svjesni smo, imali smo puno primjera o tome, prijavljivanju da ne ponavljam na istoj adresi osoba koje naprosto, državljanin, odnosno birača koji naprosto po samoj logici stvari s obzirom na veličinu nekog stana, nekog prostora, neke sobe ne bi stali, a bili su prijavljeni na istoj adresi. Dakle, da ponavljam to nastojanje, osobito pohvaljujem i ono što ste, odnosno to mi je i zanimljivo i vrlo intrigantno ja dajem tome potporu dan kad govorimo o glasanju hrvatskih državljana izvan RH da se konačno dogovorimo o dopisnom glasovanju. To je bila jedna od tema o kojima smo razgovarali i u izmjenama Ustava 2010. godine. Jako sam zadovoljna što danas kao evo ministar iz SDP-a podupirete tu ideju, stajalište SDP-a tada je bilo suprotno, odnosno nije bilo slično, odnosno nije bilo isto. I ako je tome tako ja mislim da bismo vrlo brzo jer se ove strane sasvim sigurno postoji apsolutno odlučnost da se tome kad-tad pristupi, da onda vrlo brzo i možemo pristupiti izmjenama ustava i omogućiti dopisno glasovanje hrvatskih državljana koji žive izvan RH dopisnim glasovanjem, jer s ove strane imate vrlo jasno i precizno stajalište. Kad govorim o tim izmjenama puno je bilo riječi, da ja moram ponoviti još jednom neke činjenice iz tog razdoblja, da predsjednik SDP-a Milanović i ja smo naravno izašli zajednički na konferenciju za novinstvo, kad smo se uspjeli dogovoriti do kraja o izmjenama Ustava. Jako mi je žao što su se potpuno izgubile sve ostale činjenice koje su bile vezane za izmjenu Ustava RH 2010.godine i naravno da je trebalo doći do konsenzusa, naravno da je trebalo doći do suglasja. Ali nitko ovdje nije iako su prošle samo nešto malo više od dvije godine od tog vremena nije spomenuo koliki smo mi posao u izmjenama Ustava obavili. Od ugrađivanja evo nezastrjevanja kaznenih djela iz pretvorbe i privatizacije dakle nešto što isto nije bilo vezano za acquise a bila je naša odluka odnosno većine zastupnika u Hrvatskom saboru, pa onda svih poslova koje smo morali učiniti zbog EU. Mi smo cijelu jednu glavu morali dodati, upisati vezano za naše članstvo u EU od europskog uhidbenog naloga do naravno domaćih stvari koje su iznimno važne za funkcioniranje pravne države na kraju do izbora ustavnih sudaca koje smo dogovorili da se biraju dvotrećinskom većinom referenduma. Mi smo morali izmijeniti odredbe u Ustavu vezane za referendum za ulazak u EU i to je isto tako doneseno konsenzusom. Prema tome nije dobro da se zadržavamo sam na odredbama koje su izmijenjene vezene za glasvoanje predstavnika tzv. dijaspore. Naravno da konsenzusa ne bismo mogli doći da je tadašnja vladajuća koalicija ustrajala na onom što je bilo do tada. Naravno da je dogovor o tri dogovor koji je naravno nikako dogovor na temelju reketarenja i na temelju ucjena nego naprosto zbog činjenica da na drugi način da nije bilo dogovora Ustav ne bismo mogli promijeniti. I ja se nimalo ne osjećam posramljenom zbog toga. Ostaje naravno pitanje ako imamo kvotu od troje zastupnika koji se mogu izabrati, kako onda u stvarnosti do kraja realizirati ustavno pravo da svaki birač dakle vraćam se na početak svoje rasprave koji ima pravo birati koji ima pravo glasovati to svoje pravo i ostvari. Zašto? Zato što smo u Ustav također ugradili glasovanje isključivo u DKP-ima. Naravno da je logično to smo imali priliku vidjeti i na parlamentarnim izborima. Činjenica je, svaki birač koji ima uredno biračko pravo dakle državljanin RH koji živi npr. u BiH nije mogao ostvariti to pravo, naprosto zato što nije stigao na red, naprosto zato što nije stigao do svoga biračkog mjesta. Ja mislim da o tome trebamo razmišljati u budućnosti kao što mislim da u nekoj budućnosti moramo razmisliti dobro i moramo pokušati oko toga postići dogovor, da svaki zastupnik i svaka zastupnica koji je biran u Hrvatski sabor je izabran poprilici istim brojem glasova jer je činjenica da sada imamo zastupnice i zastupnike koji su birani različitim brojem glasova. To je za neku budućnost ali to je isto tako za neke razgovore između svih vodećih parlamentarnih stranaka u RH. jer kada ogolite sve i dođete do broja birača i broja glasova za pojedinog zastupnika ili zastupnicu u Hrvatskome saboru onda vidite da je za neke i da je nekima trebalo i nekoliko tisuća glasova, a nekima tek stotinjak. A prema Ustavu RH svi zastupnici u Hrvatskom saboru jednako važni i jednako vrijedni. I na kraju pohvaljujem svakako što ste poslušali pravobraniteljicu za invalide jer se ovom odredbom ostvaruje jedna od onih ključnih vrednota iz Konvencije o pravima osoba s invaliditetom koju RH treća po redu potpisala, a četvrta u svijetu i ratificirala. Međutim te odredbe bi trebalo razraditi jer nije ista pozicija nekih osoba kojima je oduzeta pravna sposobnost i naravno općenito osoba s invaliditetom. Dakle evo na tragu da ne ponavljam ovo što je malo prije spomenula gospođa zastupnica Lovrin tu kod nespecificiranja i ne brušenja tih odredaba do kraja postoji mogućnost manipulacije jer biračka volja, volja glasača mora biti samo njegova i nitko na tu volju ne bi smio i ne bi mogao i ne bi trebao tako kaže Ustav utjecati. Dakle načelno to pozdravljam ali mislim da to treba još malo bolje doraditi. Ukratko na ovom putu uređenja svega onoga što smatramo da treba do kraja urediti kako bismo bili u punom smislu i u punoj snazi pravna država još imamo dosta posla, ali ovo je isto tako jedan ova važnih i vrijednih koraka naprijed, svakako uz činjenicu da primjerice apsolutno ne podržavam one odredbe o registraciji birača primjerice u BiH odnosno izvan RH jer to će ponovno onemogućiti nekim ljudima, nekim hrvatskim državljanima da ostvare to svoje temeljno ustavno pravo. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine ministre. Evo ugasile su se kamere HRT-a pa onda nema više replika u Saboru. To je jedan zanimljiv fenomen kojem svjedočimo svaki dan. Međutim tema je važna i želio bih svoje izlaganje fokusirati na 4 aspekta. Prvi je na jedan paketni karakter ovog zakona sa zakonom koji smo imali jučer, a to je Zakon o prebivalištu koji je branio ministar unutarnjih poslova. Ključ tog zakona vidjeli smo bio je članak 12.dakle mogućnost brisanja onih državljana RH kojima se u terenskoj provjeri da trajno nisu na mjestu prebivališta na kojem su prijavljeni. Što možemo očekivat, možemo očekivati da će zainteresirana tijela pokrenuti brojne postupke terenskih provjera da li su ljudi na adresama na kojima im je izdata osobna iskaznica. Neću govoriti o čišćenju, neću govoriti o eliminaciji ali riječ je o jednom odvraćanju određenog broj hrvatskih birača da koriste svoja politička prava. Današnji Zakon o Registru birača ima svoj ključ, njegov ključ se zove aktivna registracija birača koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Uvodi se novi institut, institut u člancima od 28.-33. Po mom mišljenju, kao netko tko je bio hrvatski diplomat skoro 18 godina, tko je za razliku od svih ljudi koji ovdje sjede trenutno u Saboru, proveo 8 godina u diplomatskoj misiji, koji ima istančan osjećaj koliko je pozornosti, obazrivosti, komunikacije, pažnje potrebno u odnosu između ljudi koji rade u diplomatskim misijama i konzularnim uredima sa hrvatskim državljanima u inozemstvu koji tamo žive, moram priznat da je ovo stvarno pisao netko tko o tome blagog pojma nema, tko uopće ne sagledava posljedice ovoga instituta. U ranijoj replici sam već rekao ministre može nam se dogodit 2014., 2015. da imamo tri do četiri prilike organizirati glasovanje u diplomatskim misijama i konzularnim uredima. Tri do četiri puta. Po vašem zakonu gdje vrijedi pravilo Zakona o općem upravnom postupku, potrebno je osobno doći u diplomatsku misiju da bi se aktivno registrirali, a vi možda već jeste upisani u evidenciji u toj diplomatskoj misiji. Npr. evo u veleposlanstvu, neću ići daleko, idemo u Francusku. Velika zemlja, 63 milijuna ljudi, ogromna površina, mi imamo samo Pariz, samo jedno veleposlanstvo. Hrvati u Nici, tamo postoji katolička misija, ima puno Hrvata koji tamo žive. da bi ostvarili svoje biračko pravo oni moraju proći skoro 1000 km. U vrlo kratkom periodu, pazite vi ste omogućili aktivnu registraciju birača od dana raspisivanja izbora pa do članka 24. stavak 1., 10 dana prije dana određenog za održavanje izbora. Dakle jedan kratak period. U tom periodu sa ovako zbog štednje vrlo restriktivno kapacitiranim diplomatskim misijama i konzularnim uredima kojima radite praktički situaciju da se nitko ničim drugim u tim uredima ne bavi osim aktivnom registracijom birača. Radite trošak hrvatskim državljanima. Apsolutno diskriminatoran. Ovo što je rekao kolega Stazić, u Hrvatskoj ne treba država to može. Ovi koji su daleko, kojima je dalje, njima neka troška. Zamislite situaciju, izbori za Europski parlament su 2014. u lipnju, nakon toga će biti izbori za predsjednika republike, nedugo nakon toga vjerojatno izbori za Hrvatski sabor. Tri puta, tri puta. Zar ovo nije odvraćanje da ne sudjelujemo u tom glasovanju. Ja vas razumijem, pa vi niste marili čak niti izaći s kandidatima za XI. izbornu jedinicu prije godinu dana. To se vidi da piše netko koga to uopće ne zanima, kome bi bilo možda najlakše da skroz to ukinemo, da se ne gnjavimo ali ne možemo. Ne možemo zašto, jer smo eto zagovornici Europske unije, aktualna koalicija ničim izazvani 2010. u okviru tema koje su se radile o čemu, o europskom uhidbenom nalogu, o Uredu za reviziju, o neovisnosti HNB-a, o stjecanju prava vlasništva nad nekretninama sami od sebe krenuli umiješati priču broja zastupnika iz dijaspore u izmjenu Ustava koja nikakve veze sa tim pitanjem nije imala. Koja je to poruka, jel to dobro? Tu je netko govorio o ucjenama, uspoređivao arbitražnim sporazum sa tadašnjim ponašanjem opozicije. To nije bilo europsko ponašanje, znate. I nije na ponos aktualnoj vlasti, naprotiv. Možda smo mi sa ove strane odgojeni na ideji prvog predsjednika Tuđmana o jedinstvu domovinske i iseljene Hrvatske. Vi očito niste, jer da jeste ne biste ovako maliciozne članke od 28. do 33. stavili u današnji prijedlog zakona. I to vam govorim vrlo argumentiralo jer će operativne posljedice biti te da će vam se broj hrvatskih državljana koji će proći ovu proceduru toliko smanjiti da ćete po načelu oportuniteta jednog dana reći pa to se nama ne isplati. Nama više košta to nego što nam ljudi izlaze. A to nije ono što država treba radit za svoje državljane. Državljani imaju i prava i obveze ali ima isto tako i država. Prema tome, moramo voditi računa da ova rješenja nisu dobra. Ona možda jesu bila u intenciji da se urede registri birača, da se evidencije i popisi ažuriraju, apsolutno, s time se slažem ali ne na ovaj način, ne na način da kreirate doslovno jedan teret na državljana koji ga košta i novaca i vremena. Često su to ljudi starije dobi koji ne gledaju web stranice, koji možda nemaju satelitsku televiziju, pojma nemaju kad su rokovi koji su ovdje navedeni u ovom zakonu niti ih zanima. Doći će na dan izbora u veleposlanstvo i reći će ja bih glasao. Znate šta se onda događa, onda vam izborno povjerenstvo gleda papire pa vi se niste eto aktivno, vašom odgovornošću registrirali, žao nam je. Da ste ikada vidjeli izraz lica ljudi koji imaju recimo 80 godina i koji vam dođu nakon 500 km puta u veleposlanstvo i onda da tako kažem poljube vrata nikad ne bite ovakve odredbe stavljali u zakon. Taj se više ne vraća, taj se više ne vraća na glasanje. Prema tome, ove odredbe o aktivnoj registraciji birača mislim da su loše, da uvode jednu pravu administrativnu barijeru za hrvatske državljane i stavlja ih se u neizostavno puno, puno gori položaj nego što je to do sada i ne šalje se dobra poruka. Šalje se poruka da nam u biti glasovanje izvan Hrvatske postupno ne treba. Postoje i takva rješenja. Ima zemalja gdje se ne glasa u inozemstvu. Mi smo kao zemlja koja je stekla neovisnost prije samo 20 godina sada zauzeli jedan smjer koji totalno gubi iz vida vrlo kratki povijesni period u kojem živimo. On ga totalno gubi iz vida kao da nitko ovdje nije bio prije 20 godina i sjećao se koliko ljudi koji su odlazili iz Hrvatske zadnjih nekoliko generacija je bilo sretno da u svom džepu u svojoj ruci imaju bilo kakav dokument na kojem piše Hrvatska. Pa zar je moguće da smo mi to svi zaboravili? Mi nismo. Ali vi očito postupno ovim koracima, jučerašnjim zakonom, današnjim zakonom, stavljanjem u kontekst izmjena Ustava, smanjenja broja zastupnika, Hrvata u inozemstvu radite korake koji su transparentni, koje svatko tko to vidi može vrlo jasno prepoznati. Nekoliko riječi o onom dijelu zakona koji se odnosi na državljane EU. Vidim da je bilo tu nekih dvojbi. Ovo nije jedini zakon kojim se to pitanje regulira. Hrvatski sabor je donio još prije godine i nešto i Zakon o izborima za Europski parlament. Relevantan je i Zakon o strancima. Nema nikakve velike opasnosti o tome da nam dođe 100000 bilo kojih državljana druge države pa da nam na neki način utječu na ishod ne toliko izbora za Europski parlament, jer osim Danijela … [[Govornik se ne razumije.]] i čini mi se još jednog jedinog zastupnika nikad se nije dogodilo da se izabere netko u nekoj drugoj državi. To su iznimke, a na lokalnoj razini takvih fenomena neće biti. I ovaj zakon, ove odredbe zakona u tom smislu nisu problematične. Problematično je ono što je ključ, a to je aktivna registracija birača. Hvala.
Hvala. I na kraju Miroslav Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Svaki zakon ima neki smisao zbog kojega se donosi i razloge zbog kojega ga treba usvojiti. U predstavljanju, odnosno zagovaranju ovoga zakona mislim da je ključna rečenica ministra koji je rekao priča o dijaspori je završena. I stav da i dalje stav je SDP-a da nije trebalo biti ni jednog zastupnika u Saboru iz dijaspore i to se sa ovim zakonima i jučerašnjim i današnjim naprosto želi operacionalizirati do kraja. Jučer je izglasan Zakon o prebivalištu i boravištu gdje će naprosto biti liste izbrisanih građana. Ja ću koristiti riječ izbrisani zato što je to u prvom čitanju, odnosno prvom prijedlogu zakona pisano, pa je onda predlagač na sjednici odbora rekao pa nije baš zgodno pa ćemo to malo drukčije nazvati. Ovdje u ovoj diskusiji kolega Horvat je rekao da ne vjeruje baš u namjeru da se, u zločestu namjeru ovoga zakona. Kolega Radin je rekao pa neće se ništa promijeniti, neće se uopće smanjiti broj zastupnika jer će i dalje ostati tri bez obzira koliko bude glasalo. To je točno. Ali ono što će se promijeniti da se stvara alibi zašto treba biti tri ili manje od tri. A što je činjenica? Činjenica je ovo što je ovdje danas rečeno, ne mogu se sad sjetit koji od zastupnika da će sa 4,4 milijuna popise smanjiti na 3,8, tri milijuna 800. Da se stvarno htjelo ići kako spada onda pitanje je ovo što se govori o aktivnoj registraciji birača. Pa gospodo, imate zakone već u kojima, po kojima je priznat digitalni potpis. Zašto se onda digitalni potpis ne može koristiti i za ovdje za aktivno registriranje u biračke popise. Imate niz drugih tehničkih mjera koje možete poduzeti, a da se ove nepravilnosti i nered koji postoji nema sumnje, ne vjerujem da bilo tko ovdje u sabornici može zagovarati da glasaju mrtvi ili da glasaju oni koji nemaju pravo glasati. Ali je činjenica da se ne poduzimaju te mjere. Možete i u Hrvatskoj organizirati dopisno glasovanje za one koji su mobilni, koji nisu u datom trenutku na svom, u svom mjestu stanovanja. Kao prvi korak da se onda dođe do elektroničkog glasovanja koji kao što je rečeno već u nizu zemalja postoji. S druge strane, priča o mrtvima. Pa u svakoj stavci za svako ministarstvo postoji cijena informatizacije baza podataka. Prema tome, nema ničega lakšeg i jednostavnijeg da se baze podataka relevantne od biračkog popisa do mirovinskog ili ovoga osiguranja da se spoje i da se vidi tko je u međuvremenu umro i da se to smatra kao relevantni podatak. To su sve tehničke mjere kojima se da se htjelo moglo poboljšati. Međutim, poanta je u nečem drugome i zašto su ovi zakoni štetni po Hrvatsku dugoročno neovisno o strankama na vlasti ili u oporbi. Kolega Plenković nije govorio, a vjerojatno je mogao upozoriti da danas u Europi u vrijeme globalizacije i tih integracija niz zemalja ide i nudi, zagovara svojoj dijaspori državljanstvo. Uzmite susjednu Italiju. Ona nudi državljanstvo ne samo od Istre nego do Argentine. I to ne naplaćuje ništa domovnice za razliku od naše politike gdje traže po 100 dolara za domovnicu, a tamo ljudima je to mjesečna plaća. Ili u Francuskoj gdje su promijenili i Ustav i zakone i išli na povećanje ne samo u jednom nego i na drugom Domu broj zastupnika iz dijaspore. Zašto? Zato što u doba globalizacije imati dijasporu, vezati se, to znači osigurati i gospodarske i kulturne i političke i druge veze. I to je smisao da imate ljude iz dijaspore i u Parlamentu, pogotovo za male zemlje koje trebaju puno više veza i šansi da bi mogle preživjeti u ovakvim složenim situacijama. Što je paradoks ove logike i gdje se očitava uskogrudnost ove politike koja se želi zagovarati sa primjenom ovakvog zakona? Mi svi govorimo kako će sljedeće godine hrvatske granice biti europske granice, kako će mobilnost ta biti puno veća. Da, bit će europske granice osim za hrvatske državljane koji žive u inozemstvu. Njima će biti nemoguće, davao sam primjere i na odboru, imate znači hrvatske državljane koji žive u inozemstvu konkretno u Kanadi, rade tamo, imaju tvornicu, investiraju u Hrvatskoj, zaposlili su ovdje ljude ali on neće moći imati ni prebivalište ni boravište ovdje. Zbog ovog zakona i ovakve politike prema iseljenoj Hrvatskoj. I s druge strane umjesto da se primijene ova načela da hrvatski državljani bez obzira na nacionalnost imaju iste mogućnosti ovdje se stvaraju te naprosto podjele kako bi se odgodio, odnosno prikrila ta jedna uskogrudnost da sa ovim europskim integracijama trebamo što više imati ljudi i potpore hrvatskih državljana svugdje u svijetu gdje god živjeli. Prema tome, u ovom smislu ovaj zakon jeste diskriminirajući. Teze o tome da postoji pravo glasa da je to ustavno pravo pa se ono lomi na tri nekakve različite kategorije, mi nismo Amerika gdje ima odredbu da za predsjednika države može biti biran samo onaj tko je rođen u SAD-u. Prema tome, sa ovakvim odredbama niti može biti biran niti u Sabor niti na druge pozicije. Prema tome, to je samo još jedna potvrde loše dizajniranog zakona, odnosno namjera koje stoje iza toga. Ovdje je već rečeno isto tako da osobe lišene poslovne sposobnosti ovdje im se želi dati pravo glasa. Ako se ne varam negdje je spomenuto da je 18 tisuća takvih osoba. Jasna stvar sa različitim kategorijama. Prema tome, ne ulaze svi u ovo, što bi bilo izborno gdje bi se moglo da svima njima treba uskratiti pravo glasa. Ali očigledno dok god s jedne strane želimo zatvoriti manipulaciju, što treba rekao sam nema toga tko nije za to da se nepravilnosti izbjegnu, ali s druge strane i na ovaj način ćemo otvarati manipulacije o kojima ćemo onda narednih godina raspravljati. Prema tome, u ovom smislu ovaj zakon bi trebalo doraditi i otvoriti se prema onim procesima i onim trendovima koji vladaju u Europi i EU od kažem ovih tehničkih sredstava jer nema razloga da se ide osobno u DKP, da se prijavljuje aktivni kako se zove aktivna registracija. Prema tome kad već imamo digitalni potpis, nešto što vrijedi u nizu drugih djelatnosti do toga da se osigura da se ide prema rješenjima koja će osigurati i dopisno elektroničko glasovanje. Evo, hvala.
Zahvaljujem i vama. I završno u ime predlagatelja ministar Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle u prvoj epizoda dolaska na biračko mjesto kako je rekao gospodin Plenković nadležni, odnosno član biračkog odbora reći će državljaninu RH niste se uspjeli aktivno registrirati ali to možete napraviti sada. Dakle, sljedeća rečenica službenika u DKP-u bit će niste se dosad aktivno registrirali ali to možete napraviti sada i možete glasovati. Ne samo to, moći će mu reći iako imate na putovnici označeno recimo jednu državu, a došli ste u drugo veleposlanstvo, što dosad nije bio slučaj, i dalje ćete moći glasati. Što se tiče dostave koja se dakle na stranici 27. konačnog prijedloga zakona piše u zadnjoj rečenici: "Postupak aktivne registracije maksimalno je pojednostavljen, a na podnošenje zahtjeva primjenjuju se odredbe Zakona o općem upravnom postupku." Članak 71. stavak 3. Zakona o općem upravnom postupku govori: "Podnesci se javno-pravnom tijelu mogu predati neposredno u pisanom obliku, poslati poštom, dostaviti u obliku elektroničke isprave izražene sukladno zakonu ili usmeno izjaviti na zapisnik." I u članku 75. piše: "Javno-pravna tijela i stranke te druge osobe koje sudjeluju u postupku mogu komunicirati u elektroničkom obliku. Podnesci dostavljeni u elektroničkom obliku s elektroničkim potpisom sukladno zakonu smatrat će se vlastoručno potpisanim.", itd. Dakle, članak 71. i članak 75. Zakona o općem upravnom postupku ako sam ga dobro protumačio, a nadam se da jesam. Što se tiče ostvarivanja prava glasa osobama kojima je vraćeno biračko pravo. Dakle mi u ovom zakonu samo konstatiramo da se oni nalaze u popisu birača ako su ispunjeni uvjeti. A Izbornim zakonom odnosno naputcima Državnog izbornog povjerenstva će se detaljnije regulirati na koji način ostvaruju svoje biračko pravo. Dakle, ne bi to miješao u ovaj zakona ali svakako o tome smo već raspravljali i dakle već smo vidjeli koje nam probleme, koje bi probleme u tom slučaju trebali riješiti, ali vjerujem dakle da će dakle oni koji je zadužen za provedbu izbora i uz našu asistenciju to uspjeti riješiti. Rečenica koju sam izgovorio, ne znam dal sam je baš u takvom obliku kako je zastupnik Tuđman izrekao ali rekao sam da je pitanje dijaspore za nas završeno, govorio sam o glasanju, dakle o načinu glasanja i o broju zastupnika i točno je da su postojali prijepori, mi smo kompaniji za izbore 2007., to je bio jedan od izbornih slogana, te izbore nismo dobili. Ne mislim da smo ih zbog toga izgubili. Ali činjenica dakle, da tu nismo nikada naš stav sakrivali ili ne iznosili, ali u trenutku kada smo sa predstavnicima tadašnje vladajuće većine 2010 . postigli dogovor, mi više na tom pitanju jednostavno mislimo da je ono za jedno duže vrijeme riješeno i tri zastupnika koji će izabrati državljani RH koji nemaju prebivalište u RH bit će u Hrvatskom saboru i zajedno sa nama svima ostalima koji smo izabrani po ovom ili onom obliku bilo u 12. izbornoj jedinici, bilo u 10. ili kako već bude izborni sustav sudjelovat će i čut će se glas tog dijela hrvatskih državljana i nema više potrebe barem sa naše strane tu raspravu i te argumente ponavljati. Što se tiče percepcije dakle temelj je u svakom slučaju u povjerenju građana u evidencije. I ako nešto nije logično onda građani ne sumnjanju u evidencije nego u cijeli proces. Ovi brojevi koji budu nakon usvajanja ovoga zakona povećat će povjerenje građana u evidencije ali slažem se s onim što je gospođa Kosor rekla a to je da svako tko ima biračko pravo, mora ga ostvariti. Nitko tko nema biračko pravo ne bi ga trebao ostvariti. Da li su rješenja u Zakonu o prebivalištu ta koja će garantirati ovo drugo i da li će se oni primjenjivati tako da garantiraju ovo drugo, pokazat će praksa. Mislim da je zastupnica Lovrin govorila u roku od godine dana. Dakle radi se o roku od godine dana u kojem će se iz evidencije u kojima će se odjaviti prebivalište jednoj skupini osoba, između ostalog onima kojima su adrese na nepostojećim adresama dakle bb., da će se odjaviti onima kojima je istekla osobna iskaznica dulja od 15 dana ili koji nikada nisu podnijeli zahtjev za osobnu iskaznicu. Sa aspekta prava građana, to je dobar rok, s aspekta sređivanja popisa birača bilo bi bolje da je on nešto kraći. To je točno. Tu se dakle slažemo. Međutim isto tako vjerujemo da ćemo primjenom i drugih instituta tog zakona za one građane kojima podatak o prebivalištu nije točan, da ćemo ipak uspjeti i taj dio dakle dovesti ukoliko toliko točan i ja ću izreć riječ korektan, korektno stanje dopuštam da postoji bolja riječ. Što se tiče drugih dakle odredbi ovoga zakona nitko u raspravi nije spomenuo možda i najveću promjenu za građane koji imaju prebivalište u RH a to je da će jedan dio njih morati ili paziti do kada im vrijede osobna iskaznica ili da će na dan izbora morati otići po potvrdu. Također što se tiče toga da Hrvatima izvan Hrvatske se uskraćuju osobne iskaznice. Dakle oni po zakonu i nemaju pravo na osobne iskaznice ako nemaju prebivalište, to je uvjet da se ima osobna iskaznica je prebivalište. Što se tiče Zakona o prebivalištu tu nastupamo sa potpuno drugačijom logikom. Dakle, ako iz prebivališta u Hrvatskoj odjavite osobe koje nisu u Hrvatskoj i prijavite i dakle one koje nemaju prebivalište u Hrvatskoj onda se time povećava broj ovih izvan Hrvatske, a ne da ih se smanjuje to jednostavno logički ne stoji. Al' dobro. Naravno najveći dio rasprava posebno ovih strastvenijih ipak se odnosio na jučerašnji zakon. Zadatak uprave i dakle one koji uređuju popis birača da korektno u pravilu prepiše evidenciju u prebivalištu da rasporede ljude temeljem adrese na biračka mjesta, da oni znaju gdje ostvaruju biračko pravo, da izborna povjerenstva propišu toliki broj biračkih mjesta da se to pravo što lakše ostvaruje i što je pitao zastupnik Babić. Dakle u pravilu na otocima jedno naselje jedno biračko mjesto, adrese u pravilu ne određuju biračko mjesto i što je zastupnik Mlakar govorio za grad Hvar, prema našem zahtjevu Državna geodetska uprava inače bi trebala do 1. veljače dakle svima dati tko nije donio ulice i brojeve, dakle dat privremene brojeve koje bi nam bila ustvari osnova za izradu korektnog registra birača. Vjerujem da će ovaj zakon vrlo brzo u primjeni omogućit nam da i ove naprednije instrumente za ostvarivanje biračkog prava unesemo u naše zakonodavstvo pa da onda i ove bojazni danas koje se tiču broja državljana RH izvan RH koji će glasat da budu neutemeljene, a ja bih inače iskreno volio da se političke stranke u Hrvatskoj potrude da i što više ljudi glasa izvan RH jer je to znak da je jedina dominantna stranka dobila konkurenciju pa da će se morat malo više potruditi da izađe više njezinih glasača na izbore, al to su samo moje želje, svjestan sam realnosti i da će ova tri i dalje biti. Zahvaljujem.
Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio kolega Dinko Burić. Izvolite kolega.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre. U svezi svih ovih prijepora, žao mi je što nema zastupnika SDSS-a ali citirat ću sada me zvao na telefon predsjednik Srpske narodne stranke gospodin Milan Rodić nas u klub HDSSB-a vjerujem da gleda sada ovaj prijenos i zamolio da mi prenesemo sljedeće da se ovakvo zakonsko rješenje tumači u redovima Srpske narodne stranke kao "pogodovanje gospodina Milanovića čovjeku za sva vremena, gospodinu Miloradu Pupovcu kojeg ne zanima sudbina hrvatskih građana srpske nacionalnosti u Republici Srbiji nego isključivo njihovi glasovi". I gospodin Milan Rodić kaže da u njegovo ime, mi u ime kluba HDSSB-a izrazimo stajalište njih dakle Srpske narodne stranke da se i oni slažu da tko hoće glasovati neka glasuje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima u Republici Srbiji. Toliko o tome koliko tko zastupa interese svih hrvatskih državljana pa neovisno o tome koje su nacionalne pripadnosti. A vama još samo jedno pitanje vezano uz vaše izlaganje. Molio bi da kao što sam i postavio u jednoj replici da mi odgovorite kako vi tumačite članak 45. Ustava RH koji govori u stavku 3. "birački hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u RH ostvaruju biračko pravo na biračkim mjestima u sjedištima diplomatsko-konzularnim predstavništvima RH u stranoj državi u kojoj prebivaju bez iznimke", svi hrvatski državljani koji ne žive tu dakle nema iznimki. Nije li ovako zakonsko rješenje u suprotnosti sa Ustavom RH?
Hvala. Imamo odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk. Izvolite.
Dakle najprije najveći broj glasova građana srpske nacionalnosti u RH dobila je naša koalicija i naša stranka i nitko nema pravo ni legitimitet bolje zastupati te građane ja vjerujem od SDP-a i Kukuriku koalicije. To vjerujem da da, dakle vjerujem da je to pokazuju određene statistički podaci. A ne znam na što točno misli gospodin Rodić kada govori u ime SNS-a preko vas jer mislim da se to opet više vezuje na onaj Zakon od jučer, a ne zakon od danas. To ja tako tumačim ali mogu provjeriti s gospodinom Rodićem jer ja za dobre prijedloge volim komunicirati sa svima. Što se tiče tumačenja članka 45.stavak 3. Ustava ja mislim najprije da je loše napisano, to je prvo što mislim jer hrvatski Zakon o prebivalištu uopće ne poznaje prebivalište izvan RH. dakle ovdje se govori o državljanima koji nemaju prebivalište u RH, a onda u zadnjoj rečenici u kojoj govori u državi u kojoj prebivaju, a da nijedan hrvatski propis nije regulirao koji je to institut prebivališta izvan RH. to je prvo što nije logično, ali dobro. Pa onda pretpostavljam da oni glasaju dakle tamo gdje im je u putovnici naznačena adresa ili tamo gdje se aktivno registriraju jer je notorno da se tamo gdje se registrirao da tamo u tom trenutku i prebivaju. Tako da bi to na taj način protumačio. Ali ova skupina državljana o kojoj vi govorite nisu hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u RH jer ti državljani upravo imaju prebivalište u RH, samo tamo gdje imaju prebivalište ne stanuju. Da. Tako da taj članak Ustava upravo tako kao što ste rekli ga i tumačim. Dakle ovo je priča o zakonu od jučer a ne o zakonu od danas. Mi ćemo samo da popišemo ljude po prebivalištu, a to je rasprava bila jučer.
Hvala. Evo sljedeća replika Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Gospodine ministre rekli ste da se neće dogoditi da za državljana RH koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj i podložni su aktivnoj registraciji o obvezi aktivne registracije da se neće moći dogoditi da oni dođu na dan izbora i da im netko u DKP-u kaže da ne mogu glasovati jer se nisu prijavili u postupku aktivne registracije. Možda sam nešto preskočila ali ovaj zakon kaže ovako koji predlažete "postupak aktivne registracije obavlja se odmah nakon raspisivanja izbora odnosno državnog referenduma, a najkasnije do isteka roka utvrđenom člankom 24.stavkom 1.to znači 10 dana prije održavanja izbora". Članak 33. Kaže "po isteku roka za aktivnu registraciju birača sastavlja se popis aktivno registriranih birača hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište i dostavlja se u kojem se po državama i konzularnim područjima za koja su birači aktivno registrirani odnosno mjestu aktivne registracije u RH" itd. taj se popis dostavlja Izbornom povjerenstvu. A ako i postoji tu negdje neki članak koji ja nisam vidjela dalje onda ja pitam zašto uopće uvodite aktivnu registraciju? Dakle ako svatko tko se ne registrira u ovom propisanom roku po zakonu može ipak doći na izborno mjesto i reći ja bih glasovao ali se nisam registrirao pa ako može i 100% naših državljana u inozemstvu ostvariti svoje biračko pravo onda čemu uopće uvoditi postupak aktivne registracije ako on nije obvezujući.
Hvala. Imamo odgovor na repliku.
… [[Govornik se ne razumije.]] o sređivanju evidenciji, dobivanju točnih podataka, dobivanju realnih podataka i ono što sam eksplicitno rekao umanjenju potrebnog broja birača za referendum kako ga reguliramo. Dakle nećemo imati 4 i 150 tisuća nego onoliko koliko se registrira. Ali sada se vratimo na ovo što ste prvo pitali. Dakle članak 57. stavak 1. i stavak 3. odnosi se upravo na državljane koji se nisu aktivno registrirali pa nisu u izvatku popisa birača i onda svoje pravo dokazuju na način kako je predviđeno u članku 57. stavak 3., dakle biračima koji nisu upisani u evidenciju birača, koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj potvrde izdaju diplomatsko-konzularna predstavništva. Potvrde se izdaju na temelju prethodne suglasnosti za izdavanje potvrde za glasovanje upisa u evidenciju birača koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Dakle oni državljani koji nisu se aktivno registrirali dođu na biralište, moći će glasati temeljem članka 57. stavak 3. i to je samo dokaz da nikome ne želimo oduzet biračko pravo, da želimo sređene evidencije i da na kraju na osnovu toga jednog dana možemo uvesti i dopisno glasanje. A moram još jednu rečenicu reći, na vaše osnovno izlaganje nisam replicirao, ako sam vas dobro citirao rekli ste da jedna i druga strana govore o različitim vrstama autobusa itd. Ja tvrdim da ni oni koji dolaze autima, autobusima ili bilo koji koji dolaze preko granice ova strana to ne podržava i to nisu glasači koji glasaju za našu koaliciju. Toliko samo, to sam morao reći. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I zadnja replika, Andrej Plenković. Izvolite kolega.
Dva elementa na izlaganje ministra. Prvi je nastavno na ovo što je već govorila kolegica Lovrin. Potvrde za glasovanje su postojale i do sada kad nije bilo instituta aktivne registracije birača. One su se izdavale i u postupku prethodne registracije koja je bila u inozemstvu. Prema tome, to nije nikakav novum ovo što vi ovdje govorite. Ako vi nama sada hoćete reći da vi uvodite institut aktivne registracije birača da biste ažurirali evidenciju i smanjili potreban broj za pozitivan rezultat nekog referenduma. To je ovo što ste vi sada rekli ministre, ali to moram priznat da je bizarno. Imate izborni trenutak koji od dana raspisivanja izbora pa do ovoga roka iz članka 24. traje svega nekoliko dana i vi ćete baš u tom presingu naložiti ljudima u diplomatskim misijama i konzularnim uredima da to iskoriste kao potencijalni prilog broju birača radi rezultata referenduma. A zašto vi ne bi umjesto da bacate teret na državljane koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj napravili jedan sustavan napor koji se ne bi trebao ponavljati pred svake izbore, predsjednika, Hrvatski sabor, Europski parlament, referendum, nego da se to u jednom razumijem roku ažurira evidencija popisa birača. Zašto bi diplomatske misije to morale radit u tom knap roku, objasnite mi koji je ratio toga, zašto to ne bi mogli raditi kao što su neformalno uz suglasnost DIP-a i radili kod prethodne registracije do sada mjesecima unaprijed, da si olakšaju posao. Ja mislim da su ovo pisali ljudi koji nisu u praksi vidjeli kako i što znači organizirati misiju u diplomatskim misijama i konzularnim uredima tj. izbore. A vi ste apelirali da hoćete da više ljudi izađe vani. Pa zahvaljujući vama je glasanje isključivo u diplomatskim misijama i konzularnim uredima tako da taj apel moram priznat da mi djeluje malo apsurdan. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite ministre.
Ja ću samo ponovit što sam rekao u završnom izlaganju, a to je da se nadam i želim da na sljedeće izbore u XI. izbornoj jedinici izađe više birača jer je to znak da je stranka koja je dominantna dobila konkurenciju i da se potrudila da izađe više birača i ovaj zakon na to neće ni pozitivno ni negativno utjecati. To koliko će izaći smo već riješili ustavnim promjenama 2010. godine. Ukoliko možemo to popraviti na način da uvedemo dopisno glasanje, oko toga se možemo dogovoriti, mi smo na to spremni, a sve što se tiče ostalog ostavlja političkoj borbi u nekoj kampanji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i vama. Ovime zaključujem raspravu.
Konačni prijedloga Zakona o registru birača, drugo čitanje, PZ br. 171. Rasprava o prijedlogu zakona je završena. Na klupe je podijeljen prijedlog amandmana. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podešenim amandmanima. Ministar uprave poštovani Arsen Bauk. Izvolite. imate listu amandmana pred sobom. Amandman br. 1 Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se ne prihvaća. Institut aktivne registracije doprinijet će ragularnijem popisu birača i većem povjerenju građana u izborni proces.
Molim predstavnika Kluba zastupnika podnositelja amandmana poštovanog Davorina Mlakara da se očituje.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Nekolikom amandmana koje smo podnijeli na ovaj zakon pokušaj je da popravimo ono što držimo da je najlošije u ovom zakonu. Stoga molim ministra da nam da obrazloženje kod neprihvaćanja amandmana s obzirom da se radi, dakle smisao svih naših amandmana je da se briše aktivna registracija jer tom obvezom uvodimo različite kategorije birača u RH i onih izvan. Držimo da to nije ni ustavno ni zakonito rješenje i tražimo da nam ministar objasni s obzirom da i onako nemamo nikakvih rješenja za dopisno glasovanje o kojem se govorilo vezano uz ovaj novi institut. Čemu potreba uvođenja aktivne registracije birača koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj s obzirom na činjenicu da će oni i sada imat obvezu izlaska na izbore kao i do sada. Dakle nikakvo dopisno glasovanje i slična kategorija ovim zakonom nije predviđena, stoga ponovo predlažemo da se prihvate naši amandmani i da se novi institut aktivna registracija koja vrijedi ponavljam samo za određenu kategoriju hrvatskih birača briše iz ovog zakona.
Da li tražite glasovanje poštovani zastupniče?
Da, tražimo glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o prijedlogu amandmana Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 2 Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 3 Kluba zastupnika HDZ-a.
Ne prihvaća se pod istim obrazloženjem kao i za amandman broj 1.
Poštovani zastupnik Davorin Mlakar u ime predlagatelja.
Poštovani gospodine predsjedniče. Zamolio sam ministra i kod prvog amandmana, smisao je isti, da dobijemo obrazloženje čemu je potrebno uvoditi novi institut aktivne registracije pojedinih grupa birača za izbore s obzirom da mogućnost dopisnog glasovanja prema ovom zakonu ne postoji. Napominjem da se time čini diskriminacija između birača koji nemaju obvezu se prethodno registrirati za svake predstojeće izbore i onih koji tu obvezu imaju, u protivnom će im se uskratiti mogućnost glasovanja na predstojećim izborima.
Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o prijedlogu amandmana Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4 istog kluba zastupnika. Poštovani ministre.
Gospodine predsjedniče, obzirom da je na isti stavak zakona amandman, na isti stavak dakle i članak amandman podnijela i zastupnica Ana Lovrin Vlada bi prihvatila oba amandmana ali u izmijenjenom tekstu pa ću ja pročitati u kojem tekstu bi Vlada prihvatila amandman pa da se predlagatelji onda očituju. Dakle, predlažemo da članak 40. stavak 1. Konačnog prijedloga zakona o Registru birača glasi, prihvaćajući u izmijenjenom obliku amandmane: Birači koji će se na dan izbora za Hrvatski sabor, predsjednika Republike Hrvatske i zastupnike iz Republike Hrvatske u Europski parlament, odnosno državnog referenduma zateći izvan područja grada ili općine u kojem imaju prebivalište mogu se na osobni zahtjev privremeno upisati u gradu ili općini gdje će se na dan izbora odnosno državnog referenduma zateći. Birači koji će se privremeno upisati u popis birača grada ili općine gdje će se na dan izbora za Hrvatski sabor zateći glasuju za izbornu jedinicu prema mjestu svog prebivališta, odnosno nacionalnoj pripadnosti.
Molim predstavnika predlagatelja, Kluba zastupnika HDZ-a, poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se očituje.
Ma da nismo dobili obrazloženje na prethodne amandmane zadovoljni smo s namjerom Vlade da barem ovaj amandman prihvati.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ana Lovrin. Riječ je o istom amandmanu.
Ja sam također zadovoljna s ovom formulacijom.
Hvala lijepa. To znači da nema potrebe za izjašnjavanjem o tome. Amandman broj 6 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara. Poštovani ministre.
Amandman se ne prihvaća. Mislimo dakle da smo stvorili pretpostavke da se popis birača dakle zaključuje na jednom mjestu i da se sudska zaštita ostvaruje na jednom mjestu. Do sada je bilo ostvarivanje sudske zaštite na općinskim sudovima u svim mjestima. Mislimo da je ovakav prijedlog bolji i Vlada ne prihvaća amandman.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se izjasni.
Poštovani gospodine predsjedniče, smisao amandmana je u sljedećem. Umjesto dosadašnjih tijela koja su potvrđivala popise, odnosno zaključivala popise birača ovim izmjenama zakona je predloženo da to radi ministra nadležan za poslove opće uprave. To drugim riječima znači da će taj ministar biti nadležan zaključiti svaki popis birača svih jedinica lokalne samouprave jer upozoravam da se popisi birača vode za općine, odnosno gradove. Držimo prvo da je time uskraćena sudska zaštita koja je do sada bila garantirana onima koji će prigovarat na tako zaključen popis birača. I kao drugo, držimo da je neprimjereno da čelnik središnjeg tijela državne uprave zaključuje popise birača jer prvo nema dovoljno saznanja o eventualnim greškama kod zaključivanja popisa i svim žalbama koje na to dolaze. I drugo, jednostavno ako hoćete praktično nema ni vremena za preko 500 jedinica zaključit njihov popis birača. Time Vlada uzima ovlasti sama sebi koje joj ne pripadaju, a pokazat će se i vrlo ozbiljnim problemom za sve one koji će nastojati zaštitit svoje biračko pravo pred središnjim tijelima državne uprave. Do sada su to radila posebna tijela i držimo da je to rješenje bilo puno kvalitetnije i da je to rješenje garantiralo zaštitu biračkih prava koja se ovako krše. Tražim glasovanje o amandmanu.
Molim da se izjasnimo o prijedlogu amandmana poštovanog zastupnika Davorina Mlakara koje Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 7 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Obzirom da je amandman podnesen na sve stavke članka 50. Vlada prihvaća amandman u izmijenjenom obliku koji ću pročitati cijeli članak pa ako se predlagatelj slaže. Dakle članak 50. glasio bi: Stavak 1. Središnje tijelo je dužno objaviti na svojim internetskim stranicama statističke podatke iz zaključenog popisa birača kad se održavaju izbori na cjelokupnom području Republike Hrvatske, odnosno provodi državni referendum. Stavak 2. Ured je dužan objaviti na svojim internetskim stranicama statističke podatke iz zaključenog popisa birača kad se održavaju izbori u pojedinim jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, odnosno provodi lokalni referendum. I stavak 3. podaci iz stavka prvog i drugog ovog članka objavljuju se u roku od 24 sata od isteka roka iz članka 49. stavak prvog ovoga zakona.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Prihvaćamo predložen tekst amandmana jer je cjelovito rješenja, a dobili smo isti cilj podaci javno dostupni.
Hvala lijepa. To znači da ostaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. I osmi amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Poštovani ministre.
Amandman se ne prihvaća. Dakle, prijedlog je da na izborima i za Hrvatski sabor gdje svi građani Republike Hrvatske imaju pravo ostvariti opće pravo glasa, dakle i pripadnici nacionalnih manjina, da se radi izvadak po osnovi nacionalne pripadnosti za svako biračko mjesto. Dakle, ovo naravno, ovakvo rješenje kakvo je sada u prijedlogu zakona ne prejudicira rješenje o Izbornom zakonu. I na tehničkoj provedbi ostat će, dakle kako će se regulirati glasanje na samom biračkom mjestu. Ali stav je dakle da svi državljani Republike Hrvatske bez obzira na nacionalnu pripadnost na izborima za Hrvatski sabor moraju biti na općem biračkom popisu i amandman ne možemo prihvatiti.
U ime odbora? Nema. Moramo se izjasniti. Molim tko je za amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koji Vlada ne prihvaća. Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 glasova za, 34 glasa protiv i 4 glasa suzdržan donesen Zakon o registru birača u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na usuglašenu raspravu o dva zakona unutar klubova. Znači - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, drugo čitanje, PZ br. 184 - Konačni prijedlog zakona o lokalnim izborima, drugo čitanje, PZ br. 185 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata primili ste u pretince. Kod donošenja Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici. Žele li predstavnici predlagatelja uzeti riječ? Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Dakle kao i u slučaju prvog zakona, Zakona o Registru birača tako smo i u Zakonu o lokalnoj samoupravi i u Zakonu o lokalnim izborima u prvom čitanju proveli dosta detaljnu raspravu, razmotrili veliki broj primjedbi i prijedloga zastupnika i određeni broj tih primjedbi i prijedloga zastupnika i ugradili u konačni tekst. Ja želim u uvodnom izlaganju govoriti o onim rješenjima koja su izmijenjena u odnosu na prvo čitanje. Prva i najveća izmjena je ona o referendumu za opoziv gradonačelnika, načelnika i župana. Temeljem dakle izraženog stava većine ili skoro svih klubova zastupnika na drugačiji način smo definirali referendum za opoziv načelnika, gradonačelnika, župana i zamjenika u odnosu i na dosadašnje odredbe, a i na odredbe koje su bile dakle…
Ministre oprostite. Kolegice i kolege, ja vas molim za pripadajuću pažnju i da možemo čuti. Može? Hvala.
Ja pokušavam umirit ovako. Dakle, umjesto dosadašnjeg rješenja da na referendum mora izaći 50% birača sadašnji smo dakle, sadašnje rješenje predlažemo da se referendum može raspisat na prijedlog 20% ukupnog broja birača, a da je opoziv uspio ako se za opoziv izjasnila većina birača uz uvjet da ta većina iznosi najmanje jednu trećinu ukupnog broja birača upisanog u popis birača jedinice. To je inače jedan od dakle brojeva koji više ili manje odgovara broju glasova koje dobije gradonačelnički kandidat u drugom krugu ako izađe 50% i ako glasa za njega dvije trećine ili ako izađe malo više i glasa malo manje. Nismo uzeli onaj broj koji je, broj glasova koje je dobio kandidat jer bi time u nepovoljan položaj doveli one kandidate koji su izabrani u prvom krugu jer su oni imali veću konkurenciju pa su dobili zbog veće konkurencije nešto malo manje glasova. I mislimo, dakle da je ovaj institut još uvijek dovoljno visok da gradonačelnici i načelnici ne budu maltene trajno izloženi referendumu, ali opet i da je dovoljno ostvariv ukoliko postoji kritična masa koja se zalaže za opoziv gradonačelnika. Također, definirali smo i sudsku zaštitu u slučaju da nadležno državno tijelo ocijeni da zahtjev građana za raspisivanje referenduma nije na temi, o temi koja je u ovlasti predstavničkog tijela. Također, definirali smo da su članovi predstavničkog tijela, dakle vijećnici zaštićeni od odgovornosti za izrečenu riječ na sjednicama i mišljenja i glasovanja na sjednicama predstavničkog tijela. Također bolje smo definirali prilikom opoziva da se opoziv odnosi na izvršno tijelo izabrano na općim, temeljem općeg prava glasa a ne i na zamjenika koji je izabran po posebnom pravu glasa. Dakle, iz reda nacionalnih manjina, odnosno pripadnika hrvatskog naroda u jedinicama u kojima temeljem Ustavnog zakona je ostvarena pravo na sudjelovanje u izvršnom tijelu. Temeljem zahtjeva određenog broja zastupnika definirali smo i najmanji iznos kojim može raspolagati gradonačelnik i načelnik. To je 70000 kuna. Uzeli smo iznos koji se po Zakonu o javnoj nabavi smatra bagatelnom nabavom, tako da smo evo uvažili i tu je taj prijedlog zastupnika. Što se tiče izbora za tijela mjesnih odbora, dakle definirali smo da se za izbore za tijela mjesnih odbora, dakle da predstavničko tijelo donosi opći akt i da naravno je razmjerni izborni sustav i odgovarajuća primjena zakona kojom se uređuje izbor predstavničkih tijela. Također držim da u najskorije vrijeme moramo provesti jednu dobru, kvalitetnu raspravu o mjesnoj samoupravi uopće. Jer ima dosta slučajeva da se izbori ne raspisuju. Ako se izbori raspisuju da mjesni odbori imaju ili nemaju nikakvu nadležnost. Ako imaju nadležnost da nemaju novaca itd. itd. A ima i slučajeva da gradonačelnici jednostavno ne raspisuju izbore. Također definirali smo da se uvjet za raspuštanje vijeća odnosi i ukoliko ne raspiše referendum za opoziv temeljem zahtjeva birača. I na kraju bolje smo definirali i način obnašanja dužnosti, a to je da smo nešto što je već bila praksa, a to je da se omogući tijekom mandata i promjena načina obnašanja dužnosti sada definirali na koji način, kako tako da definiramo da se odluka o načinu obavljanja dužnosti može mijenjati tijekom mandata, a novi način obavljanja počinje od prvog dana sljedećeg mjeseca od dostave obavijesti o promjeni. Najvažnija i recimo to tako stvar oko koje je bio najveći prijepor u prošloj raspravi je postupak kod ne donošenja proračuna. Što se tiče donošenja proračuna predvidjeli smo dvije novine. Jedna je da pravo na prijedlog odluke o privremenom financiranju osim izvršnog tijela imaju i drugi ovlašteni predlagatelji temeljem Poslovnika o radu predstavničkog tijela. Na taj način se recimo to tako politički rješenje političkog sukoba oko proračuna na zahtjev jedne od strana vijeća ili načelnika odgađa za 3 mjeseca, pa ako se dogovore dobro, ako ne izbori. I druga je da jasno definiramo pravo predlagatelja proračuna. To je načelnik da prije samog glasovanja o proračunu ima pravo povući prijedlog. Na taj način se stvara jedna ravnoteža između dva politička tijela izvršnog i predstavničkog ukoliko postoje bitni prijepori oko proračuna. I također zadržali smo institut istovremenog raspisivanja izbora i za vijeće i za načelnika ukoliko ne donesu proračun. Što se tiče postupka kod ne donošenja proračuna mogli smo birati između četiri varijante. Jedna je da ostane kao i do sad, a to je da se raspušta vijeće, a da načelnik ostaje. Mislimo da je time vijeće dovedeno u neravnopravni položaj i da su, da je tu načelnik bio recimo to tako u jednoj dominantnoj situaciji. Druga je da promijenimo, to je da u stvari odlazi i načelnik, a da vijeće ostaje. Tu se s druge strane izvršnu vlast dovodi u jedan podređeni položaj. I postoji ova varijanta ravnoteže da se ne napravi ništa, ali to znači blokada rada. Jer ako se nisu mogli dogovorit sada vrlo je neizvjesno i za tri mjeseca vrlo je neizvjesno da će to bit i nakon toga. Ili da se taj politički prijepor između dva politička tijela izabrana na neposrednim izborima riješi, da to riješe građani na istovremenim izborima i za tu varijantu smo se u ovom zakonu odlučili. Također, što se tiče odredbe o imenovanjima članova i predstavnika jedinica lokalne samouprave ostala je, dakle odredba kao i do sad uz razliku da se, da je odluka o imenovanju, dakle dužna dostaviti predstavničkom tijelu i da se dužna objaviti u službenom listu jedinice lokalne samouprave, te smo ostavili mogućnost da se posebnim zakonima za neke od kategorija institucija i ustanova itd. koje osniva jedinica lokalne samouprave da se dopusti i drugačije rješenje. Pa u tom slučaju ovo je dakle izlaganje koji se odnosi na dio Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Što se tiče Zakona o lokalnim izborima izmjene u odnosu na prvo čitanje su sljedeće, dakle prvo temeljem Zakona o prebivalištu izmijenili smo izraz trajno boravište izrazom prebivalište. Drugo, u svrhu usklađivanja s nacrtom prijedloga Zakona o Registru birača izmijenjena je i odredba članka 2. stavak 1. na način da je izbrisan dio koji ograničava aktivno biračko pravo osobama kojima je biračko pravo oduzeto pravomoćnom sudskom presudom. Također, novinu predstavlja i sadržaj kandidature za općinskog načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika. Dakle, budući da se prema ovom zakonu zamjenici općinskih načelnika, gradonačelnika i župana iz redova pripadnika nacionalnih manjina tamo gdje je ostvareno pravo biraju istovremeno kad i općinski načelnici i gradonačelnici nema potrebe za utvrđivanjem nacionalne pripadnosti gradonačelnik, načelnika, župana i njihovih zamjenika. Također, nadopunjen je članak 22. uvrštavanjem stavka 3. kojim je ozakonjen stav Ustavnog suda RH izraženom u presudi od 4. svibnja 2009. da pogrešku pri postupku kandidiranja treba popraviti uz najmanju moguću štetu za postupak kandidiranja. I tako smo propisali da će pri utvrđivanju pravovaljanih kandidacijskih lista nadležno Izborno povjerenstvo postupiti u korist zaštite postupka kandidiranja, odnosno prava predlagatelja kandidacijskih lista i kandidatura. Vezano za sadržaj zbirne liste kandidacijskih lista, odnosno redoslijed unosa kandidacijskih lista na zbirnu listu zakonom smo propisali da se kandidacijske liste unose na zbirnu listu prema abecednom redu punog naziva političke stranke, odnosno dvije i više političkih stranaka koje su predložile kandidacijsku listu, odnosno prema abecednom redu prezimena nositelja kandidacijske liste grupe birača. Na taj način smo izmijenili prvotni prijedlog po kojem bi dakle kandidacijske liste grupe birača bile na dnu listića, ali ne bi bili kao dosada dakle blok pod nekim slovom nego bi bili raspoređeni temeljem prezimena nositelja liste. Također, što se tiče prihvaćanja kandidature na više kandidacijskih lista za isto predstavničko tijelo propisali smo način postupanja nadležnog Izbornog povjerenstva. Također, propisali smo i što u slučaju smrti kandidata, kandidacijske liste, kada kandidat umre u vremenu kraćem od 10 dana od dana održavanja izbora. Produljen je rok za imenovanje biračkih odbora te je rok produžen za 2 dana prije održavanja izbora, ustvari produljen je rok za edukaciju biračkih odbora, a skraćen rok za imenovanje. Također, brisano je i da se identitet birača utvrđuje važećom identifikacijskom ispravom te je propisano da se identitet birača utvrđuje identifikacijskom ispravom bez posebnog isticanja da se treba raditi o važećoj ispravi. O tome je nešto bilo govora i kod prethodnog zakona. Birači se upisuju u Registar birača i temeljem upisa u tu evidenciju ostvaruju biračko pravo. Potreba da se prilikom glasanja utvrdi identitet osobe koja glasa ne služi stjecanju biračkog prava već za svrhu ima isključivo da se utvrdi identitet osobe koja glasa i u tom slučaju dakle ukoliko birački odbor može nedvojbeno utvrditi da se radi o toj osobi nema potrebe isticati da se mora raditi o važećoj identifikacijskoj ispravi. Također, radi zaštite serijskog broja glasačkog listića u članku 60. stavku 1. dodana je rečenica kojom je propisano da je član biračkog odbora dužan voditi računa o tome da se onemogući uvid u serijski broj listića koji se predaje biraču dok je u članku 70. stavak 2. izmijenjeno na način da je propisano da glasački listići na biračkom mjestu moraju biti pomiješani [[Upadica: Može malo glasnije?]] Pa možete vi pojačati zvučnik. Ove osjetljive odredbe su već prošle tako da ne provociram previše. Također, u spomenuti članak 60. uvrštena je nova odredba stavka 2. kojom je propisano da je predsjednik biračkog odbora ili od njega ovlašteni član dužan biraču pripadniku nacionalne manjine na njegovo traženje predati glasački listić za izbor zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika i župana iz reda pripadnika nacionalne manjine. U odnosu na propisano ističe se da su svi birači neovisno o nacionalnoj pripadnosti uvršteni u opći popis birača. Da li će birač pripadnik nacionalne manjine biračko pravo koje mu pripada s te osnove ostvariti ili ne sam odlučuje te se u tom smislu izjašnjava o ostvarivanju rečenog prava na način da može zatražiti od biračkog odbora da mu se preda glasački listić za izbor zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana iz reda pripadnika nacionalne manjine. Glede osiguranja zaštite biračkog prava birača kojima je zbog invaliditeta otežan pristup biračkom mjestu na primjer birač se ne može popeti stepenicama na kat jer nema pristupa za osobe u kolicima i slično u članak 61. uvrštena je nova odredba kojom je uređeno ostvarivanje biračkog prava birača koji pristupi na biračko mjesto ali mu je zbog invaliditeta onemogućena pristupačnost biračkom mjestu. U tom slučaju provest će se postupak propisan zakonom. Predsjednik biračkog odbora odredit će dva člana biračkog odbora da dođu do birača i omogućiti mu glasanje. U pogledu popisa dužnosti nespojivih s dužnošću člana predstavničkog tijela jedinice lokalne, odnosno regionalne samouprave izbrisane su dužnosti rektora i prorektora sveučilišta te predstavnika i člana Uprave trgovačkog društva u većinskom državnom vlasništvu. Što se tiče prestanka mandata općinskog načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika u odnosu, dakle zbog pravomoćnosti sudske presude ostavljeno je rješenje koje je u sadašnjem zakonu a to je da se radi o kazni zatvora u trajanju dužem od 1 mjeseca kako je propisano dakle i važećim zakonom. I u svrhu preciznog utvrđivanja broja birača koji su glasali za općinskog načelnika, gradonačelnika i župana nadopunjena je odredba članka 93. stavka 1. tako da je propisano da se općinski načelnik, gradonačelnik, župan te njihovi zamjenici biraju većinom glasova svih birača koji su glasali prema evidenciji u izvatku iz popisa birača i i priloženim potvrdama za glasanje. Ono što nismo propisali a to je uskraćivanje pasivnog biračkog prava i to smo u obrazloženju zakona još i dodatno naglasili da se ovim zakonom nikome ne uskraćuje pasivno biračko pravo. Dakle svak se ima pravo kandidirati, a što se tiče ograničenja, iste su odredbe kao i ograničenja za obnašanje dužnosti, iste su odredbe kao u Zakonima o izborima zastupnika u Hrvatski sabor i Ustavni sud ih može na isti način protumačiti kao što je to napravio i kod izbora zastupnika u Hrvatski sabor prilikom kandidiranja nekih dakle državljana koji su se željeli kandidirati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministre. Imamo tri prijavljene replike. Prvi se javio Branko Bačić, izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre dobro je da ste prihvatili sugestiju tijekom prvog čitanja o mogućnosti opoziva nositelja izvršne vlasti u jedinicama lokalne odnosno područne samouprave temeljem raspisanog lokalnog referenduma. No čini mi se da odredba prema kojoj je potrebno 20% ukupnog broja birača nije dobro pogođena pogotovo za velike jedinice lokalne samouprave. To u vašem Pućišću ili mome Blatu relativno neće biti teško dostignuti 20% birača ali u velikim gradovima da ne kažem primjerice u Zagrebu, pa i u Splitu, Rijeci, Osijeku i drugim velikim gradovima vrlo će se teško moći prikupiti 20% birača. Kako smo već tijekom jutra spominjali postupak donošenja Ustava, izmjena i dopuna Ustava 2010. tad se vaša stranka i vaš predsjednik, sada predsjednik Vlade zalagao da se smanji broj birača potrebnih za inicijativu oko podnošenja Državnog referenduma na 5%. Ne znam što se to sada primijenilo da za mogući opoziv čelnika jedinica lokalne odnosno područne samouprave potrebno je 20%. To kažem možemo prihvatiti za manje jedinice lokalne samouprave ali će ovaj institut ostat nedohvatljiv za velike jedinice lokalne samouprave, pa kako ste prihvatili inicijativu da odluku o raspolaganju sredstvima može donijet pojedini načelnik, ili gradonačelnik u ovisnosti o visini proračuna tako se možda moglo i ovdje pristupiti da jedinica lokalne samouprave koja ima veliki broj birača ne mora imati 20%. Tamo može biti manji, manji postotak od ukupnog broja upisanih birača.
Sljedeća replika Dinko Burić. Izvolite kolega Buriću. Nadam se da ne zove kum ili neki drugi. Izvolite replika.
Poštovani gospodine ministre, htio bih nekoliko stvari samo naglasit u svezi cijele procedure donošenja ovog zakona. Treba istaknuti da mi pozdravljamo u klubu zastupnika HDSSB-a činjenicu da ste prilikom donošenja prijedloga i zakona za prvo čitanje a i sada konzultirali klubove i s te strane je to sasvim u redu i mislim da kad bimo smo na taj način radili i u mnogim drugim slučajevima kod donošenja drugih zakona, da bismo onda uvijek dolazili do puno kvalitetnijih zakonskih rješenja nego što u konačnici to vrlo često bude. Ali ovdje bih posebno želio naglasit činjenicu da je dobro što ste bili odustali u onom prvobitnom prijedlogu od neposrednog, odnosno od toga da se zamjenici načelnica, gradonačelnika ili župana biraju ne neposrednim izborom nego da ih bira predstavničko tijelo jer to nije imalo nikakve logike i to je u redu. Dobro je što ste i odustali od onog prijedloga da gradonačelnika ili župana ili načelnika može smijeniti predstavničko tijelo a on neposredno izabran. Dobro je i što je izdefinirano tko imenuje skupštinu i nadzornih odbora društava i da je to dano u nadležnost izvršne vlasti. Međutim, ponovo je napravljena jedna greška i vjerujem da će oko toga danas biti najviše prijepora, to je način i mogućnost razrješenja neposredno izabrane izvršne vlasti, načelnika, gradonačelnika i župana. Imali ste u prvobitnom prijedlogu da je to, razlog je proračun odnosno ne donošenje proračuna i imali ste mnogobrojne primjedbe da je bolje rješenje da to bude referendum. Vi ste sada vratili referendum ali ste ostavili i proračun. Ako i proračun bude razlog za donošenje, za razrješenje izvršne vlasti i to će biti u suprotnosti i sa Ustavom jer neposredno izabranog čelnika jedinica lokalne ili regionalne samouprave ne može svojom opstrukcijom smijenit predstavničko tijelo. Dakle ako ste već uveli institut referenduma onda je to dovoljan razlog da oni koji su birali neposredno svog čelnika, neka ga oni i mijenjaju, ne i jedno i drugo. I mislim kad ste uvažili [[Upadica: vrijeme, kolega vrijeme.]] Toliko prijedloga bi bilo dobro da bude i ovo uloženo.
I zadnja replika, Zoran Vinković.
Ne želeći baš toliko hvaliti zakon ali prije svega ovo je jedan veliki iskorak, i prateći medije i izjave ministra to se i na vas odnosi gospodine predsjedatelju i jer i na vas će se odnositi taj zakon ako se bude kandidirali gdje će vas nezajažljivi da tako kažem ne oni a čak i oni koji budu možda na vašoj listi ili stranačkoj ili ne znam kakvoj i neće biti proračun taj element. Bit će element u formalno pravno ali će sasvim druga pozadina, neizglasavanje proračuna koji će predložiti neposredno izabrani čelnik lokalne ili regionalne samouprave nego će pozadina tog razrješenja biti prije svega politička pozadina. Imat ćete nije u ovom trenutku to Šima nije bilo, to je možda bilo dok si ti bio župan pa se su se kupovali vijećnici itd., a ja bih te molio da ne prekidaš sada. i bilo je niz drugih situacija gdje su se vijećnici nezavisne liste, pojedinci iz političkih stranaka kupovali za 100 tisuća, 50 tisuća, 500 tisuća kuna novcem ili iz državnog proračuna ili iz proračuna nekih drugih samouprava itd., itd. Dakle ja vas pozivam i neću reći ono što smo pričali malo prije, ja vas pozivam da kao ministar stanete u zaštitu prije svega demokracije da spriječite ponovno i ponovnu političku trgovinu i kriminal koji se dešavao i da shvatite da jedino tko može smijeniti neposredno izabranog gradonačelnika odnosno čelnika lokalna samouprave su građani koji su ga izabrali. Ne 19 ili 26 ili 37 vijećnika.
Hvala. Vrijeme. I odgovor na sve replike, ustvari u ime predlagatelja ministar se javio za riječ. Izvolite ministre.
Ne, ne … [[Govornik se ne razumije.]] A i ne mogu u ime predlagatelja kada sam sada u ime predlagatelja. Dakle, što se tiče postupka za referendum tu se mogu složiti s vama, dakle logično je to što ste rekli, dapače još je teže provesti u županijama jer tu zahtijeva i određenu infrastrukturu itd. međutim vodili smo se time da je sadašnja odredba 20% i nismo željeli to mijenjati, to je isto arbitrarna odluka. Da li je 20, 15, 18 to je isto arbitrarna odluka. Ovdje piše 20% zato što u zakonu sada piše važećem 20% pa nismo htjeli oko toga dodatno otvarati pitanje, ali logično je da to bude između 15 i 20 onda bi to bilo otprilike. A s druge strane i referendum u većim jedinicama malo više košta, pa onda neka se potrude ovi koji skupljaju potpise da i skupe potpise. Što se tiče sivih pohvala na način donošenja zakona dakle ja od svakoga i mislim da se to u prijedlogu i razlikama iz prvog i drugog čitanja i prije tko može dati dobru ideju u ovaj zakon to je nesumnjivo svaki pametan ministar bi to stavio u zakon. Naime, ovaj zakon je transstranački. Dakle mi u svojim strankama imamo ljude koji su gradonačelnici a nemaju većinu u vijeću, a imamo i ljude koji su predsjednici gradskog vijeća sa suprotnim gradonačelnikom. Ikada se sastanu ti ljudi oni pričaju ne iz stranačke pozicije nego iz pozicije u kojoj se nalaze u tom trenutku iako svi misle da će se oni ostati gradonačelnici i nakon lokalnih izbora, ali to je sada drugi dio. I prema tome ta vrsta jedne javne rasprave za ovaj zakon bila je nesumnjivo potrebna, ali na kraju je potrebno donijeti jedan prijedlog i u ovome dijelu samo razmatrajući kako postići ravnotežu između gradonačelnika i vijeća odlučili da u slučaju neslaganja koji će se rezultirati najviše kod proračuna da osim što je do sada išlo na izbore vijeće dakle tu nisu novi izbori jer su i do sada bili izbori u slučaju ne donošenja proračuna da svoj legitimitet kod onih koji su ga izabrali provjeri i gradonačelnik isto vodeći onom računom da ga nitko drugi ne može izabrati osim onih koji su ga izabrali. E sada mislim da sam prekoračio vrijeme, ali još 20 sekundi. Može se postaviti pitanje da će sada biti puno više rušenja proračuna zbog toga što će se srušiti gradonačelnik. Ali onda se može postaviti pitanje nije li do sada vijeće bilo u lošijoj poziciji jer ih je gradonačelnik mogao ucjenjivati pa su zato iza toga što nisu htjeli morati glasati za proračun [[Upadica: Vrijeme.]] Znam. Rekao sam. O.k.
hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Dobro. U ime Odbora za lokalnu i područnu (regionalna) samoupravu uvaženi zastupnik Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima, dame i gospodo zastupnici. Odbor za lokalna samoupravu je također objedinio ovu rapsravu vezano za ove dvije točke. Konačni rezultat rasprave je bio 5 glasova za i 2 glasa protiv, s tim da ću ja u ime odbora izvesti i posebno u ovu raspravu koja se vodila oko izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalna) samoupravi posebno od strane predsjednika odbora istaknuta je osnovna primjedba na Konačni prijedlog zakona koje se odnose na odredbe kojima se propisuje istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela i razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njihovih zamjenika. Ukoliko se u zadanom roku ne donese proračun jer će navedene odredbe prouzročiti krizu vlasti odnosno često raspuštanje i nove izbore u jedinicama lokalne i područne (regionalna) samouprave. I nevezano sada za sam zaključak odbora, mnogi članovi odbora su morali podići ruku za iako se ne slažu sa ovim odredbama zakona, a to se posebno odnosi na nagradu. Dobro mogu ja to. pa gledajte ja mogu. Pa i sada kršite Poslovnik, trebate dići ruku odnosno tablicu povreda Poslovnika i onda meni pričati o povredi Poslovnika. Ja samo ukazujem ministru da ono što se dešava pa čak i u vašoj stranici.
Molim da se prvo sa mjesta ne dobacuje govorniku, drugo govornika da se drži teme, odnosno onoga što je uz izvješće.
Držim se teme. Dakle o izvješću, evo. I jedan i drugi, to ću posebno u svojoj raspravi, 5 glasova za i 2 glasa protiv su predložili da se donesu ovakvi zakoni. A drugi put se držimo svi zajedno Poslovnika.
Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Imamo li još kojeg izvjestitelja odbora? Ako ne, onda možemo preći na raspravu. U raspravi se prvo javio u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege, ministre, gospodine potpredsjedniče. S obzirom da je u prvom čitanju oba zakona puno toga rečeno, predloženo, a vidim i neuobičajeno puno toga prihvaćeno od strane predlagatelja što je doista jedna dobra praksa i nadam se da će ovo Ministarstvo i ovaj ministar nastaviti i kod drugih zakona s takvim pristupom. Ali za konačni sud i odluku u glasanju u petak ovisi jedan prijedlog zaključka koji će vam doći na klupe, a on će otprilike glasiti da se zadužuje Odbor za zakonodavstvo da nakon usvajanja zakona izradi i objavi pročišćeni tekst zakona što sa ministarstvom direktne veze nema, ali ima s nama. Naime, prema odredbama ovog zakona sve općine, gradovi i županije dužne su sa ovim izmjenama uskladiti svoje statute u roku 3 mjeseca, a onda nakon izbora većina vijećnika u općinama, gradovima i županijama će bit novi vijećnici, negdje isti ali ja mislim većina novih. I ako od njih tražimo da odlučuju sukladno zakonu, da poznaju ovlasti, odnose između predstavničkog tijela i čelnog čovjeka lokalne zajednice, općine, grada i županije, a imamo matični zakon sa 8 izmjena i dopuna koje svaka u svom sadržaju upravo na tom području jako puno stvari mijenja, ne vjerujem da itko bez posebnog školovanja barem od 3 mjeseca će moći savladati i statut i Poslovnik i Zakon o lokalnoj i regionalnoj samoupravi i još 37 zakona koji kao posebni zakoni reguliraju određene ovlasti predstavničkog tijela od predškolskog obrazovanja, komunalnog gospodarstva, cestama, elektroprivredi, vodama, šumama, dakle vijećnik koji odlučuje, gradonačelnik, načelnik općine i župan bi osim ova dva matična zakona trebao poznavati još 37 zakona, a da bude siguran da odlučuje zakonito. S obzirom na rokove i brzinu nismo mogli ići, odnosno nije ministar došao sa novim zakonom nego izmjenama i dopunama i sada je jedini način da novoizabranim članovima predstavničkog tijela olakšamo učenje tog zakona je izrada pročišćenog teksta zakona. Sljedeća dilema koju su kolege iz HDSSB-a postavili, pad načelnika i predstavničkog tijela zbog proračuna. I kod mene je to u jednom trenutku bila dvojba, ali siguran sam ako do izvanrednih izbora dođe zbog prljave trgovine pojedinih članova predstavničkog tijela, ucjenjivanja načelnika, gradonačelnika ili župana zbog svoje ulice ili nečeg drugog, da će na izvanrednim izborima biti kažnjeni oni koji su izazvali te izvanredne izbore, a ne onaj koji je dobro proračun predložio. Nemojmo podcjenjivati inteligenciju naših ljudi niti pak interes za trošenje njihovog novca u općini, gradu i županiji, prepoznavanje lošeg načelnika/gradonačelnika i uvjeren sam, a što više izbornih ciklusa bude u Hrvatskoj u lokalnoj samoupravi da će kvaliteta nadjačati kvantitetu, ideološke razmirice i kažnjavati svaki pokušaj ucjenjivanja i trgovanja ispod stola. Možda ja u potpunosti griješim, ali naprosto želim vjerovati da je interes građana za lokalnu zajednicu sve veći i veći kako je broj izbora iza nas. A sada obrazloženje tri amandmana i par zamjerki bez amandmana. Pristup građana lokalnom referendumu i po ovim izmjenama u Hrvatskoj je jedan od najtežih pristupa izazivanju lokalnog referenduma kada ga građani traže, teži nego kod državnog referenduma. Predlagatelj je ostao kod 20% potpisa birača s pravom zahtijevanja referenduma što smatram da je previsoko, ali ono što nikako nije dobro da je u isti koš, u istu proceduru stavljeno pravo središnjoj državnoj vlasti da provjerava ispravnost referendumskog pitanja i pravovaljanost potpisa. Dakle, radi se o istom postupku, istoj zakonodavnoj odredbi u istom članku u trajanju od 60 dana. Mislim da je to trebalo razdvojiti, da pitanje propitivanja referendumskog pitanja konačno i na državnom i lokalnom nivou moramo staviti na početak postupka i da tek kad građani dobe potvrdu ustavnosti ili zakonitosti referendumskog pitanja idu u prikupljanje potpisa, a da pravovaljanost, provjere pravovaljanosti potpisa koja je naknadna, završna procedura kod lokalnih referenduma mora, ne smije iznositi više od 30 dana. Jer istim argumentima koje se predlagatelj služi da 20% nekim zajednicama je to izuzetno mala brojka. Tako i tih 20% u općini Dekanovec je 140 potpisa. Pa neće valjda država 140 potpisa provjeravati 60 dana. Ali je problem u tome da je i provjera referendumskog pitanja i pravovaljanosti potpisa zapravo stavljena u istu pravnu proceduru vršenja kontrole nadzora od Središnjeg ureda. I to ću stalno ponavljat da nije dobro. Građani kada idu prikupljat potpise unaprijed moraju biti sigurni da je referendumsko pitanje dobro postavljeno. Oni mogu inicirati referendume i prikupljati potpise i mimo toga, ali to onda nije službena referendumska procedura po zakonu nego građanska inicijativa koja nema formalno-pravni učinak. I ovakvom odredbom im ne bi odrekli pravo da brojem potpisa koje će prikupiti vrše politički pritisak na lokalnu vlast. Ali kad je u pitanju referendum onda pravila igre i procedure moraju biti uvijek u korist građana. I kad su prikupili potpise država ima samo eventualno provjeravat pravovaljanost potpisa, ne naknadno utvrđivati pravovaljanost pitanja. To mora bit u prvoj fazi postupka. Građani imaju 15 dana za prikupljanje potpisa, država 60 dana da provjerava, predstavničko tijelo 30 dana da ga raspisuje i još 30 dana da se održava. Pet put više vremena državi nego građanima. I zbog toga tvrdim da dostupnost lokalnom referendumu u Hrvatskoj i uz ovakva poboljšanja i promjene još uvijek nismo učinili dovoljno dobrim. Što se tiče instituta smjena čelnika od strane građana predviđenih člankom 14. i 15. i uvođenjem najmanje trećine broja onih koji glasaju za opoziv smatram dobrim rješenjem, prihvatljivim koji na neki način kada bi preračunavali rezultate izbora i broja dobivenih glasova odgovara ako ne čak i prelazi 50% iz drugoga kruga. Treća stvar u tom zakonu mjesna samouprava koja istina ne mora bit obvezatna ako je netko ne želi, ali je moramo omogućiti i to je prvi amandman. Izbore za mjesnu samoupravu mora raspisivati predstavničko tijelo, a ne načelnik općine ili gradonačelnik. Gospodine ministre, ako doista želimo omogućiti da tamo gdje postoji interes za mjesnu samoupravu onda pitanje raspisivanje tih izbora ne možemo dati jednom čovjeku u ruke. Oni su bili najveći protivnici mjesnih odbora i razvoja mjesne samouprave i to moramo dati u ruke predstavničkom tijelu bez obzira što će sve u statutu općine ili grada pisati, kako ćemo to regulirati ali najvažniji je čin raspisivanje izbora. Otezanjem raspisivanja, kompliciranjem raspisivanja načelnici i gradonačelnici su najčešće to dovodili do besmisla. To mora bit ovlast predstavničkog tijela. Amandman vam je na stolu. Želim vjerovati da ćete me razumjeti i po treći put vam to ponavljam koliko je to bitno. Što se tiče objave podataka o rezultatima izbora iz članka 51. stavka 8. Izbornog zakona nudimo amandman koji će jasno i nedvosmisleno propisati obavezu Županijskog izbornog povjerenstva da će rezultate izbora objaviti po biračkim mjestima za izbor načelnika općina, gradonačelnika, župana, Gradskog vijeća, Općinskog vijeća, Gradskog vijeća i Županijske skupštine. Iz obrazloženja ili odgovora kojega ću vjerojatno dobit pisat će ili reći će se da se to podrazumijeva, jer postoji obaveza općinskih i gradskih izbornih povjerenstava da te podatke prikupljaju i dostavljaju županijskom. Onda u članku 51. stavku 8. piše da županijsko objavljuje po biračkim mjestima, ali po meni nedovoljno jasno. I predlažem amandman da se razjasni. Svi rezultati izbora od općine do županije, od čelnika do predstavničkog tijela objavljuje se po biračkim mjestima i to radi Županijsko izborno povjerenstvo. Pozdravljam i promjenu u članku koji regulira prestanak mandata po sili zakona kod načelnika, gradonačelnika i župana ako je pravomoćno osuđen na kaznu zatvora dulju od mjesec dana. Ali se pitam zašto je kod predstavničkog tijela ostalo 6 mjeseci? Vjerojatno zato što i sebi u Saboru ne želimo tu zaštitu 6-mjesečnog zatvora konačno ukinuti pa smo išli analogijom ako sebi dozvoljavamo pravo da ostajemo saborski zastupnici ako nas osude do 6 mjeseci onda ćemo to ostaviti i lokalnoj samoupravi. Sada donosimo Zakon o lokalnoj samoupravi i mislim da bi isto pravilo trebalo vrijediti i za predstavnička tijela kao i za Hrvatski sabor. Pravomoćno presuđene osobe na kaznu zatvora, ako je to mjesec dana, nigdje ni u jednoj instituciji u ovoj zemlji ne mogu ostati na funkciji, točka. Tek tada ćemo pred građanima biti vjerodostojniji da među nama ili njima izabranim na lokalnim izborima neće biti onih koji će dio mandata odraditi iz zatvora. Kaznionica sa ili bez onih narukvica kak se zovu s probacijom, narukvice za probaciju. To bi još najbolje bilo da vijećnici dolaze na Županijsku skupštinu s narukvicama za probaciju pa da glasaju. O tome govorim već godinama. Zašto dozvoljavamo u predstavničkim tijelima neposredno od građana izabrane ljude, u međuvremenu osuđene na kazne zatvora, da im mandat ostaje? Zašto? Posebice zbog toga mi je to problem što nismo napravili razlikovanje različitih kaznenih djela. Jedno je prometni prekršaj, ok priznajem, ali što je s ostalim kaznenim djelima? Članak 94. stavak 4. predviđa ako je dva ili više kandidata po broju glasova drugi da onda u drugi izborni krug ide onaj kojega se odredi ždrijebom. Istina je, u nekim državama u Europi umjesto odluke građana ždrijeb ili kocka odlučuje tko će u drugi izborni krug. Da li smo spremni na to da ždrijebom siječemo između dva ili tri koji imaju isti broj glasova? Ili bi ih pustili sve u drugi krug kao što je to predviđeno i kod predstavničkog tijela ako se dogodi da dvoje imaju isti broj glasova da se tada broj članova predstavničkog tijela povećava i ulaze oba sa istim brojem glasova. Pa ako smo kod predstavničkog tijela pustili dvojicu s istim brojem glasova u predstavničko tijelo ajmo onda ovdje napraviti napor pa dvojicu ili trojicu pustiti u drugi izborni krug i da onda građani o tome odluče. To je treći amandman koji je dan. I završavam sa sljedećim. Ovjera potpisa kandidata – u obrazloženju zašto to nije prihvaćeno je jedna od najboljih rečenica koje sam otprilike imao u ovom mandatu prilike pročitati zašto to nije prihvaćeno. A argument mi je da kod parlamentarnih izbora DIP od svih nas nije tražilo ovjeru potpisa o prihvaćanju kandidature sjećate se vjerojatno toga. Takva je praksa. Piše takva je praksa. Pa predlagatelj misli da će i sada biti takva praksa da izborna povjerenstva neće tražiti ovjeru potpisa, ali je u zakonu moramo imati zapisanu. Ako smo ove parlamentarne izbore i bez ijednog ozbiljnijeg prigovora sudionika izbora, Izbornog povjerenstva i stranih promatrača proveli a da kandidati nisu trebali potpisivati pred javnim bilježnikom ili Izbornim povjerenstvom svoju izjavu o tome da prihvaćaju kandidaturu zašto tu obavezu unosimo za lokalnu samoupravu, a zapravo priželjkujemo da uputom DIP-a ili ŽIP-a to je Županijsko izborno povjerenstvo ili OIP-a, GIP-a to zapravo neće biti potrebno. Ministre ne treba ovjera potpisa u općini ako nije trebala u Saboru. Brisanjem te odredbe iz zakona i za ove ali i za parlamentarne izbore stvaramo jedno novo povjerenje i među sudionicima izbora unutar onih koji sastavljaju liste stranaka i nezavisnih lista također i ovim parlamentarnim proteklim izborima dokazali smo da je to i bez ovjera potpisa moguće napraviti. S time bih završio svoju raspravu i pozivam vas da podržite onaj naš prijedlog zaključka da se mora objaviti pročišćeni tekst Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi kako bi sadašnjima olakšali promjene statuta, a novoizabranima na početku mandata olakšali poštivanje zakona koje u njihovo ime mi donosimo u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje izazvalo je jednu repliku, onu uvaženog zastupnika Marijana Hrga.
Branka Hrga, ali dobro. Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega Lesar pa ja se moram uvijek javiti dok se radi o lokalnim dužnosnicima iz čisto jednostavnog razloga jer dolazim iz tog djelokruga i kada netko kaže nešto slično u rečenici loši gradonačelnici i načelnici onda to izaziva naravno kod mene određeni otpor jer obzirom da dolazim iz lokalne samouprave gdje je ista garnitura i u izvršnom i u onom predstavničkom dijelu, znači nemamo nekakvih potreba u prijeporima oko tog dijela ali moram reći da često puta je ustvari čelnik lokalne samouprave ili regionalne izvrgnut užasnim trgovinama unutar vijećničkih redova i razno raznim ne principijelnim koalicijama i onemogućavanju djelovanja radi dnevno političkih interesa kao što je to recimo slučaj u Koprivničko-križevačkoj županiji vrlo jednostavan primjer. Pa se onda dogodi da više ne funkcionira županijska skupština jer više nitko nema većinu u njoj. To tako izgleda, zato u svakom slučaju ovaj zakon i rasprava o njemu polako idu u pravcu i tako je bilo u prvom čitanju kako smijeniti čelnika lokalne samouprave. To nikako ne bi trebala ni smjela ni biti intencija ni jednog od ova dva zakona ali da bi trebalo i tu se s vama slažem, čak još i dodajem riješiti pitanja da se ne mogu kandidirati ljudi koji imaju na sebi mrlju, koji su pravomoćno osuđeni bez obzira za koje kazneno djelo ili neko drugo djelo, mora im se zabraniti to i ne samo da je to samo mjesec dana zatvora nego uopće ako su i uvjetno, znači ako su bezuvjetno osuđeni, ako je kazna bezuvjetna ili uvjetna svejedno oni ne bi smjeli doći na liste, ne bi se smjeli kandidirati, tu se s vama slažem. Ova priča oko toga da li 20% ili nešto manje posto, čak mi je prihvatljivo to što kažete, ali mislim da jedna trećina onih koji izađu, da odlučuje o smjeni da to nije dobro, da bi moralo biti barem onoliki broj koliko je bilo na izborima. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Lesar.
Kolega Hrg, ja isto imam u svojem radnom vijeku sedam godina rada u regionalnoj samoupravi, nisam bio čelnik, to bi ovim rječnikom se nazvalo pod čelnik jer sam bio zamjenik župana. Valjda bi se to tako zvalo onda. Da u pravu ste, veliko zlo počinje kada se počinje trgovati proračunom i ucjenama. Ja moram priznati da tih 7 godina mog iskustava, a nama tada oporbene stranke su u Međimurskoj županiji bili i HDZ i SDP, nismo taj problem ozbiljni imali, o velikim kapitalnim projektima s njima kao oporbenim strankama i dogovarali. Koaliciju čine ljudi, ne stranke. Ako koaliciju čine pošteni ljudi onda zakon malo ovako ili onako, ako je čine pokvareni kako je god zakon nećemo duljiti, imat ćemo taj problem, ali onda ponudit sljedeće rješenje. Da proračun ne usvaja predstavničko tijelo, nego čelnik pa smo otklonili 90% lokalne korupcije.
Hvala lijepo. S time bismo došli na raspravu u ime kluba zastupnika koja će nam iskazati gospodin uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine ministre, uvaženo gospodo zastupnici. Jučer smo razgovarali o financiranju političkih stranaka. Danas imamo ova dva druga zakona, znači Zakon o lokalnoj područnoj regionalnoj samoupravi i Zakon o lokalnim izborima. Kad smo kod onog jučerašnjeg zakona samo da kažem da neke političke opcije mogu u nekim županijama za izbore potrošiti 5, 6 pa i više milijuna kuna. To nije u redu, to je previše, to se mora na neki način ograničiti kao što je isto vrijeme da i DORH počne raditi po kompanijama pojedinih političkih stranaka. HDZ se zaigrao ali ostali se igraju, ali pustimo sada to. Kad govorimo o ovome Zakonu o lokalnoj samoupravi, članak 2. između ostalog govori dakle o referendumu ako je raspisivanje referenduma predložila najmanje jedna trećina članova predstavničkih tijela odnosno ako raspisivanje referenduma predložio općinski načelnik, gradonačelnik ili župan te ako je raspisivanje referenduma predložila većina vijeća mjesnih odbora odnosno gradskih četvrti ili gradskih kotareva itd., itd. Ja se apsolutno slažem evo i sa ovom intervencijom gospodina Hrga da ako je netko izabran recimo u nekoj jedinici gdje je izašlo 51% građana pa je izabran sa onih 50%, ako je bilo 6 tisuća izabran je recimo s 3 tisuće jednim glasom da bi ga na referendumu trebalo isto tako razriješiti 3 tisuće i jedan građanin. Međutim ono što je isto tako zanimljivo kada govorimo o pokretanju tog referenduma na općinskim vijećima, županijskim skupštinama odluka se donosi većinom svih članova, ja bih rekao da to možda nije dobro. želim vjerovati da su vijećnici dovoljno trezveni ali bez obzira na sve kada pojedine zakonske akte usvajamo dvotrećinskom većinom, mislim ovdje na Ustav, mislim ovdje na ustavne zakone, mislim ovdje na manjinske zakone, onda bi se i referendum recimo u lokalnoj samoupravi trebao izglasavati dvotrećinskom većinom, ne da zbog ne principijelnih koalicija u kojima smo imali prilike slušali jednostavno izazovemo jednu permanentnu nestabilnost lokalne samouprave jer od toga onda svi imaju štetu i oni koji su na čelu te lokalne samouprave i oni koji to pokreću ali najveću štetu imaju financijski kapaciteti pojedinih općina, gradova, županija i građani u cjelini. Osobno smatram da nema što recimo jedan referendum predlagati načelnik, gradonačelnik, župan. Uvijek sam da se jača pozicija predstavničkih tijela. Nije bitno da li je riječ o općinskim vijećima, gradskim vijećima ili županijskim skupštinama. Ali pustimo sada to. Mi moramo na neki način tim predstavničkim tijelima omogućiti da vladaju. Jasno bit lokalna samouprave nije kako doći na vlast nego kako sutradan pomoći građanima i kako upravljati kapacitetima pojedinih sredina, kako "upravljati resursima i novcima". Stalno se postavlja pitanja koliko npr. Županija Istarska participira u proračunu RH. možda prvi puta ovako mogu reći da ove govornice da ako je učešće Županije istarske u GDP-u oko 6,5%, a Istra ima negdje oko 4,5% stanovnika u proračunu participira tu negdje sa 6 do 6,5% ili ako je proračun RH govorim sada o onim poreskim prihodima, kaznama itd. u tom dijelu cca 100 milijardi kuna znači Istra participira oko 6 milijardi kuna. A koliko se vraća? E tu sada treba imati na umu 48 tisuća penzionera, 8 tisuća ljudi koji su zaposleni što u policiji, školstvu, zdravstvu, carini, državnoj upravi, sudstvu itd. čak i vojne kapelane imamo o.k. apsolutno uredu ne dovodim to u pitanje, onda moramo imati na umu decentralizirana sredstva, praćenje zdravstva, socijala i onda se negdje vraća oko 4,5% proračuna, ali još uvijek ostaje neki višak od milijarde kuna. Ali pustimo sada ta. Hrvatsku sigurno da valja radikalno decentralizirati. Jasno je da se to neće dogoditi preko noći ili tako skoro. Dapače, u pojedinim slučajevima intervencija države u dogledno vrijeme poglavito kada je riječ o općim bolnicama biti će i veća no što je bila do sada. I opet samo da spomenem jedan istarski slučaj. Opća bolnica Pula ima 182 milijuna kuna nepodmirenih obveza od čega 100 milijuna dospjelih. Samo na lijekove otpada čini mi se 70 milijuna kuna. I to valja riješiti ali to opet ne možemo riješiti bez državnog proračuna. Drugo, članak 5.ovogo zakona govori o članu predstavničkog tijela. Ne može biti kazneno gonjen niti odgovoran na bilo koji dugi način zbog glasina, izjava ili iznesenih mišljenja i stavova na sjednicama predstavničkih tijela. Uvodi se jedan imunitet koji je širi i od ovog zastupničkog ali to je apsolutno dobro i to treba prihvatiti, a ne da Vlada npr. i danas za mogućnost delikta, mišljenja ili da se nekoga zbog slobodnog recimo izraza može nekažnjeno nego građanski goniti za naknadu štete. Ja konkretno vodim jedan spor sa jednom televizijskom kućom već 4 godine zbog toga što sam izgovorio za ovom govornicom da se gotovo svaka emisija može kupiti. Pa gdje toga ima da zbog netko od vas potražuje 200 tisuća kuna. A što sam rekao? Ništa nisam rekao što ne stoji. Jasno da inzistiram da mi se vrati parnični trošak jer je on veći od 20 tisuća kuna. Mirna Bosna ništa mi drugo ne treba ali to će nadam se vratiti. Što se tiče članka 14.ovdje se kaže da općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan njihov zamjenik koji je izabran zajedno s njima mogu se opozvati putem referenduma. Raspisivanje referenduma za opoziv može predložiti 20% ukupnog broja birača u jedinici u kojoj se traži opoziv općinskog načelnika, gradonačelnika, župana njihov zamjenik koji je izabran zajedno s njime. U članku 15.se kaže da odluku o opozivu općinski načelnik, gradonačelnik, župana njihov zamjenik koji je izabran zajedno s njima donesena je ako se na referendumu za opoziv izjasnila većina birača koji su glasali uz uvjet da ta većina iznosi najmanje 1/3 ukupnog broja birača upisanih u popis birača u toj jedinici. o.k. u županijama, velikim gradovima budimo iskreni to je nemoguća misija da bi se to moglo dogoditi ali u onim malim općinicama sa tisuću, 2 tisuće, 3 tisuće stanovnika ne znam bojim se da se možemo unaprijed pripremiti na čitav niz referenduma. Što se tiče članka 40.d ako je prestanak mandata općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župana nastupio nakon isteka dvije godine mandata u toj jedinici lokalna i područna (regionalna) samouprave neće se raspisati prijevremeni izbori u toj jedinici lokalne i područne (regionalna) samouprave itd. nego će njegov zamjenik načelnika, gradonačelnika, župana nastaviti mandat do kraja što smatram da je isto tako uredu. Osobno isto tako smatram jasno da ne inzistiram da kao što gradonačelnici, načelnici mogu biti zastupnici, mogu biti župani ali samo do perioda 2015., a nakon toga više nitko u tom dvojnom dualističkom statusu ne bi trebao sjediti u Parlamentu i lokalnoj samoupravi ili bolje rečeno neka se jasno nakon toga svatko opredjeljuje gdje će biti. Zašto to govorim? Zato jer neusporedivo je pozicija jednog gradonačelnika Rijeke ili Splita da ne govorim Osijeka ili nekog drugog grada Pule svejedno jača, snažnija od bilo kojeg župana na tom prostoru. Što se tiče Zakona o lokalnim izborima, članak 8. na strani 3, mandat općinskog načelnika, gradonačelnika te njihovih zamjenika izabranih na redovnih ili na prijevremenim izborima počinje prvog radnog dana koji slijedi danu objave konačnih rezultata izbora i traje do prvog radnog dana koji slijedi danu objave konačnih rezultata. To je apsolutno u redu. U članku 11., 12. govori se o broju potpisa potrebnih za kandidiranje člana predstavničkog tijela, odnosno gradonačelnika, župana, načelnika. Mislim da su te brojke koje se ovdje iznose također primjerene. Ono što je isto dobro, da ako u ovom zakonu postavljeno da ako netko ide u jedne izbore mora mu se "zabraniti" da se kandidira na nekoj drugoj razini. Npr. logično je da ako netko se kandidira za župana nosi listu za županijsku skupštinu, to da, ali ne da recimo netko se kandidira za načelnika i župana ili gradonačelnika i župana. To apsolutno ne može biti i to je na neki način po prvi puta jasno, nedvosmisleno regulirano ovim zakonima. Što se tiče nespojivosti dužnosti, mislim da je to zanimljivo predloženo. Takvu odredbu apsolutno podržavam, kao i odredbe o zastupljenosti manjina što na neki način mora biti conditio sine quanon jedne demokratske prakse u Republici Hrvatskoj. Kod nespojivosti dužnosti ovdje su navedene sve osobe koje se ne mogu kandidirati za lokalne jedinice, općine, gradove, županije i mislim da je to manje-više dobro postavljeno. Sve u svemu, i jedan i drugi zakon su prihvatljivi kao i onaj zakon o financiranju političkih opcija, međutim ponavljam da bi nadzor, da bi kontrola morala biti neusporedivo veća no što je danas slučaj.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Zorana Vinkovića.
Pa evo uvaženi kolega Kajin, ovdje doista ova dva zakona se spaja spojivost nespojivim. To se posebno odnosi na neposredno izabranog čelnika lokalne samouprave i njegovu moguću smjenu na osnovu neizglasavanja proračuna. Ja bih se čak i složio s nizom ovih vaših prijedloga koji govore o nespojivosti funkcija i trebalo bi tu svakako dodat možda još jednu odredbu da oni koji su ostvarili pravo na mirovinu da se više jednostavno ne mogu kandidirati na određene čelne pozicije kako u lokalnoj, tako u regionalnoj samoupravi, a isto tako i u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Kajin.
Ja ne znam da li ti misliš na gospodina Boru Grubišića ili možda misliš na šefa svoje stranke. Ja mislim da i on koji je ostvario to pravo ni na koji način ne bi trebao biti predsjednik jedne parlamentarne stranke jer se to naprosto kosi sa svim demokratskim uzusima. To je valjda jedinstveni slučaj bilo gdje u svijetu da netko tko je osuđen od hrvatskog pravosuđa ili bilo kojeg za ratni zločin može participirati u političkom životu jedne zemlje.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ste se javili za povredu Poslovnika.
Povrijeđen je članak 216. jer je izrečeno niz neistina. Predsjednik HDSSB-a je dr. Vladimir Šišljagić.
Hvala lijepa [[Upadica Kajin: A heroj na prsima je tko?]] Sljedeća rasprava biti će u ime Kluba zastupnika SDP-a podijeljena. Prva će biti uvažena zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić, a nakon nje uvaženi zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačan prijedlog izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Ustavom Republike Hrvatske zajamčeno pravo građana na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu te činjenica da je danas u Republici Hrvatskoj ustrojeno ukupno 555 jedinica lokalne samouprave i to 429 općina i 126 gradova te 20 jedinica područne samouprave plus Grad Zagreb su svakako dovoljni da ove izmjene i dopune zakona iziskuju širok interes javnosti. Od mjeseca srpnja pa do prvog čitanja usvojeno je dosta primjedbi. Ovaj konačni prijedlog pokazuje da su i od prvog čitanja do izvršene određene izmjene do ovog teksta konačnog prijedloga, stoga smatramo da su ministar i njegovo Ministarstvo odradili dobar posao kada su širokoj javnosti dali u raspravu ovu problematiku. Svatko tko je bio zainteresiran za ovu tematiku već mjesecima može pratiti, sugerirati i predlagati. U svakom slučaju, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi iz 2007. uveden je sustav neposrednog izbora izvršnog tijela, a proveden na posljednjim lokalnim izborima u svibnju 2009. Svi ćemo se složiti da je praksa pokazala dosta problema i dosta nestabilnosti u odnosima između predstavničkog i izvršnog tijela. Praksa je pokazala i da je posljedica nestabilnosti upravo neučinkovito funkcioniranje tijela jedinica lokalne i područne samouprave i samim tim loše obavljanje usluge prema građanima. Sadašnje rješenje da su načelnici, gradonačelnici i župani de facto nesmjenjivi svakako nije dobro. Takve posljedice mogu proizvesti bitne političke razlike, a ne usvajanje proračuna i svakako bitna politička razlika između predstavničkog i izvršnog tijela što pokazuje i sadašnje zakonsko rješenje, a i posljedično praksa. Kada načelnik, gradonačelnik ili župan kao jedini predlagatelji predlažu proračun, te ako ga povuku prije izglasavanja ili ako većina u predstavničkom tijelu ne izglasa proračun, a to se ne dogodi niti u prva tri mjeseca privremenog financiranja raspušta se i po sadašnjem zakonskom rješenju samo predstavničko tijelo. U svakom slučaju ono o čemu treba voditi računa i ovaj prijedlog zakona je na dobrom tragu da tako i bude. Načelnici, gradonačelnici i županiji nezadovoljni većinom u predstavničkom tijelu su u situaciji da i manipuliraju tom svojom pozicijom. Stoga podržavamo prijedlog ovih izmjena kojim se nastoji riješiti problem sukoba ovlasti između predstavničkog i izvršnog tijela i zapravo uspostaviti ravnotežu u odgovornosti oba tijela vezana uz tako važna pitanja kao što je to donošenje proračuna, a to smo već i naglasili priliko prvog čitanja. Naravno, podržavamo i ove dvije poboljšice, a to su da prijedlog odluke privremenog financiranja može biti i od predstavničkog tijela kao i da se proračun, odnosno prijedlog proračuna može povući prije samog glasovanja o proračunu. Smatramo da se time ne izigrava volja birača jer su se i do sada raspuštanjem predstavničkog tijela provodili prijevremeni izbori za to tijelo, a izvršno tijelo ne samo da je ostalo na svojoj dužnosti već je imalo mogućnost stvaranja uvjeta za raspuštanje predstavničkog tijela izbjegavanjem predlaganja proračuna ili na drugi način. Međuovisnost predstavničkog i izvršnog tijela primarno je sadržano u njihovim temeljnim ulogama. Stoga je ovakvom odredbom da se u slučaju neusvajanja proračuna kao temeljnog financijskog akta u kojem je zapravo kompletna politika jedinice o tome tko je u pravu da o tome trebaju odlučivati građani na izborima birajući i predstavničko tijelo i načelnika, gradonačelnika ili župana. Ono što smatramo isto dobrim u ovom prijedlogu zakona je da se regulira nadzor zakonitosti pojedinačnih neupravnih akata i to je po prvi puta ovim prijedlogom stavljen nadzor nad pojedinačnim neupravnim aktima. Do sada toga nadzora nije bilo, a složit ćemo se i svi smo svjedoci u svojim sredinama vrlo čestog donošenja upravo nezakonitih neupravnih akata, a nadzora niti kontrole nad tim nikakve nije bilo. Isto tako smatramo da određivanje broja članova predstavničkog tijela uz detaljnu razradu skale po kojoj su jedinice razvrstane prema broju stanovnika i svakako bolje rješenje od važećeg koje dovodi do neujednačenosti u broju članova predstavničkog tijela. Danas je ta neujednačenost u odnosu na veličine pojedine jedinice lokalne samouprave doista velike što svakako nema potrebe da bude tako. I zaključno mišljenja smo da je osnovna posljedica predloženih zakonskih rješenja bolje i učinkovitije funkcioniranje tijela jedinice lokalne i područne samouprave i veći doprinos u ostvarivanju prava građana na lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu, onu koja je utvrđena Ustavom Republike Hrvatske. Vjerujemo i da su primjedbe i prijedlozi koji su bili u širokoj raspravi prije prvog čitanja ovog prijedloga kao i sugestije koje su bile između prvog i drugo čitanja prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona iznjedrila konačna rješenja kojima se osigurava i jača politička stabilnost u odnosu između predstavničkog i izvršnog tijela, veća učinkovitost u obavljanju poslova tih dvaju tijela i jasnije utvrđivanje njihovih prava, obveza i odgovornosti. Stoga će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog izmjena. Hvala.
Uvaženi zastupnik Ivo Jelušić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Ja ću govoriti o ovom drugom Zakonu o lokalnim izborima koji je kao što vidimo i danas, a i inače u raspravama oko prvog čitanja izazvao puno manje ako mogu tako reći prijepora i puno manje nejasnoća nego što je to ovaj prethodni zakon. I to je dobro, jer mislim da ovaj Zakon o lokalnim izborima ne bi trebao i to i ne čini, ne preferira niti jednu političku opciju, niti jednu političku stranku. Svima nam je u zajedničkom interesu da Zakon o lokalnim izborima bude što bolji, što demokratskiji i da na koncu konca idemo izbori u lokalnim sredinama budu što demokratskiji. Jer velim, svi smo u poziciji ili barem kad je riječ o većim strankama da u svim ili u većini općina, gradova i županija imamo situaciju da smo negdje na vlasti, negdje u opoziciji. Prema tome, nema nikakvog razloga preferirati onoga tko je na vlasti ili obrnuto. I u tom smislu mislim da bi trebali svi gledati prije svega kako da učinimo jedan dobar zakon, jer velim ne pogodujući trenutačno ni onima koji su na vlasti u lokalnoj sredini, niti onim u poziciji jer svi se nalazimo i jednoj i drugoj situaciji na terenu i u poziciji i na vlasti. Prije svega dobro je da ovaj zakon na jednom mjestu regulira sve lokalne izbore, dakle za sve razine od i općinske i gradske i županijske. I bilo je i prigovora za da je pomalo se kasno donosi ovaj zakon. Ja mislim da nije kasno, da je upravo sad pravo vrijeme da to donesemo do konca ove godine kako bi sljedeće godine izbore mogli donijeti po ovom novom Zakonu o lokalnim izborima. A istina bog mi smo izbore lokalne mogli provesti sljedeće godine i po postojećem izbornom zakonodavstvu, ali smo ocijenili da je potrebno napraviti određena poboljšanja. I ovaj zakon, bez obzira što je novi zakon, on je u stvari poboljšanje postojećih zakona i postojeće prakse i sve ono što smo vidjeli da u praksi nije dobro naprosto se željelo i htjelo i uspjelo se ugraditi u ovaj zakon. Prije svega zahvaljujem ministarstvu što je vrlo pomno pratilo raspravu u prvom čitanju i po odborima i na plenarnoj sjednici, i da su na sve relevantne primjedbe i prijedloge dali obrazloženja, prihvatili ih ili dali argumentirana obrazloženja zašto se to ne prihvaća. I u tom smislu zakon je dakle koji je imao za svrhu da poboljša izborno zakonodavstvo kad je riječ o lokalnim izborima u ovom drugom čitanju to još više uspio napraviti. Dakle, reći ću samo neka od poboljšanja koja dosad naprosto nisu bila uopće tretirana od problema mirovanja mandata vijećnika iz osobnih razloga, koje dosada nije bilo naprosto moguće što nije bilo dobro rješenje jer zašto onemogućiti nekom vijećniku da iz svojih osobnih razloga može staviti mandat u mirovanje, doduše ne na kraće razdoblje od 6 mjeseci da ne bi bilo zlouporaba i da se za svaku sjednicu ne bi mijenjao vijećnik kako nekome paše. Također je dobro što je jasno i glasno precizirano kada novoizabrani čelnik lokalne samouprave stupa na dužnost što dosada također nije bilo jasno i precizno navedeno. Dobro je da se ovim zakonom istovremeno rješavaju izbori za predstavnike nacionalnih manjina itd. Dakle, niz novih rješenja koja zaista su bitno poboljšanje u odnosu na postojeće zakone i postojeću praksu. Ono što ovaj zakon ne tretira, a to su dakle još niža razina od lokalnih izbora, a to su izbori za mjesnu samoupravu i nema ni potrebe ali bi bilo potrebe svakako da u dogledno vrijeme u ovaj Sabor dođe prijedlog zakona koji će na jednom mjestu regulirati dakle i izbore za mjesnu samoupravu kako bismo i to imali do kraja izdefinirano jer izbori za mjesnu samoupravu i mjesna samouprava je ljudima koji žive u svojim sredinama jako bitna. Možda nama u Saboru ovdje to nije i ne vidimo, ali ljudima u njihovim malim sredinama, u njihovim mjestima stanovanja je to jako bitno kako će to izgledati i tko će ih predstavljati i kako će funkcionirati. Ono što je izazivalo i izaziva puno rasprave, a ovaj zakon to ne tretira, i dobro je da ne tretira to je oko spojivosti, odnosno nespojivosti obavljanja evo ove saborske dužnosti sa obavljanjem određenih dužnosti na lokalnoj razini izvršnim ili predstavničkim. I to je dobro jer to naprosto Zakonom o lokalnim izborima ne treba tretirati da li oni koji su birani na lokalnim izborima mogu sjediti u Saboru nego obrnuto Zakonom o izboru zastupnika u Sabor treba odrediti tko može sjediti u Saboru, a ne da se to određuje zakonom ako mogu tako reći niže razine. Dakle, u ovom zakonu je niz poboljšanja koja su napravljena i u odnosu na prvo čitanje. Na primjer mislim da je dobro da su izbrisane kad je riječ o nespojivosti obavljanja člana vijeća u općinama, gradovima i županijama da je izbrisana ta nespojivost npr. za rektora, prorektora, članova uprava trgovačkih društava na državnoj razini jer zaista to je bilo nepotrebno ograničenje jer nema nikakvog razloga da rektor, prorektor bilo kojeg sveučilišta ili član uprave trgovačkog društva na državnoj razini ne može sjediti u predstavničkom tijelu neke općine u Hrvatskoj. Također je dobro što je promijenjeno i u drugom čitanju kada prestaje mandat čelnika jedinica lokalne samouprave, dakle načelnika, gradonačelnika i župana kada su osuđeni bezuvjetno i pravomoćno na zatvorsku kaznu da je to smanjeno na 1 mjesec. Dakle, svaka kazna koja je viša od mjesec dana povlači za sobom i razrješenje čelnika lokalne samouprave, i to je dobro i puno bolje nego što je u prethodnom rješenju bilo 6 mjeseci. Jer ako je netko osuđen, sama činjenica da je osuđen bezuvjetno i pravomoćno i već na dva mjeseca je dovoljan razlog da netko ne obavlja svoju dužnost čelnika jedinice lokalne samouprave. Sve u svemu dakle ovaj zakon je dobar zakon, zakon koji će unijeti niz poboljšanja u ne samo u zakonodavno rješenje nego i u praksu i u naredne izbore koji su pred nama i klub SDP-a će u svakom slučaju ovaj zakon podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, ona uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Evo ja se moram opet ovdje javiti poštovani potpredsjedniče evo gospođa Vesna Fabijančić-Križanić vi ste rekli da će ovaj zakon riješiti neučinkovitost u funkcioniranju lokalne samouprave posebno između lokalnih znači dužnosnika načelnika, gradonačelnika, župana i predstavničkih tijela. Pa ja ne znam ni sada baš puno primjera u Hrvatskoj da je to bio takav problem da lokalna samouprava ili regionalna nije funkcionirala, da je bila neučinkovita iz tih razloga. Ona je većinom neučinkovita iz sasvim drugih razloga, to je onaj razlog nedostatka sredstava, nedostatka decentralizacije fiskalne i ostalih stvari dok je ovo nešto možda manje u nekim primjerima. Također, moram reći da nema praktički primjera da je načelnik, gradonačelnik ili župan jednom političkom trgovinom negdje prodan, da je prešao negdje drugdje ali imamo primjera da su ljudi u predstavničkim tijelima političkom trgovinom prelazili u druge političke tabore čak i ako su birani iz drugih lista. I ponavljam ovo govorim stvarno iz konkretnih primjera, konkretne prakse i dolazimo onda do jedne čak mogu reći zanimljive demokracije jer se događa recimo tamo u Koprivničko-križevačkoj županiji obzirom da nitko nema više većinu u skupštini da se sada moraju dogovarati čak i unutar skupštine da bi mogli donijeti uopće proračun i da bi mogli funkcionirati i raditi. Znači, ovakve stvari ne stoje. I ponavljam opet ovdje gradonačelnici, načelnici i župani nisu osobe koje na bilo koji način manipuliraju predstavničkim tijelom, ali predstavnička tijela itekako žele preuzeti izvršne ovlasti i tu je ustvari poanta koju treba sagledati i tu treba vidjeti način kako to posložiti da svatko zna što je njegov posao. Apsolutno se ja slažem da ovaj zakon nudi neka nova rješenja, neka poboljšanja, ali kažem nemojmo gledati u pravcu prvenstveno kako smijeniti gradonačelnika, načelnika i župana. To nije dobar put.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Hrg djelomično se slažem s ovim što ste govorili. Prvi dio vaše replike odnosio se na trgovinu predstavničkim tijelima. Što se tiče mene, ja sam iz grada Velike Gorice koji je vrlo poznat po trgovini u svakom mandatu bar nekoliko trgovina političkih, sjećate se da je u javnim glasilima pisalo od kofera novaca pa do kod nas je bilo u političkoj trgovini da su iz iste predizborne koalicije prelazili u drugu poziciju samo da bi neke svoje interese ušićarili. A što se tiče ovog drugog da nije moguće da gradonačelnik manipulira s tim dijelom se ne slažem pa ću opet spomenuti Veliku Goricu u kojoj upravo je gradonačelnik taj koji manipulira, koji svojim radom pokazuje i htio je pokazati sada u rebalansu a vjerojatno će i u proračunu koji treba doći na red idući tjedan, pokazati veliki manijak koji mu je samo rastao iz godine u godinu ali nije dolazio u situaciju da mu gradsko vijeće ako mu ne usvoji proračun da ostaje ovaj zakon samo bi gradsko vijeće odnosno predstavničko tijelo snosilo sankciju njegovog poslovanja svih 4 godine. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Sada će stavove Kluba zastupnika HDZ-a iznijeti cijenjeni zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Evo danas je dan očito Ministarstva uprave. Cijelo smo do podne potrošili na jedan zakon i hvala Bogu opet smo dobro izračunali da ne bismo slučajno u direktnom televizijskom prijenosu govorili o Zakonima o lokalnoj samoupravi jer to sigurno ljude ne zanima, iako je 20 zastupnika se javilo govorit o ovoj temi. Znači da to vjerojatno interesira najviše nas u parlamentu, sve manje javnost i sve manje one u lokalnoj samoupravi kojih se ovo tiče. Moram reći da je evo u brza dva čitanja ovog zakona sličan je zakon pa na žalost ili na sreću bit će i slična naša stajališta i slični naši nastupi govoreći o tekstu zakona u objedinjenoj raspravi pa neću posebno se referirati na svaki, probat ću reći ono što su temeljne zamjerke ovim zakonima i reći kao što smo rekli u prvom čitanju, da ima i čitav niz dobrih stvari koje su unesene u ovaj zakon i koje treba pozdraviti. Prvo je pitanje svima nama, a što se to dogodilo? Čuli smo, baš je dobro vrijeme za donošenje zakona mada je 4 mjeseca ako hoćete ili nešto više 5 mjeseci do lokalnih izbora. To piše i u ovom zakonu. U isto vrijeme održavat će se lokalni izbori, treće nedjelje u svibnju, ako dobro računam sa stupanjem na snagu ovog zakona ajmo reći da je 5 mjeseci do održavanja lokalnih izbora i zato pitam što se dogodilo jer su svi članovi vladajuće danas vladajuće koalicije istupali u javnosti, dobili podršku i udruga civilnog društva govoreći o tome kako se u godini u kojoj se trebaju održati izbori, ne kalendarskoj, nego godinu dana pred izbore izborno zakonodavstvo ne mijenja. Čuli smo čak u prvom čitanju iako rekao bih dubiozne argumente kako ovi zakoni nisu u stvari izmjena izbornog zakonodavstva mada se jedan se zove Zakon o izmjenama i dopunama zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi, a drugi Konačni prijedlog zakona o lokalnim izborima, novi Zakon o lokalnim izborima koji ima i stari i novih rješenja, i sva ta nova rješenja nesumnjivo su novine na koje se tiče i rok od 365 dana u kojem zahvaljujući dobroj parlamentarnoj praksi ne bismo trebali mijenjati izborno zakonodavstvo. Ne samo da ste vi u opoziciji govorili da ga ne bismo trebali mijenjati. Vi ste rekli da je to promjena izbornog zakonodavstva u godinu pred izbore izborni inženjering, prevara na prevaru, skrivena želja tadašnje Vlade da nešto podvali biračima jer neće znati ustvari regule za izbore tada parlamentarne koje će propisivati taj zakon a ticalo se sasvim nečeg sasvim drugog. Ticalo se tada Zakona o izbornim jedinicama, ticalo se tada potpuno zakonitog postupka, izmjene zakona za kojima je čak i odlukama Ustavnoga suda bilo uporišta. Ali tada ste vi tvrdili da postoji dobra parlamentarna praksa na koju ste se više puta pozivali i de facto cijelu javnost bombardirali svojim izjavama kako se izborno zakonodavstvo zadnju godinu ne može mijenjati nego da se izbori imaju provesti po važećim propisima u to vrijeme. Ne znam što vam se dogodilo, izgleda da ste evaluirali u svom mišljenju, izgleda, ili stvarno vi mislite da donošenje novog zakona o lokalnim izborima nije izmjena izbornog zakonodavstva. Al to je stvarno dosta teško za vjerovati. Kao što ste nas uvjeravali u natječaje odnosno imenovanja po političkoj podobnosti tako nas sada uvjeravate da je ovo transparentno da je ovo zakonito i valjano rješenje i zaboravili ste što ste govorili pred nepune dvije godine. Ali nažalost, taj naš vapaj neće pomoći da vas razuvjerimo od toga da probate povuć zakone i za iduće lokalne izbore provedemo po važećim propisima, a nećemo vas razuvjeriti zato jer ste vi ponovno opće principe žrtvovali za pojedinačne interese. To sam vam govorio na početku mandata ove Vlade, a to ću vam ponoviti danas. Vi niste radili zakon da biste sustavno rješavali neka pitanja nego zadovoljavali partikularne ili pojedinačne interese koji su sada svoje mjesto našli u ovom zakonu. Jedan od njih je činjenica da nakon dvije godine mandata lokalnih izvršnih vlasti se neće provoditi lokalni izbori nego da će taj čelnik ukoliko neće odraditi mandat do kraja odrediti tko će odnosno njegov zamjenik, izvršiti taj mandat do kraja i neće se provoditi lokalni izbori. To je jedna od umotvorina ove Vlade, a to je ono što želim reći vezano uz ovaj zakon. ovaj zakon je ponovno pokušaj bojim se da će i uspjeti sa vašom većinom, zatiranja one razine lokalne samouprave koju smo uspjeli dostići ili dosegnuti i to sa prilično problema. Jedno je pitanje da vi sada ovim zakonom rješavate mandate čelnika izvršne vlasti koji će oktroirati i odrediti svoga zamjenika, koji će ih mijenjati ukoliko će njihov mandat prestati ali će napuniti dvije godine mandata. Pitao sam vas i u prvom čitanju, zašto baš dvije godine? što je u dvije godine tako bitno što se dogodilo da ako nakon godinu i 8 mjeseci prestane mandat onda će se održati lokalni izbori, a ako prođe dvije godine i jedan dan onda neće nego će zamjenik biti postavljen da obavi funkciju svoga čelnika izvršne vlasti? niste imali adekvatnog odgovora jer za to pitanje i nema dobrog odgovora. Jedini dobar odgovor je da vi ne želite omogućiti biračima u jedinicama lokalne samouprave da ukoliko imate neophodne kadrove pa odu s mjesta čelnika koje su na izborima osvojili, da ne biste testirali mišljenje birača svoje izborne jedinice odnosno jedinice lokalna samouprave omogućit ćete njemu da odredi čovjeka koji će taj posao raditi do kraja. Time ste pogazili pravo na lokalnu samoupravu i pravo ljudi u toj jedinici da sami izaberu umjesto vas tko će biti njihov čelnik izvršne vlasti. ali nažalost nije jedini primjer kako Vlada misli da su vjerojatno birači i ljudi na razini lokalnih jedinica nesposobni sami odlučivati o svojim pravima i o poslovima od lokalnog značaja. To ste najbolje u ovom zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi naveli time što ste sada zakonom odredili svim jedinicama ovisno o broju stanovnika kakav će biti odnosno brojčano koliki će biti sastav njihovih predstavničkih tijela. I vi stvarno mislite da Vlada treba biti do te mjere arogantna da umjesto da lokalnoj razini ostavi da izaberu broj svojih vijećnika da im to Vlada odredi zakonom. To je pravo na lokalna samoupravu koje ste im pogazili i umjesto potpuno nepotrebnog ovakvog rješenja mogli ostaviti da u okviru svojih jedinica ti birači budu ti koji će odrediti koji broj vijećnika će pojedina vijeća ili skupštine imati. Vi ste sada napravili nešto dobro, a to je da ste za razliku od prvog čitanja vratili referendum kao mogućnost smjene čelnika izvršne vlasti. Međutim ono čemu se mi protivimo to je činjenica da ste sada naveli da za smjenu čelnika izvršne vlasti je potrebna dakle da glasuje za njihovu smjenu 1/3 od ukupno upisanog broja birača u toj jedinici. U prvom čitanju smo vam sugerirali da smjenu čelnika izvršne vlasti provedete na drugi način. Umjesto referenduma da kao instrument ili institut uvedete izborni opoziv, da ostavite mogućnost biračima da oni smijene svog čelnika izvršne vlasti ali većim brojem glasova od broja glasova koje je taj čelnik dobio kada je osvojio mandat. Ili jednostavnije rečeno ako je netko osvojio mandat općinskog čelnika sa 2500 glasova da bi ga se srušilo s te dužnosti treba za to biti 2501 minimalno birač u njegovoj jedinici. Ne znam zbog čega predlagatelj misli da je takvo rješenje loše? Ne znam zašto predlagatelj misli da čelnika izvršne vlasti može smijeniti manji broj birača od broja birača koji ga je izabrao? I ne znam čime mislite pravdati pravo na lokalna samoupravu ako ostavljate ovaj način za smjenu pojedinog načelnika, gradonačelnika odnosno župana. Ili drugim riječima možda nam je jasno kao što ste bazirali pojedine mandate i prestanak mandata nakon 2 godine bez potrebe provođenja izbora primjerima iz prakse, bojim se da i ovdje se niste mogli oduprijeti primjerima iz prakse koji vam ne idu u prilog, a to je činjenica da imate gradonačelnike koji su se oteli vjerojatno stranačkoj kontroli pa nemate drugog modela kako bi ih smijenili s vlasti. pa ako treba žrtvovat ćete i skupštine ili vijeća samo da bi se riješili onih koji su vam nepoćudni. Međutim, to nije demokratično rješenje, to nije pravo na lokalnu samoupravu kako je proklamirano i europskom poveljom, hrvatskim Ustavom i našim propisima. I da probam ove primjedbe kluba svesti na nekoliko primjera u zakon. U članku 2. gdje govorite o referendumu koji će se održavati u pojedinim jedinicama lokalne samouprave ostavili ste posebnu ovlast središnjem tijelu, ovog puta mislim Ministarstvu uprave da ocjenjuje o valjanosti referendumskog pitanja koje će se na tim referendumima postavljati. Analogno ovom rješenju za državne referendume o referendumskom pitanju odlučuje Ustavni sud. Ne znam otkuda ste vi našli model da na lokalnoj razini Ustavni sud može zamijenit Ministarstvo uprave, ali čini mi se da time jako šarate unutar sustava državne vlasti, da time zanemarujete i činjenicu da je na snazi dioba vlasti na izvršnu, zakonodavnu i sudbenu i da vjerojatno postoji dobar i objektivan razlog zašto o referendumskim pitanjima odluku donosi Ustavni sud, a ne izvršna vlast. Što se tiče broja članova predstavničkog tijela, rekli smo da nam se čini da je to zadiranje u pravo na lokalnu samoupravu i da takvu ovlast ne smije preuzimati Sabor ovim zakonom nego da to pravo određivanja broje vijećnika treba ostati pravo na lokalnoj razini. Isto tako člankom 11. uveli ste, to je posljedica onoga što ste radili sa čelnicima izvršne vlasti, sada ste i one zamjenike koji će nastupati na dužnost nakon dvije godine proglasili izvršnim tijelima samo zato jer oni to do sada nisu bili. Oni su po svojoj funkciji bili zamjenici i na tu funkciju su se natjecali na izborima. Oni s obzirom da su se natjecali za zamjenike bili su zamišljeni kao osobe koje privremeno mogu zamijeniti čelnika ukoliko je on bio odsutan ili spriječen obavljati svoju dužnost, ali nisu ni tada bili zamišljeni kao čelnici izvršnog tijela koji će postati gradonačelnici, načelnici, odnosno župani. Nažalost, takvo rješenje ste zadržali kakvo ste imali i u prvom čitanju. Vezano uz to je i članak 13. gdje ste posebni zakon uveli o tome koji govori kada prestaje mandat čelniku izvršne vlasti upravo zbog toga što dosadašnjim zakonom nije bilo moguće da vam mandat prestane iz razloga koje ste imali u nekim primjerima ove Vlade pa i drugih čelnika kao što vam je slučaj sa gradonačelnikom grada Koprivnice koji je odgovorio svoju zamjenicu da ga mijenja do kraja mandata, a on otišao na mjesto koje nije bilo uopće mjesto nespojivo s obnašanjem gradonačelničke dužnosti barem prema pozitivnim propisima koji su tada bili na snazi. Sada unosite nešto da bi opravdalo i takav slučaj. S obzirom na ovo izneseno sugerirao bih vam samo možda još nešto pojašnjenje. U članku 24. govorite da će Vlada Republike Hrvatske putem posebne ustanove provoditi trajno osposobljavanje lokalnih dužnosnika i službenika u suradnji s nacionalnim udrugama jedinica lokalne i područne samouprave. Posebna ustanova inače mislim da nije najsretniji termin u ovom zakonu, a podsjetit ću vas da imamo osnovanu državnu školu koja bi trebala educirati i državne službenike i službenike i dužnosnike u lokalnoj samoupravi da bi mogli odgovoriti sve većim zahtjevima za kvalitetnim obavljanjem poslova njihovih radnih mjesta. Nažalost, čini mi se da ste i djelatnost državne škole sveli na rekao bih niske grane i da nije u potpunosti u funkciji, čini mi se da se to vidi i u Proračunu za 2013. godinu, a to je jedna od institucija koja je trebala osobito u ovim zadnjim mjesecima pristupanja Europskoj uniji učiniti puno na edukaciji svih ljudi da bi mogli adekvatno i kvalitetno obavljati svoje poslove. Ono što smo govorili u prvom čitanju o tome da mandat gradonačelniku prestaje istovremeno i s prestankom mandata predstavničkog tijela ukoliko se ne izglasa proračun, ti razlozi ostaju i danas. Čini mi se da ste trebali predvidjeti za prestanak mandata gradonačelnika, načelnika odnosno župana i druge razloge. Jedan od razloga je činjenica da pojedini čelnik učestalo krši zakon, a da instrumenta do sada možda nije bilo ili će referendum bit način na koji će takav čelnik moći izgubiti svoje mjesto. Međutim, upozoravam vas na slučaj koji ste imali u praksi, može predstavničko tijelo raditi vrlo zakonito, a protuzakonito gradonačelnik, naravno da može biti i obrnuto. U tom slučaju nelogično je da se raspušta predstavničko tijelo koje je upozoravalo i središnju vlast koja nadzire njihov rad na nezakonito postupanje, a da posljedica toga bude razrješenje predstavničkog tijela. To je prilično besmislena odredba. Oni koji će vas upozorit na nezakonitosti u nečijem radu kao posljedicu će doživjet da ih se raspušta i da idu u nove izbore. Stoga plediramo da kada ovaj zakon i bude na glasovanju u Saboru da predvidite i druge mogućnosti, odnosno razloge za prestanak mandata gradonačelnika, ali i da razradite pitanje istovremenog prestanka mandata i predstavničkog tijela i izvršne vlasti. Vidim da naš prijedlog o tome da se razmisli o načinu izbora čelnika izvršne vlati Vlada za sada nije prihvatila. Pretpostavljamo da će i ove anomalije ili problemi u radu čelnika izvršne vlasti i predstavničkih tijela pokazati kvalitetu ovih rješenja ili eventualno prednosti drugačijeg rješenja funkcioniranja izvršne vlasti. I na kraju, sve ovo je u stvari nepotrebna eksplikacija naših stajališta jer vjerujemo i držimo da bi bilo korektno s vaše strane, a pogotovo s obzirom na vaše mišljenje izraženo puno puta od većine predstavnika ove Vlade da četiri mjeseca prije izbora ne mijenjate izborno zakonodavstvo, nego da ovaj zakon povučete iz procedure. Hvala.
Hvala lijepo.
Ne znam da li moram reći HDZ će biti protiv ova dva zakona.
Vaše izlaganje je izazvalo pet replika. Prije međutim i uvaženi ministar Arsen Bauk isto tako će odgovoriti na to prije. Međutim, samo da napomenem da je 16,00 sati isteklo vrijeme za prijavu pojedinačnih izlaganja, pa bismo sada redom krenuli na replike. Prva je ona poštovanog zastupnika Andreja Plenkovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče Reiner. Kolega Mlakar, vi ste u svom izlaganju još jednom naglasili i … [[Govornik se ne razumije.]] kako mijenjanje izbornih zakona ovako blizu održavanja lokalnih izbora, a to je dakle treća nedjelja u svibnju iduće godine nije niti u skladu sa dobrom praksom, a najmanje je u skladu sa retorikom vladajuće koalicije u vrijeme dok je bila u opoziciji. Međutim, jedno drugo čitanje mislim da se nameće i ja sam u biti očekivao da će nam ministar dati jednu analizu učinaka sustava kojega trenutno imamo, tj. izravnog izbora gradonačelnika i načelnika u odnosu na izbor predstavničkih tijela s obzirom na izborni sustav koji je postojao ranije. Bilo bi dobro da analiziramo posljedice tog sustava za hrvatsku demokraciju, za funkcioniranje jedinica lokalne i regionalne samouprave, za implikacije koje to ima na lokalnoj razini. Mi se sada bavimo temama kako referendumom promijeniti volju birača na lokalnoj razini u slučaju da gradonačelnik više ili načelnik ne uživa potporu, umjesto da analiziramo da li je taj sustav dobar, da li je za političke stranke, za sustav supsidijarnosti. Dakle, lokalna tijela trebaju rješavati one probleme koji su najbliži građanima. Lokalna predstavnička tijela nisu Hrvatski sabor. Oni se bave nekim drugim konkretnim temama i možda je upravo to pitanje o kojem smo trebali razgovarati u kontekstu ova dva zakona koji su danas pred nama jer su posljedice ovoga sustava vrlo raznovrsne ovisno o gradovima u Republici Hrvatskoj i općinama gdje su problemi nastali. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Plenkoviću, pa govorio sam to osobito možda s većim naglaskom u prvom čitanju. Ono što je bio čak i prijedlog da se razmisli tada Odbora za pravosuđe, da se vidi da li je ovaj princip kad je i čelnik izvršne vlasti biran direktno na izborima kao i predstavničko tijelo najbolji s obzirom da i u jednom i u drugom modelu postoji problema u funkcioniranju, ali rekao bih u ukupnom broju jedinica da je to relativno mali postotak. Ono što je važnije, a što ministarstvo, odnosno Vlada ne želi čuti. Europska povelja o lokalnoj samoupravi kao i hrvatski Ustav govori da se pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje putem predstavničkih tijela i nema nikakvog proširenja tog prava i na čelnike izvršne vlasti. I zbog toga smo mi govorili da ona puna, ako hoćete punina prava na lokalnu samoupravu se ostvaruje u općinskim, gradskim vijećima, odnosno županijskim skupštinama i da će one u potpunosti odgovarati Europskoj povelji ako će se iz njihovog sastava formirati poglavarstvo da taka princip pati od problema. To je potpuno točno, ali ništa manje od problema kada imate i čelnika izvršne vlasti biranog na neposrednim izborima pitanje koje je rješenje bolje. Pokušali smo oba. Bojim se da je veći problem u radu tijela kada čelnik izvršne vlasti koji je izabran na izborima ne odgovara svom predstavničkom tijelu.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, Ministarstvo uprave je središnje državno tijelo koje je dužno brinuti o zakonitosti akata jedinice lokalne, odnosno područne samouprave. Čak dapače, u postojećem zakonu u članku 79. stavku, u drugom stavku piše da su čelnici jedinica lokalne odnosno područne samouprave dužni dostaviti ministarstvu opće akte koje donosi predstavničko tijelo, a među njima i proračun. A sada Ministarstvo uprave, odnosno Vlada RH predlaže ovom Saboru da se raspusti predstavničko tijelo ili opozove čelnik jedinice lokalne, odnosno područne samouprave ako ne donese proračun u roku koji je zakonom propisan. Mene čudi da to isto ministarstvo koje je zaduženo za provođenje zakonitosti u jedinicama lokalne samouprave je spremno opozvati načelnika, gradonačelnika, odnosno župana ako predlaže proračun u skladu sa zakonom i u skladu sa smjernicama koje ta ista Vlada usvaja na prijedlog Ministarstva financija. To je jedna stvar. I druga stvar, isto tako mi je vrlo čudna, to je da je Vlada spremna nastaviti mandat zamjeniku nakon dvije godine pravdajući to da ne ulazimo u nepotreban trošak lokalnih izbora, a spremna je u zadnjoj godini raspustiti i predstavničko tijelo i opozvati čelnika jedinice lokalne, odnosno područne samouprave kad radi i po zakonu. Ja mislim da to na određeni način čini mi se Vlada nije se sa ovakvim zakonom proslavila. I mislim da je s jedne strane potrebno izmijeniti ovu odredbu koja omogućava opoziv čelnika jedinice lokalne, odnosno područne samouprave ako postupa u skladu sa zakonom. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Bačić vi ste potpuno u pravu da je ovaj zakon nelogičan u nekim svojim odredbama to je nama potpuno jasno, ali nažalost Vlada ima taj problem da nisu sve jedinice lokalne samouprave pa i čelnici izvršne vlasti vjerojatno izabrani po njihovom modelu. Pa umjesto da pruži šansu da lokalna samouprava ponovi grešku i izabere predstavničko tijelo i čelnike izvršne vlasti koji nisu po volji parlamentarnoj većini ili vladajućoj stranci onda je jednostavnije rješenje da ih se raspušta koliko god puta bude trebalo da bi konačno došli do onih čelnika i do onih vijeća koja njima odgovaraju. Problem je Grada Zagreba koji nisam želio posebno apostrofirati ali je eklatantan primjer kako se već godinama stranka SDP muči i ne nalazi načina kako bi osvojila sve ono što bi htjela osvojiti u Gradu Zagrebu pa je možda način da se raspusti i predstavničko tijelo i čelnika izvršne vlasti i da pokušaju u novim izborima naći bolje rješenje od sadašnjeg.
Hvala lijepo. Sljedeći za repliku se javio poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa gospodine Mlakar dobro ste vi primijetili u onom dijelu kad ste govorili da je onaj famozni zakon koji je donesen u 12. mjesecu nazvan po gospodinu Komadini lex Komadina zapravo narušio vrijednosti neposrednog izbora i to stoji. Jer činjenica je i da je SDP na jednoj ministarskoj poziciji uspio potrošiti gotovo 50% svojih župana. A kako neki još uvijek imaju aspiracije da popune to mjesto moguće je da to bude i još više, čuli smo. Međutim, mene muči nešto drugo, a to je situacija koja se pojavila temeljem tog zakona a ne znam koliko je ona legalna i nikako da čujemo odgovor da li je ona zaista legalna. A tiče se gradonačelnika grada Koprivnice koji nije državni dužnosnik po Zakonu o državnim dužnosnicima a postao je direktor javnog poduzeća u vlasništvu države, a na mjesto njega je došao njegov zamjenik gradonačelnika po istom tom zakonu, a ovaj nije prešao na državnu dužnost kako ja to shvaćam. Možda sam u krivu, ali mi ne znamo da li je to legalno. Ja mislim da je to nelegalno, da je to protuzakonito i da se zloupotrijebio taj zakon. A druga moja primjedba je ova činjenica da nakon dvije godine, znači mandat traje 1460 dana, vi nakon 731 dana provedenog na svome mjestu možete otići, nema izbora. A onda vam ostaje još 729 do kraja, nema izbora. Ako odete 729 dan onda ima izbora. Sve smo stavili u 24 sata ili 48 sati, nevažno. Mislim da to nije doprinos razvoju lokalne demokracije. Bilo bi pravednije da smo to razvukli na tri godine, da zadnja godina ostane godina u kojoj nema izbora i sve bi bilo legalno. Ovako jasno je da smo se vodili i budućim parlamentarnim izborima koji su 2015. godine pa prijelaz na 2016. i priprema terena za neka buduća vremena. Nadam se da to nećete imati kao priliku za provedbu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovorit će na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Pa uvaženi kolega Borić moram vas ispraviti u jednom dijelu. Dakle, postoji primjer koji nije predvidio zakon koji se trebao primijeniti da čelnik izvršne vlasti jednoga grada ode za predsjednika uprave ali ne javnog nego trgovačkog društva koje čak i nije u većinskom vlasništvu države. Dakle, mogao je otići u to trgovačko društvo ili neko petnaesto ali je dobio mogućnost, mada to zakon ne pretpostavlja, možda ćemo čuti neko obrazloženje da je to riješeno Zakonom o primopredaji vlasti ili o sprečavanju sukoba interesa, on je otišao u trgovačko društvo koje nije u državnom vlasništvu što nije bilo zapreka da nastavi obavljati svoj posao ali to mu se vjerojatno više sviđalo. Postavio je zamjenicu svoju za gradonačelnicu do kraja mandata bez mogućnosti izbora na kojima bi možda građani tog grada sasvim drugačije reagirali kad vide kako se to radi. Ali iz ove prakse dosadašnje vidimo da Vladi nije ni potrebno baš zakonito raditi, niti da oni jako vode brige o tome što piše u pojedinom zakonu kad je u pitanju pojedinačni interes. Vi ste govorili o pojedinačnim interesima koji su utjecali na izmjenu zakona i kod župana koji su postajali ministri i kod gradonačelnika recimo koji su postajali zamjenici ministra pa su još usput odredili i svoje kolege da ih mijenjaju do kraja mandata koji im je ustvari prestao. Dakle, oni su odredili čovjeka da ga mijenja u mandatu koji oni više nemaju. To je posebna priča, ali vjerojatno bi nas daleko odvelo. Važno je da Vlada o tome ne vodi previše računa jer njoj ta zakonitost nije toliko bitna.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega koliko vidim morat ću patentirati neke svoje izjave u Saboru, posebno ovo što je bilo vezano za tzv. Komadinin zakon. A vjerojatno će doći do promjene, neće to više biti dvije godine, šta ako bude i prijevremenih parlamentarnih izbora, onda ćemo ići u izmjenu zakona pa će bit nakon godine se može primijeniti zakon. Međutim, spomenuli ste referendum, dobro da se je vratio u zakon kao jedna mogućnost smjene čelnika lokalne i regionalne samouprave. Međutim budite uvjereni sa ovako kompliciranim zakonom nećemo imati ni jedan referendum jer već u prvom mjesecu će 2014. godine u mnogim jedinicama lokalne samouprave gdje nema čvrstih stabilnih koalicija biti prijevremeni izbori koji će se vjerojatno ponavljati iz godine u godinu i tako ćemo do onih redovnih lokalnih izbora 2017. godine imati po 8 izbora u jedinicama lokalne samouprave. O tome ću nešto više pričati u ime Kluba zastupnika HDSSB-a, ali u svakom slučaju podržavam ovaj dio koji se odnosi da doista nismo u ovako velike izmjene trebali ići ne u godini pred izbore nego pet i po mjeseci pred izbore dovodeći opće u pravednost tih lokalnih izbora.
Odgovor na repliku, kolega Mlakar izvolite.
Replika nije na ovih 5 i pol mjeseci jer je manje, replika je na nešto drugo što ste govorili o referendumu kao mogućnosti izjašnjavanja građana. To je na neki način sve manje bitno što misle građani kad će moć odlučiti Vlada. To je ono zašto ovaj zakon ne valja, a vladajući ga nastoje obraniti. Nastoje obraniti činjenicu da će Vlada u ovom slučaju Ministarstvo upravo procjenjivat valjanost referendumskog pitanja. Govorio sam o tome da za državni referendum to je nadležnost Ustavnoga suda. A da li si možete zamisliti recimo činjenicu da u nekoj jedinici lokalne samouprave gdje bi slučajno bio gradonačelnik član SDP-a i da ga se ide smijenit na referendumu i da se postavi pitanje da li ste za smjenu gradonačelnika a Ministarstvo uprave može odgovoriti da nije valjano pitanje, pa onda nema referenduma.
I zadnja replika, Božidar Kalmeta, izvolite.
Da kolega Mlakar, to je poseban problem s obzirom da Ustavni sud odlučuje kada su u pitanju parlamentarni izbori, onda bi bilo dobro da kad su lokalni izbori odlučuje o tome Ustavni sud, a ne ministarstvo jer ministarstvo može onda biti pristrano kod ocjenjivanja tog pitanja. Ali htio sam nešto drugo replicirati. Dakle, neposredni izbor je vrhunac demokracije i oko toga bar kod mene nema nikakvih dilema, nikakvih šumova. Ako građani neposrednim izborom hoće i izaberu nekog čelnika bilo općine ili grada ili županije za svog čelnika onda je to vrhunac demokracije bez obzira šta pa znali smo to često čuti da su lokalni čelnici ovakvi, onakvi. Odi ti pa dobit izbore, a onda govori da su lokalni čelnici … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome tu kod mene nema zbora ali odnos prema lokalnoj samoupravi je također lakmus papir svake demokracije. I zato kad smo donosili te zakone, taj Zakon o neposrednom izboru čini mi se da je ovdje bio manje-više konsenzus u ovoj sabornici i to jest bio korak naprijed uz sve teškoće koje iz toga proizlaze al je bio jedan korak naprijed u odnosu onog što je bilo. E sad ovo da se nakon dvije godine može bez izbora imenovati gradonačelnik, načelnik ili župan iz redova zamjenika to je korak nazad, to je korak natrag. Zašto je korak natrag? Zato jer su tu dopuštene, i oprostite mi ovaj tu stvarno može biti onda i nekakvih planskih da tako kažem kandidata za izbore jer nije svejedno biti prvi ili biti zamjenik. Građani gledaju prvoga, gledaju zamjenike ali gledaju prvenstveno prvoga, jer da ovaj zamjenik može bit prvi, onda ne bi ovaj prvi bio kandidat za gradonačelnika nego bi zadnji bio kandidat za gradonačelnika, župana ili načelnika općine. Prema tome, može se tu kalkulirati neću kazat da može biti… [[Govornik se ne čuje]] / Upadica: vrijeme je kolega./… I možda je to upravo razlog zašto nakon dvije godine. Šteta ovaj zakon ima dobrih rješenja gospodine ministre mislim da vam ovo nije trebalo, logično i normalno bi bilo ako gradonačelnik ode iz ovog ili onog razloga ili župan ili načelnik općine nove izbore i gotovo [[Upadica: Hvala.]] To je jedino ono što je pošteno prema građanima. Hvala.
Nemamo odgovor na repliku. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba HDSSB-a Zoran Vinković, izvolite.
E ovako, ja ću odmah počet s jednom ovako poznatom dakle socijalističkom ideologijom. Nije ovo korak naprijed, ovo je možda korak naprijed, ali ovo su četiri nazad. Ne korak nazad, nego četiri nazad. Temelj razvoja RH je svakako i razvoj lokalne i regionalne samouprave. Ja ne bih nazvao ono vrhuncem demokracije jel i u vrhuncu demokracije u onom bivšem zakonu bilo je propusta ali je svakako jedan veliki iskorak u izbornom postupku ili izbornom procesu bio neposredan izbor čelnika lokalne i regionalne samouprave na tragu prije svega europskih dostignuća demokracije. I po prvi put su građani birali imenom i prezimenom gradonačelnika koji je imao dva zamjenika. Propusti onog bivšeg ili načelnika s jednim zamjenikom ili župana s dva ili s tri zamjenika itd. sve ovisi o tome kakvi su sporazumi bili potpisani i o nacionalnom sastavu stanovništva. Dakle, to je jedno europsko dostignuće koje je imalo svoje nedostatke. Jedan od velikih nedostataka tog bivšeg zakona je bio da taj neposredno izabran čelnik lokalne samouprave tom predstavničkom tijelu dakle i građanima koji su ga izabrali nije morao uopće predložiti osnovni, temeljni, financijski ali isto tako i politički dokument koji se zvao proračun jedinica lokalne samouprave. Nikakve sankcije taj čelnik lokalne samouprave nije snosio nego se raspuštalo po sili zakona jer nisu ni imali o čemu glasati predstavnička tijela lokalne i regionalne samouprave. Bilo je svega dva primjera u RH gdje se upravo to dogodilo. samo dva primjera. Dakle, nigdje niti na jednom mjestu čelnici lokalne i regionalne samouprave nisu koristili tu zakonsku mogućnost, nisu koristili ni onu mogućnost koja je utjecala prije svega na nemogućnost neodržavanja referenduma ne samo na lokalnoj nego i na državnoj razini obzirom da onaj broj od 50%+1 upisani birač se nije moglo ostvariti iz svega 4koliko je meni poznato su referenduma raspisana, niti jedan nije uspio za smjenu čelnika lokalna samouprave ali ne samo iz ovog razloga što nije izišao dovoljan broj birača nego što i birači vjerojatno su imali drukčije shvaćanje rada čelnika lokalne samouprave. Pozitivno je što se ova rasprava otvorila još u 7.mjesecu i ja sam rekao prilikom obrazlaganja u prvom čitanju da nije problem uopće što je ta rasprava otvorena u sredini 7.mjeseca kada su mnogi bili na godišnjim odmorima, nego prije svega što smatram da je bilo dovoljno vremena da se raspravi jedan sa svim prijedlozima, primjedbama ovako jedan složen i prije svega zakon o kojima ovisi budućnost, ja bih rekao budućnost demokracije u RH. Dakle niz pozitivnih stvari je donio ovaj prijedlog imajući u vidu i raspravu koja je vođena u Saboru to je povratak referenduma i povratak omogućavanja građana. Ja se mogu složiti da je dovoljan i u ime kluba da je dovoljan ovaj broj od 1/3 ukupno upisanih birača u pojedinoj jedinici lokalnoj ili regionalne samouprave, dobro je bez obzira što ima različitih mišljenja, dobro je i ujednačavanje broja vijećnika u lokalnoj i regionalnoj samoupravi obzirom na broj stanovnika lokalne i regionalne samouprave, dobra je i odluka o obavljanju dakle mogućnosti da čelnik lokalne samouprave i zamjenik odluči da li će tu dužnost prije svega mislim na financijskom smislu obavljati profesionalno ili volonterski, dobra je i pozitivna stvar bez obzira što mnoge građanske inicijative misle da je ipak jedini i odgovorni pred zakonom upravo čelnik lokalne samouprave i to se upravo očituje u onome što je bio problem ove 4 godine to je onaj odnos prema skupštinama trgovačkih društava u vlasništvima jedinica lokalne samouprave, imenovanja uprava, nadzornih odbora itd., itd. No, ovaj zakon donosi uz sve ove pozitivne stvari uz ovu jednu ja bih rekao sinergiju pozitivnosti donositi kao iz vedrog neba jednu potpunu negativnost koja ovaj zakon baca ta 4 koraka unazad zajedno i sa ovim zakonom o lokalnim izborima zajedno sa svim ovim paketom zakona koji su vezani za ove lokalne izbore to je prije svega članak 85.i praktično nespojivost nespojivo. Dakle s jedne strane imate neposredno izabranog čelnika lokalne samouprave kojeg biraju građani neposredno imenom i prezimenom. Taj čelnik ili taj kandidat uza sebe ne mora imati čak ni oznake političkih stranaka, ne mora imati oznake političkih opcija. Druga je stvar što onda u tom mora prikupiti određeni broj glasova da bi se mogao kandidirati. S druge strane imate ipak posredno izabrane vijećnike lokalne i regionalne samouprave koji posebno ukoliko u tim lokalnim i regionalnim samoupravama bude u omjeru tijesna situacija između pozicije i opozicije, da ne govorim da čelnik lokalne samouprave u tim skupštinama i vijećima ne mora imati niti jednog vijećnika koji pripada toj političkoj opciji niti je on član bilo koje političke opcije, tada vrlo brzo imamo ono što nije dobro definirano ovim zakonom i koji predstavlja na kraju krajeva i ustavnu odredbu da se neposredno izabrani čelnik može promijeniti u vijećima i skupštinama lokalne i regionalne samouprave imajući u vidu samovolju pojedinih vijećnika. Na taj način u politiku, u lokalnu i regionalnu samoupravu ponovno se na velika vrata i tu je upravo velika odgovornost predlagatelja, vraća politička trgovina, vraća ono što smo imali sve do 2009. godine kada su mnogi vijećnici kupovani za automobile, za određene iznose iz proračuna, za zaustavljanje sudskih postupaka, za zapošljavanje rodbine, supruga, kćerki, sinova itd., itd. i to je činjenica koja je bila praksa ne samo u lokalnoj samoupravi, bilo je nekih slučajeva i na drugim razinama vlasti ali upravo ovo je bilo vidljivo u lokalnoj samoupravi gdje su određeni projekti, određena obećanja davana za prelaske financirana iz državnog proračuna itd., itd. I to je upravo što ovaj Sabor, ovi zastupnici moraju spriječiti. I ovo nije apel kluba HDSSB-a, ovo je zahtjev prema svima vama saborskim zastupnicima da shvatite da ovdje u vašem podizanju ruke ne može igrati najvažniju ulogu stranačka stega ili kako je to šef stranke ili partije odredio. Jer pričajući sa mnogim zastupnicima upravo je ovo kamen spoticanja za koji će on vjerojatno morati progutati knedle u grlu i podići ruku za ovakvo jedno rješenje koje ne odgovara niti onima koji će se kandidirati, niti onima koji će biti izabrani jer pred birače izlazite imenom i prezimenom. Vi obećavate svoj program, nakon izbora dovodite se u poziciju da morate kupovati, da morate varati, da morate se baviti čak i kriminalnim radnjama da bi mogli ostvariti ono što ste i to ne sve ono što ste obećali biračima i to je najveći problem. Ukoliko predlagatelj, Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo ne prihvati amandman HDSSB-a nakon izglasavanja u petak ići ćemo i na ustavnu tužbu jer to ima sve elemente da jednu ovakvu odluku razmotri ustavni sud. S druge strane, ovaj zakon upravo stoga što se donosi 5,5 mjeseci prije lokalnih izbora ne bi trebao biti temelj preglasavanja u Hrvatskom saboru nego predmet dogovora svih političkih stranaka u Hrvatskom saboru jer interes svih mora biti razvoj demokracije, ne politička trgovina, ne korupcija, ne kriminal. Još jedna stvar koja je vezana i koja nije dobra, a znači prevaru onih koji su vas birali, znači čak i prevaru onih koji eventualno idu u određene koalicije. To je ona odredba da se nakon isteka 2 godine i 1 dana ukoliko radi više sile i nespojivih dužnosti se ne raspisuju izbori, a trebali bi se raspisivati izbori da ide onaj kandidat koji je dakle prvi na listi, odnosno prvi zamjenik. To znači u koalicijskom smislu, evo ja ću upotrijebit možda ovu presliku iz Zagreba ukoliko određene strukture u partiji potvrde mog prijatelja Bernardića kako čitam, … neće i ako eventualno bude predložen nakon 2 godine i 1 dana da bi gradonačelnik Zagreba mogao biti iz Laburista, ukoliko se ne promijeni ovaj odnos i kandidat samog SDP-a za gradonačelnika Zagreba. Što je onda ovaj drugi zamjenik, dakle zamjenik koji je također izabran na listi zajedno sa gradonačelnikom ili sa županom. Dakle ako već unaprijed zakonom definiramo da je prvi zamjenik na listi gospodine Jelušić, vi imate iskustva s Bandićem, njegov zamjenik što znači ovaj drugi zamjenik. Da li je to samo rješavanje koalicijskih odnosa pa ćemo mu evo dati malu plaćicu, on će ovako lijepo živjeti. Inače po zakonu zamjenici zamjenjuju gradonačelnika samo kad ih on ovlasti za to, dakle 2 godine oni ne moraju ništa raditi. Ako imate gradonačelnika koji ne želi ovlastiti niti jednog zamjenika za bilo koju vrstu posla da rade u jedinici lokalne samouprave … gradonačelnik, to se odnosi na načelnike i na župane, dakle oni uredno ako su se odredili da profesionalno obavljaju tu svoju djelatnost zamjenika, primaju svoju plaću i ne moraju ništa raditi jer ih gradonačelnik nije ovlastio da to rade. E sad taj gradonačelnik nakon 2 godine i 1 dana, govorim ovo što se može desit u praksu jer sam 12 godina gradonačelnik, nisam 6 mjeseci ili 9 mjeseci ministar. Taj drugi zamjenik gradonačelnika već unaprijed zna zato što je drugi na listi on neće biti taj koji će mijenjati nakon 2 godine i 1 dana nego ako taj drugi zamjenik umre onda idu novi izbori, on će primati 4 godine lijepu plaću i nije blesav da obavlja to volonterski nego će primati plaću, neće biti za ništa odgovoran i bit će već u startu na listi fikus zamjenik gradonačelnika. Dobit će vjerojatno mobitel, imat će pravo koji put popit kavu, vozit službeni auto i to je to. Koja je svrha jednog takvog određivanja i takvog zakona? Evo riješili smo Komadinu, riješili smo Antešića. Kog smo još riješili? Pa hoćete još mijenjat ministre? Riješili smo Jakovinu. Il' mislite Jakovinu mijenjat. Ja ne znam u čemu je, zbog čega donosimo zakone ako smo već riješili problem kadroviranja u Vladi RH i u ministarstvima. Pa sad ostavljamo još jednu mogućnost koja je vezana za to. Ili možda vas gospodine predsjedatelju žele negdje smjestiti mimo Hrvatskog sabora. Možda u izvršnu vlast pa onda ćete na takav način i glasat za jedan ovakav zakon. Dakle, treba obratiti pažnju na određene, doista stvari koje ovaj zakon dobro ne donosi gospodine ministru. Ne donosi ono što je volja građana. Volja građana je izabrati Zorana Vinkovića za gradonačelnika Đakova i to će biti volja građana. Volja građana nije volja SDP-a koji će možda imati dva ili tri vijećnika. Neće ih imat više 10 kao kad ih je Vinković vodio. To budite sasvim sigurni nego će imati dva. Ali kad se oni udruže sa još nekima mogli bi imati možda 9, jer HDSSB će imat 10. Ali ja ne govorim to radi Đakova. Ja govorim radi svih jedinica lokalne i regionalne samouprave, jer princip neposrednog izbora, princip volje građana ne mogu mijenjati 19, 21, 35 ili 45 vijećnika koji su neposredno izabrani, koje partija ili stranka može mijenjati u svakom trenutku. I vratit ćemo se do onog što se dešavalo prije kada je nositelj liste bio kandidat za gradonačelnika, pa kad se skupilo vijeće, e onda je partija rekla e nemož ti, ti nisi baš podoban, bit će netko drugi. To se dešavalo isto. Na primjer slučaj Županje. Imam ja dosta iskustva u politici, pa tako da znam što se sve dešavalo i što se može desiti ako Sabor prihvati jedan i nemojte se uvrijediti ovaj zakon ima i pozitivne iskorake. Ali s ovom odredbom on postaje zakon Freinkeistein. Da, tako je doktor Freinkenstein stvarao čudovište. I to je ovaj zakon, zakon koji sprječava neposrednu volju građana, neposrednu volju u direktnom biranju. Ima još jedan prijedlog. To je da, obzirom da su mnoge jedinice lokalne samouprave svedene na prosjački štap zahvaljujući između ostalog velebnoj mini poreznoj reformi i povećanju poreza na dohodak jedinicama lokalne samouprave, da se izbori za vijeće onih mjesnih odbora, gradskih četvrti odrade isti dan kada i lokalni izbori. Bit će veći odaziv, bit će veća reprezentativnost i bit će manji troškovi za te jedinice lokalne samouprave na kojima, a na takim izborima u ovom trenutku izlazi negdje o ko 2 do 3% ukupno upisanih birača. Dakle, vratimo volju građana građanima, a zakonodavnom tijelu ostavimo da donosi odluke koje su vezane za zakonodavno tijelo. To nije smjena čelnika lokalne samouprave, regionalne samouprave nego je prije svega izglasavanje odluka u njihovoj nadležnosti. Jedna od nadležnosti je i izglasavanje proračuna. Ako gospoda i dame iz tih tijela ne izglasaju proračun oni trebaju biti raspušteni. Pogledajte samo primjer Njemačke. Pa iz Njemačke se puno toga može naučiti od razvoja gospodarstva do razvoja demokracije. Ovo nije razvoj demokracije. Ovo je smrt demokracije, smrt [[Upadica Batinić: Vrijeme kolega.]] Vi zakucavate eksere ili čavle na kovčeg u kojem leži demokracija. Tako će i vama bit u Ivancu. Zahvaljujem.
Hvala kolega Vinkoviću što brinete za Ivanec. Meni je samo žao što predsjedam, pa vam ne mogu replicirat. Ali nadam se da će bit prigode. Ne, ne, ne mogu. Nastavljamo dalje u ime kluba SDSS-a Mile Horvat. Izvolite kolega.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa saradnicima. Evo da i ja u relaksiranom tonu krenem pa ću reći samo jednu rečenicu. Dakle, čini mi se da ima nade, dakle danas smo pokazali da nam čak i politički odnosi su u stanju da na neki način evaluiraju, pa je evo jedna moja, iz moje regije stranka sa hrvatskim predznakom bila u jednom trenutku glasnogovornik jedne srpske stranke sa srpskim predznakom što je naravno dobro što mi to pozdravljamo. Dakle, na dobrom smo putu da nam se na neki način odnosi relaksiraju. Ali vam kažem, nije vam to baš neka referenca pošto je taj dotični na zadnjim izborima dobio svega 2119 glasova. Prema tome, no dobro. Ovom objedinjenom raspravom o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i lokalnim izborima mi zaokružujemo ovaj posao koji smo započeli prije nekog vremena. Istina da smo ga mogli raditi i ranije, istina da smo to mogli i prije 6 mjeseci otvoriti ovu temu pa bi onda čak bili i u onome oštrome roku o kom se ovdje polemiziralo. Ali dobro, mislim da je ministarstvo iskazalo veliku volju i veliku želju da dotjera ove izborne modele na način kako bi se sljedeći lokalni izbori 19.05. iduće godine provodili na jedan drugačiji način jer ovdje se potpuno slažem sa kolegama koji su rekli da je model koji je dosad bio u prošlom izbornome ciklusu bio određeno europsko postignuće u smislu neposrednih izbora itd. Ali je isto tako činjenica da je vrijeme pokazalo da je i taj model se erodirao, odnosno da je potreba da se on u određenom dijelu doradi. Praksa je to dokazala. Zato cijenim napor, odnosno kompletnu inicijativu ministarstva da krene u ovaj posao. Mi smo i bez toga mogli ove izbore provesti, ali mislim da će izbori po ovom modelu biti kvalitetniji. Ja ću reći samo nekoliko stvari vezano i za jedan zakon i za drugi zašto smo se mi opredijelili da ga podržimo. Dakle klub SDSS-a će podržati i Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi i Zakon o lokalnim izborima. Imali smo u prvom čitanju nekoliko prijedloga da se stvar popravi. Vidimo da je u tri ključne stvari su ti naši prijedlozi i naše sugestije su bile usvojene. Dakle, kao i većina smatrali smo da je potrebno vratiti u zakon referendum kao način šire kontrole izbora, odnosno opoziva čelnika koji su ako su neposredno, dakle rekli smo ako su neposrednom voljom bili birani nitko ne može uskratiti pravo biračima da neposredno odlučuju o uskrati povjerenja, odnosno kad se stvori određena kritična masa nepovjerenja da iskažu svoje nezadovoljstvo sa tim. Kroz ovaj referendum je to dakle pokušano vratiti. Da li je model, dakle u tehničkom smislu da li će to biti u praski provedivo, da li će to biti česta pojava to će vrijeme pokazati, jedna trećina nije mali broj u velikim biračkim bazama, ali je sasvim realna mogućnost u lokalnoj sredini. Dakle, realna mogućnost da se referendum sa jednom trećinom provede i završi do kraja ako se radi o lokalnim sredinama. Predlagatelj je isto tako prihvatio i našu sugestiju da treba uvesti određeni kontrolni model u imenovanje na upravljačke funkcije u tvrtkama od interesa lokalne i regionalne samouprave. I vidimo da je tu ugrađena obaveza da se prijedlog imenovanja daje vijeću, odnosno skupštinama na potvrdu u roku od 8 dana. Mislimo da je to sasma dovoljna količina nekakvog kontrolnoga mehanizma u imenovanju ovih čelnih funkcija. Dilemu smo imali i prema modelu da se istovremeno raspušta predstavničko tijelo i razrješavaju čelnici izvršne vlasti, ali je ova dilema u međuvremenu otpala jer smo prihvatili činjenicu da je to možda način koji će u budućnosti trebati da izdrži određeno testiranje prakse, ali ajmo ga sad prihvatiti pa dozvoliti da praksa kaže da li je taj model međusobne kontrole izvršne vlasti i predstavničkog tijela jedne potrebe međusobne sinergije i zajedničke odgovornosti, dakle kruga odgovornosti za upravljanje i vođenje lokalne samouprave da je to dobar model. Prema tome, mi smo apsolutno za to da to bude i jedan od načina kako će se kontrolirati, uspostaviti međusobna kontrola između vijeća i između čelnika izvršne vlasti. U pitanju je bila i odredba koja je govorila o diskriminaciji, na neki način diskriminaciji manjinskoga zamjenika načelnika, gradonačelnika ili župana kroz davanje određenih ovlasti. Mislim da je ovdje ministarstvo vješto predložilo nekakav novi model kojim se ovaj dojam diskriminacije izbjegao. Riješeno je tako što je rečeno da će zamjenjivati načelnika prvi zamjenik. Dakle, to je nešto što mi možemo prihvatiti, a praksa pokazuje da će funkcije obnašati zamjenici onako i u onom obimu, onoj količini i po onim nalozima koliko im to daje čelnik izvršne vlasti. Ako im ne uspostavi određenu komunikaciju sa njim njegova ovlaštenja će biti uža, ukoliko ima jaču komunikaciju međusobno povjerenje onda će mu i nadležnosti biti šire. U članku 40. dato je vrlo dobro, po nama, vrlo je dobro koncipirani su izbori, ponovljeni izbori, dopunski izbori usred mandata. Dakle, dobro je to razrađeno u svim detaljima što je za nas prihvatljivo jednako kao i model dopunskih manjinskih, odnosno prijevremenih manjinskih izbora za manjinske predstavnike. Mislimo da je u članku 61. dobro i pojačano određena ovlast i položaj mjesnih odbora. Praksa govori da su negdje oni samo formalnost, a mislimo da u određenim sredinama mjesni odbori i kroz plan rada i kroz sredstva i kroz sve ovo što je u članku 61. navedeno kao obveza da dobro definira položaj mjesnih odbora. Dakle, potpuno se mogu složiti sa kolegom Vinkovićem koji je prethodno rekao da će se ovim modelom uspostaviti sasvim jedan novi politički odnos u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Mi smo toga svjesni i cilj jeste ovih izmjena da se dosadašnji politički odnosi zamijene sa nekim drugim odnosima, dakle više će doći do izražaja nekakve vrste stranačkih vrijednosti, odnosno više će se valorizirati stranački izbori, rezultati stranačkih izbora, jer će i čelnik izvršne vlasti morati imati koalicijski kapacitet da bi dobio određenu većinu u vijeću i u skupštinama koji bi ga onda podržavali u daljnjem radu, u donošenju ključnih odluka kao što je proračun ili nešto slično. Ja ne bih rekao da se sve svodi na političku trgovinu, naravno da ne isključuje mogućnost iz prakse da toga ima i da je toga bilo, naravno da će toga i biti, ali to je stvar i političke kulture i raznih drugih okolnosti. Činjenica jeste da će na ovakav način stranački izborni rezultati dobiti na većoj težini. Toliko o Zakonu o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi koga podržavamo. Samo kratko ću se sada osvrnuti u par teza na Zakon o lokalnim izborima. Mi smo potpuno zadovoljni sa onim što je u članku 111. prihvaćeno, gdje se definirala pasivna i aktivna legitimacija kad se govori o predstavnicima iz redova nacionalnih manjina, i mislimo da je u glavi 4. vrlo kvalitetno i sveobuhvatno određena izborna procedura koja se odnosi na izbor manjinskih predstavnika. Statuti su ovdje problem. Osnov konzumiranja prava nacionalnih manjina u sudjelovanju u predstavničkim i izvršnim tijelima su dobro uređeni statuti lokalne samouprave. Mi imamo još uvijek činjenicu da neke lokalne samouprave nisu usuglasile svoje statute sa odredbama ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, i pritom nitko ne, i stoga dakle ne, nema nikakvih konzekvenci za takvo jedno ponašanje. Neshvatljivo je da treba silom tjerati određene čelnike izvršne vlasti lokalne samouprave, da urade ono što im je zakonska obaveza, dakle da usuglase svoje statute sa ustavnim Zakonom o pravima nacionalnih manjina. To je i sad ostalo nedorečeno u ovom zakonu, i mislim da je to trebalo jasnije reći koje su konzekvence za ovakvu vrstu ponašanja. I na kraju ću reći nešto što kolege nisu rekle, dakle izbori će u praktičnom smislu 19. biti vrlo interesantni. Zašto? Bit će interesantni zato što ćemo u jednom danu na istom biračkom mjestu imati prilike dakle da biramo i da se izjašnjavamo, imamo listić za općinskog načelnika i njegovog zamjenika, za općinsko vijeće i manjinci za manjinskoga predstavnika. Isto to ćemo morati uraditi za, izbor za župana i njegovog zamjenika, za članove skupštine županijskih skupština, odnosno gradova, i manjinski predstavnici za manjinskoga predstavnika. Dakle u jednom trenutku će naši ljudi birači imati obavezu da uzmu 6 biračkih listića i glasaju, i ubace ih u šest kutija. Ja kažem da će vjerojatno za cijeli ovaj posao trebati određena javna edukacija i medijska priprema, jer imamo ljude koji, ljude koji jedva su u stanju da provedu izbore i kad se radi o glasanju za, na jednom listiću, prema tome to je nešto što je realnost i nešto što nas čeka 19.5. i zato upozoravam ministarstvo da bi na ovoj stvari trebalo početi već sad raditi. Dakle prihvaćamo ova dva zakonska prijedloga i mislimo da će ovi izbori se provesti po ovom modelu, a vremenom će vjerojatno, kao i prethodna dva o kojima se vodila žučna rasprava tražiti određene vremenske korekcije. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba nezavisnih zastupnika Ivan Grubišić. Nema ga. Na žalost gubi pravo na raspravu. U ime HNS-a Marijan Škvarić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine ministre, zastupnice i zastupnici Sabora. Ovaj Prijedlog izmjene Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi temelji se na okviru zakona iz 2008. godine, po kojima su gradonačelnici, načelnici i župani prvi puta birani neposredno, čime je promijenjen dotadašnji sustav u kojem su se izvršna tijela lokalne samouprave, tadašnje poglavarstvo i načelnici birala u vijećima i skupštini. Od toga je evo prošlo četiri godine, kako moramo priznati činjenicu da nam je politička kultura na niskim granama, a i dalje ne razvijena da se određenim rupama u zakonu zloupotrebljavala prije svega volja birača, a time u konačnosti došlo do stagnacije u razvoju pojedine općine, grada ili županije. Također ovi zakoni čine dio cjeline različitih zakona koji u konačnici definira cjelovitu i sustavnu reformu izbornog zakonodavstva. Klub HNS-a liberalni demokrati podržava Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, i Zakon o lokalnim izborima, jer predložena zakonska rješenja pridonose učinkovitijem funkcioniranju tijela jedinice i područne (regionalne) samouprave na način da otklanja suštinske i praktične naravi vezano uz obnašanje dužnosti izvršnog i predstavničkog tijela i boljeg obnašanja tih dužnosti prema građanima Republike Hrvatske. Da bi se to postiglo mora se zakonski osigurati politička stabilnost u odnosima između predstavničkog tjiela kojeg predstavljaju gradska i općinska vijeća, i županijske skupštine, te izvršna tijela a to je u općini načelnik, u gradu gradonačelnik, a u županiji župan. Htio bih posebno da istaknemo nekoliko zakonskih rješenja koji doprinose prethodno navedenim činjenicama. Prije svega podupiremo rješavanje instituta razrješenja, odnosno opoziva. U tu svrhu važeći institut razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovog zamjenika putem referenduma detaljnije se uređuje propisivanjem instituta referenduma za opoziv na prijedlog 20% ukupnog broja birača u jedinici. Opozvati neposredno izabrano izvršno tijelo mogu birači koji su ga izabrali, tako da se na referendumu za opoziv izjasni većina birača uz uvjet da ta većina iznosi najmanje jednu trećinu ukupnog broja birača upisanih u popis birača u jedinici. Također ističemo da u institut raspuštanje predsjedničkog tijela uređen … [[Govornik se ne razumije]] zakonom, ovim se zakonom institut istovremeno kod raspuštanja predstavničkog tijela i razrješenje općinskog načelnika odnosno gradonačelnika odnosno župana i njegovog zamjenika koji je izbran zajedno s njima. U navedenom slučaju razrješenjem općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana razriješeni su njihovi zamjenici koji su izabrani zajedno s njime, osim zamjenika iz reda pripadnika nacionalnih manjina koje nije razriješen. Ovakvim rješenjem doprinosi se usuglašavanju političke volje u najvažnijim pitanjima od interesa za jedinicu lokalne i područne regionalne samouprave, propisivanjem istovremenog odlaska s dužnosti obavljaju tijela jedinice u slučaju ne donošenja proračuna odnosno odluka o privremenom financiranju želi se postići jačanje odgovornosti obaju tijela. Također se definira i pitanje mjesne samouprave. Ovim se zakonom ujedno propisuje obveza provođenja izbora za članove vijeća mjesnih odbora ukoliko su mjesni odbori osnovani te ovlast općinskog načelnika, odnosno gradonačelnika za raspisivanje tih izbora kao i osnovnih odredaba u postupku zaštite prava u postupku kandidiranja izbora članova vijeća. Tu će se još i morati sutra još mnoge stvari napraviti korak dalje. Prije svega obveza nema konzekvencije nikakve tako da još uvijek u nekim stvarima se odlučuje male tu ingerencije sada načelnik, gradonačelnik o raspisivanju odlučio o njegovoj volji. Tu bi htjeli istaknut definiranje rada izvršnog tijela i zamjenika. Ovim se zakonom propisuje da izvršno tijelo iznimno i zamjenik koji obnaša dužnost općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana te se definira da je zamjenik koji obnaša dužnost općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana onaj zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika ili župan koji je izabran na neposrednim izborima zajedno sa općinskim načelnikom, gradonačelnikom ili županom. A dužnost općinskog načelnika obnaša ako je općinskom načelniku, gradonačelniku ili županu mandat prestao nakon više od dvije godine mandata u toj jedinici lokalne regionalne samouprave. Ovim zakonom zasebnom odredbom uređuje se pravo na zamjenika općinskog načelnika i gradonačelnika te župana iz jedne pripadnika nacionalne manjine pozivajući se na Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Također bi naglasili i točnog određivanja ovlasti za otuđivanje i stjecanje nekretnina i pokretnina. Ovim zakonom jasno se naznačuje da ukoliko je visina pojedinačne vrijednosti manja od 0,5% iznosa prihoda bez primitaka ostvarenih u godini koja prethodi godini u kojoj se odlučuje tada je općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan ovlašten odlučivati do tog iznosa. Ako je taj iznos veći od milijun kuna tada je ovlašten odlučivati najviše do milijun kuna, ako je taj iznos od 70 tisuća kuna tad je ovlašten odlučivati do 70 tisuća kuna. Tu se dobrim dijelom zaista dobro definira koje su ovlasti a vodi se računa i o veličini gradova i općina o kojim sredstvima pojedini načelnik, gradonačelnik može odlučivati. Također bih istaknuo imenovanje u tijelima javnih ustanova. Imenovanje i razrješenje predstavnika jedinica lokalne i područne samouprave u tijelima javnih ustanova, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba koje jedinica osniva za obavljanje gospodarskih, društvenih i komunalnih i drugih djelatnosti od svog interesa ovaj zakon propisuje ovlasti općinskog načelnika, gradonačelnika i župana čime se jača i njegova odgovornost za obavljanje izvršnih poslova. Odgovornost je zaista tu naglasak jer ovakvo postavljanje najviše bitno ima i ingerencije samog rada takvih ustanova, trgovačkih društava jer najviše ovisi o nadzornom odboru odnosno o članu uprave od tog dijela. Ističemo i nadzor zakonitosti. Što se tiče nadzora zakonitosti, općih akata propisanih odredbama važećih zakona iste je potrebno prije svega uskladiti s važećim Zakonom o upravnim sporovima. Stoga se propisuje jedan nadzor zakonitosti pojedinačnih nepravnih akata koji u samo upravnom djelokrugu donose predstavnička izvršna tijela općina, gradova i županije obavljaju nadležna središnja tijela državne uprave, svatko u svome djelokrugu sukladno posebnom zakonu. Ocjenu zakonitosti općih akata u nadležnosti je Visokog upravnog suda RH te se propisuje je da nadležnost središnjih tijela državne uprave kada neposredno obustavi sve primjene opći akt, odnosno kada odluka predstojnika obustavi odnosno potvrdi obustave od primjene općih akata ocijeni osnovanom. I onda se podnese Visokom Upravnom sudu RH zahtjev za ocjenom zakonitosti općeg akta. S time također želim istaknuti da je bitno riješeno pitanje arbitriranje samog ministra jer jasno su definirani kriteriji i zakoni odmah postaju pravedniji odnosno provedivi. Što se tiče Zakona o lokalnim izborima razlika između rješenja sadržanih u prijedlogu Zakona o lokalnim izborima koji su raspravljani u Hrvatskom saboru u prvom čitanju te rješenja sadržanih u konačnom prijedlogu zakona tehničke su prirode i predstavljaju poboljšanje i doradu zakonskog teksta te bi posebno istaknuli opet sljedeće novine. Kroz cilj je zakonski tekst izričaj trajno boravište zamijenjeno izrazom prebivalište u svrhu usklađivanja izričaja s izričajem iz konačnog prijedloga zakona o prebivalištu. Novinu i predstavlja sadržaj kandidature za općinskog načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika. Novine su da je propisano da se kandidacijske liste unose u zbirnu listu prema abecednom redu punog naziva političke stranke. Dakle, nema posebnog izdvajanja kandidacijske liste grupe birača nego se sve liste navode prema abecednom redu. Htio bih također definirati novinu da predstavlja i dorada odredbi kojim se osigurava zaštita tajnosti glasovanja pa su tako prihvaćeni prijedlozi GONG-a vezano za zaštitu serijskog broja glasačkog listića. Prihvaćeni su i prijedlozi u pogledu popisa, dužnosti, nespojivi s dužnošću člana predstavničkog tijela jedinice lokalne odnosno područne samouprave propisuje nekom odredbom članka 78 zakona. Iza navedenog popisa izbrisane su dužnosti rektora i prorektora sveučilišta te predsjednika i članova uprave trgovačkog društva u većinskom državnom vlasništvu. Što se tiče prestanka mandata općinskog načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika ovim konačnim prijedlogom zakona propisano je da se mora raditi o kazni zatvora u trajanju dužem od jedno mjeseca a kako je propisano sada važećim odredbama zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana, i gradonačelnika grada Zagreba, s time bih htjeli zaista još jedanput napomenuti da svi ovi zakoni čine cjelinu različitih zakona koje smo evo i donijeli i tijekom dana i jučerašnjeg dana i u konačnosti definira cjelovitu sustavnu reformu izbornog zakonodavstva. Naravno ovdje prije svega definiramo i obveze prava, obveze odgovornosti predstavničkog izvršnog tijela također i resornog ministarstva i cijele Vlade. A ja bih opet htio istaknuti da tu mora biti i odgovornost birača. Ta odgovornost birača ne može se definirati zakonom ali birači moraju poznavati i ove sve zakone prije svega za svoje dobro. I ono što se veli svatko ima vlast onakvu kakvu zaslužuje. Ovdje također pohvaljujem i način donošenja ovih zakona jer ovi zakoni su zaista putem javnih rasprava koje su vođenje putem održavanje okruglih stolova, uvažavalo se mišljenje GONG-a, udruga civilnog društva ali dobili smo te smo dobili zakon koji popunjuje mnoge rupe u zakonu koji sam napomenuo prije i prethodnog zakona ali sigurno trebamo znati da ćemo još trebati jedan izborni ciklus minimalno da u cijelosti dovedemo razinu izborne demokracije na način da ćemo svi biti zadovoljni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Zoran Vinković. Izvolite.
Evo uvaženi kolega rekli ste između ostalog da se ovim upravo odnosom zakonodavne i izvršne vlasti dolazi do političke stabilnosti. Ja tvrdim upravo suprotno, da se otvara prostor za političku nestabilnost, a upravo je to vezano za izglasavanje ili neizglasavanje proračuna. Ne vežem se za pojedinu jedinicu lokalne samouprave ni za Đakovo, ni za Lepoglavu, ni za Zagreb nego govorim prije svega principijelno što se može desiti. I kao gradonačelnik izabran neposredno na izborima predlažete proračun. Predlažete proračun gradskom vijeću i nakon rasprave ti vijećnici predlože 20 amandmana i to su dobri amandmani nisu oni amandmani o kojima je jedna zastupnica ovdje pričala i vi usvojite te amandmane. Dolazi izglasavanje proračuna, vijeće izglasa amandmane, dolazi izglasavanje proračuna, vijeće kaže e baš ti sada nećemo izglasati proračun. Idete i vi i vijeće na ponovljene izbore bez obzira na ova tri mjeseca privremenog financiranja i mogućeg dogovaranja. Ja tvrdim da to nije moguće dogovaranje nego kupovina, korupcija i kriminal.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolega Škvarić. Izvolite.
Pa prije svega mogu se tu očitovati da zakon da bi … koja pruža određeni odnosi između izvršne i zakonodavne vlasti da bi sigurno imali zakon na nekoliko stotina članaka. A tu kombinatoriku ipak moramo staviti na razinu da su odgovorni kako izvršna tako i zakonodavna vlast. Odgovorni ako smo zaista u nekakvoj demokratskoj proceduri, ako imamo određenu odgovornost prije svega prema svojim biračima onda takve stvari neće se dešavati. Sigurno što sam rekao trebat će nam još jedan ciklus. Ono gdje će se dešavati kada će biti birači, glasači odgovorni onda više nikada neće dopustiti da nešto takve stvari koje ste naveli koje se budu događale da ti isti ljudi neće moći više provoditi. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba nacionalnih manjina Nedžad Hodžić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Ministra nam nema, tu je ekipa da ga zamijeni. Ma vrlo kratko kolegice i kolege, nema potrebe ponavljati se. Mi ćemo kao što je kolega Horvat rekao u ime kluba SDSS-a koji je dio našeg kluba dakle podržat ćemo oba zakonska prijedloga, ali obzirom da smo na Klubu za ljudska prava i prava nacionalnih manjina dogovorili i izglasali jednoglasno jedan amandman ovdje ćemo ga samo malo prokomentirati. Naime, dali smo amandman na članak 103.koji kaže da broj članova predstavničkog tijela iz reda pripadnika, dakle govori se o Zakonu o lokalnim izborima, gdje članak 103.glasi "Broj članova predstavničkog tijela iz reda pripadnika pojedine nacionalne manjine sukladno odredbama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina utvrdit će se tako da se udio pojedine nacionalne manjine u ukupnom stanovništvu te jedinice pomnoži sa brojem članova predstavničkog tijela, a dobiveni broj zaokružuje se cijeli broj bez decimalnog ostatka". U obrazloženju istog tog članka na stranici 80.stoji primjer u kojem u predstavničkom tijelu jedinice koja ima 3,9% udio stanovništva kada se napravi taj produkt dobije se rezultat od 1,989 i ovdje se taj rezultat 1,989 zaokružuje na 1. Dakle time nacionalna manjina doduše u velikoj lokalnoj zajednici koja ima udio stanovništva od 3,9% utiče odnosno dobija jednoga od 51 što je negdje oko 2% ili ispod 2%. Naravno ovo je za svaku podjelu da uopće imamo učešće ispod 5% ono što nam Ustavni zakon garantira, ali mi smo bili vođeni idejom da se to ipak zaokružuje matematički. Istina to bi u lokalnim jedinicama sa manjim brojem dovodilo do pozitivne diskriminacije od koje mi ne odustajemo, dakle i ostat ćemo kod amandmana ali nećemo biti nezadovoljni ni ako ga ne prihvatite jer znamo da to u malim lokalnim jedinicama pravi problem. tako da evo vođeni ovim obrazloženjem, a iz želje da ta procentualna zastupljenost stanovništva se prenese i na tijelo lokalne zajednice, uložili smo taj amandman, ali još jednom ponavljam da nećemo biti iako ja to neću obrazlagati u ime odbora nego predsjednik odbora, ali nećemo biti nezadovoljni ni ako to ne bude prihvaćeno. Evo toliko. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Hodžić ne bi da shvatite ovo da ja imam nešto protiv nacionalnih manjina, naprotiv. Nacionalne manjine su bogatstvo Hrvatske. Međutim evo ovaj zakon pokazuje jednu ja bih rekao irelevantnu stvar. Ne usvoji se proračun, dakle po ovom zakonu pada i gradonačelnik, župan, načelnik, pada vijeće, skupština, ostaje jedino zamjenik nacionalne manjine i on ne mora ići na izbore. Zašto? Ako padaju svi onda bi trebao pasti i zamjenik iz redova nacionalne manjine. Što ovaj zakon omogućava npr. u Daruvaru. Uz gradonačelnika će biti moguće po ovom zakonu imati 4 zamjenika jer nemamo samo jednog predstavnika nacionalne manjine na osnovu postotka broja stanovnika. Nisam nigdje pa čak ni u obrazloženju Vlade vidio suvislo i racionalno rješenje. Znači padaju svi, pa onda je logika idu izbori za predstavnika nacionalne manjine. Ne želeći dakle imati nešto protiv predstavnika nacionalne manjine. Jel netko može suvislo odgovoriti na to? Da ne spominjem ovo što čitavo vrijeme tvrdim, da odnos neposredno izabranog čelnika i predstavničkog tijela ne može biti rušenje na proračunu. Neposredno izabrani čelnik može se smijeniti samo referendumom. Nek to zatraže dva vijećnika, nek zatraži jedan vijećnik ili onaj broj građana, rečenica i završavam, ili broj građana koji je propisan zakonom ali to ne mogu napraviti 19, 20 ili 30 vijećnika.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolega Hodžić, izvolite.
Naime bit ću vrlo kratak. Nacionalne manjine ne smiju past [[Upadica Vinković: Ne radi se o nacionalnim manjinama.]]
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo ja ću pokušat nešto u malo kraćoj raspravi danas doprinijet ovim zakonima o lokalnoj i područnoj samoupravi i o lokalnim izborima. Vidljivo je da je naš ministar profesor matematike i da je on pokušao sve ono što je bilo opisano stavljati u neke brojke pa imamo i trećine, imamo i postotke, imamo čak i tablice koje na istom broju glasova daju različite mandate što sve nije loše. Čak mi je u jednom dijelu i ovaj, obadva prijedloga su prihvatljiva, međutim dobro je da su prihvatili određene sugestije saborskih zastupnika iz prvog čitanja, međutim ne znam zbog čega se i dalje htjelo ostati na dva mehanizma s kojima želimo raspuštati neposredno izabrane čelnike. Mislim da je za svaku demokraciju dovoljan jedan jer i ti glasači svojim izborom direktno participiraju u izboru i postaje uveden nakon sugestije ovaj referendum o opozivu kao dobar mehanizam kojeg je možda po meni trebalo malo i skalirati jer kako to imamo za vijećnike i broj vijećnika u skupštinama, u općinskim vijećima i gradskim vijećima, moguće je bilo i to primijeniti jer nije isto napraviti referendum za opoziv u općini od 1000 stanovnika i u gradu od 100 ili 200 tisuća birača. To ne može se svesti pod jedan te isti članak i mislim da je tu bilo prostora za poboljšanja, ali da se onda jasno kaže zbog čega je to tako. Već sam u prvoj raspravi kad smo imali prvi prijedlog govorio razloge zbog čega proračun kao dokument na kojem padaju ili opstaju gradonačelnici, ali sada i vijećnici jednostavno nije dobar razlog i nije mi zaista jasno zašto je ministar uporno ustrajao na tome i pokvario sve ono dobro što je mogao ovakav poboljšani prijedlog zakona donijeti lokalnoj demokraciji. Činjenica je da će to što smo već danas više puta čuli doprinijeti političkoj korupciji na lokalnoj razini, da se vraćamo nekoliko godina unazad, da to otvara prostor manipulacijama i da ćemo 2013. i 2014. godinu, pa i sve sljedeće imati puno, puno lokalnih izbora, a da će se situacija unutar tih jedinica ostajati više-manje nepromijenjena. Jer ne ovisi razvoj tih lokalnih samouprava samo o izborima, puno više ovisi o materijalnim mogućnostima svake lokalne samouprave i dok ima novaca mislim da onda više-manje problema nema, međutim problem će biti tamo gdje novaca nema, a ima ih sve manje jer ova Vlada jednostavno ne bira sredstva da na bilo koji način pod pojmom decentralizacije osiromaši sve više lokalnih samouprava. Međutim, opet tu ima jedna nelogična stvar kada govorimo o izborima lokalnih čelnika, gradonačelnika, župana pa kažemo da nakon 2 godine proteka mandata ako se čelnik premjestio na neku novu dužnost nema potrebe provoditi izbore i mi u te sljedeće 2 godine onda više izbora nemamo. I to objašnjavamo nekakvom potrebom štednje da nam ljudi bespotrebno ne idu na izbore itd., da je dovoljno da jedan zamjenik vodi tu lokalnu samoupravu ili regionalnu do sljedećih izbora. A onda stavimo članak u zakon gdje vi nedonošenjem proračuna u trećoj godini idete na lokalne izbore. Jedan članak pobija namjeru drugog članka. Znači u trećoj godini nema više priča o tome da li je potrebna štednja ili nije, pa čak i u četvrtoj ja mislim po ovom zakonu. Jednostavno tada priča o štednji i bespotrebnom izlasku na izbore više nije takva. Mislim da to treba ispravit, ili imamo izbora ili nemamo izbora. Jer ako jedan članak kaže da nemamo izbora radi štednje onda i ovaj dio o proračunu treba uskladiti sa time. Inače sve jedno s drugim nema smisla. Već sam danas govorio o tome da je već, da su izmjene i dopune zakona u 12 mjesecu dodatno unijele pomutnju u lokalnu samoupravu, obezvrijedile neposredan izbor jer čemu priča o izborima jednog župana, dva, tri zamjenika itd. kad samo jedan zamjenik župana u mojoj Primorsko-goranskoj županiji eto vodi tu županiju već punih godinu dana i to nekako funkcionira da li najbolje ne znam, to će reći građani ali činjenica je da funkcionira. Možda nam je dovoljno onda imati jednog župana i jednog zamjenika, čemu dva. Da li računamo da će možda svi proći kroz mjesto župana u mandatu od četiri godine. Čemu tri ako govorimo i o pripadnicima nacionalnih manjina koje također trebaju u nekim sredinama dobivati zamjenička mjesta. Mislim da je to trebalo također ispraviti. I ono što želim na kraju reći, a to je Zakon o lokalnim izborima koji je više-manje propisao jasne procedure i praksu koju smo do sada imali. Lijepo je to složio teoretski, međutim nije nešto dirnuo što sam prvi puta napomenuo a to su famozne predizborne koalicije. To je katastrofa za lokalnu demokraciju. Predizborne koalicije koje se sklapaju na lokalnim razinama. Evo primjera. Sisačko-moslavačka županija već je potpisala predizbornu koaliciju u kojoj je 10 stranaka SDP, HNS, HSLS, HSU, DSU, AHSS, HDRS, SDAH, SPH, SDSS. Što onda mi sa svim ovim zakonima činimo u toj županiji osim da prođemo formu da se malo biramo, da dođe Šušura, da se malo slikamo i stvar riješena. To je tzv. savjetnička koalicija jer vidim da jedan od ovih partnera nije htio potpisati, jer da mu nije zagarantirana savjetnička pozicija, tj. fotelja. Evo moje Rijeke. SDP, HNS, IDS, HSS, HSLS, ARS, SDA i onda oni kažu to je tvoja Rijeka. To je njihova Rijeka. Oni već 20 godina imaju tu Rijeku i ne daju je nikome. Što tamo činiti na lokalnim izborima. U Primorsko-goranskoj županiji 9 stranaka uz sve ove što sam nabrojao tu su još Zelena stranka i Matica umirovljenika čak kao član koalicije koja se zove … [[Govornik se ne razumije.]] Postavlja se zaista pitanje čemu mi danas ovdje gubimo vrijeme stvarajući određena pravila do u detalja kad ćemo, kako ćemo izać', tko smije, tko ne smije kad su fotelje o ovome dozvoljene, kad je to jedini smisao borbe za lokalnu samoupravu, kada se dijele unaprijed savjetnička mjesta, mjesta u kabinetima, radna mjesta itd. i to postaje smisao lokalnih izbora. Zar ne bi bilo poštenije da svi izađu pod svojim imenom, da svi imaju uz sebe samo svoju stranku ili nezavisnu listu i da na taj način nakon izbora ako već moraju stvarati određene većine u Vijeću osiguraju stabilnost na taj način i formiranje jedne normalne samouprave. Ovo je katastrofa. Postoji jedna stara izreka koja kaže "U krdu smrdi, ali je toplo!" Mislim da je to najbolja koja oslikava upravo ovakve načine formiranja lokalnih vlasti. E sad možemo zamisliti što ostane kad to krdo, taj broj stranaka prođe određenim područjem. Ja znam za svoju županiju. Tamo trava više ne raste. Hvala.
Hvala i vama. Imamo repliku Ivanka Roksandić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Borić, drago mi je da ste naveli moju županiju. Nije mi drago što je to tako, ali ona je zaista već godinama jedinstven primjer političke korupcije, stvarne političke korupcije. Svaki od ovih savjetnika koje spominjete, 14 savjetnika koji prima 5000 kuna mjesečno, dakle jednu dobru plaću više od 50% njih zamislite su vijećnici Županijske skupštine. Dakle, oni su unaprijed već znaju da im je osigurano 5000 i znaju da moraju održati vlast. Oni su jedinstven primjer. Što će se dogoditi i sa ovim potpisivanjem unaprijed koalicija. Ma bez obzira potpisuju li se kolega Boriću unaprijed koalicije ili kasnije to je još tragičnije, jer jedna od stranaka koja fali u ovom lancu od 10 već sada se zna kod nas da će potpisati koaliciju. Dobili su od svog čelništva zabranu potpisivanja koalicije, ali će kasnije potpisati tu koaliciju jer i oni sada participiraju u vlasti i imaju između ostalog 4 savjetnička mjesta. Dakle, oni su ti koji drže vlast. Mi smo 2005. izgubili županijsku skupštinu tim različitim transakcijama vijećnika, vijećnika koji su predavali svoje mandate, zamrzavali svoje mandate, odustajali. Na njihovo mjesto su dolazili drugi, pa je onda nedostajalo broja vijećnika nacionalnih manjina jer moramo imati tri vijećnika nacionalnih manjina pa smo to nadopunjavali i tako povećavali broj vijećnika u Županijskoj skupštini i na taj način izgubili gotove izbore. Evo što je moguće manipulacijom i ovakvim potpisivanjem i ovakvom političkom korupcijom do čega dovesti lokalnu, odnosno regionalnu samoupravu. To je poznata stvar, ali nitko ništa ne poduzima.
Hvala. Imamo odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolegice Roksandić, upravo znajući sve to ja sam to naveo jer Zakon o lokalnim izborima to ne spominje, a to je bit svih izbora. I već sada sve aktivnosti stranaka su usmjerene prema članku kojeg nema u ovim zakonima. Svi se već dogovaraju, svi već nešto uvjetuju i činjenica jest ono što sam rekao da je krdu toplo. Kod vas čujem da se povećala potrošnja jaja, da ima i hrane tamo, da to ide. Pa očito ne samo da im je toplo nego im je i očito lijepo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Boris Blažeković. Izvolite kolega. A pardon, isprika. U ime predlagatelja izvolite ministre.
Evo s mjesta ću. Gospodine Boriću javio sam se prije. Ja se čudim vašem problematiziranju koalicije. Jer da su koalicije tako problematične ne bi valjda jedan čelnik jedne stranke zbog potpisivanja koalicije izostao sa rasprave o proračunu. Zahvaljujem.
Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Kolega Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Moram ovdje početi sa koalicijama jer ne mogu vjerovati, nek se prvi baci kamenom onaj tko nije zgriješio. Mislim sjedite do kolegice s kojom ste isto tako na sličan način sa nekakvom koalicijom odradili parlamentarne izbore, a da ne govorimo o raznim krizama u Gradu Zagrebu koje su bile isto tako i razne druge neprincipijelne koalicije koje su dio svake političke, uvjetno rečeno trgovine, i političkog rada u Hrvatskoj od prvog dana. No, da se vratim na ovaj zakon koji je još jedan dobar zakon koji je došao na naše klupe. O njemu je u ime HNS-a govorio kolega Marijan Škvarić i u potpunosti se slažem sa njegovom diskusijom neka rješenja su zbilja odlična i mislim da je to jedan od zakona vrlo važnih zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi koji će doprinijet razvoju regionalne i lokalne samouprave. A sam prijedlog i sama tema naprosto provocira raspravu i o važnosti lokalne samouprave, važnosti decentralizacije lokalne samouprave i važnosti ravnomjernog razvoja. Lokalna samouprava jest politika koja je najbliža svojim građanima i politika na razini lokalne samouprave počinje i tiče se građana i građanki izlaskom iz njihovog neprikosnovenog okružja vlastitog doma. Na toj razini, iako se nalazi u domu, struja, voda i ostalo ali whatever. Na toj razini, a i u većini slučajeve bi tako trebalo i biti, politika je naprosto uslužan servis svojih građana koji taj isti servis plaćaju kroz poreze. Pravo je građana i građanki da očekuju i traže najvišu razinu usluge u svim segmentima, a dužnost je politike da im svojim rješenjima pruža kvalitetnu uslugu i to u svim segmentima od popločenih pješačkih staza preko uređenog okoliša, odvoza otpada, kvalitetno odgojno-obrazovnih sadržaja, sigurnosti na cestama, zabave, kulture itd. Politika lokalne samouprave je ta koja bi trebala kreirati i nametati standarde usluga koje konzumiraju građani i građanke a posebice u najneposrednijem okruženju. Put te kreacije trebao bi kreirati od prepoznavanja i razumijevanja pa do kolektiranja i kreiranja realizacije potreba građanki i građana od strane politike na najnižem nivou i dalje bi se trebala uobičavati i formirati, tražiti rješenja do nivoa najviše politike, ali držeći se čvrsto principa rješavanja problema na najnižem nivou, odnosno principa supsidijarnosti. Lokalna politika je osnovni i na praktičnoj razini najvažniji dio politike u neposrednom susretu sa svojim građanima i građankama. I zato je tako važna decentralizacija. Hrvatska je po europskim standardima i kriterijima izuzetno centralizirana država, još uvijek. To se posebno ogleda i u preraspodijeli poreznih prihoda. Mi u HNS-u vjerujemo da se kvaliteta usluge koju je država obvezna pružati svojim građanima može ostvariti samo značajnom decentralizacijom ovlasti sredstava, a ujedno i decentralizacijom znanja. Pogubno bi bilo prenijeti ovlasti i sredstva nekoj lokalnoj samoupravi a da se nema garancija da ta lokalna samouprava zna i da je ispravno obrazovana za oporezivanje tih ovlasti ispravnu upotrebu decentraliziranih sredstava. I zato je obrazovana, oboružana neophodnim znanjima i neophodnim vještinama lokalna samouprava najvažnija investicija u procesu decentralizacije Hrvatske. A decentralizirana država i politika na nivou vlastite ulice jest uvjet povećanja kvalitete života građana, odnosno građanki, ali i neophodan sastavni dio razvoja društva u cjelini. Smatram da se Hrvatska mora ukoliko želi ubrzani razvoj postupno i što je moguće u kraćem roku decentralizirati i u ovlastima i u sredstvima. Da bi politika na lokalnoj razini izvršila svoju zadaću ona ima trajnu obavezu pružati iz dana u dan sve kvalitetnije usluge rješenja, a to može samo znanje, vještine, cjelovitim ovlastima i dovoljnim sredstvima. Generalno krajnja svrha politike jest kvalitetan život građana i građanki i u konačnici sama politika i nema druge svrhe. Država je tu da svojim građanima i građankama osigura slobodu, sigurnost, sreću i zato praktična politika na lokalnoj razini jest i tako važna. I zato je neophodno da se u lokalnoj samoupravi pruži mogućnost da snažno krene u kreaciju i realizaciju podizanja kvalitete života svojih građana i građanki. A to je moguće samo zaokretom, to je moguće promjenom politike iz visoko centralizirane u snažno decentraliziranu ili bolje rečeno iz snažno centralizirane u visoko decentraliziranu državu. I na koncu želim iskoristiti ovu priliku i reći nekoliko riječi o važnosti ravnomjernog razvoja Hrvatske. Uvjerenja sam da su ljudska prava univerzalna i da svaki pojedinac ima jednako pravo i mora imati jednake šanse u ostvarivanju svojih osobnih želja, afiniteta i ambicija. Zbog toga smatram da je ravnomjeran razvoj svih krajeva Hrvatske … [[Ne razumije se.]] i to u apsolutno svim područjima na koje utječe politika na bilo kojem nivou, od jednakog prava na istu kvalitetu obrazovanja, preko jednakog prava na zapošljavanje, do jednakog prava na čistu vodu, ili zrak ukupno okoliš, od jednakog prava na brzinu informacija, do jednakog prava na jednaku kvaliteta prijevoza, jednako pravo sudsku pravnu zaštitu, mogućnost putovanja u bilo koji kraj Hrvatske, do jednakog prava razvoja poduzetničkih vještina, do jednakopravnog tržišnog natjecanja. Na žalost devastacijom ukupnog društva kroz zadnja desetljeća Hrvatska je izrazito neravnomjerno razvijena država, osim rata za to je kriva i lokal patriotska protekcionistička politika hrvatskih političkih moćnika, nesustavna i nepravedna politika direktno je išla protiv prava svojih građana ne jednakopravna i ravnopravna nastojanja ostvarenja stremljenja za zadovoljavanja osobnih ideala sreće. Neravnomjernim razvojem ova je država desetljećima bila nepravedna spram svojih građana, a ravnomjerni razvoj jest uvjet jednakosti i zaštite ljudskih prava. Stanovišta sam da se realizacija ravnopravnosti razvoja svih krajeva Hrvatske može realizirati kroz decentralizaciju, odnosno i kroz zakone koji tretiraju rad i pomažu u jačanju rada lokalne samouprave, područne i regionalne samouprave.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi se javio Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Blažeković, vi ste načelno vrlo lijepo govorili o području djelovanja lokalne samouprave, i u tom dijelu apsolutno ne bi se imalo ništa, nikakvih primjedbi, ali ja želim vas podsjetiti da lokalna samouprava radi posljednjih 10 godina, vi ste rekli da je došlo do devastacije, da se nije vodilo brige o ravnomjernom razvoju. Netočno je to kolega Blažeković. Ja dolazim iz toga miljea pa znam vrlo dobro, svaka općina je dokazala bit svojega postojanja, osim nekih možda koje su bile vrlo male, ali izuzetno, tu su kilometri i kilometri vodovoda, kilometri i kilometri asfalta, plinovoda, svih mogućih da bi se unaprijedila kvaliteta življenja. To je bio doprinos dakle ravnomjernom razvoju o kojem vi govorite. Ali ovaj sadašnji pristup kolega ne doprinosi ravnomjernom razvoju. Ruralna područja su u katastrofalnom, nemaju, govorili ste vi dobro i o toj, na kraju i o fiskalnoj decentralizaciji, govorili ste, ali nema to u praksi. Nama je, sa porezom na dohodak, umanjena su sredstva za nekih blizu 300 milijuna, razumijte, tu je veliki problem. Lijepo je to ovako čuti iz vaših usta, a poglavito u teškoj situaciji su jedinice lokalne samouprave u ruralnim područjima koje su sada, koje se bave, moramo ponoviti, možda će sad ponovno reći ovaj opet spominje poljoprivredu, ali je točno, pa mnoge te sredine žive od poljoprivrede, zbog odnosa prema poljoprivredi, jednog neviđenog, nečuvenoga te ruralne sredine su na rubu egzistencije, na rubu egzistencije, naravno da neće moći one ni servisirati sve ove obveze koje su potrebite, dakle tu je i predškolski odgoj, naravno i vatrogastvo, i sve te stvari koje su bile dovedene na vrlo visoku razinu. Evo tu vam je problem ovoga što vi govorite i provođenje u praksi. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo odgovor na repliku, kolega Blažeković. Izvolite.
Ma na koncu je kolega sam rekao ono što, o čemu ja govorim, a to je, ja sam samo htio ukazati na to da je u proteklom razdoblju se stvarno određeni krajevi su se razvijali neusporedivo bolje nego neki drugi krajevi u Republici Hrvatskoj, a možemo samo gledati po statističkim podacima, recimo o iznosu GDP-a u Zagrebu, ili recimo iznosu GDP-a u Slavonskom Brodu.
Hvala. Sljedeća replika Zoran Vinković. Izvolite.
Pa nešto o tom ravnomjernom razvoju. Mi u Slavoniji i Baranji pripremamo ovaj space shuttle za odlazak, nazvat ćemo ga Apollo 72 pa ćemo na osnovu tog ravnomjernog razvoja koji je bio svih ovih 20 godina vjerojatno ući u taj svemirski program. No nešto kolega o decentralizaciji. Činjenica da prije godinu dana ili godinu i pol dana je onaj omjer bio 92% svih poreznih prihoda u državni proračun, 8% prema jedinicama lokalne samouprave, i to nije bilo dobro, to je bilo izuzetno loše, i lijepo je čuti da mi težimo visoko decentraliziranoj zemlji. Međutim u ovih godinu dana gle čuda od te težnje taj omjer prema državnom proračunu je skočio s 92% na 97%,a lokalnoj i regionalnoj samoupravi uključujući i Grad Zagreb je ostalo svega 3%. Pa tako kad već pričamo o težnjama prema decentralizaciji, ajmo nešto i napraviti da se to doista i dogodi, a to je dizanje ruke u Hrvatskom saboru za određene zakone.
Hvala. Nastavljamo s raspravom, Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom da je Vlada ipak odlučila da, i vladajuća koalicija da oba ova zakona budu usvojena u petak u tekstu kako je to predloženo, ja bih ipak problematizirao četiri po meni najvažnije stvari kojima mi u HDZ-u, niti ja osobno nisam zadovoljan, i mislim da nisu, da nisu dobra rješenja koja Vlada predlaže u jednom i u drugom zakonu. U prvom redu to se odnosi na mogućnost da središnje državno tijelo, a to je Ministarstvo uprave koje je prema Zakonu o lokalnoj samoupravi nadležno za provođenje zakonitosti i donošenje akata, općih akata u skladu sa zakonom u jedinicama lokalne odnosno područne samouprave razrješava nositelja izvršene vlasti ili bolje rečeno opoziva ga i onda kada provodi zakon i kada provodi smjernice Ministarstva financija koje se dostavljaju jedinicama lokalne samouprave prilikom izrade prijedloga proračuna jedinice lokalne odnosno područne samouprave i kada na tome inzistira provodeći zakon. Prema tome to je apsolutno u ne skladu s postojećim zakonom o lokalnoj samoupravi da se razrješava nekoga tko je dužan provoditi zakon i to ga razrješava onaj koji prati i nadzire da li on taj zakon i provodi. To je jako loše rješenje za mene to niti ministar niti do sada u raspravi nitko od zastupnika iz vladajuće većine nije dao suvisliji odgovor koji bi to bio razlog razrješavati čelnike općina, gradova i županija zbog toga da inzistiraju da se proračuni kao osnovni dokumenti u jedinicama lokalne samouprave donose u skladu sa Zakonom i kažem sa svim onim smjernicama koje dostavlja Ministarstvo financija. Prema tome tu za mene nema opravdanja da Vlada na tome inzistira. Druga stvar koju sam već rekao ministru kroz repliku odnosi se na činjenicu da se ne slažem sa potrebnim brojem potpisa građana u jedinici lokalne samouprave koji mogu predložiti raspisivanje referenduma u toj jedinici lokalne samouprave pogotovo u dijelu koji se odnosi na opoziv nositelja izvršne vlasti. Mislim da 20% u velikim gradovima gotovo nedostižan broj i da je trebalo napraviti određenu skalu kao što je napravljena za broj vijećnika u predstavničkom tijelu u ovisnosti jedinica lokalne samouprave, tako je trebalo i broj i postotak broja od ukupnog broja upisanih birača za jedinicu lokalne samouprave jer 20% ukupnog birača u županiji koliko god loše radio župan neće se prikupiti da bi se moglo pokrenut postupak opoziva tog župana u županijama a takva je situacija slična u velikim gradovima. Treća stvar o kojoj je bilo riječi danas ovdje je ta čuvena mogućnost da se nakon dvije godine povuče onaj koji je nosio listu za načelnika i župana i da preostale dvije godine prepusti svome zamjeniku što ne otvara slučajne mogućnosti političke trgovine a Vlada to pravda činjenicom da nema potrebe se izlagati dodatnim troškovima pa provoditi izbore, a u isto vrijeme u zadnjoj godini mandata je spremna raspustiti i vijeće i gradonačelnika, odnosno načelnika ili župana ako se oni svađaju oko proračuna. Prema tome, to apsolutno nije dobro, nema valjanog obrazloženja koji može braniti prijedlog da se nakon dvije godine ne ide u lokalne izbore kad čelna osoba koja je pobijedila na neposrednim izborima odlazi na neku čuli smo dužnost koja čak nije niti nespojiva sa dužnošću gradonačelnika, župana ili načelnika. Dakle, to je, također se ne može braniti. Nadalje ja ne znam odakle ste našli rješenje da se ždrijebom izvlači gradonačelnik, odnosno kandidat za gradonačelnika, načelnika i župana ako u prvom krugu dobije jednaki broj glasova. Dakle ako drugi i treći kandidat na listi za gradonačelnika, načelnika i župana dobije jednaki broj glasova da se onda ždrijebom izvuče tko će ići u drugi krug. Ja pokušavam si dočarati, predočiti kako će to izgledati, gdje u nekoj lokalnoj kockarnici pred kime, pred općinskog, gradskog ili izbornog povjerenstva će se vući par nepar ili kockom ili kako, tko će izvući dužu šibicu, nije mi jasno koji će to biti kriterij koji će odlučiti da li će, koji će kandidat ići u drugi krug, jeste li razradili taj model i kako ćete odlučiti tko će u taj krug ići. Ovdje smo mi malo prije komentirali da takav ždrijeb bio primoran za načelnika Las Vegasa di je kocka temeljna djelatnost. Ali da u nekoj županiji, gradu i općini dvoje kandidata, kad se između dvoje kandidata kockom određuje tko će ići u drugi krug, ja mislim da je to ovoj razini demokracije u Hrvatskoj apsolutno neprimjereno. Tim više što već imamo rješenje da ukoliko u drugom krugu prvi i drugi odnosno oba kandidata u drugom krugu dobiju jednaki broj glasova idu u treći krug, pa ako smo već utvrdili mogućnost trećeg kruga prilikom neposrednog izbora zašto to ne napravimo odmah iako to su zaista bizarne situacije, to se neće dogoditi, ili ako se dogodi u 576 jedinici lokalne samouprave samo u jednom, pa koji je to problem da bi zaštitili demokraciju u toj jednoj lokalne samouprave imati tri kruga. Ja ne vidim što vas to vuče, koji je to razlog vas tjera, da odlučujemo ždrijebom, kockom, ne znam čime tko će ući u drugi krug prilikom izbora za čelnika jedinice lokalne odnosno područne samouprave. I još jedna stvar, dakle kažete da je, da Zakonom o izborima za zastupnika u Hrvatski sabor je utvrđena nespojivost u obnašanju dužnosti zastupnika u isto vrijeme kao i župana. Ako je zakonom o izborima zastupnika u Hrvatski sabor moguće na listi kandidirat aktualnog župana i ako je na izborima za lokalnu samoupravu na listi za nositelja izvršne vlasti župana moguće se kandidirat saborski zastupnik, onda po toj analogiji kap što po Zakonu o izborima za zastupnika u Hrvatski sabor je utvrđena nespojivost obnašanja dužnosti župana, tako bi isto trebalo po analogiji u Zakonu u lokalnim izborima utvrditi nespojivost obnašanja u isto vrijeme župana i saborskog zastupnika. To mi se čini ja nisam pravnik ali ako je analogija za kandidiranje postoji onda bi takva analogija morala biti i u ovom zakonu kada se govori o nespojivosti obnašanja dužnosti župana i saborskog zastupnika. I na kraju ono što još želim reći to sam rekao i tijekom prvog čitanja da prekasno svega par mjeseci pred lokalne izbore mi donosimo potpuno novo gotovo potpuno novi izborno zakonodavstvo jer je novi Zakon o lokalnim izborima s jedne strane, a s druge strane bitno se mijenja Zakon o lokalnoj upravi odnosno područnoj samoupravi. Dakle sve ono što je sada vladajuća većina dok je bila oporba spočitavala HDZ-u i bivšoj vladi kada je htjela mijenjati kudikamo bezazlenija pravila u izbornoj proceduri u izbornom zakonodavstvu ovime pada u vodu. Dakle jedno ste govorili kada ste bili u oporbi a drugo sada zastupate kada ste na vlasti. o toj nevjerodostojnosti najbolje govori to da svega par mjeseci pred održavanje lokalnih izbora mi apsolutno mijenjamo cjelokupni paket izbornih zakona koji određuju izbore i djelokrug rada lokalne samouprave. U tom smislu svakako da je dobar zaključak laburista da se napravi jedan pročišćeni tekst ovog zakona jer je ovaj zakon donio Zakon o lokalnoj samoupravi doista pretrpio veliki, veliki broj izmjena i par mjeseci pred izbore svakako da će biti nužno napraviti jedan pročišćeni tekst ovoga zakona. U svakom slučaju ovo su po meni doista krupne promjene koje se nude ovakvim zakonodavstvom i bilo bi dobro da do petka Vlada ova neka rješenja koja nisu dobra u prvom redu kažem vezano za ždrijeb, vezano za dvije godine mandata nakon toga dužnost čelnika obnaša njegov zamjenik i vezano za referendum Vlada bi trebala prihvatiti onda bi na taj način zakon bio kudikamo bolji. Hvala.
Hvala. Imamo prijavljenu repliku na vaše izlaganje. Zoran Vinković. Izvolite.
Evo kolega je spomenuo gradonačelnika Las Vegasa, ja sam siguran da se on bira neposrednim izborom da ga ne mijenja gradsko vijeće Las Vegasa, ako ne izglasa proračun jer gradsko vijeće nema tu ovlast. Tako je diljem Amerike. Ali već kada smo spomenuli Ameriku, ai bilo je obrazloženja vezano za ovaj tzv. komadinin zakon ha evo to se i u Americi dešava ako pogine, umre američki predsjednik, zamjenjuje ga njegov zamjenik kao što se to desilo kada je JFK ubijen pa ga je zamijenilo Lyndon Johnson. Međutim već ako se želimo ugledati na tu Ameriku pa onda je dovoljan sasvim jedan zamjenik. Ako američki predsjednik ima jednog zamjenika koji ga može zamijeniti, a jedan naš mali gradonačelnik mora imati dva, a u nekim gradovima će imati 4, 5 i još će neki biti nesmjenjivi neće ići ponovno na izbore. Dakle, očigledno u ovom zakonu kada se to malo bolje onako okrene, preokrene itd. iako ima i pozitivnih stvari koje su stavljane u zakon očigledno je ovaj zakon nažalost to moram sada reći spreman i za treće čitanje. Nije jedina sporna stvar rušenje neposredno ili smjena neposredno izabranog čelnika lokalne i regionalne samouprave nego ima još tu da tako kažem materijala za izmjene i promjene. To se neće desiti do petka, ali imat ćemo problem nakon 19.5.2013.i to jedan veliki problem gdje će se otvoriti cjelokupna politička trgovina i kao što sam rekao da će predlagači lijepo staviti hrvatsku demokraciju u lijes pogrebni, zakucati čavle, a sada je u modi ovaj Sulejman pa ću ja kasti eksere, to se kod nas u Slavoniji tako kaže i fino ćemo ukopati demokraciju za vijeke vjekova u Hrvatskoj.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Bačić. Izvolite.
Pa ja se kolega Vinković vama čudim kako vi niste shvatili da tu treba najmanje troje ili četvero zamjenika jer nakon dvije godine odlazi načelnik ili gradonačelnik pa onda župan, pa nakon par mjeseci ode ovaj koji ga je zamijenio pa treba još tako da njemu treba četvero petero zamjenika koji bi popunili taj mandat. Jer kako jedan za drugim budu odlazili u ministarstvo jedno pa u drugo, pa u poduzeće koje je u vlasništvu države ili ne mora čak biti u vlasništvu države ovim prijedlogom Vlada se osigurava da oni jednostavno mogu šetati iz funkcije na funkciju iz dužnosti na dužnosti i da i dalje bude sve lijepo i mirno u jedinici lokalne samouprave pogotovo ako je na vlasti u toj jedinici lokalna samouprave SDP. Prema tome, ovaj model je očito sačinjen s tom namjerom da eventualno župani odnosno gradonačelnici i načelnici koji su iz redova SDP-a i za vrijeme trajanja ovog mandata koalicijske vlasti da polako budu rasadnik kadrova koji će ići u javna poduzeća. Vidjeli ste da su sada smijenili kompletnu upravu HAC-a pa će vjerojatno njih popuniti gradonačelnici koji će se na taj način moći otići bez ikakvih problema iz svojih jedinica lokalna samouprave. evo to je čini mi se na tragu da se sa svojim partijskim drugovima popune mjesta u javnim poduzećima u državnoj upravi itd. Na tom tragu vidim ovo rješenje da se može otići sa mjesta gdje si izabran bez ikakvog problema na drugu poziciju. Jasno da oni koji su u oporbi vjerojatno ne mogu puniti takva mjesta.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. Božidar Kalmeta. Izvolite kolega.
Pa neupitna je potreba bila da se zakonom riješi i regulira jedan odnos nakon donošenja Zakona o neposrednom izboru gradonačelnika, načelnika i župana da se regulira taj odnos između nositelja izvršne vlasti s jedne strane, a s druge strane sa predstavničkog tijela jedinica lokalna samouprave. Mada nije jednaka ni odgovornost a ni politička težina čovjeka koji svojim imenom i prezimenom se kandidira recimo za gradonačelnika i nekog vijećnika uvažavajući sve koji se nalaze na 30. ili 35. mjestu ili 15. To nije jednaka težina ni jednaka odgovornost i na kraju krajeva niti jednaki broj građana glasuje za jednog ili za drugog. Ali postoji dakle potreba da se zakonski to riješi, da se to regulira, koliko god je to moguće, bolje moguće. I zato da je ovaj zakon o čemu je već bilo riječi donesen prije, ili predložen prije nekog vremena a ne praktički par mjeseci pred izbore, i da su u ovaj zakon prihvaćene primjedbe koje su govorene ovdje iz kluba HDZ-a, pa i nekih drugih klubova, onda bi jedan takav zakon doista bio dobar jer on ima u sebi i dobrih rješenja, dobrih ideja, i ta rješenja i te ideje bi u svakom slučaju mogle unaprijediti taj odnos kako dakle gradonačelnika, načelnika, župana s jedne strane i predstavničkih tijela, kako građani koji biraju jedne i druge ne bi bili taoci sutra praktički nekakvih odnosa između gradonačelnika, načelnika, gradonačelnika, župana ili načelnika i predstavničkih tijela, jer dolaskom nekakve krize u tim odnosima najviše pate jedinice lokalne samouprave, jer se onda fokus nekakvih, nekakve potrebe se onda bazira na ovo a ne na probleme koje treba rješavati u nekom gradu, općini ili županiji, i bilo bi dobro radi toga sve manje, ja se nadam da će s vremenom, odnosno da ćemo svi skupa s vremenom sazrjeti i da će tih problema biti sve manje. Ali kako bar zasad ovi prijedlozi o kojima su neki govorili, koje ću ja neke ponoviti, jer nemam šta izmišljati toplu vodu ovdje, već je puno toga rečeno, nisu prihvaćeni ili neće biti, a onda ćemo se mi kao klub, a rekao je to u ime kluba kolega Mlakar biti protiv donošenja ovog zakona, kažem bez obzira što on nudi i neka dobra rješenja. E, u da članku 2. činjenica je da nije logično ministre da kad je u pitanju referendum, da ministarstvo odlučuje o ispravnosti, ajde još koliko toliko broja potpisa, nego da odlučuje o tome da li je referendumsko pitanje ispravno ili nije, jer to je, tako to je širok pojam, i tu onda slobodu odlučivanja ima ministarstvo, a rekao sam i prije kad sam raspravljao u replici da uz svo dužno poštovanje ministra i ministarstva, da onda uvijek će tu apsolutno biti malo subjektivnosti kod donošenja takvih odluka, ovisno o tome tko je taj zahtjev poslao i o kome se tu odlučuje. Mislim da u članku 4., šta ja znam dosad smo imali situaciju da su jedinice lokalne samouprave imale zakonom zadani okvir ne znam da jedinica lokalne samouprave preko 30 tisuća stanovnika mogu imati od do vijećnika, i da to jedinice lokalne samouprave odlučuju statutom. Ja mislim da je to bilo dobro rješenje jer jedinice lokalne samouprave najbolje mogu procijeniti koliki je to broj vijećnika koji je na neki način optimalan za određenu jedinicu lokalne samouprave, jer ovdje je primjer, evo gle jedinice s više od 35 pa do 60 tisuća stanovnika imaju 25 članova, a od 35 do 60 skoro duplo, skoro je duplo, dakle 25 članova će imati ona jedinica sa 35 tisuća stanovnika i 25 članova će imati dakle ona jedinica lokalne samouprave koja ima 60 tisuća stanovnika. Ja mislim da to, to nije dobro rješenje, mislim da ne treba nametati jedinicama lokalne samouprave fiksno koliko moraju imati vijećnika, ne želeći špekulirati da se iza toga nešto drugo krije, razmišljao sam da li možda, ali mislim da nije to intencija ovog članka, tako da mislim da bi bilo bolje da se da jedan okvir kao dosad pa da onda jedinica lokalne samouprave odluči koliko hoće imati vijećnika. O te dvije godine sam već govorio mislim da je to nepotrebno u ovom zakonu i mislim da je to nešto što je sporno i što ćemo mi osporavati, što osporavamo, jer ako smo se odlučili da se neposredno biraju gradonačelnici, načelnici, župani i njihovi zamjenici onda mislim da treba ostati dosljedan, i da ako dođe do nekog razloga zbog čega mora odstupiti netko od tih čelnika da onda oni, da se onda oni biraju ponovo na izborima ili eventualno ako se to dogodi u zadnjoj godini da se onda možda primijeni ovaj institut koji ovdje predlažete, ali ne vidim razloga da to bude dvije godine, ne vidim razloga, s druge strane vjerojatno razlozi postoje, o njima je ovdje već govoreno, tako da ja to neću ponavljati. E, i na kraju članak 15. kaže da ako se na referendum za opoziv izjasnila većina birača koji su glasali uz uvjet da ta većina iznosi najmanje trećinu ukupnog broja birača upisanog u popis birača. Ova matematika je dobra ako se to, ako se ono odnosi na jedinicu lokalne samouprave negdje koji imaju oko 50 tisuća birača, onda otprilike isti broj birača treba za razrješenje gradonačelnika, kao i koliko treba za njegovu pobjedu. Dakle da se to odnosi samo na te jedinice, za male jedinice lokalne samouprave, pa to će ako ne bude tamo nekakve kohabitacije ili ako ne bude jedna stranka imala većina u općinskom vijeću, i svog načelnika, pa tamo po ovoj matematici je moguće tamo ne znam svako malo izazvati krizu i ići na rušenje načelnika, odnosno na izbore vijeće itd., itd. s jedne strane, a s druge strane ako se radi o velikim jedinicama lokalne samouprave onda ova matematika kazuje da praktički će to biti nemoguća misija na bilo koji način opozvati čelnike jedinice lokalne samouprave, zato mislim da je dobar prijedlog o kojemu je prije govorio kolega Bačić i još neki zastupnici, a to je da se to onda podijeli po nekakvim, po određenom broju koje jedinica lokalne samouprave može imati, ne znam do 20 tisuća birača, pa do 50 tisuća birača i više od 50 tisuća birača. Evo da je bilo prihvatiti neke od ovih, ili ove primjedbe o kojima smo mi govorili mislim da bi zakon bio dobar, i da bi on doista bio onda korak naprijed, korak naprijed ka tome da bude što manje nerazumijevanja, odnosno što manje problema, neću reći ekscesa ili blokada funkcioniranja jedinica lokalne samouprave, a to nije apsolutno nikome u interesu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo repliku Zoran Vinković. Izvolite.
Evo kolega Kalmeta, ja ću hrvatskog birača, dakle ovog standardnog hrvatskog birača staviti, hrvatskog birača staviti u jednu priču Hrvata koji je otišao na safari u Afriku, i uhvatili ga ljudožderi i stavili u kotao. I ima čovjek u kotlu pravo na posljednju želju. Kaže on pa evo ja bih vas pitao par pitanja. Hajde pitaj. Kaže je li imate vi SDP, HDZ, hajde i HDSSB i Laburiste i sve političke stranke? Kažu ovi nemamo. Imate PDV od 25%? Nemamo. Je li imate loše stanje u poljoprivredi i gospodarstvu? Nemamo. Je li imate ovako loše izborne zakone? Nemamo. Pa od čega ste onda podivljali?
Bar se nitko posebno ne smije, kad bi bilo duhovito. Kolega Kalmeta oprostite … [[Ne razumije se.]] nećete. U redu. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Kalmeta pa vi ste tu iz svog i dugogodišnjeg iskustva lijepo elaborirali određene probleme, međutim cijeli dan slušajući ovu raspravu ja si naprosto postavljam pitanje da li mogu ista pravila važiti za nekakvu općinu koja ima proračun 200, 300 tisuća, 500 tisuća kuna, i za Grad Zagreb koji ima proračun sa svojim javnim poduzećima i koji gospodarski potencijal od nekoliko milijardi kuna? I mislim da je to ključno pitanje kolegice i kolege koje mi danas ovdje sebi moramo postaviti, i to pitanje naprosto pokazuje sve nedostatke ovog izbornog zakona, jer jedan lokalni načelnik od, sa proračunom sa 400, 500, 600 tisuća kuna ne može napraviti ništa, za njegovu smjenu postavljate potpuno iste uvjete kao i za smjenu gradonačelnika Zagreba, Rijeke, Osijeka, Splita, Velike Gorice, Zadra i isto tako i županija. Pa zar definitivno je da nitko više u Hrvatskoj nema političke hrabrosti i snage razmišljati o tome da li ovaj broj jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave ono nešto što Hrvatska i hrvatski građani mogu financirati. SDP nije imao hrabrosti postaviti to pitanje. Gurate nešto da bi opravdali svoje, SDP gura nešto da bi opravdao svoje postupke u proteklih nekoliko mjeseci i da bi možda rješenjem riješio možebitne probleme sutra. Međutim postavlja se jedno realno pitanje što kad se dogodi politička blokada bez obzira s čije ona strane, da li sa strane gradonačelnika i strane gradskog vijeća. Građanima i dragom Bogu je potpuno svejedno strane radi problem, ako grad i jedinica lokalne samouprave ne funkcionira u tom problemu. S ovim prijedlogom, izmjenama ovoga zakona mi to na žalost nećemo riješiti, i to je ključni problem. Ponavljam ne može se na isti način regulirati problem u Gradu Zagrebu i u nekakvoj općinici koja ima 300, 400 tisuća stanovnika, nije jednako jedna velika razvijena Splitsko-dalmatinska ili Istarska županija, ili nekakva siromašna slavonska županija. Velika je razlika, i to se naprosto mora vidjeti u ovom zakonu kod izbora čelnika.
Hvala. Sljedeći za raspravu Branko Hrg.
Hvala lijepo potpredsjedniče, dame i gospodo. Pa ja mislim da mi ovim zakonima nećemo riješiti ona krucijalna pitanja lokalne samouprave u Hrvatskoj, jer lokalna samouprava u Hrvatskoj evo sad po ovom ustroju 20 godina djeluje, na godinu će biti, na proljeće 20 godina kako su bili prvi izbori ovakvom ustroju, i napravljeno je puno, ne može se reći da nije bilo pomaka, da se nije napravilo, posebno su vrlo aktivne i agilne bile male općine i rezultati za njih definitivno stoje. Ali mislim da bi lokalna samouprava zaslužila jednu daleko sveobuhvatniju raspravu, ali na pravim podlogama na stručnim analizama, na sagledavanju ukupnog stanja kako bi se moglo napraviti konačno jedan zaokret kako ne bi stalno imali neke izmjene izmijenjenih izmjena zakona i na taj način se gubili u toj šumi više u dnevnopolitičke svrhe kakve nam se ustvari nameću iz godine u godinu, iz izmjena do izmjena. Uvrštavanjem u zakon odredbi koje rješavaju takve pojedinačne slučajeve dobivamo u principu slučajne zakone, pa možda otud i onaj uvredljiv naziv slučajne države. Moram reći da vezano uz Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi sam u ime HSS-a kojeg zastupam predao i neke amandmane i to je već ovdje govoreno, ali ja ću to još jedanput ponoviti. Nije pravedno, nije pravedno da se referendumom smjenjuju ljudi koji su birani sa manjim brojem glasova izašlih na referendum od onog broja koji je izašao kad su bili izbori. Koliko će nakon toga ljudi glasati za smjenu ili ne, to je druga stvar, ali minimalno bi morao izaći onoliki broj koliko je izašlo na izbor, da bi referendum bio valjan. Ja vas molim da, ministarstvo kao predlagača da dobro još jedanput razmotrite tu situaciju kako ne bi stvarno diskriminirali ljude koji izlaze na izbore, pa i birače u krajnjem slučaju. Također u ovom dijelu vijeća mjesnih odbora, u ovim zakonima je predviđeno da većina mjesnih odbora može zatražiti neko referendumsko pitanje da se provede, pa ja postavljam sad pitanjem ovdje zašto onda mi ne bi donijeli zakonom, odredili ovim zakonom da se izbori za mjesne odbore stvarno održavaju što je već ovdje govoreno, uvijek u vrijeme kada se održavaju izbori za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, da to bude jedan pravi uzorak, da to bude stvarno transparentno, jer kasnije dajemo tim mjesnim odborima dosta velike ovlasti a u krajnjem slučaju prisilili bi one jedinice lokalne samouprave koje nisu ustrojile mjesnu samoupravu da ju konačno ustroje da ta mjesna samouprava saživi, jer ona je nužna, ali nije saživjela još uvijek u Hrvatskoj, jer se uvijek stavlja negdje sa strane, uvijek mislimo da će se to riješiti nekim drugim zakonima. Ja ne vidim nikakvog razloga da se ovim zakonima predvidi taj izbor za vijeća mjesne odbore, gradske četvrti, da se oni provedu i da jednostavno to presiječemo i napravimo jedan rez, jer ćemo ga kad tad morati napraviti. U Zakonu o lokalnim izborima kao što sam već govorio cijelo vrijeme se ustvari svodi na priču o tome kako smijeniti neposredno izabrane čelnike lokalne ili regionalne samouprave. To nije dobra poruka, to nije dobar put, jer kao što je već ovdje isto čini mi se bilo rečeno nitko nije napravio pravu analizu pravog stanja stvari da vidimo točno koliko je to bilo situacije u Hrvatskoj u ovih zadnjih 3 i pol, 4 godine, koliko je to bilo slučajeva da bi se trebao raspisivati referendum, koliko je to bilo slučajeva da lokalna samouprava nije funkcionirala zbog odnosa predstavničkog tijela i čelnika lokalne i regionalne samouprave, tako da mislim da bi svakako trebalo o tome porazmisliti, i da bi stvarno trebali tu jednu definiciju da su lokalni čelnici neki čudni ljudi, neki moćnici, netko tko je nesmjenjiv, nezamjenjiv, maknut sa strane i ne se baviti prvenstveno načinom kako smjenjivati te ljude, jer oni su neposredno birani i realno gledajući meni je žao da se nije moglo ili se možda nije htjelo krenuti j amlo jači zahvat oko izmjena ovog zakona i njime definirati onaj sistem otvorenih listi kako bi ljudi mogli na listama birati neposredno ljude, jer građani, birači upravo to traže, oni žele znati za koga glasaju. Možete napraviti ankete, možete napraviti bilo što, vidjet ćete da će vam veliki ogroman postotak građana odgovoriti na to pitanje upravo tako potvrdno, žele birati ljude, dakle ne žele birati stranke. Nastavno na to mislim da bi također bilo puno poštenije, a to je ovdje isto govoreno, riješiti pitanje broja potpisa sa postotkom od ukupnog broja birača u pojedinoj jedinici lokalne samouprave. Pa to je najprecizniji model izračuna, jer tih 5 ili 10% koliko se predlaže ovim amandmanom HSS-a dakle je model koji za svaku jedinicu rješava to pitanje ono u stopostotnom obliku jednako za sve, tako da mislim da je to puno bolji model i da ovo određivanje po broju stanovnika od do, pa onda broj toliki potpisa nije pravedan, tu ne prolaze svi jednako i ne vidim razloga zašto se ne bi to tako riješilo sa postocima, pa da to bude pošteno i za onu malu jedinicu lokalne samouprave, kao i za onu veliku jedinicu lokalne samouprave. Nadalje, političke stranke danas u Hrvatskoj, pa i u okolnim zemljama nose na sebi jednu ružnu mrlju, ljudi o političarima nemaju baš lijepo mišljenje i amandmanom koji se ovdje predlaže, predlaže se da birači koji su pravomoćno osuđeni na kaznu zatvora neovisno o tom je li izrečena uvjetna ili bezuvjetna kazna za bilo koje od kaznenih djela nemaju pravo kandidiranja na listama. Da li je to dobra poruka biračima? Ja mislim da da, i mislim da nema nikakvog razloga da mi kao Sabor, kao ljudi koji trebamo odlučivati o hrvatskoj budućnosti ne napravimo jedan takav pošten zaokret i da jednostavno građanima, biračima poručimo na listama neće biti ljudi koji imaju dakle neku takvu mrlju iz svoje prošlosti. Još jači argument za to je taj što se u lokalnoj samoupravi, državnoj upravi u krajnjem slučaju kad se zapošljavaju ljudi moraju donijeti određenu potvrdu o nekažnjavanju, zavisi sad za koji dio gdje, u školama također zavisno od djelatnosti, ali političar je čovjek koji je jedna opća praksa da tako kažemo i on u principu bi trebao biti od svega toga očišćen i čist kad ide pred građane kako bi tim građanima pokazali lice da su to ljudi koji su čisti, koji nemaju na svom licu nikakve prljavštine i zmazanoće. Ja vas isto molim da o tome razmislite i da stvarno stavimo to, to nije tako teško ugraditi u ovaj prijedlog zakona, a on će biti jedna dobra, dobra poruka biračima u Hrvatskoj, u krajnjem slučaju evo ja pozivam i sve druge stranke u onim pravilima kad ćemo određivati načine kandidiranja, ako to već neće biti zakonom definirano, nitko nam ne brani da to kao političke stranke napravimo svaki za sebe. I još jedna stvar i time ću završiti. Amandman koji predlažem također da se u članku 92. doda nova točka 6. koja glasi kada ostvari pravo na starosnu mirovinu, znači da lokalni dužnosnik prestaje raditi posao načelnika, gradonačelnika, župana onim danom kada ostvaruje pravo na mirovinu, isto kao što ravnatelj u školi taj dan mora otići u mirovinu, isto kao što mnogi drugi ljudi moraju otić u mirovinu. Zašto stavljati u prioritete ljude koji su lokalni čelnici, a ostali moraju poštivati neke druge zakone. Eto hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prvi se javio Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrg, drago mi je da ste primijetili da se u mnogim i manjim općinama i u mnogim, i nema gotovo općine i sredine gdje se nije napravilo nešto, napravilo se puno. Ja osobno svjedočim iz županije iz koje zajedno dolazimo da se u svakoj napravilo od dakle one infrastrukture, od vodovoda, cesta, plinovoda, športskih dvorana, dječjih vrtića, bez obzira kolike snage bilo, ali isto tako svjedočimo i naporima tih ljudi i načelnika i svih tih neizmjernim naporima kako da unaprijede kvalitetu življenja u svojoj sredini. I gle sad čuda, sad te ljude koji se brinu, muče, trude, sad ih neki čak čuo sam nazivaju šerifima. Ma kojim šerifima. Ma koji? Koji su to šerifi? To su ljudi koji skrbe o svojoj sredini, o kvaliteti življenja, i ja sam na svakog ponosan, svaki je opravdao cilj, jer ja uvijek kažem domaći igrač ima najbolji pregled terena i najbolje grize. To su dokazali mnogi i ti načelnici. I gledajte sad, sad u tim okolnostima kada je sve dosta dobro posloženo, sada se, tovare se mnoge obaveze nove, druge socijalne prilike su nepodnošljive, a poglavito u ovim našim ruralnim područjima sve veće potrebe su itd., naravno da onaj vijećnik iz pojedinog mjesnog odbora brani svoje interese, bez obzira, jednostavno ima stranačku stegu, svaki brani jer ga na to pritišće lokalna sredina. U tim okolnostima i ove izmjene i ovo mućenje vode ne doprinosi toj stabilizaciji daljnjem napretku lokalne samouprave, a druga stvar i zaboravljamo da nas i povelja Europske unije o lokalnoj samoupravi obvezuje da lokalna samouprava ima svoje prioritete i vrijednosti. Evo na taj način treba razmišljati.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo ja sam upravo isto nešto slično rekao. Dakle napravljeno je jako puno, pogotovo su u tome prednjačile male općine. Da nije bilo ovakvog ustroja malih općina danas bi Hrvatska na ruralnom prostoru totalno drugačije izgledala, i zato sam i rekao da je vrijeme za jednu reviziju, da je vrijeme za jedno generalno sagledavanje situacije, snimanje situacije i ocjenjivanje što je gdje i kako napravljeno, kako bi onda mogli ocijeniti koji je naredni korak i što je to u Hrvatskoj što nam treba, gdje se može ušparati, a što ne treba. Ali ono što je bitno, naravno da lokalni dužnosnici nisu šerifi, lokalni dužnosnici su bokci koji dolaze u Zagreb i grebu po vratima državnih institucija. To je definicija lokalnog dužnosnika u Republici Hrvatskoj na mojem 12-godišnjem iskustvu, ja to odgovorno tvrdim, jer nemam više noktiju koliko sam se nagrebao po vratima raznoraznih ureda da bih realizirao neki program na svojem području, na području okolnih općina, i to rade svi u Hrvatskoj, i tu je poanta cijele priče. Fiskalna decentralizacija po glavi stanovnika kolega Milinković, to je jedini način da se ostvari minimum standarda hrvatskih građana tamo gdje oni žele živjeti. Dok nema toga možemo mi raspravljati o zakonima, izmjenama Zakona o lokalnoj samoupravi, o izborima, ne znam o čemu, nećemo ništa bitnije promijeniti. Zato kažem vrijeme je da se stvarno napravi detaljna analiza, da se sagleda kompletno stanje i da se krene prema fiskalnoj decentralizaciji ponavljam po glavi stanovnika, svaki građanin Hrvatske zaslužuje živjeti u minimalnom standardu tamo gdje on u Hrvatskoj želi.
Hvala. Kolega Vinkoviću, poslije ćete. Imamo još jednu, Božidar Kalmeta, replika. Izvolite.
Kolega Hrg, to lokalni šerifi znate tko je to smislio? To su smislili ne sada, smišljeno je to odavno već, ali to su smislili neki birokrati po ministarstvima koji nikad, ali baš nikad nisu izašli na niti jedne izbore. Jedino takvi mogu govoriti o lokalnim šerifima, oni koji nikad na niti jedne izbore nisu izišli. Jer ako netko izađe na izbore i ako građani hoće, i ako on pobijedi na tim izborima onda nitko nema pravo omalovažavati njegovu pobjedu, bez obzira tko ga je izabrao, to je volja građana, tako da se ja tu s vama potpuno slažem. Ali jednu stvar ste rekli, dakle da građani žele birati ljude, a ne stranke. Nije to točno. Građani žele znati koga biraju, dakle oni žele znati da ako zaokruži Marka i stranku tu i tu, da taj glasački listić ide Marku i jasno stranku ili ako je nezavisna lista itd., itd., dakle on želi znati kome ide, a ne kao što je prije bilo da glasa, a ne zna u konačnici tko će mu biti gradonačelnik. On glasa za liste, a tko će biti gradonačelnik to će se poslije dogovoriti dogovorom, da ne nazovem to nekim drugim imenom, nakon glasovanja. Tako da je ovo dobro. On glasa, on želi znati za koga hoće glasati. Evo, hvala.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Hrg. Izvolite.
Pa evo vrlo kratko, u principu možda malo nespretan izraz u ovom dijelu, naravno da birač glasa za listu, da je lista već posložena, da li je ona stranačka, od koje stranke ili nezavisna, ali on na toj listi dakle ovo što ste vi rekli kolega Kalmeta želi odrediti se koji je taj čovjek koji njega zastupa i predstavlja, jer to sam i zadnji put spomenuo gdje je na primjeru općine Čitluk dakle u Bosni i Hercegovini izabran čovjek koji je bio predzadnji na listi, a nisu izabrani koji su bili naprijed, vrlo znači jednostavan primjer, i to je taj dio koji treba. Ovo se potpuno s vama slažem, naravno tko nije probao taj kruh, tko nije probao izboriti se za programe, tko nije probao sebe staviti pred građane i biti neposredno pred njima teško može o tome ravnopravno raspravljati.
Zahvaljujem. Sljedeća za raspravu Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Pa evo jako puno je već elaborirano oko ova dva zakona. Ja bih prije svega rekla da vidimo iz obrazloženja da je ministar pažljivo iščitao raspravu u prvom čitanju, mnoge sugestije je prihvatio, ja posebno sam zadovoljna jer je prihvatio i vratio natrag u zakon odredbe o tome da postoji građanska inicijativa i građanska inicijativa za smjenu, odnosno opoziv neposredno izabranoga čelnika, i da je iz zakona izostavio onaj set odredaba o načinu izbora pročelnika. Ostaje rezerva da će to bit u drugom zakonu, onda ćemo raspravljati o tome kada bude u drugom zakonu. Ja zaista mislim da je dobar neposredan izbor čelnika, da je to dobar institut, da građani znaju koga će birati da im bude čelnik u njihovoj jedinici lokalne samouprave, ali i za najbolje i za najpoštenije namjere to ne znači da onda on mora biti četiri godine nedodirljiv. Slažem se da ih ne treba pogrdno nazivati šerifima lokalnima, oni zapravo to i nisu, ako dobro iščitate mnogo manje ovlasti u biti imaju sada nego su ih imali kad su bili na čelu poglavarstva onako izabrani, na kraju krajeva onda nisu imali odredbu o limitu samostalnog određivanja, raspolaganja imovinom kakvu danas imaju, dakle oni samostalno ne mogu preko milijun kuna, odnosno ono ograničenje prema proračunu za manje jedinice. Bez obzira što oni moraju imati sigurnost u obnašanju svoje dužnosti treba biti neki mehanizam u slučaju promijenjenih okolnosti iz bilo kojega razloga, promjene ponašanja, sustavnog kršenja zakona, ako hoćete bahatosti prema svojim građanima, ili šta god hoćete, da isti ti građani koji su ga izabrali imaju mogućnost naravno opet u jednoj demokratskoj proceduri i opozvati ga. Možemo dvojiti o tome da li su te odredbe dobre i mislim da to nije dobro, jer zaista određivanje postotaka na način da je za inicijativu potrebno 20% od ukupno upisanih birača, a za opoziv, da glasa za opoziv 30% to će biti za jednu, evo kolega Kalmeta je govorio da će u manjim jedinicama s tim postotcima biti moguće vrlo često smjenjivanje, ali u velikim jedinicama gotovo neće biti kao ni do sada moguće nikako. Dakle ono što smo govorili u prvom čitanju jako je teško jedna uniformni zakon napraviti za jedinicu od tisuću stanovnika i za Grad Zagreb od ne znam 750 tisuća, jer taj postotak je u jednom malom Blatu 20% birača, recimo da je lako prikupiti, ali već u Gradu Zadru gdje je to 14 tisuća stanovnika je prilično teško, ispričavam se ako sam neke Korčulane uvrijedila. Dakle o tom nekom rasponu postotaka bi možda valjalo razmišljati. Sljedeća stvar na koju upozoravam i ne znam je li to bila namjera, možda i je, da smo u članku 5. kada govorimo o odgovornosti, odnosno izuzimanju od odgovornosti člana predstavničkog tijela to odredili šire nego je to za zastupnike, dakle rekli smo sada da član predstavničkog tijela ne može biti kazneno gonjen, a ne može biti niti odgovoran na bilo koji način, i to se vjerojatno odnosi na onaj poznati slučaj gdje se jednog saborskog zastupnika tereti za naknadu štete zbog izgovorene riječi za govornicom. To je isto dosta dvojbeno, jer i može zaista nastati nekom šteta i treba paziti što se govori, pa i za govornicom. Dakle upozoravam samo da je ova izuzeća odgovornosti šire nego za zastupnike. Ono što također smo prigovorili u prvom čitanju, to predlagatelj nije u obzir, a to je broj članova predstavničkih tijela određen stavkom 4., smatramo da je raspon u broju stanovnika ja smatram, evo to su i kolege govorili, da je raspon u broju stanovnika jedan na prema gotovo dva puta, a da je fiksan broj članova predstavničkog tijela. Dakle ako smo ... [[Ne razumije se.]] rasponu broju birača, onda bi trebao biti i raspon u, odnosno stanovnika trebao bi biti raspon i u broju članova, i da se ostavi zaista lokalnoj samoupravi da onda ona i sama odabere koji je to broj članova u predstavničkim tijelima. Još nešto. U Zakonu o lokalnim izborima uvjet za pasivno biračko pravo za čelnika je da mora imati najmanje 6 mjeseci prebivalište na području te jedinice, za pasivno pravo za člana predstavničkog tijela toga uvjeta nema. Da li time umanjujemo važnost, govorim o Zakonu o lokalnim izborima, pasivnom biračkom pravu nema uvjeta da član predstavničkog tijela ima najmanje 6 mjeseci prebivalište na području te jedinice, da li smatramo time da je član predstavničkog tijela koji je moguć i predsjednik vijeća manje važan od čelnika, ja mislim da nije, pa bi možda taj uvjet trebalo zadržati i tu. I molim vas ministre, svakako ovo u prvom, ako je nešto dvojbeno onda kaže da na dan stupanja na snagu odluke o raspisivanju izbora ima prijavljeno prebivalište u toj jedinici, ali nema uvjeta da to bude 6 mjeseci kao što je to za čelnika uvjet. U članku 7. jedan jezični izričaj koji vas molim, ja ću i amandman staviti da bude u duhu hrvatskoga jezika, možete mi reći da je bilo i u bivšem zakonu, jest, ali nije bilo dobro, a to je da se kaže da će se, da se izbori održavaju istodobno treće nedjelje u svibnju mjesecu svake četvrte godine. U hrvatskom jeziku je svibanj mjesec, ne može biti niti dan, niti tjedan, niti bilo što drugo, prema tome kad se kaže treće nedjelje u svibnju svake četvrte godine zna se da je to svibanj. Ovo je primjereno istočnom i na istoku, u srpskom jeziku oni kažu ovako oktobra mjeseca se nešto dogodilo, ali u hrvatskom jeziku se zna da je ime mjeseca mjesec i ne treba ovoga. Nešto o kandidiranju, zabrana kandidiranja, i o tome mislim da je sad kasno intervenirati amandmanom, ali želim upozoriti. Dakle kaže da birači koji su policijski službenici, djelatne vojne osobe službenici namještenici u oružanim snagama ne smiju se kandidirati. Dakle imamo zabranu kandidiranja za policajce, policijske službenike i vojne, djelatne vojne osobe. Upozoravamo ovdje da imamo niz dužnosti, od pravosudnih dužnosnika, pravobranitelja, članova povjerenstva za sukob interesa kojima je uvjet da ne budu članovi političke stranke. Smisao toga da se oni ne smiju javno pokazivati svoje političko opredjeljenje. Sad zamislite jednu situaciju, a zakon propisujemo za sve životne slučajeve, da se vama na izborima kandidira netko od tih osoba, ajde da do apsurda dovedemo primjerice sudac ili član povjerenstva za sukob interesa ili pravobranitelj, i onda ide u kampanju i politički se prezentira i onda kad bude izabran odlučuje hoće li ovu ili funkciju prihvatiti. Dakle ja bih tu stavila jednu općenitu formulaciju, da sve one dužnosti na kojima je zabranjeno političko djelovanje. Članak 8., nešto o mandatu. Recimo mandat zastupnika određen je da traje do konstituiranja sljedećeg saziva. Za članove predstavničkih tijela na lokalnoj razini je to do stupanja na snagu odluke o raspisivanju izbora, dakle njima ne prestaje mandat s konstituiranjem sljedećeg vijeća. Pitam šta je sa pojedinim predstavnicima predstavničkog tijela jednako kao i sa zastupnicima, dakle zastupnici i nakon raspuštanja Sabora djeluju u niz vanjskih tijela gdje su imenovani upravo kao zastupnici, i djeluju u tim tijelima do konstituiranja sljedećeg saziva. Pitam šta će se dogoditi ako u nekom tijelu na lokalnoj razini bude netko izabran baš kao član predstavničkog tijela, odnosno član vijeća, negdje u ustanovama itd., šta će biti sa njegovim mandatom, hoće mu i mandat i tamo prestajati ili će biti kao do sada da prešutno mu traje, ali mislim da nema razloga da se nije riješilo da taj mandat traje do konstituiranja novog gradskog općinskog vijeća ili županijske skupštine.
Hvala lijepa. Privedite kraju.
Hvala.
Hvala. I posljednja Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa slažem se da smo nakon posljednjih redovnih lokalnih izbora u svibnju 2009. mogli uočiti određene probleme proizišli iz činjenice da izvršne ovlasti koje su ranije bile u ingerenciji predstavničkih tijela, kroz ovlasti biranja općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana su sada prešle isključivo u nadležnost izabranih, i pozdravljam sve one odredbe zakona koje su detaljnije, odnosno preciznije govorile o tim problemima i situacijama. S obzirom da imam iskustvo i izabrana sam za gradonačelnicu na neposrednim izborima 2009., a bila sam i ranije kad mi je povjerenje ukazalo gradsko vijeće, imam nekako i moralnu i političku obvezu da upozorim na neke probleme koji se mogu javiti ovim zakonom. Ovaj zakon treba ojačati kako kažete međuovisnost predstavničkog i izvršnog tijela i to uvođenjem instituta istovremenog raspuštanja jednih i drugih, kako se navodi razrješenje onih koji su zajedno i izabrani. Dalje kaže kako želite ovim zakonom ovlasti općinskih načelnika, gradonačelnika, odnosno župana ojačati kao njihovu odgovornost, a onda u narednom članku stoji da članovi predstavničkog tijela ne mogu biti odgovorni na bilo koji način zbog svog glasovanja, izjava ili iznesenih mišljenja i stavova na sjednicama predstavničkog tijela kao da je to nekad i bilo tako. Moje iskustvo i moj odnosa u oba mandata je dobar, i vrlo sam s njime zadovoljna i vjerojatno da je u svim jedinicama lokalne, područne (regionalne) samouprave tako ne bi trebalo pričati o, i raspravljati o određenim situacijama, međutim čujem da nakon donošenja ovog zakona u nekim jedinicama lokalne samouprave bit će izbor jedanput do dvaput godišnje. Ima sredina gdje će biti još češće kriza vlasti i novi izbori. Pitam se u takvim sredinama, očito vrlo problematičnim, tko će uopće biti spreman preuzeti obvezu vođenja tog rada, općine ili županije, nakon ovog, uvođenja ovog zakona još i gore. Ako se želi imati prava osoba koja ima određeno predznanje, koja ima volju učiti sve ono što ga čeka, a kolege koji su, koji rade i obnašaju tu dužnost ili su to bili najbolje znaju. Svi mi koji to radimo znamo što je u današnje, što u današnje vrijeme znači staviti svoj potpis na različite dokumente. U istoj osobi mi smo i pravnici, ekonomisti, građevinci, a i socijalni radnici i psiholozi. Opet trebamo ostati dostupni svojim građanima i znati tko nam je ukazao povjerenje i kome trebamo biti stalno dostupni. I naravno ako postoji osoba koja bi to mogla, treba imati volju i hrabrosti napustiti svoj dosadašnji život, točno život, ne samo svoje radno mjesto ili privatni biznis u kojem treba biti uspješan, jer sigurno da nitko se ne bi ni sjetio da taj može biti čelnik, ak je on do tada bio neuspješan, nego i svoj život. I tada u tim problematičnim sredinama gdje su česte krize i gdje gradonačelnik iz jedne stranke i nema većinu u vijeću mora svoj život staviti u ruke svojih vijećnika, koji mu nisu ni dali mandat, ni ukazali povjerenje. Ovaj prijedlog nalaže da će se istovremeno raspustiti i predstavničko izvršno tijelo, ako u zakonsko određenom roku ne bude donesen proračun, odnosno odluka o privremenom financiranju. Zašto bi trebao biti razriješen čelnik koji je u zakonskom roku i zakonom onako kako treba predložio proračun, a predstavničko tijelo ga nije želio usvojiti? Isto tako, zašto bi predstavničko tijelo trebalo biti raspušteno, ako čelnik nije ni podnio prijedlog proračuna, pa proračun nije ni mogao biti usvojen. Znate li da predstavničko tijelo amandmanima može toliko izmijeniti proračun da čelnik više nije u mogućnosti uopće ga izvršiti. Pojedini vijećnici nemaju dovoljno znanja, a imaju potrebu biti moćni. Ja vjerujem da većina kolega posebno u manjim sredinama je imala slična iskustva kao ja kad vam vijećnik postavi pitanje zašto donosimo ovu ili onu odluku, i vi mu odgovorite da je to u skladu sa zakonom, on kaže a zašto mi vijećnici ne možemo promijeniti zakon, oni čak ni ne znaju šta je u njihovoj ingerenciji. Puno vijećnika misli da time što su vijećnici u vijeću mogu mijenjati svijet, a kako tek ne zakone ili svoje načelnike, gradonačelnike i župane. Stoga izgovor da zajedno izabrani gradonačelnici gradsko vijeće moraju se istovremeno biti promijenjeni, dovodi do novih problema. Na kraju krajeva isti dan su birani i župani i članovi županijske skupštine, zašto onda istovremeno ne mijenjamo sve? Još jedan segment na koji bi obratila pažnju, kaže kad se priča o financijskim sredstvima potrebnim za provođenje ovog zakona, te načine osiguranja tih stoji da provođenje ovog zakona neće zahtijevati osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu, kao ni u proračunu općina, gradova i županija. To je točno da ste se vodili principom ekonomičnosti kad ste govorili da nakon proteka više od pola mandata čelniku i njegovom zamjeniku radi uštede i osiguranja kontinuiteta sve nastavlja zamjenik, međutim zaboravili ste da će ovaj zakon kao što sam rekla u mnoge sredine dovesti do novih kriza i čestih izbora, a tada to iziskuje velika financijska sredstva. Npr. u proračunu Šibensko-kninske županije za 2013. godinu za izbore su osigurana sredstva u vrijednosti 2 milijuna kuna, u mom gradu 300 tisuća kuna, a tome treba dodati ono što ste propisali u članku 90.a ovog zakona, da osobe koje dužnost obavljaju profesionalno po prestanku obavljanja dužnosti ostvaruju pravo na naknadu plaće i staž još 6 mjeseci u punoj visini i sve to na teret proračuna općine, grada, odnosno županije. Ujedno se propisuju i mogućnost raspisivanja savjetodavnog referenduma u pitanjima i samoupravnog djelovanja predstavničkog tijela, pa zatim u člancima od 25. do 28. se, koji se odnose na mjesnu samoupravu donose nove obveze neovisno o njihovim mogućnostima i lokalnim prilikama. Stoga se ne treba zanositi da ovaj zakon nikome ne zahtijeva dodatna financijska sredstva. Hvala.
Hvala lijepa. Replika, Zoran Vinković.
Eto imam i ja uvažene kolegice ta dvostruka iskustva, pa čak i negativna, kada su se pojedini vijećnici u onom sustavu prodavali, i to sam nabrojao iz kojih razloga, i rekao sam i tko ih je i kupio i kako je došlo do prevlasti itd. Ali na stranu to. Ja bih volio da sam ove vaše riječi čuo i u ime kluba HDZ-a, jer tu klub HDZ-a nije otvoreno stao, nije otvoreno stao vezano za i smjenu, i. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, to ja nisam čuo. A evo demantirajte me, imate pravo na repliku, pa jasno i glasno kažite, i mi smo protiv ovoga da se smijeni u isto vrijeme radi nedonošenja proračuna neposredno izabrani čelnik i gradsko općinsko vijeće ili županijska skupština. Evo to bi ja volio čuti jasno i glasno. Jedino vi niste rekli ministre da ćete prihvatiti to, iako ste najavljivali da ćete prihvatiti uveli ste referendum, sad ja vrijeđam Poslovnik, ali budući da dobacujete, ja još jednom apeliram ne budite vi taj koji ćete biti grobar demokraciji u Hrvatskoj, nego naprotiv prihvatite ove amandmane da vam ne dajem poslije repliku, da ne gubimo vrijeme, evo i ministrica čeka malo pričati o komunalnom gospodarstvu, prihvatite amandman, sazovite koordinaciju Vlade i shvatite da vrlo ozbiljno pričamo o velikim problemima koji će se desiti. Ne budite vi taj koji ćete biti grobar, nego prihvatite amandman i shvatite da se ne može smijeniti posredno, neposredno izabrani čelnik. Može samo putem referenduma i putem građana.
Odgovor na repliku Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Klub HDZ-a stoji pri tome kao što je i rečeno u prethodnom zakonu, ovo su izmjene koje su donijele da se može smijeniti i vijećnici da mogu smijeniti neposredno izabranog gradonačelnika. Prema tome to je jasno rečeno i u uvodnom dijelu. Hvala.
I Ante Babić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice Martinčev, istina je, evo dali ste mi na razmišljanje zapravo načelnika se može smijeniti bilo koji vijećnik kojemu se, čijem se zahtjevu putem amandmana ne udovolji, i ne prihvati se proračun, smijenjen je načelnik, odnosno gradonačelnik. On to može zapravo učiniti svake godine, znači svake godine se mogu očekivati izbori u bilo kojoj općini ili gradu, a mi iz iskustva koji smo u lokalnoj upravi i samoupravi znamo da pojedini vijećnici, neću reći, ali mogu reći da ucjenjuju zapravo čelnike lokalnih tijela putem tih amandmana kako bi se zapravo zadovoljili svoje zahtjeve što je najteže kod onih sportskih klubova gdje su amandmani jako, jako veliki. Evo to mi je palo na pamet. Hvala.
Odgovor na repliku Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Istina kolega, mi znamo odakle nam dolaze vijećnici, to su uglavnom ili iz nekog prigradskog naselja za koji imaju nerealne zahtjeve o izgradnji kojekakvih igrališta, sportskih dvorana, do toga da su predsjednici nogometnih, rukometnih i sličnih klubova, i također imaju zahtjeve vrijedne pol milijuna i više kuna za svoju udrugu. Hvala.
Završna riječ predlagatelja, ministar uprave Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ovim kvalifikacijama vijećnika itd. … [[Ne razumije se.]] koga stavljate na liste, i to je to. Što se tiče dakle ove rasprave želim se osvrnuti samo na jedan dio iznesenih primjedbi. Dakle Vlada Republike Hrvatske niti bilo koja stranka koalicije nije razmatrala to da, institut neposrednog izbora gradonačelnika zamijeni onim što je bilo do 2009. godine. Ukoliko od bilo koje političke stranke dođe takva inicijativa, mislim da se o njoj može razmišljati, kao što je i u ime kluba HDZ-a pozvao gospodin Mlakar, i ukoliko se postigne konsenzus o tome onda ćemo taj sustav vidjeti što ćemo s njime, sad ne … [[Ne razumije se.]] , dok je ovakav sustav treba pronaći dobar balans između odgovornosti i međusobne ovisnosti izvršnog tijela i predstavničkog tijela. Ja sam svjestan da će na ovaj način s ovim instrumentom istovremenog izbora pozicija predstavničkog tijela biti ojačana nešto jača u odnosu na gradonačelnika nego šta je sad, i držim da je to dobro, i držim da je vrlo legitimno da netko misli da to nije dobro. Također što se tiče broja izbora, kada bi se gledao samo formalno, to ne bi donijelo dodatne izbore, zato šta ionako idu izbori kada se donese proračun, samo su dosad bili izbori samo za vijeće. Naravno da će ovakav institut povećati vjerojatnost da će neke političke stranke razmišljajući o tome da im je bolje da riskiraju izbore i da dobiju većinu i u vijeću i gradonačelnik, ili obratno, pokušati isprovocirati izbore, i već će se na prvom tom slučaju vidjeti da li će građani honorirati one koji imaju izvršnu vlast, ili će honorirati one koji su izazvali krizu nedonošenjem proračuna, i to će odlučiti građani. Iskustva pokazuju da građani, odnosno da neposredno izabrani gradonačelnici lakše potvrđuju mandat nego ovi posredno izabrani, dakle mislim da je ova personalna odluka građana za gradonačelnika, načelnika, župana itd., dakle da su oni u boljoj poziciji i držim da je njima veća šansa dana ponovljenim izborima, ukoliko do toga dođe, dobiju većinu u vijeću i sljedeće tri godine mogu normalno obnašati vlast, nego da se četiri godine mrcvare sa gradskim vijećem koje je ustvari jednu vrst kohabitacije, i usudio bih se reći da bi svaki gradonačelnik kojemu je opći interes ispred svoga takvo, dakle taj rizik prihvatio, osim onih koji naravno se boje izbora i koji zbog konformizma žele da ostanu gradonačelnici bez obzira na to kakvo im je vijeće, ali dopuštam da i tu ima drugačijih mišljenja. Što se tiče odredbe o dvije godine zamjenik itd., to je odredba koju ne mijenjamo, to je sada u zakonu, i koju samo razrađujemo, čak je malo i poboljšavamo, jer do sada je, ukoliko ima dva zamjenika ovaj koji je gradonačelnik određivao tko će biti taj koji ga mijenja, sada definira da je to prvi koji je bio na listiću i da nema dva puta tijekom mandata, tako da se ne morate bojati ovog drugog, druge izmjene štafete. I držim da je to, dakle da je to ustvari dobro, jer ćete imati priliku dakle da određivanjem zamjenika gradonačelnika, kandidata za zamjenika gradonačelnika provodite određenu kadrovsku dugoročnu politiku i da ćete neke ljude koji su se dokazali na lokalnim razinama imati priliku lakše promovirati na nacionalnoj razini, to je uostalom 2003. godine HDZ napravio, gospodin Šuker je bio gradonačelnik Velike Gorice, postao je ministar, gospodin Kalmeta je bio gradonačelnik Zadra, postao je ministar, dalje neću, možda ću nešto pogriješiti. I držim da ćete kod predlaganja kandidata već razmišljati što ako bude, i to je dobro, dakle to su pravila koja se unaprijed znaju. Također i sve primjedbe i svi prigovori na taj institut su također legitimni, i doista kada građani glasaju, onda glasaju prvenstveno za načelnika, ali oni zajedno s njime biraju i zamjenika načelnika koji ga, i bez da gradonačelnik da ostavku od prvog, ne od 731., ili ako je prestupna godina 732. dana mogu mijenjati u punom opsegu, samo ovaj je gradonačelnik na papiru, nije dao ostavku, ne dolazi na posao, itd., da se razgovara o tome da ćete zamjenicu od ovoga koji ne dolazi na posao podržati jer ona dolazi na posao, ali dobro to su sada. Prema tome to su pravila koja se unaprijed znaju, koja mogu imati određene primjedbe, ali nisu u potpunosti nelogična, koja nisu ni u potpunosti logična, ali su logičnija od nekih drugih, i prema tome taj prijepor, tu primjedbu također prihvaćamo kao legitimnu primjedbu, ali držimo da je ovo rješenje bolje. Što se tiče tehničkih dakle stvari, posebno što se tiče referenduma. Mi nismo mijenjali odredbu o broju potpisa potrebnih da bi se iniciralo raspisivanje referenduma, to je sada 20% i neke druge stvari koje su u zakonu sada nismo promijenili. Možda ukoliko dođe amandman koji popravlja, nije problem dakle to popraviti, uključujući ovu jezičnu, međutim držali smo, e sada naravno to smo raspravili u prvom čitanju, ovo godina dana do izbora. Ja sam u prvom čitanju pročitao ustvari deklaraciju o stabilnosti izbornog prava venecijanske komisije i pokušao sam argumentirati to da smo se držali sva tri principa iz te deklaracije, neću ih sada ponavljati, za razliku od one promjene izbornih jedinica koja nije bila u toj deklaraciji, ali to nije bio problem. Ja držim da je prijedlog koji je tad bio lošiji od ovoga što sad imamo koji je loše, da je bilo možda neki bolji prijedlog, možda bi bilo i drugačije dočekano, jer ustvari mi u izbornom sustavu ne mijenjamo ništa, prihvaćamo ono šta je gospodin Bačić u prošlom, u prvom čitanju rekao o broju vijećnika, ali to je moguće i sada promijeniti statutom, tako da, ali ostaje većinski izbor za gradonačelnika i ostaje proporcionalni izbor za vijeće, s jednom izbornom jedinicom. Jedino ne provodimo dopunske izbore za zamjenika iz reda nacionalnih manjina, jer je to dakle uzrokovalo posebno u županijama dodatne troškove, relativno mali izlazak je bio, prema tome to stavljamo u jedan izborni proces i naravno njihova uloga zamjenika iz reda nacionalnih manjina je više-manje će biti kao i dosad. Ukoliko se mogu uklopiti u dio tima gradonačelnika, onda će biti jedan od, jedni od zamjenika ravnopravni, ukoliko nisu onda će biti ono što se kaže fikus, ali to znamo, međutim pravo na, imat će poziciju s koje mogu nešto reći, barem. Također dakle što se tiče nekih drugih stvari koje su izrečene u raspravi. Da li je u redu da netko zamijeni nekoga tko je neposredno izabran ili ne, ja bih podsjetio, dakle predstavnička tijela i članovi predstavničkog tijela su ustavna kategorija, a gradonačelnici, načelnici i zamjenici nisu ustavna kategorija, i neposredan izbor gradonačelnika ustvari bazira se na jednoj dosta rastezljivoj ustavnoj odredbi da građani mogu neposredno odlučivati i o drugim pitanjima u lokalnoj samoupravi, dakle to i o drugim pitanjima to je bio osnov za uvođenje neposrednog izbora gradonačelnika. Razlog za uvođenje neposrednog izbora gradonačelnika bilo je slučaj da se tijekom mandata moglo promijeniti gradonačelnika i izabrat drugoga, sada se ne može izabrat drugoga, sada će ponovo građani izabrati tog istog gradonačelnika, ako su zadovoljni s njime, a nisu s vijećem, ili će izabrati nekog drugog gradonačelnika kojega je predstavlja ta većina u vijeću jer nisu zadovoljni s ovim prvim gradonačelnikom, ili će pak tamo gdje je tijesno ponovno izabrati gradonačelnika iz jedne opcije iz vijeća i druge opcije, ali oni će snositi posljedice tako izabrane vlasti, i kaže se dakle i troškove će snositi. … [[Upadica se ne razumije.]] Slažem se, ali to je izbor građana, nema nikog drugog tko može izabrati svoje predstavnike u vijeće i gradonačelnike osim građana. I prema tome, ja mislim da će ovaj institut istovremenog izbora, istovremenih izbora malo donijeti jedan pozitivan pomak u političkoj sceni, da će se predstavnici raznorodnih političkih stranaka pokušati dogovoriti, jer mislim da je na lokalnim, u lokalnim sredinama te ideološke i druge razlike nisu tolike da bi trebale uzrokovati izvanredno stanje u općini i da se može, i nadam se, možda sam malo naivan, ali dopustite mi da još budem idealista neko vrijeme, da će se i raznorodne političke opcije suglasiti oko toga da mogu na lokalnoj razini zajedno. Koja je koalicija bila za gradonačelnika Vukovara uspostavljena od šest stranaka, kad ste već gospodine Boriću govorili o koalicijama, pa izgubila, ali možda u nekom drugom kontekstu takva koalicija bi mogla funkcionirati. Poštovane dame i gospodo. I još jedna stvar, dakle što se tiče pasivnog biračkog prava moj stav je da se svak ima pravo kandidirati. Ako će netko izabrati gradonačelnika, ili će glasati za listu na kojoj se netko tko je osuđen za, i sad možemo nabrajati, ja mislim da nije problem što se taj netko mogao kandidirati, nego je veći problem šta građani glasaju za takve kandidate, ali oni neće moći obnašati tu dužnost, a građani su sami sebe na taj način recimo to tako legitimirali, onda je to problem, a ne to da li će netko biti kandidat i ne. U to stvarno duboko vjerujem i protiv sam toga da se bilo kome ograničava kandidiranje. I možda tu, možda tu dakle će biti drugačijih mišljenja, ali evo moj stav je da nikome ne bi trebalo zabraniti kandidiranje, a za obnašanje dužnosti su zapreke koje su i sada u zakonu. Kod pasivnog prava za članove predstavničkih tijela, mislim da i sada je odredba da nije ograničeno koliko moraju imati prebivalište. Nismo to mijenjali. Za gradonačelnika je 6 mjeseci, i to je i sada, za članove vijeća nismo mijenjali, a i pitanje koliko bi bilo korektno obzirom da ovaj rok od 6 mjeseci je već prošao. Dakle mi bi sad, ustvari sada bi ograničili kandidiranje nekog tko do donošenja zakona ima pravo, a to ne bi bilo baš korektno, tako da je to bila. I s druge strane pitanje mogućnosti i svrhe provjere takvih, dakle imamo negdje tisuću kandidata ili 2 tisuće za gradonačelnika, negdje 20 tisuća za vijećnike, dakle staviti državni aparat da provjerava prebivalište za nešto što ipak nema toliko opravdanje, mislim da nije dobro, tako da iz tih razloga isto nismo stavili to u zakon. Što se tiče prestanka mandata predstavničkog tijela, stavili smo rješenje koje nije kao za Hrvatski sabor, ali i Hrvatski sabor donosi odluku o raspuštanju i može se iznimno sastati u slučaju ratnog stanja itd., i moglo se Mandatno-imunitetno povjerenstvo između konstituiranja sastati. Što se tiče predstavničkog tijela dakle ne mislim da se treba sastati u ratnim uvjetima i obzirom da nema imuniteta osim ovog za izgovorenu riječ, držim dakle da nije potrebno da njima mandat i dalje traje, što se tiče ovog prešutnog to se isto događa kad se sad raspusti vijeće na kraju godine, dakle ni to nije definirano, ako postoji bolji način da se ta recimo to tako rupa zakrpa, onda možemo vidjeti kako se može intervenirati, ali ne mislim da je presudno. I sad ostaje samo pitanje da li mandat članova predstavničkog tijela staviti do konstituiranja drugog. Mislim da ne bi trebalo. Dakle onog trena kada Vlada raspiše izbore, kad donese odluku o izborima, to je otprilike isto kao kad se raspišu izbori za Hrvatski sabor. Nema potrebe ratnog stanja, a da sada u međuvremenu do izbora se sastaje predstavničko tijelo i donosi neke odluke ili da apsurd bude veći do konstituiranja drugog predstavničkog tijela, a to znači do izbora predsjednika, dakle oni se, novo predstavničko tijelo se može sastati prvi put i ne izabrati predsjednika, a da starom predstavničkom tijelu traje mandat jer novo nije konstituirano. Onda se oni sastanu drugi put, ne izaberu predsjednika, a da starom predstavničkom tijelu još uvijek traje mandat. Mi smo stavili dakle u prijedlogu da im mandat prestaje donošenjem odluke, a novom predstavničkom tijelu ukoliko se ne konstituira u trećem pokušaju, onda dolazi povjerenik i on čini taj kontinuitet predstavničkog tijela. Dakle mi imamo jedan dio, dva mjeseca do konstituiranja kada nećemo imati predstavničkog tijela ni povjerenika, ali to imamo u Hrvatskom saboru i u tom razdoblju izvršno tijelo može tehnički donositi odluke, kao što može i Vlada po istom principu kad je raspušten Hrvatski sabor. Evo poštovane dame i gospodo, držim da uz legitimne primjedbe na ovaj jedan institut istovremenog raspuštanja koji je doista dakle veliki prijepor, i držim da je on najveća promjena u ovim zakonima, i ove druge primjedbe na ovo dvije godine 730 dana koji je, mogu biti dakle legitimne, ali ne mijenjaju puno u ukupnom sustavu, sve ostale odredbe su ipak više-manje prihvatljive i prihvaćene od strane većine klubova, držim da će ovi zakoni doprinijeti dakle da imamo bolje izbore, i vjerujem da ćemo u ponedjeljak po najavi Državnog zavoda za statistiku dobiti i rezultate popisa stanovništva, pa da možemo u novu godinu ući sa točnim brojem zamjenika načelnika iz reda manjina, brojem vijećnika, ukupnim brojem vijećnika koje biramo, koji se inače smanjuje, za 7 tisuća se smanjuje za jedno stotinjak, dakle to je negdje 2%, jer smo prilikom određivanja broja vijećnika ipak pazili da ne povećamo broj vijećnika u odnosu na sadašnji, i pozivam dakle. O amandmanima ćemo se očitovati kod glasanja, i pozivam dakle da zastupnike da prihvate ova dva prijedloga zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo četiri replike. Prvi je Zoran Vinković.
O naivnosti i idealizmu neću, ali ću o praksi. Evo ja vas još jednom molim nemojmo ići u avanturu, ja se izbora ne bojim, što se mene tiče možete preseliti Milanovića 6 mjeseci u Đakovo pa nek se kandidira, bit će poražen. To je sasvim jasno. S druge strane ministre, pa ja sam prošao i čovjeka koji je tražio gradsko groblje, koji je bio vijećnik, prošao sam i one koji su tražili zaposlenje za ljubavnice, za žene, za sinove, za kćerke, nisam prošao jedino izdaju dva člana svoje bivše stranke. Na žalost. Kažem na žalost. To nisam prošao, … [[Ne razumije se.]] nisam bio 5 i po mjeseci gradonačelnik. Ovime i ovakvim sustavom vraćamo to što je bilo. Mi ulazimo u jednu avanturu, a to će vam reći i gradonačelnici iz SDP-a sadašnji, bez obzira na kohabitaciju, samo oni u ovom trenutku moraju šutjeti, jer ne mogu baš tako otvoreno pričati. Ne mogu to pričati na glavnom odboru. Mi možemo pričati o razvoju demokracije, možemo pričati o novom unapređenju odnosa o nekome da, da će netko nekoga natjerati na suradnju, a ajde surađujte vi sa HDZ-om u lokalnoj samoupravi. To je rat na noževe, vade se strojnice, igra se prljavo. Pa budimo otvoreni i pričajmo. Što mislite da će doći do velike ljubavi, do velikog razumijevanja i razuma prilikom donošenja proračuna? Pa desit će se ono što sam rekao, prihvatit ću kao gradonačelnik 20 amandmana, izglasat će se amandmani, onda će doći glasanje o proračunu i … [[Ne razumije se.]] e Vinkoviću, mi smo se malo šalili, da ne upotrijebim grublju riječ.
Hvala lijepa.
I to će tako završiti. Svuda. Samo ja sam stari mačak, neće se to desiti u Đakovu. Ja to govorim za druge jedinice lokalne samouprave.
Kolega Vinkoviću.
Koji će imati petore, šestore izbore u četiri godine.
Vi mene često opominjete oko Poslovnika, a vi svaki puta 20, 30 sekundi dulje govorite. Kolega Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa možda smo danas malo previše vremena potrošili na nekakav sukob između gradonačelnika, načelnika i vijeća. Jedna stvar, malo je onih u Hrvatskoj koji bez debele podrške iz stranke iza leđa mogu dobiti izbore, i kao što je gradonačelnici, načelnici, župani dobiju uz pomoć stranke, tako stranke ili koalicije stranaka kandidiraju liste, legitimitet jednih i drugih je identičan, čemu glorificirati da je netko postigao strašan uspjeh, iza njega stoji stranka, ili koalicija stranaka, a da vijećnici koji su prošli na listi nisu postigli nikakav uspjeh, a iza njih isto stoje stranke. Dakle to je jedna stvar. Druga stvar, pričati o tome da netko može ucjenjivati sa proračunom su priče za malu djecu. Kad pogledate strukturu proračuna jedinice lokalne samouprave, onda ćete vidjeti da imate ono što je zadano zakonom, što morate financirati, i nemate šanse da to ne financirate, imate stečena prava koja morate financirati i logična stvar je da proračun je prije svega stvar političkog dogovora onih koji obnašaju vlast, da se politika koja u jedinici lokalne samouprave obnaša vlast dogovori koje će to komunalne infrastrukturne projekte raditi. I prema tome glorificirati tu priču naprosto nije dobro. Ono što u ovom zakonu nije dobro, a to je što će se dogoditi ako se dogode nekakve anomalije, nekakav sukob da ne trpe građani Republike Hrvatske, i to je po meni ključno pitanje koje na žalost niti u starom zakonu nije bilo riješeno, nije niti u ovom zakonu dobro riješeno. Svoditi priču na tome da će netko nekoga blokirati, mislim da je naprosto smiješno. Zakon treba odgovoriti što će se dogoditi kad određeni, ja ću otvoreno reći budalaši rade gluposti, a trpe građani. To je ključno pitanje, i to na žalost mi u ovom zakonu nismo riješili, gospodine ministre.
Odgovor na repliku.
I mislim da je vaša sva koncentracija trebala biti usmjerena u tome, jer ja sam vam pokušao navesti razloge koji naprosto upućuju na to da ne može netko sam napraviti Bog zna šta.
Kolegice i kolege, još 6 zakona večeras moramo odraditi, pa vas molim vodite računa o vremenu. Josip Borić, replika. Ili hoćete da radimo u subotu, mislim meni je svejedno. Izvolite.
Ovo je vrlo utješno potpredsjednice Sabora, da još 6 zakona. Ali dobro. Evo ministre, tumačite Ustav od situacije do situacije, kad vam paše dobro, kad ne paše pozivate se na istoga, ali nema veze. Međutim niste odgovorili, a vi ste rekao sam matematičar, logika vam je jača strana. Kako je moguće da zbog štednje u 731. danu, i još uvijek imamo čelnika, a u 733. ode, a u tisuću i ne znam 70. danu, znači u trećoj godini mandata ne donese se proračun i idemo na izbore, a opet pričamo o štednji. Kako je tu logika da na jednoj strani možemo pričati o štednji, a na drugom članku već ne govorimo o toj istoj štednji. Je li vam to logično? Ja mislim da nije. I odustanite od tog proračuna, jer je on temelj prijepora svih rasprava u dva čitanja. Stvorit će samo probleme, tu su vam i vaši župani na savjetovanju koje ste im održali poručili ne otežavajte budućim čelnicima njihov posao, jer i ovako im je teško, dovoljan je jedan mehanizam do kojeg smo svi zajedno došli, on pruža dovoljno mogućnosti da se lokalni čelnik, ako ne radi dobro smijeni, uz pomoć tih istih građana i ne treba vam ovaj drugi mehanizam, jer stvara labilnost sustava, otvara prostor korupciji. I naravno da se onda i jedan gradonačelnik koji je uvjeren da će ponovo biti gradonačelnik kao što je kolega Vinković boji, jer će ga smijeniti već nakon 6 mjeseci, on će bit gradonačelnik a imat će jednoga ili dva vijećnika kao što sada ima, pa naravno da će ga smijeniti. Ali to ne treba biti cilj zakona. Cilj zakona treba osigurati i takvim ljudima stabilnost, da mogu provesti svoje programe i planove. Ovako to ministre ne stoji.
Replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospodine ministre mene je impresionirala ova lakoća vaša u završnoj, ove razne kombinatorika, kombinacije kako će moći ovako ili onako. Ja to možda na kraju nisam dobro ni mogao ni pripratiti da budem iskren. Ali mi na neki način koji smo evo dugo godina u toj lokalnoj samoupravi, izražavamo zabrinutost, zabrinutost što će se dogoditi, koje su mogućnosti, a koje će biti štetne po lokalnu samoupravu. I sad vi kažete jednu misao, veli, pa veli vrijeme će pokazati koga će građani, kako će građani honorirati jednog ili drugog, je li tako? Ma dragom Bogu je svejedno koga će honorirati, znate tko će najviše izgubiti gospodine ministre? Pa izgubit će sami ti građani najviše i te jedinice lokalne samouprave. Pa mene ne mora uopće honorirati, evo ja sam četvrti mandat načelnik općine i ne mora me izabrati uopće, uopće mi je to svejedno ako je to na štetu moje jedinice lokalne samouprave, evo to je moje razmišljanje. A druga stvar, to će koštati gospodine ministre, ma koštat će, zasigurno će to koštati. A druga koja je štetna stvar, izgubit će se kontinuitet onih projekata svega, to mi znamo vrlo dobro što znači kontinuitet i projekti će stajati, a znamo koliko truda treba uložiti da se ti projekti naprave. Pa vi sami vidite, vi obnašate vlast na državnoj razini koliko kadrologija ova koju ste, koju radite razumijete u raznim područjima, koliko vam to teškoća nanosi. Jako konkretno poznam područje poljoprivrede, agencija za plaćanje u poljoprivredi, vidite što se prije kratkog vremena dogodilo sa tom agencijom, zato što je išlo odmah se ajmo reći promijeniti onu gospođu koja je tamo radila, i na kraju smo dobili šamarčinu iz Europske unije. Na takav način treba razmišljati. Evo, hvala.
Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk.
Meni je drago gospodine zastupniče da vas je impresionirala lakoća kojom sam obrazlagao. Odgovorit ću na sve četiri replike u jednom, dakle u većem dijelu, ustvari u potpunosti se slažem sa zastupnikom Šukerom, kad je govorio o legitimitetu, načinu itd., i vjerujem da ćemo i obzirom da sad nema vremena da ovako. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda vas neće impresionirat lakoća ako budem vikao. I vjerujem da ćemo ustvari u razgovoru nakon, vjerujem i definirati što je to još trebalo napraviti da bi ove kako ste se izrazili budalaše zaustavili, a njih će prvenstveno trebati zaustaviti građani tako da ih ne izaberu, ako pogriješe onda da ih smijene, to da se dekretom iz komiteta ili iz središnjice, iz bilo iz čega smjenjivalo lokalne čelnike to na žalost ili na sreću više nije prisutno, imamo dva instituta, jedan je referendum, drugi je proračun, ako to nije dovoljno treći institut već bi možda bio ipak upitan. Što se tiče gospodina Borića, baš sam gledao, dakle baš sam gledao gdje je gospodin Vinković, on bi vjerojatno bio oduševljen vašom, da neće biti ili da će biti ili da će ga smijeniti, ali što se tiče 731, 366 ili tisuću 96 dana, nakon četvrte godine ne idu izbori, jer idu redovni, dakle to jedna mjera koja je više od pola mandata. Dakle možda bi bilo dobro napisati da već drugi dan nakon izbora gradonačelnik može podnijeti ostavku i da ga zamjenik može mijenjati, onda bi vjerojatno bio prigovor da imamo ono što se u atletici kaže zec, dakle ide se kandidirati, onda netko drugi bude izabran. Međutim pola mandata mislim da je prava mjera da se dakle odredi kada ga može mijenjati zamjenik, a i taj zamjenik može biti onda podvrgnut institutu i proračuna i referenduma, pa ako su građani toliko nezadovoljni mogu i tog zamjenika smijeniti, pa će ići izbori. Zahvaljujem.
Hvala lijepa ministre. I vama je vrijeme isteklo. Zaključujem raspravu, o oba zakona glasat ćemo u petak.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi, drugo čitanje, PZE br. 184. Rasprava o tekstu zakona je zaključena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani zastupnik Branko Hrg, poštovani zastupnici Zoran Vinković, Josip Salapić. Molim predstavnika Vlade, poštovanog ministra Arsena Bauka da se izjasni. Klub zastupnika Hrvatskih laburista?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Hrg.
Amandman se ne prihvaća, izbori za Vijeća mjesnih odbora prihvaćanjem prethodnog amandmana u nadležnosti su predstavničkih tijela koja će odrediti kada će se raspisati izbori. Što se tiče sustavnog rješenja za mjesnu samoupravu najavio sam i prijedlog novog zakona kojim će se to pitanje sustavno riješiti. Do tada smatram da je, dakle nefunkcionalno da se izbori i za mjesne odbore i za lokalne itd. održavaju u isti dan jer bi time imali, dakle jedan veliki, veliki broj i izbora i izbornih jedinica i kandidata. I držim dakle da bi to trebalo na drugačiji način riješiti, a ne da budu izbori isti dan.
Poštovani zastupnik Branko Hrg kao predlagatelj.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ja se ne slažem sa ovim obrazloženjem gospodina ministra budući da HSS ima jako puno lokalnih dužnosnika pogotovo u manjim sredinama i znamo što znači mjesna samouprava onda mislim da ovo ne bi izazvalo nikakav problem niti kod izbora, a da bi itekako dalo ljudima mogućnost odlučivanja na što nižim razinama što bliže životu tako da mislim da ovakva obrazloženja ne stoje i da bi izbori za mjesne odbore daleko doprinijeli demokraciji, razvoju demokracije, a posebno što se u ovim zakonima spominje da većina mjesnih odbora može čak tražiti provođenje nekih referendumskih pitanja, pa mislim da bi taj uzorak bio kud i kamo bolji.
Tražite glasanje? Je. Molim da se izjasnite o amandmanu poštovanog zastupnika Branka Hrga kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman poštovanog zastupnika Zorana Vinkovića i Josipa Salapića, amandman broj jedan na članak 46. Ministre.
Prihvaća se. Institut istovremenih izbora u slučaju nedonošenja proračuna omogućava građanima rješavanje političkog sukoba između izvršnog tijela, dakle gradonačelnika, načelnika i župana i većine u predstavničkom tijelu. Oni koji su ih, dakle izabrali trebaju imati priliku da razriješe njihov sukob.
Predstavnik predlagatelja, poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Ministre, mi smatramo da bi se predloženim amandmanom izbilo nestabilnost vlasti jer bi dolazilo do čestih raspuštanja predstavničkih tijela, da istodobno raspuštanje predstavničkog tijela i neposrednog izabranoga načelnika, gradonačelnika i župana prije svega stvara nestabilnost vlasti. Doći će do čestih izbora, do povećanih troškova i smatramo da to nije u skladu sa demokracijom i Ustavom, da se neposredno izabrani čelnik zbog nedonošenja proračuna smjenjuje na način istovremeno sa predstavničkim tijelom. Tražimo glasanje o amandmanu.
Molim da se izjasnimo tko je za amandmane zastupnika Zorana Vinkovića i Josipa Salapića kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj dva istih zastupnika. Molim ministra da se očituje.
Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao i prethodni.
Molim predstavnika zastupnika koji je ponovo zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Mišljenja smo da je provođenje izbora za mjesnu samoupravu istodobno sa lokalnim izborima prije se dalo veći legitimitet izborima za mjesnu samoupravu zbog većeg odaziva birača, a samim time i do smanjenih troškova u lokalnim izborima jer 10-ak posto birača koji izlaze na mjesne izbore u ovom vremenskom razdoblju kakvo je sada rješenje, smatramo da je dosta nelegitimno, da bismo time uštedjeli i novac, a da bismo dali veći legitimitet zajedničkim izborima. I tražimo glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu poštovanih zastupnika Salapića i Vinkovića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora u skladu sa člankom 226. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim da se izjasnimo, tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 za i 37 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. U skladu sa prijedlogom Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Ovlašćuje se Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora da utvrdi i izradi pročišćeni tekst Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak donesen jednoglasno sa 126 glasova za.
I prelazimo na – - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 186 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članci 155. do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno izlaganje podnijet će ministrica graditeljstva i prostornog uređenja gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite ministrice.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Pred nama je na dan 12.12. evo predlažemo 12. izmjenu Zakona o komunalnom gospodarstvu. Dakle riječ je o jednom od najdugovječnijih zakona koji je od '95. godine na snazi, do sad je 11 puta mijenjan, ovom izmjenom i dopunom se predlaže da se nadležnost za rješavanje po žalbama prvostupanjskih rješenja iz nadležnosti koje rade veliki gradovi, sa ministarstva kao središnjeg tijela prebace na županije, odnosno Grad Zagreb. To je bitna izmjena kojom se predlaže na taj način mislimo da bi bio učinkovitije, brže i ekonomičnije izdavanje određenih rješenja. Naime u ovom času otprilike stotinjak zahtjeva, odnosno žalbi dolazi u ministarstvo, na taj način bi bilo brže i građani bi dobili odgovore na svoje žalbe. U prvom čitanju kada je bio zakon, onda je, bile su primjedbe koje su rečene da je očito došlo vrijeme da se napravi jedna cjelovita revizija ovog zakona, mi ćemo to zaista i učiniti, kao što ste imali prilike i vidjeti kroz ove izmjene i dopune na tom putu od '95. do sada je u nekoliko navrata niz djelatnosti koje je regulirano ovom zakonom su prešle u nekakve druge zakone, i zaista je došlo vrijeme da se napravi novi Zakon o komunalnom gospodarstvu i da se kroz njega zaista vidi koje su to djelatnosti koje ovdje treba napraviti. Dakle riječ je o izmjenama kojim omogućujemo decentralizaciju i na taj način cijenimo da će naši građani dobiti brže i jednostavnije rješenje, nego što je to na ovaj način koji je bio predložen izmjenom 2011. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi je na redu klub HDZ-a i kolega Branko Bačić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu, kao što smo to rekli i u prvom čitanju. Naime ništa se u odnosu na prvo čitanje nije promijenilo, i jedino što smo očekivali da će se na tragu naše rasprave u klubu Hrvatske demokratske zajednice promijeniti donekle i uskladiti sa našom raspravom obrazloženje. Naime, ministrica je ovaj put u svom uvodu točno rekla da mi sa ovim Zakonom o komunalnom gospodarstvu vraćamo rješavanje žalbi na sve akte u djelokrugu komunalnog gospodarstva koja se donose u prvom stupnju u velikim gradovima na razinu županija. Dakle prošlogodišnjom novelom Zakona o komunalnom gospodarstvu je, sva rješenja koja donose komunalna poduzeća u jedinicama, u velikim gradovima, na koja su prenesene javne ovlasti sva rješenja komunalnih redara i sva rješenja upravnih odjela, gradova, velikih gradova, a koja se odnose na komunalnu naknadu i komunalni doprinos su bila prebačena na razinu ministarstva, tada graditeljstva, prostornog uređenja i zaštite okoliša. To smo tada napravili u trenutku kada smo Zakon o komunalnom gospodarstvu, kao što smo veliki broj zakona u Republici Hrvatskoj usklađivali sa Zakonom o općem upravnom postupku i Zakon o upravnim sporovima, smo tada kako su vođeni pregovori za pristupanje Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju od strane eksperata Europske komisije, prihvatio je sugestiju da za velike gradove koji po svom financijskom kapacitetu, koji po svojim administrativnim sposobnostima često puta premašuju mogućnosti županija, da onda ti veliki gradovi koji broje preko 35 tisuća stanovnika ili koji su sjedišta županija, da po rješenjima koja donose njihovi upravni odjeli ili komunalna poduzeća prebacimo na razinu ministarstva. To je napravljeno. I sada to ovim zakonom što mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice podržavamo vraćamo ponovo na razinu županija. Ali ono što nije dobro i što piše krivo u obrazloženju, kaže se da se ponovo vraća županijama nadležnost da u drugom stupnju rješavaju po rješenjima jedinica lokalne samouprave, kad je u pitanju i rješenja komunalnih poduzeća na koje su preneseni određene javne ovlasti i rješenja komunalnih redara i rješenja upravnih odjela pojedinih jedinica lokalne samouprave, kada rješavaju u dijelu koji se odnosi na komunalnu naknadu i komunalni doprinos. Dakle ovo ništa nije novo za županije, županijski upravni odjeli su po ovome rješavali od 1995. kada je donesen Zakon o komunalnom gospodarstvu, sve do 2011. kada smo to izmijenili. Dakle županije nastavljaju sa urednim rješavanjem u drugom stupnju za sve jedinice lokalne samouprave u Hrvatskoj, osim velikih gradova, a sada evo jasno preuzimaju i ovlasti koje se odnose na drugostupanjsko rješenje za velike gradove i za gradove u čijem sjedištima su županije. Dakle mi držimo da je to dobro, da na taj način opet jačamo poziciju županije, a to je za nas i u programu Hrvatske demokratske zajednice. Ono što je i gospođa ministrica rekla, čini mi se da je ovo 11. novela zakona i da je Zakon o komunalnom gospodarstvu jedan od najdugovječnijih zakona u Republici Hrvatskoj, koji je pretrpio brojne izmjene i dopune. Ja sam to i zadnji puta rekao, da bi bilo dobro da ministarstvo, s obzirom na nove okolnosti i novi djelokrug rada kojega će jedinice lokalne samouprave, u dijelu koji se odnosi na komunalno gospodarstvo preuzeti u prvom redu u dijelu koji se odnosi na gospodarenje otpadom, a koje obveze jedinicama lokalne samouprave proizlaze iz poglavlja 27. okoliš i koje se odnose dakle na gospodarenje otpadom u pojedinoj jedinici lokalne samouprave, da ministarstvo vodeći računa o tome, a i kažem i o 11. noveli ovog zakona kroz koji se vrlo teško mogu snalaziti i oni koji se ovim zakonom koriste, da bi bilo dobro da onda ministarstvo predloži jedan novi Zakon o komunalnom gospodarstvu koji bi osim što bi na novi način riješio mnoge odnose i kad je u pitanju komunalni doprinos i kad je u pitanju komunalna naknada i kad je u pitanju postupanje komunalnih redara, pa i kada je u pitanju rad komunalnih poduzeća, na koja su prenesena javne ovlasti, a kažem pogotovo na dio koji se odnosi na gospodarenje otpadom. I stoga, evo zaključno, dakle mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice podržavamo ovaj zakon, ali i predlažemo da ministarstvo krene u izmjenu novog Zakona o komunalnom gospodarstvu. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je klub IDS-a i kolega Damir Kajin, kojeg nema, pa gubi pravo govora po ovoj točci. Klub SDP-a i kolega Vedran Babić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana ministrice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu. To je jedan od naših najdugovječnijih zakona, donesen još '95. godine, i do danas je pretrpio brojne izmjene. Njime se određuju načela, način obavljanja i financiranja komunalnog gospodarstva, te ostala pitanja u pogledu svrhovitog obavljanja komunalne djelatnosti. Ovim konačnim prijedlogom predviđa se ponovo prenošenje nadležnosti po pitanju rješavanja žalbe na prvostupanjska rješenja iz upravnog područja komunalnog gospodarstva za velike gradove sa središnjeg tijela dražvne uprave nadležnog za komunalno gospodarstvo na upravna tijela županija. Budući da je od travnja 2011. godine prenesena nadležnost, do sada se u ministarstvu nalazi oko tisuću 500 neriješenih predmeta žalbi ili kao što nas je i ministrica upozorila da mjesečno dobivamo 100 žalbi u ministarstvu svaki mjesec, prošlogodišnjom izmjenom nadležnosti za iste se nije rješavao problem zaposlenika u ministarstvu koji će te predmete rješavati. Povrat tog većeg broja predmeta na regionalnu samoupravu objektivno je za očekivati da će se isti predmeti napokon početi rješavati. Nadalje, prijenosom nadležnosti sa središnjeg tijela državne uprave nadležnog za ovo područje na upravna tijela jedinica regionalne samouprave nadležnih za isto područje rezultirat će većom učinkovitošću u obavljanju komunalnih usluga, jer su po svojoj logici jedinice regionalne samouprave bliže i brže u komunikaciji s građanima, odnosno s jedinicama lokalne samouprave, te bolje poznaju situaciju u pojedinačnim slučajevima na području svoga rada. Isto tako ovaj zakon potrebno je uskladiti s odlukom o usklađivanju prekršajnog zakonodavstva Republike Hrvatske, s Kaznenim zakonom, a kojim je odlukom propisana obveza stručnih nositelja izrade propisa da u pripremi nacrta prijedloga propisa, koji sadrže prekršajne odredbe iste usklade s Kaznenim zakonom, na način da se izbjegne preklapanje zakonskih opisa prekršaja i kaznenih djela. Temeljem navedenih razloga i budući da za provedbu ove izmjene i dopune zakona nisu potrebna dodatna sredstva za njegovu provedbu klub SDP-a podržat će konačni prijedlog izmjena o izmjeni i dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je klub HNS-a i kolega Ivica Mandić. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice, uvažene kolegice i kolege. S obzirom da nas čeka još večeras još 6 zakona, a u prvoj, u prijedlogu zakona u prvom čitanju smo vidjeli o kojim je prijedlozima i promjena u ovom Zakonu o komunalnom gospodarstvu bilo riječ, i da su to u biti bili više zahvati koji su možda bili u jednom trenutku više nesmotreni, da je došlo do promjena kod velikih gradova po pitanju određenog žalbenog postupka, da je to bilo sve proslijeđeno prema središnjem državnom tijelu, ili prema Ministarstvu gospodarstva, praksa je pokazala da u kratkom vremenu došlo je do preko tisuću 439 neriješenih ovih problema. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo da taj zakon treba doraditi, jer on je rađen, ovaj zakon iz 29.4.2011. godine 49/2011. godine Narodne novine, da on je rađen u dobroj namjeri, ali da se praksa pokazala da taj zakon i njegova primjena nije bila takva kakvu smo htjeli. Pa ova promjena da i veliki gradovi, bez obzira na njihov financijski kapacitet, da i kao drugostupanjsko tijelo postaju državne uprave na razini županija kao … [[Ne razumije se.]] žalbe, smatramo da je taj dio dobar, da je to jedna vrsta decentralizacije, ali ne one fiskalne, već decentralizacije koja će omogućiti da nadležno državno tijelo na razini županija, prije svega brže, kvalitetnije i koje će biti jasnije o kojem problemu je riječ u jedinici lokalne samouprave, da se taj dio kvalitetnije i brže riješi. Što se tiče članka 5. Zakona o komunalnom gospodarstvu, on se usklađuje sa odlukom Vlade Republike Hrvatske, usklađivanje prekršajnog zakonodavstva Republike Hrvatske sa kaznenim zakonodavstvom, to je Narodne novine 70/12, gdje se kaznene odredbe ovim prijedlogom, ovog zakona novoga, to će biti prekršajne odredbe. Ono što također je bitno napomenuti, da člankom 18. ovoga zakona, da se točno propisuje one djelatnosti i ovlasti koje ima komunalni redar, također protiv rješenja koje donose komunalni redari, opet je drugostepenski razini županije. Uglavnom to su više iz, više su promjene koje imaju karakter prilagođavanja stvarnoj situaciji, a sigurno pred Ministarstvom graditeljstva i prostornog uređenja je obaveza da ove sve zakone koje smo ove godine usklađivali, sigurno da tijekom iduće godine donesemo jedan kvalitetan, novi zakon, koji će prije svega ići na ruku svima onima koji žele investirati, da ta procedura bude što kraća, što brža i klub Hrvatske narodne stranke sigurno će podržati ove promjene ovoga zakona, jer smatramo da one idu učinkovitosti i rješenju na, po pitanju i pritužbi građana na određene odluke koje su vezane za ovu proceduru. HNS će podržati.
Hvala lijepa. Klub HDSSB-a i kolega Zoran Vinković.
Uvažena gospođo potpredsjednice, ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Klub HDSSB-a će također podržati ovu izmjenu i dopunu Zakona o komunalnom gospodarstvu, ali istovremeno se i založiti i zahtijevati stvarnu i strukturnu izmjenu Zakona o komunalnom gospodarstvu jer mnoge odredbe tog zakona više ne odgovaraju stvarnom životu. Ja ću samo evo iznijeti jedan primjer koji je vezan za trgovačka društva u vlasništvima ili lokalne ili regionalne samouprave koje u svom sastavu imaju niz djelatnosti od odvoza smeća, distribucije vode, gospodarenja otpadom, nekih drugih vrsta komunalnih djelatnosti međutim Zakon o komunalnom gospodarstvu u ovom trenutku to dozvoljava. Međutim, do 1.1.2013. godine iz takvih trgovačkih društava mora se izuzeti opskrba pitkom vodom i odvodnja, međutim to nije definirao Zakon o komunalnom gospodarstvu nego Zakon o vodama. Evo da ja ne dužim dalje, tu je svakako još i pitanje doprinosa, komunalne naknade, pitanje financiranja ovih ja ne bih rekao nametnutih ureda koji su bili uredi državne uprave, zaposlenici potpali pod urede županijske uprave, bez te fiskalne decentralizacije jer ovo je jedna vrsta decentralizacije, a ja bih daleko više volio da dođe i ona prava fiskalna. Dakle postoji niz pitanja za koja je opravdano da se krene u jednu cjelovitu izmjenu ovog Zakona o komunalnom gospodarstvu. Hvala lijepo i vidimo se u Đakovu 18.-og.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Damir Kajin. Nije prisutan pa gubi pravo rasprave po ovoj točci. Božidar Kalmeta, izvolite.
Hvala, gospođo potpredsjednice. Gospođo ministrice. Pa naime vrlo kratko.
Kolega Vinkoviću, a sad vi omogućite kolegi da govori.
Ne smeta on meni. Pa naime vrlo kratko, ja također nemam primjedbi na ovaj zakon i jasno da podržavam sve ono što je kolega Bačić u ime kluba rekao. Dobro je to da se ovo spušta na razinu županija jer županije, gradovi i općine su ipak nekako vlast koja je najbliža građanima i sigurno da će se to rješavati neću reći kvalitetnije, ali će se rješavati brže i učinkovitije i zato je to dobro. Ono jedino što bih prokomentirao, to je da kod ocjene izbora potrebnih sredstava kaže se ovdje da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurat dodatna sredstva u državnom proračunu. Možda je ako se to tiče samo ovog zakona to i točno jer nekad je to već i bilo pa nekakvom logikom i analogijom … ostali zaposleni rade i dalje, radit će i to. Međutim ja samo želim, ali to se ne tiče vas gospođo ministrice, samo želim upozoriti da jedinice lokalne samouprave i županije dobivaju sve više nekakvih obveza i da se ustvari događa jedna funkcionalna decentralizacija, ali se ne događa i financijska decentralizacija i ako to bude tako dalje nastaviti se i ako se sve to skupa zbroji onda će to stvoriti jedan sustav dolje koji neće biti održiv sa financijskog aspekta, da sad ne nabrajam koje su sve obveze županije dobile, a koje ne prate adekvatna financijska sredstva. Prema tome, zakon i ja podržavam ali upozoravam na to ako već dajemo što je dobro, decentraliziramo neke stvari i neke djelatnosti onda da to bi trebalo pratiti adekvatna financijska decentralizacija. Hvala.
Hvala lijepa. I Šimo Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Gospođo ministrice, kolegice i kolege. Maksimalno skraćujem svoju raspravu koju sam pripremao po ovoj točki dnevnog reda i koncentrirat ću se samo na tri do četiri stvari i to u dvije, tri rečenice. Mislim da je bila 2007. godina kada su županije u Hrvatskoj preuzele poslove ureda državnih uprava u sjedištu županija, a to se tiče izdavanja lokacijskih i građevinskih dozvola, 2009. hvala lijepa, preuzele su te poslove i djelatnike, također i gradovi preko 35000 stanovnika ako se na varam. Nakon toga slijedi negdje prije neki dan Zakon o predškolskom odgoju, znači 250 do 550 sati predškolskog minimuma prije polaska djece u prve razrede, opet preuzimaju osnivači i to moraju platiti. Sufinanciranje prijevoza učenika srednjih škola i sada se događa ovo. Ja sam uvjeren, nije sporna činjenica da se prenošenjem nadležnosti sa središnjih državnih tijela na županija bolje odraditi županije, no međutim pitam se gdje je kraj. Županije kao što je moja na primjer Brodsko-posavska i svih 5 slavonskih županija su financijski vrlo slabe županije, a pri donošenju proračuna sam naglasio i to da se Brodsko-posavska županija na primjer sufinancira iz Državnog proračuna u visini 9 i pol milijuna kuna, da je to smanjeno za 5 milijuna kuna. I ponoviti ono što je istina da su županije zmaj bez zuba. Davati im nešto u amanet da rade, a to i preuzimaju djelatnike, a to ne poprati financijskim sredstvima mislim da to nije dobro i da s tim treba prestati. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, PZ br. 186. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 128 glasova za donesen Zakona o Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Objedinit ćemo raspravu o - Konačni prijedlog Zakona o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 227. - Konačni prijedlog Zakona o primjeni ljudskih tkiva i stanica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 225. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akata primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedloge zakona zamjenik ministra zdravlja gospodin Marijan Cesarik. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zastupnici u Hrvatskom saboru. Pred vama su dva zakona – Zakon o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja i Zakon o primjeni ljudskih tkiva i stanica. Važno je naglasiti da je Republika Hrvatska u proteklih 10 godina, dakle od 2001. do 2011. godine ostvarila izniman porast darivatelja organa. Dakle, sa 7 na milijun stanovnika 2001. na 33 darivatelja organa na milijun stanovnika, te je posljednje dvije godine pozicionirala kao vodeća zemlja svijeta po stopi darivatelja i transplantacije organa i to za bubreg, jetru i srce. Dakle, Republika Hrvatska je prema podacima Vijeća Europe transplant newsletter. Hrvatska je na samom svjetskom vrhu po rezultatima postignutim u 2011. godini. Hrvatska je prva u svijetu po broju realiziranih darivatelja, prva u svijetu po broju transplantacija bubrega sa umrlih darivatelja. Dakle, 53 po milijun stanovnika, prva u svijetu po broju transplantacija jetri i prva u svijetu po broju transplantacija srca. Dakle, imamo iznimno dobre rezultate i po tome smo ponosni evo i to na svim konferencijama ističemo ove dobre rezultate. Pred vama je dakle ovim predloženim Zakonom o presađivanju ljudskih organa usvojilo se u cijelosti odredbe Direktive Europskog parlamenta o sigurnosti i kvaliteta organa za presađivanje. Prijedlogom zakona o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja utvrđuju se uvjeti za presađivanje ljudskih organa, presađivanje u svrhu liječenja uključujući i postupke darivanja, pribavljanja, testiranja, utvrđivanja obilježja darivatelja i organa, kod čuvanja prijevoza i presađivanja organa. Zakonski prijedlog uređuje načela darivanja organa, način i uvjete uzimanja organa od žive ili umrle osobe, te mjere zaštite darivatelja i primatelja organa. Koji su razlozi donošenja zakona po hitnoj proceduri? Dakle, radi se o usklađivanju s pravnom stečevinom EU kako bi u prvom i drugom kvartalu 2013. godine bili usvojeni svi podzakonski akti, te do datuma pristupanja u EU bili osigurani svi zakonski i tehnički preduvjeti za potpunu implementaciju EU, zahtjeve kvalitete i sigurnosti za razmjenu organa na razini EU. Hrvatska je članica Eurotransplanta zbog međunarodne razmjene organa već sada obvezna osigurati iste standarde kvalitete i sigurnosti organa za presađivanje kao i ostale članice Eurotransplanta. Također bih samo par riječi rekao o Zakonu o primjeni ljudskih tkiva i stanica. Dakle, on uređuje područje kvalitete i sigurnosti ljudskih tkiva i stanica za primjenu kod ljudi sukladno sa zahtjevima Direktive EU. Ovaj zakonski prijedlog donosi odredbe o uvjetima darivanja, prikupljanja, uzimanja, testiranja, obrade, očuvanja pohrane, raspodjele i primjene ljudskih tkiva i stanica. Oba ova zakona koja su danas pred vama su ranije bili uređeni jednim zakonom – Zakonom o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja. Dakle, ovim zakonskim prijedlogom utvrđuju se uvjeti pristanka na darivanje tkiva i stanica, uređuju se etička i pravna pitanja, davanja pristanka živih darivatelja, te nastavlja praksu pretpostavljenog pristanka za umrle darivatelje. Ustanovljava se pojam banke tkiva i ovlaštenog laboratorija za testiranje darivatelja i određuju uvjeti za obavljanje navedenih djelatnosti. I ono što je najvažnije općenito u današnjem zdravstvenom sustavu, dakle sustav kontrole kvalitete. Evo predlažemo da se ova dva zakona usvoje po hitnom postupku. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Prvi je klub Hrvatskih laburista – stranke rada kolegica Nansi Tireli. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo kako je gospodin zamjenik ministra izjavio i u uvodu već iznio temelj za donošenje ovog prijedloga zakona i usklađivanje zakonodavstva RH sa zakonodavstvom EU. Važeći Zakon o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja dobro je regulirao uzimanje i presađivanje dijelova ljudskog tijela kako organa tako i tkiva od žive ili umrle osobe zbog presađivanja u svrhu liječenja. S ciljem usklađivanja domaćeg zakonodavstva predloženim zakonom dakle preuzimaju se novi akti EU o standardima kvalitete i sigurnosti ljudskih organa namijenjenih samom presađivanju. Smatramo da s medicinsko-pravne strane novi prijedlozi zakona dobro reguliraju uvjete i pravni okvir primjene ljudskih tkiva i stanica i presađivanje ljudskih organa u svrhu liječenja, ali je evo i postojećim zakonom ta tematika bila isto tako vrlo dobro ili čak dapače odlično riješena. Ipak smatramo spornim što se evo već u uobičajenom postupku svaki prijedlog zakona gura nekako po hitnom postupku ne kroz redovitu proceduru pa bilo to i opravdanje da se zakonodavstvo RH usklađuje sa direktivama EU. Također je sporno zašto se razdvajaju dva područja, primjena ljudskih tkiva i stanica od presađivanja ljudskih organa koja su važećim zakonom bila kao takva objedinjena. Smatramo da su možda motivi iza prijedloga ova dva zakona malo drugačije prirode. Naime, segment hrvatskog zdravstva vezan uz transplantaciju organa kako je već i zamjenik naveo jedan je od rijetkih dijelova zdravstvenog sustava u RH koji ima odlične rezultate. Republika Hrvatska u samo posljednje dvije godine bilježi rekordan porast broja darivatelja, 87%, i broja transplantacija organa, 58% te se pozicionira kao vodeća država u svijetu po stopi darivatelja i transplantacija. Dobre rezultate transplantacijskog programa koriste se vezano možda za ova dva prijedloga zakona kako bi se manje raspravljalo o zaista krupnim promjenama u hrvatskom zdravstvu koje nas očekuju u 2013. godini, a to je prvenstveno smanjivanje zdravstvenih usluga koje osigurana osoba može koristiti u okviru osnovnog zdravstvenog osiguranja te se stoga očekuje i povećana participacija građana kako bi dobili punu zdravstvenu uslugu što smatramo krupnim korakom prema daljnjoj privatizaciji zdravstva i urušavanju javnog zdravstva. Također, razdvajanje ova dva prijedloga zakona u odnosu na važeći zakon omogućava lakšu privatizaciju segmenta primjene stanice i tkiva za potrebe liječenja jer su organizacija, koordinacija te resursi vezani za onaj dio transplantacije organa iznimno skupi te su zasada zasigurno nedostižni kada je u pitanju privatizacija. Moramo upozoriti na krucijalne probleme u zdravstvu pa evo koristim i ovu priliku i dakako ne dobru praksu korištenja hitne procedure kako bi se pozornost možda sa onih tekućih gorućih problema usmjerila na nešto drugo. Bit ću kratka, neću duljiti ali bih svakako zamjenika evo molila poslije u njegovom zaključnom izlaganju da me se obavijesti zbog čega se dakle jedan zakon koji je kao takav dobar sada odvaja na dva zakona, dakle posebno organi i posebno tkiva. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub HNS-a i kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, uvaženi zamjeniče ministra i pomoćnice. Evo dakle ja nisam naravno mogao propustiti priliku da govorim o nečemu što je dobro, a u čemu je RH prva u svijetu to je zaista rijetka situacija, žao mi je da raspravljamo u 20 sati navečer o tome, to je možda tema o kojoj smo mogli govoriti i ranije jer kao što i ovaj prijedlog zakona sam govori svijest javnosti o tome koliko je važno biti darivatelj organa je isto jedan od ključnih elemenata te uspješnosti i ključnih elemenata razvoja ovog programa. Svakako da možemo biti ponosni na rezultate koje smo ostvarili i na cijeli sustav. Mi u Hrvatskoj imamo dugu tradiciju presađivanja organa i vrlo visoku stopu uspješnosti i velike centre Zagreb, Rijeka i ostali koji su u tome zaista daleko otišli. Dakle, ono što je pred nama kao ključni zadatak je održavanje razine koju smo dostigli. Mi dakle moramo raditi na timovima, na njihovom razvoju, na njihovom obrazovanju, moramo raditi na modernizaciji i stalnom praćenju najsuvremenijih tehnoloških dostignuća u ovom području, metoda i postupaka. I tu će naravno biti važno da držimo oko i da pratimo cijelo vrijeme situaciju sa sredstvima koja su nam na raspolaganju za program transplantacije jer to zaista nije jeftin sport. Sljedeća važna stvar koju je ovaj prijedlog i oba prijedloga zakona spominju je koordinacija. To je jedan od problema inače u našim sustavima u Hrvatskoj. Dakle, mi moramo paziti da koordinacija cijelog zdravstvenog sustava i svih ostalih, dakle od obrazovnog nadalje koji sudjeluju u osvješćivanju javnosti i u procesu doniranja i transplantacije organa bude što jača. I naravno drugi dio te koordinacije je međunarodna koordinacija naša potpuna integriranost u međunarodne tokove i institucije što se tiče doniranja i transplantacije organa. Ono što je tu posebno dobro, to nije novina ovog zakona ali htio bih to istaknuti, ono što je posebno dobro da mi u Hrvatskoj imamo taj sustav da smo zapravo svi darivatelji osim ako se nismo tome unaprijed pisano usprotivili. To je nešto što sigurno pomaže, što pomaže uspješnosti i što zaista treba zadržati i treba sačuvati vrednotu. Također važna stvar u ovim zakonima je čuvanje povjerljivosti podataka. Mi nažalost živimo u zemlji u kojoj bi podaci koji bi trebali biti povjerljivi vrlo često nisu povjerljivi. Ovdje se radi o vrlo osjetljivim odnosima među ljudima koji mogu završiti i u teškim kaznenim djelima. Dakle, važno je da taj sustav povjerljivosti podataka čuvamo, unapređujemo i da zaista nemamo problema sa odavanjem informacija onima kojima se ne bi trebalo. Jedno pitanje koje imam što se tiče ovog prvog zakona transplantacije organa je u onim prekršajnim odredbama propisane su kazne od 80 do 100 tisuća kuna za pravne osobe. Moje pitanje je da s obzirom da se radi zaista o vrlo osjetljivim pitanjima i zaista o nekim prekršajima koji mogu biti krajnje opasni za ljude. Moje pitanje je li ta maksimalna propisana kazna i dovoljna zapravo i ne bismo li trebali možda razmisliti da u nekim ekspertnim slučajevima ta kazna bude i veća. I samo nekoliko riječi još o ovom drugom zakonu što se tiče tkiva i stanica. Nama se čini za razliku od Kluba laburista da je dobro da se ta dva zakona odvajaju, to nam se zapravo i čini jednom od ključnih elemenata ovih izmjena i dopuna. Razvoj znanosti, razvoj postupaka ova dva procesa sve više odvaja u dva odvojena kolosijeka tim više što se pitanje tkiva i stanica može koristiti i ne samo u svrhe liječenja nego i u estetske svrhe, pa onda vjerojatno u nekim varijantama može imati i komercijalnu upotrebu. Dakle, sigurno je dobro da se ta dva zakona odvajaju i tu se apsolutno s time slažemo. Posebno podržavamo i upozoravamo da treba što prije razviti i uspostaviti sustava bankarstva, tkivnog bankarstva koji je sigurno temelj jedne ovakve, cijelog jednog ovakvog sustava. I tu ima jedna nelogičnost uvaženi gospodine zamjeniče na koju bih vas upozorio pa mi objasnite ili sam ja u krivu ili razmislite o eventualnoj izmjeni. Dakle, članak 17. je ovog drugog zakona kaže: "tkivo se može prikupiti od djeteta te od punoljetne osobe koja nije poslovna sposobna ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti. I onda prvi uvjet je da je primatelj roditelj, brat ili sestra darivatelja." Šta je sa djetetom? Jest činjenica da u Hrvatskoj relativno malo djece ima djecu ali statistički ta mogućnost je moguća ali je puno veća mogućnost da osoba koja nije poslovno sposobna ima dijete, a ovdje ovaj zakon ne navodi da je i u slučaju da je dijete primatelj može biti primatelj bez pristanka. Dakle, to je nešto o čemu vas molim da razmislite ili me ispravite ako mi je nešto pomaklo. Dakle, zaista vrlo kratko zaključit ću ono što je ključ kod ova oba sustava je zadržati taj vrlo visoki nivo koji smo u Hrvatskoj postigli, osigurati dovoljna sredstva za razvoj sustava i još jedna stvar koju bih htio istaknuti. Važno je, ovo je grana medicine koja je zaista napreduje rapidno, ovdje su istraživanja na dnevnoj bazi donose nove mogućnosti i liječenja i spašavanja života i ja se nadam da ćemo imati dovoljno snage u Hrvatskoj da i mi iskoristimo i taj dio da i naša znanost i naši znanstveni i sva ona stručnost i znanje koje u našoj medicini postoji, da budu zaista i u ovom dijelu iskorišteni u istraživanjima i nadamo se onda i u Hrvatskoj i u nekim relevantnim važnim svjetski prepoznatim dostignućima. Naravno da će HNS ovo podržati. To ne moram ni posebno naglašavati. Zahvaljujem.
Klub SDP-a i kolegica Tatjana Šimac Bonačić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, gospodine zamjeniče, gospođo pomoćnice, kolegice i kolege, Klub SDP-a podržava obje zakona, oba dva zakona, prijedlog zakona o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja te prijedlog zakona o primjeni ljudskih tkiva i stanica s konačnim prijedlogom zakona. Naime, predloženim zakonima preuzimaju se naravno nekoliko odredbi akata EU. U okviru članstva u EU te omogućavanja slobodne razmjene ljudskih tkiva i stanica između zemalja članica potrebno je osigurati njihovu jednačenu kvalitetu i maksimalnu sigurnost organa za presađivanje, kao i ostale članice euro transplanta. Što se tiče financijskih sredstava, ona su planirana u Državnom proračunu i to sredstva su planirana na istim aktivnostima i kapitalnim projektima i zapravo nije moguće od onog izvoza i iznosa utvrditi koliki pojedinačni iznos otpada na provedbu svakog pojedinog zakona. Zakonom je usklađeno zapravo zakonom se vodilo računa o pravičnoj dostupnosti primatelja s nacionalne liste čekanja i u skladu s transparentnim objektivnim i opće prihvatljivim medicinskim kriterijima. Zakonski propisi propisuju obvezu akreditiranja transplantacijskih centara i timova koji sudjeluju u postupcima pribavljanja i uzimanja organa za transplantaciju, zatim način procjene i testiranja darivatelja uz primjenu jedinstvenih postupaka vezanih za prijenos informacija i što je jako bitno osiguravanja, svaka zapravo ustanova mora osigurati jako dobar sustav za izvještavanje o štetnosti mogućih događaja odnosno štetnosti reakcija. Zatim se definiraju i uvjeti za presađivanje ljudskih organa, te osiguravanje kvaliteta i sigurnosti ljudskih organa namijenjenih presađivanju odnosno uz terapijske svrhe. Zahvati koji se odvijaju bilo uzimanjem bilo presađivanje, oni moraju imati medicinsko opravdanje kao najpovoljnija metoda terapije. Uređuje se isto tako da se organi, da se zapravo zabranjuje davateljima i primateljima zapravo bilo kakve novačen transakcije novčane naknade. Zakon daje odredbe i uzimanju organa od živog organizma odnosno i sa umrlih. Presađivanje organa u RH počinje 71. godine i to prvi transplatant, prva transplantacija je bila sa živoga donora. Zatim sljedeće godine isto tako je obavljena sa mrtvog donora. Usvajanjem mjera iz rezolucije o poticanju presađivanju organa bilježi daljnjim povećanjem broja davatelja. O brojčanim pokazateljima govorio je zamjenik ministra, pa onda ne bih rekla mogu samo izraziti zadovoljstvo što smo prvi po broju u svijetu, naši stanovnici Hrvatske. Ja uvijek kažem da imaju veliko srce što pokazujemo stalno u svima akcijama i onda se kaže ne mora se znati strani jezici da bi govorili srcem. Naši sugrađani govore srcem, odnosno oni govore donatorski. Još nešto o primjeni ljudskih tkiva i stanica. Naime kod razno raznih oboljenja dolazi do oštećenja tjelesnih stanica pa tako kod srčanog udara odnosno srčanih bolesti dolazi do oštećenja srčanih stanica, kod parkinsonove bolesti živčanih, kod šećernih bolesti gušterače itd., itd. I upravo matične stanice koje zovemo da su i velika nada u medicini upravo te matične stanice, one bi mogle zapravo obnavljati ta nastala oštećenja. Matične stanice su nezrele, nediferencirane kaže se da su i omni potentne a i multi potentne stanice koje mogu se zapravo izdiferencirati u sve one potrebne stanice koje će nam služiti za ovaj, zato se kaže za njih da su nada medicine. Izvor matičnih stanica je najbolji izvor je pupkovina jer su one najmlađe stanice a isto tako i koštana srž. Naime poznato je da stanice iz koštane srži mogu obnoviti koštanu srž domaćina i započeti proizvodnju novih krvnih stanica. Ova metoda kao što znamo postala je tako standard u terapiji leukemija, zatim aplastične anemije i ostalih bolesti krvnog sustava. U zadnje vrijeme smo svjedoci osnivanja banaka u umbilikalne krvi tj. također znak tehnološkog napretka i ja se nadam da će sve veći broj biti donotora u takvim bankama. U Hrvatskoj naime postoje i dvije banke za pohranu matičnih stanica iz pupkovine, to je dobrovoljna Ana Rukavina i obiteljska odnosno obiteljska banka umbilikalne krvi za vlastite potrebe. Ovdje moram spomenuti Anu Rukavinu, tu mladu djevojku koja je u nama u svima probudila, koja nas je oplemenila i koja nam je probudila svijest da mi možemo pomoći drugima, da je u biti lijek u nama i tako je nazvana i još jedna akcija koja provodi Zaklada Ana Rukavina. A ovih dana zapravo imamo i napravljena je prva operacija, evo sad čitamo iz medija prije par dana. Prva operacija presađivanje kardiovaskularnog tkiva koje je pohranjeno u banci tkiva KBC u Zagrebu, to je prva takva banka u ne samo u Hrvatskoj već u cijeloj regiji prema tome vi znate da se mehanički su se radili ti zalisci, međutim ovaj put je korišten upravo zalistak iz banke tkiva. Dakle kolegice i kolege, Hrvatska ima jednu od najsuvremenijih zakonskih rješenja iz područja transplantacijske medicine u Europi i samim ovim prijedlogom Zakona radi se samo na usavršavaju istoga. Svi oni zapravo koji su primili dar, svi oni koji su spašeni, oni će biti vječno zahvalni nepoznatim dobrim ljudima. Mislim da svi imamo šansu i donorske kartice koja je nastala 96. godine, potpisivanjem nje možemo javno promicati odnosno poklanjanje organa u svrhu liječenja. Prema tome na ovakav način možemo pokazivati našu plemenitost, našu dobrotvornost, našu solidarnost. Prema tome svi imamo šansu da budemo ti dobri ljudi i na kraju ja moram reći da sam poznavala jednog krasnog mladića koji nažalost nije dočekao tog svog dobrog anđela. Evo kolegice i kolege naravno sa početka rekla sam da usvajamo sve ove izmjene i dopune odnosno ove zakone i nadamo se da će Hrvatska i dalje, dalje nositi ovako preStižno ime. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, Mladen Novak.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvažena kolegice, nisam mogao odoliti s obzirom da ste vi iz vladajuće koalicije, čisto zbog toga. Inače ova tema mi je poznata kao svakom prosječnom građaninu koji o tome čita u medijima. Pa moram reć' da vrijeme u koje se održava ova rasprava svakako nije primjer ni na kraju krajeva broj zastupnika koji je ovdje svakako nije primjeren ne samo ovoj temi, a naročito ovoj temi. I mislim da je to ozbiljan propust i da ovo stvarno šamarčina demokraciji u Hrvatskoj. Ovo ne ide vas osobno, ovo ide kompletno sve strukture odnosno sve koji mogu nešto o tome odlučivat. Pričamo o stvarima gdje se masovno senzibilizira javnost, potiče se ih na neka plemenita dijela i onda to radimo u ovo vrijeme i na ovaj način. A s druge strane moram priznat da možda i zbog toga, možda i nakon 13 sati je definitivno i nemoguće i tako iz dana u dan da ljudi drže koncentraciju pobuđuje u meni sumnju da li u tim zakonima svjesno se pakuje i nešto što je ciljano promaknut ću, a sigurno ću promaknut. Ne vidimo ni ono što bi trebali vidjet, a kamoli nešto oko je još dobro zakokuljeno. Zar je ovo guranje nekog oblika privatizacije pa će Hrvatska jednog dana biti, jučer sam čuo pitanje, dal ćemo bit Zemlja, dal smo za legalizaciju prostitucije pa ćemo bit zemlja takvog vida turizma. Sad se ja pitam dal' ćemo možda bit zemlja turizma u kojoj će ljudi dolaziti ovdje trgovat sa ljudskim organima. Znam da je ovo pretjerivanje i namjerno pretjerivanje al čisto iz razloga da malo skrenemo pozornost i na to da ovako bitne teme u ovo doba dana sa ovoliko zastupnika. Hvala.
Kolega Novak, ovo uopće nije bila replika.
Pa kolega nisam vas baš razumjela, imam osjećaj da ste se bunili da nije ovo vrijeme, odnosno da sumnjate u ovaj zakon pa bih ja samo rekla u ovaj zakon nemate zbog čega sumnjati. Pa ja mislim da svak onaj da nije nam potrebno ni ovaj zakon da bi osvijestili jer u Hrvatskoj je toliko visoka svijest a što nam govori i brojčani pokazatelji koji smo po svijetu na ljestvici transplantacija odnosno donatora. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je Klub HDZ-a, u ime kluba potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege, Klub HDZ-a će podržati oba ova zakona i oba ova zakona zapravo predstavljaju usklađivanje s zahtjevima EU tako da tu zapravo mi se ne čini da bi trebalo biti ikakvih problema. Oni su odraz činjenice da je Hrvatska napravila ogroman skok osobito zadnjih pet godina otkad je punopravna članica eurotransplant 2007. godine zapravo u transplantaciji organa prvenstveno naravno dobro je da sad imamo sukladno europskim zahtjevima dva zakona, jedan posvećen transplantaciji organa drugi ljudskih tkiva i stanica. A posebno je za istaknuti taj uspjeh zapravo u transplantaciji organa koja se i očituje u jednoj velikoj stopi, povećanoj stopi davatelja, oprostite nisam pozdravio zamjenika ministra i pomoćnicu, tako da smo mi danas uistinu u vrhu Europe i svijeta što se toga tiče. Recimo samo u prošloj godini, dakle u 2011. godini je zabilježena značajna stopa rasta sve iznad 10% i što se tiče darivatelja i transplantacija i smanjenja liste čekanja itd. Prema tome zapravo smo, imamo jedan niz vrlo uspješnih transplantacijskih centara na nekoliko mjesta od KBC-a Zagreb, KBC-a Rijeka, Merkur, Dubrava, Osijek itd. i naravno nešto što je isto vrlo važno prije dvije godine odnosno prošle godine 2011. godine kad je Hrvatska stekla status regionalnog zdravstvenog centra zdravstvene mreže Jugositočne Europe za razvoj donorskog programa i transplantacijske medicine u zemljama Jugoistočne Europe što je također jedno priznanje zapravo onome što se na tom polju napravilo. Ono što je isto tako važno za napomenuti je da međutim postoji jedan cijeli niz kompletnih problema ja bih rekao, pa bih se na tome zadržao iako to nije izravno možda tema ova dva zakona, a to je pitanje što se događa sa samom transplantacijom u smislu financiranja. Dale kad pogledamo stavke u Proračunu one su malo smanjene i to kad pogledate to nije jako puno smanjeno, to je smanjeno za par postotaka u odnosu na prošlu godinu. Prema tome tih par postotaka zapravo uopće ne bi bilo zabrinjavajuće kad ne bismo bili svjesni toga da nažalost problem transplantacije nije financijski potpuno riješen niti sada a buduće će taj problem samo rasti. Dozvolite da vam objasnim malo o čemu se zapravo radi. Točno je da postoji već neko vrijeme izdvojena sredstva za program transplantacije. Međutim ta izdvojena sredstva, njima se financira isključivo sam zapravo akt transplantacije, dakle njime se osiguravaju financijska sredstva da se napravi transplantacija bubrega, srca, jetre itd., međutim najveći troškovi kod tih bolesnika nisu vezani uz sam akt transplantacije, oni su vezani donekle u pripremi financira se priprema donora ali ne priprema onoga koji to dobiva a poslije su ogromni troškovi u liječenju tih bolesnika koji su transplantirani. Naime to nisu zdravi ljudi nakon toga, oni hvala Bogu mogu funkcionirati, mogu raditi itd. to je njima ogromno poboljšanje u kvaliteti života, međutim oni se stalno moraju kontrolirati, oni moraju uzimat vrlo skupe lijekove, oni nažalost svako toliko imaju ozbiljnih zdravstvenih problema koji zahtijevaju vrlo složeno i vrlo skupo liječenje. Ne rijetko kako broj transplantacija jako rastao, onda je i broj komplikacija naravno kasnijih isto tako rastao. Nekoć su ti ljudi umirali sad oni žive, ali oni imaju i niz komplikacija, od kasnog odbacivanja organa recimo što je onda izuzetno, izuzetno skupo, do različitih infekcija ozbiljnih po život, ugrožavajućih stanja itd. Sve se to nažalost ne financira iz nekih posebnih sredstava nego pada na teret ustanove gdje se ti bolesnici liječe odnosno gdje je transplantacija napravljena. I sad mi imamo jednu situaciju koja je na prvi pogled paradoksalna, taj značajno povećani broj transplantacija izazvao je i značajno opterećenje za kapacitete tih bolnica koje rade transplantaciju, dakle oni moraju osiguravati krevete za te bolesnike, moraju ih imati kada ti bolesnici dođu jer su ugroženi, oni moraju bit hospitalizirani. Čak i kad se ispostavi za dva, tri dana kasnije da nije po život ozbiljno stanje, ali svejedno ne možete se s time zapravo igrati, oni se moraju ostati u bolnici, oni se moraju dijagnosticirati, a mnogi od njih naravno imaju ozbiljne zdravstvene komplikacije koje se moraju liječiti. Te ozbiljne zdravstvene komplikacije vrlo skupe ostatak života njihovoga nisu obuhvaćene posebnim financijskim sredstvima nego padaju na teret ustanove. Tako da s jedne strane uspjeh ustanove u transplantaciji zapravo na neki način i s druge strane se pod navodnicima da tako kažem kažnjava sa većom potrošnjom koje se ne može izbjeći, nije to bačen novac, to je novac utrošen na dobrobit bolesnika. Međutim to su značajna, značajna sredstva koja na taj način zapravo se izdvajaju. Šta to konkretno znači, recimo ja vam mogu reći ako je zapravo nitko ne priznaje i to se uopće ne percipira kao ozbiljan problem, nažalost a on postaje sve veći jer je značajno upravo porastao broj svih tih transplantacija. Razlike su ogromne. Naime plaćaju se ti bolesnici po onim DTS-ovima dakle, recimo za presađivanje autologna transplantacija koštane srži recimo, ja mogu reći jedan primjer bolesnika na mom odijelu koji je bio, koji je moglo se fakturirati zaokružujem brojke 132 tisuće kuna po DTS-u i toliko je plaćeno a na to bolesnik potroši jedno 400 tisuća kuna i sad samo sa tim jednim bolesnikom, jednim boravkom jednog bolesnika zapravo se stvorio jedan značajan manjak da tako kažem. Naravno da je to utrošeno na dobrobit bolesnika, naravno da je hvala Bogu bolesnik ostao zdrav, međutim taj novac je pao na teret bolnice i ako izračunate da su to stotine tisuća kuna evo u ovom konkretnom jednom slučaju samo na jednom bolesniku kad imate desetke pa i stotine takvih bolesnika onda se to penje na milijune kuna koje zapravo se potroše iz redovnih sredstava bolnice i iz nikakvih posebnih sredstava za transplantaciju a koji nisu ničim osigurani, a da je tome tako i da će problem biti sve veći jasno govori i stavke iz proračuna za 2013. godinu. U tim stavkama kad ih pogledate je za stacionarnu zdravstvenu zaštitu u odnosu na dakle rebalans, dakle ovaj zadnji rebalans, dakle stvarno potrošen novce predviđeno 2 milijarde 600 milijuna kuna manje za stacionarnu zdravstvenu zaštitu. Jest da je za 2 milijarde 100 dano više polikliničkoj zdravstvenoj zaštiti. Međutim pola milijarde nema, nestalo, a drugo vi ne možete ovakve bolesnike, ove transplantirane teške bolesnike rješavati u ambulantama. Vi ga morate svakog takvog bolesnika primiti u bolnicu, morate ga ozbiljno dijagnosticirati i najčešće vrlo ozbiljno i skupo liječiti, a biti će drastično manje novaca, dakle iz ovih brojaka vam je jasno ako se za stacionarnu zdravstvenu zaštitu smanjilo za 2 milijarde 631 tisuća kuna, jasno vam je koliko će zapravo manje biti novaca za bolnice a troškovi ovih zbrinjavanja ovih bolesnika koji su presađeni rastu. Tako da je to nešto što, čega svi moramo biti svjesni i čega moraju biti svjesni i oni koji se s time bave a i oni koji govore o financiranju. Drugi zakon koji govori o primjeni ljudskih tkiva i stanica je možda još bolji primjer za to jer u ovom času jedino što se stvarno financira posebno je rožnice, transplantacija rožnica. Sve ostalo, sva ostala tkiva padaju na teret bolnica odnosno ustanova konkretno su to uvijek bolnice. Dakle kako se financira recimo ono o čem čitate ponekad u novinama, matične stanice, umbilikalna krv vrlo je popularna itd. dakle isključivo iz tzv. privatne banke, dakle ono što ljudi pohranjuju tamo, taj višak novca što bolnica ima mora trošiti i ulagati za zapravo one javne da tako kažemo banke umbilikalne krvi. Banke kože ničim nisu financirane, banka kostiju ničim, banka srčanih zalistaka ničim nije financirana. Sve to pada na teret ustanove u ovom času je to jedna ustanova, bit će ih valjda više, radi se o vrhunskim ustanovama, kliničkim bolničkim centrima itd. pada na njihov teret, a njihov budžet se drastično smanjuje u Proračunu. Prema tome to će biti jedan ogromni problem, tako da je uspjeh u transplantaciji koliko god je on dobar i naravno koristan i trebamo ga poticati, trebamo ga hvaliti. Toliko on zapravo s druge pak strane kao i mnoge druge stvari u čem smo jako uspješni i dobri financijski zapravo s time ugrožavamo ustanove koje postoje jer nisu predviđena za to posebna sredstva. I bez posebnih sredstava ja ne znam kako će ti programi ozbiljno dalje funkcionirati. Naravno još jedanput želim samo naglasiti, klub HDZ-a će podržati oba dva ova zakona, oni su dobri, oni su kvalitetni, ali sam osjećao potrebu da moram ukazati na ovaj apsolutno neriješeni problem financiranja tih zg+zbrinjavanja tih bolesnika koji je prividno riješen i lijepim riječima se može reć, kasno je imaju izdvojena sredstva to se pokrivali i ne pokrije se onaj najveći dio troška se uopće ne pokriva već se on mora financirati iz sredstava bolnica kojima je drastično smanjen predviđeni budžet i to će ozbiljno naravno ugroziti sve ozbiljne bolesnike koji se moraju liječiti u bolnicama, bolnice ne mogu postavit velike poliklinike i velike ambulante, a iz ovog proračuna kakav smo usvojili će se to dogoditi, sa vrhunskim ustanovama, klinikama, kliničkim bolničkim centrima će se to dogoditi, mi stimuliramo polikliničke oblike zaštite, dakle to su pregledi, to su ambulanti zahvati, to su gastroskopije, kolonoskopije itd. što zapravo se može napraviti u nizu drugih ustanova ali vrhunske ustanove ćemo tjerati da to rade, a ono što bi vrhunske ustanove trebale raditi, zbrinjavati najteže skupe bolesnike, oni za to neće jednostavno imati novaca. I to je nešto što je upravo na primjeru ovih transplantiranih pacijenata zapravo nam mora biti pred očima da vidimo i da nam bude jasno da je to problem s kojim se moramo suočiti kojeg moramo pokušati nekako riješiti jer ako ga nećemo riješiti bojim se da će i tim pacijentima zapravo biti vrlo loše. Hvala vam lijepo.
Na redu je Klub HDSSB-a i kolega Dražen Đurović. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice Sabora, gospodine zamjeniče ministra, zastupnice i zastupnici. Pa evo akademik Reiner je s nama u ovo kasno doba zapravo podijelio za one koji možda ne znaju jednu situaciju koja je manje-više stara već desetljećima a koja se zapravo odnosi na one probleme s kojima se nosi KBC Zagreb odnosno Rebro a koji nisu riješeni već dugo godina jer zapravo u gradu Zagrebu nije nikad riješen problem što je to bolnica za građane, a što je to klinička bolnica i to je jedan problem koji KBC Zagreb nosi već, odnosno Rebro nosi već desetljećima. A s druge pak strane je pokušao podijeliti i ovu cijenu tereta koji zaista spada jer kod svih manje-više sofisticiranih zahvata koji se događaju pacijenti na kraju završavaju nekakvom post razdobljima završavaju na klinikama i to su dodatni troškovi pa … [[Govornik se ne razumije]] plastično na neki način pokazat zašto su dugovi Rebra gotovo jednaki dugovima svih županijskih bolnica u RH. Dakle, to je tu negdje al pari financijski što se tiče dugova. Ja bi se također i sa jednim od prethodnika ovdje solidarizirao koji je rako da je zaista ovo iscrpljivanje do kraja što se tiče ovakvog ovog načina održavanja sjednica i da na neki način evo ovo neke vrijedne stvari koje dođu i možda koji su i pozitivni i za društvo i kao teme o kojima bi mogli možda afirmativno razgovarat i prenijet ih ako hoćemo i javnosti u punoj sabornici zapravo s jedne strane pružamo sliku nezainteresiranosti onima koji su možda u prilici to vidjet a s druge strane je činjenica da zapravo ovdje zastupnici, nema zastupnika ovdje ne zato što ne bi bili, već zato što su ljudi umorni, iscrpljeni i nakon 10, 11, 12 sati više ne mogu fizički funkcionirat pa je zaista pitanje da li nam je ovo ovakva vrsta iscrpljivanja baš nužda i da li je Hrvatski sabor zaista glasačka mašinerija koja pod svaku cijenu mora odraditi sve ono što Vlada pred njega stavlja ili je Hrvatski sabor taj koji bi trebao diktirati način kako će radit pa i na taj način branit svoj dignitet i svoje dostojanstvo i pokušat poboljšat malo onu u očima javnosti praktički najnižu ocjenu koju redoviti dobije u rejtinzima ispitivanja u odnosu na Vladu ili predsjednika Republike. No da se vratim na ovu temu, ja bih kao i prethodnici pozdravio ova dva zakona. Kao neki prethodnici bi se također upitao da li je nužno s obzirom da su članci zakona gotovo istovjetni, imamo stanicu, tkivo i organ da li je nužno to kroz dva zakona, eto ako je takva regulativa onda je tome tako. Što se tiče činjenica o odličnim rezultatima Hrvatskog transplantacijskog programa. Da oni stoje, naši da li su ti, ta prva mjesta zaista takva, zaista nisam znao, evo zamjenik ministra kaže da da. Inače je Španjolska bila poznata kao država sa najvećim brojem donora u Europi. Prosjek je bio 34, 35. Evo ovdje piše da Republika Hrvatska ima 34,9 na milijun stanovnika no u svakom slučaju to je za pohvalu, dio toga svakako ide prema Ministarstvu zdravstva onom prethodnom i onom još prethodnom koji su zapravo konsolidirali i institucionalizirali napore onih ljudi koji su prije toga po klinikama pokušavali samo inicijativno manje-više voditi te transplantacijske programe više ili manje uspješno i kad jedan put na kvalitetan način institucionalizirano, kad se povezalo sa adekvatnim bazama, kad su ljudi koji to rade bili bolje plaćeni za to što rade i oni potaknuti da zapravo se razvijaju i napreduju, tada se i taj rezultat ostvaruje i mislim da zapravo nema zapreka s obzirom da smo mi, mi Hrvati zaista i dobrodušni i solidarni i da imamo taj osjećaj empatije za potrebu drugog čovjeka, mislim da i ukoliko bude institucionalne potpore da nema nikakvog razloga da se taj program transplantacije i poveća u vremenu koji dolazi. Ima tu još određenih problema. Dakle, postoje neki organi i neka transplantacijska područja gdje Republika Hrvatska nije na razini onih razvijenih Europskih država no tu isto ima prostora, treba će zapravo s vremenom koje dolazi određene ljude educirati, uputiti na edukacije i za određene ciljane organe zapravo povećati broj transplantacija koje se provode. Velika je razlika u tim transplantacijama, postoje neke hladne transplantacije, postoje one koje se rade odmah u realnom vremenu nakon što se dođe do organa tako da to tehnički su dosta različiti zapravo zahvati iako se ovdje samo nabraja organe pojedinačno. No ja bih se samo još na jednu stvar ovdje fokusirao a to je pitanje darivanja. Dakle ovo pitanje darivanja u ovom prijedlogu Zakona je jednako onome kako je bilo i prije. Dakle organ s umrle osobe smije se uzeti radi presađivanja, jednako je tako i sa tkivom samo ako se darivatelj za života nije u pisanom obliku protivio darivanju što je značilo dakle ovdje se nastavlja da je punoljetna poslovno sposobna osoba davala izabranom doktoru medicine primarne zdravstvene zaštite pisanu izjavu o tome. U praksi se to ipak nije primjenjivalo i nikad se dosad ne primjenjuje se koliko ja znam, evo može me netko demantirat zamjenik ministra, dakle i sada se traži dodatno suglasnost i privola onih koji ostaju iza preminule osobe koje od koje se misli uzeti organi. Jer jednostavno to je realno stanje, mi sada ponovno ne anticipiramo ni u ovom zakonskom prijedlogu ne anticipiramo realnost da nitko nije spreman bez obzira na zakonsko rješenje preuzet odgovornost da od nekoga tko je umro uzme, uzima te organe bez da upita njegovu rodbinu ili njegovu suprugu ili njegovu djecu. Mi i dalje preuzimamo ponovno to isto rješenje da to ne treba činiti, ali to se u praksi stalno čini i ukoliko se on izričito protive ne uzimaju se organi bez obzira što zakon to omogućuje i mi si sada ponovno zatvaramo oči i propisujemo to isto rješenje koje je i do sada postojalo. Jer jednostavno zaista tko će biti spreman uzimati organe od neke osobe bez obzira što ona nije izričito potpisala da ne želi biti donor. Također ta pisana izjava o tome da netko ne želi biti donor daje se kod izabranog doktora medicine pa onda u slučaju maloljetnih osoba, osoba sa određenim, slijepih i gluhih, nijemih kod javnog bilježnika. To je još jedna obveza koja je stavljena doktorima obiteljske medicine u naručje. Zašto se ne bi sve te izjave o tome da netko ne želi biti donor davale kod javnog bilježnika i zašto te sve, sve te izjave javni bilježnik ne bi polemizirao ili odnosno ovjeravao besplatno. Postoji li išta u ovoj državi što javni bilježnik može u javnom interesu napraviti besplatno s obzirom da doktor može sve napravit besplatno, postoji li išta što javni bilježnik može napravit besplatno. Zar to mora koštati? Izjava nekoga da ne želi biti donor. Zašto on tu izjavu ne bi mogao odnijet kod javnog bilježnika i ovjerit besplatno, svaku izjavu a ne da je kod liječnika opće medicine ovjerava jer što znači vaša izjava kod liječnika opće medicine, pa naravno da ta izjava u slučaju sudskog spora predstavlja ozbiljan problem i to je jedan od razloga zašto se nitko i jedan od razloga uz ove etičke zašto nitko nije spreman naravno od nekog uzimati organe bez privole obitelji, bez obzira što zakon propisuje drugačije. Pa daj mu uključimo malo i te bilježnike i da oni učine neke javno korisne akte, to njih zaista ništa ne košta. Pa zar oni ne mogu ništa u nijednom obliku, u ni jednom rješenju sudjelovat u nečem što je u interesu, nekom javnom interesu ili interesu humanosti u RH, zar sve mora završiti na tim doktorima opće medicine? Na kraju ovo je hitno, hitna procedura tako da očito to, to će sad biti izglasovano ovako, al evo zapravo to više radi nas da razmislimo i radi predlagatelja ako bude u prilici da se nešto mijenja da razmisli da se možda jednostavno na taj način u budućnosti rješavaju stvari. Postoji niz, niz rješenja koja bi se tako mogla rješavati. Prema tome i ovo rješenje koje ostaje da se organi sa umrle osobe smiju uzeti radi presađivanja ukoliko darovatelj nije upisan u obliku se izrazito protivio darivanju, to zapravo ne stoji, to se ne provodi a to zapravo i nije etički i sasvim je. Međutim dobar dio i obitelji i roditelja i supružnika kad se susretne s tom situacijom svjesni toga da dio tijela tog njihovog preminulog može pomoć nekome drugome u pravilu daju suglasnost da se to napravi ako je takva situacija. Evo prema tome suglasnost za ove zakone, a ove prijedloge ako ništa drugo onda predlagatelj možda kasnije da, da ih pokušamo primjenjivat.
Hvala. Replika potpredsjednik Željko Reiner.
Poštovane gospođo, potpredsjednice kolega Đurović, znate točno je što ste vi rekli, zapravo da mi uvijek pitamo pacijente, međutim mislim da bi bilo vrlo loše da se ova postavka u zakonu koja je postojala i u prethodnom zakonu da se ona izbaci. Mislim da je ona dobrim djelom svojedobno prije više godina kad je stavljena u zakon zapravo doprinijela upravo tome da se poveća broj donora. Mi moramo biti svjesni, sve je divno i krasno danas, danas zadnjih pet godina, do sedam godina. Sjetimo se situacije do prije desetak godina kad je klima zapravo bila drugačija. Mnogi su smatrali iz potpuno mitskih razloga da se razumijemo da ne znam religiozni razlozi ili kulturološki razlozi ili itd. zapravo brane darivanje organa. To je naravno bilo potpuno krivo, jer recimo znamo dobro da je povodom 18. Svjetskog transplantacijskog kongresa 2000. godine da je to bilo prvi puta kad je tadašnji papa izašao na neki kongres i došao na kongres i jasno zapravo rekao one svoje poznate riječi sve što može poslužiti živome grijeh je pokopati. Lično tako i sve ostale zapravo religije, praktički relevantne, čak i islam koji je zadnji to prihvatio ali od 83. godine zapravo islam isto prihvatio darivanje kao normalnu stvar itd. Prema tome međutim postoji jedan niz oko toga da su nekakvi religiozni, kulturološki razlozi itd. sprečavaju darivanje i tako u upravo u Hrvatskoj između ostalog osim velikog truda niza ljudi, osim ulaženja 2007. u eurotransplant, ali i ta stavka u zakonu je zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] cijelu priču. Točno je da mi uvijek pitamo obitelj i ja mislim da je u redu da se svaki put pita obitelj al nam to daje dodatno jedno uporište, ja bih rekao jednu snagu zapravo da omogućimo još veće darovateljstvo organa koje je vrlo važno. Tako da ja mislim da to nije jedno inkompatibilno sa drugim ali ono što ste rekli za javne bilježnike tu se potpuno slažem, mislim da bi trebalo u budućnosti.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Pa hvala. Ja se isto slažem s vama oko ovog prvog dijela s time da mislim da se ovo društvo toliko brzo mijenja tako da i ti stavovi koji su nekad postojali, mislim da su u najvećoj se mjeri promijenili tako da će to sve manje biti ili jest dvojbeno s obzirom ako ništa drugo evo ja ću kao koliko sam angažiran, zaista bih bio spreman uvijek pripomoć da se takve zablude ako postoje u kršćanskoj i vjerskoj zajednici promijene kao što bi se isto tako i zalagat ću se da se ovakav model zdravstvenog odgoja ljevičarski ne provodi. Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo iako je u dosadašnjem tijeku rasprave rečeno gotovo sve što je trebalo biti rečeno, ja ću budući sam se prijavio reći nekoliko riječi iako osobno držim kao što je rekao kolega Novak da ovo vrijeme nam je psihofizičke mogućnosti baš nisu najbolje, ovaj ali zasigurno iako je kolega Hrelja i neki dan rekao da će me imenovati u povjerenstvo za ocjenu psihofizičkih sposobnosti zastupnika ali u svakom slučaju ću se uključiti u raspravu i reći da je već i važeći zakon jer bi bilo dobro da je rasprava u terminima gledanja. Sad se neke druge emisije gledaju. Ali zašto? Zbog jedne vrlo važne činjenice a to je raspoloživost organa dostupnih za presađivanje, a u tom smislu podizanje svijesti je iznimno važna i onda ova brojka koja je podignuta sa onih 7 na milijun na 33 bi bila zasigurno isto značajno veća a to je uistinu pohvalno, ta svijest i taj broj. Ja želim na ovom mjestu iako nije predmet ovog zakona, želim reći da možda u tom dijelu je potrebno spomenuti i dobrovoljne darivatelje krvi. Ja dolazim iz županije koja je jedna od prvih po dobrovoljnom darivanju krvi i u tom dijelu su i prije kratkog vremena su proslavljene, obilježen je dan darivatelja krvi zasigurno zaslužuje svoje mjesto i to je jedan isto tako vrlo važan čin svjesnosti građana isto u tom prevažnom području. Dakle, drži dakle važeći zakon iz 2004., on je isto tako na određeni način o presađivanju dijelova ljudskog tijela utvrđuju se uvjeti za uzimanje i presađivanje dijelova ljudskoga tijela i on uvažava i konvenciju o primjeni biologije, medicine, o zaštiti dostojanstva ljudskog bića. Onda ona izmjena je dakle uvažavala ove direktive iz 2004. i 2006. u dijelu isto tako pregovaračkog poglavlja 28. sve to otprilike znamo. Naravno da je bitan u ovom dijelu i organizacijski oblik, iako smo mi prvu transplantaciju je obavljena, učinjena 1971. a zasigurno organizacijski oblik možda nije bio najoptimalnije riješen, sada je tu dakle zavod za transplantaciju pri ministarstvu i mislim da on ima u svakom slučaju značajnu ulogu i da može doprinijeti. Evo svjedočimo dakle i ovim podacima da smo uistinu uspješni u ovim područjima transplantacije, poglavito bubrega, jetre i zasigurno se tu kao jedna godina navodi 2011., ali je potrebno reći za takva postignuća su bitna sredstva koja su bila povećana 100% potrebno je reć, itekako je bitno. Ali je potrebno reć i to da je podignut fond skupih lijekova na 450 milijuna, podignut je fond koji dakle isto dakako služi pomaže u ovom dijelu dakle presađivanja dijelova ljudskoga tijela, to je zasigurno važno. Nadalje, budući u međuvremenu i ova direktiva iz 2010. dakle koja obvezuje i što se tiče i kvalitete i svih ostalih onih momenata koji su već spominjana, zasigurno će unaprijediti daljnju kvalitetu i možda i potrebo je spomenuti i ovo licenciranje ustanova, ali koje će bit u velikom problemu o čemu je govorio potpredsjednik Doma Reiner i zbog ovih smanjenih limita jer tu su sredstva značajno manja i da to treba u svakom slučaju uzeti u obzir. Drugo, što se tiče ovih tkiva zasigurno da je već je rečeno da uzimaju oni vrlo važan dio u liječenju i tu je i struka se na neki način očitovala da bi bilo dobro možda to razdvojiti i kolegica Bonačić je vrlo lijepo govorila o banci i zakladi Ane Rukavine i u tom dijelu nemam što dodati. Jedino bih spomenuo dakle transplantaciju presađivanje rožnice koja možda nije na dovoljno spomenuta pa bih možda izdvojio jer donedavno u Hrvatskoj se transplantacija rožnice se nije rutinski primjenjivala a za transplantaciju su korištene svježe rožnice, dakle osnivanjem očne banke omogućeno je pravilno i kontrolirano prikupljanje i pohranjivanje rožnica. Dakle i to je bitno spomenuti u ovom dijelu još ono možda što je bitno i u ovom se dijelu i nadzor na neki način unapređuje. Unapređuje se nadzor dakle educiraju se i ti inspektori koji će to nadzirati i uz ovo licenciranje i tih ustanova zasigurno će to dodatno unaprijediti ovo prevažno područje uz naravno onu primjedbu da su materijalna sredstva itekako uvijek važna i u tom smislu ću i ja podržati ovaj zakon, oba ova zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završna riječ predlagatelja, zamjenik ministra zdravlja Marijan Cesarik izvolite.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Evo vidim da imam na raspolaganju 30 minuta ali obećajem vam da će to biti znatno kraće. S obzirom da sam doktor da ću biti samo minuti il dvije, da sam prosvjetni radnik vjerojatno bi bilo 45 minuta. No kratko bih rekao da Španjolska je nekad bila u svijetu po doniranju organa ali ona to više nije. Dakle, teško je doći do prvog mjesta u svijetu a nije ga lako održati i Hrvatska je sad u ovom trenutku na prvom mjestu po svemu onome što sam nabrojao. Ona je i Španjolska, a sada i Hrvatska ima jednu najveću vrijednost u ovom zakonu a to je pretpostavljeni pristanak i bez toga se ne može održati ovako visoki status u svijetu po darivanju i po transplantaciji. Također bih naglasio da postoji i registar ne darivatelja, njih ima oko 2000 u Hrvatskoj. Dakle nije da ta mogućnost nije predviđena. Što se tiče samoga ovoga pitanja zašto su razdvojena ova dva zakona, odnosno jedan zakon je na dva zakona, pa iz jednostavnog zakona što je medicina otišla daleko naprijed. Dakle, ovaj razvoj biomedicinskih odnosno tehnološki napredak je izuzetan i svijet odnosno EU je dakle pravnom stečevinom to od nas i zahtijevala. Dakle, ta dva zakona naprosto su se morala razdvojiti jer primjena ljudskih tkiva i stanica prestaje biti ograničena samo na svrhu liječenja. Način prikupljanja i uzimanja postaje bitno različit od istih postupaka za organe a postupci obrade, čuvanja i pohrane dodatno se razvijaju. Sve navedeno rezultiralo je potrebom novog zakonodavstva usklađenog sa razvojem struke. Evo i to je razlog zbog čega su, a mislim da je to i gospodin Igor Kolman u svom govoru jasno rekao zbog čega je došlo do razdvajanja jednog zakona u dva zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O oba zakona, prijedloga zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 227. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnijela Vlada RH koji u skladu sa člankom 169. Poslovnika Hrvatskog sabora postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 124 glas za i 3 glasa suzdržana donesen Zakona o presađivanju ljudskih organa u svrhu liječenja u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o poštanskim uslugama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E br. 229. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno obrazloženje dat će ministar pomorstva, prometa i infrastrukture gospodin Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite ministre.
Dobro večer poštovana potpredsjednice Sabora, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici. Evo ukratko prezentirat ću nacrt prijedloga Zakona o poštanskim uslugama s nacrtom Konačnog prijedloga zakona. Prije svega radi se o usklađenju Zakona o poštanskim uslugama s trećom poštarskom direktivom što znači da preuzimamo pravnu stečevinu, to je direktiva iz 2008. godine. Time se uvodi potpuna liberalizacija tržišta poštanskih usluga od 1. siječnja 2013. godine istodobno sa 11 država EU koje to još nisu učinile ali im je također obveza dakle učiniti sa 1. siječnjem 2013. godine. Tako ću vam reći da ukupno tržište poštanskih usluga u RH podacima HAKOM-a iznosi oko milijardu i 526 milijuna kuna i da od ukupnog tržišta Hrvatska pošta dakle ima ili drži 72%. Što određujemo ovim zakonom? Određujemo neka krucijalna da tako kažemo i temeljna pitanja. Dakle ukida se isključivo pravo monopola na obavljanje rezerviranih univerzalnih poštanskih usluga, a to su bile univerzalne poštanske usluge, pošiljke do 50 grama. Zatim dijele se poštanske usluge na univerzalnu uslugu, na zamjensku poštansku uslugu i na ostale poštanske usluge s time da ću naglasiti da je obveza operatera dakle onog tko će obavljati univerzalnu poštansku uslugu da pet dana u tjednu u većini teritorija RH zapravo obavlja 95% poštanskih usluga. To konkretno znači da on mora tu uslugu obavljati u nekim malim mjestima kao što su ne znam Sv. Petar U Šumi, Ugljan, Petrovsko, Tompojevci, dakle tamo gdje postoje poštanski uredi. Na dalje način određivanja davatelja univerzalne usluge koja mora biti dostupna po pristupačnoj cijeni, dakle originalna transmisija to je … [[Govornik se ne razumije.]] dakle mora biti pristupačna cijena svim korisnicima na cijelom teritoriju RH dakle neovisno kao što sam rekao o njihovoj lokaciji. Isto tako ovim zakonom dajemo prava i obveze upravo bavljenja univerzalne usluge dakle našem javnom poduzeću Hrvatskoj pošti na cijelom području RH na rok od 15 godina s time da će HAKOM kao regulacijska agencija svakih pet godina vršiti obveznu analizu tržišta i preispitivanje stanja te usluge. Koja je onda zadaća Hrvatske Pošte, dakle prije svega kroz usklađenje da napravi sistem nazvat ću neću reć dvostruko računovodstvo nego ću reć dvojno računovodstvo što znači da mora jedno računovodstvo imati za pod navodnicima komercijalnu uslugu a drugo računovodstvo dakle koje prati isključivo obavljanje univerzalne usluge. Zašto?Zato jer će se univerzalna usluga financirati prije svega iz kompenzacijskog fonda dakle iz kojeg se isplaćuje naknada neto troškova obveze obavljanja univerzalne usluge ako taj trošak predstavlja nepravedno financijsko opterećenje dakle opet transmisija riječi … [[Govornik se ne razumije.]] davatelja univerzalne usluge ili HP. Također ukoliko kroz kompenzacijski fond dakle nije moguće i kroz ono dvostruko računovodstvo osigurati obavljanje usluge HP na teritoriju cijele RH također opet u skladu s europskom praksom predviđeno je da se sredstva osiguraju i iz Državnog proračuna RH uz primjenu pravila naravno na tu temu uz primjenu pravila o državnim potporama. I zaključno također svi drugi komercijalni operateri koji mogu doć na tržište RH njima se omogućuje pristup mreži dakle davatelja univerzalne poštanske usluge tj. HPT-u što konkretno znači da oni na bilo kojoj lokaciji gdje HP ima svoj ured, dakle taj ured mora uz naravno pravilnik koji će bit donekle u suradnji s HAKOM-om dakle mora dopustiti i toj trećoj, ili četvrtoj ili drugoj operaterskom poštanskom poduzeću ili kompaniji dakle da može vršiti poštanske usluge bilo da su konsolidirane bilo da su korisnici usluga. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Repliku ima kolega Ivan Šuker.
Gospodine ministre, vi ste rekli jednu strašnu stvar ovdje za govornicom, da bi pošta morala voditi dvojno knjigovodstvo, pa pošta već sad vodi dvojno knjigovodstvo, međutim za ovo što ste vi rekli pošta analitički mora voditi jedno i drugo i mora imati konsolidiranu bilancu. S obzirom da vi to govorite u ime predlagatelja, s obzirom da je zapisnik službeni dokument koji naprosto možda vam se omaklo, ali to je nešto što naprosto se ne smije reć.
Ima tu nas knjigovođa i nekih tko nisu to. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu Nada Turina Đurić.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Znači matični odbor, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu Hrvatskog sabora na svojoj 8. sjednici raspravio je ovaj prijedlog zakona. Ovim zakonom se preuzima pravna stečevina EU sadržana u trećoj poštanskoj direktivi čime se uvodi liberalizacija tržišta poštanskih usluga od 1. siječnja 2013. godine. Istodobno se uvodi usklađenje sa odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama kojima je u skladu sa zahtjevima mjerodavnih propisa EU u području elektroničkih komunikacija dodatno ojačana neovisnost, samostalnost i učinkovitost Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije zajedničkog Nacionalnog regulatornog tijela za područje elektroničke komunikacije i za područje poštanskih usluga. Ovim zakonom predlaže se izvršiti prijenos poslova inspekcijskog nadzora u području poštanskih usluga sa nadležnog ministarstva na navedeno regulatorno tijelo. U raspravi koja je održana na odboru naglašeno je da je zakon vrlo dobar, da ga treba generalno podržati i da je to na neki način točka na i te obaveza prema direktivama EU. Iznijeta je sumnja da bi u provedbi zakona moglo biti problema te da treba voditi računa o zaštiti nacionalnog operatera i s tim u vezi ukazano je na odredbu članka 16. koja daje prednost i na određeni način štiti nacionalnog operatera dajući mu priliku da osigura svoju poziciju na tržištu poštanskih usluga. Nakon rasprave na odboru odbor je sa 12 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o poštanskim uslugama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prvi su na redu klubovi. U ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvaženi ministre, kolege zastupnice i zastupnici. Kad je u pitanju ovaj zakon kao što je i sam ministar rekao u pitanju je usklađivanje s direktivama EU pa prema tome možemo se maltene i na glavu postaviti morat će biti tako. Kolege koji bolje poznaju poštansku struku kažu da zakon sam po sebi čak je relativno i dobar uz neke neophodne izmjene, ali ono što je dosadašnja praksa pokazala nije u pitanju sam zakon nego provedba zakona što je i dosada prouzročilo ogromne probleme. Nažalost, tu rješenja se ne naziru, odnosno ima se dojam da su ta rješenja nekako još podosta daleko i da bi se moglo desiti da utopljenik prije nego što dobije onaj šlauf za spas da potone u međuvremenu. Ova direktiva dopušta i određenu slobodu vezano uz uvažavanje lokalnih karakteristika svake države, ali ono čemu ne mogu odoljeti je osvrt na općenito direktive EU. Zbog čega to govorim? Zato što kod nas je uvaženo pravila Direktiva EU rekla tako i mi se slijepo toga moramo držati. Pa onda doživimo sad situaciju da recimo njemački ministar kaže da je direktiva krivo tumačena, njemački ministar, doduše to je Njemačka, on tu snagu ima, kaže da on dok je on ministar neće se postupiti po tome i pred Europskim sudom pokrene spor i po svemu sudeći ispast će da cijela, ne cijela nego ovaj slabiji dio Europe krivo tumači određenu Direktivu EU pa smo mi kako smo inače skloni tome ispali veći katolici i od Pape i krenuli brže bolje u izvršenje neke direktive pa napravili sami sebi takve probleme da je to neviđeno. Doduše riječ je ovaj puta o željeznici. U ovom zakonu stoji, između ostalog, da neće proizaći za državni proračun nikakve dodatne obaveze, osim ako sredstva iz kompenzacijskog fonda ne budu dovoljna. Sredstva iz kompenzacijskog fonda sigurno neće biti dovoljna mada predlagač odmah kaže da ih je nemoguće prognozirati s obzirom da je ovo prva godina koja će se primjenjivati pa ćemo tako imati uz ovo sve, sve ove mjere štednje, sve ovo nedovoljno punjenje državnog proračuna ćemo sad još imati jedan dodatni udar o kojem se doduše baš previše ne priča ali je, između ostalog na odboru sam postavio pitanje da li je 5%, zašto 5% i da li je tih 5% limitirano? Znao sam unaprijed da je limitirano Direktivom EU, ali znam isto tako da se određeni operateri koji su u toj branši da se već bune da im je 5% puno, da neće financirati gubitke pošte i takve stvari. Međutim, činjenica je da tih 5% neće biti dovoljno, a istovremeno smo tim što sam zadnji put rekao novopečenim kompanijama na našem tržištu smo omogućili da poberu vrhnje, odnosno da rade samo tamo gdje je to isplativo a to su veliki gradovi dok onaj trošak gdje imate stvarno samo trošak, a to su nažalost ove naše zabiti kojih imamo sve više i više, to nam stvara gubitak i to će preuzeti Hrvatska pošta isto kao što neka druga javna poduzeća moraju preuzeti takve obaveze. I onda ćemo iza toga konstatirati kako su ta poduzeća neprofitabilna, kako ne donose dobit, kako samo stvaraju gubitke, a mi smo im prije toga zakonski sve pretpostavili, sve usmjerili tako da oni drugačije ni ne mogu. I taman da su i što sam jedanput rekao s ove govornice da imaju sposobnosti David Copperfielda ne bi mogli izvući neki pozitivan rezultat, a kamoli ovakve kakve jesu jel činjenica je da su naše Hrvatske pošte svojim poslovnim potezima napravili isto u zadnjih par godina, toliko propusta čak možemo reći da tu ima za gospodina Bajića puno materijala, da bi se moglo svega i svačega vjerojatno naći unutra ali to prepustimo njemu. Jedan dio zakona su me upozorili kolege kojima je to struka, koji su bliži toj branši izgleda jako pošteno, izgleda na prvu ruku stvarno besprijekorno. Međutim riječ je o jednom izrazu koje u zadnje vrijeme kod nas u Hrvatskoj jako čest to je transparentnost cijene. Transparentnost cijene znači nešto sasvim drugo. Da vi morate svoju cijenu objavit po kojoj ćete neku uslugu raditi, a onda dođe taj neko drugi i on da 10 lipa jeftiniju cijenu. Vi ste svoju morali objaviti, morali ste biti transparentni. Tako da nije to baš kada piše nešto da je transparentno nije to baš sve uvijek pošteno. Moram još jednu stvar reći koja neću na ništa aludirati, neću ništa govoriti i ukazivati prstom u nešto, ali ne mogu ne spomenut prošlost koju smo imali, a imali smo recimo da smo imali ministra mislim da se tada zvao pomorstvo, promet i veze pa iza toga završio, niste vi ne morate se odmah štrecat, pa iza toga završio kao jedan od ključnih ljudi u telekomunikacijskoj kući. Prije toga zakonska podloga je napravljena tako da vrlo lako se da protumačiti, ne znam da li to netko može dokazati ili ne može, ali nije moje da se tim bavim, da je tu moglo biti čak lagano i pogodovanja. Pa smo onda iza toga imali jednog državnog tajnika koji je isto radio u ministarstvu u istom ovom ministarstvu pa opet vjerojatno neću tvrditi ali može se to provjeriti došlo do prilagodbe nekih zakonskih propisa i pazi vraga taj isti državni tajnik završi u jednoj od ovih konkurentskih kuća HP. I taj recimo sada po medijima glasan da neće financirati HP da onih 5% mu je previše. Pa onda imali smo nema smisla da ne spomenem željeznicu, pa smo imali isto pomoćnika, ministra i državnog tajnika koji je bio u istom ovom ministarstvu i onda završio kao direktor jedne od željezničkih kompanija gdje isto sve naslućuje na to da si je lagano prilagođavao neke stvari što je nemoguće tvrditi, nemoguće reći da je sa ovog aspekta, ali netko drugi bi se s tim trebao baviti pa neka se bavi ako ima materijala za to. Jedna rečenica mi se vašeg zamjenika na sjednici odbora izuzetno svidjela i nadam se da to neće biti samo onako demagoški sada da ja to pripišem vama ne vi nama svaki puta da se treba voditi računa i o nacionalnim interesima, u ovom slučaju zaštiti nacionalnog operatera. Taj naš nacionalni operater ima neizmjerno bogatstvo, doduše trebalo bi do sada već biti izmjerljivo i trebali su popisati svu svoju imovinu ali čito sumnjam da jesu, i bojim se da će na ovakav način kako mi to sve skupa radimo da će to ili biti devastirano pa propadati, pa otići i jednostavno biti napušteno i zapušteno naš nacionalni operater u ovih 15 godina da li će opstati, neće opstati to ćemo još vidjeti, preduvjeti su mu loši što zbog samih dosadašnjih radova svih uprava, svi ne mogu baš generalizirati pa reći svih ali većom rezultati pokazuju da su uprave dobrim dijelom doprinijele ovakvoj situaciji, a bojim se da i ovdje ima u ovom prijedlogu zakona da ima prostora za dodatno uništavanje našeg operatera. I još samo jedan detalj pa završavam ipak neću do kraja, ministre na H-COM-ovim stranicama i na odboru je rečeno da HP drži oko 66 ako se ne varam posto tržišta, a ne 70 i nešto što ste vi rekli. Hvala vam lijepo.
Replika Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa vrlo kratko. Kolega Novak je rekao za poslovanje Hrvatske pošte d.d. to možemo reći do 2013.godine, pošta se našla pred velikim izazovom i sam sam bio dio te priče tri godine. liberalizacija tržišta za Hrvatsku poštu je najveći teret jer Hrvatska pošta u to liberalizirano tržište ulazi sa 11,5 tisuća ljudi zaposlenih. To je jedan manji grad u Hrvatskoj. Treba osigurati 11,5 tisuća plaća i ono što je problem a što nikad Hrvatska pošta nije mogla provesti to je zatvaranje nerentabilnih poštanskih ureda jer dešava se to da se u manjim općinama, gradovima očekuje da svako mjesto to je bila tradicija i navika ima svoj poštanski ured, ne mareći pri tome na tržište koje je bilo sve nemilosrdnije. Pa onda ako imate u jednom uredu dva djelatnika to vam je oko 250 tisuća do možda i malo više tisuća kuna godišnje troška, sama isplata plaća. Taj poštanski ured duplo manje zaradi na godišnjoj razini nego što isplati za plaću. Tako da je ovaj teret liberalizacije tržišta koji mi moramo prihvatiti ustvari najveći teret za Hrvatsku poštu. I Hrvatska pošta i ovim prijedlogom zakona ni sad nije imala stopostotni udio na univerzalnim uslugama nego je raznoraznim načinima i ovi novi operateri ulazili u tržište Hrvatske pošte. Tako da to ćemo mi reći u raspravi treba staviti teret na sam onaj teret što je Hrvatska pošta preuzela razdvajanjem Hrvatskog telekoma i Hrvatske pošte na dva poduzeća. Tu je Telekom danas ima 3 tisuće ili manje zaposlenih, a Pošta je ostala s 11,5 tisuća ljudi. To je najveći razlog gubitka Hrvatske pošte.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo kolega što ste me podsjetili, ali vjerojatno zbog toga što koliko već 13 sati smo ovdje pa zamor materijala očito radi svoje, na kraju sam zaboravio spomenuti radnike iako sam po vokaciji smo prvo s tim trebali početi. Nažalost, bojim se da će se s vremenom dešavati hrvatski model restrukturiranja javnih poduzeća. To u pravilu znači otpuštanje i to masovno. I to osim što danas je 350 tisuća i još nešto nezaposlenih to će biti dodatni novi udar. Takva ista stvar se priprema i sa drugim poduzećima, i sa HŽ-om i sa HEP-om i ne znam s čim sve ne. Koji će to prihod na kraju isplaćivati i zarađivati? I za mirovine i za ne znam naknade nezaposlenima? Očito da to sve skupa nama ne treba. A što se tiče ovoga devastacije Pošte, činjenica je da smo mi uredno sve ovo vrijeme to odšutjeli i da se čak nelegalna i nelojalna konkurencija dešavala i da nije bilo adekvatne reakcije. Hvala.
Klub HNS-a i kolega Petar Baranović.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege vi koji marljivo radite u ovaj kasni sat. U ime kluba HNS-a mogu odmah za početak kazati da ćemo mi podržati ovaj prijedlog zakona, ali naravno dopustite mi da prokomentiram neke osnovne stvari koje su vezane uz ovaj zakon. Ovaj zakon nastaje kao posljedica obveze koju je RH preuzela u sklopu pristupnih pregovora EU da uskladi svoju pravnu stečevinu sa direktivama, tzv. poštanskim direktivama, posebice sa trećom poštanskom direktivom EU koja je propisala liberalizaciju tržišta poštanskih usluga na području EU pa tako i RH naravno ima obvezu provesti iste mjere i zapravo formirati iste standarde poslovanja na području poštanskih usluga. Ono što je vrijedno za spomenuti da za razliku od mnogih drugih područja u RH postoji i Strategija razvoja poštanskog tržišta što nije baš čest slučaj kod nas i ovaj zakon stvara pretpostavke da se osigura ono što se u Europi naziva univerzalnom poštanskom uslugom da to osigura i na kompletnom području RH. Univerzalna poštanska usluga je ono što je u uvodnom izlaganju rekao gospodin ministar pružanje poštanske usluge na određenoj razini prema određenim standardima na području kompletnog teritorija RH dok kao alternativa univerzalnoj poštanskoj usluzi se i ovim zakonom propisuje, odnosno omogućava pružanje tzv. zamjenske poštanske usluge. Ovim zakonom se ukinuo dosadašnji monopol. Jednako tako propisuje se i uloga regulatornog tijela i u onom što nazivamo inspekcijskim nadzorom. Naime, dosad je inspekcijski nadzor nad pružanjem poštanskih usluga provodilo resorno ministarstvo prema odredbama ovog zakona. Tu obvezu na sebe preuzima Regulatorna agencija, odnosno tijelo, u hrvatskom slučaju to je HAKOM. Određuje se i način financiranja univerzalne poštanske usluge temeljem činjenice da ona u velikom dijelu stvara određene gubitke i razlike između rashodovnog i prihodovnog dijela i iz tih razloga formira se tzv. kompenzacijski fond koji će se puniti plaćanjem doprinosa kako pružatelja univerzalne poštanske usluge tako i drugih tvrtki koje pružaju zamjensku poštansku uslugu. Predviđeno je da ukoliko sredstva za plaćanje te kompenzacije ne budu dostatna iz samog fonda se predvide i određena sredstva u državnom proračunu kako bi se mogle ispoštovati obveze koje proizlaze iz ovog dijela zakona. Ono što je malo čudno to moramo primijetiti to je da je Hrvatska zapravo tijekom pregovora isposlovala odgodu od primjene u trajanju od 2 godine pa se priključila onoj grupi od 11 zemalja EU koje su također osigurale sebi tu mogućnost da primjenom ovakvih standarda u poslovanju na području poštanskog prometa provode od 31. prosinca 2012. godine. Postavlja se pitanje zbog čega nekoliko sedmica tek a već imamo iza nas su godine u kojima se ovo moglo regulirati. Dakle to je nešto što je onako malo čudno pa smo onda u situaciji da jedan vrlo bitan zakon donosimo po hitnoj proceduri, ali što je tu je. Ova Vlada mora ispoštovati međunarodne preuzete obveze i ako nismo to napravili dosad moramo to napraviti sada. Ono što je također bitno kazati to je da se ovakvom primjenom brine o sudbini Hrvatskih pošta kao tvrtke koja ima tradiciju, koja ima svoju poziciju u gospodarstvu RH, koja je jedna od institucija hrvatskog društva i nama iz HNS-a je izuzetno drago da možemo donijeti jedan zakon koji daje veću šansu da 11 tisuća radnika zadrži svoja radna mjesta. Međutim, mi ćemo biti izuzetno zadovoljni ako praktična primjena ovog zakona pokaže da smo se zadržali u gabaritima te želje da omogućim opstanak Hrvatskim poštama i da omogućimo opstanak radnih mjesta u Hrvatskim poštama, ali ne bi bilo dobro i ne bi bili svakako zadovoljni ako bi prešle u jednu drugu zonu, a to je ako se pokaže da praktična primjena ovog zakona daje dobru poziciju Hrvatskim poštama ali eliminira bilo kakvu šansu opstanka drugim tvrtkama koje se bave pružanjem zamjenskih usluga. U tom slučaju želim naglasiti da je prema nekim našim svjetonazorima i uvjerenjima svako radno mjesto jednako vrijedno i da u našim očima postoji jednaka briga i odgovornost spram radnog mjesta djelatnika ne znam City expressa ili ovih drugih koji se bave isporukom paketa jednako nam vrijedi to radno mjesto koliko nam vrijedi radno mjesto u državnim tvrtkama. Iz tih razloga HNS je pripremila jedan amandman na članak 16.i stavak 2.kako bi što preciznije definirali što su to masovne pošiljke odnosno što to jest, a što nije univerzalna poštanska usluga, zbog toga što univerzalna poštanska usluga se i prema pravnoj stečevini EU ali i sada prema odredbama ovog zakona oslobađa plaćanja PDV-a a svi ostali vidovi poštanskih usluga imaju PDV. Smatramo da primjena ovog zakona mora ostati u granicama fer i korektnog odnosa svih aktera kada je u pitanju pružanje onih poštanskih usluga koje ne spadaju u univerzalne. Što reći? Dobro je da se na neki način prihvatila činjenica da Hrvatske pošte već godinama kod pružanja usluga na pojedinim dijelovima hrvatskog teritorija zbog slabije naseljenosti, manjeg volumena posla a nekakvih fiksnih logističkih troškova za pružanje te usluge stvaraju sebi gubitke jel zapravo kao državna tvrtka osiguravaju nekakav minimalni standard pružanja te usluge građanima RH. i pravo je građana RH da na području bilo kojem području RH i na otocima i u zabitim dijelovima u kojima nema većih urbanih centara, u kojima je slaba naseljenost dobiju tu poštansku uslugu, da je dobiju i po istoj cijeni po kojima je uživaju građani u velikim sredinama gdje je poslovanje u ovom dijelu može biti čak i profitabilno. Međutim, moram izaći malo izvan teme i gospodinu ministru iskoristit ću priliku možda zlorabiti što je večeras on tu. U lokalnim sredinama nismo u cijelosti zadovoljni s načinom na koji Hrvatske pošte vode politiku i pružaju uslugu zadnjih godina. Naime, učestalo je gašenje poštanskih ureda koji su često od strane jedinica lokalne samouprave bili davani u najam za minimalne iznose, bitni su za kvalitetu života građana na tim područjima jedinica lokalne samouprave, a Hrvatske pošte ih ipak gase. Argument je naravno potpuno logičan, da se uredi gase kako bi se smanjili troškovi kako bi se izbjegli gubiti, međutim osvrnut ću se na primjer gradu Šibeniku na koji sam i kroz pismeno pitanje zastupničko upućeno gospodinu ministru skrenuo mu pažnju, a to je jedan vrlo čudan slučaj u kojem Hrvatske pošte opterećene velikim režijskim troškovima, velikim troškovima poslovanja umjesto korištenja svojih objekata umjesto korištenja svojih nekretnina i gradnje svog logističkog centra i dužnih objekata koriste privatni objekat plaćajući mjesečnu najamninu veću od 100 tisuća kuna. Vrlo je jednostavno računati da se objekat od 1300 kvadrata korisne površine moga sagraditi na zemljištu koje posjeduju Hrvatske pošte i da bi anuiteti za plaćanje kredita za gradnju takvog objekta bili manji od 100 tisuća kuna. Mene kao zastupnika u Hrvatskom saboru evo javno to govorim interesira tko je odgovoran za popisivanje tog ugovora i da li ima pravo obrazloženje za takvo nešto. Slučaj je utoliko čudniji što recimo grad Šibenik za vrlo slične potrebe je zatražio od tadašnjeg središnjeg državnog ureda za upravljanje imovinom da nam se dodijeli jedan objekata u napuštenim besperspektivnim vojarnama pa smo uložili nešto para i dobili smo jedan reprezentativni objekat koji je primjerice mogao poslužiti hrvatskim poštama za tu namjenu. Interesantno kako se nitko toga nije sjetio. Takvih objekta u Šibeniku ima još dakle postoje čitav niz mogućnosti da se spriječi godišnji trošak za plaćanje najamnine na području grada Šibenika veći od milijun kuna godišnje. I ovom priliko molim još jednom gospodina ministra da detaljno prouči taj slučaj jer ako propisujemo ovim zakonom da se u državnom proračunu osiguravaju sredstva kako bi se pomoglo opstanku državne tvrtke kako bi se sačuvala radna mjesta, ako te novce osiguravamo iz sredstava koja se prikupljaju plaćanjem PDV-a i svih drugih poreza koji plaćaju građani i poduzetništvo u RH onda bi bilo korektno da se u Hrvatskoj Hrvatskim poštama maksimalno odgovorno gospodari, da se postupa u maniri dobrog gospodara. Također plaća se toliki najam Hrvatska je zemlja koja želi biti turistička zemlja, recimo tu univerzalnu poštansku uslugu pa ni zamjensku poštansku uslugu ne pruža tijekom srca ljetne sezone u srcu ljetne sezone u periodu od subote u 14 sati do ponedjeljka u 7 sati ujutro na području grada Šibenika u nijednom poštanskom uredu, naglašavam nijednom poštanskom uredu turisti ne mogu dobiti usluge iz područja poštanskih usluga. Gospodine ministre, i kao saborski zastupnik i kao dogradonačelnik grada Šibenika smatram da je to neprihvatljivo. Ja vas molim da autoritetom resornog ministra se potrudite da nam se iduću sezonu takve stvari ne događaju. To je praksa koja već traje nekoliko sezona i ona je za nas naglašavam neprihvatljiva. Kako god, zakon vrlo precizno definira sve, definira vrste poštanskih usluga, uvjete pod kojima se oni obavljaju, način financiranja odnosno sufinanciranja univerzalne poštanske usluge, definira odnose među tvrtkama, način kao HAKOM dodjeljuje pružatelju odnosno davatelju univerzalne poštanske usluge licencu nazovimo je tako za to, propisuje da će to Hrvatske pošte raditi idućih 15 godina, da postoji obveza svakih 5 godina tog regulatornog tijela da preispita da li postoje druge tvrtke koje udovoljavaju tom zahtjevu. U tom slučaju je propisano naravno da se provede i javni natječaj tko bi eventualno, da li bi jedna ili više tvrtki pružali takvu uslugu. On je napravljen u svim svojim segmentima vrlo korektno. Velim uz neku našu zadršku odnosno oprez da ne prijeđemo crtu dobre namjere prema i korisnicima usluga i Hrvatskim poštama koje su naš prioritetni interes, da ne prijeđemo onu crtu prihvatljivog spram ostalih pružatelja poštanskih usluga jer i oni imaju zaposlenike koji također imaju potrebu da zadrže i sačuvaju svoja radna mjesta. Mi ćemo kao saborski klub podržati ovaj zakon, a očekujemo da se ministarstvo očituje o našem amandmanu. Hvala na pažnji.
Dvije replike. Poštovani zastupnik Gjurković.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Baranović dotaknuo je ono što se jasno kaže i govori o Hrvatskoj pošti, o ispoštivanju obaveza najmovima, gospodarenjem pa sam želio replicirat i ukazat da smo svjedočili prije godinu dana jednoj agresivnoj kampanji iz Hrvatske pošte kojom se uvjeravalo javnost da je u Hrvatskoj pošti provedeno dubinsko i efikasno restrukturiranje, da je stanje u državnoj tvrtci sa preko tisuću zaposlenih upravo recimo tako idilično. Tako da ova rasprava koju je ime kluba HNS-a gospodin Baranović iznio je dotaknula tu Hrvatsku poštu da mogu reći da je prije 4 godine Hrvatska pošta u biti bila uspješna u poslovanju, međutim odjednom u zadnje 4 godine moralo se pokrivat taj gubitak za izdavanje obveznica od 400 milijuna kuna koje moramo vratiti sa 7,5% kamata i to je samo pokazatelj kako se radilo uz ove napomene o najmovima primjera Šibenika, a ima ih sigurno i više. Moram reći da pozdravljam apsolutno napore ministarstva da sanira i da možemo to reći vrlo brz i efikasan način restrukturira i prilagodi Hrvatsku poštu tržišnom natjecanju i u pravom smislu riječi zaštiti nacionalne interese. Hvala.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Evo meni je teško prokomentirat konkretne brojke koje je moj kolega, on se očito detaljno potrudio ući u neke stvari, detalje poslovanja Hrvatskih pošta, međutim generalno dvije su istine. Jedna je da onaj tko pruža usluge na cijeloj području Republike Hrvatske u nekim dijelovima bilježi realne gubitke i da mu moramo naći načina kako kompenzirat. Stoga su ove odredbe ugrađene u zakon apsolutno korektne što se toga tiče. Međutim, i na ovom konkretnom šibenskom slučaju svima je nama jasno koji se bavimo ovim poslom da se nije uvijek gospodarilo manirom dobrog gospodara i da postoji jasna potreba, posebice stoga što ćemo i ubuduće novac građana i poreznih obveznika u Republici Hrvatskoj ulagati u poslovanje Hrvatskih pošta da se odgovorno gospodari i da u tom prostoru ovakvih slučajeva, ja bih to rekao obijesnog ponašanja, ovakvih slučaja obijesnog ponašanja ne smije biti. To je jednostavno tako. A što se tiče detalja oko toga raspisivanja obveznica, nisu Hrvatske pošte jedina firma koja je imala višekratna saniranja, u koju su se utrpale milijarde kuna ili stotine milijuna kuna. To je boljka državnog sektora, to je razlog zbog čega u svim onim … u kojima postoji mogućnost privatizacije privatizacija u određenoj djelatnosti dobro rješenje. Međutim, naše realno trenutno stanje i objektivne potrebe građana za pružanjem ovakve vrste usluga nas ipak napućuju, a i socijalna osjetljivost spram radnika Hrvatskih pošta koji u najvećem dijelu nisu krivi zbog propusta menadžmenta, da ipak idemo u ovom pravcu i da na ovakvim principima gradimo budućnost poštanskog prometa, barem u neko dogledno vrijeme. Hvala.
Nova replika, zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo uvaženom kolegi Baranoviću moram replicirati u dijelu gdje je spomenuo amandman. Vidim da je došao na klupe i on se osvrće na ono o čemu sam jučer govorio na saborskom odboru jer mislim da je to vrlo važan članak 16. stavak 2. koji govori o univerzalnim uslugama. Mislim da je pravedan, da ide na korist Hrvatskim poštama da ide na korist javnim poduzećima, svim pošiljaocima masovnih pošiljaka i da nikoga ne diskriminira. Ukoliko se ovo na ovakav način bude prihvatilo onda ovaj prijedlog zakona gubi svoj osnovni smisao da treba omogućiti nacionalnom operateru što više mogućnosti i više prihoda. A kad govorimo o PDV-u činjenica jest da su univerzalne poštanske usluge oslobođene PDV-a u svim zemljama Europske unije. I ne samo univerzalne, u mnogima su oslobođene sve, sve usluge i zato su ti nacionalni operateri konkurentniji od njihove konkurencije i zbog toga opstaju i zbog toga su i dan danas u boljoj poziciji nego što je to Hrvatska pošta. I nadam se da će i Vlada, ali i ministarstvo imati razumijevanja i da neće prihvatiti ovakav oblik amandmana.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Boriću, mislim da ne smijemo ići ni u jednu krajnost. To je razlog zbog kojeg smo napravili ovaj amandman jer univerzalna poštanska usluga nije distribuiranje masovnih pošiljki. I ako i to izbijemo kao mogućnost da se u tom dijelu uđe u tržišnu utakmicu između drugih pružatelja usluga i Hrvatske pošte onda mi jesmo dali apsolutno i totalnu prednost i onda o ukidanju monopola zapravo de facto nema govora. Tad jesmo dali strahovitu prednost Hrvatskim poštama i vrlo jasno, tu moramo biti iskreni smo poručili, kolega Boriću ja vas nisam prekidao, smo poručili radnicima drugih tvrtki da nemaju nikakvu šansu za egzistenciju. Možda naravno vi imate pravo na svoje mišljenje, ali ja osobno kao čovjek ne radim nikakvu razliku između potrebe radnika Hrvatske pošte i potrebe radnika DHL-a da ujutro osigura kruh i doručak članovima svoje obitelji. Mislim da u ovoj zemlji i prema Ustavu svi imaju pravo na rad i da prema ljudima moramo bit korektni. To je jedini smisao ovog amandmana, a na ministarstvu je da se očituje.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a poštovani zastupnik Franko Vidović.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, cijenjene kolegice i kolege. Pred nama se nalazi još jedan prijedlog zakona koji predstavlja usklađenje sa europskom pravnom stečevinom. Naime, Prijedlog zakona o poštanskim uslugama hrvatsko tržište poštanskih usluga praktički usklađuje sukladno direktivi 2008/6 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. godine, a kojom se mijenja i dopunjuje Direktiva 97/67 EZ u vezi s potpunim razvojem unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u zajednici. Inače to je opće prihvaćeno kao pod nazivom Treća poštanska direktiva. Svrha jasno kad je u pitanju Hrvatska i potpuna liberalizacija tržišta poštanskih usluga od 1. siječnja 2013. Na hrvatskom tržištu promjene su počele davne 1998. godine, odnosno '99. godine., '98.. Zakonski '98. i praktično razdvajanjem Hrvatske pošte i telekomunikacija na Hrvatske pošte i Hrvatske telekomunikacije. Oba poduzeća su tad u to doba imale monopolistički položaj. Hrvatske telekomunikacije su poslije i privatizirane. O tome su ponešto govorili i kolege prije mene manje ili više uspješno, a Hrvatska pošta je do danas ostala javno poduzeće u državnom vlasništvu. Ta Hrvatska pošta danas na žalost traži odgovor na pitanje kako je u pet godina izgubila trećinu tržišta i 700 milijuna kuna zahvaljujući praktički upadima drugih operatera koji su usprkos zakonu koristili područje rezerviranih usluga. Ne bi to njih toliko boljelo da je konkurencija gradila svoj biznis u primjerice teško dostupnim goranskim selima, slavonskoj provinciji ili na otocima. No, Hrvatska pošta ostala je bez tržišta u gradovima posebice u Zagrebu, a ima zakonsku obvezu još 15 godina nakon liberalizacije bit dostupna svim građanima Hrvatske od Babina Kuka do Babine Grede. Javni operater ne može na žalost birati korisnike, ali ne može bit ni troškovno operativan kao privatnici. No, to nije izgovor jasno. Najnovije spoznaje o događanjima na tržištu poštanskih usluga u Hrvatskoj pokazuju kako tih rješenja nije bilo do dan danas. Možda ta rješenja donosi upravo ovaj zakon i novo uspostavljeni kompenzacijski fond. Nacrtom prijedloga Zakona o poštanskim uslugama uređuju se sljedeća temeljna pitanja. Ukidanje isključuje i prava monopola na obavljanje rezerviranih univerzalnih poštanskih usluga, način određivanja jednog davatelja univerzalne usluge na cijelom području Republike Hrvatske, podjela poštanskih usluga na univerzalnu uslugu, zamjenske poštanske usluge i ostale poštanske usluge, te način financiranja univerzalne usluge u Republici Hrvatskoj. Naknada neto troškova obveze obavljanja univerzalne usluge koji predstavlja nepravedno financijsko opterećenje za davatelja univerzalne usluge primarno iz kompenzacijskog fonda. Mogućnost podmirivanja preostalog iznosa … [[Govornik se ne razumije.]] financijskog opterećenja iz sredstava Državnog proračuna Republike Hrvatske u slučaju da iznosi doprinosa davatelja zamjenskih poštanskih usluga i iznosa doprinosa davatelja univerzalne usluge nisu dostatni za podmirenje cjelokupne obveze financiranja nepravednog financijskog opterećenja. Omogućavanje pristupa mreži davatelja univerzalne usluge drugim davateljima poštanskih usluga konsolidatorima i korisnicima usluga, te davanje prava i obveza obavljanja univerzalne usluge Hrvatskoj pošti na cijelom području Republike Hrvatske na razdoblje od 15 godina uz obvezno preispitivanje uvjeta obavljanja univerzalne usluge svakih 5 godina. Također, Nacrt prijedloga Zakona o poštanskim uslugama sadrži i odredbe koje su usmjerene usklađivanju sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama, "Narodne novine" broj 90/2011. čime će se osigurati usklađeni nastavak rada u okviru zajedničkog regulatornog tijela za poštanske usluge elektroničke komunikacije HAKOM-a. Ove odredbe osobito se odnose na sljedeće: prijenos ovlasti inspekcijskog nadzora nad obavljanjem poštanskih usluga sa središnjeg tijela državne uprave u nadležnost regulatornog tijela HAKOM-a i uređenje postupka rješavanja sporova koji provodi HAKOM između korisnika usluga i davatelja poštanskih usluga na jednostavniji i jasniji način za obje strane u sporu. Novosti u zakonu ima više, ali mislim da je jedna od najvažnijih ustanovljenje kompenzacijskog fonda koji bi u principu trebao riješiti problem koji sam spomenuo u vezi Hrvatske pošte. Taj novo uspostavljeni fond bi se trebao financirati na način da izračuna se cjelokupnu obvezu financiranja nepravednog opterećenja i izračuna iznos doprinosa svakog davatelja poštanskih usluga iz člana 51. stavka 2. prijedloga zakona razmjerno udjelu njihovih prihoda ostvarenih obavljanjem univerzalne usluge te prihoda od obavljanja zamjenskih poštanskih usluga tako da navedeni doprinosi namire cjelokupnu obvezu financiranja nepravednog financijskog opterećenja. I tu sad dolazimo do one nepoznanice, a to je onaj dio koji se odnosi na državni proračun koji bi trebao namiriti ostatak novca ukoliko svota skupljena u kompenzacijskom fondu na ovaj način ne bude dostatna. Ali, mislim da ćemo to ipak morati ostaviti vremenu jer teško da ovog momenta možemo imati izračun, uglavnom zbog toga što je hrvatsko tržište dosad bilo poprilično neuređeno. Dakle, taj doprinos ne može biti veći od 5% prihoda davatelja zamjenskih poštanskih usluga ostvarenog od obavljanja zamjenskih poštanskih usluga u prethodnoj kalendarskoj godini. I kao zaključak ono što mogu reći to je da će klub SDP-a podržati zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Replika, Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vidović reagirao sam zato što ste rekli ovo je stupanje na snagu ovog zakona bit će konačno liberalizacija u ovom dijelu. Konačna liberalizacija je nastupila puno prije samo što je nelegalna, ali svi za nju znamo i svi šutimo. I što je najgore od svega ona tijela koja su trebala reagirati nisu reagirala. I to je ono što je po mome sporno. Vi kažete sad imamo HAKOM koji će vršiti kontrolu. Imali smo mi i prije HAKOM-a maltene to isto tijelo samo što se drugačije zvalo bilo je Vijeće za … [[Upadica se ne razumije.]] Točno. A rezultat toga? Ima li rezultata od toga? Spomenuli ste odvajanje HT-a i HP-a ste naveli kao primjer, nakon toga Hrvatske pošte gube 30% tržišta. To ste spomenuli. Činjenica je da normalno da gube 30% tržišta ako je omogućena tolerirana partnerima, ne partnerima nego konkurenciji da radi ono što joj nije dozvoljeno da otima tržište na nelegalan način. A i kad ste već spomenuli podjelu HT-a i HP-a pa budimo iskreni HT je uzeo sve što vrijedi a ono loše je ostalo HP-u. Takva ista podjela se dešava i u drugim javnim poduzećima, konkretno za HŽ znam što se dešava. Isto je tako operateri su dobili sve ono što ne vrijedi i ne valja i što predstavlja trošak, a HŽ Infrastruktura koja ostaje pod okriljem države je dobila sve nekretnine. Hvala.
Odgovor na repliku, Franko Vidović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa evo cijenjeni kolega ja sam u svom izlaganju spomenuo ako se ne varam da je Hrvatska pošta imala problem zbog toga, i ima ga još uvijek, zbog toga što je praktički prisiljena obavljati usluge na području Dalmatinske zagore, Slavonske provincije, otoka čega god, a da sa druge strane gubi tržište u gradovima. Jasno da je u gradovima puno lakše obavljati posao nego što je, puno su manji troškovi, veća je koncentracija stanovništva itd. Dakle, sa te strane ja držim da svako uređivanje donosi plus, ne može nikako biti minus. Svaki ispravak zakona u tom smislu je plus. Što se tiče treće poštanske direktive to je jednostavno stvar mislim o kojoj bi gospodin Kalmeta mogao čak bolje reći nego ja, koja je jednostavno dogovorena sa EU pretpostavljam i koju smo mi dužni provesti na kraju krajeva jer smo se dužni držati onoga kao ozbiljna država što dogovorimo sa partnerima. I treća stvar koju ste mi spomenuli je bila … [[Upadica se ne razumije.]] Da, dakle ja nisam spomenuo da je tad izgubila 30% tržišta već sam to jednostavno naveo kao činjenicu da je '98. zakonski, a '99. praktično na terenu došlo do odvajanja Hrvatske pošte i telekomunikacija. Moram vam reći da ne poznajem baš toliko dobro poštansko tržište, ali bih vam mogao reći točno momenat u kom momentu je Hrvatska pošta izgubila svojih 30%. Hvala lijepo.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Božidar Kalmeta.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo dozvolite i meni da u ime kluba HDZ-a kažem naš stav oko ovog prijedloga Zakona o poštanskim uslugama. Ovaj zakon spada u one zakone koje možemo nazvati ono kako ljudi kažu drveno željezo. Dakle, s jedne strane treba ugasiti monopol jednog operatera državnog, dakle uvesti konkurenciju s druge strane a sve to skupa jedno u odnosu na drugo se malo kosi tako da ja mislim da ovaj prijedlog zakona koji je napravljen i koji je ovdje pred nama da je dobro uspio to izbalansirati. Mislim da je pripremljen na jedan kvalitetan način i da je ovaj prijedlog zakona ispunio svoju osnovnu funkciju, a to je daljnje prilagođavanje hrvatskog zakonodavstva zakonodavstvu EU, odnosno konkretnije usklađivanje sa poštanskom direktivom. U tom kontekstu smatram kako je dobro što se donosi novi Zakon o poštanskim uslugama koji će stupiti na snagu krajem, odnosno početkom sljedeće godine gdje ćemo imati ajde potpunu liberalizaciju poštanskog tržišta kako bi svi sudionici u tim novim uvjetima znali svoja prava i svoje obveze što dosad nije bio slučaj, ali i kod korisnika njihovih usluga stvara jedan osjećaj sigurnosti i reda. Poslovanje svih sudionika u uvjetima liberaliziranog tržišta će biti znatno drugačije, a novi zakon trebao donijeti unijeti osjećaj kako zbog toga neće doći do bezvlašća ili neće doći do raspada sistema i zato kažemo, sam rekao i na početku, smatram da je u tim uvjetima napravljen jedan dobar balans između zakonske regulative i onog dijela koji će ovisit o budućem stanju na tržištu. Dva su glavna razloga ovog cijelog postupka te liberalizacije kod nas a svakako u EU a to je uglavnom s jedne strane liberalizacija, cilj je liberalizacije smanjenje cijena prema krajnjem korisniku i povećanje kvalitete. Dakle, to bi trebao biti cilj ovog zakona ili liberalizacije a ujedno ne manje bitno s druge strane bi trebalo natjerati javnog operatera na nastavak restrukturiranja, na nastavak jačanje za sutra tržišnu utakmicu dakle jer više nema monopola i kad bi se to jedno i drugo dogodilo, a mislim da bi se trebalo i da se mora dogoditi onda je cilj ovog zakona ispunjen mada bit će dosta tu problema u realizaciji svega ovoga skupa jer praksa u EU pokazuje da ta liberalizacija ustvari nije rezultirala efektima kako se htjelo pa se u nekim zemljama dogodilo čak i smanjenje kvalitete i neki razno razni drugi problemi tako da Europska poštanska unija uglavnom i nije zadovoljna s jednim tim procesom i nažalost malo je zakona trenutno u Europi koji funkcioniranju na način da kompenziraju rad javnog odnosno imenovanog operatere. Ima i dobrih primjera ali kažem općenito i u samoj EU odnosno u Poštanskoj uniji nisu zadovoljni međutim drugog rješenja za sad nema. Rekao sam prije da je sam zakon dobar i sad o detaljima i ne mislim sad tu raspravljati o svim tim zakonima. Ono što želim možda malo problematizirati je to da dakle znamo da imamo potpuno otvaranje poštanskog tržišta, na obavljanje rezerviranih univerzalnih usluga, nemamo više onih monopola na pismenim pošiljkama do 50 grama, prije je bilo 100 grama, da imamo definirano jednog davatelja univerzalnih usluga za cijelo područje RH i to je dobro i jedino moguće jer već je bilo ovdje rasprave da ne ponavljam, treba pismo donijeti ne znam na Silbu ili treba pismo donijeti negdje u Dalmatinsku Zagoru ili negdje u Slavoniju i itd., dakle to je jedino moguće i tako mora biti, međutim ta i takav posao jasno da nosi gubitke jer su prihodi puno manji nego što je zarada. I što ćemo sad? Dakle s jedne strane moramo osigurati svim građanima u RH da mogu dobiti pismo sad karikiram, a s druge strane taj koji to radi ima gubitak. Ovdje je to riješeno da će formirati taj kompenzacijski fond iz kojeg će se onda pokrivati ti gubici javnog operatera koji će kao što ovdje piše sljedećih 15 godina s tim da svakih pet godina će HAKOM dakle prateći tržište vidjeti da li ima netko drugi možda koji bi mogao to obavljat ili koji želi to obavljati, pa ako ima onda će raspisati natječaj što je isto dobro. E ja isto mislim da iz tog kompenzacijskog fonda neće biti dovoljno novaca. Ako bi se pošta, Hrvatska pošta dobro restrukturirala bi se dobro dalje i dalje u tom smislu razvijala, možda i hoće dakle malo ja govorim sad tu i neću reći napamet al paušalno ali za pretpostavit je da neće biti dovoljno pa i sam predlagatelj zakona je zato i stavio da jedan osigurač da tako kažem, da ako i ne bude dovoljno novaca da će se onda posegnuti državni proračun i da će iz državnog proračuna ti gubici pokriti, što je dobro jer Hrvatska pošta zapošljava 10 tisuća i 506 ljudi ne znam ni ja koliko ali zapošljavaju i ostali jasno operateri tako da svako radno mjesto treba gledati sa puno uvažavanja. Tu postoji možda bojazan a ono što sam rekao na početku da je cilj liberalizacije, jedan od ciljeva je i to da se operatera natjera na jednu restrukturiranje, na jedno gospodarsko ponašanje, na gledanje svake lipe i kune ako ne mora to tako biti, ali ako uprave recimo javnog operatera znaju da imaju iza sebe državni proračun da se na njega mogu osloniti kad god to bude potrebno e onda možda neće bit toliko agilni i aktivni u ovom što bi trebao biti jedan od ciljeva ovog zakona a to je da ne ponavljam po treći puta jedna konkurentna, jedan konkurentan javni operater koji se može ravnopravno nositi sa ostalom konkurencijom. Tako da evo to je jedino ono što je po meni u ovom zakonu upitno odnosno možda nije dovoljno razrađeno ali praksa će pokazati što je. Možda se moglo ne znam napraviti to na jedan drugi način da se recimo odrade tri zone. Jedna zona da budu gradovi veliki, zatim neka srednja zona, a onaj ne znam da se određuju po županijama koje imaju jednu prosječnu naseljenost. I krajnja zona to su oni ruralni dio Hrvatske onda bi se recimo unutar te tri zone svatko tko se prijavi za poštansku uslugu u ovom slučaju ne znam drugi davatelj ili javni operater itd. itd. dakle prijavili da hoće nositi samo u jednoj ili drugoj, trećoj zoni i prilikom fakturiranja on svojim klijentima mora između ostalog pokazati gdje je nosio svoje pošiljke kada njemu npr. HT da noćni račun on ima popis adresa i on određuje tko je nosio u kojoj zoni, a ako nosi samo u prvoj zoni mora platiti jasno razliku druge dvije zone kompenzacijski ili ako nosi u dvije zone mora platiti kompenzaciju treću zone itd. Ali dobro to je sada pitanje razrade tog članka i pitanje kako će to funkcionirati. Dakle, da ne duljim previše mislim da je ovim zakonom napravljen jedan dobar balans u uvjetima u kojima moramo napraviti. Mi moramo poštivati direktive, mi ovaj zakon moramo donijeti, on mora stupiti na snagu, mi moramo liberalizirati tržište jer je to dobro i dobro je za krajnjeg korisnika i trebalo bi biti dobro za njega, ali postavlja se uvijek ovo pitanje po meni funkcioniranja tog kompenzacijskog fonda i državnog proračuna. Sve u svemu klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog Zakona o poštanskim uslugama s Konačnim prijedlogom zakona i samo sam htio ali nema kolege Baranovića pa mu neću kazati Hrvatska pošta je poslovala i 2009., 2010., 2011.pozitivno. ja bih volio da ona posluje i ove godine pozitivno ali sačekat ćemo kraj godine pa ćemo vidjeti. Evo hvala gospodine potpredsjedniče.
U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre, kolegice i kolege. Evo ovoliko nas koliko nas je ostalo još malo mi ćemo se obraćati samo stolicama, ako nas nema ovako kasno raditi. važan je ovaj zakon prije svega i za Hrvatsku poštu, a i za sve radnike Hrvatske pošte 11,5 tisuća radnika ipak treba biti briga i nas saborskih zastupnika i hrvatske Vlade, ministarstva ali i onaj dio naših ispunjavanja obveza prema EU. Ispunjavanje 3. Poštanske direktive, donošenja ovog konačnog prijedloga zakona naša je europska obveza, usklađivanje liberalizacije tržišta to je ono što stupa na snagu 1.siječnja 2013.godine. sada da ne ponavljam povijest donošenja Zakona o poštanskim uslugama i njihove prilagodbe prvoj i drugoj poštanskog direktivi. Ovo je dakle ona konačna treća koja će u potpunosti liberalizirati poštansko tržište i staviti možemo reći sve poštanske operatere registrirane u RH u ravnopravni položaj. Ono što je pomalo zabrinjavajuće, a možemo reći i žalosno Hrvatska pošta je državna tvrtka, financirala se iz vlastitog poslovanja i čuli smo od gospodina Kalmete u 2009., 2010., 2011.ostvarila je pozitivan rezultat u poslovanju i nakon izbora smijenjena je Uprava Hrvatske pošte gospodin Jukić tada predsjednik uprave je smijenjen iz neobjašnjivih razloga iako je bilo obećanje da će se ona javna poduzeća koja su ostvarivala dobit zadržati svoje uprave jer će se gledati na kvalitetu osoba a ne na to koja je stranka pobijedila na izborima. U slučaju Hrvatske pošte to nije bilo tako. Osobno sam i sam sudjelovao u dijelu restrukturiranja Hrvatske pošte od 2008.do 2012.i Hrvatska pošta je činila sve napore s obzirom da je imala veliki teret. Iako je državna tvrtka država pomalo nije sudjelovala kao strateški partner Hrvatskoj pošti i mi se u klubu HDSSB-a iskreno nadamo da će to od 1.siječnja biti potpuno drugačije da će Hrvatska pošta kao država tvrtka ipak naći strateškog partnera prije svega u Hrvatskoj državi. Iz izvješća Hrvatske pošte vidimo da je i do ove potpune liberalizacije od 1.siječnja dakle još je ostalo dvadesetak dana Hrvatska pošta do sada izgubila oko 700 milijuna kuna zbog toga što je nelegalnom i nelojalnom konkurencijom izgubila oko 30% tržišta. To se prije svega tiče tu nema šta se tu skrivati o poslovanju City expressa koji na određene načine nelegalnim putem i bez reagiranja H-Com-a ušla u rezervirano područje Hrvatske pošte. I ono što je također žalosno i što treba naglasiti da su i državna ministarstva i neke lokalne uprave i lokalne zajednice poslovale suprotno dakle postojećim zakonskim propisima i isporučivala rezervirano područje Hrvatske pošte preko City expressa. Jeli to bila jeftinija usluga, jel su se ta tijela institucije vodile tržišnim principom, to mi ne znamo ali znamo da je pošta koja treba isplatiti 11,5 tisuća plaća mjesečno izgubila veliki dio novca. 700 milijuna kuna nije malo novac. Ono što je također teret koji će se naći od 1.siječnja to je da će pošta će 15 godina obavljati univerzalnu uslugu pod određenim uvjetima. I ovdje sasvim sigurno mogu reći da neće biti dovoljno sredstava u kompenzacijskome fondu da se pokriju troškovi koje će Hrvatska pošta imati u obavljanju ovih univerzalnih poštanskih usluga po predviđenim zakonskim uvjetima. Tu se nemamo šta lagati tu možemo samo očekivati jedan dodatni teret Hrvatskoj pošti. Nažalost vjerojatno je otpuštanje radnika Hrvatske pošte još jedan socijalan slučaj. Hrvatska pošta 4 tisuća poštara Hrvatske pošte evo kolega Baranović nije ovdje rekao je da treba svima pružiti jednake uvjete rada. Ja sam svjedok sa su mnogi radnici City expressa, DHL-a i ostalih operatera upravo htjeli prijeći raditi u Hrvatsku poštu, jer Hrvatska pošta prije sveg osigurava svojim radnicima i kolektivnim ugovorima i adekvatnim uvjetima rada i za hrvatske uvjete sa plaćama koje su se mogle isplaćivati, a to je negdje oko 4 tisuće do 4,5 tisuće kuna plaća recimo našim poštarima. Ipak su ti ljudi koji su radili … imali plaće po 2,5 tisuće kuna i radile u pomalo neuobičajenim uvjetima. Dakle mi ovdje moramo biti spremni na potpunu legalizaciju tržišta i ovaj zakon kao takav moramo podržati. Ali isto tako očekujemo od Vlade RH da se u vremenu koje je pred nama ipak drugačije postave prema Hrvatskoj pošti i prema interesima Hrvatske pošte jer će se Hrvatska pošta zbog ovakvog prijedloga zakona koji smo mi zbog direktiva EU morali donijeti ipak naći u nezavidnom položaju, a gledajući druge zemlje Sloveniju, Švedsku, Belgiju, vidimo da je njihov jedan operater zadržao više od 90 do 99% tih univerzalnih poštanskih uslugama u svojoj nadležnosti. Ovdje će se dogoditi sa Hrvatskom poštom nešto sasvim drugačije i ovdje ne ulazeći da će se tu bilo kome onemogućavati pravo rada pozivamo prije svega vas ministre i Vladu da se u ovom vremenu još pomalo osvrne na ovaj prijedlog zakona i da se ovim prijedlogom zakona ne uništi nešto što je prije svega vlasništvo Republike Hrvatske. Mi smo spremni da ispunjavamo uvjete Europske unije, ali ne možemo biti spremni pod parolom da se svima omogući jednako pravo rada uništava jedna državna tvrtka koja prije svega je vrijedna za Republiku Hrvatsku. Ovaj amandman HNS-a isto tako ne ide u prilog Hrvatskoj pošti jer amandman da se …, to je amandman koji ide da se odstupajući od uvjeta univerzalne usluge Hrvatskoj pošti oduzima tržište i to je nešto što ni klub HDSSB-a neće podržati, nadam se da to neće ni ostali klubovi jer to je nešto što zaista znači sahranjivanje Hrvatske pošte i pod parolom otvaranja novih radnih mjesta, otvaranja novim operaterima mi uništavamo ono što je prije svega blago i vlasništvo našeg naroda i svih onih radnika koji strepe i njihovih obitelji koji strepe za svoje plaće u vremenu koje je pred nama i to je nešto što moramo zaštititi. Mi u ovom dijelu dakle to nećemo i ne smijemo podržati. Hvala lijepa.
Hvala vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu pa pozivam cijenjenog zastupnika Josipa Borića da iznese svoju.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Ministre, kolegice i kolege. Pa ja ću kratko, više-manje je o Hrvatskoj pošti sve rečeno. Činjenica jest da je to jedna značajna firma za Hrvatsku, da zapošljava čuli smo 11000 ljudi, a što je još važnije iako je u vlasništvu države isključivo se financira vlastitim poslovanjem, a posluje tržišno. Ja ću ovdje navesti problem koji imamo na hrvatskom tržištu pisama, a tiče se rezerviranog područja pisama do 50 grama jer je to zaista jedan specifičan primjer kojeg ne možemo naći na području čitave Europske unije i mi čujemo ovdje da ide formalna liberalizacija sa 1.1., a činjenica jest da neformalnu imamo već jedno duže vrijeme. To je činjenica, a to pokazuju i podaci. Jer ta pošta bi isključivo sa svojim pravom i obvezom za rezervirano područje do liberalizacije tržišta trebala imati 100% udjela na području pismovnih pošiljaka do 50 grama. To su najinteresantnije pošiljke i tu se vrte najveći ajmo reći novci. Međutim Hrvatska pošta, čuli smo i od ministra danas, ima svega 72% na tom području, a još nismo ni krenuli u liberalizaciju tog dijela. To je taj specifiikum. Gledajući druge zemlje u Europskoj uniji sve će nam biti još jasnije. Nema nijednog davatelja usluga u Europskoj uniji koji je prepustio više od 13% tog udjela na svom području. Ne postoji. A mi smo već prije formalne liberalizacije već na 30%. Primjer Švedske u kojoj je liberalizacija nastupila '93. godine, a tamošnji poštanski operator danas još uvijek drži 89% rezerviranog područja. U Sloveniji je tržište liberalizirano 2011. godine, a ta pošta danas drži 99,6% rezerviranog područja. U Austriji je to 98%. Mi kao država koja ulazi sljedeće godine 1.7.2013. u Europsku uniju formalnu liberalizaciju kao jedina zemlja koja ulazi u Europsku uniju počinjemo prije datuma ulaska u Europsku uniju. Poljska je recimo tek također sa 1.1.2013. liberalizira poštansko tržište, a već su u Europskoj uniji gotovo 7 godina. Upravo zbog te kako je nazivamo neformalne liberalizacije ili tog čudnog dijela poslovanja koji se desio na tržištu rezerviranih pošiljaka, činjenica je da se u proteklim godinama dešavao gubitak na račun Hrvatskih pošta mjeren očito u stotinama milijuna kuna. Jer Hrvatska pošta se kažem često ovdje upotrebljava kao primjer kada treba pričati o ruralnim područjima, o otocima, kako oni to jedini rade, kako drugi to ne rade, međutim vidimo jedan amandman koji danas dolazi na klupu, koji kaže da bi trebali svi biti na neki način jednaki s time da neki rade isključivo ono što im je u interesu, a Hrvatska pošta bi trebala pokrivati i sve drugo, a ona pokriva zaista svaki naseljeni otok, svako područje jer je to njezina obveza. Hrvatska pošta ima 942 poštanska ureda, dnevno prazni preko 5000 kovčežića, a uvedena je i petodnevna dostava na čitavom teritoriju Republike Hrvatske, pokriva preko 1700 ruralnih rajona koje konkurencija nikada neće moći pokrivati. Upravo zbog toga govorimo da je ovo što se do sada dešavalo na neki način bilo nepravedno prema tom javnom poduzeću koje je usprkos tome, čuli smo, protekle tri godine radio sa dobiti, unutar možda i najtežih tržišnih uvjeta od svih javnih poduzeća. I zbog toga je važan ovaj članak 16. i ovaj stavak 2., zbog toga je važno da većina u ovom Saboru ne prihvati amandman kluba HNS-a koji traže da se izbriše u 2. stavku riječi "odstupajući od uvjeta univerzalne usluge". Što bi to značilo ukoliko bi se izbrisao takav članak? Ukoliko se on briše svi pošiljatelji masovnih pošiljaka, konsolidatori, ne bi mogli sklopiti ugovor za univerzalnu poštansku uslugu. Svaki taj pisani ugovor automatizmom bi predstavljao zamjensku poštansku uslugu na koju se obračunava PDV. Za korisnike državnog proračuna, a to su sva ministarstva, to su agencije, za javna poduzeća, za lokalnu samoupravu, za poduzeća u vlasništvu lokalne samouprave itd. usluga bi bila 25% skuplja i to je ono što je važno. Jer ovaj članak nikoga ne diskriminira, ako netko misli da može radit na čitavom području Republike Hrvatske neka se potrudi, neka to radi, neka bude i jeftiniji ako može od Hrvatske pošte ali neka se poštuje zakon onako kako je dobro napisan, dobro stipuliran. Jer ne znam koji je interes HNS-a da gura ovakav amandman kad on znači manje novaca i neracionalizaciju u državnom proračunu ili potrošnju državnog proračuna jer je poznato da su usluge, univerzalne poštanske usluge oslobođene PDV-a u svim zemljama EU i u Hrvatskoj također. A u nekim od tih zemalja ne da su samo one oslobođene, nego su oslobođene i neke druge poštanske usluge i sve je to u skladu sa europskim zakonodavstvom. I zato još jedanput ponavljam u cilju je da Hrvatska pošta bolje posluje, racionalnije, da se troše sredstva Državnog proračuna. Dobro bi bilo da ministarstvo odbije amandman kluba HNS-a jer je to najbolji način da se uvede još više reda na područje koje pokrivaju poštanske usluge, a ovi koji smatraju da možda to njima ne ide u korist neka se potrude jer iskustva sa tim operaterima nisu uvijek najbolja. Možda nema smisla da u ovaj kasni sat pričamo o njima, ali mislim da svatko tko je poslovao sa nekim od tih drugih operatera zasigurno ima i poneko negativno iskustvo. Sa Hrvatskim poštama ja moram reći teško ili rijetko ili nikada. U svim vremenskim uvjetima na čitavom području Republike Hrvatske. I zbog toga je ovaj članak 16. važan i ne smije se dirati u ovakav prijedlog zakona jer je jako, jako dobar ministre. Hvala lijepo.
Hvala vama. Replika Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Boriću. HNS nema nikakav interes u ovoj priči. Ono što je stav HNS-a to je da svi u ovoj zemlji imaju ustavno pravo, pravo na rad svjesni činjenice da osim Hrvatskih pošta postoje i neke druge tvrtke koje pružaju usluge čiji djelatnici također očekuje egzistenciju na osnovu obavljenih radnih zadataka i zaposlenja. Naš amandman ima jedino za cilj da eventualno spriječi eventualnu pogrešnu primjenu ovog pozitivnog zakona koji na naše veliko zadovoljstvo stvara pretpostavke za kvalitetnu uslugu hrvatskim građanima, a isto tako i za opstanak 11000 radnih mjesta u sustavu Hrvatskih pošta. Ali naglašavam, smatramo da ovu korekciju treba napraviti kako bi se izbjegla eventualna pogrešna tumačenja odredbi ovog zakona i kako se ne bi desilo da se eventualno onemogući bilo kakva mogućnost daljnjeg poslovanja i drugim djelatnicima i drugim tvrtkama na ovom polju usluga. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani Josip Borić.
Kolega Baranoviću, ja iz vašeg izlaganja u ime kluba na osnovu ovog amandmana imam osjećaj i dojam da želite naštetiti Hrvatskim poštama bez obzira što vi i kako vi to objašnjavate, a to nije interes, ne bi trebao biti interes ni Vlade koja je vlasnik, ne ti trebao biti interes ni hrvatskih građana. Jer vjerujem da su od svih operatera u Republici Hrvatskoj najzadovoljniji upravo sa Hrvatskom poštom. Mi a ja mislim da ni ovaj zakon koji je jako dobar, koji u svim dijelovima nikoga ne diskriminira. On ne diskriminira, nego neki nisu sposobni ponuditi bez obzira što su već dugo na području u kojem možda i nisu smjeli biti ne mogu ponuditi jednake usluge i to ne smije biti nedostatak Hrvatskih pošta. Oni svoj posao rade kako treba. Ne treba to tumačiti na taj način da smo mi protiv radnih mjesta u nekakvim drugim operaterima. Nismo, neka rade, neka traže kapital, neka ulažu pa neka određuju područja gdje će oni to raditi ali ne na štetu Hrvatskih pošta. To je jedina intencija ovog amandmana da se učini šteta Hrvatskoj pošti, a to nije interes za 11000 ljudi koji trebaju kažem svaki mjesec dobiti plaću. I ako se ovo prihvati a nadam se da neće, da ima razumijevanja u svim klubovima za ovo onda nema problema. Hrvatska pošta ima šansu da povrati velik dio izgubljenog područja kojeg je na neki način izgubila u proteklom vremenu. To je važno.
Hvala lijepa. Nastavljamo pojedinačnu raspravu. Boris Blažeković, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Damir Rilje.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege svi koji imamo snage još uvijek ovdje slušat o onom za šta mislim da sada jedan dobar dio poštanskih radnika sluša i gleda uz televiziju. Ja bih iznio nekoliko razmišljanja o Prijedlogu zakona o poštanskim uslugama. Naime, zakon sam po sebi nije neko revolucionarno djelo, ne može ni bit. On je samo usklađivanje, jer se ovdje zapravo radi o novini liberalizacije tržišta sukladno direktivama EU, ali naravno to se mora napravit na način koji odgovara ovoj Republici, ovoj državi Hrvatskoj jer se radi o strukturnoj tvrtki koja je na žalost već dosadašnjim Zakonom o pošti jedan takav sustav i nije do kraja uplivom nadzornih tijela ni ispoštovala, a to je na području rezerviranih usluga. Prividno ovaj zakon pruža zaštitu nacionalnom operateru Hrvatskoj pošti time što joj daje status nacionalnog davatelja univerzalnih usluga na idućih 15 godina sa obavezom da sa HAKOM-om mora svakih pet godina preispitivati uvjete o obavljanju univerzalnih usluga i to je formalno produljivanje ugovora. Ovaj zakon naravno prepoznaje univerzalne usluge na koje se sada ne obračunava i ne plaća PDV što bi trebalo i ostati, zamjenske usluge koje se posebno ugovaraju sa velikim korisnicima koji šalju velike količine masovnih pošiljaka iz univerzalnog područja koje odstupaju od uvjeta za univerzalne usluge i ostale poštanske usluge. Zakon je neminovnost. On je takav u Europi, ali naše prilike nisu ni malo europske jer tamo nije bilo kršenja do sada još uvijek važećeg starog Zakona o poštanskim uslugama čijom neprimjenom Hrvatska pošta i dovedena velikim dijelom u neprimjereni položaj jer su nadležne inspekcije, dakle HAKOM-a nije reagiralo kad su drugi davatelji usluga ulijetali u prostor rezerviranih ali i univerzalnih poštanskih usluga Hrvatskoj pošti dakle i dovodili u nepovoljniji položaj i ostvarivali gubitke. HAKOM je to utvrdio tek svojim rješenjem krajem 2011. godine. Poslovanje svih sudionika će u uvjetima liberaliziranog tržišta biti znatno drukčije, a novi bi zakon trebao donijeti i unijeti osjećaj kako zbog toga neće doći do bezvlašća i raspada sustava. I smatramo da je postignut prilično dobar balans između zakonske regulative i onog dijela koji će ovisiti o budućem stanju na tržištu. Upravo vezano za zakonsku regulativu što se prvenstveno odnosi na univerzalnu uslugu kao i dosada predstavlja uslugu određene kakvoće, dostupnu po pristupačnoj cijeni svim korisnicima poštanskih usluga na cijelom području RH čije pravo i obvezu obavljanja sljedećih 15 godina zakon je dodijelio Hrvatskoj pošti. To smatramo potrebnim naglasiti da smo mišljenja da bi država trebala i morala dati jaču potporu Hrvatskoj pošti u provođenju obveze koja joj je nametnuta. U samom zakonu utvrđuje se kako je obavljanje univerzalne usluge od interesa za RH što mislim i samu državu obvezuje na neki način da postane strateški partner Hrvatske pošte, odnosno njezin instrument u ispunjavanju te obveze što prema našim saznanjima dosada baš i nije bio slučaj. Smatram kako je krajnji nefer da se od Hrvatske pošte traži samo ispunjavanje zakonom propisanih rokova dostave, osiguravanja svakodnevne dostave ili prikupljanja pošiljaka i u najudaljenijim područjima, održavanje mreže poštanskih ureda, a pošiljke sa strane npr. državnih institucija, sudova, lokalnih zajednica i nekolicine drugih ne dostavljaju putem Hrvatske pošte već putem vlastitih dostavljača ili putem nekih drugih davatelja usluga. Točno je da se tržište otvara, ponuda i potražnja, a ponajviše cijena će učiniti svoje. Ali bez obzira na sve navedeno mislim da bi se država trebala bolje pobrinuti za ono što si je sama propisala. Naravno u ovom dijelu i Hrvatska pošta mora napraviti puno toga jer u jednom trenutku Hrvatska pošta je podigla cijenu rezervirane usluge na 3,50 kn pa ju je spustila na 3,10 kn i ukinula je rabate. To nije bio nimalo korektan potez od strane Uprave Hrvatske pošte. I tada je malo država, malo regulator dakle agencija, malo inspekcija a malo Hrvatska pošta su doprinijeli onome što se kasnije dogodilo. Poštanski radnici koji pošteno rade ima ih 10690 po mojoj spoznaji očekuju zaštitu poslovanja i radnih mjesta kao i korektnu tržišnu utakmicu. No, nepoštivanjem postojećeg Zakona o poštanskim uslugama HP je svedena na 66% tržišta, a većina europskih nacionalnih operatera smo već čuli su od 90 do 100% nacionalnog tržišta i obavljaju poštanske usluge uspješno. Ovaj podatak govori o odnosima na tržištu ali i o poslovnoj politici javnog operatera. Za pet godina u uvjetima potpune liberalizacije kad se bude preispitivao tržišni potencijal tržišna snaga svih davatelja poštanskih usluga za očekivati je da se na ovakav način ako se ovako nastavi tržišni udio HP-a bude 50%, a ne 66% koliko je sada po podacima HAKOM-a. Kako je Hrvatska pošta kao javni operator upravo ta koja pokriva najveći dio tržišta poštanskih usluga, univerzalnih poštanskih usluga još uvijek na područjima na kojima se to ne isplati smatram potrebnim reći da nam ne bi smjelo biti u interesu troškove smjestiti upravo i jedino HP-u. Ako je HP tvrtka od interesa za RH nije moguće da se ovakav trend gotovo nikako ne zaštiti, da se ne pomogne HP-u. Možda nažalost nekome odgovara da se za 5 godina utvrdi da zbog loših i nagomilanih gubitaka HP operater pokriva 50% ili manje tržišta poštanskih usluga. Nije to rezultat lošeg rada radnika niti malog potencijala HP-a već je to rezultat nepoštivanja postojećeg Zakona o poštanskim uslugama dugi niz godina na uštrb HP-a i u korist davatelja usluga poput City Expressa na prvom mjestu. Uostalom to se događa već niz godina i ljudi su ukazivali na takve propuste. Moguće da sad isti ti rade u City Expressu. Tadašnja Uprava HP-a je naravno ukinula popuste za velike korisnike i povećala cijene rezerviranih usluga kao što sam već rekao. Možda i oni danas imaju takav odnos sa City Expressom. Formalno-pravna liberalizacija poštanskog tržišta u RH prije svega pred Hrvatsku poštu postavlja zahtjev da točno utvrdi i iskaže visinu štete koju je trpjela radi protupravnog postupanja kurirskih tvrtki te u postupku pred mjerodavnim sudom postigne pravedno obeštećenje. U javnosti se spominje gubitak oko 700 milijuna kuna u zadnjih 5 godina. Naravno još je zaduženje od 53 milijuna eura na Zagrebačkoj burzi plasiranjem vrijednosnica. No, mislim da bi bilo važno osim članka 16. stavak 2. istaknuti i članak 46. stavak 3., dakle da pojasnim. Kad davatelj univerzalne usluge na temelju ugovora iz članka 16. stavak 2. koji govori o pošiljkama zamjenskim poštanskim pošiljkama primjenjuje posebne cijene mora poštivati načelo nediskriminacije na cijene i povezane uvjete. Tu treba izbjeći transparentnost. Zašto? Jer će Hrvatska pošta kao nacionalni operater morati objaviti cijene i onda će se pojaviti City Express i dati 20 lipa niže, a on ne mora objaviti cijenu. Prema tome, nije korektno da se konsolidatori i drugi pošiljatelji na taj način zelenaški ulijeću u prostor Hrvatske pošte. U samom članku se jasno i nedvosmisleno navodi kako se usluge iz navedenih ugovora ne smatraju univerzalnom uslugom iz čega se kao jedini zaključak može izvesti da se radi o uslugama koje se nalaze na tržištu. Ako se radi o uslugama na tržištu ne vidim potrebu nametanja obveza transparentnosti koju obvezu nema nitijedan drugi sudionik na poštanskom tržištu nego jedino davatelj univerzalne usluge ili Hrvatska pošta. To bi bilo jako dobro ministre da se ubaci ako se ikako može u zaštitu Hrvatske pošte. I kako još imam malo vremena nastojat ću ovo privesti kraju, a imam još jedno tri sata o ovome govoriti. Znam da vam je ovo teško slušati, ali ljudima nije. Poštanski sustav nije spreman pripremiti se na nove tržišne uvjete i spremno ih dočekati bez tehnoloških i organizacijskih promjena. Ne može se Hrvatska pošta baviti prodajom zlata, prodajom srebra, štampanjem odnosno štamparijom iz … i prodajom osiguravajućih polica. Hrvatska pošta je oduvijek bila polufinancijska ustanova, pružala je financijske usluge ali naravno ni onaj sustav sa Hrvatskom poštanskom bankom nije bio konkretan jer se u uredima Hrvatske pošte cijena plaćala 4 puta više nego u samim uredima Hrvatske poštanske banke. Dakle osnaženje javnog operatera Hrvatske postaje ono što je bitno i za državu Hrvatsku a i kompenzacijski fond u koji će se slit najviše do 20 milijuna kuna prema sadašnjim izračunima prihoda davatelja poštanskih usluga, a to je jako malo i opteretit će se stavka državnog proračuna unutar koje će se morat predviđati daleko veća cijena za pokriće gubitaka u ovoj namjeni. Evo s ovim vas dalje neću opterećivat, hvala vam lijepa što ste imali strpljenja.
Dobit ćete još malo vremena jer je na vaše izlaganje podignute dvije replike. Prvo Mladen Novak.
Hvala lijepa. Pa sad neću lagat sebe, mogu sve druge, ali činjenica je da je prva namjena da vam dam još prostora i vremena ali istovremeno me interesira na vašu izjavu kad ste rekli da bi trebalo ugraditi još onaj dio u zakon ministar je odmah reagirao ne. Mislim da je to u nesuglasju sa zamjenikom ministra koji je bio na odboru, koji je rekao da je točno, tu su još ljudi koji su bili tamo, gdje je to praktički prezentirano kao zaštita nacionalnog interesa i nacionalnog operatera. Sad mi nije jasno zbog čega unutar samog ministarstva takav nesklad i kolega Rilje mislim ipak ste vi dio vladajuće koalicije, možda ste bolje informirani oko toga. Hvala.
Druga replika, Nansi Tireli. Odustaje. Završna riječ ministar pomorstva, prometa i infrastrukture uvaženi Siniša Hajdaš Dončić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Predlagatelj dakle Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture kroz uvažavanje treće poštanske direktive i kroz uvažavanje treće poštanske direktive uz konstantne i kontinuirane da tako kažemo konzultacije sa Europskom komisijom i osobno smatram da smo predložili jedan kvalitetan zakon koji uvažava činjenicu da Hrvatska pošta ima 942 poštanska ureda, da svakodnevno opslužuje 5 tisuća poštanskih sanduka, da reć ću gotovo svakodnevno ima dostavu na svaki otok, brdo, breg, planinu sa propisanom kvalitetom, s nemogućnošću biranja korisnika kao ni zapravo sa nekim izborom poslovne politike. I upravo smo kroz ovaj zakon pokušali maksimalno, naglašavam maksimalno što je i dozvoljeno i uz konzultacije sa Europskom komisijom zaštititi Hrvatsku poštu a sa druge strane omogućiti liberalizaciju. Hrvatska pošta će inače u utorak, dakle u 10 sati imati nazovimo to prezentaciju Plana neću reć restrukturiranja nego sljedećeg petogodišnjeg plana razvoja jer je poznato svima zapravo da ona gubi ono svoje core tržište i da mora naći kao i većina pošta s kojim se može uspoređivati u Europi, mora naći određen dio zamjenskih prihoda ali o tome više u petak. Cijenjeni zastupnik gospodin Kalmeta spomenuo je jedan prijedlog o podjeli Hrvatske na tri područja. Razmišljalo se i o tome no međutim ponovno da tako kažemo u konzultacijama s EK to je nemoguće jer na jednom području može biti samo jedan davatelj univerzalne usluge pa bi se dogodilo vjerojatno da svi žele ići na područje u tom trenutku Grada Zagreba al razmišljalo se o tome. I zaključno, da upotrijebio sam kak se zove ako gledamo čisto ekonomski jedan krivi ekonomski termin zapravo računovodstveni što je gospodin Šuker dobro primijetio, dakle primijenio sam dobule entry book keeping ili dvojno računovodstvo umjesto zapravo acouting separations ili obveze računovodstvenog razdvajanja i to je točno, no to se moglo možda malo ljepše reć znate onim lijepim riječima zapravo je suština života. Molim? Ne,ne računovodstveno izdvajanje ispravan prijevod riječi, samo sam dakle u lijepim riječima je suština života.
Zahvaljujem ministru. Rasprava o tekstu zakona je zaključena. Glasat ćemo kad se stvore uvjeti za to.
Konačni prijedlog Zakona o poštanskim uslugama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 229. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika HNS-a. Molim predstavnika predlagatelja zamjenik ministra poštovani Zdenko Antešić. Imamo jedan amandman poštovani zamjeniče ministra.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Vlada ne prihvaća amandman uz sljedeće obrazloženje. Predmetnom odlukom članka 16.stavka 2. Konačnog prijedloga zakona na koji je podnesen amandman uređuje se obavljanje zamjenskih poštanskih usluga od strane davatelja univerzalne usluge. Upravo je odstupanje od uvjeta univerzalne usluge osnovni element koji razlikuje univerzalnu uslugu od zamjenske poštanske usluge kada je obavlja davatelj univerzalne usluge. Ova je odredba kao i njezino obrazloženje u potpunosti usklađena s 3. Poštanskom direktivom EU Direktiva 2008/6/EZ te je na navedenu odredbu, uključujući i riječi koje se amandmanom predlažu brisati, izričitu suglasnost dala i Europska komisija.
Molim predstavnika predlagatelja Kluba zastupnika HNS-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa namjera HNS-a sadržana u ovom amandmanu bila je da se jasnije precizira razlika između univerzalne i zamjenske poštanske usluge kako u onom dijelu tržišta usluga koji nisu pod univerzalnom poštanskom uslugom ne bi dolazilo do dvojnih tumačenja i do konflikata među davateljima poštanskih usluga. Međutim, kako HNS podupire namjeru predlagatelja zakona da se ovim zakonom uredi funkcioniranje tržišta poštanskih usluga, kao i da se stvore primjereni uvjeti za rad davatelja univerzalne poštanske usluge, a to su Hrvatske pošte, mi ćemo uvažiti ovo obrazloženje predlagatelja zakona i povlačimo amandman. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 127 glasova i 1 suzdržanim glasom, donesen Zakon o poštanskim uslugama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 230 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, zamjenica ministra gospodarstva, gospođa Tamara Obradović Mazal.
Ja vam se zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi dame i gospodo zastupnici, dopustite da se za početak zahvalim na provedenim raspravama na radnim tijelima odnosno odborima kao i na vašoj pažnji u ove kasne sate u raspravi ovog Konačnog prijedloga zakona. Govorimo o noveli, prijedlogu novele vezano za rad državne i način i metodologiju rada Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave koja podsjetit ću je osnovana još 2003. godine sa nadležnošću za kontrolu postupaka temeljem Zakona o javnoj nabavi. 2010. godine donesen je novi Zakon o državnoj komisiji i tu također moram podsjetiti da su nadležnost Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave proširene i na segmente javno-privatnog partnerstva kao i na dio koji se odnosi na koncesije. Trenutno Državna komisija sastoji se od pet članova od kojih je jedan predsjednik i donosi odluke kroz rad samo jednog vijeća. Namjerno naglašavam kako broj članova tako i broj vijeća za donošenje odluka na razini državne komisije jer upravo u tom segmentu iz razloga i proširenja određenih nadležnosti pogotovo nakon ulaska u EU ali zbog povećanog opsega rada ono što se ovom novelom predlaže je s jedne strane povećanje samih članova državne komisije, a s druge strane i povećanje vijeća odnosno panela u kojima će vijeća raspravljati što im omogućava s jedne strane koncentraciju, specijalizaciju ali isto tako bržu protočnost predmeta kroz samu instituciju državne komisije. Zašto? Podaci odnosno statistika samog rada državne komisije ukazuje na povećani broj samih predmeta ali i na povećani broj dana u kojima se predmeti raspravljaju odnosno nakon kojeg se odlučuje. Tako da gledajući jedno prosječno trajanje postupka primjerice u 2011.godini od zaprimanja žalbe do otpreme same odluke taj broj dana iznosio je 61 dan. On je negdje u prosjeku kada se pogleda dakle prosjek trajanja žalbenog postupka on prosječno iznosi 51 dan. U ovim uvjetima kada se očekuje isto tako i snažan zamah investicijskog ciklusa recimo javnih poduzeća, obveznika javne nabave koji naručuju robe, radove posebice i usluge s naglaskom i na velike infrastrukturne radove naravno da ovaj prosjek od 51 dana je nešto što na neki način zaustavlja i moment odlučivanja odnosno moment kada se može sklopiti, a kasnije konzumirati i isplatiti sam ugovor. I upravo to je između ostalog je razlog zašto i sa povećanim brojem članova i sa drugačijim načinom odlučivanja kroz vijeća se želi omogućiti upravo povećanje učinkovitosti. To nije naravno jedini razlog. Drugi razlog je podsjetit ću i činjenica ulaska Hrvatske u EU reflektirat će se na korištenje pristupnih sredstava odnosno sredstava iz strukturnih kohezijskih fondova koji će se odvijati ne više po prag pravilima već po pravilima nacionalnog zakonodavstva odnosno upravo po Zakonu o javnoj nabavi. Znači na segment domaćeg zakonodavstva temeljem kojeg sada odlučuje državna komisija za 7 mjeseci pred državnom komisijom naći će se žalbeni postupci temeljem provedenih natječaja za dodjelu sredstava iz pristupnih strukturnih odnosno kohezijskih fondova na koji će se od 1.7. primjenjivati nacionalno zakonodavstvo. Dakle, i povećani broj članova i povećani broj vijeća, njihova specijalizacija također je na neki način korak prema pripremi i dodatnog opsega i obima posla koji će se svakako naći pred državnom komisijom Ono što također želimo izbjeći odnosno ono što je sama praksa pokazala, a naravno ona je bilo što što je negativno bilo što dovodi do pravne nesigurnosti i dvojbi treba korigirati. Primijetilo se kroz praksu da odnosno kritike su takve često se ističe da same odluke državne komisije sadržavaju različiti izričaj odnosno različite izrijeke a koje su vezane za iste situacije, iste pravne situacije, iste temelje odlučivanja o žalbenom osnovu što je naravno moment koji stvara pravnu nesigurnost adresata Zakona o javnoj nabavi i koncesija Zakona o javno-privatnom partnerstvu tako da ovom novelom se također uvodi moment ujednačavanja i same prakse državne komisije. Ali isto tako uvodi se i obveza kojom propisujemo da one odluke u kojima državna komisija odstupa od pravnog shvaćanja ili ustaljene prakse moraju biti dodatno izdvojeno obrazloženi u samoj izrijeci državne komisije. Evo zaključno, ovaj prijedlog usmjeren je na barem dva segmenta. Prvo je nastojanje da se jednostavno premoste neke životne okolnosti u samoj primjeni dosadašnjeg zakonodavnog okvira, dakle da se jednostavno malo poboljšaju one situacije koje trpe kritiku primarno onih na koje se zakon odnosi, a pogotovo onih koji se javljaju kao žalitelji u tim postupcima, radi se mahom o privatnom sektoru, a s druge strane dakle postizanje jače efikasnosti i mogućnost brže, efikasnije i specijaliziranijeg pristupa rješavanju predmeta u žalbenim postupcima pred državnom komisijom. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a prijavljen je Damir Kajin. Nema ga klub gubi pravo na raspravu. U ime kluba HNS-a zastupnik Petar Baranović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice sa suradnicima. Za početak klasika, klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. O čemu se zapravo radi? Radi se o korekciji zakona koji prate javnu nabavu i žalbeni postupak u području javne nabave jer je dosadašnja praksa primjene postojećeg zakona pokazala da iz godine u godinu raste broj žalbenih postupaka i da ovakav sustav obrade predmeta koji se nađu pred državnom komisijom je presložen, prekompliciran i oduzima previše vremena, a postojeći zakonom utvrđeni aparat odnosno državna komisija odnosno norme koje su joj zadane za njen rad iz godinu i godinu imaju sve veći zaostatak odnosno sam postupak traje sve duže i duže. Tako je trenutno dosegnut prosjek rješavanja po žalbama od 61 dan, porast u 2008.u odnosu na 2007.broja predmeta je za 62%, u 2009.je 39% više nego u 2008.godini i potpuno je jasno da moramo napravit određene korekcije u ovom dijelu ukoliko želimo podići efikasnost i otkloniti one … koje žalbeni postupci realno stvaraju u postupcima javne nabave, a samim tim i usporavaju određene projekte i gospodarske aktivnosti koje su podložne javnoj nabavi. Ono što ovaj zakon pokušava postići to je kraćenje procedura, procedura obrade predmeta. Naime, ono što bi Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave u žalbenom postupku trebala ubuduće raditi, to je postupanje isključivo u granicama žalbenih navoda, ne pregledavanje cjelovite dokumentacije koja je ponekad toliko opsežna da traži naravno jako puno resursa i vremena i ljudi koji su ovlašteni za provođenje postupka. Isto tako kod postupaka javne nabave koji imaju veliku vrijednost podiže se i naknada za žalbeni postupak jer je dosad naravno bilo popularno i najveće nabave stavljati na zadatak obrade Državnom žalbenom vijeću s vrlo jednostavnim motivom, a to se eventualno pokuša oboriti natječaj i time dobije nova šansa kad se već doznalo za cijene koje vladaju kod konkurencije, pokušati izboriti ponovo nogometnim rječnikom rečeno pucanje slobodnog udarca, odnosno ponavljanje natječaja i novu šansu za dobivanje posla. Šta kazati, pred Republikom Hrvatskom je sad i zadatak realizacije projekata koji će se financirat iz pretpristupnih fondova, fondova koji imaju svoje vremensko ograničenje korištenja i u tom dijelu je jedan od interesa Republike Hrvatske da ubrza procese javne nabave, da smanji broj palih natječaja i da se odista natječaji poništavaju onda kad za to postoje realne osnove. Donošenjem ovog zakona unaprjeđuje se institucionalni oblik koji će omogućiti povećanje učinkovitosti u rješavanju žalbi. Ključna novina u ovom zakonu je povećanje broja članova Državne komisije, kao i mogućnost njihovog razbivanja na tri komisije, dakle povećava se broj članova sa 5 na 9 i uspostavlja se model prema kojem će se moći formirati tri komisije koje bi paralelno rješavale žalbene postupke i isto tako, za vrlo složene predmete dana je mogućnost donošenja odluka na sjednicama vijeća sastavljenih od više članova. Ono što su klub i HNS-a i SDP-a primijetili da bi bilo potrebno korigirat, to je zapravo sadržano u amandmanu koji smo predložili na ovaj zakon, a tiče se imenovanja članova Državne žalbene komisije da bi otklonili svaku sumnju i bilo kakve špekulacije u način i kriterije za odabir članova i da bi i ovom zakonu dali potrebne elemente transparentnosti, klub HNS-a i klub SDP-a predložili su amandman kojem je suština da se članovi Državne komisije biraju putem javnog natječaja. Osim ovog amandmana u svakom slučaju klub HNS, ponavljam još jednom, smatra da su ove korekcije potrebne i da ovaj zakon stvara pretpostavke za učinkovitije obrađivanje predmeta u postupcima, žalbenim postupcima vezane uz javnu nabavu i iz tog razloga klub HNS-a podržat će ovaj zakon. Hvala na pažnji.
Hvala lijepa. Hrvatski laburisti-Stranka rada i poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Poštovani predsjedniče, zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo 13. sat je, ušli smo kako danas radimo po meni o jednoj dosta bitnoj točci dnevnog reda ali dobro, treba i to odraditi. Imamo prijedlog zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Prema navedenom zakonu Državna komisija je neovisno državno tijelo, nadležno za rješavanje žalbi u postupku nabave, davanja koncesije i odabir privatnih partnera u javno privatnom partnerstvu. Komisija rješava negdje oko 180 predmeta mjesečno, da li je to puno ili malo možemo procijeniti, ja mislim da je poprilično. Predlagač zakona nas pokušava uvjeravati da je ključni razlog donošenja ovog zakona unapređenje sustava pravne zaštite zbog korištenja sredstava fondova Europske unije. Tvrdi da ulaskom Hrvatske u Europsku uniju doći će do povećanja obujma nabave zbog čega će biti potrebno veći broj pravne zaštite. Iako imamo postojeći Zakon o Državnoj komisiji iz 2010. godine, a u Europsku uniju možemo ući tek 1. srpnja iduće godine, Vlada Republike Hrvatske se ipak odučila da je nužno donesti potpuno novi zakon po hitnom postupku koji je negdje kada sam uspoređivao ovaj prijedlog i onaj zakon negdje oko 70% teksta prepisano iz prijašnjeg zakona. Postavlja se pitanje zašto onda po hitnom postupku i što je ponukalo Vladu Republike Hrvatske da se tako žuri. Od vladajućih SDP-a i HNS-a dobili smo određene prijedloge na članak 8., amandman koji dosta opširno poboljšava određene nedostatke koji su u samom prijedlogu zakona, ali ja sam pokušao na neki način i usporediti dva zakona da vidim u čemu postoji ta razlika i koje su bitne izmjene i možemo ih negdje svrstati u četiri grupe. U novom prijedlogu zakona Državna komisija ima 9 članova, prije je imala 5 članova. To znači povećanje za 4 člana što će iziskivati jasno samo po sebi veća financijska sredstva. Ako se sad vratimo na financiranje za ovu godinu rebalansom su smanjenja sredstva za komisiju za negdje oko 400000 kuna, dok novim Proračunom za 2013. godinu dodatno je smanjeno još dalje oko 100000 kuna. Nova 4 člana godišnje će koštati najmanje po nekoj procjeni, a vjerojatno i više milijun kuna što je dodatni trošak. I na toj stavci sigurno neće moći biti održivost proračuna. U prijelaznim i završnim odredbama kaže se da će se preuzeti svi zaposleni i da zadržavaju svoja prava iz radnog odnosa. Ako se ne varam iz onih podataka koje smo prije imali negdje zaposleno je 32 u komisiji i jasno postavljam si pitanje da li je to ušteda koju zagovara Vlada RH ili će to biti dodatni trošak za četiri osobe. Ili možda ipak da bi održali određena sredstva doći će do otpuštanja dijela radnika ali možda i oko smanjivanja određenih prava zaposlenih koji rade oko komisije. Druga stvar što bih isto htjeo naznačiti to je da u prijašnjem zakonu unutrašnje ustrojstvo je propisivao Statut koji je potvrđivao Sabor. U novom zakonu unutarnje ustrojstvo propisivat će se uredbom Vlade RH. Znači, Sabor više neće moći imati utjecaj jer nema ni statuta koji je izbačen iz zakona. Iz ovog se dade zaključiti samo jedna stvar kakav je odnos Vlade RH prema ovom Visokom domu. Vlada gdje god to može stavlja se iznad Sabora, a on postaje samo mašinerija koja služi za glasovanje. Umanjenje njegove ovlasti iz pojedinih zakona, a sebi praktično daje u nadležnost ono što je nekad stajalo i bilo u nazočnosti ovog Sabora. Treća bitna stvar po meni je isto a to je novost da nema više ni obaveze natječaja za članove predsjednika i zamjenika Državne komisije. Vlada će samo na osnovu minimuma zadovoljavanja kriterija zakona predlagati Saboru imenovanje. U izboru kadrova čak je izbačen kriterij prema kojem su kandidati trebali zadovoljavati uvjet da su bili najmanje šest godina suci ili odvjetnici. Zašto je Vlada Republike Hrvatske olakšala kriterije samo ona zna, ali ja si dajem za pravo da to tumačim kako će tako lakše postaviti svoje istomišljenike koje će predlagati za imenovanje ovom Saboru. Da li će Državna komisija biti i nadalje samostalna i neovisna, neovisno tijelo kako to piše u zakonu čisto sumnjam sa ovim novim zakonom, jer zakon praktično ne ide u tom smjeru. Četvrto i ono što je najbitnije po meni je i činjenica da se isključuje javnost rada Državne komisije koja je bila propisana u bivšem zakonu. Po njoj je komisija bila u obavezi da sve odluke na žalbe javno objavljuje. Po ovom novom prijedlogu tu javnost treba isključiti pa će se lakše sa komisijom koja će ovisiti isključivo o Vladi ili ovisi o tome kakve će odluke donositi za isključivanje javnosti. Ne vidim ni jedan razlog osim da se eventualno nešto skriva od te iste ove javnosti. Iako znademo da je javna nabava najveći generator korupcije smatramo da ovaj zakon je veliki korak unazad i da bi javna nabava praktično trebala ići u boljem smjeru kad je u pitanju transparentnost i bolje i učinkovito provođenje javne nabave što ovaj zakon neće napraviti iz ovog prijedloga koji je predložen. Ovakav prijedlog Hrvatskih laburista - stranke rada neće podržati jer on može napraviti samo štetu u provedbi javne nabave. Predlažemo praktično da ovaj zakon ide i u drugo čitanje, da se u njemu izvrše određene promjene koje će kontrolu javne nabave učiniti boljom a ne u ovom slučaju lošijom. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prvo poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Tušak, vi naravno imate pravo na svoje mišljenje pa čak i pravo na svoje sumnje. Koliko su one utemeljene ne bih se upuštao u komentare, ali ono na što bih vam želio skrenuti pozornost govorim s pozicije ne saborskog zastupnika nego dogradonačelnika jednog velikog grada koji ima velik obim poslova i koji jako često je obveznik raspisivanja natječaja temeljem Zakona o javnoj nabavi. Ni jedan veliki građevinski posao gotovo ne prolazi bez žalbenog pokušaja i svaki žalbeni pokušaj, odnosno svaka žalba prema Državnoj komisiji usporava provođenje ne samo natječaja, nego dodjelu poslova, odabir ponuđača temeljem Zakona, dodjelu poslova i odvijanja gospodarskih aktivnosti. Ovog momenta se u čitavoj Hrvatskoj strahovito na ovakav način sa ovakvim zastojima u radu Državne komisije za žalbe za kontrolu javne nabave usporava gospodarska aktivnost u sektoru građevine samo jedan primjer navodim gube se tisuće radnih sati. Ponekad čak propadaju i čitavi poslovi, ističu rokovi za financiranje pojedinih projekata zbog duljine postupka javne nabave i žalbenih postupaka. I to je puno više od četiri radnika, gubitak radnih mjesta, gubitak gospodarskih aktivnosti, gubitak nerealizacija projekata ima štete i gospodarske i socijalne puno veće no što je šteta odnosno dodatni trošak 4 zaposlenika koliko ste vi apostrofirali u vašem izlaganju koja će opteretit državni proračun. Mislim da bi to trebali sagledati i sa tog aspekta, a ne samo sa aspekta već poslovično izražene sumnje u poštene namjere vladajuće koalicije. Hvala na pažnji.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Baranović ja se mogu složiti sa vama da postoji određeni problem kada je u pitanju žalbeni postupak, ali kad žalbeni postupak je završen u čijem je to interesu da se ne objavljuju određene odluke i da se to skida iz određenog zakona. Kome ide u korist da se sakriva od javnosti određene stvari? Ja ne vidim nikakvu drugu stvar osim da se nešto prikriva od iste te javnosti. I jasno da ovaj prijedlog nije dobar i ja sam ukazao na te određene probleme. Nisam ulazio na probleme da li sam postupak dugo traje, da li on šteti, ali to u kontekstu rješavanja ovog zakona nije ni u jednom dijelu napravljeno. Ta četiri čovjeka neće bitno ništa riješiti, kada govorimo o određenoj brzini žalbe. Ali javnost neće znati tko se žalio, kakva odluka je donesena i na kraju krajeva ne postoji više statut koji je ovaj Sabor davao o njemu mišljenje i na osnovu njega se radilo. Sada će postojati isključivo Uredba Vlade RH po kojoj će se raditi, a Vlada to može mijenjati kako hoće. Ja sam govorio o tome da se na takav način marginalizira ovaj Sabor jer se neke ovlasti koje je imao Sabor prenose na Vladu. Hvala.
Druga replika, Srđan Gjurković.
Kolega je u ime kluba iznio spornost u biti činjenice da ovo ide po hitnom postupku pa baš zato što ova Vlada, kluba Laburista naravno, pa baš ova Vlada s ovim zakonom koji nije europski zakon pokazuje koliko ima osjećaja za potrebe gospodarstva u ovome trenutku i koliko je javna nabava sa postojećim zakonom spriječila mogućnost da se dio investicijskog ciklusa pokrene u onoj strategiji koja je rađena od strane ove Vlade i javnoga sektora. I zato je išla s ovim hitnim postupkom i zato ga mi podržavamo i zato je bitno i pokazati i javnosti da znamo i osjećamo probleme ovoga društva, posebno gospodarstva, i da reagiramo na način koji je primjeren. Što se tiče javnosti pa ne žali se javnost u javnoj nabavi, u javnoj nabavi se žale ako se žale na postupak prvog stupnja javne nabave oni koji u tome učestvuju i oni jasno moraju dobiti po zakonu obrazloženje što i na koji način. A ovo je jedna velika poruka za sve one buduće partnere koji će ulaskom Hrvatske u EU sudjelovati u javnoj nabavi da smo spremni reagirati na pravi način i ubrzati postupke da kad se jave na javnu nabavu ako se i žale da će dobiti pravedan i brz odgovor.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Pa ovo kad vi govorite mi govorimo o javnoj nabavi, a vi pokušavate mene uvjeriti da je bolje da to bude polutajna ili tajna nabava jer ne znam zašto bojimo se javnosti i zašto ne bi kad govorimo o javnoj nabavi da se sve znade i da se znade u javnosti da li postoje određeni propusti. A koliko kada je u pitanju gospodarstvo i briga ovog gospodarstva je vidimo koliko imamo investicija u gospodarstvu, a vidimo i po 350 tisuća nezaposlenih koji se nalaze na Zavodu za zapošljavanje. Hvala.
Klub SDP-a i Saša Đujić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo već je kasno, kako bi kolega Milinković rekao već smo svi psihofizički malo u downu i puno toga je rečeno, ali ja moram reći ovdje dvije, tri stvari u ime kluba SDP-a. Znači, za početak klub SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona i najvažnije što ovdje treba naglasiti je to da od 2003. godine kada je osnovana komisija Zakonom o Državnoj komisiji za nadgledanje provedbe javne nabave tijekom godina su nadležnosti komisije rasle i mijenjale se tako da od 2010. godine su donošenjem novog Zakona o Državnoj komisiji je proširena nadležnost za rješavanje žalbi u postupcima javne nabave, davanje koncesija i odabir privatnog partnera u projektima javno-privatnog partnerstva. Ono što je ključno je to da komisija danas broji 5 članova od kojih je jedan predsjednik i jedan zamjenik i da sve odluke donosi kroz rad samo jednoga vijeća. A zabilježeno je da od 2008. do danas povećan broj predmeta, sve više i više je žalbenih postupaka, ali i kontinuirano se žale gospodarski subjekti i naručitelji na svim razinama na sporost i trajanje postupaka. Prosječno trajanje žalbenih postupaka već je istaknula zamjenica ministra. Ono je svakako predugo, znači u 2012. godini iznosi u prosjeku 51 dan a ako se uzme u obzir da je prosječno trajanje postupaka javne nabave 63 dana onda je jasno da žalbeni postupak pred Državnom komisijom traje predugo i da on nije učinkovit. Imajući na umu i činjenicu da se svakim pokretanjem žalbenog postupka zaustavlja ugovor o javnoj nabavi kao i svaka investicija, a posebno investicije velikih infrastrukturnih projekata onda je važnost učinkovitosti žalbenih postupaka iznimno naglašena stoga je potrebno unaprijediti institucionalni okvir koji će omogućiti povećanje učinkovitosti u rješavanju žalbama. Stvarna, brza i učinkovita zaštita prava gospodarskih subjekata u fazi postupaka kada se nezakonitosti još mogu na vrijeme ispraviti te omogućiti nastavak i zakonit završetak postupaka javne nabave već je dovoljno regulirana i novim Zakonom o javnoj nabavi koji je stupio na snagu 1.01. ove godine. Također, povećane su naknade za žalbeni postupak, a posebice za postupke javne nabave vrlo visokih procjena vrijednosti zbog toga što je današnja praksa ukazala nažalost da je veliki broj žalbi podnošen isključivo s ciljem zaustavljanja, odnosno namjerne blokade sklapanja ugovora o javnoj nabavi, a ne s ciljem stvarne zaštite prava određenog gospodarskog subjekta. Ukratko novi Zakon o javnoj nabavi dao je znatan doprinos poboljšanju sustava javne nabave, međutim i dalje postoji potreba za dodatnim jačanjem kapaciteta državne komisije s ciljem povećanja učinkovitosti žalbenih postupaka. Jedan od ključnih razloga za unapređenje sustava pravne zaštite u RH je priprema za korištenje fondova EU i to je jedan od ključnih razloga zašto se ovaj zakon danas i donosi. Naime danom pristupanja na postupke nabave u skopu projekata financiranja iz Fondova EU počinje se primjenjivati nacionalno zakonodavstvo u javnoj nabavi a to je značajna razlika u odnosu na pretpristupne programe EU. U skladu s tim očekuje se znatno povećanje obujma javne nabave u RH a kao posljedica istog očekuje se i znatno povećanje broja zahtjeva za pravnom zaštitom. Stoga je nužno prilagoditi i pripremiti ustrojstvo i kapacitete Državne komisije za povećanje predviđenog obujma posla u cilju omogućavanja brzog i učinkovitog sklapanja ugovora i provedbe projekata koji se financiraju iz tih fondova. To je uostalom i obaveza koja je istaknuta u sveobuhvatnom monitoring izvješću za Hrvatsku danom od strane EU komisije u listopadu ove godine kao obaveza RH u poglavlju 5 javne nabave. Donošenje ovog zakona unaprijedit će se institucionalni oblik koji će omogućiti povećanje učinkovitosti u rješavanju o žalbama a ključna promjena kojom se to planira postići je povećanje broja članova državne komisije sa sadašnjih pet na devet te uspostava tročlanih vijeća na čijom će se sjednicama donositi odluke o žalbenim postupcima. Paralelno vijećanje je istovremeno donošenje odluka triju vijeća omogućit će značajno ubrzavanje rješavanja predmeta državne komisije s obzirom na temelje, da temeljem važećeg zakona državna komisija odluke donosi kroz rad samo jednoga vijeća i kao što je zamjenica ministra već rekla, ukoliko se pojave vrlo složeni predmeti dana je mogućnost sastavljanja vijeća od više članova da bi se lakše donosile odluke. I jedan koji je važan problem veliki koji je ovdje a to je stvarno ovoga često donošenje različitih odluka državne komisije vezanih uz iste situacije u postupcima javne nabave i tu se ovim zakonom stvara ujednačavanje postupaka postupanja i prakse. Uvode se odredbe o sprečavanju nejednakog postupanja, postupanja protivno propisima ili odstupanja od ustaljene prakse u radu pojedinih vijeća Državne komisije. Također se Državna komisija obvezuje da u slučaju da odstupi od obaveze da u slučajevima u kojima je također se državna komisija obvezuje da u slučajevima u kojima odstupa od pravnog shvaćanja ili ustaljene prakse dodatno obrazloži razloge takvih odluka. SDP podržava ovaj zakon i također očekujemo od Vlade da će prihvatiti amandman Kluba zastupnika SDP-a i Kluba zastupnika HNS-a kojim tražimo da se članovi komisije biraju javnim natječajima i to je upravo evo odgovor kolegi Tušaku da upravo to garantira da ti ljudi neće biti onda pristrani nego garantira jednu nepristranost u odlučivanju. Evo toliko. Hvala.
Za klubove HDZ-a stavove će iznijeti poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice sa suradnicima, kolegice i kolege evo u ove kasne sate mi raspravljamo o jednom zakonu koji je vrlo, vrlo bitan i ne bih ja na njega gledao ovako, mi tu samo nešto meljemo da povećamo broj članova komisije, da bude komisija čim efikasnija, kao da je komisija kriva za neke stvari. No ovaj zakon naprosto znači nešto drugo. Način i model kako ćemo smijeniti one koji nam nisu podobni, a to su postojeći članovi komisije i to je činjenica jer to je istina od koje se ne može pobjeći jer je vrlo čudno da resorno ministarstvo radi ovaj zakon a da taktički postojeću komisiju uopće ne konzultira oko toga zakona nego je rađeno na način na koji je rađeno. Kasnije ću nešto na kraju svoje rasprave reći isto tako da za ovaj zakon nisu osigurana dostatna financijska sredstva u proračunu jer ako pogledate prijedlog proračuna za 2013. godinu onda ćete vidjeti da nemate dovoljno novaca za sve ovo što sa toliko hvalospjeva pričate, da je devet novih ljudi itd. Međutim također na početku rasprave želim nešto reći, zašto žalba? Pa nije komisija kriva za žalbe, broj žalbi je rastao kako je rasla gospodarska kriza u RH, kako je na jedan natječaj se javljalo više ponuditelja zbog nedostatka posla. I onda su normalna stvar žalili se nadajući se da će se o ponovljenom postupku dobiti posao, pa tu ne treba čovjek biti previše mudar i reći zašto se to događa. Druga stvar reći da će nešto biti transparentniji i javnije ako se ne objavljuje, ako se ne objavljuje na web stranicama komisije naprosto je smiješno. Gledajte, veliki dio članova postojeće komisije su ljudi koje je imenovala koalicijska vlada u onom trenutku kada je donesen Zakon o komisiji za javnu nabavu, dakle tu komisiju nije Vlada HDZ-a u 8 godina praktički su promijenjena dva ili tri člana bez obzira tko ih imenuje i kako ih imenovao. Vrlo bitno je a kasnije ću kroz pojedine članke reći, vrlo bitno neovisno s ovoga tijela. Ako stvarno želimo reći da ćemo se boriti protiv korupcije, da želimo nastavit borbu protiv korupcije onda izuzetno bitno da jedno od možda najvažnijih tijela u državi bude neovisno, da ne bude pod političkim pritiskom, da ljudi koji rade taj posao budu svjesni da im praktički nitko ništa osim ovog Visokog oma ne može ako rade pošteno svoj posao. Ali vidjet ćete da po mnogim odredbama ovog zakona to nažalost nije. Jer gledajte od najmanjeg načelnika do predsjednika Vlade praktički o svim tim poslovima odlučuje ta komisija a sutra će odlučivati o poslovima koji će se financirati iz EU i ako nam na bilo koji način član te komisije osjeća nekakvu nesigurnost on nije neovisno, on će u datom momentu razmišljat šta će netko napraviti ako ja napravim ovako. I to je ono što nije dobro. I ja volim reći da je nekad naknadna pamet dobra, tako i nakon Odbora za gospodarstvo gdje na prvoj sjednici evo tu je kolega Rađenović predsjednik odbora točka dnevnog reda skinuta zbog niza nepoznanica i nakon kritika osobito oko ovoga da se članovi komisije imenuju javnim natječajem meni je drago da je vladajuća koalicija predložila taj amandman, međutim to je samo jedan mali, mali segmentić koji će nešto drugo napraviti jer hrpu akata koji su bitni za rad komisije ne donosi ovaj Visoki dom ne predlaže ih komisija nego ih predlaže Vlada. Ako Vlada nešto predlaže onda Vlada praktički dirigira sa tim tijelom i to je ono što se ne događa niti u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, HANFA-u smo već eliminirali praktički ne postoji to je tamo jedan administrativni aparat koji radi nekakve poslove, međutim to naprosto ne smijemo dozvoliti da nam se dogodi sa Komisijom za javnu nabavu. Ja bih čak rekao da to nije politički mudro. Nije mudro ovoj Vladi da se vraća 4 koraka natrag s ovim zakonom. To nije pametno, politički nije mudro. A bar ostani na istoj razini kao što je bilo do sada, a ne se vraćati natrag. Idemo sada po člancima da vidimo što će se to unaprijediti ili što će se to unazaditi i kolika je neovinost onoga ako je svjestan da mu sutra predsjednik vlade ili nekakav ministar ili nekakav državni tajnik ili direktor nekakvog javnog poduzeća sa svojim političkim osjećajem odsjeći glavu. Jer gledajte po starom zakonu članovi komisije su morali napraviti strašno nekakvo nedjelo da bi ih ovaj Visoki dom mogao smijeniti. Po ovom zakonu to nije tako. Tako u članku 3.stavku 1.se kaže da je državna komisija neovisno državno tijelo itd. veli kako je neovisno ako člankom 5.stavkom 2.uredbom o unutarnjem ustrojstvu donosi Vlada isto tako u članku 21.stavak 5. Pravilnik o unutarnjem redu državne komisije potrebna je suglasnost središnjeg tijela državne uprave. Kada bi ove akte donosio Sabor onda bi mogli govoriti o neovisnosti, a mi sada čak spuštamo ispod razine Vlade na resorno ministarstvo. Jel takve akte za Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja se … isti način ne donose. I to je ono što nije dobro pa možete pričati koliko god hoćete o transparentnosti. Rekli ste da ste uložili amandman da članove komisije imenuje Sabor na prijedlog Vlade. Pa kako će Vlada doći do tih imena. Ćiribu-ćiriba. Na koji način? Pa morate raspisati javni natječaj. Je to ste predložili nakon primjedbi na Odboru za gospodarstvo. Da nije bilo primjedbi HDZ-a i da kolega Rađenović nije imao dovoljno političke mudrosti da povuče taj zakon dok se neke stvari riješe. Mislim ja vam ovdje otvoreno govorim jer znamo kakva je rasprava bila na Odbor za gospodarstvo. Neka Igor replicira pa ću mu ja odgovoriti. Također je evidentno da se za članove ne želi stručan i iskusan kadar već podoban i to je bio razlog zašto se izbjegavao natječaj. E sada je ovo vrlo interesantno. Članak 10.stavak 4.veli član ne smije biti član političke stranke za vrijeme trajanja mandata. Znači raspiše se natječaj ja se javim na natječaj i član sam HNS-a, SDP-a, šta ja znam IDS-a i prime me na posao i onda lijepo kažem ja od danas više nisam član ovih stranaka ja ću se svojoj dragoj strankici koja mi je dala ovako lijepi posao vratiti u onom trenutku kada više ne budem član komisije. Međutim kada bi u odredbama stajalo da bar godinu dana prije toga ne smije biti pripadnik nijedne političke stranke onda bi mi govorili o političkoj neovisnosti jer budite sigurni ako nam piše da je član HDSSB-a, laburista, a ne daj bože HDZ-a ili HSS-a ili ćemo nema teorije da pristupi natječaju a kamoli da netko s njim razgovara. Toliko o političkom neutjecaju. A članak 12.stavak 1.i vama će potpredsjedniče odgovoriti na ovaj komentar, točka 2. Veli Hrvatski sabor može razriješiti članak državne komisije prije isteka mandata na prijedlog Vlade ako prestanu postojati uvjeti za imenovanje iz članka 9.ovog zakona. I sada pogledajte što članak 9. ovog zakona kaže veli u članku 9. su uvjeti koje član mora ispunjavati da bi bio imenovan. E sada gledajte, kako mogu prestati uvjeti ako ste već ispunili uvjete da budete imenovani i sada veli tijekom službe vama najedanput oni uvjeti koje ste ispunjavali u trenutku imenovanja više vi te uvjete nemate, tj. zamjerili ste se onome tko te je imenovao pa ajmo te odalamiti i letiš otuda. Mislim ovo je isto tako jedan zoran članak kako se vrši politički kontrola nad neovisnim tijelima. Međutim budite sigurni da na ovakve odredbe zakona barem ono što ja znam kako se događalo s nekim drugim institucijama neće baš blagonaklono gledati iz Bruxellesa. Onda veli članak 12.stavak 1.točke 5., 6. i 7. Veli odredbe su općenite i trebalo bi ih definirati a to je kako se ustvari može opozvati član državne komisije. Što bi to trebalo značiti bez opravdanog razloga ne obavlja poslove člana državne komisije, nedovoljno stručno obavlja svoju dužnost, znači nije riješio predmet onako kako sam ja htio i automatski nije stručan, a s obzirom da sam mu ja uredio sve živo ja ću ga i maknuti od tuda ne. Ali prije ga nitko nije mogao maknuti osim ovog Visokog doma i to je velika razlika. Pogledajte stari zakon pa ćete vidjeti da je člana državne komisije praktički nemoguće bilo smijeniti ako je čovjek radio korektno svoj posao prije isteka mandata, niste ga mogli smijeniti. I to je njegova neovisnost, ako on radi pošteno i korektno svoj posao. A sada iz ovih navoda vidite da praktički netko se sjeti nije mu rekao dobar dan kako je on htio i on ga predloži i oni ga smijene jer oni će njemu naći razlog da ne ispunjava nekakve uvjete i ne zadovoljava nekakve uvjete. Evo ga to su samo neke stvari kolegice i kolege o tome kako se radi partijsko kadroviranje, kako se eliminiraju ljudi koji znaju raditi svoj posao. I ono što mi nikako nije jasno članak državne komisije imenuje se na razdoblje pet godina s mogućnošću još jednog imenovanja. Dakle realno gledajući koliko mi u Hrvatskoj u ovom trenutku imamo stručnih ljudi koji kvalitetno mogu raditi ovaj posao? Vrlo malo. I nakon što im prođu dva mandata mi kažemo da ti ljudi nisu stručni, ne valjaju, treba netko drugi radit. Dajte mi recite jednu državnu instituciju, jednu političku funkciju gdje je ograničen mandat na dva mandata. Recite mi u ovoj državi da li postoji. Ne postoji. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa predsjednik republike, nećemo predsjednika Republike uspoređivati sa ovim. Dakle, to je to kolegice i kolege što sam imao reći u ime kluba HDZ-a, sad ću se vratiti na onaj financijski dio. Dakle, u proračunu 2012. ova komisija je imala na raspolaganju 8 milijuna i 300 tisuća kuna, a u proračunu 2013. kaže se da će biti 7 milijuna i 968 tisuća kuna. E sad se postavlja pitanje ako ćemo imat nove članove komisije otkud će se oni financirati, a ta komisija recimo samo u 2011. odlučuje o sudbini javnih nabava u ukupnom iznosu 20 milijardi kuna. Dakle kolegice i kolege, trebali ste malo biti dovitljiviji, malo snalažljiviji, naći malo jednostavniji i bolji način kako eliminirati one koji vas neće slušati. Ali nisu oni u Bruxellesu šašavi, neće oni preći preko nekih stvari. I kolegice i kolege nemojte da zbog ove partijske podobnosti Hrvatska ne bi trebala počet vraćat novce kao što se to događa nažalost Slovencima. I bez obzira što ste ovo gurnuli u 11 sati mi smo uvijek spremni upozoriti na određene podopštine, upozoravali smo mi nekad i u 2 sata ujutro, samo mi se čini da od borbe protiv korupcije neće ostati ni k na kraju ovog mandata. Hvala lijepa.
Imamo nekoliko replika. Najprije poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa najkraće, neću ulaziti u sadržaj iako se sa puno toga ne slažem, jedino oko dakle rekao je gospodin Šuker mislim čak dva puta da je ta rasprava skinuta sa rasprave na Odboru za gospodarstvo zbog nekvalitete prijedloga i pritom hvalio moju političku mudrost. Hvala na toj pohvali ali tu nisam imao tu političku mudrost. Mi smo naime raspravljali o zakonu, a zašto ste vi i kolege iz HDZ-a otišli usred rasprave baš o ovoj točci dnevnog reda ne znam, vjerojatno pokušavajući srušiti kvorum ali to je već neko drugo pitanje. Ja vam zahvaljujem na svim vašim konstruktivnim raspravama na Odboru za gospodarstvo, nastavite tako, vrlo često ćemo uvažiti vaša razmišljanja i doći do što boljih zakona. Oko dobrog dijela ovoga mislim da ste malo pretjerali, a s obzirom koliko je sati možda to više i nije važno. Hvala lijepa.
Druga replika, poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Je? Oprostite, nisam vidio. Izvolite. Izvolite kolega Šuker. Samo malo.
Ja znam da Igoru nije ugodno kad mu iz HDZ-a daju kompliment da ima proklitičke mudrosti ali je fakat rasprava prekinuta zato što nismo mogli dobit odgovore na konkretna pitanja i nakon što nismo mogli dobit odgovore na konkretna pitanja, točne odgovore, nakon što je predstavnica komisije rekla da oni nisu konzultirani oko zakona, mi smo otišli sa odbora iz jednostavnog razloga što ćemo bit na odboru, kako ćemo glasat za nešto ako nam predlagatelj kaže jedno, predstavnici komisije kažu drugo. Međutim, ja sam samo iznio nekoliko upečatljivih stvari koje upućuju na to da ova komisija nažalost neće biti neovisna. I pročitajte malo bolje te odredbe članaka, usporedite ih sa onim starim pa ćete vidjeti da je to tako. A ja mislim da nikome ovdje nije u interesu da se nad tom komisijom nadvija ijedan trun sumnje. Ako stalno svi govorimo za AZTN da nam treba i AZTN je zbog svojih čvrstih stavova spriječio da se dogode neke stvari, tako nam je isto tako vrlo bitno kako zbog trošenja proračunskih novaca, tako nam je bitno sutra zbog trošenja sredstava iz EU fondova da se pravilno odvijaju natječaji, da na sve nepravilnosti te … reagira sukladno zakonu i zakonskim propisima, a ne sukladno nekoj volji i nečijim političkim pritiscima.
Druga replika, poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić.
Pa moram reagirati. Kolega Šuker, ja mislim da je stvarno za vas dobro da je ovako kasno i da nas ima ovako malo jer se neće daleko čuti ovo vaše predavanje o korektnosti i poštenju HDZ-ove Vlade koja u svih ovih 8 godina, 10 godina, ste rekli nije smijenila više od 2 člana odnosno nije zamijenila više od 2 člana komisije. Ali gospodin Šuker, vi ovdje osnovne stvari o kojoj se ovdje razgovara je to da je ova komisija jer mi ne govorimo o tome da ona nije radila dobro, ona jednostavno nije radila dovoljno efikasno i dovoljno brzo i moramo stvorit zakonske preduvjete da ona to bude u stanju. A unaprijed imputirate ovoj Vladi sumnju da će vršit politički pritisak, odnosno da će na neki način kreirati, vašim insinuacijama kreirati sastav toga tijela što niti iz jednog članka nije vidljivo u prijedlogu zakona. Znači mislim da nitko ne sumnja u korektnost ljudi koji su to do sada radili. Vama su bili odlični, odnosno odlično je bilo kako su radili i kako su korektno radili svo ovo vrijeme na način da su de facto blokirali čitav niz investicija u ovoj državi tokom zadnjih 4,5 godina i vi to pravdate velikim brojem žalbi. Pa u redu, postoji veliki broj žalbi ali onda treba nešto poduzet da se to riješi i ovo je prijedlog zakona koji to pokušava riješiti. Sigurno neće biti savršeno i vjerujem da ni ovaj broj ljudi koji se predlaže u ovom zakonu vjerojatno neće biti dovoljan da izdrži budući pritisak koji će biti prema ovom tijelu vezano za žalbe u tim postupcima.
Odgovor na repliku, poštovani Ivan Šuker.
Uvažena kolegice Đurić, ja sam želio samo obranit dignitet postojeće komisije. Hoćete vi smanjiti, nećete. Međutim, jedan član te komisije je inače pripadnik vaše stranke smijenjen zbog neke stvari koje imaju elemente kaznenih djela i sudskih presuda itd. Ja to nisam rekao za govornicom. Ali s obzirom da vi volite prozvati HDZ ja mislim da HNS je najmanje onaj tko bi mogao i trebao prozivati HDZ, ali dobro, to je vaše pravo. Ja sam temeljem citiranja pojedinih članaka pokušao izrazit sumnju da preveliki utjecaj Vlade na određene procese u radu Komisije može bit štetan. Ja prema tome nisam rekao ni ovo ni ovo. Ali ako neovisnost s jednog tijela spuštate za nekoliko razina onda to može upućivat da se sutra može dogodit nešto. Ja nisam rekao da će se dogoditi. Ali vrlo je interesantno kako ste se našli pogođeni. Znači, vaša reakcija govori tu da ipak neke odredbe o ovim člancima upućuju da se sutra mogu dogodit neke stvari. Ako si vi dozvolite da možete svašta reći na ovako, onako dozvolite mi da ja citirajući pojedine odredbe pojedinih članaka kažem neke stvari za koje sumnjam da se mogu dogoditi i molim lijepo. Ali na ovakav način sad ispada da mi iz HDZ-a ne bi smjeli ništa reći, ali kažem hranidbeni lanci su čudni. Pitaj boga s kim će se pozabavit netko drugi.
I posljednja replika Srđan Gjurković.
Poštovani kolega Šuker stalno ističe neovisnost Državne komisije, odnosno članova Državne komisije. Ali neovisnost ne znači nesmjenjivost. Neovisnost isto uključuje u prvom redu odgovornost, a onda ona je vezana za smjenjivost. Prema tome, to je ključ neovisnosti. Ne da netko može biti pa mu nitko ništa ne može, nego da ima odgovornost, a po ovom zakonu da točno i jasno zna koja su pravila igre recimo to tako.
I posljednji odgovor na posljednju repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Gjurkoviću, za mene neovisnost upravo znači da ne može na vas nitko utjecati i veliku odgovornost. Jer ako vi nekom date neovisnost onda od njega očekujete s tog osnova veliku odgovornost prema poslu i prema provođenju zakona. Jer ako nekom date mogućnost da radi svoj posao, da na njega nitko ne može utjecati onda je to logična stvar da ta institucija, ti ljudi koji rade taj posao imaju ogromnu odgovornost. Jer praktički imaju zakon koji je donio ovaj Visoki dom. Oni temeljem tog zakona donose određene odluke koje mogu bit sudbonosne za određene gospodarske subjekte. I znači u tome je njihova odgovornost. I kad ja govorim o neovisnosti onda upravo govorim i o odgovornosti. Ali ako je njihovo radno mjesto ugroženo sa nekakvim čudnim kriterijima da se može dogoditi evo, ako ne ispunjava uvjete. Kako ne ispunjava uvjete ako ih je ispunjavao u trenutku imenovanja. Ako temeljem nekakvih čudnih odluka može bit smijenjen to više nije neovisnost. Ali ako o nekakvim smjenama može odlučivati isključivo ovaj Visoki dom onda bome neće baš netko nekoga smjenjivati bez valjanog argumenta. Ali ponavljam, ono što bi mi svi u Hrvatskoj trebali shvatiti da nas ima malo, da nemamo baš toliko obrazovanih i stručnih ljudi koji mogu raditi određene poslove da bi se s njima samo nabacivali. Dakle, ja sam u tom kontekstu govorio. I nisam rekao niti jednom riječju da će SDP, HNS ili bilo tko drugi napravit kakvu nepodopštinu. Ja to nisam rekao. Možete pogledat fonogram. Ali sam rekao da ovakav pristup otvara mogućnost za neke stvari. Svi su ljudi krvavi ispod kože. Vi ne znate kako će tko reagirati u kojem trenutku i kakav pritisak će vršiti. Prema tome, sam amandman na Zakon o pošti upućuje na neke stvari i žao mi je što 11000 hrvatskih poštara nije čulo obrazloženje tog amandmana sutra, pa bi čuli njihovu reakciju o korektnosti.
Hvala lijepa. I posljednji klub, Klub HDSSB-a i uvaženi zastupnik Igor Češek.
Poštovani potpredsjedniče, zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Kolega Šuker je uistinu živopisno ukazao na sve nedostatke ovoga prijedloga zakona i poslije njega ne znam stvarno što reći. Postoji, činjenica je da možda postoji potreba za povećanjem broja članova vijeća, odnosno Državne komisije je iz samih izvješća Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave možemo vidjeti da se broj žalbi upućenih Komisiji povećava iz godine u godinu. Tako je u 2008. godini broj žalbi iznosio 1020, u 2010. godini 1919. U 2011. godini je bilo 1921 žalbenih predmeta. 269 predmeta je preneseno iz 2010. pa ukupan broj predmeta iznosi 2190, a od toga je riješeno 1888 predmeta, a neriješeno 302 predmeta. Ako uzmemo da je riješeno 1888 predmeta, a broj radnih dana u 2011. godini je bio 260, a taj broj podijelimo sa 260 odnosno brojem radnih dana ispada da je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave dnevno rješavala 7,20 predmeta. Dakle, možda je opravdana mogućnost povećanja broja članova Državne komisije. Međutim, ono što mi u klubu HDSSB-a ni u kom slučaju ne podržavamo je način donošenja ovog zakona. Zašto to govorim? Vlada RH je opet obmanula i ovaj Sabor i građane RH jer 4. prosinca smo izglasali proračun kakav god on bio za 2013. godinu sa projekcijama za 2014. i 2015. godinu, da bi Vlada u saborsku proceduru 6. prosinca uputila ovaj prijedlog zakona u kojem se napominje da treba povećati rashode za plaću u iznosu od 750 tisuća kuna. To se u prijedlogu Proračuna za 2013. godinu sa projekcijama za 2014. i 2015. nigdje ne vidi i to je ono protiv smo mi čega apsolutno. Jer spominje se u rashodima za zaposlene u 2012. godini 5,666 milijuna kuna, u 2013. godini isto toliko, u 2014. isto toliko i u 2015. godini 5 milijuna i 779 tisuća 051 kunu. Dakle, ovih 750 tisuća kuna nije planirano u državnom proračunu. E sad, ono što je meni bilo zanimljivo, ne znam da li je došlo do nekakve greške, ispravite me ako griješim, u prijedlogu zakona u obrazloženju spominje se da će se tih 750 tisuća kuna osigurati preraspodjelom iz Proračuna Ministarstva gospodarstva, a Izvješće sa Odbora za gospodarstvo kojeg smo dobili danas na klupe u tom izvješću stoji da je predstavnica predlagatelja pojasnila da će se potrebna sredstva osigurati preraspodjelom u okviru Ministarstva financija. Sad molim vas da mi netko, ili predsjednik Odbora za gospodarstvo ili predstavnici predlagatelja ovog zakona objasne sa kojeg ministarstva će se preusmjeriti sredstva? Eto to je ono što sam uočio i stvarno mi nije jasno, očito je da Vlada Republike Hrvatske pravi budale od saborskih zastupnika i pravi budale od hrvatskih građana. Vjerojatno da bi ove svoje greške sakrila i prikrila upravo zbog toga se i raspravlja u 23,25 sati. Iz svega ovog navedenog klub HDSSB-a neće podržati ovaj prijedlog zakona.
Molim? Morate dići repliku, morate dići pločicu u vrijeme dok govornik govori. Žao mi je, za vas kao i za sve druge. Damir Kajin, pojedinačno. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Želi li zamjenica ministra zaključno? Zamjenica ministra gospodarstva Tamara Obradović-Mazal.
Zahvaljujem. Obećajem biti ću kratka. Bilo je par, naravno bilo je i nekih žustrih tonova, u svakom slučaju zahvaljujem na raspravi. Dugujem barem nekoliko odgovora. Pretpostavljam da je predsjednik Odbora za gospodarstvo htio replicirati u dijelu koji se odnosi na financije, odnosno Ministarstvo gospodarstva i preraspodjelu pa ću ako mi dopustite ja to učiniti. Radi se o preraspodjeli o prijedlogu kojeg smo uputili u Ministarstvo financija koje to mora naravno odobriti i tehnički provesti, 750 tisuća kuna s osnove proračuna Ministarstva gospodarstva za 2013 za preraspodjelu sredstava za financiranje dodatnih članova Državne komisije. Dakle, nakon zahvale za provedenu raspravu nekoliko kratkih osvrta. Javno objavljivanje odluka, da. Ja vas ljubazno molim Zakon o javnoj nabavi članak 171. stav 4. stav 5. javno objavljivanje odluka u postupku žalbe javnih nabava da bismo izbjegli dvostruku normiranost iste situacije krovni zakon, Zakon o javnoj nabavi, ponavljam članak 171. stav 4. stav 5. obveza javnog objavljivanja odluka. Uvjeti za člana i uvjeti za predsjednika, rekli ste da nema uvjeta. Predsjednik – pravosudni ispit, 10 godina rada u struci nakon položenog pravosudnog ispita, 3 godine iskustva u javnoj nabavi to su uvjeti za predsjednika. Recimo ja ih ispunjavam. U uvjetima rasprave koji na neki način idu zadržavanju sadašnjeg statusa što je naravno opravdano kad čovjek radi svoj posao i u situaciji neovisne institucije to je naravno tako ne bih nikad imala šansu zaposliti se kao predsjednica, a možda i članica Vijeća Državne komisije. Možda treba ponekad jednostavno i profiltrirati i znanje i iskustvo. Ja imam recimo dokazano iskustvo u javnoj nabavi, ispunjavam apsolutno sve uvjete bila bi mi čast jednom u životu prijaviti se za predsjednicu Državne komisije i nadam se … [[Upadica se ne razumije.]] I ja vam na tome zahvaljujem. I ja vjerujem da bi i znanjem i iskustvom i nekim možda novim pristupom pridonijela radu Državne komisije. A svi koji misle da na mene mogu izvršiti pritisak mogu probati i ja ću evo na tome se zadržati. Članovi Državne komisije, 4 člana, pravnici, deset godina rada u struci, tri godine u javnoj nabavi. Ostalih 4 deset godina rada u struci, tri godine u javnoj nabavi namjerno naglašavam javnu nabavu jer nabava u privatnom sektoru i javna nabava nisu iste stvari. Mislim da su ovi uvjeti sasma dovoljni. Sredstva preraspodjela dakle s osnove glave, odnosno glave Ministarstva gospodarstva. Sad dolazimo do jednog segmenta to je statut, odnosno uredba, naime i ova Državna komisija kao i niz institucija u ovom trenutku prolaze usklađivanje horizontalno koje provodi Ministarstvo uprave. Radi se o prilagodbi sustavu državne uprave gdje će radnici Državne komisije kao i u drugim institucijama postati državne službe. Tijela postati pravnog statusa državnog tijela koja moraju imati uredbu, a ne statut. To je horizontalna mjera koja se provodi na razini apsolutno svih institucija. Voljela bih u ovom trenutku znati da li kroz to prolazi i AZTN, ne znam pa radije se ne bih onda na to niti osvrnula. Poštovani zastupnik Šuker spomenuo je jednu godinu prije stupanja na mandat člana vijeća. Mi smo inače u svom jednom prijedlogu tražili pet. Dakle, da osoba koja se kandidira za člana Vijeća Državne komisije pet godina nije stranački aktivna, to je bio naš prijedlog a taj prijedlog je odbijen s osnove ustavnosti. Dakle, išli smo rekla bih dakle na pet puta duži period, upravo s iste osnove. Dakle, da nema tog jednog potencijalnog političkog utjecaja na rad člana Državne komisije. Nažalost, taj prijedlog je odbijen s osnove suprotnosti Ustavu RH i kršenju jednostavno dakle kako je obrazloženje išlo kršenju ljudskih prava u svom izražavanju i političkom angažmanu. Što se tiče prestanka uvjeta, dakle imamo uvjete pa ih odjednom nemamo moram priznat da smo jednim djelom bili vođeni i sa jednom zaista neugodnom činjenicom a to su primjerice lažne kvalifikacije kojih ima u sustavu, koje su zabilježene, za koje znamo dakle barem su tako eksponirane. Dakle, recimo to je jedna od okolnosti koja se može realno dogoditi, koja se realno može utvrditi, dakle da oni uvjeti koji su postojali na dan a to je netko je mogao lažirati svoj pravosudni ili je mogao lažirati svoju diplomu, to se nakon nekog vremena otkrije, to je naravno razlog za prestanak upravo tog uvjeta na temelju kojeg je čovjek izabran. Što se tiče općenito zabrane utjecaja na rad članova državnog vijeća i osiguranje te samostalnosti, članak 6. Prijedloga zabranjuje eksplicitno utjecaj bilo kakav pritisak i to na razini prekršaja koji se kažnjava novčanom kaznom dakle nitko ne smije i nadam se da to ne radi nazvati člana državnog vijeća i poželim kako će on glasovat na vijeću i poželit da mu državna komisija riješi predmet na stanoviti način. I još dvije opaske što se tiče Bruxellesa prije mjesec i pol dana dakle kao i svi drugi akti i ovaj akt prošao je kroz Europsku komisiju prije mjesec i pol dana smo dobili pozitivno očitovanje Europske komisije obzirom da postoji posebna direktiva koja uređuje rad, način rada dok sui generis ni pravosudnog ni upravnog tijela koji odlučuje u ovim postupcima tako da evo što se tiče bojazni da će nam Bruxelles nešto reći, Bruxelles je dakle prije mjesec i pol dana dao zeleno svijetlo. I zadnje ako e-mail, sastanke i pisana očitovanja na prijedlog zakona ne možemo staviti u kategoriju sudjelovanja u raspravi ovog prijedloga mislim da smo kroz e-mail komunikaciju neposrednu komunikaciju, traženjem pisanog i dobivenog pisanog očitovanja od državne komisije na ovaj prijedlog zakona u najvećoj mogućoj mjeri konzultirali članove državne komisije oko zakona koji utječe na njihov rad i poslovanje. Zahvaljujem još jednom.
Replika, Igor Rađenović.
Hvala gospodine potpredsjedniče i hvala gospodinu Šukeru što nije ustao. Evo očigledno je bilo malo nesporazuma oko te sjednice dakle Odbora za gospodarstvo oko same formulacije, naime u okviru široke javne rasprave kao što rekoh u prethodnim replikama na samom Odboru za gospodarstvo gdje svatko može sve reći i gdje možemo saslušati sva mišljenja, bili su pozvani i predstavnici dakle Državne komisije aktualne državne komisije. Došla je gospođa zamjenica i iznijela sva svoja zapažanja oko toga. Ono što se zaista dogodilo i pogreška u ovom izvješću dakle što reče gospodin Češek a gospođa zamjenica koja nije bila na toj sjednici pa ne može ni do kraja biti niti korektna, bila je predstavnica, zapravo točna jer tamo nije bila, bila je gospođa Teja Kolar kao predstavnica Ministarstva gospodarstva. Zaista se dogodila omaška, i pogreška u prijepisu i ja se svim kolegama koji to pažljivo čitaju ispričavam. Dakle rečeno je preraspodjelom u okviru dakako Ministarstva gospodarstva a zaključak koji je kolega Češek izvukao da hrvatska Vlada obmanjuje i podvaljuje Hrvatskom saboru zbog jedne male pogreške koje smo učinili, možda ih nekih očiju velike, ali ipak iz moje malo, ja sam potpisao, evo ja se svima ispričavam pa i gospodinu Češeku, moja pogreška je ispravno je preraspodjelom u okviru Ministarstva gospodarstva. Hvala lijepa.
Druga replika, Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. E meni je sad drago da sam čuo ovo što je rekla gospođa zamjenica što je rekao kolega Rađenović, ovaj Visoki dom ima poslovnik u kojem se kaže da o zakonskim prijedlozima za koje nisu osigurana financijska sredstva se ne može raspravljati, o njima se ne može glasovat. To je jedna stvar. Druga stvar, s jedne strane Vlada, ministar financija nas uvjeravaju u trenutku donošenja proračuna kako je sve ogoljeno kako se od nikud ništa ne može skinuti, sad najedanput svi govore da će se izvršiti preraspodjela. U javnim financijama preraspodjela se vrši na kraju godine kad se u nekoj poziciji ili negdje dogodi da neki troškovi porastu a vidi se da na nekoj poziciji se moglo šparat novce. Ako vi kažete da ste u stanju na početku godine izvršiti preraspodjelu onda oprostite, ja da sam na mjestu Ministra financija ja vam tu preraspodjelu nikad ne bih potpisao jer to je dokaz da nisu znali, ne vi, nego da naprosto Vlada nije znala kako zakonske prijedloge će uputiti ovaj Visoki dom. Jer mi ako se držimo poslovnika gospodine potpredsjedniče mi u ovom zakonu ne bi smjeli glasovat u petak zato što za njega nisu osigurana sredstva. Mi sa preraspodjelom sredstava možemo doći u poziciju da ćemo za neki drugi zakonski prijedlog ili nešto će bit nedostatna sredstva u Ministarstvu gospodarstva. Zašto u svakom prijedlogu zakona između ostaloga obično je to točka tri stoji ocjena potrebnih sredstava za provedbu zakona, iz jednostavnog razloga da sve ovisnosti toga ne dovedu u poziciju da donese određeni zakonski prijedlog, zakon koji će stvoriti nove financijske obveze koje nisu osigurane u državnom proračunu. A mi ovdje ponavljamo, mi ćemo to osigurati preraspodjelom sredstava. Vi kao prvo do 31.12. ne smijete taknut proračun ni taknut ga ne smijete, niti Vlada smije donest nikakvu odluku o preraspodjeli jer niste počeli konzumirat proračun iz 2013. Ako može još samo jedna rečenica, molim vas s obzirom da je kasno. I ovo je dobronamjerna, prijedlog jer Vlada ne može sad donest odluku da će preraspodijelit sredstva za sljedeću godinu zato što praktički nije objavljen niti čistopis ovoga proračuna za 2013. godinu. Prema tome kolegice i kolege ovo vam je jedna pravna zamka. Neki dan ste sa ovom Agencijom za biogorivo izmigoljili na određeni način iako ćete i tamo imati problema s Državnom revizijom jer vam HAMDA nije raščlanjena, a ovo gospodine potpredsjedniče Sabora ja molim da predsjedništvo sabora pogleda jer mi ćemo sigurno na ovo i na drugo dati primjedbu prilikom glasovanja jer na kraju krajeva to je naša obveza. A pogledajte Poslovnik pa ćete vidjeti. Hvala vam lijepo što ste mi dali da duže vremena.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se steknu uvjeti. A večeras ćemo riskirajući da tajnik Sabora nabavi ove inventarske pločice pa nam zalijepi na leđa, raspraviti još jednu točku dnevnog reda.
Sada ćemo prijeći na glasovanje i odlučivanje o završenim raspravama točaka dnevnog reda. Prvo je Konačni prijedlog Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ E br. 230. O ovom konačnom prijedlogu zakona raspravljali smo u 12.mjesecu prošle godine, ali danas odlučujemo. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 84 glasa za i 38 glasova protiv donesen Zakon o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
A večeras ćemo riskirajući da tajnik Sabora nabavi ove inventarske pločice pa nam zalijepi na leđa, raspraviti još jednu točku dnevnog reda. To će biti - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri prometu nekretnina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 231 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Nema potrebe. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne ne žele ni oni. Onda otvaram raspravu. Najprije u ime klubova. U ime kluba IDS-a Damir Kjin. Nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime kluba HNS-a Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo ministrice sa suradnicima. Dio inventara u ime kluba HNS-a u 23,39 u najkraćim crtama, svrha donošenja ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju u prometu nekretnina s Konačnim prijedlogom zakona jest usklađivanje sa pravnom stečevinom EU odnosno preciznije rečeno sa odredbom sadržajem Direktive za usluge EU. U okviru ovog prijedloga zakona određuju se uvjeti za obavljanje usluge u posredovanju u trgovini nekretninama, izjednačavaju se, ono što je novost u ovom zakonu i zašto je trebalo izvršiti usklađenje jest činjenica da pristupanjem RH u EU i ovaj dio tržišta se otvara za tvrtke s područja EU, da je Hrvatska dužna ispoštovati odredbe odnosno da je dužna osigurati provedbu slobode nastana tvrtke i kretanja kapitala. Novost u ovom zakonu je uvođenje obaveznog registra pružatelja usluga koji bi se vodio pri Hrvatskoj gospodarskoj komori i obaveza svih da pri prijavi u registar dostave potrebne podatke i reference koje bi onda svake godine trebali ažurirati i da se na taj način ponuda u posredovanju ponuda u ovoj djelatnosti učini maksimalno transparentnom i sigurnom kako bi se suzbijalo i na ovaj način lovce u mutnom i sivu ekonomiju. Ovaj je prijedlog zakona sadržava i određene odredbe koje štite i davatelje pružatelja usluga u odnosu na nesavjesne naručitelje, također se i dodatno liberalizira kreiranje cijena kod pružatelja ove usluge. u najkraćim crtama kako se radi o zakonu koji je Hrvatska obavezna donijeti kako bi u cijelosti izjednačila vlastito zakonodavstvo zakone sa spomenutom direktivom o pružanju usluga na području EU, klub HNS-a će podržati ovaj zakon u ime kluba HNS-a poželit ću vam ugodnu večer i laku noć. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem kao što i zahvaljujem na racionalnoj potrošnji vremena. Nadam se da će se to dogoditi s klubom SDP-a i Vedranom Babićem.
Poštovani potpredsjedniče, zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici Evo kao što je kolega prije rekao ovaj zakon potreban je donijeti u hitnom postupku zbog usklađivanja zakonodavstva RH sa propisima EU što se posebno odnosi na prihvaćene obveze iz poglavlja 3. Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga. Isto tako od 2007.kada je ovaj zakon donesen na hrvatskom tržištu se dogodila promjena što je ukazala struka te postojeći pravni okvir u tom smislu nužno … poboljšati sa ciljem omogućavanja jednakog pravnog položaja svih sudionika koji ga primjenjuju uz održavanje visokog standarda stručnog obrazovanja i etičkog ponašanja posrednika u prometu nekretnina. Sada da ne nabrajam sve što sam si zapisao ja ću u kratko probat se sjetiti što kolega prije toga nije rekao, da se od novina su sljedeće, da se posrednici izjednačavaju sa onima iz EU, također se revidira odredba koja propisuje uvjete prostora u kojem se obavlja predmetna djelatnost, isto tako možda je dobro skrenuti pozornost da će se izmjenom zakona dovesti u red sam registar jel konkretno imamo podatke da u ovom trenutku u RH postoji 1126 posrednika u prometu nekretnina upisanih regulirano temeljem bazom zakona. Isto tako postoji imenik agenata, posredovanje u prometu nekretnina gdje ima 1745, a što nas upućuje da je potrebno ovu djelatnost regulirati. Da ne idem dalje u širinu, obaveze posrednika da jednom godišnje HGK-u dostavi dokumentaciju iz koje se razvidno i dalje vidi da ispunjavaju zakonske uvjete propisane za obavljanje djelatnosti, pozitivno će se odraziti na ažuriranje registra posrednika i evidencije stvarnih posrednika u smislu poboljšanja i boljeg prikaza djelatnosti koje će se vršiti. Činjenica je da ovaj zakon svakako ide u smjeru zaštite potrošača kao nalogodavca i u smjeru zaštite nalogoprimca kojima će uređeno tržište omogućiti razvoj ove djelatnosti. I također razlog bitan da u ovom trenutku za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu i u proračunima jedinica lokalne i regionalne samouprave. Zbog toga će klub SDP-a podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju u prometu nekretninama. Hvala.
Zahvaljujem i ja vama. Čut ćemo još i stajališta kluba HDZ-a i poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospođo zamjenice. I klub HDZ-a će podržati izmjene i dopune Zakona o posredovanju u prometu nekretninama, s konačnim prijedlogom zakona. Dakle zakon se kao što smo to već i čuli, usklađuje sa pravnom stečevino Europske unije i bitna izmjena ovog zakona jest ta da omogućava tvrtkama koje se bave posredovanje nekretnina u državama članicama Europske unije sada omogućujemo da taj isti posao obavljaju i u Republici Hrvatskoj, jasno prije toga uz prijavu Hrvatskoj gospodarskoj komori. No ono što evo gospodin Baranović prije nije rekao točno, ovim se izmjenama zakona ne uspostavlja registar jer je on uspostavljen još 2008. godine, već se ovim izmjenama i dopunama zakona nalaže agentima odnosno posrednicima u posredovanju nekretninama da jednom godišnje izvijeste Hrvatsku gospodarsku komoru da li još uvijek imaju uvjete koje moraju ispuniti da bi ovaj posao mogli obavljati. Dobro je, a to je iz iskustva koja smo čuli od posrednika u posredovanju nekretninama, da se na ovaj način i oni zaštićuju od nekorektnih vlasnika nekretnina koji ih angažiraju, a koji u vrijeme dok oni traže kupca za određenu nekretninu nađu drugog posrednika, s njim obave posao, a ovaj koji je to vrijeme imao i troškove objavljivanja itd., itd., ostane bez primjerene naknade pa se to ovim zakonom štiti i tog posrednika koji je izvorni prvi posrednik. I druga stvar koju treba spomenuti to je da se ne ograničava visina naknade za obavljeni posrednički posao. No ono što svakako još treba spomenuti to je da je tržište nekretnina u Hrvatskoj bilo najveće, odnosno najveći promet nekretninama je obavljen 2008. godine na razini od milijardu i 510 milijuna kuna, a od tada pa do 2011. godine padao je 17, onda 13%. Tek je 2011. godine na određeni način zaustavljen pad, a prema podacima za prvih 6 mjeseci ove godine se nastavlja taj pad od 10%. Kako tržište nekretnina ima ključnu ulogu u makroekonomskim kretanjima s obzirom na vrlo veliki broj građana Republike Hrvatske čija imovina u pravilu bude u prometu, bitno je da Vlada svojim potezima potakne tržište nekretnina pa i subvencijama koje je prošla Vlada prošle godine bila uvela. Mene čudi da taj Zakon o subvencioniranju i državnom jamstvu stambenih kredita je …, a to je klub HDZ-a kroz amandman na državni proračun bio predložio, da se sa 120 milijuna kuna moglo prodati 5000 neprodanih stanova u Republici Hrvatskoj i time ovo tržište nekretnina, a onda i sve druge pokazatelje koji se nadovezuju na prodaju nekretnina pokrene revolucije u Hrvatskoj. Dakle Vlada je od tog projekta odustala, nije nam jasno zašto, nije dato jasno obrazloženje, otvoren je nekakav novi projekt POS plus koji bi trebao pokrenuti tržište nekretnina što ja ne vjerujem da će se dogoditi s obzirom da ta model niti je saživio, niti ima velikog interesa za pokretanje tržišta nekretnina kroz novi projekt POS plus. No to je za neku drugu priču, više i ne bih u ove kasne sate. U svakom slučaju, klub HDZ-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala vam lijepa. Ostaje nam još da čujemo pojedinačnu raspravu Damira Kajina, ali za to ćemo zadovoljstvo ostati uskraćeni jer ga nema pa ja zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Ovo mi se čini najprikladnijim momentom da prekinemo večerašnje zasjedanje, a nastavit ćemo sutra točkom 20. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Laku noć svima.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju u prometu nekretnina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 231, rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, sa 124 glasa za, 1 glasom protiv i 4 glasa suzdržana, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju u prometu nekretnina, u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici nastavljamo sa radom na plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora. Srdačno vas pozdravljam. Idemo odmah po dnevnom redu. Sada je na redu - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, drugo čitanje, PZ br. 208. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog zakona primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona članak 155.do 157. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o zakonu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ratne veterane, Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar branitelja Predrag Matić. Izvolite.