Uvažene zastupnice i zastupnici, počinjemo sa današnjom sjednicom Hrvatskog sabora sa 5. točkom kako je jučer i najavljeno, a to je - Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2008. godinu Predlagatelj: Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva Nacionalna zaklada podnijela je ovo izvješće na temelju članka 6. Zakona o nacionalnoj zakladi za razvoj civilnog društva. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za rad i socijalno pravo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Cvjetana Plavša Matić, upraviteljica zaklade. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovana gospodo zastupnici i gospođe zastupnice. Izvještaj Nacionalne zaklade za 2008. godinu je u stvari ujedno i izvještaj o petoj godini djelovanja Nacionalne zaklade. To je godina u kojoj smo sukladno strateškim ciljevima raspisali pet natječaja i četiri poziva za iskaz interesa potičući i davajući podršku različitim oblicima djelovanja organizacija civilnog društva. Ono na što smo posebno ponosni u 2008. godini što je istaknuto u ovom izvještaju je mreža naših pridruženih partnera, cijela jedna infrastruktura koja je umrežila postojeće kapacitete i usmjerila ih na ujednačavanje regionalnog razvoja civilnog društva uz adekvatnu financijsku podršku. Kad govorimo o tom regionalnom razvoju govorim u stvari o tom programu regionalnog razvoja i jačanja sposobnosti organizacije civilnog društva na lokalnoj i regionalnoj razini koji predstavlja ispunjenje jednog od ključnih strateških ciljeva kako Nacionalne zaklade, tako i jedan od ciljeva Nacionalne strategije koju je usvojila Vlada Republike Hrvatske, a odnosi se na stvaranje poticajnog okruženja za razvoj civilnog društva u Republici Hrvatskoj. Značajan zaokret učinjen je i sa uvođenjem decentraliziranog modela financiranja razvoja civilnog društva kojim Nacionalna zaklada financira kratkoročne građanske inicijative kroz natječaj nas doprinos zajednici i provodi u partnerstvu sa četiri regionalne zaklade u Osijeku, Puli, Splitu i Zagrebu. Na taj način se istovremeno izgrađuje i jača društveni i financijski kapital lokalne zajednice što je ključna karika sa jedne strane njezina održiva razvoja, a s druge strane povezivanja i aktiviranja građanki i građana kojima se povećava razina njihove uključenosti, zauzetosti i solidarnosti u postizanju razvoja zajednice u kojoj žive i rade. U vremenima globalne financijske krize koja se počinje osjećati u Hrvatskoj važno je napomenuti da je zahvaljujući ulaganjima Nacionalne zaklade u podršku organizacijama civilnog društva omogućeno zapošljavanje, odnosno radni odnos za ukupno 704 osobe, odnosno uključivanje ukupno 446 volonterke i volontera u projekte razvoja lokalne zajednice i demokratizacije hrvatskog društva. Ono što je isto tako važno je da smo u prošloj godini uspjeli završiti IMPACT, Europski centar za međusektorsku suradnju u Zadru čime se Republika Hrvatska pozicionira na karti Europe kao još jedna zemlja koja u stvari ulaže u međusektorsku suradnju. Jer sličan takav centar postoji samo u Cambridgu i evo sada smo uspjeli takav centar napraviti i u Zadru i on će biti u stvari centar izvrsnosti za povezivanje sva tri sektora što nevladinog neprofitnog sektora, što javnog, što profitnog sektora. I naravno naš izvještaj je detaljan u smislu prikazivanja prihoda, rashoda i svih onih potpora koje smo dodijelili organizacijama civilnog društva. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. I u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, upraviteljice i kolege zastupnici. Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2008. godinu je afirmitivan, informativan i markentinški dobro pripremljen rad koji uz poneku dobronamjernu kritiku treba u svakom slučaju prihvatiti. Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva registrirana je u studenom 2003. godine sa osnivačkim ulogom od 2 milijuna kuna i kontinuiranim priljevom sredstava od dijela prihoda od igara na sreću i sredstava državnog proračuna. Nacionalnoj zakladi je odobrena institucionalna potpora Odjela britanske Vlade za međunarodni razvoj, a upravljat će i programom financijskih potpora u okviru CARDS programa Europske unije za razvoj neprofitnog socijalnog poduzetništva. S obzirom na navedene prihode, druge donacije domaćih i stranih fizičkih i pravnih osoba, te prihode od vlastite djelatnosti Nacionalna zaklada svrstava se u kategoriju javnih mješovitih zaklada. Osnovana s temeljnom svrhom promicanja i razvoja civilnog društva u Republici Hrvatskoj zaklada pruža stručnu i financijsku potporu programima koji potiču održivost neprofitnog sektora, međusektorsku suradnju, građanske inicijative, filantropiju, volonterstvo koji unapređuju demokratske institucije društva kao i drugim programima kojima se ostvaruje temeljna svrha ove zaklade. U posljednjih pet godina od osnivanja vrijednost projekata koji su ostvareni kroz programe Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva je neupitna. I takvim inicijativama svakako treba dati svesrdnu podršku. Istaknuo bih primjerice jedan od projekata o kojima se sve češće govori i koji postiže sve bolje rezultate, a to je terapijsko jahanje kao svijetli primjer ulaganja u rad s osobama sa invaliditetom. Također je za svaku pohvalu što su 704 osobe preko programa zaklade ostvarile radni odnos, kao i što je u projekt uključeno 4462 volontera. Govoreći o Nacionalnoj zakladi za razvoj civilnog društva, držim da je njen glavni interes ostvarivanje općeg dobra i interesa. zato smatram da bi se i ostali akteri, pogotovo mediji trebali više uključiti u promicanje programa od općeg interesa, kako na lokalnoj tako i na nacionalnoj razini. Primjera radi, ne sjećam se da je previše medijskog prostora dobila volonterska inicijativa "Zabočka kuharica" koju je nagradio i UNESCO, ali mediji svakodnevno obasipaju time što jedu, kako dišu i kad su trepnuli pojedini dokoni i isprazni likovi našeg, nazovimo jet seta. Promovirajući sve češće to kao neke vrijednosti, razne oblike takvog ponašanja koji nemaju veze sa zdravim razvojem. S druge strane, najveća promocija aktivnosti je realizacija dobrih programa koji se promoviraju sami i kao takvi su najbolje prepoznati i prihvaćeni u javnosti. Uz to, neki od korisnika financijskih potpora iz Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva i sami su izrazito prisutni u javnom životu, primjerice GONG i B.A.B.E. koji bi svojim autoritetom također mogli doprinijeti prepoznavanju i širenju ostalih programa na kojima zaklada radi. Nadalje, povezivanjem 4 nacionalne zaklade u Osijeku, Puli, Zagrebu i Rijeci kroz inicijativu "Naš doprinos zajednici" život u tim zajednicama je poboljšan. Pitanje je što je s ostalim regijama u kojima bi zaklada trebala isto tako imati svoju aktivnu ulogu nastojeći unaprijediti život i u ostalim dijelovima Hrvatske. Izvještaj koji je u svakom slučaju hvale vrijedan po meni može imati jednu kritiku jer ne sadrži dovoljno podataka o povratnim informacijama o utrošenim sredstvima za pojedine programe, odnosno o rezultatima provedbe programa. U budućnosti mislim da bi to bilo dobro da se o tome vodi računa da bi se trebalo više pažnje posvetiti povratnim informacijama s terena kako bi se dobila prava slika o tome na kojim programima bi se zaklada trebala još više angažirati od ovoga što sada radi. I na kraju o transparentnosti. Kad god se govori o transparentnosti, pogotovo financijskih izvještaja, najglasnije su upravo brojne organizacije civilnog društva. Ne sumnjajući u to da zaklada na najtransparentniji način koristi respektabilna sredstva kojima raspolaže, držim da je rashodovna strana trebala biti transparentnija, odnosno puno detaljnije prikazana nego što je u ovom izvještaju. Podsjećam da za prošlu godinu uz ostalo govorimo o 155 tisuća proračunskih kuna i gotovo 43 milijuna 281 tisuća kuna prikupljenih priljevom sredstava od dijela prihoda od igara na sreću. Znači to su sredstva koja su itekako respektirajuća i o kojima u svakom slučaju treba vodit računa. Gledajući moto zaklade, "Važno je imati podršku" poručio bih podršku imate za daljnji rad, a dobronamjerne kritike uvažite kako bi budući rezultati bili još bolji i klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDSS-a, uvaženi zastupnik Ratko Gajica. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospođo upraviteljice, kolegice i kolege. Prema ovom izvještaju, ali i ne samo prema njemu, mi zakladu razumijemo kao recimo tako krovnu firmu koja će razgovarati o programima, o dodjeli novčanih potpora, ali i o događanju unutar ovog sektora kojeg zovemo civilno društvo. To je i zbog ovog što je kolega Kunst rekao da se radi o značajnim novcima, ali i zbog društvenog interesa koji želimo na neki način instalirati i proizvesti u tom civilnom sektoru, to je izuzetno važno. E sad, ja ću ovdje razdvojiti dvije stvari. Zaklada u ovom svom izvještaju govori o tome da uređuje ili ureduje, dakle ne uređuje, ureduje u dodjeli novčane potpore, utječe na stvaranje infrastrukture za rad civilnog društva i prati što se u tom sektoru događa. Ako ovaj izvještaj gledam kroz te kriterije, onda je on dobro napravljen, rekao bih čak da mi se svidio zato što je napravljen ilustrativno na, koliko je to uopće moguće tako reći, na moderan način i zbog toga mi ćemo ovaj izvještaj podržati. Ima jedan nedostatak koji se odnosi na ovaj izvještaj, ali koji se u istoj mjeri možda još više odnosi na razumijevanje uloge zaklade koju ću ja ovdje reći i čini mi se da bi možda u budućim izvještajima o tome trebalo također povesti računa. Zakladu razumijemo kao onu instituciju, s obzirom na mogućnost da utječe na događanja i s obzirom da daje novce, koja dakle može utjecati i na stanje u tom sektoru, a to onda znači da bi u ovakvim izvještajima trebalo koliko god je moguće iz pozicije koja se iz zaklade može vidjeti da se da ocjena stanja u tom sektoru, da se zna u kom smjeru ide razvoj civilnog sektora, da se zna koji su društveni uspjesi, a koje su slabosti da u ovom Domu i inače u društvu znamo gdje treba praviti intervenciju, gdje su slabosti jer vi to nećete sami moći proizvesti. Naprosto, zaključit ću time. Uz ovaj izvještaj koji čini mi se primarno govori o zakladi, trebalo bi da se doda i dio koji govori o stanju u civilnom sektoru pa da onda znamo na čemu smo i da vam pomognemo i da svi zajedno nekako upiremo u smjeru da se to i više razvija i bolje razvija i da to bude jači instrument civilnog društva. Neki segmenti u civilnom sektoru su jako razvijeni i jako društveno utjecajni i mogao bih reći blagotvorno djeluju u društvu. Mi taj spektar moramo širiti, a da bismo ga širili moramo podupirati. Ponavljam još jednom mi ćemo ovaj izvještaj podržati, volio bih da u slijedećim bude ovaj dodatak koji smatram važnim. Naravno ako se složimo da to zaista jeste tako. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovana gospođo predsjednice Civilne zaklade za razvoj civilnog društva, štovani gospodine iz ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva je mala, ali agilna i izuzetno dobro vođena zaklada. Dakle jedna društvena organizacija iz koje bi mnogi mogli učiti i u privatnom i u društvenom sektoru. Naime, Nacionalna zaklada koja je ustanovljena godine 2003. iz godine u godinu širi svoju djelatnost i izuzetno transparentnim izvještajima koje podnosi Hrvatskom saboru, svoj rad predstavlja Saboru i široj javnosti. Nacionalna zaklada je izuzetno mnogo učinila na poticanju volonterstva, filandropije, dobrih međuljudskih odnosa i općenito potakla je razvoj civilnog sektora u Republici Hrvatskoj na način koji naprosto nije bio moguć prije formiranja same zaklade. Na žalost Sabor na neki način kaska za tim aktivnostima, iako je donesen Zakon o volonterstvu, on je pomalo zbog svoje izbirokratiziranosti zapravo postao jedna, moglo bi se reći i barijera bržem razvoju sektora i volonterstva kao takvog. Zaklada za razvoj civilnog društva je izuzetno mnogo načinila i na razvoju društvenog kapitala kao vezivnog materijala koji pomaže ljudima da svoje ostale kapitale, kao što su financijski, fizički, ljudski stavi u funkciju unapređivanja općeg dobra. Na žalost Sabor nije puno načinio i na tom segmentu, te kažem moglo bi se razmisliti o izmjenama i dopunama Zakona o volonterstvu, pa čak i o nekim, nekih drugih zakona, kako bi se intenzivirale aktivnosti na promicanju i društvenog kapitala. Valja napomenuti u tom kontekstu da danas u zemljama zapadne razvijene demokracije i preko 70% vrijednosti kompanija počiva na nefinancijskim dobrima, dakle onome što u širem kontekstu možemo nazvati društvenim kapitalom. U uvjetima krize u kojoj se Republika Hrvatska nesumnjivo nalazi volonterstvo bi se naprosto mora sagledati u novom svjetlu, i stvoriti bolje, treba stvoriti bolje uvjete za razvitak volonterstva kako bi se i taj segment intenzivirao u rastu, promicanju, kreiranju bruto društvenog proizvoda. I u tom segmentu je izuzetno zanimljiv način na koji je zaklada pristupila i u procesu odobravanja svojih projekata, organizacijama civilnog društva. Naime tamo se i u onom upitniku koji se mora popunjavati predviđa i da organizacije civilnog društva koji traže projekte i potpore daju i nekakvu projekciju broja volonterskih sati koje će utrošiti na tim projektima. Predviđeni su i određeni indikatori na koji način se može kasnije evaluirati i uspješnost tih projekata, nakon njihove provedbe pa je vrlo malo potrebno da se onda od toga i procijeni ukupan doprinos svih ovih projekata koje zaklada financira, rastu i bruto društvenog proizvoda, a u konačnici da se vrlo egzaktno procijeni i koliko sama aktivnost zaklade, dakle tih 15-tak ljudi koje u njoj djeluju doprinosi i izlasku Republike Hrvatske iz ove krize u kojoj smo se zatekli. Zaklada je izuzetno mnogo napravila i na decentralizaciji svoga rada, tako da se sada projekti odobravaju i po regijama, jer činjenica je da lokalni ljudi, lokalne zajednice najbolje poznaju svoje i potrebe, ali i potencijale. Ovaj izvještaj koji je predstavljen Hrvatskom saboru je vrlo, vrlo detaljan, daje pregled svih projekata, daje pregled i materijalnih sredstava koje je zaklada angažirala u njihovoj provedbi i činjenica jest da bi se nešto moglo više kazati o ukupnom utjecaju tih projekata i njihovoj zapravo, njihovoj uspješnosti i to je zaista početna točka jedne analize stanja civilnog sektora, ali samo kažem početna točka, jer u biti zaklada gospodari da tako kažem samo onim segmentom kojim može financirati projekte civilnog društva na inicijativu organizacija koje se na te projekte javljaju. Naime, nikoga se ne može prisiliti da aplicira na nekakav projekt ukoliko ne želi. Nadalje, zaklada ima vrlo dobro razrađen mehanizam i prosudbe tih projekata, pa je i tu čest slučaj da organizacije civilnog društva naprosto ne dobiju sredstva za svoje projekte, jer se projekti rangiraju prema uspješnosti na osnovu vrlo dobro razrađenih kriterija. I možemo reći da tu nema nedodirljivih da čak i neke poznati je udruge civilnog društva poznatije široj javnosti naprosto nisu dobile potpore zbog toga što njihovi projekti nisu dobro bili u konačnici rangirani, jer nisu zadovoljili određene kriterije. Dakle, zaklada može nesumnjivo pridodati svojom analizom stanja u svom sektoru podacima koje onda treba šire obraditi vladin Ured za udruge civilnog društva, a u širem kontekstu onda i savjet za razvoj civilnog društva kako bi se dobila šira slika o stanju civilnog društva u Republici Hrvatskoj, pri čemu je važno napomenuti da civilno društvo u Republici Hrvatskoj ima vrlo, vrlo široku lepezu djelovanja koje nadilazi u one zapravo okoštale predodžbe o čemu se kada se o civilnom društvu govori uglavnom misli. Jer su tu inicijativa kao što je kolega Kunst spomenuo i projekti do terapijskog jahanja, pa do inkluzije, odnosno onih socijalno ranjivijih skupina u društvo, pa do promicanja rada nekih knjižnica na nekim područjima od pojačane društvene skrbi, zatim ekološki programi u kojima ima pravih bisera iz kojih bi čak i mnogi znanstvenici mogli učiti kako se programi pišu i prezentiraju. Dakle, podržavam ovu ideju da zaklada doprinese u analizi stanja civilnog društva, ali svakako to je samo jedan segment opće slike koju bi trebalo o djelovanju civilnog društva dobiti i koju bi trebalo također raspraviti na Hrvatskom saboru. Nacionalna zaklada može biti na ponos i ugled Republike Hrvatske i mnoga tijela državne uprave, mnoge institucije Republike Hrvatske, ali i privatni sektor bi zaista mogli mnogo štošta od zaklade naučiti i na nju se ugledati. Vezano uz širi kontekst valja reći da klub SDP-a smatra da institucije Vlade Republike Hrvatske uključujući tu naravno i Hrvatski sabor bi trebao općenito više učiniti na poticanju volonterstva, na evaluaciji volonterskog rada i na intenziviranju aktivnosti da se društveni kapital jače iskoristi, potiče i promovira i da se iz hrvatske svijesti uklone oni zadnji ostaci ostataka primisli koje su nažalost bile sve do nedavno prisutne, da su zapravo udruge civilnog društva neka smetnja normalnom djelovanju hrvatskih institucija kao neke tužibabe ili nešto slično. Institucije civilnog društva jesu sol na kruhu demokracije i njih svakako treba poticati. Klub SDP-a će sa zadovoljstvom podržati ovo Izvješće o radu Nacionalne zaklade o razvoju civilnog društva, a o još nekim aspektima kao o činjenici da je Zaklada za razvoj civilnog društva već nekoliko godina za redom uspješno recertificirana po ISO 9001 shemi za sustave upravljanja kvalitetom ću reći u osobnoj raspravi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada je na redu klub HNS-a, uvaženi zastupnik Goran BR. Izvolite. Tak piše.
Gospodine potpredsjedniče, ja računam da se mi ipak poznajemo.
Je, jedanput sam bil pročital kada ste se vi bili prijavili ne onak kak ste vi napisali i prigovorili ste. Da ne bi ovaj puta prigovorili, ja sam pročital kak piše. Izvolite.
To je uredu, nadam se da ćete biti tko dosljedni i ubuduće. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo upraviteljice. Pred nama je Izvješće Nacionalne zaklada za 2008. godinu. Jedne zaklade koja kao što reče kolega Franić može služiti na ponos Republici Hrvatskoj. Prisjetimo se zaklada je osnovana prije 6 godina, ali operativno djeluje 5 godina i u tih 5 godina može se reći da se razvila u središnjem mjestu, referentno mjesto koje svojim primjerom, odnosno modelima ako hoćete i načelima, ali prije svega procedurama i kriterijima koje je uspostavila može služiti kao definitivno jedno ogledno mjesto za sve one koji se bavi redistribucijom javnoga novca. Nažalost, oni koji su se prvi trebali ugledati u funkcionalnost ali isto tako i metode i kriterije zaklade to do dan danas nisu učinili prije svega ministarstvo. U usporedbi s ministarstvima nacionalna zaklada je svemirski brod. Naime, ministarstva su i dalje ostala manje više zarobljena u svom birokratizmu, netransparentnosti, nepoštivanju rokova pa to bitno utječe i na sigurnost u civilnome sektoru u onom dijelu čije djelatnosti pokrivaju ministarstva izravnim sufinanciranjem ali jednako tako stvara i određenu zebnju među onima koji se bave poslovima u različitim podsektorima civilnoga društva a izravno su vezani za državu a nemaju tu sreću da su vezani za nacionalnu zakladu kao jednu posebnu organizaciju koja s jedne strane pomiruje interese javnoga sektora, s druge strane osluškuje standarde, kriterije i potrebe samog civilnog sektora a s treće strane pokušava izgraditi poveznice prema privatnom sektoru koji je drugdje prije svega u razvijenijem demokratskom svijetu mnogo angažiraniji u filantropiji i u sudjelovanju financiranju javno relevantnih i korisnih projekata nego što je to kod nas. Primjera te usporedbe ima više. Ja vam mogu reći ono iz vlastitoga iskustva. Naime, ono što radi Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija koje raspodjeljuje sredstva za tzv. društva prijateljstva. Dakle, čitav je niz nekoliko desetaka društava prijateljstva između Hrvatske i ostalih zemalja s jedne strane i s druge strane kad raspodjeljuje sredstva za Hrvate u inozemstvu to što se tamo događa to je mimo svih kriterija. Dakle, to su netransparentne procedure, to je čitav niz političkih i drugih pritisaka i dogovora i to je naprosto jedna primitivna razina raspodjele novca koja je postojala ranije i u mnogim drugim ministarstvima. Uostalom, sve te poteškoće, primjedbe i samog civilnog sektora dovele su do toga da se osnuje nacionalna zaklada za razvoj civilnoga društva kao jedno tijelo koje će se odmaknuti od tih šablona, koje će se odmaknuti od političkih pritisaka i prije svega profesionalno na javno ustanovljenim dakle transparentnim kriterijima, procedurama i standardima raspodjeljivati onaj dio javnoga novca koji dolazi prije svega od igara na sreću. I u tome je zaklada u proteklih pet godina više nego uspjela. Naravno, bilo je poteškoća različitih profila, bilo je i nerazumijevanja, bilo je i određenih pokušaja da se prema zakladi neke inicijative upućuju kao da se radi o mogućnosti političkoga dogovora. Zaklada hvala Bogu nije popustila tim pritiscima, oni da se razumijemo nisu dolazili iz države što je zanimljivo nego su dolazili katkad iz civilnoga sektora. Međutim, zaklada nije popuštala u tim situacijama, izgrađivala je svoje procedure, kriterije i standarde još više i još bolje. Uglavnom je uporedno proučavala što to rade drugi koji su u zakladništvu puno iskusniji, napredniji od nas i mislim da je sada došlo na jednu razinu na kojoj možemo reći da imamo definitivno barem što se regije tiče najbolju zakladu takvoga tipa. Vrlo važna dva su detalja na koja bih upozorio a to je da je zaklada ozbiljno shvatila još prije tri godine a onda počela implementirati ideju decentralizacije odnosno regionalizacije u procesu raspodjele sredstava, jer što bi rekli daleko od očiju, daleko od srca ili tko je bliže oltaru bolje čuje misu. Tako se događalo da su organizacije civilnoga društva osobito one manje, osobito one koje djeluju u manjim sredinama, osobito one koje djeluju u ruralnim područjima ipso facto uvijek ostajale negdje zakinute zbog te svoje nemogućnosti da predstave i pripreme programe na način koji bi mogao parirati sa uglednim, velikim, etabliranim tradicionalnim organizacijama koje su uvijek imale bolju logistiku i više iskustva. A u tome se onda nije mogla vidjeti kvaliteta, društvena relevantnost određenog programa baš za lokalnu zajednicu. Nacionalna zaklada je tome doskočila na dva načina, prije svega otvaranjem jednog posebnog programa za partnerstvo u lokalnoj zajednici gdje je uspjela diseminirati određeni dio sredstava i izvan Zagreba iako mi moramo biti svjesni da Zagreb i zagrebačko područje inače čine jednu četvrtinu Hrvatske u svemu a u mnogim aktivnostima jednu trećinu tako da nije čudno što se mnoge stvari događaju na ovom području pa onda time i privlače više sredstava, ali opet s druge strane činjenica je da položajna renta Zagreba kao velikoga grada omogućuje mnogim akterima civilnoga društva da ovdje puno lakše, jednostavnije i brže ostvaruju svoje ciljeve u lokalnoj zajednici nego što je to na primjer u jednom Vrgorcu, Iloku, Županji ili u nekoj drugoj manjoj sredini. U tome smislu je decentralizacija bila više nego dobrodošao proces i ova izgradnja mreže od dakle središnje i nekoliko regionalnih zaklada omogućila je da se u vrednovanju programa lokalnoga tipa, u vrednovanju tipa regionalnog umrežavanja, regionalnog djelovanja može mnogo više, mnogo lakše, mnogo jednostavnije izvršiti uvid u programe koji se događaju na razini lokalne zajednice nego što je to bilo do tada moguće kroz redovne programe same Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva. U tome smislu mislim da je to jedna nova kvaliteta na kojoj Nacionalna zaklada mora inzistirati i dalje prije svega pomažući regionalnim zakladama da u punini što bi se reklo s punim plućima preuzmu svoj dio posla, odgovornosti pa ako hoćete i inicijative jer posao zaklada nije tek da dijele sredstva nego da i iniciraju određene promjene u prostorima međusektorske suradnje gdje je ona nužna kako bi se postigli bolji rezultati u jačanju socijalnog kapitala. I druga stvar koju bih ovdje istaknuo a to je otvaranje međunarodnoga centra za međuresorsku suradnju. To je jedan zajednički projekt praktički Vlade i zaklade, odnosno Vlada je ta koja je dodijelila prostor u Zadru a zaklada je ta koja ga je opremila i isto tako odredila mu program. Teško je za očekivati da će kapacitet toga centra biti 365 dana u godini apsolutno popunjen programima samoga centra, dakle samih programa međuresorske suradnje osobito u prvo vrijeme. Da bi centar mogao prije svega biti populariziran na pravi način, da bi informacija o njegovim kapacitetima, mogućnostima i uslugama koje može nuditi došla do što većeg broja ljudi, udruga i građanskih inicijativa mislim da je vrlo važno da centar od prvoga dana bude otvoren i za potrebe servisiranja različitih programa samih nevladinih udruga, bez obzira radilo se o međuresorskoj suradnji ili ne. Dakle, u tom smislu da taj centar bude … [[Govornik se ne razumije.]] , na neki način jedno operativno sjedište različitih lokalnih aktivnosti osobito na planu edukacije, osobito na planu međunarodnog povezivanja i osobito na planu umrežavanja. A međuresorska suradnja, nezaobilazni dio je manje-više svih tih procesa. U tom smislu nadam se da Vlada Republike Hrvatske neće nastaviti zavrtati pipu, odnosno preraspodjelama unutar sredstava od igara na sreću i dalje smanjivati sredstva dosadašnjim korisnicima. Naime, vi morate znati da smo mi kao Hrvatski sabor nekim svojim odlukama doprinijeli tome, odnosno poslušali smo Vladu pa smo osnivanjem nekih novih recimo zaklada smanjili ukupni udio različitih dosadašnjih aktera civilnog društva, da ne govorimo o tome kako funkcionira sustav Crvenoga križa, šta je sa sredstvima za sport i rekreaciju, pa na koncu šta je i sa sredstvima same Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva. Nadam se da taj proces neće ići dalje atomiziranjem tih sredstva jer izgleda da svako malo čim se javi nekakva inicijativa netko se sjeti da to onda ide u krcatu priču o sredstvima od igara na sreću koja nažalost ne rastu tako rapidno kako bi trebalo da se pokriju potrebe svih tih sektora koji su za sada, koji za sada sudjeluju u raspodijeli tih sredstava. Klub Hrvatske Narodne Stranke pozdravlja dakle rezultate, ne samo u 2008. nego ukupan saldo rada Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva u proteklih pet godina. I evo koristim ovu priliku reći, mislim da je kolega Gajica postavio pitanje načina utroška sredstava dodijeljenih različitim projektima i programima. Mogu reći da moje osobno iskustvo je da je zaklada izgradila jedan izrazito čvrst, tvrd ako hoćete i vrlo, vrlo decidiran sustav evaoluacije. Koji osobito u onim programima koji su višegodišnjeg karaktera praktički stalno vrši nadzor nad načinom potrošnje tih sredstava. I ukoliko se sredstva dodijeljena u tekućoj godini ne realizaciju na način na koji je to utvrđeno samim zahtjevom, procjenom, prosudbenih tijela a onda na koncu i ugovorom o korištenju sredstava već u sljedećoj godini je veliko pitanje da li će ta udruga uopće dobiti sredstva za nastavak svog programa. Dakle, traži se vrlo visoka razina odgovornosti, discipliniranosti, pa ako hoćete, osobito kod onih velikih i profesionalnost. Jer u civilnome sektoru radi mnogu ljudi, to je veliki društveni kapital koji moramo biti toga svjesni, daleko lakše se aktivira i rješava zajednički, dakle društvene probleme nego što to radi država. I ona država koja to shvaća, koja shvaća da je civilni sektor medij kroz koji se može riješiti društveni problem tri puta jeftinije, a ako hoćete i tri puta brže, ta država izgrađuje kvalitetan, konstruktivan dijalog sa civilnim sektorom, ona koja to ne shvaća uglavnom je u konfliktu sa civilnim društvom i to rezultira mnogo manjim uspjesima i rezultatima na planu jačanja socijalnog kapitala i njegove aktivacije u rješavanju društvenih problema nego što bi se zapravo moglo dogoditi. U tom smislu Klub NHS-a će podržati ovo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, a pardon, imamo jedan ispravak uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Pa gospodine potpredsjedniče, kolega Beus nam je rekao da udruge lakše ostvaruju svoje programe u Zagrebu nego u malim sredinama kao npr. Vrgorcu, Iloku i drugim malim gradovima i općinama. To jednostavno nije točno, uvaženi kolega, evo reći ć uto kao gradonačelnik grada Pakraca i u kratkim konzultacijama sa kolegom Borisom i gradonačelnikom Vrgorca udruge lakše ostvaruju svoje programe u malim sredinama, bolja je i kvalitetnija komunikacija sa gradskim i lokalnim upravama. Evo ja sam jutros imao dvije udruge prije dolaska ovdje u Zagreb Crveni križ i planinarsko društvo. I stvarno imamo jednu korektnu i dobru suradnju. Moj grad financira preko 60 udruga sa relativno skromnim proračunom i vjerojatno ne poznate probleme udruga koje imaju ovdje u Zagrebu a dovoljno je čuti njihov komentar da gradonačelnika grada Zagreba Bandića vide uglavnom na televiziji a do njega je gotovo nemoguće doći. Hvala.
Zahvaljujem. Dakle, sada idemo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite. Uvaženi zastupnik Boris Kunst, pojedinačno, a odustao je, hvala lijepa. Onda je na redu uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite. Nema je, gubi pravo na raspravu. Onda je na redu G. Flego, biti ću danas principijelan i doslovno onako kako piše, čitati ću svako ime i prezime kako tu piše, piše G. Flego.
Gospodine potpredsjedniče, na vašu principijelnost mi ćemo odgovarati odgovarajućom principijelnošću, pa se nadamo d ćemo svi biti zadovoljni. Hvala vam lijepa, Hrvatska je očito tranzicijska zemlja, to je zemlja koja iz jednog partijskog sustava prelazi u višestranački pluralizam. I ona se mjeri osnovnim principima političkih doktrina a to je da je država onoliko stabilna, a jednako tako i društvo koliko su zadovoljni njezini građani onim institucijama koje ta država ustanovljuje. Jednako tako se taj princip može protegnuti pa reći da su građani ili članovi društva onoliko zadovoljni koliko im politička zajednica omogućava da se samoorganiziraju u zadovoljavanju svojih interesa ili svojih potreba. A zašto je tome tako? Zato što je zapravo po svemu sudeći država u četvrtoj fazi svoga razvitka od države vladateljice, države upraviteljice, države asistentice sada zapravo već pomalo prelazi u državu intervencionističku koja intervenira u ime zajedničkih interesa protiv nekih prenaglašenih ili hipostaziranih partikularnih interesa koji su se uspjeli nametnuti. Civilno društvo je onaj okvir u kojem se građanima omogućava da svojom samoorganizacijom zadovoljavaju svoje društvene interesa ili zajedničke potrebe. U tom smislu je civilni, je građansko društvo jedna paradoksalna institucija u kojoj se od države traži da potpomaže ne državne, odnosno ne vladine organizacije da bi one mogle proizvoditi okolnosti koje omogućavaju državljanima da budu zadovoljni. Građansko, oprostite, civilno društvo je dakle onaj okvir, da ponovim još jedanput, koji omogućava svakome, i jednakom i različit6om, i bijelom i crnom i žutom i vjerniku i agnostiku i ateistu da zadovoljava u svojim udrugama svoje specifične potrebe, a da pritom te specifične potrebe nikom ne nameće nego da koegzistira s ostalima, da tolerira različitosti, da jednako tako uči od drugih da sudjeluje mnogo više nego surađuje, bez nasilja i bez nametanja, a sve to zapravo država treba štititi i omogućavati. U tom pogledu je civilno društvo onaj okvir u kojem se razvijaju osnovni elementi demokratičnosti i što god je država deficitarnija u nekim svojim djelatnostima to civilno društvo treba biti aktivnije da bi te djelatnosti nadoknadilo i na taj način omogućavalo građanima njihovo zadovoljstvo. Jednako tako, civilno društvo zapravo širi horizonte trenutačnih mogućnosti države, ono osigurava bogatstvo različitosti i doprinosi posredno, a ja bih čak rekao i neposredno, kvaliteti pojedinačnih života i zajedničkog življenja. U tom pogledu sa djelatnošću zaklade za civilno društvo ja mislim da moramo biti zahvalni, moramo biti zadovoljni. I to je, kolegice i kolege, ona čudesno zadovoljavajuća točka u kojoj se i jedan i drugi sabornice slažu. I to je onaj moment i element koji nas ispunjava gotovo konsenzualnim zadovoljstvom jer je eto postignuto nešto s čim smo gotovo svi zadovoljni. Ja ću biti sasvim kratak u tom pogledu. Meni se čini da bi možda uz ove primjedbe koje ste čuli, a civilno društvo i ova zaklada je gotovo jedina koja uči ili koja, neću reći sluša, ali koja osluškuje sugestije Sabora i slijedi ih. Možda je uz dosadašnje djelatnosti i trebalo više pozornosti posvetiti manjinama, ugroženima, osjetljivima, bilo da je riječ o kulturnim, seksualnim, nacionalnim manjinama. Jednako tako čini mi se da smo sve više izloženi poteškoćama sa dostupnošću informacija, ali kad god se borimo za dostupnije informacije, mnogo više na lokalnoj razini nego na nacionalnoj, jednako tako moramo se zalagati za zaštitu osobnih podataka, dakle osobnog dostojanstva. Dakle, to bi bile možda neke sugestije da se ubuduće usmjeri jedan dio sredstava na djelatnosti koje već jesu zastupljene, ali s kojima mi se čini da je država sve deficitarnija, da bi ih trebalo nadomjestiti našom aktivnošću unutar civilnog društva. Jedino što bih još sugerirao onoj drugoj strani sabornice jest kada budemo radili rebalans proračuna da se svi zajedno založimo da civilno društvo dobije više financijske potpore od Vlade, jer što više bude sredstava to će više biti aktivnosti, a to će više biti djelatnosti i zadovoljstva građana. Uz još jednu napomenu, zaklada civilnog društva i inače civilno društvo u svojoj samoorganiziranosti doprinosi toliko potrebnoj i toliko željenoj decentralizaciji u ovoj precentraliziranoj državi, da je i to još jedan veliki plus na strani zaklade civilnog društva. A u tom pogledu ja vam želim mnogo uspjeha, uz čestitke za dosadašnji rad i želju da sljedeći put s vama bude i predsjednik upravnog vijeća. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. A sada je na redu uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo upraviteljice Nacionalne zaklade, gospodine predstavniče Ministarstva uprave i suradnici. Kolegice i kolege zastupnici. Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva za 2008. godinu pregled je ostvarenja i postignuća u radu zaklade na promicanju i potpori razvoju civilnoga društva u Republici Hrvatskoj. Jer zadaća je nacionalne zaklade pružanje stručne i financijske potpore programima koji potiču održivost neprofitnog sektora međuresorsku suradnju, građanske inicijative, filantropiju, volonterstvo, kao i druge programe kojima se ostvaruje svrha zbog koje je zaklada i osnovana. I što saznajemo iz ovoga izvješća za 2008. godinu? Složit ću se dijelom s prethodnim govornicima koji su istakli da više saznajemo iz ovako koncipiranoga izvješća o radu i stanju u zakladi, nego li o stanju u civilnom sektoru. Ne mislim da je to veliki nedostatak. Govorim ovo kao sugestiju da se u sljedećim izvještajima koji budu podnošeni ovome Saboru da se dopuni dakle i proširi. Jer što saznajemo, evo argumenata. U siječnju, dakle krajem siječnja 2008. godine Vlada je imenovala drugi saziv Upravnoga odbora Nacionalne zaklade. U ožujku 2008. godine donijeta je Strategija djelovanja Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva za razdoblje 2008. do 2011. godina. U srpnju je po drugi puta upraviteljicom imenovana gospođa Cvjetana Plavša-Matić za mandat 2008.-2012. godine, na što joj ovom prigodom i čestitam. A zaklada je 24. studenoga prošle godine obilježila pet godina svoga postojanja, naime na dan kad je 2003. godine registrirana. I zaklada je 2008. godinu završila s 13 zaposlenih. Što je obilježilo proteklu 2008. godinu? Kako u izvješću stoji, godina je bila u znaku decentralizacije financijske potpore razvoju civilnoga društva i modelu osnaživanja regionalnog razvoja organizacija civilnoga društva, što ustvari predstavlja nastavak aktivnosti s kojima je zaklada započela u 2007. godini što posebice pozdravljam i podržavam. Što još saznajemo? Pohvalit ću i transparentnost u radu Nacionalne zaklade koja tijekom godine objavljuje kalendar natječaja, objave natječaja i poziva za iskaz interesa kako bi se organizacije civilnoga društva pravodobno informirale o mogućnostima koje za njih postoje u tekućoj godini, čime se ostvaruje jedan od principa transparentnosti. Tako je tijekom 2008. godine zaklada objavila 5 natječaja u sklopu programa dodjele financijske potpore od kojih 2 natječaja projektima organizacija civilnoga društva, jedan za ostvarivanje institucionalne potpore stabilizaciji i/ili razvoju udruge i dva za dodjelu nagrada, razvoju volonterstva u osnovnim i srednjim školama i nagradu jedinicama lokalne i regionalne područne samouprave za razvoj sudioničke demokracije. Ova nagrada za razvoj volonterstva koja se dodjeljuje osnovnim i srednjim školama je novčana i tako ih je dodijeljeno 5 za osnove i 5 za srednje škole u iznosu od 10000 kuna. I ovom prilikom čestitam svim osnovnim i srednjim školama koje su dobile ovu nagradu za 2008. godinu i neka im to bude poticaj i njima i ostalim osnovnim i srednjim školama u Republici Hrvatskoj za razvoj volonterstva i u 2009. godini. Nenovčane nagrade dodijeljene su za pet jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave za razvoj sudioničke demokracije u 2008. godini. Što smo saznali na ovih pet natječaja? Na ovih pet natječaja zaprimljeno je 328 prijava od kojih su 73 odbijene zbog neispunjavanja natječajnih uvjeta, te je na procjenu upućeno 255 od kojih je odobreno 110. 105 za financijsku potporu i ovih 5 nenovčanih nagrada. U prikazu financijskih potpora i tu sad nedostaje i ono što su također moji prethodnici iznijeli, a to je da vidimo o čemu se radi i zašto su odbijene. Dakle, koje natječajne uvjete nisu ispunjavali zaprimljeni projekti, a onda jasno i kod ovih razlike u broju koji su poslani na procjenu i kojima je potpora odobrena ipak u budućim izvješćima molim da se malo više obrazloži i to. U prikazu financijskih potpora koje su u 2008. godini dodijeljene županijama, dakle nisu one dodijeljene županijama nego udrugama civilnoga društva na području županija dolazimo do zanimljivoga podatka. Od 355, oprostite 350 ukupno dodijeljenih potpora koje se odnose na, odobrene natječajima i pozivima u 2008. godini. Također, uključene su i one po decentraliziranome modelu kao i višegodišnje potpore. Čak 125. Dakle, kolegice i kolegice od ukupno 350 čak 125 se odnosi odnosno otpada na Grad Zagreb. Od preostalih 20 županija, a znamo da Grad Zagreb ima funkciju i grada i županije istodobno čak 11 županija ili više od 55% ostvarile su potporu za jedan do pet programa, odnosno pet potpora. Na preostalih 9 županija potpore su dodijeljene u rasponu od 8 do 48 potpora. Kolegice i kolege, razumjet ćete me da me posebno zanimalo stanje za moju Brodsko-posavsku županiju koja evo, jučer sam u jednoj raspravi istakla je uvjerljivo na posljednjem mjestu po fiskalnim kapacitetima među svih 20 županija zajedno i sa Gradom Zagrebom. S njim se ne možemo niti uspoređivati. Ni rezultati, odnosno pokazatelji do kojih sam došla nisu me iznenadili. Kao prvo Brodsko-posavska županija ostvarila u protekloj 2008. godini 5 potpora, 4 na natječajima koje je zaklada objavila u 2008. godini i jednu je dobila prema decentraliziranome modelu od kojih je čak i ova jedna prema natječaju za 2008. godinu odnosi se na financiranje višegodišnjih projekata u medijskoj, u području medija. I nije me iznenadilo, nisu me iznenadile ni udruge koje su to dobile. To su udruge koje su prepoznate i u Brodsko-posavskoj županiji, ali jasno za svoj rad evo kroz ove potpore kvaliteti projekata s kojima se natječu dobile su i potporu iz sredstava Nacionalne zaklade. Dakle, ukupno za 5 udruga sa područja Brodsko-posavske županije dobile su 474800 kuna. Zašto ovo govorim? Zbog toga što su prihodi zaklade, Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva u prošloj 2008. godini iznosili 46 milijuna 212000 kuna što u odnosu na izvorni proračun Brodsko-posavske županije koji je samo nešto malo veći moramo biti svjesni s kojim ukupnim, odnosno veličinom ukupnih sredstava s kojima zaklada, Nacionalna zaklada za razvoj civilnoga društva upravlja i raspolaže i moramo biti svjesni da Republika Hrvatska i kroz ovaj način i iz ovih brojki potpomaže, odnosno pruža značajnu potporu razvoju civilnoga društva u Republici Hrvatskoj. I kako mi vidim vrijeme curi ponovit ću. Moto prošlogodišnjega obilježavanja pet godina rada Nacionalne zaklade bilo je važno imati podršku. I molim da i ova moja rasprava ide u prilog tome da Nacionalna zaklada za razvoj civilnoga društva ima potporu i nas ovdje u Hrvatskome saboru. A sugestije i primjedbe koje sam iznijela samo su u cilju poboljšanja izvješća koje zaklada dostavlja Hrvatskome saboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo pred nama je Izvješće Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2008. godinu koja Nacionalna zaklada je osnovana 2003. godine, dakle u prošloj godini obilježila je petu obljetnicu svog djelovanja. Njena misija je promicanje i potpora razvoju civilnog društva u Republici Hrvatskoj, a svojim djelovanjem teži ostvarivanju aktivnog građanstva u razvoju modernoga, demokratskoga i uključivoga društva u Republici Hrvatskoj. Ciljevi Nacionalne zaklade su poticanje građanstva na aktivnije uključivanje i sudjelovanje u razvoju lokalne zajednice, izgradnja kapaciteta civilnog društva, razvoj međusektorske suradnje i suradnje između organizacija civilnog društva, razvoj društvenog poduzetništva i zapošljavanja u neprofitnom sektoru, povećanje utjecaja civilnog društva u procesima donošenja raznih oblika javne politike. Vrijednosti na kojima počiva vizija nacionalne zaklade i njezini ciljevi su poštivanje ljudskih prava, javnost djelovanja, odgovornost, suradnja, djelokrug svih sudionika i razvoja zajednice, informiranost, tolerancija i poštivanje različitosti i ne nasilje. Kao što sam već rekla, prošle godine nacionalna zaklada obilježila je svoju 5. obljetnicu rada uz moto "Važno je imati podršku". Uspješno je završila i svoju 5. godinu rada koja je bila u znaku decentralizacije financijske potpore, razvoju civilnog društva i modela osnaživanja regionalnog razvoja, organizacija civilnoga društva. Tim modelom nacionalna zaklada, financiranje kratkoročnih građanskih inicijativa kroz natječaj "Naš doprinos zajednici" provodi u partnerstvu sa još 4 regionalne zaklade, dakle u Osijeku, Puli, Splitu i Zagrebu. Na taj način izgrađuje i jača društveni i financijski kapital zajednice, što je ključna karika njezina održiva razvoja te povezivanja i aktiviranja građanki i građana čime se povećava razina njihove uključenosti, zauzetosti i solidarnosti u poticanju razvoja zajednice u kojoj žive. Program regionalnog razvoja i jačanja sposobnosti organizacije civilnog društva na lokalnoj i regionalnoj razini predstavlja ispunjenje jednog od ključnih strateških ciljeva nacionalne strategije, stvaranja poticajnog okruženja za razvoj civilnog društva i mjera koje su vezane uz ujednačavanje regionalnog razvoja, organizacija civilnog društva u Republici hrvatskoj. Izuzetno je važno ovdje istaknuti, a to je navedeno i u ovom izvješću za 2008. godinu, da je nacionalna zaklada omogućila zapošljavanje 704 osobe, a 4462 volonterke i volontera uključila je u projekte razvoja lokalne zajednice i demokratizacije hrvatskog društva. Ovdje se, evo još želim kratko osvrnuti na udruge civilnog društva, dakle koje dobivaju potporu. Ja ću vrlo kratko spomenuti naravno udruge osoba s invaliditetom koje možemo vidjeti u izvješćima da se i one nalaze na popisu udruga koje su dobile nekakav oblik potpore. Izuzetno je važno, dakle je imati podršku, izuzetno je važno imati podršku, ja bih rekla, osobito je ta podrška potrebna udrugama osoba s invaliditetom jer kako bi se uopće prijavile na nekakav natječaj za ostvarivanje bilo kakve potpore, bilo je prethodno potrebno osnažiti ljude u tim udrugama koji do prije, evo nekoliko godina nisu znali niti napisati, popuniti dokumentaciju za natječaj, niti napisati projekt. Ovdje želim stoga i zahvaliti, mislim da je i to izuzetno dobra suradnja Vlade Republike Hrvatske i nacionalne zaklade i udruga osoba s invaliditetom jer je krovna organizacija udruga osoba s invaliditetom, zajednica saveza osoba s invaliditetom krenula s projektom osnaživanja osoba s invaliditetom u udrugama. Jedan od projekata koji je financirala Vlada putem Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti je bio upravo taj da se udruge, odnosno osobe s invaliditetom koje rade u njima osnaže na način da znaju popuniti dokumentaciju na natječajima i da znaju napisati projekte. Na taj način su evo i one uspjele ostvariti potpore i na natječajima Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva. Pa kao što su već kolege prije mene ovdje spomenule, moram i ja evo istaknuti neke od njih kao što je terapijsko jahanje, dakle udruga "Krila" u Zagrebu. U početku je bila samo ona, a danas već imamo i Udrugu za terapijsko jahanje u Sisku čini mi se i jednu u Karlovcu. "Inkluzija", Udruga studenata "Zamisli", Udruga za pse vodiče i mobilitet koja je eto na taj način isto osnažena da su ljudi koji su bili zaposleni tada pa evo još su i danas u Udruzi za pse vodiče i mobilitet putem ovakvog osnaživanja i ovakvog vida potpora smogli snage i hrabrosti da krenu u jedan izuzetno snažan i veliki projekt koji sad u ovom trenutku možda nema direktno veze sa nacionalnom zakladom, ali vjerujem da je nacionalna zaklada i tu upravo dala podršku i toj udruzi jer su, kažem smogli snage i hrabrosti i uz potporu i Grada Zagreba i Vlade Republike Hrvatske krenuli u jedan izuzetno velik projekt, a to je Centar za pse vodiče i mobilitet koji evo, danas obilježava i svoju prvu godinu uspješnoga rada. Evo, vrijeme ističe, ja ću još samo na kraju vama ravnateljice i cijeloj zakladi za razvoj civilnog društva poželjeti i nadalje uspješan rad i evo ja ću i sljedeće godine kad budemo raspravljali o izvješću za ovu godinu biti izuzetno zadovoljna ako na popisu potpora vidim još više udruga osoba s invaliditetom. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovana gospođo Plavšan Matić, kolegice i kolege zastupnici. Htio bih se posebno osvrnuti na dva segmenta ovog izvješća o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva koji smatram da su javnosti možda nedovoljno poznati i prezentirani, a izuzetno su važni. Prvenstveno to je činjenica da je Zaklada za razvoj civilnog društva bila prva javna ustanova koja je dobila certifikat i sa 9 tisuća i jedan za proces upravljanja projektima financiranja projekata civilnog društva. Taj važan međunarodni certifikat koji je dodijelila međunarodna certifikacijska kuća, u jedno akreditirana i u Republici Hrvatskoj, dakle ima dvostruki da se izrazimo legitimitet i međunarodni i hrvatski, a sama je certificirala zakladu je izuzetno važna činjenica u životu i radu zaklade. Naime, iz teorije sustava upravljanja je poznato da organizacije koje imaju dobro osmišljen, proveden proces sustava upravljanja kvalitetom na duži rok, dakle na rok od nekoliko godina, a to se upravo sada desilo, jer evo zaklada već nekoliko godina ima i sa 9 tisuća i jedan certifikat, da to sve dovodi do znatnog smanjivanja nereda, entropije u samoj organizaciji i posljedično dolazi do smanjivanja troškova ukupnog poslovanja. Stoga je zaklada jedan od oglednih primjera u Republici Hrvatskoj kako se i na taj način štedljivo postupa sa društvenim sredstvima, štedi državnom proračunu i taj novac usmjerava na onaj osnovni poslovni proces zaklade, a to jest financiranje projekata civilnog društva. Sukladno zahtjevu norme 9 tisuća, isto 9 tisuća jedan zaklada, odnosno svaka certificirana ustanova mora imati misiju i viziju. Pa iako se misija i vizija zaklade može lako provjeriti na internetskom portalu, ipak valja ih ponovo spomenuti, da je vizija nacionalne zaklade, da svojim djelovanjem teži ostvarivanju aktivnog građanstva u razvoju modernog, demokratskog i uključivog društva u Republici Hrvatskoj. A njena misija, koja proizlazi iz vizije jest promicanje potpora razvoja civilnog društva u Republici Hrvatskoj, što je u skladu sa zakonom po kojim je zaklada i osnovana. Sukladno tome kao što sam već ranije napomenuo, mnoga tijela državne uprave trebala bi se ugledati na zakladu, možda čak tamo potražiti i iskustva i tražiti savjete da se i sama certificiraju, jer u Hrvatskoj su svega nekoliko ministarstva certificirana po isto 9 tisuća jedan certifikatu. To je prvenstvo Ministarstvo pomorstva, prometa i veza jer bez tog certifikata naši pomorci ne bi mogli uopće na strane brodove se niti ukrcavati, ali niti na naše. Zatim, Ministarstvo znanosti, itd. Međutim tu hvalevrijednu inicijativu bi trebalo svakako širiti, jer potiče transparentnost djelovanja, transparentnost proračuna i učinkovito i odgovorno gospodarenje društvenim sredstvima. Poslovanje zaklade se ogleda i u još jednom vrlo, vrlo važnom segmentu kao promišljeno i domaćinsko. Zaklada naime od početka svoga djelovanja koristi operativne sustave linux na svojim računalima, dakle besplatnu programsku podršku, koristi open office kao programski paket koji zamjenjuje slične, ali komercijalne, mnogo skuplje, ali ne i bolje programske pakete za obradu teksta, računalne obrade, prezentacije itd. Dakle, i u tome se vidi jedno sustavno promišljanje i jedan dalekosežni pristup Zaklade za razvoj civilnog društva svom ukupnom poslovanju. I kao kruna toga valja istaknuti i činjenicu da Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva nudi računalni program za udruge pod nazivom točno to, koji se može i preuzeti sa njihovog portala, a taj je program namijenjen da udrugama olakša upravljanje njihovim poslovnim procesima, uključujući i financijske procese, dakle na dugi rok im smanjuje troškove poslovanja tako da udruge se mogu poslužiti, odnosno posvetiti onome osnovnom u svome djelovanju. Dakle, iz ovih nekoliko primjera se vidi vrlo, vrlo osmišljen i sustavan pristup djelovanja zaklade kao odgovornom gospodarenju sredstvima koje im društveni proračun i mi usvajanjem budžeta dodjeljujemo, a također zaklada svojim djelovanjem i pomicanjem, promicanjem volonterstva na koncu kao što sam rekao i u uvodnom govoru u ime kluba doprinosi i ne samo općem društvenom dobru i razvoju društvenog kapitala, već na onoj naprizemnijoj razini pomaže i rastu bruto društvenog proizvoda kojeg bi zapravo trebalo, štovana gospođo Cvjetana Plavšan Matić, sustavnije prezentirati da se u biti vidi taj vaš doprinos i da ne budete skromni u tom pogledu, jer je to na dobrobit svih nas. Ja se duboko nadam da u rebalansu proračuna koji nam slijedi ćemo mi kao saborski zastupnici smoći snage ne rezati sredstva koja su namijenjena zakladi zbog toga što se to može višestruko oplemeniti i vratiti kroz znatne uštede samoj Vladi i široj društvenoj zajednici. Ja vam čestitam na vašem radu. Nadam se da ćete i sljedeće godine biti barem ovoliko uspješni ako ne uspješniji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Potpredsjedniče, upraviteljice, predstavnici Središnjeg ureda Vlade. Evo ja samo kratko. Gotovo svi kolega na samom početku rekli koliko je značajna uloga Nacionalne zaklade i zato je dobro zaista da ste 5 godina evo svog rada obilježili motom "Važno je imati podršku". Vjerujem da iz ovih rasprava danas ste vidjeli da kolege zastupnici daju podršku radu ove zaklade, a prije svega nitko do sada pa moram ili sam to propustila, ispričavam se ako jesam, nije napomenuo na neobičan izgled vašeg izvješća, potpuno neobičnu metodologiju kojom nas zaklada izvješćuje o svom radu, poput jednog biltena, ja bih rekla tiskovina koje se eto tako simpatično i čitaju, ali iz kojih je vidljiv cjelokupni rad zaklade, pa ja bih rekla ne samo u 2008. ovo je izvješće za 2008. ali gotovo svih 5 godina vašega života. Nesporno je da zaklada ima zaista značajnu ulogu u demokratizaciji i razvoju civilnog društva, da je utjecaj građana kroz rad udruga civilnog društva na cjelokupni život na javnu politiku velik, da upravo u ovih posljednjih godina razvojem i povećanjem broja udruga. Ja ovdje neću govoriti o svim udrugama, jel ono što kažemo ponekad udruge civilnog društva nastaju poput gljiva poslije kiše. Ali veliki dio, veliki broj udruga koje i vi ističete u ovom vašem izvješću, ima zaista značajnu ulogu. I moje kolege su upravo istaknuli značaj ovog područja. Važno je da je i zaklada prije svega istaknula i podvukla da je rad volontera vrlo značajan u Hrvatskoj i ova brojka od 4 tisuće 462 volontera uključene u rad udruga civilnog društva, je zaista velika brojka. Poglavito je to važno, a govorim iz saznanja lokalne zajednice, gdje se sve više mladih upravo u ovim udrugama javlja kao volonteri za rad u humanitarnim udrugama. Vrlo značajno upravo za mlade ljude. Važno je istaknuti kada sam spomenula lokalnu zajednicu da je vaš doprinos u suradnji sa lokalnom zajednicom velik. Iz ovog jednog, ja ću ga zvati članka, jer liči poput novinskog članka, možemo saznati da ste pokrenuli i nagradu koja ima naslov "Zajedno za bolje". Zajedno za bolje svakako za bolji život naših građana, ali i za jednu suradnju između civilnog sektora i ja bih rekla društvenog državnog sektora. Upravo ta nagrada je poticaj malim sredinama. Ovdje sam pronašla jednu malu općinu, ali vrlo snažnu, koja zaista puno radi za svoje građane kroz rad ovih udruga, to je općina Jasenovac koja je dobila tu nagradu. Nećete vjerovati veliki dio, oni imaju mali proračun svoje općine, ali jako puno ostvaruju kroz rad svojih udruga, upravo javljanjem na natječaje ne samo kod vas u zakladu, nego u razna ministarstva. Dakle, to je jedan dobar primjer kako se lokalna zajednica može, a na kraju krajeva i mora uključiti u svakom slučaju radi poboljšanja i uvjeta i života svojih sugrađana. To znači da ne očekuju udruge da će dobiti sve iz svojih proračuna, da će im sredstva biti osigurana, nego da će ponuditi jako dobre programe koje će prepoznati i zaklade razne, poglavito vaša. Ali i rekla bih i ministarstva i drugih koji pružaju ovakvu podršku udrugama lokalnog društva. Važno je istaknuti i tu ću vas zaista pohvaliti što je zaklada u ovim 5 godina na neki način, ne na neki način, nego sigurno decentralizirala svoja sredstva i povjerila kako su rekli u 4 ova regionalna odjela u Splitu, Osijeku, Puli, jeli Zagrebu nadležnost dodjele financijskih sredstva. Jer kao što su i moje kolege rekli, važno je biti što bliže lokalnoj zajednici i prepoznavati rad ovih udruga. Evo posljednji dio izvješća je ustvari ovaj financijski dio izvješća, koji govori o broju odobrenih potpora po programima i dodijeljenih financijskih sredstava. Vidljivo je međutim i tu mislim da je kolegica Bilić Vardić istaknula, da se možda iz ovog financijskog dijela upraviteljice ne vidi dovoljno zašto neke od ovih udruga koje su se javile na natječaj za dodjelu financijske potpore, zašto tu potporu nisu dobile? Možda kada razgovarate s ljudima na terenu, ja bih rekla, u lokalnoj zajednici često se pitaju, zašto mi nismo dobili? Puno ste učinili na edukaciji i kolegica Lukačić je rekla, na edukaciji ja bih rekla kako napraviti jedan dobar program, kako ga ponuditi, kako ga osmisliti. I tu zaklada ima svoju značajnu ulogu. Ali vas molim zbog svih onih koji pitaju zašto ja nisam dobio određena sredstva, a mislim da mi je program bio dobar. Molim vas, ako možete, a to sam istaknula i na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjima, raspravljajući o ovom izvješću, da upravo u sljedećim izvješćima negdje navedete da je toliki broj potpora ovdje i ima programa bio ponuđen, da su odbijeni iz razloga tih, tih i tih, da bi tu nedoumicu u udrugama otkrili, jer zaista ne mogu svi programi biti dobri, da navedete možda i transparentnije te kriterije po pojedinim područjima, jer onda će sve te nedoumice koje sada među udrugama kruže vjerujete uz ovako dobro izvješće biti i otklonjene. I možda samo jedna sugestija na kraju, dobronamjerna. Uz ovako izvješće koje se lako čita rekla sam i simpatično je, možda u sljedećim izvješćima, a to je bio i zaključak, prisjetit ću vas i Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina da osim ovih podataka o odobrenim, neodobrenim i zašto neodobrenim projektima možda na neki način za saborsku raspravu barem ovaj financijski dio sažmete na jedan metodološki i drugačiji način da bi bio malo prihvatljiviji i da bi mogao zaokružiti cjelokupnu ovu problematiku. Evo, svakako da ovo izvješće treba podržati.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovana kolegice. Samo sam htio reći da postoje jasni kriteriji za evaluaciju projekata koje ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] Sad bar nisam ništa sporno govorio. Dakle, postoje jasni kriteriji za evaluaciju projekata koje zaklada financira i naprosto se onda nakon evaluacije stvori jedna rang lista a druge prema meni dostupnim informacijama mogu dobiti na uvid te recenzije tako da se to zaista ništa ne skriva i ne bi smjelo ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] Doista su i kriteriji i dostupni na web stranicama prilikom raspisivanja natječaja i u biti zaista udruge mogu dobiti sve te kriterije na uvid i prije i poslije i tijekom predlaganja svojih projekata.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Mislim kad je kolega mene upozorio da postoje kriteriji na web stranicama. Ja znam da postoje kolega ali nisam mislila na to i ništa zlonamjerno. Kad razgovarate sa udrugama civilnog društva onda upravo ono ja mislim da gospođa Matić je znala što govorim jer sam to govorila i na odboru. Upravo udruge mogu reći zašto skrivati popis eventualno udruga koje nisu napravile dobar program, koje ne zadovoljavaju te kriterije jer onda i vi kao zastupnik iz pojedine lokalne zajednice možete reći ajmo ništa se ne skriva, ništa nije nedopustivo, svatko ima pravo na pogrešku, niste dobro napravili program, trebate zadovoljiti te i te kriterije a ovako nigdje nemamo nikakve obavijesti koliki broj udruga a više od stotinjak udruga nije zadovoljilo te kriterije, zašto skrivati njih.
Zahvaljujem. Imamo još jednu raspravu pojedinačnu uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ravnateljice, predstavnici Ministarstva uprave. Evo, prema atmosferi u ovoj dvorani činilo bi se da se ne raspravlja o nečem važnom i prema financijskom iskazu sredstava koja su utrošena u prošloj godini isto bi se reklo da se ne raspravlja o nečemu što je jako važno. Međutim, moja ocjena ne samo prošlogodišnjeg rada Nacionalne zaklade nego ukupnost proteklih pet godina je da doista se radi o nečemu što je izuzetno važno za Hrvatsku ne samo za civilno društvo nego za demokraciju u cjelini jer iznad ovoga što je dakle zaklada utjecala na razvoj civilnog društva ja mislim da je upravo time utjecalo se na razvoj demokracije u cjelini u Hrvatskoj i na razvoj društva u cjelini u Hrvatskoj. I ovo izvješće i rad Nacionalne zaklade zaslužuje i zasluživao bi puno više pažnje ne samo u raspravi u nacionalnom parlamentu nego uopće u javnosti. Nažalost, za zakladu te pažnje javnosti nema dovoljno ili toliko zato jer nema niti jedne afere. Bilo bi puno lakše zakladi se naći na naslovnim stranicama novina i medija kada bi bilo tamo nekih afera ili nekih problema. Toga sa zakladom nema pa zato nažalost zaklade nema niti na naslovnim stranicama a zaklada doista zaslužuje izuzetno veliku pažnju jer je jako puno doprinijela razvoju civilnog društva, razvoju nevladinih udruga jer je činila neke stvari za njih a to je dakle da je podupirala rad nevladinog sektora, da je poticala rad nevladinog sektora, da je poticala suradnju nevladinog sektora međusobno, da je poticala suradnju civilnog društva i pronalaženju partnera u Vladinom sektoru pri čemu se ovdje pod Vladinim sektor podrazumijeva i lokalna samouprava i uprava. Ono što je dodatno činila zaklada a to je da je prepoznavala uspješne, da je uspješne prepoznavala i isticala i isticala je najbolju praksu uspješnima, i u konačnici dodjeljivala je nagrade i priznanja uspješnim projektima, uspješnim udrugama i uspješnim pojedincima koji su se izdvojili iznad prosječnosti u radu nevladinog sektora odnosno civilnog društva. I tu je doista jedan ogromni posao koji je napravljen, koji je nevidljiv ali koji poput jedne velike ispletene mreže trenutno u Hrvatskoj svakodnevno čini dobre stvari za građane Hrvatske, dakle ušlo je civilno društvo nadomješta ono što inače Vlada ne čini ili ne može činiti, ili nije u Vladinom sektoru da čini. Civilno društvo radi dobro tamo gdje Vlada ili lokalna samouprava to oglušuje se ili ne radi. Ono što civilni sektor čini to je dakle da prepoznaje potrebe građana upravo u onom dijelu gdje se radi na izjednačavanju mogućnosti manjina u najširem smislu gledano i uključivanju mladih u proces donošenja odluka koje mogu biti političke odluke ali mogu biti dakle i odluke da sudjeluju u sudioničkoj demokraciji na lokalnoj samoupravi, da mladi dakle utječu na donošenje odluka ili sami iniciraju, ili sami rješavaju neki od svojih problema. Upravo pozitivni primjeri iz grada i županije iz koje ja dolazim govore o tome gdje su udruge mladih uz potporu nacionalne zaklade i drugih zaklada ili drugih fondova i mogućnosti dobivanja sredstava riješili neke za njih ogromne potrebe ili probleme, oformili su se, ojačali su svoj administrativni kapacitet odnosno osposobili su se za pisanje projekata, dobili su sredstva. Tim sredstvima su primjerice uredili nekoliko prostora u kojima sada djeluju a danas dobivaju dodatna sredstva gdje organiziraju vrlo značajne akcije i manifestacije u gradu Koprivnici, u Koprivničko-križevačkoj županiji upravo usmjerene na mlade na način da ih motiviraju da sudjeluju u procesu donošenja odluka na način da im organiziraju, motiviraju i da aktivno provode svoje slobodno vrijeme ili na način da rješavaju neke svoje druge probleme. Isto tako, ovdje bih posebno istaknuo dva programa. Jedan je program ruralnog razvitka gdje je dakle jedna udruga za koju vjerojatno nikada ne bi čuli a to je ... [[Govornik se ne razumije.]] ruža dobila sredstva i organizirala jednu manifestaciju gdje danas veliki broj građana iz regije dolazi na tu manifestaciju a oni su se sami potaknuli i počeli su razmišljati o tome kako da unaprijede kvalitetu života u svojoj mikrosredini jer se radi o jednom malom mjesnom odboru na rubu grada. I drugo je program koji se odnosi na program regionalnog razvoja gdje dakle postoji pet podprograma, u našoj županiji je to program … [[Govornik se ne razumije.]] koji provodi jedna od izuzetno aktivnih udruga iz Križevaca … [[Govornik se ne razumije.]] koja je dakle osposobila i ustanovila potpune komunikacijske kanale i mogućnosti da oni koji do dana današnjega nisu još uspjeli se ili osnovati ili podići svoju razinu sposobnosti da apliciraju na projekte ili koji ne vide kako bi to mogli činiti, dakle da im pomažu od toga da definiraju opći projekt, da definiraju ideju, ali onda nakon toga da tu ideju i napišu i apliciraju i pomognu im da provode, provode taj projekt. Dakle, doista, rad nacionale zaklade je za svaku pohvalu, ja se nadam da ove dobre riječi koje smo čuli tijekom današnje rasprave će se pretočiti u potporu Vlade na način da će i Vlada i u ovim teškim vremenima ne smanjiti nego povećati ova sredstva jer učinci su nemjerljivi, oni su mnogostruko veći od onoga što se financijski izdvaja u rad zaklade i oni su dugoročni, dakle, oni nisu danas dam novac, sutra imam korist nego ono što Vlada a onda i nacionalna zaklada udrugama investira u razvoj civilnoga društva ili programe koje provodi civilno društvo dugoročno i trajno se vraća zajednici bez obzira da li na lokalnoj ili na nacionalnoj razini i dugoročno stvara novu dodanu vrijednost ovoga društva, a to je dakle podizanje kvalitete građana u lokalnoj zajednici ili na nacionalnom nivou. Kao što se, kao što nacionalna zaklada ističe primjere dobre prakse civilnog društva, odnosno udruga i pojedinaca tako bi bilo dobro da mi sada istaknemo da je nacionalna zaklada doista primjer najbolje prakse onoga što ova država čini i bilo bi dobro da deklaratorno poželimo i zatražimo da ovaj primjer nacionalne zaklade bude doista pokazatelj i nekim drugim zakladama ili da bude pokazatelj nekom drugom vladinom dijelu sektora kako se treba ponašati prema javnom novcu i kako taj javni novac treba transferirati vrlo jasno i javno i transparentno prema korisnicima toga javnog proračunskog novca ali nakon toga onda i tražiti kontrolu kako je taj javni novac utrošen i vidjeti da li treba i nadalje podupirati ili treba dakle staviti na čekanje, odnosno reći da se treba podići administrativni kapacitet onih koji su aplicirali za ta sredstva. Prema tome, kao što vi dodjeljujete priznanja najbolje prakse, evo dozvolite mi da ja osobno a nadam se da će kolege to sa mnom podijeliti da vama podijelimo isto tako priznanje najbolje prakse kako se to radi na dobrobit građana i zajednice u cjelini. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo, pa samo mala replikica, odnosno nadopuna, neka vrsta nadopune možda na kolegu Mršića. On je izrazito pohvalnim riječima govorio o radu zaklade i doprinosu koji na taj način zaklada daje razvoju civilnog sektora ali onda to znači i razvoju društva i demokratizaciji, demokratizaciji, jačanju društva. Kolega Mršić napravio je jednu malu paralelu i zatražio je zapravo od države da to shvati i razumije na pravi način i da to usprkos teškoćama financijski istinski podupre. Ono što sam ja htjela ovdje reći, pridružujući se svim pozitivnim ocjenama bez ikakve glorifikacije jer mislim daje ovo jedan kontinuitet, ali doista pridružujem se svima onima koji su ovdje istaknuli jednu pozitivnu ulogu, jedan primjer racionalnog dobrog poslovanja, funkcioniranja sa relativno malo novaca i izvlačenje maksimalnog efekta iz njih, iz tih novaca. S druge strane, velim, povućena je paralela sa državom, spomenuta je država i ja bih ovdje samo htjela reći da je upravo kroz funkcioniranje zaklade ili kvalitetno, efikasno funkcioniranje zaklade gdje se također raspolaže sa uvjetno rečeno javnim novcem i s druge strane funkcioniranje države koja tako, isto tako kroz ministarstva i različite druge institucije podupire razvoj civilnog društva ali izrazito i zamjetno manje efikasno nego što to radi zaklada. Ja sam ovdje htjela reći da se država treba ugledati, organizacijski i funkcionalno na to kako funkcionira zaklada i onda ćemo doći do ušteda u državnom proračunu, u javnom novcu, imati ćemo veći efekt i smanjiti troškove.
Odgovor gospodin Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa kolegice Antunović, ja sam doista govorio iz osobnog iskustva rada sa zakladom i impresije koje mi prenose udruge koje su do sada radile sa zakladom a imam tako i osobnih iskustava rada sa predstavnicima nekih drugi koji raspodjeljuju, dodjeljuju javni novac. I u potpunosti se slažem sa vama, dakle, da za razliku od zaklade koja ima potpuno jasne kriterije, potpuno jasnu proceduru, koja objavljuje sve svoje zaključke gdje se mogu dobiti ocjene, odnosno evaluacije svih projekata za ovo malo novaca s koliko zaklada raspolaže za veliku veličinu drugog dijela novca koji se odnosi, koji imamo u državnom proračunu i koji se transferira, uglavnom je na djelu politička diskrecija, dakle, bez jasnih, javnih kriterija i bez obrazloženja zašto netko jeste a netko nije dobio i zašto netko može a netko ne može. I upravo iz toga razloga sam … [[Govornik se ne razumije.]] dakle da ovaj primjer dobre prakse se proširi i u Vladinom sektoru. Jer zaklada je učinila jako puno, dobroga u nevladinom sektoru jer je naš nevladin sektor, dakle, brojne udruge prihvatile i primjenjuju principe transparentnosti i rada kao što to zaklada radi ili kao što to zaklada od njih traži. E sada bi bilo dobro kada bi zaklada mogla činiti isti takav utjecaj i prema Vladinom sektoru dakle, da utječe i na Vladu, da ovaj primjer dobre prakse primjenjuje i sama.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja zaključno će se obratiti gospođa Cvjetana Plavša-Matić, upraviteljica zaklade, izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Ja vam se iskreno zahvaljujem na ovoj raspravi, jer mislim da je pokazala ustvari s jedne strane vašu podršku našem radu što je nama izuzetno važno, ali naš rad nije zbog nas nego zbog podrške koju pružamo organizacijama civilnog društva. I s druge strane pokazala je i određene konkretne prijedloge koje ćemo mi svakako uvažiti, jer mislim da je naše izvještavanje u ovom Visokom domu izuzetno važno. Tako da ćemo posvetiti pažnju iduće godine kada je i godina kada ćemo provesti odnosno vas izvijestiti o stanju razvoja civilnog društva, s obzirom da mi svake dvije godine radimo jedno vrlo opsežno, longitudinalno istraživanje baš o stanju razvoja civilnog društva. To je preskup proces da se radi svake godine. Radili smo ga u 2007. godini na uzorku od gotovo tisuću organizacija i radit ćemo ga sada u ovoj 2009. godini tako da će izvještaj iduće godine, našeg rada, sadržavati i taj dio vezan uz analizu stanja razvoja civilnog društva u Hrvatskoj. I sigurno ćemo više prostor posvetiti i ovom izvještavanju vezanom uz regionalnu pokrivenost, odnosno uz ovaj segment koji pokazuje koliko se iz pojedinih županija organizacija civilnog društva prijavljuje na naše natječaje, a koliko ih dobiva potporu. Da bi mi i tu povećali ustvari broj organizacija koje se javljaju iz pojedinih županija, mi ćemo svakako još više intenzivirati rad sa regionalnim mrežama, znači da oni njih uče, educiraju one male organizacije da budu sposobne da se jave na ovako velike i zahtjevne natječaje. I činjenica je da mi raspolažemo velikim sredstvima. Za nas je to stvarno veliki novac i mi vrlo odgovorno pristupamo tom novcu, ali činjenica je i da je to samo 7% ukupnih sredstava koje Vlada Republike Hrvatske i jedinice lokalne samouprave daju za različite projekte i programe organizacija civilnog društva. Ovaj segment izvještavanja vezan uz to zašto neke organizacije nisu dobile potporu je isto nešto što ćemo uključiti u izvještaj, ustvari u analizu zašto nisu dobili, ne objavljujući podatke o tome koje organizacije nisu zadovoljile, nego analizu zašto nisu prošli pojedini krug procjenjivanja. Evo, hvala vam lijepo na raspravi.
Hvala. Zaključujem raspravu, Odlučivat ćemo kad se steknu uvjeti.
Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2008. godinu Predlagatelj je Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela i Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "Prihvaća se Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2008. godinu.". Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 105 glasova za i 1 suzdržanim prihvaćen Godišnji izvještaj. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: "Obvezuje se Upravni odbor Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva da izvještaje u narednom razdoblju koncepcijski uskladi sa primjedbama i prijedlozima iznesenima u raspravi.". Dajem na glasovanje prijedlog zaključka odbora. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 95 glasova za i 8 suzdržanih donijet predloženi zaključak.
Prelazimo na - Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2008. godinu Podnositelj je Agencija za zaštitu osobnih podataka. Podnijela je dakle izvješće na temelju članka 31. Zakona o zaštiti osnovnih podataka. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednice. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? U ime predlagatelja gospođa Vilena Gašparović, zamjenica ravnatelja agencije. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Agencija za zaštitu osobnih podataka svake godine podnosi izvješće o svom radu Hrvatskom saboru temeljem članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Tako je učinila i ove godine. Danas je na raspravi Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2008. godinu. U radu agencije ovo je već 4. izvješće po redu. Iz izvješća je razvidno kako je agencija jačala i jača svoju nadzornu ulogu iz godine u godinu. Njena osnovna zadaća je nadziranje zaštite osobnih podataka na teritoriju cijele Republike Hrvatske, tj. kako voditelji zbirki osobnih podataka prikupljaju i obrađuju osobne podatke, odnosno da li krše zakon i koliko poštuju odredbe ovog zakona. Agencija je u svojem izvješću navela i vidljivo je kako je težište u 2008. godini osim na broju provedenih nadzora radila i usredotočila se na obradu osobnih podataka u pojedinim sektorima. Najviše pažnje je obratila u prikupljanju i obradi osobnih podataka u sektoru elektroničkih komunikacija, zdravlja, u sektoru znanosti, prosvjete i kulture jer su ovo područja u kojima je zastupljeno, odnosno u kojima se prikupljaju osobni podaci u velikim količinama, posebno u zdravstvu gdje se radi o osjetljivim podacima. Iz analize ovog izvješća vidljivo je stanje u području zaštite osobnih podataka, odnosno da li ta zaštita prava na osobne podatke je poštovana. Osim toga, agencija je postala punopravna članica međunarodnih konferencija i radnih tijela Europske unije u području zaštite osobnih podataka. U prošloj godini surađivalo se sa svim tijelima državne i javne vlasti, naročito u pripremama prijedloga pojedinih zakona u onome dijelu u kojemu je agencija mogla dati svoje mišljenje na osobne podatke. Činili smo sve kako bi pokušali promicati pravo na zaštitu osobnih podataka i u tu svrhu organizirali smo seminare, konferencije, a također surađivali smo i sa drugim tijelima, institucijama, tako sa Akademijom lokalne demokracije. S njom smo zajedno radili na promicanju kako prava na pristup informacijama, tako i o promicanju prava na zaštitu osobnih podataka. U tu svrhu agencija je i štampala brošure, obilježavala je Europski dan zaštite osobnih podataka, radila ankete kojima je pokušala doznati koliko su građani upoznati uopće sa pravom na zaštitu osobnih podataka, da li uopće znaju da postoji zakon i da je to njihovo pravo zakonom zaštićeno, kao i da postoji institucija koja će im u ostvarivanju tog prava, odnosno u povredi na pravo pomoći. Agencija se u svom eto razvojnom putu, u trajanju od ove 4 godine pokazala kao institucijom koja u području zaštite osobnih podataka napreduje, koja pomaže također drugim zemljama koji još, kao i mi, nismo u Europskoj uniji, ali koje tek su u osnivanju svojih nadzornih tijela i institucija i koje tek donose zakone o zaštiti osobnih podataka. Tako je Europska unija prepoznala ovu našu državnu instituciju i agencija se natjecala u dobivanju projekta kojim će jačati svoju nadzornu ovlast. U vrijeme podnošenja ovog izvješća, mi smo ušli u projekt IPA-u i tim projektom dalje ćemo raditi na razvoju kako zakona, dakle usavršavanja zakona, jer nam je zakon ustvari usklađen sa europskom direktivom, osim još nekih malih primjedba koje obično svake godine proslijedi Europska unija. Dakle radit ćemo na usavršavanju, na promidžbi prava na zaštitu osobnih podataka kroz taj projekt, i pokušati se približiti što višim standardima zaštite osobnih podataka. Takva agencija i temeljem i zakona i svog postojanja nije represivna institucija i nema kaznenih ovlasti da može direktno sankcionirati prekršitelje, dakle sve one koji ne poštuju odredbe i krše prava na zaštitu osobnih podataka. Agencija će i dalje kao osnovnu zadaću i cilj u daljnjem razvoju, a i pokušat će kroz ovaj projekt raditi na poduci, na edukaciji kako građana tako i svih onih koji obrađuju osobne podatke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Vidim da ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zamjenice ravnatelja, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Godišnje izvješće o radu za 2008. godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka koje se ovom Domu dostavlja na temelju odredbe članka 31. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Sukladno članku 32. Zakona o zaštiti osobnih podataka Agencija za zaštitu osobnih podataka obavlja slijedeće poslove kao javne ovlasti. Nadzire provođenje zaštite osobnih podataka, ukazuje na uočene zlouporabe prikupljanja osobnih podataka, sastavlja listu državnih i međunarodnih organizacija koje imaju odgovarajuće uređenu zaštitu osobnih podataka, rješava povodom zahtjeva za utvrđivanje povrede prava zajamčenih zakonom, vodi središnji registar u kojem se objedinjuje evidencija o zbirkama osobnih podataka koji dostavljaju voditelji zbirki sukladno članku zakona. Agencija obavlja i druge poslove sukladno članku 33. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Sredstva za rad agencije osigurana su temeljem članka 28. Zakona o zaštiti osobnih podataka iz državnog proračuna Republike Hrvatske. … [[Govornik se ne razumije.]] godinu iz državnog proračuna agenciji su bile osigurana sredstva od 7 milijona 170 tisuća kuna, a od tog iznosa utrošeno je 6 milijuna 854 tisuće 933 kune, što iznosi 95,61% i u odnosu na osigurana i planirana sredstva. Razliku u izvršenju plana od 4,39% u iznosu od 315 tisuća kuna odnosi se na rashode za plaće, jer u izvještajnoj godini nije osigurana dinamika zapošljavanja radi nedostatka odgovarajućeg prostora, a datim mjerama štednje utjecalo se na smanjenje materijalnih rashoda. Na dan 31. prosinca 2008. godine u agenciji je bilo zaposleno 24 osobe, od toga visoke stručne spreme 16 osoba, više stručne spreme 3 i srednje stručne spreme 5 osoba. Na poslovima zaštite osobnih podataka zaposleno je 7 diplomiranih pravnika. Poslove nadziranja zakonitosti u prikupljanju i obradi osobnih podataka obavljaju 4 diplomirana pravnika, dok … [[Govornik se ne razumije.]] tehničke zaštite, odnosno informacijske sigurnosti osobnih podataka obavljaju dva diplomirana inženjera. U izvještaju su u poglavlju 6 … [[Govornik se ne razumije.]] opisana suradnja s tijelima Europske unije oko procesa pridruživanja Europskoj uniji, kao i pregledi konferencija i radionica na kojima su sudjelovali predstavnici agencije. U poglavlju 10 izvješća detaljno je prikazana suradnja i sudjelovanja u projektima državnih tijela i tijelima javne uprave kao što su Ministarstvo pravosuđa, Središnji državni ured za razvojnu strategiju, Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Vladin Ured za ljudska prava, Ministarstvo financija, Središnji ured carinske uprave, Vladin Ured za e-Hrvatsku, Ured za suzbijanje zlouporabe opojnih droga Vlade Republike Hrvatske. U 12 poglavlju opisano je postupanje agencije na upite državnih tijela, pravnih osoba i građana. Agencija je zaprimila u 2008. godini ukupno 155 neupravnih predmeta, od čega je udio mišljenja 102 ili 66%, a udio ostalih predmeta, odgovora i očitovanja je 53 odnosno 34%. Osim gore navedenih predmeta tijekom 2008. godine agencija je riješila 122 predmeta koja tematski obuhvaćaju sljedeća područja. Usklađivanje zakonodavstva, pridruživanje Europskoj uniji, međunarodni transfer osobnih potaka, projekti, interni akti i prijedlozi, izmjena propisa i drugo. Iz iznesenih podataka razvidno je da u 2008. godini zaprimljeno 277 neopravdanih predmeta, a isti su riješeni do kraja godine. Upiti gore navedenih subjekata uglavnom su se odnosili na slične teme kao i u prethodno izvještajnom razdoblju pa je agencija donosila mišljenja, preporuke upute i odgovore kao što su. Zastupanost osobnih podataka sadržanoj u radnoj knjižici i osobnih podataka sadržanih u službenoj evidenciji visoko školskih ustanova, pristup informacijama koja sadrže osobne podatke, informacija o osobnim podacima djeteta, uporaba osobnih podataka na internetskom servisu Facebook davanje osobnih podataka za potreba državne statistike, objava na web stranicama osobnih podataka učenika i profesora, objava osobnih podataka državnih službenika, posebni podaci umrlih sadržani u državnim maticama, videonadzor, objavljivanje imovinske kartica pravosudnih dužnosnika na web stranicama Ministarstva pravosuđa, osobni podaci o dioničarima, vezano za ovlaštenje u uvide i korištenja istih, objava rezultata na web stranicama fakulteta, davanje podataka potrebnih u svrhu znanstvenog istraživanja, prikupljanja osobnih podataka, fotografija predškolske i školske djece, prikupljanja i uporaba osobnih podatka fotografija na javnim mjestima, prikupljanje i uporaba osobnih podataka za potrebe nagradne igre. I 13. poglavlju prikazan je pregled nadzora koje je provela agencija. Analizirajući broj provedenih nadzora po službenoj dužnosti u pojedinim sektorima, razvidno je kako je agencija u 2008. godini posebnu pažnju posvetila zaštiti osobnih podataka o zdravlju, jer su u prethodnom izvještajnom razdoblju utvrđene povrede zakona i neodgovarajuća tehnička zaštita osobnih podataka o zdravstvenim ustanovama. Sektor telekomunikacije ... s naglaskom na obradu i prikupljanje velikog broja podataka i provođenja mjera tehničke zaštite radi pristupa i dostupa osobnih podatka neovlaštenih osoba. U sektoru državne uprave nadzirana je obrada osobnih podataka, a vezano za međunarodni prijelaz državne granice radi uvođenja nacionalnog informacijskog sustava za upravljanje državnom granicom Ministarstva unutarnjih poslova. U obrazovanju i znanosti nadzirana je obrada osobnih podataka učenika radi primjene i uvođenja novih informacijskih tehnologija e-matica. Postupajući po službenoj dužnosti od navedenih 288 mjera ... radi dostave evidencije o zbirkama osobnih podataka u središnji registar, pristupilo 125 voditelja ili 43%, a nije postupilo po nalogu 163 voditelja ili 57%. Budući da se po naloženim mjerama nije postupalo voditelja zbirki razvidno je da stupanj poštivanja prava građana u obradi osobnih podataka još nije na zadovoljavajućoj razini koje je agencija kao nadzorno tijelo htjela postići. Stoga za nepostupanje po nalozima agencija će prema voditeljima zbirki pokrenuti prekršajnu odgovornost prema nadležnom tijelom temeljem članka 34. i članak 36. Zakona o zaštiti osobnih podataka. U 2008. godini nove obveze koje je agencija dobila potvrđuju da se u Republici Hrvatskoj na području zaštite osobnih podataka uključila u načine i oblik i djelovanja i traženja najboljeg rješenja na moguće izazove i ukupnom djelovanju koje se traži od jedne buduće članice Europske unije. Međutim, kako ističu u izvješću svi ciljevi i zadaci nisu u potpunosti ostvareni. Kako ističu podizanje svijesti građana, pojačanje odgovornosti obveznika u zaštiti i primjeni privatnosti i pojačavanje informacijske sigurnosti, edukacija mladih o značaju ovog područja i dobro i učinkovito djelovanje, neispunjavanje obaveza buduće članice Europske unije su glavni predstojeći zadaci u narednom periodu. Iz svega ovog navedenog vidljivo je da je izvješće za prošlu godinu Agencije za zaštitu osobnih podataka cjelovito i sveobuhvatno, kao kako klub HDZ-a će ga prihvatiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice ravnatelja, kolegice i kolege zastupnici. Iz izvješća koje je pred nama vidljivo je da je agencija kroz provedbu aktivnosti prepoznata kao partner u zaštiti i nadzoru privatnosti građana, te da Vlada Republike Hrvatske na području zaštite osobnih podataka iz godine u godinu ulaže sve veće napore za kvalitetnije uređenje ovog područja, a u cilju ostvarenja najvišeg standarda zaštite osobnih podataka. Kao i obično želimo obrazložiti razloge zbog kojih formiramo ovakav stav i podržavamo ovo predmetno izvješće. Izvješće na cjelovit način i kroz prihvatljivu strukturu prikazuje obaveze i probleme s kojima se agencija susretala tijekom 2008. godine. Pri tome je prepoznata kao subjekt nadzora i partner u zaštiti privatnosti, ne samo od državnih i županijskih tijela i institucija, nego i od medija, sindikata, ali i od samih građana. Međutim iz predmetnog izvješća je razvidno da stupanj poštivanja prava građana u obrani osobnih podataka još nije na zadovoljavajućoj razini koju bi htjeli doseći. Pri tome agencija kao nadzorno tijelo poradi na nepostupanju po nalozima pred nadležnim tijelima pokreće i prekršajnu odgovornost protiv odgovornih osoba. Vrlo su interesantni upiti koje je agencija zaprimala, te se oni uglavnom odnose na slične teme ili pitanja. Kao i u prethodnom izvještajnom razdoblju i nabrojiti ćemo neke, a prije svega je to dostupnost osobnih podataka sadržanih u radnoj knjižici i osobnih podataka sadržanih u službenim evidencijama visoko školskih ustanovama, informacije o osobnim podacima djeteta, upotreba osobnih podataka na internetskim stranicama, prikupljanje, dostava, objava i iznošenje podataka iz Republike Hrvatske u druge države, uporaba vido nadzora na javnom mjestu, crne liste u bankama, imovinske kartice dužnosnika, davanje na korištenje matičnih brojeva građana, kao i niz drugih podataka. Pored toga za pohvaliti je javnost rada agencije preko info telefona, jer se i na taj način želi što više približiti korisnicima usluga posebno našim građanima. Ovom prilikom bi ukazali na primjer zaštite podataka u sustavu telekomunikacije, trgovine i zdravstva, što mogu biti jako osjetljiva područja. Naime, razvoj informacijske komunikacijske tehnologije u trgovini i zdravstvu stvara pretpostavke za brži i jednostavniji pristup podacima korisnika, usluga kupaca ili bolesnika. Tu se između ostalog misli na čuvanje podataka o prometu i korisnicima podataka telekomunikacijskih usluga u suprotnosti s propisima provlačenju kreditnih kartica osim za čitač koji je namijenjen za plaćanje kroz čitač na blagajni kako bi trgovci stvorili zbirku podataka o kupcima misli se na razne registre o bolestima pacijenata koji nisu zaštićeni na način sukladan propisima koliko dobrog sa sobom može nositi jednostavan pristup podacima, tako isto može rezultirati i neželjenim pojavama posebno ako informacije dospiju do nekoga tko ih želi zlorabiti ili na taj način nanijeti štetu pojedincu, obitelji ili zajednici. Na primjer, podizanje nezaštićenih laboratorijskih nalaza. Sjetimo se samo davanja takvih informacija o HIV pozitivnim djevojčicama i problemima s kojima su se srele pri upisu u vrtić odnosno školu. Pored spomenutih sektora telekomunikacija, trgovine, zdravstva problemi su prisutni u sektoru znanosti i obrazovanja. Slažemo se s prijedlogom agencije da prioritet u narednom razdoblju bude pojačan rad prema udrugama za temeljna ljudska prava te studentima i učenicima. Posebno bi željeli ukazati na problem prava na privatnost osnovno školske djece. S tim u vezi preporučamo veći angažman te suradnju nadležnog ministarstva i Agencije za zaštitu osobnih podataka te apeliramo na potporu medija koji bi svi zajedno bili u službi edukacije predstavnika škola te roditelja i na taj način upozoravali na izvore manipulacije nedobronamjernih pojedinaca koji mogu naštetiti pravima privatnosti djece. Na taj način će se smanjiti zlouporabe koje postoje kod objave osobnih podataka djece na internetskim stranicama dostupnih neograničenom krugu korisnika. Nadamo se da će agencija i u narednom razdoblju utjecati na podizanje svijesti građana, povećanu odgovornost obveznika u zaštiti i primjeni privatnosti, povećanju informacijske sigurnosti, pitanju primjerenijih prostornih uvjeta u edukaciji stručnih kadrova i implementaciji međunarodnih normi. Općenito gledano kultura zaštite podataka zahtijeva jasna određena i ponašanja osoba kojima su ti podaci dostupni. S obzirom na to da se veliki dio osoblja iz tijela državne uprave i pravnih osoba tijekom svog profesionalnog rada sreće s mnoštvom vrlo osjetljivih podataka neophodno je još kvalitetnije definirati pravila njihovog ponašanja i njihov odnos prema podacima i informacijama. Ta pravila moraju biti jasna, dostupna javnosti i služiti kao vodič u ponašanju profesionalaca. Stoga Hrvatska seljačka stranka podržava napore Vlade i mjerodavnih tijela koji ulažu napore za zaštitu osobnih podataka od mogućih zlouporaba. Pri tome želimo pohvaliti i podržati ostale sudionike u lancu koji skrbe o povećanju zaštite osobnih podataka od moguće zlouporabe. Uz sam kraj naše rasprave reći ćemo da nam izvješće daje nade da u bližoj budućnosti možemo očekivati još bolje stanje na ovom području. Iz svih tih navedenih razloga Hrvatska seljačka stranka će podržati Izvješće o radu Agencije za 2008. godinu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici agencije. Za razliku od mojih prethodnika u ime kluba HNS-a moram odmah na početku izjaviti da mi nećemo podržati ovo izvješće. Ima čitav niz razloga za to a ja ću spomenuti najvažnije. No, za uvod da kažemo za one koji su zaboravili da je ovo agencija koja se proslavila onim čuvenim mišljenjima oko objave registra branitelja kad je u relativno kratkom vremenu dala dva oprečna mišljenja. U prvom je rekla da nema nikakvih zakonskih prepreka da se objave podaci iz općeg dijela registra, a u drugome kad je gospođa potpredsjednica Vlade sadašnja premijerka ih opomenula svojim pismom da baš nije jasno što to tamo piše onda su eksplicite napisali da nema naravno zakonskih uvjeta. Dakle, to je agencija u kojoj radi 24-ero ljudi, jedan solidan pogon. To vam je otprilike tri puta više nego što radi po našim uredima za izdavanje građevinskih i lokacijskih dozvola po županijama i gradovima. E sad, što radi 24-ero ljudi. 24-ero ljudi najprije raspolaže sa 5 stotina kvadrata svoga prostora što znači da svaki od njih ima više od 20 kvadrata uredskoga prostora prosječno po osobi. Dakle, velika je gužva. Kao što vidite, jako su skučeni. Pretpostavljam da je to otežalo uvjete njihovoga rada pa su onda ukupno nabrojali 3 tisuće 316 predmeta koje su riješili s tim da se predmetima nazivaju da se razumijemo i najobičnije evidencije odnosno primanja tzv. evidencije osobnih podataka a to je jedan od najlakših poslova koje možete uopće zamisliti u upravi. Dakle, netko vam mailom pošalje evidenciju, vi je samo pohranite i to je sve. Dakle, u tih 3 tisuće 331 predmeta kojega su zaprimili uspjeli su riješiti 3 tisuće 316 uz velike nadčovječne napore ima čak 277 neupravnih predmeta, 196 neposrednih nadzora kod voditelja zbirki, tako da kad pogledate kako su se silno trudili to je jedan učinak koji bi ovoj agenciji mogao slobodno dati epitet banje koviljače, tko radi u toj agenciji pala mu je sjekira u med samo tako. Rijetko ćete naći u našoj javnoj upravi neku instituciju u kojoj se tako fino i bez ikakvih stresova. Ja mislim da će ovi koji rade u toj agenciji živjeti stotinu godina, kod njih stresa i brzine nema. Oni su naime uspjeli ogovoriti na 641 telefonski poziv u 220 radnih dana što je malo manje od tri dnevno jer to su vrlo komplicirani pozivi. Naime, znate kako morate dugo objašnjavati je li netko imao pravo koristiti vaše osobne podatke ili nije. Dakle, taj telefonski razgovor mora trajati najmanje otprilike 45 minuta jer inače u dva sata koliko je otvorena linija dnevno ne stane više od tri poziva. Dakle, nema besplatne linije nego dva sata dnevno pa ako imate sreće da nazovete u ta dva sata a da nije dignuta slušalica eto binga, dobit ćete odgovor na svoje pitanje a ako zovete izvan ta dva sata onda će vam se reći da je jako žao ali ta dva sata otvorena za javnost su prošla, pa da nazovete sutra. Dakle, imate tu još detalja recimo uz sve naše međunarodne aktivnosti koje su hvale vrijedne eto ova se agencija učlanila i u tzv. Frankofonu konferenciju. Na moje pitanje na odboru zna li ključna osoba, dakle ravnatelj ove agencije zna li francuski rečeno je ne zna jer sam ja pomislio čovjek zna francuski pa da o istome trošku kad već ide na međunarodne skupove da se približi Frankofonoj konferenciji da ne mora plaćati prevoditelja pa zgodno bi bilo vidjeti šta rade recimo Tunis, ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] Belgija, Luksemburg, šta rade na ovome polju unatoč svih onih drugih međunarodnih institucija, odnosno koordinacija i konferencija u kojima već sudjelujemo. Međutim, čovjek ne govori Francuski pa eto … [[Govornik se ne razumije.]] Božja mora opet voditi nekoga sa sobom tako da ne može jedna osoba obaviti to nego mora ih ići dvoje. U svakome slučaju jedan dobar korak naprijed je tiskanje materijala, info materijala kojima se agencija počela baviti, međutim, ja kada sam vidio te materijale, ja nisam mogao vjerovati da takvi materijali postoje. Naime koja je svrha tiskanih materijala u ovom konkretnom slučaju. Dakle, uspostavi se katalog tzv. najčešćih pitanja, odnosno pitanja koja dobijete najvećom frekvencijom od ljudi koji ne znaju krše li se njihova prava ustanovljena Zakonom o zaštiti osobnih podataka ili ne. I vi morate specificirati ta pitanja po frekvenciji i dati koncizne odgovore koji odgovaraju sa da li ne. Pogledajte te printane materijale, nadam se da ste ih dobili svi u svoje … [[Govornik se ne razumije.]] pa ćete vidjeti tamo kako izgleda recimo odgovor na pitanje smije li netko vas kamerom snimati na posao. Ako vi meni iz toga odgovora dočarate smije li ili nesmije, ja plaćam ručak. Dakle, čemu služe ti odgovori, ja ne znam. Dakle, čovjek je, smatra da je ugrožen u svome pravu, u konkretnoj situaciji i traži pitanje da li poslodavac ima pravo mene snimati. Odgovor je, ići ćeš vratiti se nikada nećeš, … [[Govornik se ne razumije.]] [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne čuje.]] Gdje god stavite gospodine Rošin. Druga stvar, recimo to vam je jedna situacija, ako niste znali ravnatelj nacionalne i sveučilišne knjižnice je stavio kameru iznad ulaza u svoj ured. Jer valjda da ne zaboravi tko mu je sve bio, pa da ostane to i video zapisano. I sada se postavlja pitanje što čovjeku koji vodi jednu kulturnu ustanovu treba kamera prema vratima vlastitoga ureda. Je li to kršenje nekih prava ili nije? Ili je to jedno notorno bacanje novaca? A može biti da ta kamera uopće ne radi, nego onako da je … [[Govornik se ne razumije.]] tako da ljudi koji prođu odmah stanu … [[Govornik se ne razumije.]] da ne bi slučajno bilo da ne misle da ih ne gleda veliki brat. Sada malo karikiram, ali agencija ima toliko posla u ovoj državi da rade dan i noć ne bi stigli sve obaviti ali ne na ovaj način. Čekajući da vas netko telefonom nazove, čekajući da vam pošalje zbirku podataka, to nije to. Zemlja koja je uvela sustav zaštite osobnih podataka relativno nedavno, koja razvija sustav na načelima koja funkcioniraju u zemljama sa puno dužom tradicijom i iskustvom, pa ako hoćete možda i eklatantnim primjerima zlouporabe, mora biti proaktivna u uspostavi toga sustava. Agencija koja nadzire provedbu cijelog toga sustava zaštite mora dakle imati proaktivnu ulogu. Vrhunac promocije ove agencije je to što su njeni djelatnici otišli, zamislite, to piše ovdje u izvještaju u City Centar One i postavili štand. I dijelili promotivne materijale. Pa šta mi stvarno mislimo da u City Centar One zalazi prosjek hrvatskoga društva, odnosno dovoljan broj građana. Pa nemojmo se time hvaliti. Pa neka to bude neki mali pilot, da vidimo znamo li na štandu raditi i komunicirati sa ljudima. Treba biti puno agresivniji, treba izaći puno šire i otvorenije. Što je sa uspostavom Internet portala na kojemu će se sve ove vrste informacija servisirati ljudima. Zašto uopće treba zvati telefonom, propitivati određene situacije, kada se može po određenom obrascu uspostaviti stotinu različitih situacija i odgovora na frekventna pitanja. Više bih volio, dakle, da agencija proaktivno djeluje nego da se baškari u tih svojih 5 stotina kvadrata i da odgovori na 641 poziv telefonom godišnje. Ja se nadam da će ljudi koji dobivaju plaću iz državnoga proračuna a rade u ovoj agenciji ipak se malo trgnuti i shvatiti da njih 24 bi trebali imati puno veći učinak od onoga koji je ovdje opisan. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sada je na redu uvaženi zastupnik Arsen Bauk. U ime kluba SDP-a., izvolite. Ispričavam se, točno, prije toga je ispravak, uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Ispravljam netočan navod kolege Beusa da agencija daje isključivo dvosmislene odgovore. Primjerice i ja sam bio jedan od onih koji su nazvali agenciju. I kada sam ih pitao je li u skladu sa zakonom da se JMBG javno nalazi na web stranicama jednog omanjeg, da ne kažem minornog dnevnog lista koji je pretvoren očito u partijsko glasilo i nalazi se još od 1999. godine a to nije uklonjeno, skupa sa vašim, gospodine potpredsjedniče, oni su mi jasno i odgovorili, ne, to nije u skladu sa zakonom.
Zahvaljujem. Nije bio ispravak nego potvrda navoda.
Ne, ne, on je rekao da su nedvosmisleno … [[Govornik se ne razumije.]]
U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, sljedeći put ću vam 9. travnja čestitati rođendan jer ovo što je gospodin Franić govorio, htio sam i ja reći, dakle, na stranicama Vjesnika, 15. 12. 1999. godine nalaze se objavljene liste kandidata za parlamentarne izbore 2000. godine i na njima se nalaze JMBG-ovi svih kandidata sa svih lista u svim izbornim jedinicama na tim izborima. Kako je u međuvremenu od objave toga JMBG ipak postao tajan na ovaj ili onaj način, mislim da bi trebalo, posebno agencije da bi trebalo dakle zamoliti Vjesnik da te stranice ukloni sa svojih web stranica pa da ne čini dostupan JMBG velikom broju ljudi, tim više što se odonda zakon promijenio ali jedinstveni matični broj građana je ostao. No, vratiti ću se jedinstvenom matičnom broju građana, nakon toga. Dakle, mi u ovome Visokom domu raspravljamo o izvješćima velikog broja agencija i Klub SDP-a u većini, velikoj većini slučajeva glasuje za prihvaćenje izvješće agencija koje dolaze u ovaj Hrvatski sabor. No, međutim, što se tiče ove agencije nažalost ne možemo glasovati za prihvaćanje ovoga izvješća, izvješće nećemo podržati jer držimo da agencija nije ispunila svoju najvažniju svrhu a to je da bude neovisna da radi svoj posao. Ovo drugo možda radi, možda ne najbolje ali na neki način, ali po našem mišljenju ona nije neovisna od utjecaja politike. Argumentirati ću to njihovim vrludanjem od pitanju objave registra branitelja, odnosno dijela registra branitelja jer držimo da u registru branitelja ima i stvari koje se ne mogu objaviti ali da se neke stvari mogu objaviti i da su oni dakle, dali mišljenje da ne postoji obaveza Vlade da to objavi a nakon intervencije su rekli da ne postoje zakonske pretpostavke da se to objavi. Dakle, to je ključan dokaz ustvari da je ova Agencija podložna mijenjati mišljenje pod političkih pritiskom i zbog toga nažalost ne možemo podržati njihovo izvješće i njihov rad. Svako od nas vjerojatno se nađe začuđen kada dobije pismo sa adrese koje nije očekivao, kada ga upoznavaju sa novih proizvodima, kada na neke druge načine bude ustvari obaviješten da o njemu netko vodi računa, a da on toga ni sam nije svjestan. Najčešće se ustvari radi o trgovinama gdje ste platili kreditnom karticom, ali cilj plaćanja kreditnom karticom nije bio zato da onaj kome se platili pokupi vaše ime i prezime, pa da vas onda poslije bez vašeg pristanka o tome, o novitetima obavještava, nego valjda da se plati. Također, cilj objave imena, prezime i adrese i telefonskog broja u telefonskom imeniku nije da to netko pokupi pa vam ponovo pošalje nekakvo pismo, nego je to cilj da vas netko nazove na taj broj, čim ste objavili javno taj broj. Također moguće je reći da i prilikom potpisivanja peticija potpisujete peticiju za ono za što ste potpisali peticiju, a ne da onaj kome ste potpisali peticiju, ukoliko je još uzeo i sve vaše ostale podatke, to poslije koristi za raznorazne načine. Što se tiče jedinstvenog matičnog broja građana, kao informatičar držim da ga nije trebalo niti učiniti tajnim, jer on u osnovi osim datuma rođenja ne sadržava neki bitni osobni podatak. No međutim, jedinstveni matični broj građana ili bilo koji drugi broj, pa tako i ovaj osobni identifikacijski broj je za svakog informatičara najlogičniji izbor za primarni ključ bilo koje baze podataka o bilo kome i ukoliko nije moguće pretražiti nešto po jedinstvenom matičnom broju, onda će sad to bit moguće po OIB-u pa držim stoga nije to bilo potrebno raditi. No međutim, sad kad je zakon već donesen, onda se na razine načine oni kojima je dakle taj broj i dalje potreban jer sve njihove baze podataka rade na tom broju, pa onda uzmu vaš matični broj, pa onda zamijene tri četiri znamenke, pa se ustvari dobije jedna permutacija jedinstvenog matičnog broja. To je, tko se malo razumije u matematiku, algoritme, to je ista stvar. Dakle, na jednoznačan način se može temeljem nekog drugog broja doći do jedinstvenog matičnog broja građana i prema tome ponovno tu nije ispunjena svrha. Također, često se događa da prilikom ispunjavanja pojedinih obrazaca ste ponovo dužni ostaviti svoj jedinstveni matični broj. Naravno, možete vi, u pravilu se ustvari radi o tome da je onome tko ispunjava ponekad u koristi da ostavi svoj matični broj, jer ukoliko to ne bi napravio izgubio bi nešto drugo što bi dobio ispunjavanjem tog formulara. Međutim, tu onda dolazi ustvari pitanje nemoći pojedinca protiv nekakvog sustava, jer iako je država učinila jedinstveni matični broj tajnim, činjenica je da vi nećete moći ostvariti neko pravo ukoliko uz osobnu iskaznicu ne ponesete i nešto gdje piše vaš JMBG da bi nekoga uvjerili da ste vi upravo taj o kojem se radi. Zbog toga držim da u radu ove Agencije postoji još puno prostora da se ona nametne kao važan čimbenik, da se prepozna kao partner građanima u zaštiti njihovih osobnih podataka, ali nažalost evo držimo da se s ovakvim vodstvom i ovakvim načinom postupanja, koje je podložno političkoj intervenciji, taj autoritet neće steći. Stoga, čekajući neke nove ljude na čelu Agencije sa drugačijim odlukama, mi nažalost ne možemo podržati ovo izvješće. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Gospodine potpredsjedniče. Agencija ima 24 zaposlenih i u prošloj godini proračun Agencije iznosio je 7 milijuna 170 tisuća kuna. Prema izvješću vidljivo je da su imali 641 poziv u toku godinu, to je otprilike 3 poziva dnevno, 155 neupravna postupka, što je 0,6 predmeta dnevno, 122 tematska poziva ili predmeta, tako su otprilike nazvani, to je 0,5 dnevno, 539 nadzora, to je negdje oko 2,4 dnevno i 87 zahtjeva za zaštitu prava građana, to je 0,3 dnevno. Ili kad to sve skupa zbrojim to je 9,8 predmeta na dan, svih vrsta, 9,8 na 24 zaposlena. To je po jednom zaposlenom manje od 2. Ali to je konstanta u radu ove agencije, ništa nije novo u ovogodišnjem izvješću, odnosno na onoga koje smo ranije razmatrali. Međutim, zabrinula su me dva podatka iz izvješća koja su nepotpuna ili ih ja ne razumijem. U izvješću se govori o suradnji sa Ministarstvom unutarnjih poslova, to je na stranici 10. izvješća, u kojem piše da se sa MUP-om suradnja svodila na očitovanje u pravnim mišljenjima agencija po pitanju osobnih podataka sadržanih u bazama MUP-a, te davanje istih na daljnje korištenje. Da bi kasnije na stranici 18. saznali da u nadzoru MUP-a je vršen samo nadzor u evidenciji podataka pri kontroli državne granice, a nijednom rječju se ne spominje, pa zaključujem da takvih nadzora nije bilo, a to su oni koji se odnose na zbirku podataka ili zbirke osobnih podataka o građanima koje Hrvatska policija vodi. Ja vas podsjećam da u zakonu koji je bio na snazi i prije i po novom zakonu Ministarstvo unutarnjih poslova, odnosno naša policija je recimo ovlaštena dostavljati osobne podatke o građanima Republike Hrvatske i u inozemstvo. Mene bi interesiralo da li je agencija ikada, od postojanja do sada, izvršila uvid u kontrolu koji su to podaci, koliko podataka i zbog čega od strane Hrvatske policije dostavljenih u inozemstvo. Nadalje, prema zakonima koji su na snazi policija je dužna brisati sve netočne osobne podatke koje je prikupila. Da li je agencija prekontrolirala i zabilježila da je bilo barem jedno jedino brisanje netočnih podataka koje su prikupljeni od strane policije? Nadalje, podsjećam da je prema zakonima propisano da se osobni podaci u evidenciji policije neki brišu u roku pet godina, neki deset, neki se čuvaju trajno. Pa tako je predviđeno trajno čuvanje podataka o operativnim saznanjima i izvorima tih saznanja. Pa pitam, je li možda agencija izvršila kontrolu i podataka o operativnim saznanjima. Nisu li tamo unutra i osobni podaci koji su nakon pet ili deset godina biti brisani? Ima još. Osoba čiji se podaci nalazi u zbirci ima sukladno posebnom zakonu pravo razgledavanja dijela zbirke o kojem je obavijest dostavljena tijelu nadležnom za zaštitu osobnih podataka. Ova teška rečenica otprilike znači da građanin ima pravo izvršiti uvid u evidenciju osobnih podataka koju vodi policija, a o kojim je obavijest izvršila nadležnom tijelu za zaštitu osobnih podataka. To je ova agencija ako se ne varam. Mene strašno interesira kako to funkcionira. Ako policija nije vašoj agencija, a u toku nadzora ste utvrdili da Ministarstvo unutarnjih poslova vodi, ali da nije dostavilo i evidencije o operativnim zbirkama osobnih podataka u središnji registar sukladno članku 46. stavku 1. zakona. Jel' to moguće? Ima li … [[Govornik se ne razumije.]] da je neki građanin tražio uvid u zbirku osobnih podataka u policiji a da nije dobio. Jel' netko tražio vaše posredovanje o tome? Da li policija dostavlja vama zbirku podataka koje vodi o građanima? Niti je mnogo pitanja koji se odnose na podatke koje prikuplja policija. A u izvješću najmanje o tome. Ja neću sad o karticama trgovačkih centara koji imaju osim onu plaćanje još i kartice da bi saznali kupovne navike naših ljudi. I poglavlje zdravstva. Da bih ilustrirao o čemu se radi ili zašto sam zabrinut moram citirati sljedeće. Veći broj zdravstvenih ustanova nije uspostavilo i dostavilo evidencije o zbirkama osobnih podataka. Pa nadalje. U tijeku nadzora utvrđeno je da zdravstvene ustanove osobne podatke obrađuju i čuvaju u elektronskom obliku, ali da kod većine nedostaju pisane upute i pravilnici za provođenje sigurnosnih mjera zaštite osobnih podataka. U nekim zdravstvenim ustanovama nedostaju uređaj za dojavu požara sukladno propisima, sigurnosne kopije podataka ne čuvaju se u sigurnosnom sefu, ne spremaju se na … [[Govornik se ne razumije.]] Agencija je dala rok otklone nedostataka 6 mjeseci. Jer da li ste nakon 6 mjeseci izvršili kontrolu da li su postupili po nalozima agencije. Nema ni riječi o tome. Dakle, kad dajete izvješće dali ste da neke zdravstvene ustanove kod nekih zdravstvenih ustanova nešto nije dobro, u redu da ste to našli i dali rok otklone. Onda recite jel' to otklonjeno ili nije ili je situacija sada ista. Zdravstveni podaci, podaci o zdravlju građanina po meni su isto toliko značajni, vredniji mogućnosti zloupotreba kao i one koje čuva policija. I upravo u tom sektoru bi trebali pojačati broj nadzora ali i promijeniti način izvještavanja. Tako dugo dok konkretno ne imenujete, a posebice ne apostrofirate one koji ne postupaju po vašim mjerama koje im izričete neće vas nitko poštivati u ovoj državi, kao što vas građani ne poštuju. Jer samo njih 87 se javilo za posredovanje u nečemu. Ja mislim da vi postojite prvenstveno radi građana. Da bi stekli njihovo povjerenje onda morate biti ti koje ćete javno imenom i prezimenom prozivati sve one koji zakone ne poštuje, iznijeti ih na stup srama u ovom Saboru. Ovako zamatajući probleme koji postoje i površno izvješćujući Sabor o tome nećete učiniti ništa dobro, nego ćete si samo ostaviti mogućnost da iz godine u godinu konstatirate 529 ili 539 upravna nadzora. Dali ste rok i točka. Oni su pali na ispitu. Poslali ste ih, vi ste im dali uputnicu za popravni. Jesu došli na popravni? Jesu prošli na popravnom ispitu ili su pali ponovno? U svakom predmetu, u svakom ozbiljnijem problemu morate tako postupati. Onda će građani imati povjerenja u vas. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kada se donio Zakon o zaštiti osobnih podataka sad već ima tome preko 5 godina. Temeljem zakona formirana je i Agencija za zaštitu osobnih podataka. Građani su to s nestrpljenjem dočekali, jer u napadima njihove privatnosti osjećali su da je ova agencija njima jamac i zaštita njihove privatnosti od svemoći prije svega krupnog kapitala, pa i onda i od države i pojedinih pojedinaca unutar takvog sustava da bi se napalo odnosno zaštitila njihova privatnost od takvih bezočnih i protupravnih napada. To je bilo s jedne strane. S druge strane očekivanja javnosti povodom ovoga, ali i svih ostalih zakona bili su upravo ta da transparentnost trošenja javnih sredstava, dakle sve ono što pripada svim građanima bude zadovoljena u što većoj mjeri. Međutim, od tada pa na ovamo imamo u biti jedan proces upravo suprotan, da često ono što je privatno i mora ostati takvo i zaštićeno unatoč brojnim konvencijama pa i zakonu i agenciji postaje javno. A ono što je javno i što treba biti otvoreno i podastrto javnosti često je prekriveno velom mističnosti i postaje tajno. I mi kao Hrvatska kao država imamo generalni problem s tim. Ova agencija prije svega na temelju Zakona o zaštiti osobnih podataka mora razlučiti koji su to podaci javni, a koji su osobni. Na tom tragu sve ono što predstavlja fiskus jednako tako i kada se dijeli taj dio državnog novca iz proračuna, fizičkim ili pravnim osobama ne može biti tajna. I na tom ispitu pala je ova agencija i nema nikakvog povjerenja u javnosti. Sve ono bih se složila što su govorili moji prethodnici, kolega Bauk, kolega Lesar. A onda ne može ni djelovati, jedna institucija ne može djelovati uspješno, ako nema povjerenja javnosti. Pogotovo kada je ona izrijekom ustanovljena upravo da zaštiti javnost u pojedinim njihovim jako važnim za život segmentima. To povjerenje se stiče svojim radom, ali postavlja se odmah ovdje pitanje koliko je agencija ovisna, odnosno neovisna od politike. Upravo ta ovisnost u nekim dramatičnim situacijama i povinjavanje vladajućima upravo je razorilo to povjerenje koje je tek onda trebalo niknut. Mi se ne možemo opraviti dakle od onoga što je ovdje već bilo spomenuto, od te činjenice da Registar branitelja predstavlja tajnu, odnosno da se ima štititi kao osobni podaci. I to kod činjenice da je prije toga dato drugačije mišljenje, a onda kad se osluhnulo da vladajući ne misle podastrijeti to javnosti, unatoč njihovom traženju onda se ide, mijenja svoje mišljenje i ide se na tom tragu da bi se pokrilo očekivanje vladajućih. Tako se ne zadobiva povjerenje. Da je tomu bilo drugačije, naravno da bi i očekivanja javnosti i da biste lakše radili i onda ovo izvješće ovako ne bi ni sličilo. Ono ubiti i ne može biti drugačije. Dakle, mi imamo generalni problem s tim i to treba nešto promijeniti, ali to nije samo zadaća agencije, da budemo objektivni, što su osobni podaci, ponavljam, svatko onaj koji dobiva sredstva iz proračuna na bilo koji način, bilo da su to koncesije, bilo da učestvuje i dobio je poslove od javne nabave, bilo da dobiva određene dotacije po bilo kojoj vrsti, naravno temeljem zakona ili ugovora sklopljenog na temelju zakona, to nisu osobni podaci. Osobni podaci su poslovanje kada se tiče i kad govorimo o ovoj problematici između dvije fizičke ili pravne osobe. Ali kad se posluje s državom, kad se dobivaju sredstva od te države, to ne može biti osobni podatak gospođo i to vam mora biti načisto. Ako nam to nije jasno, onda čemu sve ostalo? Čemu sve ostalo? Sve drugo je besmisleno jer je to najbolji način da vidimo pred očima javnosti kako se troše sredstva koja pripadaju svima. Hrvatska ima s tim generalni problem. Prema tome, bilo što drugo reći, kad ovo osnovno još nije svladano, kad to nije svladala agencija ni netko drugi, odnosno kada je to kod vladajućih sporno, na jedvite jade pod pritiskom Europe po pojedine načine se to na neki način uglavljuje ta transparentnost, ali u praksi ona definitivno šteka, imamo problema s time, a agencija umjesto da ispravlja te nepravde, te pogrešne putove, ona upravo pokriva ovakve stvari. Prema tome, evo ja na ovom tragu i upravo i zbog toga neću podržati ovo izvješće o radu Agenciju za zaštitu osobnih podataka. Hvala.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče i predstavnica agencije. Pa sudeći prema ovom izvješću iz 2008. godine držim da je agencija u svojoj aktivnosti bila previše samozatajna. Samozatajnost ustvari je vrlina, ali mislim da u slučaju ove agencije nije baš preporučljivo. Hoću kazati da bi se za Agenciju za zaštitu osobnih podataka i njihovu djelatnost bilo bolje da se više čula u javnosti, a posebno u smislu aktivnosti koje su vezane za podnošenje optužnih prijedloga prema svima onima koji krše Zakon o zaštiti osobnih podataka. Što se tiče optužnih prijedloga za 2008. godinu, agencija je bila preskromna, prešparna kako bi se to moglo reći. Takvim stavom agencija nije poslala jasnu poruku onima koji ne poštuju privatnost osoba kao ni Zakon o zaštiti osobnih podataka. Pravo na zaštitu osobnih podataka jedno je od temeljnih prava svakog čovjeka, no nažalost upravo na te osobne podatke, na najdublju intimu traje sezona lova bez prestanka. A posebno još ako se ta osoba bavi i javnim radom. Pojedinci … [[Govornik se ne razumije.]] nad tuđom privatnošću kako bi objavili neki podatak kojim bi diskreditirali osobu ili došli do podatka za potrebu ucjene. Javni radnici, bilo da se radi o osobama s estrade, iz sporta, iz političkog života konstantno su pod povećalom suočeni ne samo sa mogućnošću objave podataka koji bi trebali biti zaštićeni, nego i svim mogućim načinima na koje bi netko te podatke mogao interpretirati ili na bilo koji način njima manipulirati. Najveći lovci na privatnost osobnosti su mediji i zato me čudi da Agencija za zaštitu osobnih podataka navodeći sektore u kojima je provela nadzor na popisu nema sektor medija. Na sjednicama saborskog Odbora za informiranje, informatizaciju i medije smo češće raspravljali o kršenju privatnosti od strane medija, nego što je to navedeno u izvješću ove Agencije za zaštitu osobnih podataka, a razlog o tome neću nagađati. Dovoljno je da otvorite pojedine internetske stranice i možete dobiti svekolike informacije i dezinformacije o sebi, a da ne spominjem neke novinarske uratke. Kad govorimo o zaštiti osobnih podataka banaka ili kartičarskih kuća, to su primjeri ja mislim za sebe kako tu kolaju informacije bolje ne i spominjati. Državni sektor i sektor telekomunikacija su sigurno priča za sebe i u tim sektorima ima najviše zadiranja u privatnost iz raznoraznih razloga. Pa imali smo taj svježi primjer telecoma koji je prisluškivao svoje zaposlenike kako bi saznali tko i kojim kanalima iznosi neke potencijalne poslovne tajne, a prisluškivanje se ustvari pretvorilo u zavidnu zbirku najintimnijih materijala na kojem bi pozavidio svaki Veliki brat, a u konačnici su se time osladili jedno mediji. Sam sam bio žrtva prisluškivanja, skidanja maileova, faksova i povremenog praćenja i to skoro 5 godina od '94. do '99. godine u listopadu, kodno ime akcije je bilo "Vaga" nije to više nikakva tajna, obzirom da sam pravo na uvid te materijale. Kada sam pročitao što su ti operativci koji su me pratili, slijedili, prisluškivali ne znam što mi sve iza leđa nisu radili. O meni prikupili važne podatka. Kada sam to pročitao onda sam shvatio svu glupost toga sustava i na što se uludo troši državni novac, no tada još nije bilo Agencije za zaštitu osobnih podataka. Zato smatram važnim da Agencija za zaštitu osobnih podataka mora biti češće prisutna u medijima i dostupna javnosti. Prvo da bi poslala i slala jasnu poruku svima onima koji ne poštuju Zakon o zaštiti osobnih podataka, što će ih snaći po slovu zakona ako taj zakon ne poštuju. Bilo da su to medijske kuće, bilo državne ustanove, banke, poduzeća, ugostitelji itd. Drugo, da češće a to nikada nije dovoljno, upoznaje građane sa svim opasnostima koje vrebaju kroz manipulaciju osobnim podacima, krađom identiteta, otvaranjem ili stvaranjem lažnog profila, osobe sa internetskim stranicama. I treće, agencija mora javno iznositi imena svih subjekata. Nema razloga da agencija skriva, odnosno taji imena ili iznosi samo za neke subjekte imena koji su kršili Zakon o zaštiti osobnih podataka, a ne iznosi transparentno javno podatke svih subjekata koje krše taj Zakon o zaštiti osobnih podataka. Mislim da se to može vidjeti iz izvještaja, da su nažalost djelomice iznijeti ti podaci. Ne vidim razloga zašto bi nekoga tajio. Onaj tko krši zakon, zašto ga tajiti. Treba ga javno prozvati i pokazati da je to taj i taj subjekata. Tako da bi vas molio za taj izvještaj koji će se raditi iduće godine za ovu godinu, neka se navedu transparentno svi subjekti koji su kršili zakon. Nema razloga da ih vi kao agencija štitite. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Uvažena Vilena Gašparović, zamjenica ravnatelja agencije. Izvolite.
Zahvaljujem na raspravi. I zaključno bih rekla nekoliko riječi. Treba respektirati da je Agencija za zaštitu osobnih podataka, vrlo mlada institucija. Da u svom radu nije imala od koga učiti, da pokriva područje, cijeli teritorij Republike Hrvatske, da nema niti veliki proračun, niti prostor, niti previše zaposlenih što ovdje stalno prigovoreno. Taj prostor o kojemu se govorilo i o zaposlenicima, institucija mora imati i popratnu službu i ima stručnu službu. Dakle pravnike koje radi poslove nadzora, ali mora imati i pisarnicu, mora imati arhivu. A osim toga prostor u kojem smo smješteni, da sada ne obrazlažem dalje, je u staroj zgradi koja ima hodnike. Dakle, te kancelarije su vrlo skromne. Pozivam svakog tko želi da dođe u agenciju da vidi pod kojim uvjetima radimo. Što se tiče promidžbe agencije, radimo sve što možemo. Ali sve je to vezano uz materijalne troškove. Od štampanja brošura, od organiziranja konferencija, seminara, pokušavamo to raditi u suradnji sa drugima kako bi uštedili i imali što manje izdataka. Dakle promocija naša je vezana za materijalna sredstva. Ali moram reći da je to jedan dugotrajan proces. Ne može se odmah postići maksimum, jer zaštita osobnih podataka, što ja uvijek kažem da je Zakon o zaštiti osobnih podataka i osobni podaci, to je jedna karika ili jedan segment ili rekla bih jedno novo pravno područje koje se tek razvija. A moramo znati da informacijsko komunikacijske tehnologije toliko brzo napreduju da ih zakonska regulativa, ni europska niti naša tu ne može sustići. Dakle ulažemo napore da učinimo sve što možemo kako bi zaštitili građane. I u tom smislu pokušavamo raditi sustavno na edukaciji. Tu je bila primjedba kako smo u City centru dijeli letke. Pa obilježavali smo Europski dan zaštite osobnih podataka. Već smo 3 godine učesnici toga dana. Dakle predstavljamo javnosti zaštitu osobnih podataka, dakle zakon, njihova pravi i instituciju. I u tom smislu mi ćemo nastaviti svoj rad. Radit ćemo na edukaciji građana, dakle i svih onih pravnih subjekata koji krše zakone. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prije zaključivanja rasprave, agencije podnose izvješća jednom godišnje Saboru i red je da tada ovdje bude nazočan ravnatelj ili čelnik agencije. Prihvaćamo da dođe i zamjenik, da dođe i pomoćnik. Ali prije svega je red da izvješće potpiše i da izvješće brani pred Saborom čelnik agencije. Toliko o tome što šalju zamjenike i jedanput godišnje nemre doć pred Sabor. Nije to dobra navika niti dobra poruka. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2008. godinu sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2008. godinu. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Sa 77 glasova za, 1 suzdržanim, 36 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na 7. točku dnevnog reda. - Izvješće o radu za 2008. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske, Predlagatelj: Nacionalno vijeće za znanost Nacionalno vijeće za znanost podnijelo je ovo izvješće na temelju članka 13. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Krešimir Pavelić predsjednik Nacionalnog vijeća za znanost. Izvolite.
Poštovani i uvaženi gospodine predsjedavajući, poštovane i uvažene dame i gospodo zastupnici. Htio bih samo reći da su glavni ciljevi rada vijeća kao i same znanstveno-tehnologijske strategije uvijek i svake godine isti to su prije svega istraživanje i razvoj na načelu izvrsnosti, usuglašavanje sa europskom tekovinom, znanstveno-istraživačkom i harmoniziranje sustava našeg sa europskim i američkim, dakle najboljim sustavima koji postoje danas, učinkovitost i preustroj znanstvenog sustava te poticanje partnerstva. Izvještaj je dosta iscrpan. Postojale su i primjedbe da je možda faktografski odviše, da bi trebalo biti više naznačene strategije u njemu, međutim ja bih rekao strategija zapravo znači kako izvršiti ciljeve i do praktički ove godine su se izvještaji odnosno rad Nacionalnog vijeća temeljio i na mnogim zapravo stvarima koje više danas nisu u ingerenciji Nacionalnog vijeća već su agencije za znanost pa će sigurno biti više vremena i za strateške rasprave, mislim da je to i naš glavni cilj. Rekao bih da je započeta inicijativa promjene strukture financiranja znanstvenih istraživanja i pomak od financiranja Ministarstva znanosti ka Nacionalnoj zakladi za znanost i ja mogu sa velikim zadovoljstvom reći da je taj proces završen ove godine i da je taj sustav sada vrlo sličan onom u kako to funkcionira u svijetu. Dovršena je rasprava o novom sustavu financiranja znanstvenih novaka i znanstveno-istraživačkih projekata pri čemu bih rekao da je sustav ovakav po kojem je Hrvatska bila dosta zanimljiva zemlja i koji je urodio određenim rezultatima pomalo došao u krizu. Mi smo točno identificirali koji su problemi sa novacima i dali konkretna rješenja koja se nadam ministarstvo prihvaća i od slijedeće godine će nadam se tako i biti. Ja bih ipak na ovom mjestu spomenuo podatak da je sustav novaka u posljednje vrijeme dosta neefikasan ne zato što su novaci takvi već zato što su opterećeni nastavom, što nemaju ponekad dobre mentore itd., pa bih evo napravljena je jedna čak i doktorska dizertacija na tu temu kolege Polašeka na temelju čega smo mi bazirali ovaj naš prijedlog o restrukturiranju sustava novaka. I rekao bih da su velike razlike unutar pojedinih područja djelovanja novaka. U području recimo društvenih, humanističkih i tehničkih znanosti podaci pokazuju da su novaci bili neproduktivni, ali su na vrijeme doktorirali. U području biomedicine produktivni ali ne doktoriraju, znači da ih sustav preuzme. U području prirodnih znanosti produktivni doktoriraju i relativno su dugo zaposleni. U području biotehnologije prosjek. Već ovi podaci su pokazali da je efikasnost novaka jedna trećina, drugim riječima to znači trećina novaka stekne doktorat, trećina trajno se zaposli u sustavu ministarstva i trećina za vrijeme zaposlenja biva produktivna. Država troši preko 300 milijuna kuna za novake, odnosno 500 kada se uzmu svi troškovi. To je veliki novac i mi smo dali konkretne prijedloge kako taj sustav popraviti i isključiti novake iz nastavke, dakle ne preopteretiti ih sa nastavom, omogućiti im da rade znanstveno istraživanje ali im dati i neke obaveze koje skratiti novački staž itd. Ne bih više o tome. Također smo usvojili i nacionalnu tehnologijsku inicijativu, predložili novi sustav financiranja kapitalne znanstvene opreme. Vidimo velike probleme u tome, neiskoristivost znanstvene opreme u Hrvatskoj. Imamo neka konkretna dakle rješenja koja smo predložili ministarstvu. Nastavljen je rad na vrednovanju kvalitete i učinkovitosti znanstvenih stručnih organizacija. Moram reći da smo izbrisali iz upisnika znanstvenih institucija nekoliko takvih institucija čak i jedan javni institut i taj proces se nastavlja, uvodimo dakle međunarodnu recenziju evaluaciju. U ovoj godini smo započeli proces restrukturiranja javnih instituta i ono što bismo željeli napraviti je vidjeti koliko su naši instituti produktivni u smislu, dakle i učinkoviti u usporedbi sa institutima vani. Dakle, napraviti jednu analizu i ekonomsku i stručnu znanstvenu kako bismo vidjeli da li mi de facto te institute plaćamo više nego što se plaća u svijetu manje ili to su studije koje inače sada idu u Europi i mislim da ćemo već ove godine ići sa jednim novim sustavom, jednom novom strukturom tih instituta. Tu je postoji problem, naime zamjerka da bismo to trebali napraviti u sustavu visokog školstva. Postoji još jedno Nacionalno vijeće koje nadam se neće više biti preopterećno to je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje, preopterećeno sa studijima i sa odobravanjem studija pa će se moći i ono zabaviti tim strateškim pitanjima. Nešto na čemu smo radili i Pravilnik o znanstvenim i umjetničkim područjima o kojima je dosta bilo riječi prošle godine. Osobno sam nezadovoljan s tim pravilnikom. Nastojat ćemo napraviti rez na tome. Konzultirat ćemo i naše kolege iz odbora saborskog ali ono što me veseli da smo uspjeli usvojiti podjelu znanstvenih područja i polja prema Frascati klasifikaciji koja vrijedi u Europi i tako Hrvatska sada može statističke podatke komparirati sa europskim što do sada nije mogla. Mi smo htjeli implementirati taj sustav i u područja i polja, međutim bio je veliki otpor akademske zajednice. Isto tako, inicirali smo usvajanje međunarodne klasifikacije obrazovanja koji će od ove godine također proraditi i to je jedan od europskih kriterija koje moramo imati. I pokrenuli smo raspravu i o formiranju nacionalnih instituta. Dakle, instituta koji bi morali imati tzv. nacionalne zadaće. Ja bih sada ovdje stao, htio bih samo na kraju reći da je dosta inicijativa u 2009. godini koje smo već počeli, rekao bih da nastavljamo i završavamo nadam se proces restruktuiranja javnih instituta, novi, donosimo nove kriterije za izbor zvanja, mislim da je jako važno da se pojačaju kriteriji izbora zvanja u svim područjima, naročito u društveno humanističkim gdje je po mojoj ocjeni a i po nekim … [[Govornik se ne razumije.]] pokazateljima Hrvatska ne stoji dobro. I mislim da treba uvesti međunarodne, tamo gdje se to može, međunarodne kriterije vrednovanja i tih područja. Napominjem, tamo gdje se može, dakle, u onim područjima gdje je to moguće. Definirati ćemo prioritetna istraživanja što ne znači da ostala neće biti financirana, ostala će biti financirana po kriteriju izvrsnosti, iznalaziti ćemo nove instrumente financiranja znanosti. Ja sam jako zadovoljan što smo uspjeli neke nove financijske instrumente definirati i u ovom, prošloj godini, to su prije svega, zajedno sa zakladom za znanost, tzv. uspostavna potpora, dakle, kao jedan financijski instrument za postizanje određenih ciljeva nacionalne znanstvene politike. Radi se o jednom sustavu koji je komplimentaran europskom sustavu, začet je u EMBO organizaciji a ideja je da se potpore daju mladim istraživačima do 35 godina starosti koji u svojoj postdoktorskoj fazi pokazuju već međunarodnu prepoznatljivost. Uspostavna potpora omogućava tim mladim istraživačima da idu u samostalno istraživanje i ove godine su raspisani natječaji za potpore koji iznose godišnje 50 tisuća eura na tri do pet godina. Također osnovali smo i osnivačke potpore, zamišljene kao potpore koje osiguravaju dovoljno sredstva da znanstvenik pokrene samostalnu istraživačku grupu i potpore izvrsnosti koje se daju kvalitetnim znanstvenicima uz napomenu da izbor mora biti kompetitivan. Tu naglašavam da imamo problem sa organizacijama odnosno sa ustanovama koje bi morale tim mladim ljudima osigurati uvjete rada. Često puna oni uskraćuju potpise. I ljudi ne mogu, i mladi ljudi ne mogu defacto aplicirati za takve projekte. Znači institucija im ne želi osigurati prostor. Imali smo takvih slučajeva. Na koncu od tih novih naših aktivnosti bih spomenuo i kako zapravo znanstveni sustav učiniti takvim da pomogne izlasku iz krize. Osobno smatram a mislim da je i to stav, daleko izvan naših granica da izlaz iz krize može najučinkovitije učiniti znanost, … [[Govornik se ne razumije.]] znanost nego znanost aplikativna, kvalitetna znanost i mislim da bi bilo jako dobro, ja ću jednu od sljedećih sjednica posvetiti isključivo tematskim rješenjima koje bi zapravo Nacionalno vijeće i naravno Ministarstvo znanosti moglo doprinijeti da se lakše iziđe iz krize. Znači drugim riječima da se nađu oni projekti koji brzo mogu dati rezultat i naravno uz to i određene visokotehnologijske proizvode. Sasvim na kraju vidim jedan, nekoliko velikih problema bez kojih mi nećemo moći do kraja urediti sustav znanosti. I koje treba riješiti zakonski. Problem izbora čelnika o znanstvenim institucijama, to je problem koji u Hrvatskoj je perzistentan koji je još uvijek samo upravni i ne znam da li i u jednoj zemlji u svijetu egzistira. Ako ne riješimo taj problem nećemo moći niti urediti do kraja sustav znanosti, dakle, način izbora čelnika. Drugi problem je problem trovlasti u institucijama. Problem dakle da institucijom upravljaju praktički tri tijela. Znanstveno vijeće, upravno vijeće i ravnatelj. To je veliki problem pogotovo za velike institucije. I napokon, problem na koji smo stalno ukazivali, nije nažalost riješen, a to je između ostalih i odvojen sustav napredovanja, dakle, izbora od zvanja od radnog mjesta. Ja ne znam niti jednu državu koja ima takav sustav. Evo, ja na kraju bih gospodine predsjedavajući rekao da gledam na cijeli taj sustav znanosti optimistički i mislim da će se ovi problemi moći riješiti sa novim Zakonom o znanosti koji se priprema a koji nadam se, slažem se sa kolegama u saborskom odboru ne smije biti regulativan, mora biti načelan, kratak i jednostavan. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Želi li predstavnik Vlade? Nema ga, na odboru je. Dobro. Želi li predstavnik, odnosno izvjestitelj sa odbora? Da. Uvaženi kolega zastupnik Selem.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče nacionalnog vijeća, kolege i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora razmotrio je na 18. sjednici Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2008. godinu kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja a Vlada Republike Hrvatske dostavila je predsjedniku Hrvatskoga odbora 19. lipnja mišljenje kojim predlaže da Hrvatski sabor prihvati Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost. Nacionalno vijeće za znanost najviše je tijelo, kao što znate, jasno, koje se brine za razvitak i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti u Republici Hrvatskoj. Pored operativnih, vijeće ima i stratešku zadaću raspravljanja i utvrđivanja stajališta u pitanjima od važnosti za područje znanosti. U 2008. godini Nacionalno vijeće za znanost nastavilo je sa radom na vrednovanju, kvaliteti i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada znanstvenih organizacija instituta i ostalog. I to zahtjevima za izdavanje dopusnica za obavljanje znanstvene djelatnosti u drugim organizacijama u prvom redu fakultetima. Nastavljena je rasprava o novom sustavu financiranja znanstvenih novaka. I znanstveno istraživačkih projekata, o tome je nešto govorio i gospodin predsjednik Vijeća. Ove druge prilagodbe dobile su normativno pravni oblik donošenjem novih pravilnika. I to pravilnika o znanstvenim, umjetničkim područjima po pojedinim granama i pravilnike o vrednovanju znanstvenih organizacija. Rasprava je razmotrila materiju izvješća u svjetlu općeg položaja i kretanja znanstveno istraživačke djelatnosti u Hrvatskoj u odnosu na najbolja europska dostignuća. Izražena je primjedba prema kojoj je izvješće trebalo možda posvetiti veću pozornost radu Nacionalnog vijeća na strateškim pitanjima znanosti u Hrvatskoj, a manje možda prostora posvetiti pregledu rješavanja pojedinačnih pitanja. O tome je gospodin predsjednik nešto kazao. U izvješću se osobita važnost daje stajališta u raspravi u tijelima Nacionalnog vijeća i u suradnji s drugim subjektima zainteresiranim za razinu znanstveno-istraživačke djelatnosti u Hrvatskoj, prema kojima je potrebno utvrditi nacionalne prioritete i financirati ih sa dostatno sredstava. Odatle se postavlja i pitanje mogu li se ambicioznije strategije razvoja znanstveno-istraživačke djelatnosti provoditi bez kvalitetnijih izvora financiranja. I tu su postignuti neki iskoraci o kojima je također govorio gospodin predsjednik Vijeća. Udio tih sredstava jasno, ukupnim proračunskim sredstvima i u odnosu na nacionalni proizvod osjetno je manji nego što to nalažu potrebe. Razmotreno je i pitanje opsega i načina financiranja istraživača i ustanova izvan troškovnika projekata. Raspravljajući o utvrđivanju znanstveno-istraživačkih prioriteta izraženo je uvjerenje da bi ta zadaća trebala u najvećoj mogućoj mjeri biti izraz već dostignute izvrsnosti. Među strukturnim pitanjima kao možda jedno od najzanimljivijih prevladavala je rasprava o znanstvenim novacima. Izvješće i rasprava isto su suglašeni u tvrdnji da je razina postojećeg kadra nedostatna. Samo trećina znanstvenih novaka, to ste također čuli, dostigla je u roku stupanj doktora znanosti. Problem je također uvođenje nastavničke obveze za novake koji izaziva niz pitanja i nedoumica je li to preveliko opterećenje za novake, a isto tako postavlja se i pitanje da li novaci moraju biti nužno vezani ne samo uz projekt, nego i za određenu znanstvenu odnosno nastavnu instituciju, sveučilišnu instituciju. Izvješće je potaklo raspravu o stanju opreme, opremljenosti instituta pri čemu je utvrđeno ne samo da su sredstva nedostatna i neprimjereno raspoređena, a također je izraženo uvjerenje da u korištenju znanstveno-istraživačke opreme ima previše praznog hoda, premalo suradnje među institucijama. Jedan od preduvjeta znanstveno-istraživačkog rada o kojima se izvješće nije sasvim očitovalo su znanstveni časopisi i ukupna izdavačka djelatnost. Ocjena rasprave je da je to područje u stanovitoj mjeri zanemareno. Uvid u izvješće pokazuje također različiti ishod rezultata vrednovanja kvalitete i učinkovitosti rada znanstvenih organizacija i instituta i ocjena stanja znanstveno-istraživačkog rada u ustanovama koje nisu upisnik u znanstvenoj organizaciji, a radi se uglavnom o sveučilištima. U raspravi je zatraženo objašnjenje predstavnika podnositelja izvješća, s obzirom da se izvješće nije upuštalo u analizu te razlike. Kada je riječ o reguliranju znanstveno-istraživačkih područja … [[Govornik se ne razumije.]] grana, došlo je do izražaja stajalište na kojem taj dokument stalno zapravo zaostaje za promjenama u područjima znanosti i strukama, kao i s obzirom na interdisciplinarne veze. S ovom konstatacijom suglasan je i podnositelj izvješća. Nacionalno vijeće za znanost je pozvao na jaču suradnju s Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje u zakonom utvrđenim zadaćama, kao što su utvrđivanje mjerila za financiranje znanstveno-istraživačkog rada. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova, 5 za, 3 protiv, 1 suzdržan, donio zaključak: "Odbor predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2008. godinu."
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega zastupnik Gvozden Flego. Izvolite, kolega.
Gospodine predsjedavajući, gospodine predsjedniče Nacionalnog vijeća, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Prvo zahvaljujem i gospodinu predsjedniku, dakle i Nacionalnog vijeća i predsjedniku saborskog odbora na iscrpnim izvješćima i prikazima i onoga što se nalazi u izvještaju Nacionalnog vijeća i onoga o čemu smo raspravljali na odboru. Ali sasvim ukratko da najprije rezimiram, tri su skupine u osnovi razloga zbog kojih izvještaj Nacionalnog vijeća za znanost SDP-u nije prihvatljiv. S jedne strane je riječ o neobavljenim zakonskim obavezama koje Nacionalno vijeće ima, a nije obavilo. S druge strane je riječ o mnoštvu tehnikalija, ali po našem sudu ili premalo strategijskih iskoraka, a tamo gdje su otpočeti stalo se na pola puta. I s treće strane ili treća skupina razloga je nepomaknuta ili nepromijenjena kadrovska struktura upravljanjem znanošću na koju smo u više navrata upozoravali. Što se prve skupine razloga tiče, nacionalna vijeća nisu zajedno ili što je iz izvještaja tj. nije vidljivo, dali su i stoga je pretpostavljam vidljivo da nisu, nisu recimo razmatrala niti proračun, niti rebalans proračuna, a imaju zakonsku obavezu. Nisu razmatrala niti su predlagala promjene u vakantnom području tj. u području o kojem smo raspravljali u ovom Saboru u dva navrata, u nekoliko navrata u odboru tj. Odboru za etiku. Spomenuto je da su se nacionalna vijeća jednom sastala, ali nije nam prezentno niti o čemu su raspravljala, niti što su činila. I kao što je bio predsjednik odbora istakao, postoji potreba da se nacionalna vijeća češće sastaju, dakle ona imaju minimalnu zakonsku obavezu da se sastaju jedanput godišnje, a to su tijela koja bi trebala tijesno surađivati jer je s jedne strane dosta teško obavljati znanost koja se u najvećem dijelu obavlja na sveučilištu, a pritom ne uzimati u obzir visoko obrazovanje i s druge strane, visoko obrazovanje odvajati od znanosti na kojoj je samo visoko obrazovanje temeljeno. To je jedno. Drugo, čini nam se da ima puno tehničkoga, a premalo strategijskog djelovanja i navest ću nekoliko primjera za koje se zalažemo da budu puno prisutniji i znatno intenzivniji od onoga što je do sada slučaj, bez obzira dakle što uopće nam ne pada na pamet negirati neke iskorake i neke pokušaje koji, čini nam se, govore sami za sebe. Evaluacija instituta, pa ukidanje nekim organizacijama statusa znanstveno-istraživačkog instituta, konačno jedna ozbiljna skrb o znanstvenim novacima, ali s druge strane se ne slažemo sa koncepcijom da se recimo znanstveni novaci i stipendisti izjednačuju. Mislimo da će to dovesti do zbrke, dakle upravo je tu potrebna znatno veća diferencijacija, nego što je to do sada. Treće nam je problematično na koji način će se artikulirati znanstveni novaci za gospodarstvo, jer oni jesu znanstveni novaci sa nakanom da se znanstveno obrazuju i usavršavaju, a tek kasnije da idu prema nečemu što se zove primijenjena znanost, dakle nekakvim tehnologijskim poslovima i dakle, ali nam se čini da jednako tako treba puno više voditi brige o mentorima ili neadekvatnim mentorima što je do sada možda previše zapostavljano. Kod tehnološke inicijative mislimo da je to jako dobar korak, premda je ta tehnološka inicijativa pokrivena nekim dokumentima Vlade, koje se na žalost ne primjenjuju, ali s druge strane kod tehnološke inicijative trebalo bi napraviti isto ono što je napravljeno sa novacima. Treba napraviti analizu postojećeg stanja i ustanoviti u kojim područjima i u kojim projektima su rezultati pozitivni, a u kojim područjima i kojim projektima su rezultati negativni, ili su u potpunosti ili dijelom podbacili, ili je riječ zapravo o tome da se za znanost i tehnologiju, ako tako možemo reći ukupno izdvaja milijardu kuna godišnje. O centrima … [[Govornik se ne razumije.]] koje su zakonske obaveze od 2003. godine tek se sada počelo raspravljati, a čini nam se da su ona vrlo značajna lokomotiva u znanstveno istraživačkoj djelatnosti. Izostavljanje iz vida vrlo značajne, dakle publicističke djelatnosti bilo u obliku znanstvenih knjiga, bilo u obliku znanstvenih časopisa, dakle je već upozoreno, a jednako tako je upozoreno na nedostatna sredstva i na poteškoće sa državnim proračunom. Ali postoji inicijativa Nacionalnog vijeća za znanost da se, dakle cjelokupna znanstvenoistraživačka djelatnost svede na četiri državna prioriteta i s tim nismo suglasni, mislimo da prioriteti države trebaju biti u onim područjima u kojima smo do sada pokazivali najbolje rezultate. Drugačije govoreći baš u područjima centara izvrsnosti, jer će to biti centri u kojima, ako uložite sto će možda napraviti pomak od tisuću, ako u prosječne centre uložite sto će napraviti pomak sto, ako u isto prosječni centar uložite 100 će napraviti pomak 15 ili 20 tako slikovito govoreći. Dakle čini nam se da su centri izvrsnosti, odnosno ona područja u kojima smo do sad imali najzapaženije, međunarodno najzapaženije rezultate, oni koji bi trebali biti svojevrsni državni prioritet. Što se restrukturacije znanosti tiče, jako pozdravljamo i sami smo se time bavili 2002. i 2003. godine, ali i tu se stalo na pola puta. Mi mislimo da restrukturaciju znanosti u Hrvatskoj treba raditi iz nekoliko polaznih, dakle iz nekoliko ciljnih linija, ali da je jedna od glavnih da se znanstveni instituti, kojih sada ima 27 ili 28 u zemlji od 4 i pol milijona, nepuna 4 i pol milijona stanovnika, gdje god je moguće dakle javni znanstveni instituti reintegriraju u sveučilišta. To tim više što su '93. godine bili iščupani sa sveučilišta, dakle kao sveučilišni zavodi ili sveučilišni instituti i postali su javni institut. Povratkom na sveučilišta, sveučilište dobiva nove kadrove, nove prostore, novu opremu. Za svim tim sveučilište vapi, a javni instituti dobivaju sasvim drugačiji okvir i zapravo otvara im se mogućnost za neposrednu sinergičku djelatnost sa ostacima sveučilišta. Dakle, korist je višestruka i naprosto ne znamo zašto se nije nastavilo sa tim poslom tako gdje smo 2003. godine stali. Znanstveni projekti i dalje ostaju na cijelom nizu projekata, puno više socijalne pomoći nego ozbiljni znanstveni projekti i očekujemo baš od nacionalnog vijeća da prilikom raspisa natječaja za nove znanstvene projekte izradi odgovarajuće udarne ili strategijske pravce razvoja znanosti i tehnologije tako da zaklada ne bi zapravo ušla u potpuno arbitrarni odnos, budući da će zaklada financirati dobar dio znanstvenih projekata, dakle nego očekujemo od Nacionalnog vijeća za znanost kao strategijskog tijela da odredi ove strategijske pravce razvoja znanosti u jednom srednjeročju, a ne bi bilo loše možda da se konzultira i sa znanstvenom i sa akademskom zajednicom, ali jednako tako i sa onim tijelom kojem bi odgovorno, tj. sa zakonodavcem. Jednako tako smatramo da u tom pogledu treba mnogo više precizirati nego što je to učinjeno u zakonskoj regulativi na što smo također upozoravali, na odnos između tzv. projektne znanosti i tzv. institutske ili institucionalne znanosti. To je predviđeno je da projektne znanosti financira Nacionalna zaklada za znanost i visoko obrazovanje i tehnologiju, a da institutske znanosti, tzv. institutske znanosti financira ministarstvo. Dakle odnos između zaklade i ministarstva treba biti riješen i čini nam se da bi nacionalna zaklada bila odlično posredovno tijelo koje bi pripomogla tom razrješenju. Različito od nacionalne zaklade, oprostite od Nacionalnog vijeća za znanost mi smatramo da transfer financiranja projekata i koncept financiranja projekata na Nacionalnu zakladu za znanost i visoko obrazovanje i tehnologiju nije dovršen. Taj proces će biti dovršen tek prilikom druge ili treće godine djelovanja zaklade, jer će zasigurno biti cijeli niz, postojati cijeli niz nesuglasica, cijeli niz nedoumica, a možda i konfliktnih situacija i sukoba interesa, kao što je bilo to do sada prilikom odlučivanja o znanstvenoistraživačkim projektima u nadi da će jedan dio njih biti izbjegnut onoga trenutka kada i Nacionalno vijeće za znanost artikulira one strategijske iskorake koje bi hrvatska znanost trebala ubuduće činiti da se što više približava europskoj znanosti ili svjetskoj, još bolje znanosti u najboljim njihovim praksama. Čini nam se da je u nekim elementima izvješća Nacionalno vijeće za znanost postavilo premise, a nije izvuklo konkluzije i da je u dva, tri navrata bilo prenekritično. Zasigurno je trebalo iskazati kritiku ne samo ovogodišnjem proračunu, nego proračunima u zadnjih 6 godina prilikom financiranja i znanosti u cjelini, ali pogotovo prilikom financiranja Nacionalne zaklade za znanost, jer je Nacionalna zaklada za znanost manje-više trošila one novce koji su u nju uloženi tokom 2001. do 2003. godine. Dakle uz 6 godina je za razliku od ove 3 godine kad je uloženo 120 i recimo 5 milijona, u 6 godina je uloženo milijon 870 kuna iz državnog proračuna i to je apsolutno nedostatno, tj. Nacionalna zaklada za znanost financira temeljem sredstava koji su akumulirani, dakle onoj prethodnoj i prethodnoj ili kako se to veli koalicijskoj Vladi. Dakle ova Vlada se nije iskazala financiranjem. Ova i prethodna, dakle manje-više jedna te ista Vlada se nije iskazivala i tu mislim, kada iskreno govorimo da je trebalo biti kritičan i jednako tako je trebalo biti kritičan što nikada zapravo nije proradila jedna strategijska institucija unutar Vlade koja se zove vrlo karakterističnom skraćenicom. Dakle, sve znate i jednako tako bez obzira na različite pokušaje Nacionalnog vijeća za znanost da se ta institucija, ta instancija potakne na rad. U tome se nije uspjelo, a Nacionalno vijeće za znanost i ta vladina, dakle institucija kojoj je sam premijer na čelu, sada premijerka bi imali svašta zajedno za činiti i raditi na dobrobiti znanosti ne samo zbog same znanosti nego zbog svega onoga što znanost čini dobro u društvu. Evo dakle to nam se čini spornim i to iskazujemo i kao kritiku dosadašnjem radu u izvješću. Ali i jednako tako kao i prijedlog da se u buduće više računa posveti tome. I konačno, postoji ova boljka koju ja volim nazivati klijentelističko-korupcionistički centar koji se razvijao oko ministarstva i ministra. Reći ću vam, ja ću ga treći puta ponoviti sa ove govornice, a nadam se da će se nešto promijeniti sa novim kadrovskim rješenjem, pa ćemo vidjeti šta će se dogoditi. Ja vas podsjećam kolegice i kolege, postoji zakonska obaveza da znanošću u Hrvatskoj upravljaju jednako pravno ili jednako vjerno 6 znanstvenih i 2 umjetnička područja. Znanošću upravlja jedno znanstveno područje. Dakle, četvero ljudi je iz tog znanstvenog područja. I drugo, tri četvrtine ljudi koji upravljaju znanošću u Hrvatskoj su sa jednog jedinog visokog učilišta i to nam se čini naprosto nedopustivim i mislimo da to treba mijenjati. U zadnjih godinu dana tu ništa nije promijenjeno i valja se nadati promjenama gospodine predsjedniče. To se naravno tiče i vas. Ali mislim ono što nam je na pameti to nam je i na jeziku. Na to upozoravamo i molimo da se ozbiljno uzmu ove kritičke primjedbe. Stoga bez obzira na određene iskorake mi nećemo glasati za taj izvještaj. Ali svejedno i Nacionalnoj zakladi za znanost i djelatnošću oprostite Nacionalnom vijeću za znanost i djelatnošću koje to vijeće pokriva želimo puno uspjeha zbog svega onoga što od te djelatnosti očekujemo. Hvala vam lijepo.
U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi kolega zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani profesore, cijenjeni kolegice i kolege. Stupanj razvoja bilo kojega društva ponajviše ovisi o odnosu tog istog društva prema znanosti. Ovisi i o tomu koliko društvo ulaže u znanost, ali i koliko ulaže i napore u stvaranje pozitivnog okružja za znanstveni rad institucija i pojedinaca. Poznato je da se uspješnost ulaganja između ostalog mjeri i stopom povrata na uloženo. Nesporno je da ulaganje u proizvodnju može donijeti profit u najboljim slučajevima i do 10%, da investicije u građevinarstvo mogu donijeti još veće stope profita ako isključimo ovo današnje vrijeme trenutno. Da je ulaganje u vrijednosne papire i dionice može dovesti do naglog i bogaćenja, ali isto tako i do naglog siromašenja i nevjerojatnih gubitaka. Ako država investira dugoročno najsigurnija, ali ne i najisplativija investicija u infrastrukturu. Međutim, sa državnog i nacionalnog aspekta i općeg interesa dugoročno i najisplativija, ali i najsigurnija investicija je investicija u znanost. Sa ulaganjem u znanost ne mogu se dogoditi slučajevi iz prethodnih vremena, primjerice Obrovac proizvodnja televizora čini mi se u Slunju, desetke tekstilnih pogona, stečajevi, propasti tvornica diljem Hrvatske. Ulaganje u znanost rezultira sigurnim i progresivnim društvenim napretkom. Ulaganje u znanost mijenja u pozitivnom smjeru sve strukture društva. Ono mijenja izgleda društva u cjelini. Republika Hrvatske je to prepoznala i krenula u promjene, jer je predugo trajalo razdoblje u prošlim vremenima kada se prema znanosti na našim područjima odnosilo na način kako to znanost ne zaslužuje. Srećom, vremena su posljednjih godina ubrzano promijenjena. Stvoreni su i stvaraju se preduvjeti stimulirajući za znanost i znanstvene institucije, ali i znanstvenike kao pojedince. Kolega Flego je kazao ovdje da Vlada posljednjih godina manje ulaže u znanost, znanstvena istraživanja. Ali evo, iskoristio bih prigodu pa samo kazao da uspoređujući posljednjih šest godina ulaganja u znanstvena istraživanja su porasla u institute i projekte, porasla 35% sa 686 milijuna na 926 milijuna godišnje. U istom periodu uspoređujući posljednjih 6 godina 75% su porasla ulaganja u tehnologiju sa 181 milijun na 317 milijuna kuna. Ulaganja u visoko obrazovanje porasla su čak 87%. 1,4 milijarde kuna bilo je prije šest godina, a prošle godine malo više od 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Takvo okružje je već dalo a i dat će pozitivne rezultate. Primjerice, 1979. je bilo u Hrvatskoj 2444 doktora znanosti. 1990. cca 6000, a danas 9334 na današnji dan. I dok je u mnogim znanstvenim poljima vidan iskorak, a znanstvena postignuća usmjerena na dobrobit općeg napretka i čovjeka stječe se dojam da su pali standardi društveno-humanističkih znanosti. A među kojima se posebno ističe sa padom standarda ekonomska znanost. Imajući u vidu ovu trenutnu pogibeljnu svjetsku financijsku krizu koja je cijeli svijet vratila daleko unatrag, ali i prethodne svjetske krize pokazuje da su ekonomska znanost kroz svoju praktičnu primjenu svakih nekoliko desetljeća ciklično udaljili od svoje temeljne zadaće, od općih interesa ali i interesa čovjeka kao pojedinca. A posljedice i štete takve ekonomske prakse nisu samo financijske koje su mjerljive već i društvene i socijalne koje su nemjerljive. Ali negativno utječe na svaku ljudsku aktivnost. Sa žaljenjem se može utvrditi da je ekonomska znanost i na svjetskoj razini ali i domaćoj pala na ispitu društvene odgovornosti. Možda malo kritičniji ću biti ali na ekonomskoj praktičnoj primjeni ekonomska znanost je zaslužila nezadovoljavajuću ocjenu. Nesporno je da je u ekonomskoj znanosti zakazao sustav vrijednosti. Svjetska financijska kriza to potvrđuje. Ali bez obzira na to i iz krize možemo izaći i pobijediti ju samo znanošću, ali onom razvojnom i aplikativnom. Potrebno je integrirati sve elite društva. Potrebno je harmonizirati politiku i znanost. Nećemo izaći iz krize popularnom znanošću, popularnom politikom i metodama koje sugeriraju populistički ekonomisti. Naglasak treba biti na aplikativnoj primjenjivoj znanosti jer Einstein je kazao, samo za znanje da je to kad se sve zna, a ništa ne funkcionira. Dakle, naglasak na znanosti koja je primjenjiva. Nacionalno vijeće za znanost Republike Hrvatske kao najviše stručno tijelo koje se brine za razvitak i kvalitetu znanstvene djelatnosti i sustava znanosti imao je raznolika djelovanja. Raspravljalo je o bitnim pitanjima za znanstvenu djelatnost, predlagao i poticao mjere za unapređenje znanosti, nadzirao kvalitetu znanstvenih organizacija, imenovao znanstvena i umjetnička vijeća te matične odbore za pojedina polja, utvrđivao uvjete za stjecanje znanstvenih zvanja, predlagao proglašavanje znanstvenih centara izvrsnosti i njihova vrednovanja, davao mišljenje o osnivanju znanstveno-tehnologijskih parkova itd. U stručnom dijelu je Nacionalno vijeće za znanost uvelike pripomogla i Agencija za znanost i visoko obrazovanje i u stručnim i administrativnim poslovima. Ali ono što bih iz izvješća istaknuo kao poprilično velike aktivnosti i učinkovitosti Nacionalnog vijeća za znanost je da se potaknula rasprava o načelima reforme sustava financiranja znanstvenih novaka i znanstvenih projekata i u tu svrhu je čak u lipnju prošle godine bio organizirana radionica na … [[Govornik se ne razumije.]] o novom načinu financiranja znanstvenih novaka i znanstvenih projekata, a sve u organizaciji Agencije za znanost. Nacionalno vijeće za znanost je u siječnju i veljači prošle godine pokrenulo postupak vrednovanje kvalitete i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada 13 znanstvenih organizacija upisanih u upisnik znanstvenih organizacija. A u okviru svojih aktivnosti u svibnju prošle godine, Nacionalno vijeće za znanost održalo je po prvi put svoju sjednicu izvan Zagreba i to u Splitu kao zajedničku sjednicu sa senatom sveučilišta gdje se raspravljalo o bitnim, aktualnim znanstvenim problemima. Pa tako po prvi put se pokazalo da su prepoznali trenutak i tema je jedna bila od dnevnog reda oblici sveučilišnog djelovanja u svrhu poticanja suradnje s gospodarstvom. To je ono što današnjem vremenu ponajviše treba. Isto tako raspravljalo se o pripremi za evaluaciju znanstvenih institucija, ali i tehnologijski parkovi i inkubatori u Republici Hrvatskoj. Tijekom 2008. godine Nacionalno vijeće za znanost pokrenulo je raspravu o formiranju znanstvenih centara izvrsnosti i iznijelo stav da moraju postojati jasni kriteriji za proglašavanje znanstvenog centra izvrsnosti sa definiranim ciljem, definiranim proizvodom, informiranjem do maksimalno 10 centara. Nacionalno vijeće za znanost je funkcioniralo u 2008. godini doista besprijekorno i kao što sam već kazao, to je imalo i priličnu ulogu i Agencija za znanost i visoko obrazovanje, posebno njen odjel za znanost. Izvješće za klub HDZ-a je sastavljeno visoko profesionalno na najvišoj stručnoj razini i klub HDZ-a će ga svakako i podržati. A mnogi kažu da je, a evo vidi se i po ciframa koje Vlada Republike Hrvatske izdvaja u znanost da je znanje prilično skupo. To je točno, ali neznanje je još skuplje, a čuveni Bacon je slikovito kazao kakva je uloga znanja u društvu kad je rekao: "Scientia est potentia". Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo prijavu ispravka navoda, uvaženi kolega zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Kolega Marić, ja vas molim da mi oprostite na nepristojnosti što sam digao pločicu ispravak netočnog navoda koja vama onemogućava da mi odgovorite, ali nema drugog načina nego da vam to kažem. Meni je puno više do dijaloga, ali takva je poslovnička praksa. S jedne strane mi se čini netočnim da je raslo ulaganje u znanost jer je ono samo relativno raslo budući da je 28.11.2002. dogovoreno ako hoćemo ući u ozbiljne reforme, proračun mora rasti barem 10% godišnje za znanost i visoko obrazovanje, što bi do 2010. godine dovelo Hrvatsku na razinu Europske unije iz 2002. godine, a proračun bi u tih 8 godina porastao 100%, a ne 30 i nešto koliko je porasao za znanost. I dakle to je, onda neću više dalje. Dakle, meni se čini da treba relativno uzimati te podatke, dakle to je puno manje od onog deziderativa koje smo si upisali. I drugo, unutar zadnje 3 godine stopa GDP-a ozbiljno pada za ulaganje u znanost. Mi smo bili na 1,2% sad smo ispod 0,9. … [[Upadica se ne čuje.]] On je netočan s obzirom na kontekst. To sam mislio.
Hvala lijepo. Sada ću objaviti pauzu do 15 sati, a tada nastavljamo s raspravom i na redu je u ime kluba HNS-a uvaženi kolega Miljenko Dorić. Hvala lijepo. Predlažem da nastavimo sa radom. I kao što sam rekao, na redu je u ime Kluba HNS-a, uvaženi kolega Miljenko Dorić. Izvolite zastupniče.
Da ponovim, gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Nacionalnog vijeća za znanost, kolegice i kolege. Evo sada sam dobio i mikrofone, ja bih možda o ovoj temi progovorio na jedan bitno drugačiji način, pokušavajući bez obzira što su klupe prazne kao što to inače obično biva kada se raspravlja o znanosti, utjecaj znanosti i obrazovanja na razvojne projekte i programe u ovoj zemlji, ali evo pokušati ću još jednom. Ja se slažem, profesore Paveliću sa većinom onoga što ste u svom uvodnom usmenom izlaganju rekli. Međutim, sa ovim papirnatim izdanjem izvješća, moram reći da nisam zadovoljan. Naime, izvješće ne može biti samo sebi svrhom, znanost ne može biti samo sebi svrhom i žalostan sam kada znanstvenici, dozvolit da ih bilo tko, bilo kada, pod bilo kojim uvjetima prisili da se ponašaju u okviru nekakvih uhodanih političkih šablona a to se u ovom slučaju upravo događa. Idemo po redu. Naime, mislim da je kolega Marić koga sada ovdje nema, briljantno započeo svoje izlaganje, točno je naveo koji su to omjeri s kojim će se vratiti investicije u nekakvu primarnu, sekundarnu djelatnost ili u znanost, to je light motiv onoga o čemu bi mi kolegice i kolege trebali danas ovdje raspravljati. Život, kvaliteta života u državama na ovoj našoj maloj planeti je neposredno vezana uz obrazovanost građana i uz investicije u znanost i tehnologijski razvitak. Postoji vrlo malo izuzetaka, to su zemlje koje imaju određene resurse, nafte plina ali kada se ti resursi jednog dana iscrpe i oni će se vratiti na zacrtanu, nekakav odnos snaga glede ovoga o čemu sada pričamo. Ja bih želio reći da mi možda u Hrvatskoj čak živimo i nešto iznad svojih mogućnosti i to ćemo upravo zbog toga i platiti sljedećih nekoliko godina. Bio sam prije dva mjeseca u Nizozemskoj i na sveučilištu u Twenteju razgovaralo se o sličnoj temi kao što mi danas razgovaramo i nikada neću zaboraviti ono što su nam tada kolege sa tog sveučilišta rekli. Naime, prije 40 godina su se oni proslavili. Znate na čemu? Na tome što je tada prije 40 godina došlo do loma i raspada njihove tekstilne industrije pod pritiskom jeftine radne snage na Dalekom Istoku i bilo je pitanje što sa tisućama i tisućama ljudi koji su ostali bez posla. I to sveučilište dobilo je zadatak proučiti kadrovsku strukturu onih koji su ostali bez posla, njihovo znanje, mogućnosti da se eventualno prekvalificiraju, koje su to prekvalifikacije, koje su to tržišta na koje bi oni mogli i sa kojim proizvodom jasno krenuti. I moram reći da su odradili briljantno svoj posao i tisuće i tisuće ljudi zaposleno je unutar dvije godine. Temeljem njihovih preporuka i vrlo dobro razrađene politike, odnosno strategije. Gledajte, u ovom izvješću pročitati ću vam ili jedan od prvih dijelova, vrlo značajan dio barem za mene. Stoji ovako: "Rad Nacionalnog vijeća za znanost odvijao se u skladu sa strateškim dokumentom, znanstvena i tehnologijska politika Republike Hrvatske od 2006. do 2010. godine.". Dakle, kolegice i kolege to je dokument na koji se pozivamo vezano uz ovo izvješće. Mi smo pri kraju toga razdoblja, pri kraju. I bilo bi dobro da napravimo, kao što je kolega Marić rekao, jednu analizu učinka naše znanosti na upravo tehnologijsku politiku, na razvojnu politiku Republike Hrvatske. Dalje stoji, glavni su ciljevi rada vijeća kao i same strategije, veća učinkovitost, poticanje istraživačkog partnerstva, jačanje sustava potpore za kvalitetne mlade istraživače, snažno povezivanje znanosti i gospodarstva. To stoji i o tome kasnije u tekstu, u izvješću niti jedne jedine riječi. Zato moje pitanje predsjedniku Nacionalnog vijeća za znanost ili pitanja o kojima smo raspravljali u Klubu HNS-a bi bila sljedeća. Koje su to gospodarske grane s kojima se znanost snažno povezala u protekle četiri godine u skladu sa ovom strategijom, koji su pomaci nastali zbog tog povezivanja, koji su to novi proizvodi, koliko je povećana njihova konkurentnost, koliko je povećano zapošljavanje, koliko je povećan izvoz tih kvalitetnih proizvoda s kojima se naša znanost tako snažno povezala u skladu sa strategijom na koju se pozivate. Koliko je mladih ljudi dobilo potporu koji su, rezultati te potpore na koje se ovdje pozivate. Nadalje, zanima me vaš stav o onom famoznom trokutu između politike, znanstveno nastavnih ustanova i gospodarstva. To je famozni trokut koji treba u jednoj organiziranoj državi sve rješavati, sve koordinirati. Da li ste vi predsjedniče Nacionalnog vijeća zadovoljni sa koordinacijom tih vrhova tih trokuta ili nije bilo dovoljno i adekvatnih sastanaka u pokušaju da se postigne jedna kvalitetnija suradnja. Dalje stoji na 6. stranici, vezano uz ovo što sam sada upravo govorio da će instituti i sveučilišta donijeti jasnu znanstvenu misiju, trebaju donijeti jasnu znanstvenu misiju, šta to znači, ne znam točno, tko to na sveučilištu treba donijeti tu misiju, do kada ju treba donijeti i koji su ciljevi te misije. Nadalje stoji potreba i, potrebno je donijeti tri do četiri nacionalna prioriteta za znanost. O kojim se to područjima znanosti razgovaralo, da li je to poljoprivreda, da li je to transport, da li je to brodogradnja, što je to o čemu se razgovaralo, koja će to biti tri, četiri nacionalna prioriteta što je ključno, svi ćemo to podržati ako to prepoznamo kao lokomotivu koja će konačno pokrenuti gospodarski razvitak ove zemlje. Potrebno je strateški i sa više sredstava financirati najkonkurentnije znanstvene projekte. Ja sam znanstvenik, ali moram priznati da nemam pojma šta znači najkonkurentniji znanstveni projekt. Da li je to onaj koji ima najviše citata, da li je to nešto drugo, treće, ne znam. Pa nam molim vas objasnite što to znači konkurentnost jednog projekta. Zatim, kaže nužno je formirati Ured za kontrolu i nadziranje provođenja znanstvenih projekata. Ja već 15-tak godina sam voditelj znanstvenih projekata. Svake godine pišemo izvješća o tome što smo učinili i sad nakon toliko godina doznajem da će se tek formirati ured koji će početi analizirati kako mi u biti provodimo naše projekte i da li je to u skladu sa sredstvima i očekivanjima koje smo dali kada smo pisali zahtjeve da dobijemo te projekte, odnosno da ih se financira od strane ministarstva. Tko je to do sad radio? Sad mi je čak i jasno, već sam vas i prošle godine to pitao. Unutar mog programa postoji šest projekata. Jedan projekt koji je briljantan, sa bezbroj radova, ogromnim brojem citata je jadno financiran, drugi koji je prosječan, u svemu prosječan, ima dvostruko više sredstava. Očito netko je u sustavu zakazao ili je netko nekome prijatelj pa idemo malo po jednoj osnovi dati vama malo više, a ovim drugima malo manje, bez obzira na objektivne znanstvene kriterije. Dakle, sad čujemo da će se formirati konačno Ured za kontrolu i nadzor provođenja projekata. I onda dalje stoji, povećati broj mentora te povesti evaluaciju njihovog rada. Ja bih obrnuto, evaluirati rad mentora, vidjeti da li trebamo eventualno smanjiti broj mentora ako ih nemamo, ako su ovi koji sad rade taj posao loši, idemo ih eliminirati, idemo smanjit broj, a idemo obvezat one koji su sposobni da preuzmu možda i veći broj novaka, mlađih ljudi i da se sustav pokrene. Vi vjerojatno znate kao i ja, profesore Paveliću, da je u Italiji prije 40 godina bilo velikih poteškoća sa znanstvenim projektima. Svatko od talijanskih znanstvenika davao je svom kolegu pozitivnu ocjenu i bilo ih je bezbroj i ničemu nisu služili. Došao je jedan ministar koji je imao dovoljno hrabrosti i snage da kaže dragi prijatelji znanstvenici, od danas ne vrijede znanstveni projekti, ja sam sad novi ministar, molim zahtjeve za odobravanje novih projekata, ali ćete ih napisati na talijanskom i engleskom jeziku. Sve je zahtjeve poslao na recenziju van Italije. Ugasio je preko noći 70% projekata, tako da su ovih 30% plivali u obilju novca, a to su bili oni pravi ljudi, pravi znanstveni projekti i Italija je od tada krenula sasvim drugim putem, kao uspješna industrijska zemlja. Evo dakle to su problemi s kojima se moramo početi suočavati i izvješća pisat na sasvim drugačiji način. Može još samo da završim, evo obećajem samo sa još jednim pitanjem. Stranica 13, nesretni broj 13, možda i nije nesretan. U 2008. godini matični odbori provodili su postupke izbora u znanstvena zvanja i sada tu piše ukupno je bilo 990 takvih izbora u nova znanstvena zvanja. I na kraju tog dijela teksta, vezano uz rad matičnih odbora, stoji: jedan od problema koji će Nacionalno vijeće za znanost razmotriti na jednoj od narednih sjednica, neznamo kojoj, je nemogućnost korekcije pogrešnih odluka matičnih odbora. Dakle bilo je, tvrdi se u tekstu, pogrešnih odluka matičnih odbora, a nemoguće ih je ispraviti. Bilo je za očekivati da kad ste to uočili odmah našem matičnom odboru u Saboru pošaljete prijedlog rješenja. Matični odbor može odmah pokrenuti postupak izmjene i dopune zakona i već smo to davno trebali riješiti. Ja vas molim da ubuduće svaki nedostatak zakona odmah reagirate na način da u Sabor, odnosno na matično tijelo, pošaljete vaše prijedloge. Budite sigurni da ćemo vas podržati i da ćemo ispraviti nelogičnosti u postojećem zakonodavstvu. Evo dakle niz pitanja za koje vas molim da nam odgovorite, o čemu dakako i ovisi da li ćemo ili nećemo podržati ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Završili smo s raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačne prijave. I prvu prijavu podnijela je uvažena kolegica Gordana Sobol. Izvolite, kolegice.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Pa evo, vezano oko izvješća Nacionalnog vijeća za znanost, najprije želim iskazat ustvari jedno svoje žaljenje. Naime, ja sam bila sazvala sjednicu Odbora za ravnopravnost spolova, između ostalog i da raspravimo oko ovog izvješća. Nažalost, nije bilo kvoruma jer mi kolegice i kolege iz HDZ-a tada nisu došle. Ali želim evo ovom prilikom reći predlagatelju da nažalost tada nije došao nitko niti da u ime predlagatelja brani na neki način ovo izvješće, pa i da smo imali kvorum ne bi toga bilo. No, samo ukratko bih htjela, obzirom da se radi o nekim odredbama Nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova za razdoblje 2006.-2010. godine. Naime, ima ono područje koje govori o obrazovanju i koje govori o rodno osjetljivom obrazovanju, pa su unutar toga predviđene dvije mjere. Dakle, nacionalna politika je predvidjela dvije mjere. Jedna od njih je uvođenje posebnih programa sa žensko-studijskim sadržajima u preddiplomske, diplomske, stručne studije i poslijediplomske studije, rok provedbe je 2008./2009. A drugo je institucionaliziranje ženskih studija na preddiplomskoj, diplomskoj i poslijediplomskoj razini prema Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Naime, radi se o nečemu što ustvari već se više godina u Hrvatskoj o tome govori. Imamo niz različitih udruga. Jedna od najvećih koja se ovom problematikom bavi i u jednom dijelu i provodi obrazovanje iza ženskih odnosno rodnih studija je Centar za ženske studije. Negdje od 2000. godine na ovamo, uspjelo se tek u ovoj Nacionalnoj politici 2006.-2010. godine to da su se te mjere uvele u samu nacionalnu politiku. O čemu se ustvari radi? Radi se o tome da Nacionalno vijeće za znanost donosi naime Pravilnik o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama. Taj pravilnik je donesen prošle godine negdje polovicom 2008. godine. Međutim, prilikom donošenja toga pravilnika nažalost nije donio odluku o utvrđivanju polja, odnosno nije prihvatilo prijedlog odsjeka za etnologiju i kulturnu antropologiju Filozofskog fakulteta u Zagreb iz 2007. godine je taj prijedlog bio da se u interdisciplinarna područja znanosti uvrste rodni studiji kako bi se otvorila mogućnost za osnivanje odsjeka za rodne ženske studije, za ovjere znanstvenih stupnjeva i za priznavanje diploma stečenih na srodnim visokoškolskim institucijama u svijetu. Dakle, to nije kroz ovaj pravilnik učinjeno. Nakon toga je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje 10. rujna 2008. godine usvojilo preporuku o uvođenju kolegija ženskih studija na preddiplomske, diplomske i poslijediplomske studije. Dakle, radi se o tome obzirom da ova mjera u nacionalnoj politici, dakle ona nije trebala biti prošle godine dakle izvršena. Ona ima još prostora da se tijekom ove godine to ostvari. Pa u biti ovo moje jedno kraće javljanje u stvari na neki način molba ili podsjećanje, dakle da ja vjerujem da ćete vi ove godine imati također taj pravilnik u rukama i da eventualno se može, dakle nadopuniti. I ja sam namjeravala putem Odbora za ravnopravnost spolova, dakle da kao odbor vam pošaljemo jednu preporuku da prihvatite i usvojite preporuku Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje po uvođenju kolegija ženskih studija na preddiplomske, diplomske i poslijediplomske studije. A da bi se to moglo učiniti, dakle da bi to moglo saživjeti u neko, hajde da tako kažem prihvatljivo vrijeme potrebna je vaša intervencija, odnosno izmjena pravilnika o kojem sam ranije govorila. Evo o tome u krajnjoj liniji piše i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova u svom izvješću za 2008. godinu. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio kolega Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Nacionalnog odbora, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo upravo cijeneći i slušajući prethodna izlaganja kolega koji su govorili u ime klubova u stvari i doktora i profesora. Prema tome, ljudi koji su u potpunosti uključeni u problematiku znanosti mogu samo reći da upravo njihova izlaganja koja su smatram vrlo kvalitetna pokazuju da ovaj Sabor sigurno ima jedno određeno gledanje na značaj Nacionalnog vijeća za znanost u Republici Hrvatskoj. U svakom slučaju to vijeće bi trebalo, ima a i trebalo bi imati u narednim godinama sve veće značenje. Mislim da je ono to koje vrednovanje kvalitete znanstvenog rada u znanstvenim organizacijama može odraditi na taj način da se stvori jedan preduvjet veće učinkovitosti znanosti u razvoju gospodarstva cijele naše zemlje. Upravo u tom dijelu mislim da Nacionalno vijeće mora imati i odlučujuću ulogu i to upravo u ovome dijelu kada vrednuje učinkovitost te znanosti u znanstvenim organizacijama i kada stvara jednu projekciju da ta naša pamet bude upravo plasirana za dobrobit razvoja Hrvatske. Mislim da je to jedna poveznica o kojoj se na žalost često puta premalo realizacije toga ima, jer naša znanost sigurno ima dovoljno i kvalitete i kvalitetnih znanstvenika, a i radova koji se projiciraju. Ali koliko su one došle do i koliko su u smislu razvoja Hrvatske postavljeni to je drugo pitanje. Upravo zbog toga mislim da i ovo što se vidi iz izvješća da je u 2008. godini Nacionalno vijeće nastavilo sa vrednovanjem kvalitete i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada u znanstvenim organizacijama. I kao što vidim ovdje je bilo 14 organizacija koje su vrednovane. I iz rezultata koje vidimo u ovome izvješću čak 5 organizacija je brisano odmah iz ili će biti brisano iz upisnika znanstvenih organizacija. To je jedan od preduvjeta da oni više ne mogu biti financirani iz državnog proračuna. Međutim, od tih 14 tih 4 je dobili otklanjanje nedostataka na rok od tri godine. Kod tri postupak još traje. Jedno je odgođeno vrednovanje, a tek jedno je dobilo ponovo dozvolu. Mislim da je to dobro da se na takav način prilazi, jer sigurno na osnovu toga normalno da je potrebno i donijeti nacionalne prioritete u znanosti, a kako ćemo ih donijeti ako imamo ne znam organizacije znanstvene koje rade i ovako i onako. Jer upravo na osnovu tih prioriteta kolega Dorić je spominjao ove tri do četiri prioriteta što su navedena u izvješću da bi se trebali. Međutim, trebali bi se u krajnosti oni kao takovi i definirati. Trebali bi se u svakom slučaju ti prioriteti da budu al pari prioritetima u gospodarskim granama. Na osnovu njih bi se trebala i razvijati određene proizvodnje. Recimo na primjer ja ću reći poljoprivrede. Poljoprivreda bi kod nas konačno trebala odrediti koje su te proizvodnje koje želimo razvijati i s kojima možemo ići sa tim proizvodnjama u Europu. Normalno da bi potpora tome trebala biti prioritetni razvoj i znanosti iz toga područja. Znači jedno s drugim udružena sredstva jednoga i drugoga, a ne rasipanje trebalo bi stvoriti i kvalitetan jedan odmak u proizvodnji. Ali isto tako da bude praćena sa znanosti, da ne bude znanost sama razlog svog postojanja ili ne znam određeni radovi pisani, objavljivani negdje u svijetu, a da u krajnosti u našim, u Hrvatskoj, odnosno u našem razvoju nemaju tako rekuč nikakvo značenje. Druga stvar, kontra ovoga vrednovanja i svega, normalno i nacionalno vijeće vidi se da je radilo i na izdavanju dopusnica za obavljanje znanstvenih djelatnosti u organizacijama znanstvenim, prvenstveno fakultetskim organizacijama. I ovdje smo imali priliku vidjeti da od 20 slučajeva da je u 14 slučajeva je dat prijedlog da se dade dopusnica za rad, što je mislim dobro, vjerojatno je na jedan kvalitetan način. Međutim, normalno kontra onim ukinutim dopusnicama za ovih 14 vjerojatno sada oni dolaze u mogućnost da također isto dobivaju određene dotacije iz državnog proračuna. Međutim, nažalost kad gledamo koje su to organizacije, odnosno fakulteti ili neke znanstvene organizacije u nekim poduzećima i ta znanstvena područja i znanstvena polja koja su ovdje dobili, postavlja se i jedno pitanje da li su to određena, na neki način, određeni nacionalno prioriteti, ovo što govorimo 3 do 4 u tome i da li će taj razvoj znanosti povući razvoj Hrvatske, a posebno gospodarstva Hrvatske? Ne znam, ima dosta sličnih područja i polja koji se ponavljaju, dobro je da se to razvija, ali kažem da li je to to? Osim toga, mislim da u nekim ovima vidi se da postoje i djelatnosti koje ostvaruju značajnu dobit proizvodnjama kojima se bave na tržištu Republike Hrvatske. Mislim govorim prvenstveno farmaceutsku industriju, mislim ne bi li, postavlja se pitanje da li i njima treba ta sredstva za znanost iz državnog proračuna ili bi oni na osnovu te svoje dobiti trebali i financirati svoja istraživanja i razvoj koje su u krajnosti opet u funkciji stvaranja neke nove dobiti? Kriteriji znam da su takvi kakvi jesu, ali isto tako treba razmisliti i vezano oko toga dijela jer nije to isto ako je to neka znanstvena organizacija na fakultetu ili u nekoj velikoj tvrtci. I na kraju mislim da je dobro da je pokrenuta i ova rasprava o restrukturiranju javnih znanstvenih instituta sa ciljem da reforma instituta ide prema većoj usmjerenosti nacionalnim prioritetima istraživanja. Mislim da je to vrlo kratko ovdje navedeno, ali mislim da je to i da bi se to trebalo raditi, ali smatram da je to jedno od značajnih i bitnih pitanja da upravo kroz ovakvo jedno restrukturiranje dođemo i potvrdimo upravo one nacionalne prioritete u istraživanju koje će biti i vezani za nacionalne prioritete razvoja gospodarstva Republike i razvoja Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava uvaženog kolege Dragana Kovačevića. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa potpredsjedniče, također pozdravljam gospodina Krešimira Pavelića kao predsjednika Nacionalnog vijeća za znanost. Naime, nešto ću općenito kazati, a onda na nekoliko problema ukazati što su me zamolili i kolege. Samo izvješće mislim da je vrlo korektno sačinjeno, dakle dani su svi ovi podaci vezano i od ne znam matičnih odbora, područnih znanstvenih vijeća, vrednovanje znanstvenih organizacija, poboljšanje sustava znanstvenih novaka. Dakle, strukturom, mislim da izvješće zadovoljava. Dani su i potrebni prilozi, znači gdje se mogu detaljno iščitati određeni podaci pa čak i do onog sustava odlučivanja unutar matičnog odbora ili kod vrednovanja znanstvenih organizacija. Smatram da je nacionalno vijeće iznimno važan subjekt i logistika u provedbi Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, ali isto tako važnost je i uloga nacionalnog vijeća u predlaganju i poticanju mjera za unapređenje znanstvene djelatnosti i sudjelovanju zajedno sa nacionalnim vijećem za obrazovanje u raspodjeli financijskih sredstava planiranim državnim proračunom. Prema tome, Nacionalno vijeće možemo smatrati jednim od sukreatora sustava znanosti u Republici Hrvatskoj i zato njegova velika i uloga i odgovornost. No evo, kao i sveučilišni djelatnik, redoviti profesor, htio bih ukazati nešto na što su mi i kolege sugerirali da tijekom ove rasprave pitam ili možda na neki način postavim kao problem. Kao prvo, to su problematika znanstvenih novaka. Naime, mi smo svi oko toga suglasni da politiku oko znanstvenih novaka treba pojačati, da su nam potrebni znanstveni novaci, da je to budućnost i sveučilišta i instituta, da imamo puno veće mogućnosti oko njihova angažmana i oko prostora i oko opreme i oko odlaska na moguća sveučilišta u svijetu, dakle elitna sveučilišta. Znači, tu su puno veće mogućnosti za znanstvene novake danas, nego što su to bile jučer. No, evo na primjer jedno pitanje, ovo je vezano za te znanstvene novake. Jedan od kriterija za njihov izbor je, uzmimo odličan uspjeh u studiranju i to obično bude na neki način i presudno. Međutim, što se pokaže? Mi smo prije imali sustav dakle prvo se radio magisterij, a onda se radio doktorat. Kad se radio magisterij, tu su uglavnom profesori znanstvenici mentori vodili svoga znanstvenog novaka, sugerirali mu i oko teme i na neki način vodili ga kroz cijeli taj magisterij i učili ga znanstvenom istraživanju. Sad dolazimo u ovu situaciju, odaberemo studenta, on je odličan student, komunikativna osoba, sve 5 i onda zapravo dolazi u izradu doktorata i ne snalazi se. Dakle, loš je istraživač. Jednostavno mu taj posao ne ide od ruke. I sad se kao znanstvenici, kao voditelji, kao mentori nalazimo u situaciji da nam je taj odličan student došao u ruke, da ga želimo napraviti taj doktorat i zbog svog znanstvenog projekta na kojeg je on angažiran da bi se tu dokazali, dobili one bodove i na neki način kod evaluacije onog učinjenog, znači postigli neku razinu. Isto tako zbog sredine, zbog okoline gurate tog čovjeka, znači da on doktorira, međutim od njega nikad znanstvenika. Dakle, od njega nikad znanstvenik, od njega nikad ništa u tom smislu, i sad se postavlja pitanje kako se tog čovjeka riješiti. Dakle, on nije dobar za tu sredinu. On može inercijom sustava tu ostati i dalje, da ne kažem, i napredovati upravom tom inercijom sustava u kojem se nalazi, ali on nije ono što mi želimo, a to je da bude elitan, da bude i sveučilišni i dobar nastavnik, a prije svega dobar znanstvenik i istraživač. Isto tako dogodi se, kad govorimo o ovome kako se tog čovjeka riješiti, imate situaciju gdje imate izvrsnog istraživača, izvrsnog znanstvenika, čovjeka koji je produktivan itd., međutim on se nalazi u znanstveno nastavnoj instituciji, on se nalazi na fakultetu. Znači mi se tamo bavimo i nastavom i znanstvenim radom. Imate čovjeka koji je jednostavno nesposoban održati jedno predavanje, koji nema nikakvu komunikaciju niti sa svojim kolegama, koji nije za timski rad, koji s druge strane nije uopće za taj nastavni rad, a imate ga dobrog znanstvenika, istraživača. Kako se njega riješiti? On očito ne zadovoljava uvjete da bude na toj instituciji, dakle znanstveno nastavnoj, na sveučilištu. Isto tako ono s čime se veliki broj naš kolega susreće, a to su asistenti i stručni suradnici koji su zaposlenici, dakle koji nemaju ono mandatno na ugovor kao što imaju znanstveni novaci. I isto tako osobe koje eventualno ne obavljaju svoj posao. Dakle one, ja bih rekao, od tog zajedničkog kolača kojeg dobiva ta znanstveno nastavna institucija uzimaju plaće, uzimaju beneficije, ali ne rade svoj posao. Ako se krene u rješavanje toga čovjeka, onda se na mnoge dignu sindikati itd., itd. I vi zapravo imate, nije problem što on ne radi, što se njega osobno tiče, pa čak ni što uzima tu plaću, nego što on strašno loše djeluje na svoju okolinu u kojoj se nalazi i vi ga se jednostavno ne možete riješiti. Dakle to je nešto što se nameće kao problem. Ja uvjeravam da na fakultetima, kad bi napravio jedno istraživanje imate jako veliki broj tih neproduktivnih ljudi koji su tamo zaposleni, koji su tamo na plaći i koji stvaraju lošu sliku te institucije. I uopće znanost i općenito. Ulazimo u jednu prosječnost umjesto da budemo elita. Ne elita u onom nekakvom neupotrebljivom smislu, dakle znanost koja je u funkciji razvoja ovoga društva, ali doista znanstvena sveučilišna elita. Međutim, zbog ovakvih stvari padamo u jednu prosječnost, jer obično ljudi doživljavaju instituciju kroz one koji je prezentiraju. Dakle to je loša prezentacija sveučilišta i fakulteta. Prema tome, zalažem se za to da napravimo jedan mehanizam koji znači mora biti proceduralno utvrđen, da to ne bi bila nečija subjektivna procjena, dakle da postoji mehanizam, da je on javan, jednoznačan, da su u njega uključene sve strukture fakulteta i sveučilišta i da se na takvu kadrovsku politiku može utjecati. Znači da ne skaču na noge sindikati kao da se radi o tvorničkom radniku. Ako znanstveni djelatnik nije radnik u jednoj tvornici ili na nekom drugom radnom mjestu. Društvo i njegov položaj u društvu je postavljan sa puno višim ljestvicama. Prema tome, na taj način treba se to i rangirati i na taj način postaviti. Slijedeći problem koji je iznimno važan i koji postoji na našim sveučilištima je nepotizam. Vi imate situaciju da se djeca sveučilišnih profesora, ne samo da se zapošljavaju na istom fakultetu, nego na istoj katedri, na istom kolegiju, što je skandalozno i nedopustivo. I nigdje, ja ne znam, sveučilišta imaju kao nekakve svoje kodekse ponašanja itd., međutim te se stvari sustavno događaju. To je nelojalna konkurencija, to je korupcija, to je ja ne znam kojim bi riječima to nazvao. Mi zapravo onim izvrsnim studentima, najboljim studentima na taj način onemogućavamo probitak. Dakle da dobivamo stvarno jednu sveučilišnu elitu i tu nekakvu znanstvenu elitu upravo tim sustavom nepotizma. To narušava vjerodostojnost naših fakulteta i sveučilišta i mislim da se tome mora zakonski pristupiti. Znači nije dovoljno samo hoćemo li to podržavati u nekom kolektivu, nego da se tome zakonski pristupi. Mislim ja neću govoriti o primjerima, vi imate situaciju da dođete na fakultetsko vijeće gdje vam sjedi 6, 7 muževa i žena, i vi se s njima morate preglasavati i za ono što su oni sinoć dogovorili i ne znam kada. I to, ali ta pojava nije izolirana, ona je toliko učestala i toliko problematična i opasna za te institucije da to zapravo koči njihov razvoj. I tome se mora pristupiti znači preko zakona, zabraniti da na takav način se stvari odvijaju. Isto tako jedan ozbiljan problem je da imate na fakultetima ljude koji imaju po 60 godina, cijeli život su na fakultetu i još uvijek su docenti. Još nisu ni izvanredni profesori, još nisu ni redoviti profesori, nego su docenti. Ja sam vadio baš za ovaj naš izbor za redovitog profesora, imate 6 radova A1 koje morate priložiti, 6 radova A1, dakle to su ovi koji su citirani, ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] itd. i uzmite ako taj čovjek je 30 godina na fakultetu on treba u 10 godina napisati dva rada. Dva ozbiljna rada, znači ta sa međunarodnom recenzijom. Ima tu još ovih drugih radova, ali to nekakvom ono što bih rekao inercijom nalazi se u tom sustavu pa to ide, ali ovih ozbiljnih radova, znači 6 komada treba napisati u 30 godina i on to ne napiše, nego ide sa 60 godina, 65 ide u mirovinu, još uvijek je docent, izvanredni profesor, itd., itd. Ali nastavit ću o tome. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijavljene replike. Najprije uvaženi kolega Miljenko Dorić.
Kolega Kovačeviću, ja sam se javio za repliku ne da vam se suprotstavim u razmišljanju, nego da vas podržim. Međutim, ono što bih želio dodati je da 90% onoga o čemu mi sada raspravljamo i što ste vi sad rekli možemo sami riješiti vi i ja, bez da mijenjamo zakon, bez da prozivamo kolegu Pavelića, i nacionalno vijeće. Vrlo jednostavno. Ovaj docent, idemo od kraja. Docent, kad mu pišete izvješće, napišite negativno izvješće, eliminirajte ga i moramo početi eliminirati nekvalitetne ljude iz sustava. Novak. Zašto mi primamo znanstvenog novaka? Ne da ostane na fakultetu, nego da mi realizira projekt znanstveni. Ja svakog novaka kad primim kažem, vi ste kolega molekularni biolog vi mi sad trebate. Moramo napraviti ovo. Međutim, vi kada doktorirate i kad završi ovo razdoblje vi ste na ulici. Vi tražite posao, ja sam vas educirao, ja sam vam omogućio da doktorirate, svijet je pred vama, nema drugoga. Tako se cijeli svijet ponaša. I mi tako moramo početi. Ako nije dobar i jasno da ću ga eliminirati temeljem lošeg, odnosno negativnog izvješća, neće mi na vrijeme doktorirati, nema šanse da ostane dalje raditi na projektu. Prema tome mi sami moramo početi bitno mijenjati naše ponašanje u odnosu na te ljude, biti dovoljno hrabri, ugovore slažem se da možemo sklopiti na način da to bude strogo vezano uz projekt, da nikakav sindikat ni bilo tko, jer ovdje se ne radi o sindikalnoj borbi. Ovdje se radi jasno o vrlo jasno zadanim načelima odgoja, obrazovanja mladih ljudi u području znanosti i to predsjednik Nacionalnog vijeća za znanost nam može možda sugerirati pomoć u nekim stvarima, ali sami možemo i trebamo biti puno odlučniji u nekim potezima. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Kovačević.
Hvala lijepa gospodine Dorić. Naime, ovdje kada sam govorio o ovim znanstvenim novacima jednostavno sustav je tako napravljen iako su oni na određeno vrijeme da po isteku ovoga vremena i ako je u tom tajmingu napravljen doktorat da se smatra nekako uobičajeno u sustavu dakle da on ostaje. Pa se onda dogodi da ga ne primite vi pa ga uzme netko drugi. Pa napravite da ne kažem sami od sebe budalu u sustavu. Dakle, te se stvari jednostavno događaju i ti mehanizmi moramo i mogućnost dakle, metora, voditelja itd., moraju biti tu kvalitetniji. Isto tako mislim da ovo što sada imamo taj sustav magisterija, odnosno sustav doktorata bez magisterija da smo tu zapravo onemogućili učenje toga znanstvenog novaka metodologije, načinu istraživanja itd., da bi on onda kod doktorata bio samostalan i da bi stvarno kada doktorira to bilo njegovo istraživačko znanstveno djelo. Ovako on bude do čina doktoriranja gotovo vođen, gdje mu je i zadana tema i gdje su planirani eksperimenti, hipoteze itd., dakle sve mu je to postavljeno i on gotovo pod navodnicima "činovnički" to odrađuje i dobiva titulu dr. znanosti, dakle postaje na neki način znanstvenik. A kasnije zapravo sam se u cijeloj toj priči ne snalazi i nikada od njega pravi kadar. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Druga prijavljena za raspravu uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Ovo što je kolega Kovačević iznio o privatizaciji pojedinih katedri apsolutno podržavam i ovdje je konačno sazrelo vrijeme da jedinstveno istupimo protiv već ove pošasti. Dakle, ne samo da se to događa na pojedinim fakultetima, sveučilištima, isto tako i na pojedinim sudovima. To je jedno, isto tako u pojedinim institucijama sa javnim ovlastima, poduzećima sa javnim ovlastima i tomu treba stati na kraj i tomu nema druge nego zakonskom regulativom koja bi vrlo precizno regulirala da svi ti geniji sa genijalnim rezultatima sa koljena na koljeno osnuju svoje privatne tvrtke, svoja privatna, svoje privatne fakultete kada su već tako genijalni. Čak se može dogoditi zašto nisu uspješni, ne mogu biti uspješni i supružnici i djeca, ali oni jednostavno ne mogu biti u ovakvim pozicijama da ne ponavljam, o čemu je govorio kolega Kovačević a što nažalost nije samo rezervirano za pojedine katedre i fakultete nego takva jedna pošast se i proširila dalje. I to sve pod nekakvom firmom odnosno ovom institucijom autonomije neovisnosti da nitko živ o tome nema što reći. Kažem, uputa je kada su toliko genijalni zašto ne idu u privatne vode pa da vidimo na tržištu koliko su zaista genijalni. Ja smatram da ovo nećemo moći riješiti, prije svega bez ovakve jedne jedinstvene političke volje, zato sam se i javila da dajem podršku kao što je rekao kolega Kovačević koja onda mora biti pretočena u zakonskoj regulativi da bi neke stvari, da ne bi bile indiskrimirane neke određene osobe zato što su u određenom krvnom srodstvu ili tazbinskom srodstvu da moraju biti ipak zakonom regulirano kako bi se izbjegle ovakve situacije koje su u krajnjoj liniji degradiraju institucije i onda nemaju toliko potrebno povjerenje naših građana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice. Kolega Kovačević, odgovor na repliku. Izvolite.
Pa naime, stvar je sasvim jasna, dakle, vezano za taj nepotizam. Mi imamo, kao državni dužnosnici imamo Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Dakle, ista stvar se treba odnositi i na sveučilišta, dakle, to je jednostavno sukob interesa, to dovodi u pitanje vjerodostojnost sustava, to umanjuje šanse onih koji su stvarno najbolji i onih koji trebaju na tim sveučilištima biti predvodnica. Isto ona druga stvar o kojoj sam govorio i koja narušava vjerodostojnost sustava, to je pitanje tih naših, nazovi sveučilišnih profesora koji sa 60 i više godina još uvijek su docenti. Cijeli život provode na fakultetu i ne mogu napisati šest ozbiljnih znanstvenih radova. I što se onda događa na tim fakultetima? Mi imamo sustav reizbora. Dakle, nakon pet godina onaj maksimum, ide ponovno reizbor iz docenta u izvanrednog profesora i njemu se omogućava da još pet godina ima popravak. Znači za pet godina nije napravio ono što treba i još mu se omogućava pet godina. I to je 10. Međutim, šta je? Onda da se naše kolege da ne dobiju otkaz onda skaču sindikati, skaču solidarizacija kolega itd., i onda se napravi sljedeće, pošalje ga se na nekakvo veleučilište koje smo hvala Bogu isproducirali u Hrvatskoj, na veleučilište gdje onda dobiva nekakvo naslovno, nastavno zvanje i onda nam se sa tim naslovnim nastavnim zvanjem vraća na fakultet i ponovno predaje tim studentima. Ja se pitam kakva je on numera, kakav je to znanstveni nastavni kapacitet da on može svojim studentima predavati a da u 10 godina nije napisao jedan ozbiljni znanstveni rad.
Hvala lijepo. Vrijeme za prijavu za raspravu je isteklo za pojedinačne prijave. A zadnja prijava pod ovom točkom je uvaženog kolege Miljenka Dorića. Izvolite kolega Doriću.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dok sam govorio ispred kluba nisam smio iznijeti ovo što ću sada iznijeti jer se radi o sasvim drugoj materiji, drugi način prikupljanja podataka za ovu raspravu. Naime, ja kao zastupnik, kada god se pojavljuje neko izvješće ili zakon na dnevnom redu ja nazovem 10-ak ljudi za koje smatram da mi mogu pomoći sa relevantnom ocjenom iz toga područja i tako sam i sada učinio. I imam dvije grupe primjedaba koje bih ovdje želio iznijeti predsjedniku Nacionalnog vijeća za znanost jer mislim da su vrlo važna. Prije svega od strane onih koji rade u znanstveno nastavnom procesu a toga sam se malo dotaknuo i u svom prvom izlaganju, naime, jako je važno da se objektivno i korektno ocijene prijedlozi projekata kada se prihvaćaju od strane ocjenjivačkih skupina, od strane recezenata. Tu se može napraviti najveća greška i tu se čini najveća greška. Jamčim jer poznam dobru priliku u području biomedicine da ima bezbroj slučajeva gdje su relativno skromni projekti dobro ocjenjeni i dobro financirani. A da su drugi koji su uistinu odlični, prošli loše jer očito nije imao kuma na odgovarajućem mjestu da donese presudu onako kako bi trebalo donijeti. I sada nije samo stvar u tome da će netko tri godine ili ako je program pet godina dobivati manje sredstava. Predsjedniče Nacionalno vijeća posljedice su stravične. Naime ja sam neki dan došao do izlistka a izlistak je bio sa ocjenama od 20 čini mi se do 45 pojedinih projekata i to temeljem ponavljam pogrešne metodologije. Trebalo bi dakle dati prije svega recenzenitma neke upute. Da li je to broj radova u ... [[Govornik se ne razumije.]] da li je to impakt faktor toga časopisa, da li je to broj citata ili umnožak svih tih čimbenika svejedno mi je, ali moralo bi biti nekakva uputa s vaše strane ili od strane ministra, ne znam od koga. Ali ne smije se dogoditi da se jedni radovi unutar istog područja ocjenjuju na bitno drugačiji način, jer kasnije se događa da se ti ljudi javljaju za znanstvenog novaka, ne mogu ga dobiti, jer su na onoj prvoj stepenici pogrešno ocijenjeni. Kasnije se javljaju za znanstvenu opremu, ne mogu ju dobiti, uvijek su na dnu liste, jer su pogrešno ocjenjeni. Ne tvrdim za one koji su pravilno ocjenjeni. Neka nikada ne dobiju opremu, ne zaslužuju novaka, svaka čast. Ali kada se radi o grešci, a grešaka ima, onda je to jako nekorektno jer će se vući sustav, onda se samo multipliciraju nepravde prema onima koji su pogrešno ocjenjeni. Zato su mi neki ljudi rekli da neka podržim i neka vam kažem da je ova ideja o osnivanje ureda za kontrolu i nadziranje realizacije projekata odlična i da bi možda trebale biti nekakve međuocjene ne samo na početku i na kraju koje bi možda u funkciji vremena mogle onda brže ispraviti ove nepravilnosti. I druga skupina prigovora, odnosno zamolbi prema meni da vama kažem, jeste od strane gospodarstvenika, koje sam pitao da li je njih itko ikada pitao sa sveučilišta, iz Gospodarske komore, iz županije, iz grada da se možda određene znanstvene projekte usmjere i ka rješavanju nekih njihovih problema. Jučer sam čini mi se govorio kada sam bio u Francuskoj kao mladi znanstvenik, ministar francuski tada '80.-ih godina je rekao. Tri znanstvena područja su prioritetna, poluvodiči, ... [[Govornik se ne razumije.]] vlakna, genetski inženjering. Točno je znao što treba za potrebe gospodarstva u Francuskoj. Tako tri godine, to su bila sasvim druga tri projekta. I jasno da se iz godine u godine implementiraju ta otkrića u njihovo gospodarstvo i ono jeste, onako kako je, a naše jeste ovako kako je upravo zbog tih bitnih razlika u poimanju značaja znanosti. Prema tome, evo još jedna zamolba od strane gospodarstvenika da se na njih više misli, da se njih više uključi da se pojedina istraživanja i prioriteti daju određenim gospodarskim granama koje mogu multiplicirati jasno nekakvu dobit i korist za ovo društvo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijavljene replike. Najprije kolega Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Dorić, pa upravo ovo što ste rekli da se znanstveni projekti usmjere prema gospodarstvu. Mislim da je to jedna od bitnih stavki koja bi morala donijeti do nečega drugoga. A to drugo bi bilo svakako razvoj toga gospodarstva. Ja kada govorim o poljoprivredi i kada sam ju danas spominjao, pa upravo sve ove dopusnice koje su u ovih 14 znanstvenih organizacija nijedna se ne dotiče djelatnosti vezane za razvoj poljoprivrede. Da li naši instituti ili znanstvene organizacije koje rade na tom području, da li su toliko dovoljno. Ali ne vidim ni u jednome dijelu da bi se upravo taj povrat znanosti prema gospodarstvu, odnosno gospodarstva prema znanosti ukazao. Mislim da upravo zbog toga bi svakako trebalo i nacionalno vijeće da na neki način i usmjerava u svojim tim raspravama, vidi se da su aktivnosti vaše velike da idete i van Zagreba, da komunicirate normalno sa svima. Da se pokuša ukazati upravo ovo što je kolega Dorić rekao. Treba otići pitati, treba vidjeti koji su prioriteti koje bi zajednički dogovorili i ovi znanstveni, ali isto ti znanstveni prioriteti da budu u funkciji razvoja našeg gospodarstva. A mi znamo koje su naše komparativne prednosti, gdje se možemo razvijati i gdje bi trebala svakako biti pomoć znanosti u rješavanju toga razvojnoga puta. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Dorić.
Kolega zahvaljujem se na podršci. Mislim da evo postižemo jedan konsenzus u koji ćemo podržali smo svi kolegu Kovačevića, podržavamo Nacionalno vijeće za znanost kada su u pitanju ova prioritetna područja. Nismo čuli za sada koja su to. Ali se slažem sa vama da sigurno jedno od njih treba biti možda i poljoprivreda. Konzerviranje hrane, priprema kvalitetnijih prehrambenih proizvoda. Mi smo turistička zemlja, Bože moj, idemo tu napraviti određene pomake. Da li je to neko drugo, treće, četvrto područje. Odlučimo dogovorimo se. Ali ne možemo svaštariti. Ne možemo u sve i svašta ići. Mi moramo se odlučiti koji su nam konačno prioriteti. Ako Francuska je mogla '80.-ih godina imati samo tri prioriteta. Bože moj, jedna mala Hrvatska valjda ih ne može imati 30.
Hvala lijepo. Iduća replika, uvaženi kolega Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepo. Naime, dobro su kazali i kolega Dorić i Bodakoš. Dakle, znanost ne smije biti sama sebi svrhom. Ona mora biti u funkciji razvoja gospodarstva. I ako gledamo fundamentalna istraživanja i tehnologijska istraživanja ona moraju imati ravnotežu. Naime, u Americi kad se gleda struktura projekata negdje oko 80% vezano ih je za rješavanje konkretnih problema u gospodarstvu. U Europskoj uniji je to negdje na razini 20%, dok je u Republici Hrvatskoj tek 5%. Dakle, prigovor bi mogao ići i znanosti, ali i gospodarstvu. Dakle i tome interesu za istraživanje. Naime, dobra stvar koja je to je npr. u Ministarstvu poljoprivrede gdje postoji Vijeće za istraživanje u poljoprivredi i marketinška priprema prehrambenih proizvoda, gdje se kroz ta vida upravo financiraju projekti koji rješavaju konkretne probleme u samoj poljoprivrednoj proizvodnji, preradi poljoprivrednih proizvoda i njihovom marketingu, odnosno nastupanju na tržištu. Međutim, ono što mi u Hrvatskoj moramo napraviti događalo se kada se napravi analiza da Ministarstvo znanosti i Ministarstvo poljoprivrede plaćaju jedne te iste projekte. Na njima su jedni te isti znanstvenici odnosno naslov samo malo promijenjen. I ispada da se ti projekti preklapaju i tematikom i rezultatima itd., pa čak i rade ih isti ljudi. Zašto? Zato što nema koordinacije među ministarstvima, zato što nije napravljen katalog jedinstvena evidencija projekata koji se rade u Republici Hrvatskoj pa da se na temelju te evidencije vidi da ne plaćamo jedne te iste stvari jer jedno i drugo ide iz državnoga proračuna.
Hvala lijepo. Odgovor kolega Dorić.
Potpuno se slažem kolega Kovačeviću ali možemo to spustiti na razinu lokalnih i regionalnih vlasti. Ja ću vam reći da sam bio u nemilosti kad sam prigovorio prije desetak godina svom županu, svom rektoru i predsjedniku Gospodarske komore u Primorsko-goranskoj županiji zašto se ne bi Tempusove recimo stipendije dio njih dali za potrebe usavršavanja ljudi iz gospodarstva. Ako "3. maj" ima problema sa određenim tipom vara neke određene legure itd. zašto ne bi njihov čovjek otišao tri tjedna u Roterdam u brodogradilište i to naučio. Nažalost, pa znate oni nisu vični traženju tih načina rješavanja preko znanstvene institucije itd. Smiješno. Pa pomognimo im, krenimo u to. Ja zaista vjerujem da i stalno ću govoriti znanost ne može biti sama sebi svrha. Mi moramo ih staviti u funkciju razvoja ove zemlje.
Hvala lijepo. Time smo iscrpili i zadnjeg prijavljenog za raspravu. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Gospodine predsjedniče izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ja moram priznati da sam ugodno iznenađen sa ovom raspravom i izgleda da znanost ipak dobiva na značaju iz dana u dan i mislim, ja sam uvjeren da znanost može promijeniti i ovu sumornu situaciju u Europi, ne samo u Hrvatskoj. Začuđen, ne začuđen nego zapravo sam ugodno iznenađen sa kvalitetom rasprave. Ja sam si pažljivo to notirao, ja ću kratko pokušati odgovoriti jer u nekoliko sam konkretnih pitanja. Počet ću sa uvaženom zastupnicom Sobol. Nažalost ja sam pozive dobio tek danas. Ne mogu sutra doći. Vrlo rado ću ovo uvrstiti, ovaj prijedlog. Međutim, u vezi s pravilnikom pokušat ću sintetizirati neke primjedbe. Pravilnik odnosno o područjima i poljima je jedna od stvari gdje osobno osjećam neuspjeh naprosto zato jer se u datoj situaciji ne može u našoj zajednici akademskoj stvoriti konsenzus. Ja mislim da se taj problem da riješiti ili tako da se, neću puno elaborirati dobit ćete u izvještaju za ovu godinu da se ukinu grane, da se uvedu polja i područja, da se taj cijeli sustav razveže od sustava napredovanja, doktorata, upisnika u registar i onda imamo apsurdnu situaciju da se osnuje jedna nova institucija ili jedan novi kolega, jedan kolega dođe iz inozemstva sa problematikom koja nije u pravilniku on tu ne može napredovati, ne može se upisati u upisnik. Dakle, pokušat ćemo to inicirati jedno brzo rješenje a do daljnjega ćemo ostaviti mogućnost da se pravilnik mijenja periodički relativno brzo. Vijeće bi trebalo imati više značaja u narednim godinama. To je bila konstatacija. Ja se s njom slažem, međutim masa pitanja koja su ovdje sada postavljena je izvan ingerencije vijeća. Pitanje odnosa s gospodarstvom. Ja sam jedan od zagovornika da se tehnologijski razvoj mora odnosno tehnologija mora staviti u Nacionalno vijeće za znanost i da se to gleda, dakle sa sagleda u kontekstu i razvojne i temeljne znanosti. Ja se nadam da ćemo uspjeti u tome. Druge su institucije zadužene za taj problem u Hrvatskoj i isto tako masu vaših pitanja dolazi iz područja visokog obrazovanja. Apsolutno se slažem sa konstatacijom da nije bilo dovoljno suradnje između ta dva vijeća a nije bilo suradnje jednostavno zato jer je Vijeće za visoko obrazovanje imalo enorman posao oko registriranja novih studija. Oni se nisu mogli baviti sa strateškim stvarima. Ja se nadam da se to sad mijenja i da ćemo evo sa, mi smo i imali jedan zajednički sastanak nedavno i dogovorili da idemo sa ovim važnim stvarima zajedno. To dakle uključuje i ovaj problem oko sveučilišta koji ste postavili. Što se tiče prioriteta ja stojim na stanovištu da ćemo mi izići sa tri ili četiri prioriteta bez obzira na to što postoje tu oprečna mišljenja ja vam ne mogu sada te prioritete spomenuti jer smo tek započeli. Ja vjerujem negdje početkom jeseni da ćemo ih izglasati. Mislim da i nismo, mi za sada imamo prioritete koji stoje i koji do kraja godine su puno ih je, treba ih biti puno manje ja se slažem s time i mislim da to možemo napraviti. Raspodjela financijskih sredstava, ja sam jedan od zagovornika da ne možemo sve tražiti u proračunu. Ako gledamo postotak GDP-a, postotak dakle koji se izdvaja za znanost u njemu u zemljama razvijenim kako i sami ste konstatirali sudjeluje i gospodarstvo. Prema tome, taj dio je potpuno zakazao. Ono što mi možemo nije točno da mi nismo pokušali sa gospodarstvom razgovarati. Gospodarstvo nažalost nema puno ili nije do sada pokazivalo puno interesa za znanstvena istraživanja, razlozi za to postoje. Međutim, upravo zato, ja sam ako ste bili ovdje na ovom prvom dijelu rekao mi planiramo jednu, dvije pa ako treba i nekoliko sjednica tematskih isključivo u vezi sa tim pitanjem i sa tim problemom bez obzira što to nije u našoj ingerenciji jer još jednom velim mislim da nas iz ove situacije može izvući znanost i ulaganje u znanost. Mi smo donijeli nekoliko mjera, ja ih sad neću tu spominjati, one su značajne i bitno bi povećale ovaj postotak ulaganja. Izvanredna je primjena oko kataloga projekata i koordinacije među ministarstvima. Ako se sjećate prošlogodišnjeg izvještaja mi smo donijeli odluku da se ostvari jedan interministarski, dakle jedan fond između ministarstava za istraživanja u različitim područjima i u ono doba je to iznosilo taj prijedlog negdje oko 500 milijuna kuna što navodno ne bi bio veliki problem. Međutim, naprosto nije bilo mogućnosti to provesti jer trebalo je zaživjeti ovo vijeće o kojem je profesor Flego govorio, sve znate, u čijoj bi to ingerenciji moglo biti. Ja se nadam da će to sada krenuti. Dakle, što se tiče gospodarstva evo obećavam mi ćemo već na prvoj sjednici, mi imamo dva izuzetno cijenjena gospodarstvenika u vijeću i vijeće ima sluha za taj problem. Neću komentirati problem nepotizma, mislim da je najbolje rješenje zakonsko. Tu doista nema nikakve velike rasprave, potrebe za raspravom. Pitanje znanstvenih novaka. Apsolutno se slažem sa profesorom Dorićem. U ugovoru jasno piše koja je sudbina novaka, dakle vi se novaka možete riješiti vrlo jednostavno. Drugo je pitanje našeg mentaliteta i činjenica da mi novake ostavljamo praktički doživotno u sustavu i to je problem i to se može lako riješiti. Mi smo predložili neke mjere, skratiti dakle novački staž na četiri godine koliko traje i doktorat, pooštriti obaveze novaka u ugovoru, one nisu do sada bile. Otvoreni smo za sugestiju da bude i kategorija stipendista. Naime, mi mislimo, recimo jedna ideja koju smo jučer razmatrali je zašto novak ne bi od države dobio vaučer i otišao na mjesto koje je za njega najbolje. Dakle, to je jedna vrsta stipendije. Međutim, imali smo jedan okrugli stol na sveučilištu, ja moram reći da je reakcija sindikata bila vrlo oštra i isto tako novaka, oni nisu za to spremni. Dakle, mi ćemo inzistirati na tim nekim mjerama koje će, mislim da smo ih već poslali u ministarstvo. Ocjena prijedloga projekata nije u našoj ingerenciji. Mi smo naime, upravo iz tog razloga, potpuno, zajedno sa ministarstvom i moram reći dobro surađujemo sa ministarstvom i proveli ovaj niz mjera oko novog sustava financiranja, dakle oko projekata itd. o čemu sam govorio, neću sad ponavljati, oko formiranja liste međunarodnih recenzenata, upravo da se ovo o čemu ste vi govorili, riješi. I ja se nadam da će sljedeće godine to krenuti, premda sam skeptičan da će se zaklada moći tako brzo osnažiti i ojačati, ali moramo tu joj pomoći. Netko je rekao mali su projekti, smiješno su mali. Mislim da je jedna mjera koja će ići za tim da se kolega daju nekakva sredstva za bazalni metabolizam koji ne žele raditi tzv. kompetitivne projekte, reći ću vam što je to, imamo rješenje i za to, odnosno ministarstvo ima jedno rješenje koje mislim da je dobro. I sad ukratko, priznajem grešku da smo se malo bavili časopisima i izdavačkom djelatnošću. Pokušao sam u nekoliko navrata dobiti konsenzus oko toga. Od 9. mjeseca je jedna radna grupa dobila zadatak da pokuša riješiti taj problem i mi ćemo kao Nacionalno vijeće izaći sa rješenjem. Suradnja s drugim nacionalnim vijećem sam rekao, novaci i stipendisti, dakle otvoreni smo ka ovoj varijanti stipendista. Jako mi se sviđa ideja o analizi tehnologijskih projekata, iako to nije u našoj domeni, ali ako se ministarstvo složi, pa na koncu konca Sabor, s tim da se i tehnologijska komponenta uvede u Nacionalno vijeće, onda ćemo to lako napraviti. Problem koji smo načeli jučer, odnosno i prije, a izaći ćemo vrlo brzo s rješenjima, je problem restrukturiranje instituta. Moje viđenje te situacije je vrlo blisko ono što smo čuli danas. Naime, mislim da treba vratiti stvar u povijest, da treba osnovati nekoliko instituta od nacionalnog značaja, jer postoje područja koja su nacionalno važna. Isto tako treba veliki korpus tih instituta vratiti u sveučilišta, jer sveučilišta doista vape za kadrom, za opremom, za znanje. Zašto ne bismo to načinili? Ali ne mogu prejudicirat, to je sada u tijeku i mislim da bi moglo u tom smjeru ići. Naravno, onda nacionalni instituti imaju nacionalne zadaće. Država im daje te zadaće, a neće se dogoditi situacija da ako mi kao Nacionalno vijeće naručimo jednu studiju da bismo napali jedan problem, taj institut koji spada u javne institute traži od nas, od ministarstva da mu to plate. A ministarstvo i tako plaća i hladni pogon i plaće itd. Dakle, to su stvari koje nisu prirodne. Isto tako, činjenica da mi imamo nekoliko instituta sa istom djelatnošću. Dakle, mislim da će u tom smjeru ići i ovi naši prijedlozi. Apsolutno se slažem sa kritikom proračuna, uz činjenicu da moramo biti svjesni situacije i pokušat naći neka alternativna rješenja. Mi smo jedno rješenje upravo predložili, doći će vama na izglasavanje ovdje u Sabor, mislim da je dobro, ali ja ga ne bih sad prejudicirao. Povezivanje znanosti i gospodarstva, rekao sam to je jedna od vrlo bliskih tema koje dolaze na dnevni red. Konkurentnost. Profesor Dorić, konkurentnost možete iščitati kao izvrsnost, a u znanosti je hvala Bogu to jako jednostavno. Zna se šta je izvrsnost u znanosti i kad kažemo konkurentnost onda mislimo konkurentnost u smislu natjecanja za europska sredstva. Evaluaciju projekata neću puno spominjati. Mislim da sada nalazimo jedno rješenje, do sada je to ministarstvo radilo. Ono nije opremljeno za takve poslove i mislim da je dobro da je to izišlo sada iz tog korpusa. Gašenje projekata je u toku. Što se tiče matičnih odbora i područnih vijeća, ja osobno nisam zadovoljan s tim rješenjem. To je zakonsko rješenje koje mi kao Nacionalno vijeće apsolutno ne možemo utjecat na odluke matičnih odbora koje su konačne. Sud je taj koji presuđuje. Do sada, koliko je meni poznato, niti jedan spor nije dobiven, ali čekali smo nekako da se ovaj zakon novi pokrene pa da onda se i to riješi. Ako ne, onda ćemo ići na ovu varijantu koju ste vi spomenuli. Kad govorimo dakle o kontekstu novaka i ja se apsolutno slažem da problem zapravo nije u novacima, nego je problem u mentorima. I ako se sjećate u izvještaju, sad se ne sjećam da li u ovoj ili prošloj godini smo rekli da je pokrenuta i analiza mentora. Ja otprilike znam kako će to izgledati. Bit će porazno kao što je i ovo sa novacima porazno. Ali ono što je za znanost važno je i konstanta da uvijek treba zapravo poticati najbolje, pa makar morali, to je vrlo nepopularno i izvana importirati te najbolje. I to je jedna stvar koja mislim da je krenula, da je Hrvatska sad postala otvorena. Kao što se kupuju nogometaši, tako će se kupovati i vrhunski znanstvenici koji će nam pomoći da mi razvijemo kritičnu masu znanstvenika koje nemamo sad.
Hvala lijepo. I imamo još prijavu jednog ispravka navoda, kolega Flego.
Gospodine predsjedniče, da bih ja vama mogao nešto kazati najprije moram na žalost ispravljati vaš netočni navod. Ja mislim da je netočni navod da Nacionalno vijeće nema nikakvog posla sa tehnologijskim projektima, jer se oni u osnovi zovu znanstveno tehnologijski. Istina je da se cijeli niz drugih tijela bavi tehnologijskim projektima, ali je istina da ne postoji ni jedno nacionalno strategijsko tijelo koje bi se time moglo baviti. Ako imate bilo kakovih poteškoća s obzirom na podršku koju ste i danas dobili vi se obratite saborskom odboru mi ćemo vam je dati. I drugo. Nacionalno vijeće za znanost više neće evaluirati svaki projekt, neće evaluirati dosadašnju performansu projekata i njihovih voditelja. Ali Nacionalno vijeće, a ja mislim da bi bilo dobro treba izraditi odgovarajuće smjernice za evaluatore i kazati. To treba činiti ovako, to treba činiti onako da bi evaluatori imali manje-više ujednačene kriterije koje će primjenjivati u pojedinačnim slučajevima.
Slažem se. … [[Govornik se ne razumije.]] ovu inicijativu jer nama je to važno u vezi sa tehnologijom. A ovo drugo pitanje je apsolutno ste u pravu i mislim da je već, počeli smo taj proces ali ga na žalost nismo još osmislili do kraja.
Hvala lijepo. Bilo vas je gospodo doktori, znanstvenici, profesori, kolege zastupnici lijepo slušati. Meni je žao jedino što nema još ovdje i kolege Marića jer i on je profesor, a on se isto voli baviti istraživanjem. Ali nije dodirnuta, vi ste rekli, ovo o čemu ste vi govorili to mi svi skupa osjećamo i ja bih rekao mi to čak svi skupa i plaćamo. Jer govoreno je ukoliko se ukupno izdvaja za znanost, a ja bih volio da Marić zbroji koliko se izdvaja znanstvenicima. Jer je nastupilo jedno novo vrijeme u Hrvatskoj, jer svaki malo menadžer, šef uprave koji nešto drži do sebe ima konzultanta. Onda u pravilu su to suradnici, a ako su oni snažnije rangirani to je projekt vredniji. Ako on propadne, onda je to viša sila. Tu nitko nikome niš' ne odgovara, ali se vrlo značajna sredstva izdvajaju, pa jedino ne znam da li su ta sredstva znanosti ili znanstvenicima. Po vašoj raspravi vi ste na dobrom tragu. Ona bi trebala ići znanosti. Netko bi to trebao ocjenjivati. Jer ja sam uvjeren, a i vi to jako dobro znate, da su mnogi radovi napisani na putu od jedne sjednice na drugo, gdje traje … [[Govornik se ne razumije.]] konzultacija. Ali ja neću dalje otvarati raspravu. Ja ću Marića zadužiti da taj dio ispita. Ali vjerujte mi tu, samo što ja znam cure deseci milioni kuna. Ali idemo mi dalje sada.
Izvješće o radu za 2008. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske, sukladno prijedlogu saborskog tijela i Vlade dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu za 2008. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 76 glasova za i 38 protiv, donesen predloženi zaključak.
Točku osmu ćemo preskočiti na zamolbu predsjednika odbora koju nije moguće da je ovdje s nama, pa idemo na devetu točku. To je - Izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu Podnositelj: Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa podnijelo je ovo izvješće na temelju članka 17. Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Prijedlog akta primili ste poštom. Predstavnik predlagatelja je predsjednik povjerenstva, uvaženi gospodin Mate Kačan. Da li se želi obratiti? Izvolite predsjedniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene gospođe i gospodo zastupnici. Pred vama je Godišnje izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu. Kao što i stoji u njemu to je treće izvješće po redu od kad je 2003. godine Zakon o sprječavanju sukoba interesa stupio na snagu. Ja vjerujem da ste upoznati s temeljnim odrednicama u radu povjerenstva. No, dopustite mi da kažem nekoliko riječi o radu povjerenstva. Temeljna zadaća povjerenstva je sprječavanje sukoba interesa. Ta zadaća definirana je već i samim nazivom zakona. Osnovni formalni akt povjerenstva je mišljenje. Dužnosnici su obvezni tražiti mišljenje povjerenstva za svaku buduću situaciju u kojoj bi eventualno mogao nastati sukob interesa. S druge strane, obveza povjerenstva je davanje takovog mišljenja. Dakako, povjerenstvo se bavi i situacijama u kojima je sukob interesa već nastao. U takvom slučaju donosi se odluka kojom se utvrđuje eventualna odgovornost dužnosnika i eventualno izriču sankcije. Zadaća koju je imao aktualni sastav povjerenstva u 2008. nije bila laka. Sadašnji sastav povjerenstva praktički djeluje od listopada 2008. godine zbog okolnosti koje su vam vjerujem poznate. U 2008. dakle imali smo svega 3 mjeseca za preuzimanje posla i za obavljanje zadaća zbog kojih povjerenstvo postoji. Poznato vam je također da je novelom zakona broj dužnosnika bio višestruko uvećan, jer su u taj krug ulazili i članovi poglavarstava županija, gradova i općina. Uz to, zakon je propisao i novi sadržaj imovinske kartice, pa je povjerenstvo bilo obvezno utvrditi novi oblik obrasca. Posla nije manjkalo, jer je uz spomenuto valjalo istodobno odlučivati o zahtjevima dužnosnika za mišljenja i za pokretanje postupaka o sukobima interesa. Pred sobom danas imate rezultate našeg rada u 2008. godini. Vjerujem da je povjerenstvo u nepuna tri mjeseca uspjelo ostvariti barem dio propisanih zadaća. Ono što bih u ovom trenutku htio naglasiti jer će možda biti dio vaše rasprave i sugestija je slijedeće. Naime, osnovna zadaća povjerenstva je prevencija nedopuštenih ponašanja u obavljanju javnih dužnosti. Ukratko. Prevencija onih ponašanja koja mogu dovesti do korupcije. Težište uspješnog sprječavanja sukoba interesa je na podizanju razine svijesti o tome što je sukob interesa i kod dužnosnika i kod najšire javnosti u Republici Hrvatskoj. Sankcije su u zakonu propisane i sankcije će povjerenstvo primjenjivati gdje god to drži opravdano. Međutim, ključ je u prevenciji. Povjerenstvo smatra da je edukacija neizostavna uloga povjerenstva i u skladu s time, a i zadaćama navedenim u Strategiji suzbijanja korupcije, povjerenstvo će provoditi programe edukacije koji će dužnosnicima pomoć da prepoznaju i izbjegnu svaki oblik sukoba interesa. Evo, toliko. Hvala vam na pozornosti i na svim sugestijama koje ćete imati u raspravi. Hvala.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Prelazimo na raspravu u ime klubova. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice za raspravu se prijavio uvaženi kolega zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Godišnje izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu uz uvodnu konstataciju da je ono dakle kvalitetno sačinjeno, da u cijelosti daje realnu, vjernu sliku rada povjerenstva u promatranom vremenskom periodu i da uistinu može poslužiti i kao temelj za raspravu i to ne samo o radu povjerenstva, već i o problematici sukoba interesa općenito. Naime, upravo ovo izvješće pokazuje jedan odnos između korupcije i instituta sukoba interesa. Naime, u najširem smislu korupcija predstavlja svaku zlouporabu javnih ovlasti u privatne svrhe. Na taj način definirana korupcija obuhvaća najraznovrsnija nedopuštena djelovanja svih onih koji raspolažu sredstvima i donose odluke u obnašanju javne vlasti. U tom smislu, ona je moguća na svim razinama obnašanja vlasti te državne i javne službe. Isto tako tu postoji i jedna zakonitost koju ovom prigodom želim naglasiti. Naime, svaki oblik korupcije koji ima obilježja kaznenog djela istodobno predstavlja i sukob interesa. Međutim, svaka situacija sukoba interesa nije automatski kazneno djelo niti mora imati obilježja kaznenog djela. Za naglasiti je da povjerenstvo nema ovlasti tijela javnog progona niti mu je to svrha i nema mogućnosti izricanja sankcija koje bi odgovarale težini eventualno počinjenih kaznenih djela. U takvim situacijama Povjerenstvo u pravilu prijave iz kojih proizlazi osnova počinjenog, da je eventualno počinjeno kazneno djelo, odnosno postojanje mogućeg kaznenog djela upućuje mjerodavnim tijelima na odgovarajuće postupanje. Same sankcije koje su povjerenstvu na raspolaganju najbolje upućuju na to koju ulogu zapravo povjerenstvo treba imati u društvu, prvenstveno i poglavito u smislu prevencije koruptivnog ponašanja jer ne razriješen sukob interesa predstavlja naravno predvorje korupcije, uvod u korupciju pa i u njene najteže oblike. Dakle, sankcije koje povjerenstvo može izreći dužnosniku su obustava isplate dijela neto mjesečne plaće dužnosnika, opomena ili javno objavljivanje odluke povjerenstva na trošak dužnosnika. Sve ovo predstavlja zapravo temeljni odnos korupcije i sukoba interesa uz napomenu da se zakonom definiraju zabranjena djelovanja i ponašanja dužnosnika koja u konkretnoj situaciji čine ili mogu činiti sukob interesa. Dakle, uloga i zadatak povjerenstva nije da procesuira eventualno počinjenje kaznenih djela od strane dužnosnika, već da ukazuje na slučajeve i postojanje sukoba interesa koji su doveli ili mogu dovesti do protupravnog ponašanja, a koje u određenim situacijama imaju obilježja počinjenog kaznenog djela bez obzira o kojem se kaznenom djelu korupcije radi i čija se obilježja tiče kaznenog djela nalaze u Kaznenom zakonu Republike Hrvatske. Dakle, ovo povjerenstvo nije povjerenstvo kako bismo to kazali, za utvrđivanje afera niti tijelo koje direktno progoni počinitelje kaznenih djela, već povjerenstvo ima zadaću ukazati na one osobe i situacije kada se pri obnašanju javnih dužnosti ustanove neprihvatljiva ponašanja, nepotizam, pogodovanje, priskrbljivanje imovinske koristi vezane za obnašanje javnih dužnosti. I zaključno, "obliti privatorum publica curate", dakle svi zakoni, svi paragrafi, rad povjerenstva možda se mogu sažeti u tu jednu jedinu rečenicu. Zaboraviti na privatne stvari i brinuti se za državne. Naravno da je to natpis na ulazu u kneževe odaje u Kneževom dvoru u Dubrovniku, pa evo, i ovom prigodom nije loše spomenuti tu prekrasnu rečenicu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HNS-a na redu je za raspravu uvaženi kolega Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče povjerenstva, kolegice i kolege. Obzirom da sam i sam član ovog povjerenstva, onda je red da budem i pokušam biti krajnje objektivan jer i "mea culpa" kada se radi o određenim propustima. No, napravljeni su prvi koraci. Bilo je i bolnih trenutaka, bilo je i evo, prije godinu dana ružnog incidenta obzirom da je jedan član, odnosno članica povjerenstva nas morala napustiti zbog svega onoga što se događalo i oko nje. No, dajmo krenimo sa obvezama našeg povjerenstva. Samo u nekoliko riječi. Dakle, obveze povjerenstva su vođenje Registra izvješća o imovinskom stanju dužnosnika. Imali smo velikih poteškoća sredinom prošle godine kada smo izmijenili zakon, kada smo odjednom dobili 3 tisuće novih dužnosnika. Tada je bilo jako teško utjerati sve te imovinske kartice, činili smo što smo mogli. Nažalost pokazuje se jasno da se ljudi nastoje izvući ako zakon nije točno jasan, potpuno jasan. A on očito nije bio, neki su interpretirali to kao obvezu samo onih koji će nakon prihvaćanja zakona biti izabrani, a ne i na one koji su u tom trenutku dužnosnici, odnosno članovi poglavarstva itd. pa smo imali velikih poteškoća. Davanje mišljenja o tome je li neko ponašanje dužnosnika u skladu s načelima javnih dužnosti te donošenje odluka o tome je li određeno djelovanje ili propust dužnosnika povreda odredbi zakona. Nedostatak ovog izvješća je svakako u tome da lijepo stoji, primili smo 55 predmeta, odnosno prijava. Obradili smo ih ili su u postupku ukupno 28. Što je s onih 27? Nismo rekli zašto ih nismo obradili, kad ćemo ih obraditi i da li ćemo ih obraditi? To mora biti ovdje. Zatim bih želio podvući i slijedeće. Kada je došlo do izmjene i dopuna zakona, onda smo jasno dobili i obvezu javnog djelovanja, maksimalno biti otvoreni za javnost. I moram reći da ponekad dođe veliki broj novinara na povjerenstvo, ponekad ih nema. No moj je prijedlog bio, i u nekoliko navrata sam ga ponavljao, i ovdje ću ga i još jednom ponoviti dajmo, kolegice i kolege, pomognimo povjerenstvu da podignemo naše web stranice, da na tim web stranicama kažemo koje smo prijave dobili, kada smo ih dobili, kada smo zatražili dopunska obrazloženja, kada smo donijeli i kakvu odluku ili mišljenje. Pokažimo tu dinamiku, pokažimo naš rad, budimo zaista otvoreni. To rade svi parlamenti, trebamo svakako i mi. To nismo uspjeli postići i odraditi onako kako smo trebali odraditi, jer i mi moramo biti pod pritiskom, a ne samo dužnosnici. I mi moramo davati objektivne ocjene, ocjene na vrijeme i ocjene koje će pomoći da se ne događa ono što se do sada događalo. Mi se sastajemo često, ali po mojoj ocjeni nedovoljno često. Moramo se nalaziti redovno, da li je to svaki četvrtak, prvi četvrtak u mjesecu, da je to svaki drugi utorak u mjesecu, svejedno, ali se moramo sastajati češće. Ne može se dogoditi da damo u Sabor izvješće, gdje stoji dobili smo 55 prijava, a odradili smo 22, 3, pet smo u postupku, a što je sa ostalima? Zašto ih nismo riješili? Moramo raditi kvalitetnije, češće, brže, efikasnije. Zatim, da li ima naše povjerenstvo mogućnost da budemo, da imamo svoju stavku u proračunu? Ja mislim da da. Predsjedniče ja mislim da to možemo i trebamo tražiti. Evo imam pred sobom jedan letak, sukob interesa, 12 pitanja u tom letku. Prekrasno. Što je sukob interesa? Zašto ga treba izbjegavati? Kako je reguliran sukob interesa u Hrvatskoj? Zašto ne bi kao dužnosnik smio poslovati sa povezanim osobama? Smijem li primati darove? Što ako mi netko plati večeru ili mi pokloni npr. knjigu ili umjetničku sliku? Smijem li imati druge izvore prihoda tijekom obnašanja mandata? Nisam dužnosnik, nego službenik, primjenjuju li se na mene odredbe Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti? Što je imovinska kartica? Zašto je imovinska kartica bitna? Zašto je trebam ispuniti? Kome se mogu obratiti ako nisam siguran jesam li u sukobu interesa? Što mi se može dogoditi ako ne poštujem Zakon o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti? Ja tvrdim da 50% ovih pitanja ne bismo mi ovdje koji sjedimo znali odgovoriti. Prema tome i edukacija je važan čimbenik. Da li bi naše povjerenstvo trebalo imati barem toliko financijske slobode i prostora da tiskamo jedan ovakav letak? Da ga dijelimo onima na koje se on odnosi. Da pokušamo promicati one ciljeve zbog kojih smo i osnovani. Mislim da imamo jako puno posla pred sobom, iako smo napravili, moramo biti korektni. Ja sam neki dan, kad je došlo jedno stalno izaslanstva sve najljepše govorio, jer ne dozvolim da se na bilo koji način crni moja zemlja, pa ni radna tijela ovoga Sabora, ali kada smo u ovakvom sastavu, kad jedni druge gledamo u oči priznajemo kolegice i kolege imamo još puno posla pred sobom.
Hvala lijepo. Drugi klubovi se nisu prijavili. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, a prvi se prijavio uvaženi kolega Dragutin Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Poštovani kolegice, kolege, poštovani gospodine Kačan. Prije nekoliko mjeseci još u hrvatskim medijima kada se govorilo o ovom povjerenstvu čije izvješće danas razmatram, pa i pojedine članove tog povjerenstva i predsjednicu nazivali su moralnom vertikalom Hrvatskog sabora. Sjećate li se tih rasprava u javnosti, sjećate li se kvalifikacija koje su bile davane i nade koje su bile polagane na novi sastav povjerenstva nakon promjene zakona u svibnju prošle godine. Što je od moralne vertikale Hrvatskog sabora ostalo? Gospodine Kačan, ovim izvješćem kojim ste došli pred Hrvatski sabor, ja ga inače smatram sramotno lošim, a imali ste šansu dići ugled svoga povjerenstva kojim predsjedavate, srozali ste ugled i povjerenstva, ali i institut sukoba interesa. Sveli ste na beznačajne birokratske tumačenje određenih, kako ste vi to nazvali, preventivni savjetodavnog davanja mišljenja i ništa više. Spominjete u izvješću da se povjerenstvo po novom propisu konstituiralo 15. srpnja prošle godine, a što je bilo prije 15. srpnja? Ja vas podsjećam da je 12. siječnja prošle godine konstituiran novi saziv Hrvatskog sabora i da je zbog te činjenice nekoliko stotina dužnosnika trebalo predati imovinske kartice na kraju mandata. I isto tako nekoliko stotina dužnosnika na početku mandata. Dakle to se dešavalo ili trebalo dešavati u veljači ili ožujku. U vašem izvješću ni spomen od toga. Što mislite da vaš posao nije bio da pregledate unatrag ispunjavanje obaveza iz zakona, koja se nije mijenjala, koja je bila i ranije? Je li moguće da ste počeli raditi, da sve ono što je bilo prije obaveze izvršenja i što se mora nalaziti u arhivi vaše dokumentaciji, a služba povjerenstva je radila i zaprimala predmete, izvješće na kraju mandata, izvješće na početku mandata, nije bio vaš posao da ga odradite. Ja mislim da je. U veljači mjesecu prošle godine javno, javnim pismom obratio se tada petero članova povjerenstva. Prošli saziv imao je 9 članova, 5 vanjskih. Većina članova povjerenstva je funkcionirala i prije no što je Sabor izabrao 4 svoja predstavnika ili je trebao izabrati. Javno sam ih pozvao da rade svoj dio posla, i brižno pospremaju sva izvješća koja su došla kako se ne bi desilo da ona recimo nestaju. I sad se desilo upravo to. Da li su svi koji su trebali poslije 12. siječnja prošle godine podnijeli imovinske kartice na kraju mandata? Recite mi gospodine predsjedniče da li smo svi mi saborski zastupnici ovog saziva podnijeli izvješća o stanju imovine na početku mandata? Ako netko nije tko su ti ljudi koji nisu? Da li su svi članovi Vlade podnijeli izvješće, sadašnje aktualne Vlade? U izvješću niti riječi. Ali ima nešto drugo što me frapiralo. Citiram "Konstatiranjem aktualnog saziva Hrvatskog sabora 11. siječnja 2008. prestao je s radom prethodni saziv povjerenstva". Nije točno. Po članku 16. zakona vanjski članovi povjerenstva biraju se na mandat od 7 godina i vanjskim članovima povjerenstva 12. siječnja prošle godine nije prestao mandat. Oni su bili članovi povjerenstva, pet od devet. Kao što je i vaš mandat i vi ste birani na 7 godina i sa mandatom Sabora kao vanjski članovi nemate nikakve veze. Samo saborski zastupnici koji su članovi povjerenstva, biraju se na mandat koji je i mandat Sabora. I nakon našeg raspuštanja i prestanka mandata našeg, vi ostajete član povjerenstva po slovu zakona. Jedni od onih 5 koji su se javno javili bila je gospođa Deša Mlikotin Tomić koja mi je u odgovoru rekla, da službe povjerenstva rade svoj dio posla, a kada se povjerenstvo okupi da će pregledati sve ono što je trebalo pregledati. Kako je to završilo znamo. Onda ... pregledavali neke druge stvari. No, ponovno vas pitam. Zar doista ovo povjerenstvo misli da nije trebalo pregledati dokumente poslije 12. siječnja prošle godine za sve dužnosnike na kraju i na početku mandata? Čemu inače to izvješće? Čemu ste inače donašali novi upute o obrascima i dopunske podatke koje moramo davati, ako to ne kontrolirate? Drugo pitanje. Primanje darova, iznad 500 kuna dužnosnicima je zabranjeno primanje darova. Za postupanje primanja darova državnim dužnosnicima Vlada uredbom uređuje postupak. Kako Vlada postupa s darovima koje su dužnosnici primali a vredniji su od 500 kuna? Kako predsjednik države s njima postupa? Kako mi u Sabor s njima postupamo? Jeste li napravili jedan nadzor primanja darova vrednijih od 500 kuna sukladno vladinoj uredbi gdje su pohranjeni i čije su vlasništvo? Koji dužnosnik je u državno vlasništvo predao koliko darova vrednijih od 500 kuna? Vi ste jedini ovlašteni z nadzor toga. U izvješću taj dio zakona niste ni spomenuli, niste ni kontrolirali, ni pregledavali. Ne trebate čekati prijave. Vi trebate zatražiti izvješće, provjerite vladinu uredbu i provjeriti da li se darovi koji su vredniji od 500 kuna daju u državno vlasništvo? Mislite li nadalje da to nije vaš posao i u drugom izvješću preko toga proći kao da se to vas ne tiče i doći pred nas izvješće samo za one predmete koje ste primili po nečijem zahtjevu. Ili bi bilo dobro gospodine predsjedniče, da u roku 30 dana dopunite ovo, da date dopunu izvješća o imovinskim karticama svih dužnosnika poslije 12. siječnja prošle godine. Jer u protivnom, ja vas upozoravam, da smo službenici koji rade u službi povjerenstva i koji eventualne promjene unose na web stranice, ne rade po zakonu. Ne piše u zakonu da službenici provjeravaju i unose, nego vi. Vi nadzirete, vi kontrolirate i imate pravo sankcionirati svakoga onoga tko izvješće nije podnio. Ja vam ne vjerujem da su svi podnijeli. Barem jedan je zakasnio. Ali vi ne spominjete tu temu uopće. Nadalje, povjerenstvo nema svoje web strance. Povjerenstvo koristi internet stranice s Hrvatskog sabora, osim onog pregleda imovinske kartice drugih podataka, nemate mogućnosti. Sve ovo što ste ovdje rekli je trebalo biti na web stranicama napisano. Ako vi nećete biti transparentni na vrijeme javnost izvještavati, tko će onda? I završit ću sljedećim. Ja se ispričavam što vas podučavam u zakonu, jer vidim da vam je to smiješno. Jer se smješkate. Institut sukoba interesa i vi kao predsjednik povjerenstva sa svojim kolegicama i kolegama u članstvu doista se morate postaviti kao moralna vertikala ne samo Hrvatskog sabora, nego hrvatske politike. Vama je zakon u ruke dao sredstvo, način, alat da javno žigošete svakoga od nas koji u primisli došao da dođe u sukob interesa. Vi morate biti moralna vertikala ako želimo da ljudi vrate povjerenje u politiku. Zato je zakon donijet, zato ste vi birani, postavljeni, zato dobivate naknadu i zato dolazite s izvješćem pred Sabor. Ovo nije izvješće o radu povjerenstva, ovo je izvješće o radu povjerenstva nad predmetima za tumačenje zakona ili prijava koje ste primili. Ne više. Rad povjerenstva je daleko širi od toga. U protivnom predložit ćete izmjene zakona da ukinemo imovinske kartice ako mislite da su one izmišljene samo zato da zaposlenici u stručnim vašim službama s njima dilaju prema novinarima. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje slijedi rasprava uvaženog kolege zastupnika Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče povjerenstva. Evo sada smo čuli previše toga u odnosu na ono što je trebalo reći. Zašto? Nekom se čini da bi povjerenstvo trebalo raditi kako on misli, a ne u skladu sa zakonom. A povjerenstvo radi u skladu sa zakonom. Kolega Lesar je potpuno krivo shvatio da je to istražno povjerenstvo koje će tražiti od svih valjda koje kakove poklone dobio. Kada počne netko pitati povjerenstvo ili dobije dozvolu od povjerenstva da nekom da neki poklon, onda će povjerenstvo tako reagirati. A tko zna koje ministarstvo i koji ministri ili koga ste već naveli tamo, dobiva poklone. Gdje su pokloni, koliko ih je bilo, koje su vrijednosti i dalje. Povjerenstvo ja mislim da je dobro počelo funkcionirati. Evo bilo je pitanje što je sa predmetima koji nisu obrađeni? Dobar dio predmeta je odbačen, jer se povjerenstvo s njim ne bavi, zato jer više ljudi o kojima se govori, više nisu državni dužnosnici. Prema tome, to je ono što mislim i tu treba reći. Mislim da kolega Lesar je trebao možda kad je bio zakon ovdje, kad se radilo o zakonu itd. onda je trebao sve ovo reći pa bi povjerenstvo vjerojatno onda moralo zaposliti krim policiju i dio USKOK-a da istražuje. Povjerenstvo reagira pazite na potpisane prijave, na anonimne prijave, na upite i to se rješava bez obzira opet kažem anonimno, neanonimno, istražuje se na taj način da se pozovu, da se traže dopune, čak da se pozovu i svjedoci, dakle radi na jedan ne ovakav način koji bi bio primjenjiv tamo negdje valjda 46. Moram reći da evo članovi povjerenstva rade vrlo savjesno, ali postoje ovo o čemu vi pričate nekoliko stotina, nije točno nekoliko stotina, imamo nekoliko tisuća prijava. Gotovo 600 gradova, općina i županija neka svatko ima pet članova poglavarstva a županije znamo da imaju i znatno više i gradovi pogotovo neki znatno više. To je već 3 tisuće. Lijepo smo ovdje rekli, to smo svi krivi što smo digli ruku moram priznati ali smo upozorili da članovi poglavarstva ne bi trebali s obzirom da se već znalo da će se poglavarstvo ukinuti ne bi trebalo ići s tim prijavama, pa bilo je zatrpano, puno ih je dalo, puno ih i nije dalo članova poglavarstva. Ali jako puno jedan ogroman dio je stigao tamo njihovih prijava. I šta sad s time? Nema ih više, doviđenja, poglavarstva više nema i gotovo je. Dalje, u zadnje vrijeme u medijima se poprilično ističe povjerenstvo. E sada, povjerenstvo ne radi svoj posao. Zašto? Zato jer ne pita ljude od kuda im razlika između kartice koju su predali na početku obnašanja nekakve dužnosti, mandata i na kraju. Pa nije to svrha rada povjerenstva. Pazite, to definitivno povjerenstvo ne radi i ne bi trebalo raditi jer cilj je kartica ne zato da povjerenstvo ispituje kako se netko obogatio ili osiromašio, kako god hoćete. Cilj je kartica imovinskih taj da budu javne a da ljudi iz najbliže okoline prate da li je netko mogao steći to iz svoje plaće, iz svojih prihoda ili ne. Dakle, cilj je politički. Drugim riječima, reći biračima evo pogledajte čovjek se obogatio, nije mogao i zainteresirati u slučajevima jasno zainteresirati i druge institucije. Ali povjerenstvo niti je državno odvjetništvo niti USKOK. Prema tome, nemojte ni očekivati da ćete povjerenstvo s time vaditi. Postoje pravnici tamo, postoji stručna služba. Nažalost, promijenila se stručna služba, dobro da se promijenila, da je malo ranije bilo bi još i bolje, mijenjale su se prostorije, mijenjale su se i stranice, sve se u principu mijenjalo ali sad povjerenstvo radi. Tempo koji možda nije ne znam toliko čest kao što mislite ali nije čak ni potrebno jer činjenica je da prijava previše i nema. Više ima upita, naime ljudi koji pročitaju su upozoreni, pitaju da li mogu biti u nadzornom odboru istovremeno i ne znam u poglavarstvu ili ne znam nešto slično, Vladi itd. To pravna služba obradi i činjenica je da se čovjeku na vrijeme odgovori i da u pravilu ljudi koji su pitali poslušaju ono što im je odgovoreno, dakle postupe prema onome kako im je odgovoreno. Prema tome, ne vidim razloga za ovakvo napadanje. Trebali ste to, to i to, niste radili tamo, zašto niste radili i šta ja znam. Vanjski članovi su izabrani prema natječaju, dakle prema raspisanom natječaju. Očito da je prethodnim vanjskim članovima istekao njihov mandat a nakon raspisivanja natječaja jasno uz problem koji je nastao to znamo svi, nakon izbora evo novog predsjednika povjerenstvo normalno radi. A da to povjerenstvo nije i neće biti nekakva kaznena ekspedicija ili streljački vod to je druga stvar. Nema ni razloga da to bude. Povjerenstvo se brine, stručna služba upozorava da li su kartice predane, nisu predane kartice, po potrebi sankcije koje su tamo primijenit će se ali nije bilo nikakvih drastičnih kršenja propisa. Prema tome, gospodo ili ćemo napraviti tu nekakvo opet kažem povjerenstvo koje će dobiti takova ovlaštenja da će trčati okolo i tražiti je li netko dobio koji dar ili pitati čovjeka čuj jesi sam kupio nešto ili ti je to netko poklonio ili, pa to je smiješno. Imate evo gore, pogledajte u Vladi imate prostor, imate kod predsjednika države imate prostor gdje su to neki pokloni, prijavljeni pokloni. A od kuda povjerenstvo može znati da li je neki poklon zadržao. Pretpostavljamo da nije jer pokloni ne dolaze iz gepeka u džep ili šta ja znam od kuda nego pokloni se daju javno, dakle prema dogovoru, protokolu i slično. Prema tome, tako i završavaju. I mislim da je i ovo jedan veliki doprinos isto tako percepciji o korupciji u Hrvata. Nitko ih ne kontrolira pa kradu što hoće, uzimaju što hoće što je ljudi jako loše jer takva nije situacija. Ako nešto ne znate kako funkcionira a mislite da bi trebalo funkcionirati drugačije izvolite reagirajte. Da li će to Sabor prihvatiti ili neće prihvatiti to je druga stvar, da li će zakon promijeniti ili neće promijeniti tu ćemo također vidjeti kad prođe sve ono što bi trebalo proći. Dakle, još jedanput ako nešto pričate onda se interesirajte pa pričajte tako da podloga bude zakon a ne vlastite želje ili ne znam što još sve ne. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu ispravku navoda kolega Lesar.
Kolega Markovinović reče da sam ja krivo shvatio i Zakon o povjerenstvu, valjda zato što on zakon nije ni pročitao pa tvrdi da je bivšem povjerenstvu prestao mandat. Citiram odredbu članka 8. izmjene zakona iz prošle godine: "Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje mandat dosadašnjim članovima povjerenstva iz uglednika i javnih djelatnika.". Da bi im prestao mandat trebalo je to čak u zakon unijeti a ne da im je prestao mandat. I drugo imenovanje i izbor državnih dužnosnika objavljuju se u "Narodnim novinama", ne trebate nikakvu policiju a za usput znate li je li Vlada donijela uredbu o postupanju darova, kolega Markovinović. Jeste vidjeli tu uredbu?
Hvala lijepa. Za repliku se javio kolega Dorić. Izvolite, kolega zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Markovinoviću, mislim da vi, ja i ostali članovi povjerenstva iz reda saborskih zastupnika nemamo pravo braniti ovo izvješće. Mi moramo biti korektni, saslušati naše kolege, vidjeti gdje smo eventualno napravili neke poteze koje možemo unaprijediti i popraviti. Ja sam u tom smislu i raspravljao ispred svog kluba. Otvoreno sam na klubu rekao koji su dobri potezi napravljeni, što smo postigli, ali i što nismo postigli. Ja sam shvatio izlaganje kolege Lesara na jedan sasvim drugačiji način od vas. Imovinske kartice ako netko nije ispunio to jeste naša briga. Uvijek gledam gdje ćemo se naći na pola puta, gdje ćemo vidjet da stvarno možemo nešto napraviti. Jedinu grešku koju je kolega Lesar napravio i to grubu grešku je napravio kada je rekao da kolega Kačan i vanjski članovi dobivaju naknadu. To nije točno, oni ne dobivaju naknadu što jeste žalosno da vanjski članovi svih naših odbora dobivaju naknadu i to značajnu, a ljudi u našem povjerenstvu koji rade satima i satima ne dobivaju ništa. Dakle to nije točno, a sve ostalo velim moramo pokušati naći rješenje za ono što smo čuli kao primjedbe na naš rad. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Markovinović.
Samo dvije rečenice. Prvo, slažem se da ne treba odbacit nijednu dobronamjernu kritiku, a ja sam upravo i govorio jer ovo nije bila dobronamjerna kritika, to je jedno. Drugo, kolega Lesar vrlo često kad govori o primanjima drugih voli griješiti pa je pored ostalog rekao da je potpredsjednici kluba dobivaju nekakvu naknadu, a ne dobivaju. Dakle, voli pričat bez podloge i to ispada efektno za javnost, a zapravo onda se mi vrlo neugodno osjećamo ostali na koje se to odnosi. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje se za repliku javio uvaženi kolega Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Replicirao bih uvaženom kolegi u onom dijelu kada je govorio o nadležnosti povjerenstva i u tom smislu dakle zakonitosti ili pravne utemeljenosti samog izvješća koga imamo danas na klupama. Naravno kolega da se slažem s vama da je ovo izvješće napravljeno sasvim u skladu sa zakonom i sa ovlastima i nadležnostima koje samo povjerenstvo ima, samo često puta mi te nadležnosti, ovlasti krivo iščitavamo iz samog zakona. Često puta smo o tome i na sjednicama povjerenstva govorili, raspravljali, razgovarali, pa bih ovom prilikom u smislu replike kazao da povjerenstvo nije niti komisija za porijeklo imovine, taj institut smo imali, nije niti komisija za moralne vertikale ili nešto slično, a nije niti tijelo progona, pogotovo ne kaznenog progona. Dakle, nadležnost je točno precizirana, definirana zakonom, a temeljem tog zakona je napravljeno ovo izvješće. To što bi netko htio da se u smislu nekakve dnevne politike iz rada tog povjerenstva izvlače nekakve stvari koje bi se definirale ili javno prezentirale kao afere u ovom ili onom smislu, to je njegov problem. Dakle, u tom povjerenstvu su i članovi povjerenstva i vanjski članovi povjerenstva i saborski zastupnici koji uistinu mogu posvjedočit i svojim radom i radom predsjednika i ljudi koji su u smislu stručnih službi uključeni u rad povjerenstva, da je ono izuzetno korektno, izuzetno profesionalno, otkad je imenovano u ovom sastavu nastoji obavit sve one zadaće koje su propisane temeljem zakonskih odredbi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Markovinović.
… [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] da nije skupina profesionalaca, nego skupina volontera i da stvarno posao u povjerenstvu odrađuje, neposredni posao određuju pravnici, određuje stručna služba, da se povjerenstvo ne može bavit sa registrom darova, jer sve što je u registru to je registrirano. A kolega koji je maloprije govorio, dakle vanjski ili netko drugi, tamo govori o darovima, poklonima. Gdje su pokloni? Pa nemam pojma jel poklon netko dobio ili nije dobio. Dakle ako se bavimo s nečim, onda ćemo se bavit s nečim konkretnim i mislim da svi članovi povjerenstva vrlo zainteresirano i dobro rade svoj posao. Ukoliko mislite da to nije tako izvolite, predložite, uzmite nove članove, vrlo rado ćemo mi svi odustat koji smo tamo. Evo svi kolege ja mislim da kimaju glavom. Hvala.
Hvala lijepo. I još posljednja replika, kolega Krunoslav Gulić. Izvolite.
Pa ja bih samo evo nadopunio se na kolegu Markovinovića gdje govori o nadležnosti povjerenstva. Pa mislim da stvarno nije povjerenstvo nikakvo istražno tijelo i da nama koji obnašamo dužnosti ovdje u Saboru, gradonačelnici i načelnici, mislim da nama ne treba nikakvo istražno povjerenstvo. Nama su najveće istražno povjerenstvo naši birači. Gospodo, ja sam ispunio svoju imovinsku karticu, ona je na Internetu. Svaki građanin ove države ju može vidjeti, a najbitnije je da mogu vidjeti to moji građani u mojoj općini i oni znaju jel ja lažem ili govorim istinu. Nema muljanja. Tu smo napisali, oni znaju da imam ja dva auta, da imam kuću, garažu, oni sve znaju. Kome onda lažemo? Znači, ne treba nikakvo istražno povjerenstvo, zna se koje su dužnosti i nadležnosti povjerenstva. I imovinske kartice su svi ispunili i sve se zna.
Odgovor na repliku, kolega Markovinović. Izvolite.
Pa gledajte, imali smo i u prošlom sazivu jako revnih ispunjavanja imovinskih kartica. Jedan naš kolega je sve opisao, sve što ima unutra. Nakon tog, kad su primjetili da ga nema doma, očistili su mu sve po popisu. Prema tome, budite što detaljniji, po mogućnosti napišite gdje se nalazi u kojem dijelu kuće da ne lutaju lopovi.
Hvala lijepo. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Uvaženi kolega Vladimir Ivković je na redu. Izvolite, kolega.
Hvala, poštovani potpredsjedniče. Kad je ovo izvješće na radu i pred godinu, a i danas, prilika je da se veli nekoliko riječi i o samom institutu sukoba interesa. Naime, članak 1. zakona, a i prihvaćena praksa je postavila stvari da sukob interesa je sukob između privatnog i javnog. Ne između javnog i javnog, nego privatnog i javnog. S obzirom da je u zakonu unesena jedna odredba koja je kogentna, dakle izričita, a glasi: dužnosnici ne mogu biti članovi uprava trgovačkih društava, pa bih nekoliko stvari htio reći vezano za taj institut i njegove različite interpretacije. Naime, u Zakonu o sukobu interesa je u samom tekstu definirano tako, međutim u članku 1. je definirano da se cijeli zakon odnosi samo na sukobe između javnog i privatnog interesa. I onda imamo jednu situaciju i grupu uprava trgovačkih društava, među kojima sam i ja postavio pitanje koje je unutra bilo, a to je da li trgovačka društva koja su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, u potpunom vlasništvu, imaju element privatnosti odnosno privatnog interesa. S obzirom da se uglavnom zastupalo, s obzirom da gradonačelnici mogu biti dužnosnici, a oni su nositelji tog interesa lokalne samouprave onda tom logikom mogu biti i članovi uprava tih trgovačkih društava posebno zbog toga jer ustanova i svih drugih oblika mogu biti. Međutim, kako se razvijala zakonska procedura tako su se mijenjali i ovi ostali zakoni, Zakon o lokalnoj samoupravi, odnosno o izborima. I u samoj proceduri je bilo ukazivano da se taj problem seli i na načelnike općina, zamjenike načelnika itd. I sad u samoj proceduri donošenja izmjena zakona bilo je čak i predloženo u jednom dijelu na odborima da se, da bi se izbjegla dvojna tumačenja da se ugradi u zakon da su to nespojive funkcije. Dakle, da gradonačelnik i načelnik koji može biti volonter do 10000 ne može biti član uprave trgovačkog društva po samom Zakonu o izborima. Odgovor na takav prijedlog Vlade je bio da bi šteta bilo taj krug ljudi isključiti u potpunosti iz politike na taj način. I sad imamo situaciju u kojoj Zakon o izborima zastupnika propisuje da članovi uprave trgovačkih društava dužnosnici ne mogu biti članovi uprava trgovačkih društava, ali samo ako su članovi uprava trgovačkih društava u državnom vlasništvu. Ostali mogu biti. Dakle, ako gledamo krovni zakon za mandat i za prava iz mandata u tom slučaju se sada pojavljuje pitanje da li se radi o sukobu ili se radi o nespojivoj funkciji. Ako tražiš tumačenje za nespojivu funkciju ima elemenata po kojima se to može odbiti. Naravno da se zna kaj iza sebe nosi tumačenje da se radi o nespojivoj funkciji. I ta dvojnost sustava po kojima o mandatu se izričito specijalne zakonom odlučuje, a to je Zakon o izborima i onim lokalnim i ovim državnim i imamo ovu situaciju koja je nešto drugačije uređena sa Zakonom o sukobu interesa. I što sad. U takvim dvojnim situacijama trebalo bi po meni čim prije tu stvar razjasniti na jedan ili na drugi način. Ali kod ovakovih izričitih tumačenja kao što je sad ovdje bilo dano citiranjem samo jednog članka zakona ne gledajući duh zakona i svrhu zakona koju ste htjeli, ponavljam sukob između javnog i privatnog. U tom slučaju bi se moglo doći do zaključka kako je u mišljenju dano. Međutim, s obzirom da samo mišljenje po sebi nema pouku o pravnom lijeku, onda se ne može niti nastaviti pravna bitka oko toga, pa je nelogična situacija u kojoj se može mu pojaviti posebno zbog toga što je odgovor na pitanje da s godinu dana zakašnjenja. Dakle, u jednoj situaciji dok je već konzumirano ono o čemu se pitalo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženi kolega zastupniče. Imamo dvije prijave za repliku. Prvo uvaženi kolega Lesar.
Hvala lijepa. Prvo ću ovu repliku iskoristiti za javnu ispriku vanjskim članovima povjerenstva. Naime, 2004. u izmjene zakona unijeli smo naknadu za njihov rad i to je bilo u zakonu upisano. Sad sam ponovno išao tražiti kroz sve izmjene i vidio sam da je 2008. u svibnju ta odredba po meni pogreškom izostavljena jer je ona bila predmet izmjene i dopune zakona iz 2004. uveli i sve do vašeg izbora ovog saziva vanjskih članova. Po zakonu su oni primali i imali pravo na naknadu. Ponavljam, ispričavam se, ovu izmjenu naprosto nisam uočio jer je dosta komplicirano bila … [[Govornik se ne razumije.]] Pa čak i ja vidite mogu pogriješiti kaže Emil Tomljanović. I drugo. Član povjerenstva ovdje tvrdi da povjerenstvo nije nadležno za kontrolu da li je netko podnio imovinsku karticu, slušajte ovo dužnosniku koji u izvješću iz članka 7. navede neistinite podatke i koji ne podnese izvješće sukladno članku 7. povjerenstvo može izreći sankciju od 10 do 20000 kuna, koji ne podnese izvješće. Pa nulti posao povjerenstva je da kontrolira podnijeta izvješća da li su podaci točni, da li je izvješće podnijeto i da li su podaci točni i sankcija je za to predviđena. Ali vi možete od toga ostali raditi lakrdiju da to nije komisija za ispitivanje porijekla imovine. Nema veze, možete to raditi. Ali zaprimanje i kontrolu izvješća o imovini osnovna je zadaća povjerenstva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Ivković je imao izuzetno zanimljiv prikaz nekih problema na koje je on naišao u praksi i pitanja koja je postavio sasvim opravdana. Takvih pitanja ima bezbroj. Zato sam ja inzistirao i na sjednicama i danas ovdje kad sam ispred kluba govorio na javnosti rada. Ako mi naše odluke i mišljenja dignemo na web stranice imat ćemo model rješenja, model ponašanja, imat ćemo manji pritisak na povjerenstvo, imat ćemo mogućnost da ljudi pogledaju u biti kako je riješen slučaj, a tako ćemo se ponašati u slučaju b, c itd. Prema tome, ta javnost je strašno važna da se počne o tome govoriti. Nisam ja bez razloga iščitao ovih petnaestak pitanja iz ovog letka i nisam bez razloga postavio pitanje zašto mi nemamo neku malu stavku u proračunu da možemo tiskati ovakve letke, da gospodin Kačan može uputiti ovakve letke na određene adrese, da pokušamo u biti riješiti brojna pitanja. Vjerujte mi moramo to početi sustavno rješavati. Prema tome, javnost rada, leci, web stranice i vi znate bolje od mene pogotovo vi koji ste pravnici. Ja sam se oduševio. Američki Ustav se uvijek tiska uz bezbroj razno raznih sudskih presuda temeljem kojih se sve ostale presude donose jer je jednom 1892. godine tako sudac presudio i tako se već stotinu godina sudi jer to nije bilo riješeno u Ustavu ali po logici stvari tako, tako i tako to ide. Prema tome, mi moramo početi na taj način vrlo široko obuhvatiti ovo područje i davati tumačenja onako kako stvarno treba biti.
Odgovor na repliku, uvaženi kolega Ivković. Izvolite.
Pa dobro, jedno je pitanje tumačenja, drugo je posljedica konkretna u odnosu na konkretno pravo. Ono što je očito samo u mojoj županiji, dakle u Međimurskoj, 1/3 novoizabranih načelnika su članovi upravo trgovačkih društava u ovom trenutku. Dakle, zato bih postavio pitanje što sad? Da li se nešto mora tu po službenoj dužnosti ili to ostaje na volju političkoj konkurenciji i kako se uopće prema tom problemu postavi jer to bi praktički značilo za 1/3 nove izbore? Hvala.
Hvala lijepo. S raspravom smo završili. Zaključno se javlja uvaženi predsjednik povjerenstva. Izvolite.
Evo, ja se zahvaljujem svim sudionicima rasprave i nastojat ću da u budućem radu povjerenstva usvojimo sve vaše sugestije. Zašto nismo stavili, možda samo rečenica-dvije o tome zašto nismo stavili imovinske kartice u izvješće? Ogroman je broj imovinskih kartica zaprimljen u ovom periodu. To sam vam napomenuo u ovom uvodnom slovu i sve su na kraju krajeva zaprimljene. Zakon je u primjeni od 2003. godine. Meni se čini ako bi mi sada u svako izvješće stavljali da smo primili toliko i toliko kartica da bi to bila stvar kao da u udžbeniku iz matematike za srednju školu opet idemo 2+2=4. Mislim da se to podrazumijeva, da se zna da ono što nije prezentirano kao problem, da s time problema nekih većih nije bilo. Bilo je kašnjenja, ali je povjerenstvo u tom kontekstu reagiralo i apeliralo na dužnosnike da podnesu izvješća. Gotovo svi su to i učinili. Ako bi išli na to da se za cijeli, evo recimo sada za ove lokalne izbore imamo preko 1200 imovinskih kartica. Prvo će uzeti vremena da se one sve zaprime, da se unesu na internet, a poslije ako ustanovimo da jedan broj nije, opet ćemo apelirati jer ako povjerenstvo opteretimo sa nizom postupaka, stotine postupaka recimo koji bi bili utvrđivanje sukoba interesa, onda bi ono izgubilo smisao svog djelovanja i ne bi mogli reagirati na neke slučajeve po prijavama. Evo, samo toliko. Još jedanput se zahvaljujem i nadam se da ćemo u budućem radu usvojiti neke od vaših sugestija. Hvala.
Hvala lijepo.
Izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Malo ćemo pričekati par sekundi jer kaže da odgovor za te uzroke i razloge toga zna samo vjetar. Ponovno glasovanje o tom zaključku, o Izvješću Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2008. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 103 glasa za i 8 suzdržanih i 1 protiv donesen predloženi zaključak.
I sada obzirom na uvjete, rad odbora, očitovanja, zapisnike itd., nastavljamo s radom sa 12. točkom dnevnog reda, to je - Konačni prijedlog zakona o djelatnostima u zdravstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 390 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Tu ste prijedlog akta primili poštom. Hitni se postupak primjenjuje sukladno Poslovniku, što objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća smo također sa sjednica odbora primili. Amandmane je podnio Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Žele li predstavnici predlagatelja uzeti riječ? Izvolite doktore. Ante Zvonimir Golem, državni tajnik. On je toliko puta tu pred nama da je red da ga znamo, ali radi zapisnika da i to evidentiramo. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Dozvolite samo nekoliko kratkih crta da se obrazloži potreba donošenja ovakvog jednog zakonskog prijedloga i što se s njime regulira. Dakle, zdravstvena profesija i zdravstvene profesije u Republike Hrvatskoj započete su sa regulacijom već davne 1994. godine kada su točno određene Zakonom o zdravstvenoj zaštiti koje su to zdravstvene profesije i tada je postavljen i svojevrstan kriterij koji je to definirao na način da tamo gdje se odradio pripravnički staž i polagao stručni ispit u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi, da pripadaju zdravstvenim djelatnostima, a ostale profesije su bile suradne profesije u zdravstvu, odnosno u pružanju zdravstvene zaštite. U tijeku daljnjem dolazi do razvoja, dakle profesija i određene profesije su u Republici Hrvatskoj već regulirane i ovaj Visoki dom je donio zakone kojima regulira te profesije. Dakle, do sad su regulirane liječnička, stomatološka, farmaceutska, sestrinska profesija i profesija primalja te dodatno još i profesija fizioterapeuta. Te profesije su osim potreba regulacija u Republici Hrvatskoj isto tako i zakonski regulirane na način da mogu dobiti i automatsko priznavanje onog trenutka kada Republika Hrvatska uđe u Europsku uniju jer se radi o profesijama koje su jednako određene u svim državama članicama Europske unije. Međutim, i sve druge profesije u zdravstvu postoji velika potreba za regulacijom jer su one regulirane u Europskoj uniji samo što ne potpadaju pod sustav automatskog priznavanja, tako da danom ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju, kako je ovaj Visoki dom donio u svom propisu kada će se prestati provoditi pripravnički staž i polagati stručni ispit, ne bi došlo do pravne praznine, već da se tada zdravstvena djelatnost ne regulira putem pripravničkog staža, već kroz kriterije standarda kvalitete obrazovanja i kataloga vještina kojima će se dakle priznavati pripadnost određenoj profesiji i u dijelu priznavanja inozemnih kvalifikacija moć postaviti standardi da se zadovolji kvaliteta zdravstvene zaštite. U tu svrhu se pristupilo i regulaciji, dakle preostalih profesija u Republici Hrvatskoj gdje su još neregulirane dakle izvan postojećih zakona ostale 6 profesija, od koje 2 profesije, a to su zubotehničari i farmaceutski tehničari čija regulacija se u dogovoru sa udrugama koje predstavljaju te cijenjene profesije će se regulirati kroz, znači zubni tehničari kroz Zakon o stomatološkoj djelatnosti gdje će se isto tako i svi postupci provoditi kroz stomatološku komoru i u Zakonu o farmaceutskoj djelatnosti gdje će farmaceutski tehničari rješavati probleme svoje struke kroz Hrvatsku farmaceutsku komoru. Ostalo je još djelatnost sanitarnih inženjera, radiološko-tehnološka djelatnost, djelatnost radnih terapeuta i djelatnost medicinsko-laboratorijske struke. Ovdje treba još dodatno napomenuti, jer je bila velika rasprava prilikom donošenja Zakona o fizioterapeutskoj djelatnosti kad se radni terapeuti koji obavljaju fizioterapeutsku djelatnost su uvršteni u taj zakon, tada je bilo najavljeno da će se jednim ovakvim zakonom riješiti problem uopće djelatnosti radne terapije u Hrvatskoj gdje se radni terapeuti koji će se regulirati ovim zakonom, će se zapošljavati isto tako na poslovima radne terapije. Republika Hrvatska se odredila kroz postojeće zakone na komorski sustav, znači gdje se u Hrvatskoj dio javnih ovlasti daje komorama u zdravstvu, kako bi se na najkvalitetniji način mogao pratiti razvoj struke, trajna medicinska edukacija i svi drugi postupci bitni za struku. Ovim zakonom predviđa se jedinstvena komora za navedene četiri djelatnosti iz jednostavnog razloga da djelatnosti koje u svojim redovima imaju manje od 1500 do 2000 pripadnika struke, koji ne mogu osigurati neovisnost rada komore vlastite, da se kroz jednu zajedničku komoru organiziraju tako da na takav način ostvare svoju neovisnost, a s druge strane mogu predstaviti svoju struku. U tijeku rasprave o Prijedlogu, dakle, Zakona o djelatnostima u zdravstvu bilo je i određeni broj primjedbi i prigovora sa strane nekih udruga i isto tako sa strane preostalih komora u zdravstvu. U tijeku rasprave, između ostalog i na današnjem odboru, većina ako ne i skoro sve primjedbe su prihvaćene, i kao takve će biti i dijelom prijedloga kada dođu na red i o amandmanima. Za sad toliko, pa ukoliko poslije i kako daljnje razumijevanje stojim na raspolaganju. Hvala lijepo.
Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, gospodine tajniče. Znači pred nama je Prijedlog Zakona o djelatnostima u zdravstvu pod oznakom P.Z.E. 390. Razlog donošenja ovog prijedloga je potreba usklađenja domaćeg zakonodavstva s propisima Europske unije na području reguliranja djelatnosti u zdravstvu, pa se predlaže donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Kao što je rekao uvaženi tajnik, ovim zakonom se reguliraju četiri djelatnosti, to je djelatnost sanitarnih inženjera, medicinsko radiološko tehnološka djelatnost, djelatnost radne terapije i djelatnost medicinsko-laboratorijske dijagnostike. Što se uređuje ovim zakonom? Kao prvo određuje se sadržaj i način djelovanja, zatim se određuje standard obrazovanja, zatim uvjeti za obavljanje djelatnosti, iduće dužnosti, onda kontrola kvalitete i stručni nadzor nad radom sanitarnim inženjera, stručnih prvostupnika radiološke tehnologije, stručnih prvostupnika radne terapije, stručnih prvostupnika medicinsko-laboratorijske dijagnostike. Ovim zakonskim prijedlogom uređuje se i osnivanje, kao što je rekao uvaženi tajnik, Hrvatske komore zdravstvenih radnika kao neovisne strukovne organizacije sa svojstvom pravne osobe i javnim ovlastima. Kriteriji te situacije i znači preko 1500 članova profesije. Cilj osnivanja Hrvatske komore zdravstvenih radnika kao strukovne samostalne organizacije je promicanje, zastupanje i usklađivanje interesa zdravstvenih radnika učlanjenih u komoru, a kao i skrb nad svjesnim, odgovornim i zakonitim radom istih. Tu je bitan i stručni nadzor. Za provedbu stručnog nadzora putem Povjerenstva komore kao javne ovlasti komore, uključujući oko 10 redovitih i 5 izvanrednih nadzora godišnje po pojedinoj djelatnosti, potrebno je u državnom proračunu za 2010. godinu osigurati 80 tisuću kuna, a za svaku slijedeću 160 tisuća. Članak 87. govori da Ministarstvo zdravstva, Hrvatska sanitarna udruga, Hrvatska udruga inženjera medicinske radiologije, Hrvatska udruga laboratorijske medicine, Hrvatska udruga radnih terapeuta osnovat će komoru u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. A članak 89. da zdravstveni radnici iz članka 76. stavka ovog zakona koji na dan stupanja na snagu ovog zakona obavljaju odgovarajuću djelatnost, po do sada važećim propisima, o čemu smo raspravljali u našem odboru, mogu i dalje obavljati tu djelatnost, pod uvjetom da u roku od dvije godine steknu odobrenje za samostalan rad sukladno ovome zakonu. Sad ću nešto pojedinačno reći o pojedinim djelatnostima. Znači imamo prvo djelatnost sanitarnih inženjera. Bit zvanja djelatnika sanitarnog inženjerstva, znači sanitarnog tehničara, sanitarnog inženjera, diplomiranog sanitarnog inženjera, odnosno magistra sanitarnog inženjerstva tako postaje očuvanje, unapređivanje zdravlja pojedinca, obitelji i društva, te prevencija bolesti koja se obavlja primjenom mjera za održavanje higijensko-sanitarnog i epidemiološkog nivoa u radnoj i životnoj okolini. Naravno tu je potrebna velika suradnja sa drugim zdravstvenim profilima i oni trebaju uočavati, definirati i sanirati čimbenike okoline koji mogu štetno djelovati na zdravlje pojedinca i širu zajednicu i provodit će opće i ciljano zdravstveno prosvjećivanje pučanstva sa ciljem unapređivanja zdravlja šire populacije. Što se tiče uvjeta. Znači uvjete, način postupka davanja, obnavljanja i oduzimanja odobrenja za samostalni rad znači magistar sanitarnog inženjerstva, diplomiranih sanitarnih inženjera, sveučilišnih prvostupnika sanitarnog inženjerstva, zatim stručnih prvostupnika sanitarnog inženjerstva i sanitarnih tehničara propisuje općim aktom Hrvatska komora zdravstvenih radnika. Što se tiče privatne prakse može obavljati sanitarni inženjer koji ima odobrenje za samostalni rad, a danas smo posebno naglasili na Odboru za zdravstvo da samo zdravstveni djelatnici sa završenim diplomskim studijem, a iznimno medicinske sestre i tehničare, viši zubari i fizioterapeuti, a ne stručni prvostupnici kako je ovdje navedeno. Što se tiče medicinsko-radiološke djelatnost koju smo danas amandmanom preveli u zdravstveno radiološko-tehnološku djelatnost u Republici Hrvatskoj nije zakonski regulirana, što znatno na stanje u praksi u provedbi i uvođenju sustava kvalitete, kao i na zapošljavanje osobito u području nuklearne medicine. Prema popisu u bazi podataka registra zdravstvenih radnika Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, znači na dan 14. studenog 2008. godine na području Republike Hrvatske u cjelokupnom sustavu zdravstva u radiološko-tehnološkoj djelatnosti radi 1133 zdravstvena radnika. Najzastupljeniji su inženjeri medicine radiologije, njih 1103. Što obuhvaća zdravstveno radiološka tehnološka djelatnost? Obuhvaća radiološku propedeutiku, uporabu tehnika slikovnog prikaza, uporabu radiološke, radioterapeutske i nuklearno-medicinske opreme i sredstva. Zatim tu slijedi zaštita od zračenja, optimalizaciju doze, kliničku odgovornosti, organizaciju djelatnosti, materijalno poslovanje, procjenu i kontrolu kvalitete, edukaciju i podučavanje. Veliki broj čimbenika utječe na zahtjev koje medicinske radiološke tehnološke skupine trebaju ispuniti. Ti čimbenici uključuju politiku u sustav kvalitete, način zbrinjavanja bolesnika, dosljedno provođenja mjera zaštite od zračenja, testiranje opreme, održavanje i servisiranje opreme, dijagnostički i terapijski protokol, praćenje procesa, te analiziranje procesa. Ako postavimo pitanje tko ima pravo, odnosno koji su kriteriji za obavljanje zdravstveno radiološko tehnološke djelatnosti, to su kao prvo: Stručni prvostupnik radiološke tehnologije, koji je upisan u registar Hrvatska komore zdravstvenih radnika i ima odobrenje za samostalan rad i mora imati obavljen pripravnički staž i položen stručni ispit. Pod 2 inženjer medicinske radiologije koji je obavio pripravnički staž i položio stručni ispit. Uvjeti obavljenog pripravničkog staža i položenog stručnog ispita iz stavka 2. i 3. ovog članka ne odnose se na državljane članice Europske unije. Djelatnost radne terapije pod tri. Znači na početku treba naglasiti da od svih članica Europske unije radna terapije još samo u Republici Hrvatskoj nije zakonski regulirana što znatno utječe na stanje u praksi, osobito na zapošljavanje radnih terapetua, a samim time na dostupnost radno terapeutskih usluga osobama kojima je ona potrebna. Za ilustraciju ću spomenuti primjer omjera radnih terapeuta koji je u ovom izvješću naveden na 100 tisuća stanovnika. Znači Hrvatska tako ima 4 radna terapeuta na 100 tisuća, Slovenija 17, Njemačka 42, Danska, Švedska 100. Znači slijedi zapošljavanje. Moj uvaženi kolega doktor Milinković mi je rekao, odnosno izjasnio se na odboru da ih momentalno na Zavodu za zapošljavanje ima preko 90. znači imamo šansu popraviti ove omjere. Podaci Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo pokazuju znači da je krajem 2007. godine u zdravstvenim ustanovama bilo zaposleno oko 120 radnih terapeuta, a u ustanovama socijalne skrbi radi njih oko 100. E sada djelatnost radne terapije, što ona obuhvaća. Znači brojne terapijske postupke u obliku promicanja, uspostavljanja, obnavljanja, održavanja ili modificiranja izvođenja svakodnevnih aktivnosti čija je izvedba onemogućena brojnim problemima, da li u razvoju, da li fizičkom bolešću, starenjem, psihološki, socijalno, kulturno ili najčešće kombinacijom navedenog. Osnovni cilj radne terapije je povećanje samostalnosti u izvođenju svakodnevnih aktivnosti te poboljšanje kvalitete života. Kako se stiče obrazovanje? Ono se stječe uspješnim završavanjem stručnih studija, za zanimanje stručni prvostupnik radne terapije u skladu sa važećim propisima Republike Hrvatske što je regulirano člankom 42. I na kraju imamo djelatnost medicinsko laboratorijske dijagnostike koja obuhvaća ovaj zakon P.Z.E 390 na koga se odnose odredbe ovoga zakona. Kao prvo na stručne prvostupnike medicinsko laboratorijske dijagnostike. 2. na inženjere medicinsko laboratorijske dijagnostike. 3. na zdravstveno laboratorijske tehničare. 4. na zdravstveno laboratorijske tehničare sa završenim tečajem iz cito dijagnostike, citoskrinere. 5. na zdravstveno laboratorijske tehničare sa završenim tečajem iz transfuzijske medicine. 6. na struče prvostupnike medicinske laboratorijske dijagnostike sa završenim tečajem cito dijagnostike, citotehnologa ili sa završenim tečajem transfuzijske medicine. Naime, moramo reći da važećim zakonodavstvom medicinsko laboratorijska dijagnostička djelatnost regulirana je samo u segmentu medicinsko biokemijske djelatnosti Zakonom o medicinsko biokemijskoj djelatnosti. Ovim predloženim zakonom sada se reguliraju o čemu smo mi danas raspravljali i ostala područja medicinsko laboratorijske dijagnostike i to redom hematologija, citologija, transfuziologija, patologija, mikrobiologija, imunologija, serologija, molekularna dijagnostika. A time se uređuju standardi i uvjeti za obavljanje ove djelatnosti. Što se tiče broja djelatnika u ovoj djelatnosti njih je momentalno 4 tisuće i 800. Što se tiče njihovog standarda obrazovanja članak 60. govori o tome da je temeljno obrazovanje zdravstveno laboratorijskog tehničara, da oni ga stječu uspješnim završavanjem srednjoškolsko obrazovnog programa za zanimanje zdravstveno laboratorijski tehničar u skladu s važećim propisima Republike Hrvatske. Članak 61. govori da temeljno obrazovanje za obavljanje medicinsko laboratorijske djelatnosti stječe se uspješnim završavanjem stručnog studija za zanimanje stručni prvostupnik medicinsko laboratorijske dijagnostike u skladu sa važećim propisom. I uglavnom to bi bilo sve što se tiče ovog zakona. S time da smo mi danas na Odboru za zdravstvo podnijeli 12 amandmana u cilju poboljšavanja nekih stavaka i sve skupa je jednoglasno prihvaćeno. Hrvatska demokratska zajednica podržava Prijedlog Zakona o djelatnostima u zdravstvu pod oznakom P.Z.E. 390. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Imao pred sobom još jedan zakon koji je očito rađen na brzinu i sa željom da se što prije napravi, a da nisu konzultirane sve relevantne udruge. Mi smo bili zasuti upitima udruga i kolega koji su davali primjedbe od toga da su kolege radiolozi bili začuđeni tekstom zakona u kojem inženjeri medicinske radiologije postaju samostalni i postali su pandan liječnika specijalisti i radiologu što govori o prirodi da je ovaj zakon rađen pomalo brzopleto. Slijedom navedenoga glavne primjedbe koje imamo na ovaj zakon, da pod istu kapu svrstava djelatnosti koje su usmjerene i na preventivu i kurativu i da bi tu trebalo napraviti neke promjene. Pitanje usklađenosti sa Europskom unijom je pitanje do kuda Europska unija je krenula u zakonodavnu djelatnost na ovom području, tako da sama usklađenost sa pravnom stečevinom Europske unije dijelom je dijelom nije. Isto tako zakon dolazi u suprotnost sa odredbama više postojećih zakonskih akata iz područja zdravstva o kojem ću reći nešto poslije. I ono što je najbitnije da nam je žao što u ovaj prijedlog nisu uključeni svi oni koji su imali nešto reći nego se krenulo sa izradom zakona očito pod utjecajem samo jedne udruge zdravstvenih djelatnika. No krenimo na sam zakon. Prvo, mislim da Zakon o djelatnostima u zdravstvu je naziv koji nije neodgovarajući jer se ne odnosi na sve već samo na neke djelatnosti u zdravstvu, mislim da je to neprihvatljiv da ovakav preopćenit naziv može uputiti na pogrešni zaključak da se reguliraju svi zakoni kao i sve postojeće djelatnosti u zdravstvu. Skrećem pozornost na neispravno korištenje termina djelatnost jer u čitavom tekstu prijedloga zakon on bi se sukladno nacionalnoj klasifikaciji zanimanja trebao koristiti kao izraz zanimanje a ne djelatnost. Djelatnost je nešto drugo, zanimanje je nešto treće. Samo da kažem da u nacionalnoj klasifikaciji zanimanja pod vrsta 32 prirodoslovni i zdravstveni inžinjeri i tehničari postoje zdravstveni inženjeri i tehničari i srodna zanimanja, pa tu imamo sanitarne inženjere, tehničare, dijetetičare, očne optičare, zubne tehničare, fizioterapeute, veterinarske tehničare, farmaceutske tehničare i zdravstvene terapeute. Većina ovih zanimanja nije uključena u ovaj zakon. Ono što bih želio državnog tajnika da nam odgovori, on je odgovorio u svom uvodnom dijelu zašto neki jesu, zašto neki nisu ali su neki unatoč tome ostali izvan. Kad govorimo o tome da bi umjesto djelatnosti trebalo koristiti izraz zanimanje, konkretno zanimanje je skup poslova i radnih zadaća koji su svojim sadržajem i vrstom organizacijski i tehnološki toliko srodni i međusobno povezani da ih obavlja jedan izvršitelj koji posjeduje odgovarajuća znanja, sposobnosti i vještine, dakle to nije djelatnost. Posebno stavljamo primjedbu na standard obrazovanja jer je opis djelatnosti i nadležnosti pojedinih struka predviđenih tekstom preopćenit i bez jasne distinkcije za područje rada. Primjerice, inžinjeri srednje stručne spreme, inžinjeri visoke stručne spreme, prvostupnika i više stručne spreme. I oni su ujedno i neujednačeno detaljno regulirani tako da na primjer člankom 3. detaljno je uređena djelatnost sanitarnih inžinjera dok članci 20. i 39. ne sadrže jednako precizne i detaljne opise poslova i djelatnosti tehničara radiološke tehnologije odnosno radne terapije. Prema tome, očito da je zakon rađen pod utjecajem udruge sanitarnih inžinjera. Skrećemo posebnu pozornost na nedostatnost u opisu djelatnosti medicinsko laboratorijske djelatnosti jer osobe iz ove djelatnosti rade i na području mikrobiologije, hematologije i citologije, trebali bi ih jasno regulirati posebno što se tiče temeljne naobrazbe za navedene samostalne profesije. Također smatram da bi nazivlje trebalo uskladiti sa drugim zakonima posebno Zakonom o akademskim i stručnim nazivima i akademskim stupnjem, popisom akademskih naziva akademskih stupnjeva kao i sa bolonjskim procesom. Svi se kunemo u bolonjski proces, mislim da bi bolonjski proces trebao biti i u ovom zakonu tako da ne moramo nakon par mjeseci donositi određene nadopune i promjene zakona. Ono što me posebno smeta u ovom zakonu je da predviđenim tekstom zakona je predviđena potpuna samostalnost djelovanja sanitarnih inžinjera, inžinjera medicinske radiologije, radne terapije, medicinsko laboratorijske dijagnostike, u više navrata i Hrvatska liječnička komora i druge komore su dale primjedbe da se radi o neutemeljenom zahtjevu jer de facto ne odgovara stvarnosti u kojoj se nalazimo. Tu je profesor Hebrang i mislim da on ne bi htio da mu inžinjer medicinske radiologije očitava rendgensku sliku a po ovom zakonu je to moguće. Kad govorimo o težim povredama radne dužnosti onda isto tako bi bilo potrebno da se detaljnije to uskladi sa sadašnjom zakonskom regulativom gdje je za teže povrede radne dužnosti odnosno za činjenje loših djela odgovorna zdravstvena ustanova i ostaje pitanje kako to urediti s obzirom na Zakon o radu i drugim propisima iz područja radnog prava. U članku kontrola kvalitete mislim da taj dio zakona bi trebalo ili izostaviti ili se jednostavno vezani uz Zakon o kvaliteti zdravstvene zaštite koji smo mi donijeli u Saboru. Treća prijeporna stvar ovog zakona je privatna praksa. Privatna praksa je nešto što je određeno zakonom a zakon nam kaže da privatnu zdravstvenu praksu mogu obavljati zdravstveni radnici sa završenim sveučilišnim diplomskim studijem a iznimno medicinska sestra, tehničar, viši zubar, zubni tehničar i fizioterapeut, ostaje pitanje što ćemo sa zdravstvenim tehničarima na području epidemiologije, sanitarnim tehničarima i da li oni imaju pravo da imaju privatnu praksu. Po ovome zakonu oni to mogu što nam stvara onda probleme i u daljnjoj zakonskoj regulativi. I na kraju, komora zdravstvenih radnika je komora koja bi obuhvaćala sve djelatnike koji su obuhvaćeni ovim zakonom. Međutim, i ja sam zdravstveni radnik i profesor Hebrang, da li znači da mi moramo biti u toj komori ili kolega Milinković, kolega Adanić, svi bi mogli biti u zdravstvenoj komori mi smo svi zdravstveni radnici. Prema tome, mislim da bi trebalo promijeniti naziv komore i dovesti je u normativ sa stanjem u društvu. Iz svega toga SDP neće podržati ovaj prijedlog zakona ukoliko se ove stvari zakonom ili amandmanima ne poprave. Hvala lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, samo ću ovdje postaviti jedno pitanje državnom tajniku koje sam dobio zamolbu prije dva, tri dana od strane komore sanitarnih inžinjera i tehničara Hrvatske udruge za sanitarno inžinjerstvo u kojem nas svih pitaju slijedeće. Ono što je vidljivo iz ovdje zapisa 88. sjednice Vlade Republike Hrvatske pod točkom 2. prijedlog zakona je upućen u hitnu proceduru zbog usklađivanja sa EU pravnom stečevinom. To nikako ne može biti točno. Naime, tvrde da nismo uskladili s europskom stečevinom. Mi smo još u lipnju 2006. godine obavijestili Ministarstvo zdravstva Republike Hrvatske o tome kako je ovo pitanje riješeno u Europskoj uniji o čemu vam dostavljamo službeni EU dokument u privitku. Inače je dostupan i klikom na link stav EU komisije sanitarno inžinjerstvo. Ja bih gospodina državnog tajnika samo molio obzirom da je on zaprimio taj njihov dopis da li je uvaženo ono što su oni tada predložili odnosno da li je uistinu usklađen ovaj zakon sa zakonom odnosno sa pravnom stečevinom Europske unije u pogledu sanitarnog inžinjerstva. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo, štovani gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče. Pred nama je jedan Zakon koji je vidim zauzeo određena različita stajališta, možda zbog toga što smo eto ga donijeli po hitnom postupku pa nije bilo prilike za neke veće rasprave, ali je ministarstvo provelo prethodnu raspravu, konzultacije sa komorama, sa Hrvatskim liječničkim zborom i njegovim sekcijama i ugradio gotovo sve primjedbe. Neke smo ugradili danas na Odboru za zdravstvo. To su bile primjedbe komore koje smo ugradili kao amandmane i vjerujem da će državni tajnik te amandmane i prihvatiti i podržati. O čemu se radi? Radi se o zakonu koji regulira područje koje do sad nije regulirano, a to je da određene zdravstvene djelatnosti koje nisu obuhvaćene dosadašnjim Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, dosadašnjim specijalnim zakonima, o ljekarništvu, o liječnicima, sestrinstvu itd., sve je to stavilo jednu prazninu. Postoji određen broj djelatnosti koje nisu regulirani, nisu obuhvaćeni i nisu standardizirani. Europska unija traži standardizaciju i to čega? Standardizaciju uvjeta obavljanja svih djelatnosti, standardizaciju obrazovanja u tom području djelatnosti, standardizacija trajne edukacije, standardizaciju nadzora i standardizaciju kontrole kvalitete i na kraju ujednačavanje uvjeta obavljanja privatne prakse. To je određeno za brojne djelatnosti, ali su ostale praznine za četiri djelatnosti. To je djelatnost sanitarnih inženjera, radiološko-tehnološka djelatnost, djelatnosti medicinsko-biokemijske dijagnostike i djelatnost radne terapije. Za te četiri djelatnosti ovaj zakon popunjava tu prazninu. Osim što određuje sve standarde i uvjete obavljanja prakse, djelatnosti, standarde edukacije, trajnog usavršavanja, kontrole kvalitete i nadzora, određuje i učlanjenje u jednu zajedničku komoru. U toj zajedničkoj komori će biti razredi u kojoj će svaka od ovih djelatnosti imati svoj razred i na taj način biti strukovno organizirana. Mislim da je to dobro rješenje za ovakvu pravnu prazninu koja je nastala u zakonodavstvu i dobro usklađenje sa pravilima Europske unije. Prihvaćen je čitav niz primjedbi. Ja bih samo rekao npr. što se tiče privatne prakse što ste govorili, doista članak 145., 146., 147. i 148. Zakona o zdravstvenoj zaštiti govore da privatnu praksu mogu obavljati zdravstveni radnici sa završenim sveučilišnim diplomskim studijem, a samo iznimno medicinska sestra, medicinski tehničar, viši zubar i fizioterapeut. Zato smo mi amandmanom odbora išli u promjenu zakona na način da članci koji određuju mogućnost privatne prakse u ove četiri djelatnosti se izbacuju. Drugim riječima nema, osim u slučaju, a ima nekoliko takvih slučajeva, gdje su već dobili pravo na privatnu praksu. Kojim putem i kako ne znam, ali nećemo retroaktivno naravno ukidat to pravo, ali to je zaista svega par slučajeva. Tako da je taj zahtjev komore i ovdje iznesenih u pojedinačnim raspravama, konzumiran. Isto tako smo izvršili i neke jezične promjene, npr. medicinsko radiološka-tehnološka djelatnost nije dobar pojam, jer ovaj zakon ne govori o djelatnostima u medicini kao struci, nego djelatnosti zdravstva ka organizaciji pa smo rekli zdravstvena radiološko-tehnološka djelatnost, jer je to logično i sukladno tome. Izvršene su još neke nomotehničke izmjene u tim amandmanima i vjerujem da su s time konzumirani zapravo zahtjevi svih onih koji su zbog ove brzine možda malo i prekasno stigli, ali su u svakom slučaju konzumirani u ovim našim amandmanima koji vjerujem da će državni tajnik prihvatiti. Zato zaključno mislim da treba prihvatiti sa amandmanima odbora i to daje jednu cjelinu koja doista regulira ove četiri djelatnosti i čini ih sukladnima Europskoj uniji. To je jako važno jer uskoro dolazi vrijeme velikih promjena zbog usklađenja sa Europskom unijom. Neće biti državnog ispita, neće biti staža itd., dakle ako ne uskladimo to može nam se dogoditi da dobijemo možda one djelatnike iz inozemstva koje ne zadovoljavaju ni minimume. Ovdje je sad to ipak uokvireno u europske okvire koji se ne uklapaju u sustav koji nije dobro organiziran, što može imati negativne činjenice ili u sustav koji nema nadzore. Vjerujem da smo s ovim pokrili te defekte, da tako kažem uvjetno, u zakonu i da će kvaliteta zdravstvene zaštite s ovime biti znatno unaprijeđena. Zato predlažem da se prihvati. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvažene dame i gospodo. Postavljeno je nekoliko pitanja, pa dozvolite, ja bih samo kratko na njih odgovorio iako je većina dijela u tijeku diskusije odgovoreno, ali postoji jedno nerazumijevanje, danas sam već objašnjavao. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi bilo se protivilo kada se udruga građana osnovana po Zakonu o udrugama građana, zove se Hrvatska udruga sanitarnih inženjera, kad je tražila izmjenu naziva i dobila naziv da se zove Hrvatska udruga sanitarnih inženjera-Komora sanitarnih inženjera. Hrvatsko zdravstvo se orijentiralo na komorski pristup, dakle hrvatsko zdravstvo zakonom regulira komore i predaje se zakonom dakle javne ovlasti komora mu u svom djelokrugu. Komore koje se osnivaju dakle u zdravstvu su komore koje se osnivaju sukladno reguliran dakle zdravstvenim zakonima. Zakon o udrugama građana nije mogao dovesti u situaciju da se javne ovlasti na ovakav način podrazumijevaju kada netko samo dobiva naziv Komora sanitarnih inženjera, a da se istovremeno radi o udruzi građana koja je osnovana po Zakonu o udrugama. Tako da tu leži i činjenica da u samome prijedlogu zakona nismo naveli hrvatsku, dakle zove se Hrvatska udruga sanitarnih inženjera-Komora sanitarnih inženjera i tehničara, već se kod, ministarstvo je preuzelo obvezu i o tome jasnu poruku dalo, kod osnivanja komore će se i ta udruga građana pozvati da da svoj doprinos i da pripadnici i te udruge koji štite interese i bore se na neki način za interese svoje struke, da jednakopravno sudjeluju u osnivanju komore. Ali ne možemo postavljati situaciju da komora osniva komoru u zdravstvenom sustavu. Iz čisto terminološkog razloga takva stvar nije bila. S druge strane, mislim da sam dao pa ću još jedanput ponoviti, javne ovlasti koje se prenose na komore regulirat će između ostalog kontrolu kvalitete, regulirat će između ostalog mnoge druge dijelove, standarde po kojima standardima ćemo dakle moći reći da konačno donošenjem ovog zakona i još dvjema izmjenama zakona kojima ćemo regulirati zubotehničare i farmaceutske tehničare. U Republici Hrvatskoj su profesije regulirane na način kako je to učinjeno i u zemljama Europske unije s time da evo mi očekujemo po Zakonu o priznavanju inozemnih kvalifikacija kao i prema poglavlju 3. pregovora da onih pet profesija koje potpadaju pod automatsko priznavanje s područja zdravstva, da to automatsko priznavanje mogu i dobiti. Treba reći i tu je jasno, to je normalna ljudska kategorija. I kad smo donosili, odnosno predlagali, a Hrvatski sabor donio Zakon o fizioterapijskoj djelatnosti isto tako je bilo malo disonantnih stavova oko toga da li se fizioterapiji smije dati nekakva samostalnost u radu ili u nečemu. Bilo je čak sa strane određenih komora i protesta. Međutim, s druge strane ne treba bježati činjenici i tad smo govorili primjerice radni terapeuti koji su uvršteni u taj zakon, gdje je jasno rečeno da ukoliko se bave fizioterapijskom djelatnošću potpadaju pod taj zakon. Tada smo već rekli da nismo izjednačili fizioterapeute sa radnim terapeutima već da će radni terapeuti u okviru svoga moći svoju struku prema uzoru na Europu ostvariti i svoje interese kroz svoju radnu, kroz svoju dakle komoru i posljedica toga je jedan ovakav zakon. Da je riječ o djelatnosti, a ne o zanimanju i profesiji kaže sam naslov zakona s time da nomotehnički izričaj ako nije najsretniji ali sigurno je jedini mogući u ovom trenutku, a sam već prvi članak zakona jasno određuje na koga se taj zakon odnosi i kao takvim neće stvarati zabunu jer se, jer stariji zakoni koji postoje kao što je Zakon o liječništvu, Zakon o sestrinstvu koji isto kad je donošen bilo je jakih disonantnih tonova, pa Zakon o stomatološkoj djelatnosti jasno i glasno definiraju tko kome pripada i tko u koju komoru pripada. Što se tiče dakle amandmana o tome ćemo se izjasniti na glasovanju. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o djelatnostima u zdravstvu. Amandmane je podnio Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb i zastupnica Romana Jerković. Molim državnog tajnika Ante Zvonimir Golema da se očituje o predloženim amandmanima. Amandmani Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb. Amandman 1.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 4.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 5.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 6.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 7.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 8.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 9.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 10.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 11.
Prihvaća se.
I 12. amandman.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. I amandman gospođe zastupnice Romane Jerković. Amandman 1. na članak 82.
Amandman se ne prihvaća. Dakle, postoje brojne kako strukovne tako i civilne udruge građana koje djeluju na područje profesije na koje se ovaj zakonski prijedlog odnosi. I jasno i glasno treba reći da će svi oni sudjelovati u osnivanju navedene komore suprotno ovom zakonu. Međutim, ne postoje potrebe za definiranjem svih udruga kao osnivača u sam zakonski prijedlog već je uz Ministarstvo zdravstva definirana udruga koja je tehnički i pomogla i na izradi ovog zakona ali isto tako koja će pomoći i na osnivanju komore u zdravstvu.
Gospođa zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Nema doista nikakvog razumnog i logičnog razloga gospodine državni tajniče da strukovne udruge koje u Hrvatskoj postoje dugi niz godina izostavite iz ovog zakona. Hrvatska laboratorijska udruga je najbrojnija nacionalna strukovna udruga medicinsko laboratorijskih djelatnika sa preko 404 člana. Hrvatska udruga cito tehnologa, Hrvatska udruga za sanitarno inženjerstvo, Komora sanitarnih inžinjera, ona okuplja preko 50% diplomiranih sanitarnih inžinjera. Ako ne prihvatite ovaj amandman doista se postavlja pitanje čije interese štitite. Hvala. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2. gospođe zastupnice Romane Jerković na članak 87.
Amandman se ne prihvaća sa istim obrazloženjem kao i za prethodni amandman.
Gospođa zastupnica Romana Jerković.
Bespredmetno je. Povlačim.
Povlači amandman. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o djelatnostima u zdravstvu. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 89 glasova za, 10 suzdržanih, 7 protiv donesen je Konačni prijedlog zakona o djelatnostima u zdravstvu u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 391 Predlagatelj je Vlada. Amandmani do kraja rasprave koju su proveli Odbori za zakonodavstvo, lokalnu i područnu samoupravu i obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za znanost i kulturu. Državni tajnik u Ministarstvu kulture Zoran Šikić će dodatno obrazložiti prijedlog.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Zakon o zaštiti i očuvanja kulturnih dobara sistemski je zakon koji uređuje sva bitna pitanja vezano uz zaštitu i očuvanje kulturnih dobara. Donesen je 1999. a 2003. godine značajno je dopunjen odredbama kojima se u uskladio sa pravnom stečevinom Europske unije glede uređenja i kontrole prekograničnog prometa, kulturnih dobara i sprječavanja nelegalnog prekograničnog prometa. Ovdje predloženim izmjenama i dopunama provodi se daljnje usklađivanje sa europskim zakonodavstvom i to sa propisima i s područjima javne nabave čime se izvršavaju obveze iz petog poglavlja pregovora javna nabava. Sa tim područjem europskog zakonodavstva je krajem prošle godine usklađen Zakon o koncesijama u kojima je … [[Govornik se ne razumije.]] ove materije, pa se sada Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara horizontalno usklađuje sa tim zakonom. Radi se o novom uređenju postupka davanja koncesija u pravnoj zaštiti u tim postupcima, te u drugim pitanjima vezanim uz koncesiju. Osim usklađivanja sa europskim zakonodavstvom Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara potrebno je uskladiti sa zakonodavstvom Republike Hrvatske koje se promijenilo u međuvremenu od donošenja ovoga zakona. To su svima poznate izmjene zakona o lokalnoj, područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi i Zakonu o Gradu Zagrebu u kojima su ukinuta općinska, gradska i županijska poglavarstva, a njihove zadaće preuzeli općinski načelnici, gradonačelnici, župani i gradonačelnik Grada Zagreba. Zatim novi zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i zakon o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju na novi način uređuje vrste i stjecanje visokog obrazovanja, te akademskih stručnih naziva i akademskih stupnjeva. Tome je prilagođena odredba kojom se propisuje stručna sprema osobe koja može biti inspektor zaštite kulturnih dobara, odnosno viši inspektor zaštite kulturnih dobara. Nadalje, novi Prekršajni zakon ovlašćuje tijela državne uprave da budu tužitelji u prekršajnom postupku, a u skladu s tim ovim se izmjenama zakona omogućuje Ministarstvu kulture da putem inspektora zaštite kulturnih dobara podnosi optužne prijedloge kojima se pokreće prekršajni postupak i da izdaje prekršajne naloge kada u svom radu naiđe na kršenje odredbi Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara čime se dopunjuju ovlasti inspektora zaštite kulturnih dobara. I konačno. Donesen je novi Zakon o prostornom uređenju i gradnji koji se u mnogo čemu dodiruje sa Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Ovi propisi trebaju svakako biti usklađeni kako u praksi, u njihovom provođenju, kako u praksi i u njihovom provođenju ne bi nastajali problemi ni u prostornom planiranju i gradnji, niti u zaštiti kulturne baštine koja je specifičan i posebno vrijedan dio prostora i građevinskog fonda. Što se tiče podnesenih amandmana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu predlagatelj prihvaća i jedan i drugi amandman. I sukladno navedenom, obzirom da se radi o tehničkom usklađivanju poštovane gospođe i gospodo zastupnici evo molim vas u ime predlagatelja da podržite ovaj konačan prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, lokalnu i područnu samoupravu, za obrazovanje, znanost i kulturu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Šima Đurđević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i odmah u uvodu naglašavam da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon. Zašto? Zato jer donošenjem ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobar ovaj će se zakon prvenstveno uskladiti sa izmjenama koje su se u međuvremenu dogodile u pravnom sustavu Republike Hrvatske. To su izmijenjeni zakoni Zakon o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi, Zakon o Gradu Zagrebu, Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, Zakon o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju, Zakon o prostornom uređenju i gradnji, Zakon o koncesijama i Prekršajni zakon. Donosimo zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara u hitnom postupku radi usklađenja sa Zakonom o koncesijama što je posebno važno radi usklađivanja s propisom Europske unije iz područje javne nabave. Time se izvršavaju obveze iz petog poglavlja pregovora, a to je javna nabava. Za provođenje ovog zakona nije potrebito osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, niti u proračunima općina, gradova i županija, također i u Gradu Zagrebu. Naglašavam da je usklađivanje sa 7 već donesenih zakona i 8. Zakon o koncesijama. Ponavlja, klub Hrvatske demokratske zajednice će poduprijeti ovaj zakon. Hvala lijepa.
Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja nekako ne mogu izbjeći u svojim raspravama okvir mog mentalnog sklopa i načina kako o nekim stvarima promišljam, pa tako i ovaj put, govorit ću sa stajališta inženjera u odnosu na ovu problematiku. Ne samo zbog toga što sam po struci to, nego i zato što velikim dijelom ova problematika zadire u problematiku arhitekture i graditeljstva, naravno, građenja. Ali iz još jednoga okvira, a to je i jezik. Vrlo se teško snalazim u jeziku pravnika i tu uvijek, žao mi je što vam to moram reći, ali ja znam da se vi nastavljate na određenu problematiku pisanja, ali puno toga kad se čita jednostavno nije dovoljno čitko i jasno ili nije inženjerski precizno, a vjerojatno u pravnim okvirima je dobrodošlo da se može tako tumačiti kako bi bilo. U svakom slučaju, podržavam donošenje ovog zakona. Mislim da je donošenje ovog zakona neophodno pa ne samo iz formalnih razloga da bi se uskladilo sa drugim zakonima, nego i zato što se s ovim zakonom reguliraju neke stvari koje do sad nisu bile na najbolji način riješene, a sad su na jedan puno kvalitetniji način riješene. No međutim, neke sitnice, koliko su to nomotehničke, a koliko su misaone, naprosto ne razumijem kao u rečenici Zakon o prostornom uređenju i gradnji, prestaje važiti Zakon o prostornom uređenju kao i Zakon o gradnji … [[Govornik se ne razumije.]] s tom zakonskom terminologijom sadržanom u ovim propisima. Valjda u novome zakonu u propisima ovoga zakona ili sadržano u ovima, naprosto mi smeta, pogledajte na toj strani dolje na dnu. Naprosto kao rečenica nije jasna. Naravno, rekao sam zašto podržavam ovaj zakon. Zato što on se prilagođava Zakonu o lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi, detaljno se uređuje postupak davanja koncesija na kulturnim dobrima, a zakonom se usklađuje sa Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. Usklađuje se pokretanje prekršajnog postupka i detaljnije se propisuje tko može postati inspektor zaštite kulturnih dobara. Ono što bih još iskomentirao i što mi se ne čini posebno jasno, govorim o područjima posebnog obilježja, odnosno područjima zaštićenih kulturno-povijesnih cjelina. Naslov je praktički koji se mijenja, zapravo praktički samo dodaje se i rješenje o uvjetima gradnje, inače onaj prvi dio naslova ostaje jedan te isti. Ono što mi nije sasvim jezično jasno, pa tako ni sadržajno, u članku 60. kao i na području prostornih međa kulturnog dobra. Ne znam što je međa kulturnog dobra ili unutar međa kulturnog dobra. Naprosto mi jezično nije jasno na što se odnosi prostornih međa kulturnog dobra. Vjerojatno nešto, nastavlja se na nešto što je bilo prije, ali međa je nešto što definira, ne shvaćam kao pojam lokacije ili tako nečega. I interesantno je isto jedna točka da bi bilo jasnije, radi se o člancima 60. i članku 61. Dakle, u članku 60. je ovo pitanje prostornih međa. No kao čini mi se da je i Odbor za zakonodavstvo isto tako često puta se spominje ovo nadležno, nadležno pa mi se počinje gubiti misao na što se odnosi, ali u članku 60. za poduzimanje radnji na nepokretnom kulturnom dobru. Nije mi sasvim jasno koje su radnje, pretpostavljam da su to radnje građenja, rekonstrukcije, dopune, ali to ne piše. Bilo bi dobro umjesto radnji ako nije predmet radnja, nego ono što se ima zapravo dogoditi, zašto se izdaje lokacijska dozvola i to je valjda neko građenje, rekonstrukcija, zamjena, popravak, obnova itd. Umjesto radnji koje vjerojatno pravno stoji, ali jednostavno nije tako prihvatljivo, kao i na području prostornih međa koje sam rekao je li to unutar prostornih međa ili kulturnog dobra. I govori, obvezna lokacijska dozvola tijelo nadležno za njeno izdavanje dužno je pribaviti posebne uvjete zaštite kulturnog dobra. Hoće li se nekim posebnim odredbama to definirati kad, zašto, u koliko vremena i kako? Ima li neki pravilnik koji će to kazati jer naprosto ostaje ploviti u zraku. Ja sam zainteresirani investitor, ne znam hoće li mi, kad će mi, zašto će mi i na koji način. To mi je malo upitno. Vjerojatno vezujući se na zakon od prije, ali teško je pratiti znate izmjene nečega za ovime, pa malo mi je to zbunjujuće. I isto tako, u članku 61. pri kraju, posebni uvjeti zaštite kulturnog dobra iz članka 60. i iz ovog članka nisu upravni akt, a izdaje ih nadležno tijelo na zahtjev upravnog tijela nadležnosti izdavanje lokacijske dozvole, odnosno na zahtjev investitora. Je li to i ili ili? Ne znam što odnosno znači. Mislim da se ovako neki izričaji, neke fine korekcije koje sadržajno ne mijenjaju, ali su preciznije da bi se razumjelo. I svaka izmjena i dopuna zakona, bez obzira što dolazi zbog usklađenja s nečim drugim je i prigoda možda za neke druge stvari. Ja ću sad samo napomenuti, ne kao amandman na ovaj zakon, ali koristim prigodu da vam napomenem iz osnova baš zaštite očuvanja kulturnih dobara Republike Hrvatske, to je pitanje nadzora ove nagrade. Postoje materijalna dobra koja su nagrađena nadzornom nagradom, nagradu daje Ministarstvo kulture, a predstavljaju doprinos kulturi Republike Hrvatske. Mislim da bi i ta dobra automatski sama po sebi trebala ući u kategoriju ovu o kojoj se ovdje govori. Nadzornu nagradu, to smo već i kao odbor predlagali, vjerojatno postoji bojazan od potrebnih dodatnih sredstava da bi se to štitilo, ali ne bi trebalo jednostavno ući u kategoriju. Ima puno objekata arhitekture i infrastrukture koji su takvu nagradu dobili i predstavljaju zaista kulturna dobra ove zemlje. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, ja ću biti vrlo kratak i nesumnjivo ćemo svi mi podržati ovaj Prijedlog zakona o zaštiti kulturnih dobara. On je tehničke prirode u usklađivanju u svezi koncesija prostornog uređenja i koordinacija sa županijskom, s lokalnom samoupravom, ali ja ću malo stati samo da me saslušate. Naime želio bih zaista iskoristiti ovu priliku da krenem nešto malo šire, jer je ovo hitni postupak, pa će mi potpredsjednik dozvoliti da dvije minute utrošim i na jednom općem pristupu ovom predmetu. Zamoljen sam od strane nekoliko kulturnih djelatnika iz Rijeke da i ovdje spomenem nešto o čemu sam već ranije govorio, a to je da zaštita kulturnih dobara dakako ne smije opstruirati njihovo gospodarstvo i iskorištavanje posebno u turističke svrhe itd. Vidjet ćete o čemu se radi. Naime, u mnogim našim muzejima postoje prekrasni predmeti koji su nađeni u iskopinama itd., praktično zatvoreni za vjeke vjekova u nekakve kutije, prostore tamne itd., umjesto da se naprave replike, odljevci, da to čine stručni ljudi, da se dade koncesija na proizvodnju tih predmeta, da se oni ponude turistima, umjesto onih ružnih čaplji, roda, ne znam bespredmetnih nekakvih ružnih grbova od drva ili ne znam čega sve ne. Imamo se čime dičiti, imamo što ponuditi, možemo i trebamo jasno pustiti i te predmete, njihove replike u raznim kvalitetama od skupocjenih metala nadalje. Jer ja ću vam reći samo u slučaju iskopina u naselju, odnosno u zaseoku Stranče u Vinodolu. Radi se o desecima i desecima prelijepih predmeta, ukrasnih predmeta, 10. stoljeće čime se možemo apsolutno pohvaliti u europskim razmjerima, pa se pitaju ljudi da li će moći eventualno jednog dana dobiti koncesiju i na proizvodnju tih replika da bi uistinu doprinijeli kvaliteti naše turističke ponude, posebno u proizvodnji originalnih suvenira. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Želi li državni tajnik završni osvrt? Da. Gospodin Zoran Šikić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo ukratko, ja zahvaljujem u prvom redu na ovim sugestijama i primjedbama iako se radi znači o konačnom prijedlogu zakona, definitivno dio koji je istaknut u raspravi zastupnika Rošina. Mislim da možemo određene, pojašnjenja i usklađenja između ovog inženjerskog dijela i pravnog dijela postići i dosljednim tumačenjem kako konkretno u tom okviru koji definira zakon i kroz provođenje možda napraviti određena pojašnjenja. Ja samo mogu istaknuti primjer znači zaštite nepokretnog spomenika da kroz samo rješenje, ako se radi nekad o objektu onda obično prostor se definira i međom, prostorom oko samog nepokretnog spomenika. Da. Ovdje što se tiče poduzimanja radnji na nepokretnom kulturnom dobru i zaštićenim kulturno povijesnim cjelinama, za koje je obavezna lokacijska dozvola, tijelo koje izdaje tu lokacijsku dozvolu mora u tom istom postupku pribaviti posebne uvjete zaštite kulturnog dobra. A s druge strane za radnje za koje se izdaje samo rješenje o uvjetima građenja, posebno uvjete zaštite kulturnog dobra dužan je pribaviti sami investitor prije podnošenja zahtjeva za radove. To bi bilo ukratko u ovome dijelu. A kad je po pitanju koncesija, odnosno mogućnosti da se ovaj segment upotrijebi u konkretne turističke komercijalne svrhe, ja također mislim da će tu i kroz ovaj zakon, usklađenje Zakona o koncesijama ipak dati mogućnost da je normalno cilj zaštite kako ga mi sad … [[Govornik se ne razumije.]] i tumačimo kroz ovaj zakon, nije samo pasivna zaštita nego da ne bude sama sebi svrha, nego da je to aktivna zaštita, zaštita kroz korištenje i naše je tumačenje da zakon, ovaj zakon, ove izmjene zakona neće nas u tom sputavati. A osim toga sigurno će biti još rasprava u dogledno vrijeme i oko nekih drugih segmenata jer ovdje se radi, zato je na kraju krajeva i konačan prijedlog kroz hitni postupak s obzirom na tehničko usklađenje, ali puno drugih elemenata se sagledava i definitivno su vrijednije sugestije koje ćemo moći razmotriti u sklopu nekih budućih izmjena i dopuna ovoga zakona. Hvala lijepo još jednom i evo zahvaljujem unaprijed na podršci na ovaj konačan prijedlog zakona.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Amandmane je podnio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora i o njima se ne glasuje jer postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 110 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu mijenja zakon koji je donesen 2006. godine i čija je osnovna novina bila uvođenje instituta koncesioniranja linija u javnom obalnom linijskom pomorskom prometu i to na način da se putem javnog natječaja izjednačavaju uvjeti pristupa tržištu svim hrvatskim brodarima, neovisno o strukturi vlasništva sa ciljem liberalizacije tržišta u sustavu povezivanja hrvatskih otoka s kopnom i otoka međusobno. Tim istim zakonom je osnovano regulatorno tijelo, agencija kao neprofitna pravna osoba čija je prvenstvena zadaća provođenja natječaja, odnosno koncesioniranja pojedinih linija, zatim adekvatno praćenje kvalitete obavljanja usluga prijevoza, regulacija cijena javne usluge, te nadzor nad troškovima čime se postiže provedba načela transparentnosti u trošenju proračunskih sredstava, državnih potpora za pokrivanje gubitaka nerentabilnih linija kojima se povezuju hrvatski otoci. Svi poslovi u svezi davanja koncesija prvenstveno su stručno tehničke naravi i isti zahtijevaju dnevnu kontrolu i nadzor nad brodarom koji je dobio koncesiju, a u prvom redu radi provjere, odnosno kontrole sredstava državnog proračuna. U svom dosadašnjem radu sama agencija koja praktično i provodi postojeći Zakon o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu uspješno obavlja ove poslove, a i iz razloga jer je upravno vijeće agencije sastavljeno od predstavnika Vlade, predstavnika brodara, predstavnika sindikata i gospodarske komore čime se praktično u radu same agencije, koja taj zakon provodi, očituje tripartitnost u donošenju bitnih odluka kojima se praktično zadire u ovaj važan segment pomorskog gospodarstva. Sama agencija je temeljem postojećeg zakona provela natječaj i koncesionirala je 20 linija, a kako je Vlada svojom odlukom utvrdila da postoji 56 državnih linija koje povezuju hrvatske otoke, preostalo je koncesionirati još 36 linija, a koje ćemo koncesionirati, odnosno koje će sama agencija koncesionirati nakon što i ako zakon usvoji ovaj zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Inače da slikovitije prikažem značaj i važnost ovog linijskog i povremenom obalnog pomorskog prometa želim istaknuti kako je u cjelokupnom prometu u prošloj godini prevezeno oko 12 milijuna putnika i oko 3 milijuna vozila. Praktično je to povećanja 3% u odnosu na 2007. godinu. U 2008. godini ono što je bitno za istaknuti jest da je povećan sam opseg plovidbe, da su uvedeni novi plovidbeni pravci prema hrvatskim otocima te da je povećan broj dodatnih polazno povratnih putovanja dnevno za ukupno 100 tisuća nautičkih milja. A da pokažem što tih 100 tisuća nautičkih milja znači, to je otprilike 12 povratnih putovanja između Splita i New Yorka. Dakle toliko je u 2008. godinu u odnosu na 2007. godinu povećan broj polazno povratnih putovanja sa hrvatskim otocima, odnosno koje su služile u funkciji povezivanja hrvatskih otoka. Za cjelokupni taj sustav pomorskog povezivanja hrvatskih otoka u 2008. godini izdvojeno je 437 milijuna kuna, a planirana proračunska sredstva u 2009. godini iznose 417 milijuna kuna. Ovim izmjenama zakona u prvom redu želimo postojeći zakonom uskladiti sa donesenim Zakonom o koncesijama koji je stupio na snagu 1. siječnja 2009. godine, te je praktično donošenje toga zakona zahtjeva i izmjenu ovog Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Prijedlogom ovog zakona stoga su brisane sve stavke koje su bile u suprotnosti sa Zakonom o koncesijama i na taj način predložene su zakonske pretpostavke za davanje novih koncesija, odnosno za raspisivanje natječaja na preostalih 36 linija koje povezuju hrvatske otoke. Drugi razlog izmjena postojećeg zakona jest usklađivanje, dakle terminološko usklađivanje između ovog zakona i Zakona pružanja usluga u turizmu. I treći bitan razlog svakako jest, urediti ona pitanja koja su se u provedbi postojećeg zakona ukazala nedovoljno dobrim rješenjima pa smo onda jasno iskoristili priliku izmjene zakona kako bi ta nedefinirana ili ne najbolja rješenja mogli sa ovom izmjenom zakona u cijelosti uskladiti. To se prvenstveno odnosi na definiranje obavljanja prijevoza u slučaju nastanka izvanrednih okolnosti, kao i mogućnost zamjene broda za vrijeme trajanja same koncesije. Dakle, predlažemo da Hrvatski sabor upravo u ovakvom tekstu kakvog ga je predložila Vlada i prihvati ove izmjene zakona koje ponavljam u najvećoj mjeri se mijenja zbog usklađivanja sa Zakonom o koncesijama. Hvala.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, pomorstvo, promet i veze, lokalnu i područnu samoupravu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju. Dakle, Sabor Republike Hrvatske 10. ožujka 2006. donio Zakon o prijevozu linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu kao ključnu osnovu za dugoročno rješavanje pitanja povezanosti otoka s kopnom, a sve u cilju stvaranja boljih uvjeta života na otocima i poticanja njihovog razvoja. Osnovni cilj ovog zakona bio je gospodarski razvitak otoka i stvaranja potrebitih infrastrukturnih i drugih preduvjeta za razvoj otoka s kontinuiranim i redovitim prijevozima brodovima odgovarajućeg kapaciteta i vrste. U 2008. godini prevezeno je kao što smo čuli preko 12 milijuna putnika u pomorskom putničkom prometu na Jadranu i oko 3 milijuna vozila što predstavlja povećanje u odnosu na 2007. za nekih 3%. U 2008. godini povećan je opseg i plovidbe, uvedeni su novi plovidbeni pravci prema pojedinim otocima što je uvjetovalo da je broj dodatnih putovanja povećan i također i u miljama, ali i u broju vožnja u odnosu na prethodne godine. Proračunskim sredstvima subvencionira se odražavanje linijsko pomorskog prometa za što je u 2007. godini utrošeno negdje oko 371 milijuna kuna, a u 2008. 436,8 milijuna kuna, a za ovu godinu predviđena su sredstva u iznosu 417 milijuna kuna. U 2008. godini donesen je Zakon o koncesijama kojim je uređen postupak davanja i prestanka koncesije te pravna zaštita. Prema njemu na davanje koncesije poslije 1. siječnja 2009. godine primjenjuje se postupak davanja koncesija propisano tim zakonom tako da je nužno što prije usuglasiti ova dva zakon. Usklađivanje zakona o kojem danas raspravljamo sa Zakonom o koncesijama izvršeno je na način da u prijedlog zakona nisu unesene, odnosno prepisane odredbe Zakona o koncesijama, već su u prijedlogu zakona izmijenjene odnosno izbrisane odredbe koje su uređene Zakonom o koncesijama ili upućeno na njihovu primjenu. Prijedlogom zakona ujedno su uređena i pitanja za koja su u dvogodišnjoj primjeni zakona uočilo da nisu u cijelosti uređena ili da ih treba na drugi način ili jasnije propisati. Budući da javni obalni linijski pomorski prijevoz doista jedna specifična djelatnost bilo je potrebno normirati i definirati situacije izvanrednih okolnosti uslijed kojih može doći do nemogućnosti daljnjeg obavljanja prijevoza, bilo radi nemogućnosti na strani brodara, koncesionara ili nekih drugih okolnosti kao što je rekonstrukcija mosta, luka ili sličnih događaja. Dakle, sustav obalnog linijskog prijevoza se mora kontinuirano obavljati jer svaki njegov prekid dovodi do odsječenosti, odnosno nepovezanosti otoka s kopnom. Upravo radi toga davatelj koncesije mora imati u takvim izvanrednim okolnostima mogućnost da ugovori obavljanje privremenog prijevoza bez provođenja dugotrajne procedure izabiranja koncesionara pute javnog natječaja i slično. A samo isključivo za vrijeme dok takve okolnosti traju. U protivnom bi došlo do pada sustava povezivanja otoka s kopnom što bi dakle u konačnici i rezultiralo dalekosežnim posljedicama. Upravo iz razloga racionalizacije na pojedinim linijama može se dozvoliti da se i u zimskom periodu prijevoz obavlja brodom manjeg kapaciteta što rezultira daleko smanjenim trošenjem proračunskih sredstava, ušteda troškova za gorivo, posadu i sve ono drugo što ide u te troškove. A isto ne utječe na kvalitetu i redovno obavljanje prijevoza. Troškovi se u tom slučaju obračunavaju prema stvarnim troškovima zamjenskog broda. U svim dakle navedenim situacijama ne bi moglo doći do održavanja sustava javnog prijevoza bez instituta zamjene brodova kada za isto postoje izrazito opravdani razlozi. Uvođenjem mogućnosti zamjene brodova olakšava se postizanje najvažnijeg cilja a to je efikasna organizacija i konstantno održavanje sistema linijskog obalnog pomorskog prijevoza što je uz nadzor nad provođenjem zakona najvažnija zadaća Agencije za linijski pomorski prijevoz kao davatelja koncesije za državne linije. Regulatorno tijelo dakle kao što je Agencija za obalni linijski i pomorski promet nemaju ni mnogo veće i razvijenije pomorske zemlje a njezina glavna zadaća jest nadzor nad kvalitetnim korištenjem sredstava koje Republika Hrvatska izdvaja za održavanje pomorskih veza otoka s kopnom a u današnjem radu agencija je tu zadaću sigurno obavila vrlo kvalitetno. Prvi a ujedno i najznačajniji posao agencije bilo je raspisivanje javnih natječaja i dodjela koncesija na prvih 13 brzobrodskih i jednoj klasičnoj brodskoj liniji. Tim je velikim djelom i ostvaren jedan od ciljeva liberalizacije u obalnom linijskom pomorskom prometu a to je poticanje hrvatskih brodara da sudjeluju u održavanju tog važnog sustava koji je do sada počivao na Jadroliniji a i da se stvore uvjeti za ravnopravnu tržišnu utakmicu za vrijeme kada Hrvatska bude članica Europske unije. Da zaključim, kako se na postupak davanja koncesije od 1. siječnja 2009. godine primjenjuje Zakon o koncesijama nužno je bilo iz zakona brisati sve odredbe koje su suprotne Zakonu o koncesijama i na taj način stvoriti zakonske pretpostavke za davanje novih koncesija na linijama koje još nisu koncesionirane. Osim toga, cjelovito je uređeno i pitanje izvanrednih okolnosti te otvorena mogućnost zamjene brodova za vrijeme trajanja same koncesije kada za to postoje opravdani razlozi i to ne utječe na kvalitetu i redovito obavljanje javnog prijevoza na određenoj liniji. Stoga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom prometu. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Zvonimir Puljić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Zakon o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu donesen je 2006., izmijenjen 2009. radi usklađenja sa izmjenama Zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi. Naime, do tada je davatelj koncesije za županijske odnosno lokalne linije bilo poglavarstvo županijsko, gradsko odnosno općinsko a od tada do danas to su županijska skupština, gradsko ili općinsko vijeće. Ovim zakonom stvoren je novi sustav javnog obalnog linijskog pomorskog prometa odnosno pravni okvir za njegovo nastajanje i primjenu u kojem je otvorena mogućnost tržišta i konkurencije u obavljanju ove javne djelatnosti u teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske. Time se htjelo i postiglo bolju i redovitu povezanost naseljenih otoka s kopnom i otoka međusobno s dnevnim vezama u oba pravca s čime su ostvareni bolji životni uvjeti za stanovnike otoka i osnažila mogućnost otočnog razvitka. Da bi to bilo moguće predviđene su potpore brodarima jer bez toga ne bi bilo moguće osigurati kontinuitet i redovitost javnog prijevoza na određenim linijama uz unaprijed određene cijene prijevoza, kvalitetu prijevoza sa dodatnim uslugama i to brodovima odgovarajućeg kapaciteta i vrste. Davanjem koncesija temeljem kojih se danas obavlja ova javna djelatnost uz Jadroliniju najvećeg putničkog brodara na Jadranu u vlasništvu Republike Hrvatske interes su našli i privatni brodari pa su koncesionirali do danas 16 brzobrodskih linija, dvije brodske linije i jednu trajektnu liniju. Subvencije iz državnog proračuna za održavanje pomorskog prometa koje je kao što sam već naveo zbog nedostatne profitabilnosti nužno financirati odnosno poduprijeti iz proračuna iznosile su 371 milijun kuna u 2007. a 436 milijuna u 2008. 2009. planirani su iznosi od 417 milijuna kuna. Zakonom su propisani uvjeti i način obavljanja prijevoza, odnosno uvjeti za davanje koncesije a sam postupak je detaljnije uređen Uredbom o uvjetima i postupku davanja koncesije za obavljanje javnog prijevoza u linijskom obalnom pomorskom prometu. Zakonski prijedlog koji je danas pred nama sa konačnim prijedlogom zakona predlaže se radi usklađivanja sa Zakonom o koncesijama donesenim 2008. Usklađivanje je u ovom zakonskom prijedlogu izvršeno na način da su u prijedlogu brisane odnosno izmijenjene odredbe koje su uređene spomenutim Zakonom o koncesijama ili je upućeno na njihovu primjenu. U slučajevima kad je Zakon o koncesijama predvidio da se neko pitanje može urediti posebnim propisom u predloženim izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu to je i učinjeno ako je ocijenjeno potrebnim. Također su uređena i pitanja koja su kroz dvogodišnju primjenu dosadašnje zakonske prakse uočena da trebaju dopunu, jasniji ili drugačiji način uređenja. Takova pitanja koja uređuje ovaj prijedlog izmjena i dopuna su pitanje izvanrednih okolnosti te mogućnost zamjene broda za vrijeme trajanja koncesije. Smatram da je hitni postupak opravdan jer su nove koncesije za javni prijevoz u linijskom obalnom pomorskom prometu mogu početi davati tek nakon usklađenja ovog zakona sa Zakonom o koncesijama. I zato ću podržati ovaj zakonski prijedlog.
Hvala. Gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Ponovno me evo sa svojom raspravom ovaj put o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o linijskom i povremenom obalnom prometu. Ovaj zakon je tek neka formalnost iako ima zadatak uskladiti se sa drugima ali Zakon o linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu izuzetno je važan za Republiku Hrvatsku zbog onoga što Hrvatska ima a to je puno mora i preko tisuću otoka. Prema tome, pomorski promet je izuzetno važan za život hrvatskih građana. I nekad je pomorski promet bio važan ne samo zbog veze do otoka, bio je važan i za povezivanje gradova i mjesta uzduž obale od jedne granice do druge granice, nije bilo niti magistrale i drugo je sve ovisilo o brodovima. Naravno, izgradnjom novih cesta mnoge su linije otpale postale su nepotrebne, a ne samo na kopnu nego i na otocima. Uvođenjem trajekata i automobila, izgradnjom cesta po otocima stvari su se promijenile. No još uvijek postoji ono stalno i vječno trojstvo putnika, brodova i luka. Ima li dovoljno putnika, ima li dovoljno brodova, ima li luka u koje bi brodovi pristali. I tu postoji nešto poput onoga … [[Govornik govori latinski, ne razumije se.]] To je jedna rečenica koja kaže nema, jesam dobro rekao? To je jedna rečenica koja kaže ne treba brod do Milne jer nema putnika. A ima jedna druga rečenica, nema putnika jer nema broda. Dakle, ono nema broda jer nema putnika ovisi o tome gdje stavite jer, problem će biti riješen. U svakom slučaju, onaj veliki dio uzdužnog prometa i veliki dio prometa do otoka je riješen, dijelom kažem izgradnjom magistrale, sada i autoceste, dijelom uvođenjem trajekata i cesta po otocima, ali ono što je ostalo još uvijek ne nedovoljno, nego vrlo malo riješeno, to je pitanje veza među otocima. To se pokazuje svake godine kao izuzetno važno, naročito u segmentu turizma, mada naravno i u tome je već učinjeno puno. Ali ja bih htio iskoristit prigodu govoreći o ovom zakonu da spomenem neke teme i zbog javnosti i zbog briga i napomena da se na tome poradi više. Gospodin državni tajnik je kazao 12 milijuna putnika u prometu što je izuzetno velika brojka. Mogu kazat da gotovo 1/3 te brojke je u splitskoj luci u međunarodnom i lokalnom prometu, dakle gotovo 1/3, koliko to ima izuzetno veliki značaj. Ali, broj putnika bi se možda i povećao kad bi opet bilo ono više brodova, jer na putu recimo, Milna na Braču je na putu da bi došli i do Šolte i do Hvara i do Visa, do Korčule i Lastova. I dakle, izgradnjom jednoga maloga mola negdje na putu, tamo bi se taj broj veza među otocima bitno povećao, a i vremenski smanjio. Zašto to govorim? Zato što možda neke pruge nisu toliko rentabilne u nekome velikom brodaru, ali su možda nekom manjem brodaru ili kad bi se međusobno povezivale luke, mogao postat itekako interesantan posao. Dakako, na tom putu ako stanujete, ako imate kuću u Starigradu onda vam je ulaz na Kuminarsku luku vam produžava put do Starigrada za 20 minuta, ali isto tako bi mogli povećati jednim brojem putnika koji bi se iskrcali u Milni ili bi se u Milni ukrcali prema natrag. Ova Vlada je učinila strahovito puno i za otoke i za povezivanje otoka i sa kopnom i za povezivanje otoka međusobno. Imamo puno primjera koji to dokazuju. Spomenuo sam već jedanput koliko je mol, novi mol, mol … [[Govornik se ne razumije.]] promijenio uopće uvjete stanovanja u Rogaču, učinjeno je isto tako novo pristanište, novi mul ili dio luke u Sumartinu, ali još uvijek nije toliko u funkciji zato što u Makarskoj nije istodobno riješen. Dakle, potrebno je i tamo napravit da bi brodovi mogli ići. Sve to skupa stvara posao sa što više koncesionara koji bi mogli preuzet linije i zato usklađenje ovog zakona sa Zakonom o koncesijama je izuzetno važno da bi se otvorila vrata tako mogućem prometu, ne samo u pravnom smislu regulacije, nego i otvaranje šansi da se koncesionari pojave. Zahvaljujući tim izuzetnim naporima hrvatske Vlade koja je zaista brinula o otocima i promijenila uopće svijest življenja na otoku, povećala tu kvalitetu, standard itd., mogu kazat jedno svoje osobno zadovoljstvo da su otoci zadržali šansu da budu otoci, a da ne budu morali biti povezani mostom kao neki drugi. Znam ono, ja govorim o otocima koji su stvarno okruženi morem, a ne otoku koji je okružen kopnom, kao što ih imamo dva, jel tako. U svakom slučaju onih 100 tisuća milja skoro šta je gospodin Bačić kazao, pokazuje koliko je više toga odvoženo, što znači koliko je više pruga učinjeno ili koliko je veća učestalost povezivanja otoka sa kopnom. Toliko miljaža kaže. I učestalosti i dostupnosti, ali isto tako uvođenjem i drugih koncesionara u javni promet, pokazalo se barem u prigodi koncesionara privatnog koji je vozio za Supetar, da je i cijena trajektne karte do Supetra bila manja i da se s takvom jednom konkurencijom koja se ovime omogućava i smanjuje cijena odnosno povećavaju mogućnosti i sve skupa biva dostupnije. Istodobno, Jadrolinija kao najveći linijski prijevoznik u državnom vlasništvu svaki put radi sve bolji i bolji brod, sve kvalitetniji brod, tako da je i udobnost na tim brodovima sve veća i veća i više se ne zabiva dolje u neke stive za igrat na karte, sad se može sasvim lijepo u salonima igrat na karte. Prije su bili s pušenjem i bez pušenja, sad su sve bez pušenja, puši se samo na vanjskim palubama. Sve skupa, ta kvaliteta je sve bolja i veća, ali i brzina i ono što je izuzetno važno, bogati se struktura prijevoza do otoka tako da možete birati trajekte, brze brodove, katamarane, hidroglisere i ove koji vam omogućavaju i da brzo stignete tamo gdje ste naumili poći. Subvencioniranjem, održavanjem … [[Govornik se ne razumije.]] prometa je svakako izuzetno važno za istaknuti zato što se time pomaže da i one pruge koje nisu toliko rentabilne kao što je Supetar, Split, isto tako budu u opticaju, da se koriste. To se kretalo od 300 do preko 430, 440 milijuna kuna na godinu, ove godine suzu manje, ali baš gotovo suzu manje, nekih 6, 7% čini mi se, da bi se uskladilo sa ovim ako negdje oko 417 milijuna, koliko pamtim iz materijala koje sam pročitao. Svakako treba honorirat, nagradit ono što je zakonom ovim predviđeno, da se zbog izvanrednih okolnosti može uvesti i zamjena broda bez obzira na koncesiju kako je dana, jer smo svjedoci da se te stvari u životu događaju. Isto je tako važno da se u izvanrednim okolnostima može uvesti i drugog koncesionara ili drugi brod, bez dugotrajne procedure i javnog natječaja, ako to traže izvanredne okolnosti, dakle da ne podliježemo formalnosti. Dakle i zamjena broda koja u odnosu na period godine i u odnosu na potrebe prema broju putnika koji će biti prevezeni, da jedan koncesionar može imati i manje plovilo u godišnjem dobu kad prometa nema puno, a što se reducira isto tako smanjenjem troška, odnosno davanjem subvencije za to. U svakom slučaju to je vrlo racionalnije sufinanciranje nego što je bilo prije i zato je ovaj prijedlog zakona potrebno podržati, predložiti na usvajanje jer nije samo formalno usklađivanje, nego i sadržajno veliko obogaćenje linijskog pomorskog prometa. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovani kapetane, kolegice i kolege. U ožujku ove godine otoci hrvatskog Jadrana u jakoj konkurenciji prema mišljenju čitatelja španjolskog izdanja časopisa koji pripada grupi prestižnih svjetskih časopisa proglašeni su najljepšim otocima na svijetu. Evo, ovako ću početi ovu svoju raspravu. Nedavno smo na ovoj sjednici Sabora imali izvješće o učincima Zakona o otocima i vidjeli da Vlada Republike Hrvatske zajedno sa jedinicama lokalne i područne samouprave ulaže znatna financijska sredstva preko milijardu kuna godišnje, a u protekloj godini 1,7 milijardi kuna između ostalog i u modernizaciju i izgradnju državnih, županijskih i lokalnih morskih luka, pristaništa i lučica. U izgradnju i rekonstrukciju luka uloženo je 58 milijuna kuna, 436 milijuna kuna za pomorski promet, a 19 milijuna kuna u cestovni promet. Ukupno je dakle u prometnu infrastrukturu u protekloj godini uloženo 520 milijuna kuna. Prilika je ovo i spomenuti da su u proteklom razdoblju obnovljene mnoge luke i pristaništa, njih 54, prilazne ceste, ali i obnovljena flota Jadrolinije. To su bile pretpostavke i za povećan broj trajektnih linija na 56 koje povezuju 52 naseljena otoka. Sve je ovo i napravljeno u cilju povećanja lučkih kapaciteta, ali i poboljšanja kvalitete usluga. U povezivanju hrvatskih otoka s kopnom u 2008. godini glavna zadaća bila je podizanje razine i kvalitete života na otocima koju je sustav pomorskog linijskog prometa kao okosnica svih napora za poboljšanje kvalitete života na otocima dostigao upravo u 2008. godini. Po broju veza i učestalosti prometa na njima postignuta je izuzetna razina u okviru sustava, a na zadovoljstvo otočana rješavani su gotovo svi prometni problemi otoka. Uspješnosti je svakako pridonio i nacionalni brodar koji drži 90% linija koji je i za sezonu 2008. flotu pojačao sa tri moderna trajekta, a što to znači osjetili su najviše žitelji i Vela Luke i Lastova i Supetra. A za sezonu 2009. planirao je pojačati putničke teretne linije na liniji Dubrovnik – Elafiti. A sustav pomorskih veza kopno otoci daje izravan doprinos uspjehu turističke sezone i turizma u cijelosti. Tijekom cijele protekle godine, pa i u mjesecima pune sezone promet na trajektnim brodskim i brzo brodskim linijama odvijao se bez poteškoća. Nije bilo kašnjenja i zastoja, a milijuni točnije 12 milijuna putnika i 3 milijuna automobila prevezeni su bez najmanje nezgode. Sezonski karakter ove djelatnosti i specifičnosti našeg priobalja uvjetuju da je najveći broj linija, odnosno 90% linija nerentabilno što iziskuje i traži ovih 400 milijuna kuna godišnjih subvencija. Izmjene zakona u ožujku ove godine odnosili su se samo na usklađivanje sa zakonom o jedinicama lokalne i područne samouprave, a ovaj prijedlog odnosi se na usklađivanje sa Zakonom o koncesijama koji je predvidio, odnosno otvorio mogućnost rješavanja nekih pitanja posebnim propisom. Na taj način su i stvorene pretpostavke za davanje novih privremenih odobrenja na linijama koje još nisu koncesionirane. I drugi razlog je što se u dvogodišnjoj primjeni zakona uočilo da neka pitanja nisu dobro uređena te ih treba propisati ili propisati na jasniji ili drugačiji način, a posebice pitanje izvanrednih okolnosti u obavljanju prijevoza. Evo jedan veliki infrastrukturni projekt izgradnja mosta koji spaja otok Pašman i otok Ugljan je očit primjer kako zakonski propisi nisu lako provedivi onda kad trebaju, a život na otocima mora ići, život se odvija na otocima i prijevoz, povezivanje otoka sa kopnom mora biti uvijek, mora biti kontinuirano. Ovim zakonskim prijedlogom dobro su normirane i definirane situacije izvanrednih okolnosti uslijed kojih može doći do nemogućnosti daljnjeg obavljanja prijevoza. Dakle, dana mogućnost zamjene broda većeg manjim i manjeg većim za vrijeme trajanja koncesije kada za to postoje opravdani razlozi i to samo dok traju izvanredne okolnosti. Bitno je također istaknuti da se ovim prijedlogom daju jednake mogućnosti privatnim, ali i nacionalnom brodaru, a posebnim kriterijima osiguravaju i veći standard brodova i osigurava zaštita mora, odnosno okoliša. Navedenim izmjenama olakšava se postizanje najvažnijeg cilja, a to je efikasna organizacija i kontinuirano održavanje sustava linijskog obalnog pomorskog prijevoza uz svakako zadržavanje sigurnosti što je uz nadzor nad provođenjem zakona i najvažnija zadaća Agencije za obalni, linijski, pomorski prijevoz kao davatelja koncesije. Podržavam ovaj prijedlog zakona jer uočene nedostatke u provedbi prethodnog rješava u korist brojnih korisnika, najprije naših otočana, ali i mnogih turista znatiželjnika koji provjeravaju zaslužuju li to hrvatski otoci titulu najljepših otoka svijeta. Hvala.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Zahvaljujem se na podršci koju ste dali u ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Kao što je već i rečeno postoje četiri pretpostavke kvalitetne pomorske povezanosti hrvatskih otoka. Prva je pretpostavka kvalitetne izgrađene luke. Druga je pretpostavka kvalitetni, dobri i brzi brodovi. Treća pretpostavka je učestalost linija koje povezuju te hrvatske otoke. I četvrta ne manje važna svakako je cijena karte, odnosno cijena usluge koja se pruža hrvatskim otočanima i oni koji dolaze na hrvatske otoke. Stoga je u funkciji takvog kvalitetnog pomorskog prometa ili bolje rečeno takve kvalitetne pomorske povezanosti potrebno izdvojiti iz proračuna velika ogromna sredstva. U ovoj godini, dakle u 2009. ukupno se za tu namjenu izdvaja oko 550 milijuna kuna. Prema tome, jasno dakle da cijeli taj sustav pomorske povezanosti hrvatskih otoka košta i da bez stalnog ulaganja u pomorski promet nema niti kvalitetne povezanosti hrvatskih otoka, a nema niti kvalitetno odrađene turističke sezone. Jer nije samo ovaj pomorski promet u funkciji povezivanja hrvatskih otoka, nego je isto tako ne manje važno u funkciji kvalitetno odrađene turističke sezone. Ono što nismo u uvodu rekli, a što ni tijekom rasprave nije spomenuto, to je dakle da kroz ovaj zakon omogućava se liberalizacija u cjelokupnom pomorskom prometu, dakle liberalizacija tržišta, ali ta se liberalizacija odnosi samo na hrvatske brodare. Dakle, premda jesmo u postupku pristupanja Europskoj uniji, ovaj zakon još uvijek omogućava jedinu prijavu na natječaj brodovima koji su u vlasništvu hrvatskih brodara. Kada smo donosili zakon 2006. godine, bilo je opravdanih ili bilo je straha kako će se kroz donošenje ovakvog zakona praktično uništiti hrvatski brodari, Jadrolinija ili ostali mali privatni hrvatski brodari. Do sada je provedeni natječaj na 20 linija koji je proveden dakle ukazao i utvrdio praktično da su hrvatski brodari ojačali, a da nije došlo do njihovog slabljenja. Neovisno o tome kako ćemo kroz pregovore s Europskom unijom završiti i ovaj dio pomorskog prometa u okviru cjelokupnog usklađivanja naših zakonodavstva, naša Hrvatska Vlada je predložila Europskoj uniji da u idućih 7 godina još uvijek ostane ovaj oblik prometa dostupan jedino hrvatskih brodarima, dakle da ne bude dostupan i ostalim brodarima koji dolaze iz država Europske unije. Neovisno o tome kako će taj naš zahtjev završiti, da li ćemo mi taj prijelazni period dobiti, ovakvim zakonom kada se on provede, kada se svih preostalih 36 linija koncesionira, praktično nema straha za hrvatske brodare, odnosno nema toliko bitnog utjecaja. Takav jedan ishod naših pregovora s Europskom unijom jer će sve te linije praktično biti već ugovorene i koncesionirane hrvatskim brodarima. Stoga nam se na određeni način i žuri da izmjenama ovog zakona praktično provedeno cjelokupno koncesioniranje svih linija u Hrvatskoj i na taj način, na najbolji mogući način zaštitimo hrvatske brodare. Ono još što želim reći, to je da su istaknuti amandmani od Odbora za lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu i od strane odbora za zakonodavstvo i evo, mi ovime prihvaćamo amandmane koji su u raspravi istaknuti. Hvala.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora i o njima se ne glasuje jer oni postaju sastani dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 106 glasova za, 1 suzdržanim donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi da ukratko predstavim Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o pravnom položaju njihovih snaga ili ono što se skraćeno zove "Londonska sofa" i Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola o pravnom položaju međunarodnih vojnih zapovjedništava uspostavljenih na temelju Sjevernoatlantskog ugovora ili ukratko "Pariški protokol". Prijedlog o usvajanju ova dva dokumenta dolazi slijedom saborske ratifikacije Sjevernoatlantskog ugovora kojom je Hrvatska postala članica NATO saveza, a također i prethodnog usvajanja Sporazuma o statusu snaga unutar Partnerstva za mir iz 2001. i dodatnog protokola iz 2003., što su praktički isti ovi dokumenti, ali usvojeni od strane Republike Hrvatske kao i od nekih sličnih zemalja, zemalja članica Partnerstva za mir prije nego što su postale članice. Znači temeljna razlika je u statusu u poziciji s koje mi kao država usvajamo ove dokumente. Jedan i drugi dokument, znači "Londonska sofa" i "Pariški protokol" koji definiraju pravni položaj i određene operativne okolnosti razmještaja savezničkih snaga i njihovih zapovjedništava na teritoriju zemalja članica praktički je od tolike važnosti da omogućava funkcioniranje samog saveza. Oba dokumenta dio su pravne stečevine NATO-a. Mi smo se u procesu ulaska u Savez obvezali prihvatiti sve te stečevine. Sve članice saveza prije nas su prihvatile ove dokumente bez izmjena. Slobodan sam napomenuti da sama ta činjenica da su ga kao takvog prihvatile zemlje koje kao i Hrvatska izuzetno vode računa o svojim nacionalnim interesima, pruža jedno još dodatno jamstvo da se radi o dokumentima u kojima ni na koji način interesi ili politički ili pravni ili financijski zemalja koje pristupaju ovim dokumentima nisu narušeno. Mi smo također sa svoje strane, sa strane Vlade i njenih relevantnih resora ove dokumente proučili i možemo prenijeti svoju ocjenu da one ne narušavaju naše interese ni u kom smislu, niti zakone, niti ne podrazumijevaju preuzimanje nekih dodatnih financijskih obveza. U samim dokumentima radi se o reguliranju pravnog statusa prisustva savezničkih snaga u Republici Hrvatskoj, znači o toj mogućnosti, o tom eventualnom razmještaju. Ta pravna regulativa se tiče prekršajnih i kaznenih postupaka, odšteta, carine, s time da promatrajući dokumente, pred sobom imate hrvatski prijevod kao i francuski i engleski izvornik u slučaju znači bilo kakvih potraživanja ili bilo kakve primjene, francuski i engleski izvornici su oni koji su važeći. Također bih želio napomenuti da prijedlog koji je usvojen, ujedno je bio da se ovi dokumenti usvoje po hitnom postupku s objedinjenim prvim i drugim čitanjem. Razlog za to je želja da što prije u punom smislu funkcioniramo kao potpuno integrirana zemlja članica od čega iz niza razloga imamo interes neposredan, a naravno i razmišljajući o bilo kojim eventualnostima koje bi se mogle dogoditi. Ovo su dokumenti koji reguliraju zapravo temelje funkcioniranja pravnog NATO-a omogućavajući razmještaj savezničkih snaga u svakoj od zemalja članica. U slučaju znači potrebe, konkretne potrebe te zemlje za njenu obrane po članku 5. ili u slučaju vježbi ili bilo kojih drugih aktivnosti koje se događaju ili koje bi mogle biti potrebne. Izuzetno je važno također da ovaj dokument, mi se nadovezujemo na činjenicu da su ga usvojile sve članice saveza i on ujedno ima i jednu dvostruku vrijednost jer označava i da hrvatske snage koje su razmještene opet zbog razloga obuke, zbog razloga posjete ili zbog razloga bilo kojih drugih koji bi mogli uključivati kolektivnu obranu saveza, omogućava adekvatan recipročan tretman i naših snaga razmještenih u ostalim zemljama članicama. Glavna namjera je, evo gospodine potpredsjedniče da završim ukratko predstavljanje, glavna namjera je da ovim dokumentima na čije smo se usvajanje obvezali u procesu ulaska u NATO omogućimo potpuno funkcioniranje Republike Hrvatske kao članice NATO-a sa svim odgovornostima i koristima koje iz tog članstva proizlaze. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, ja bih se uz vaše dopuštenje ovdje zaustavio.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obranu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni gospodine državni tajniče, uvaženi tajniče Ministarstva obrane, kolegice i kolege zastupnici. Mi iz kluba Hrvatske seljačke stranke na početku same rasprave želimo reći da će donošenjem predloženih zakona, odnosno potvrđivanjem ovog sporazuma i ugovora Republika Hrvatska kao punopravna članica NATO-a stvoriti okvir za provođenje standardiziranih pravnih stečevina NATO saveza. Na taj način će stvoriti pravni okvir za inteoperabilnost s Ministarstvima obrane i oružanih snaga, ostalih država članica NATO-a na područjima koja su uređena spomenutim sporazumom i ovim predloženim ugovorom. Nastojat ćemo obrazložiti i razloge zbog kojih podržavamo predmetni tekst ugovora i ovog sporazuma. Republika Hrvatska kao punopravna članica NATO-a potvrđivanjem navedenih sporazuma i ugovora, kao i onih čija se potvrda očekuje u narednom periodu, dokazuje da na međunarodnom planu prestaje za neke krugove ili one koji su se znali šaliti biti banana država. Na taj način se i formalno pravno primjenjuju ista pravila na položaj oružanih snaga država članica NATO-a, na državnom području Republike Hrvatske, odnosno oružanih snaga Republike Hrvatske na državnom području država članica NATO saveza. Predmetni tekst ugovora i sporazuma pisani su bez nametanja interesa i volje neke od strana potpisnica, a smatramo ih i formalno pravnim okvirom za suradnju između Republike Hrvatske i ostalih država članica NATO-a na temelju kojih će se razvijati i usklađivati interesi, kao i druga pitanja predviđena ovim predloženim ugovorom i sporazumom. Slijedom navedenog nadamo se da će se na ovaj način olakšati rad našim nadležnim tijelima, posebice mislimo na Ministarstvo obrane Republike Hrvatske s partnerima iz država članica NATO saveza. Spomenut ćemo i neka otvorena pitanja vezane uz potpisane … [[Govornik se ne razumije.]] i tehničke sporazume iz ratnih i poratnih godina, a do pridruživanja Republike Hrvatske NATO savezu. Prema našim spoznajama prva iskustva, a ona su i pozitivna, ali i negativna sa stranim vojnim snagama Republika Hrvatska stekla je pružajući potporu postrojbama UMPROFOR-a u Republici Hrvatskoj, a poslije i pružajući potporu snagama NATO u Bosni i Hercegovini. Oblici potpore i procedure pružanja potpore snagama NATO Bosni i Hercegovini definirani su sporazumom o statusu snaga Republike Hrvatske iz 1995. godine. Ovaj se sporazum nastavio primjenjivati i na osoblje Europske unije, koja je preuzela vođenje misije u Bosni i Hercegovini, a po istom se načelu pruža i potpora snagama NATO-a koje je sudjelovao na Kosovu u misiji KFOR. Drugim riječima mislimo na dokumente kojima se detaljno opisuje potpora, politika, pravni uvjeti ili financijski elementi dogovoreni i potpisani između nacionalnih ovlaštenih predstavnika NATO-a i Europske unije, a koji su nužni za osiguravanje u NATO-u, te Europskoj uniji, vođenjem operacijama i vježbama. Slijedom navedenog postavlja se pitanje da li novi status Republike Hrvatske kao članice NATO-a, te dokumenti koji su sada predmet rasprave pomaže u rješavanju problema koji su se pojavljivali ili se još pojavljuju u primjeni spomenutih ratnih i poratnih sporazuma i ugovora vezanih uz osoblje država članica NATO-a i Europske unije. Pri tome mislimo na probleme koji nam stvaraju npr. prometni prekršaji, oštećenja u lukama, na moru, kao i neki drugi spomenuti ranije u medijima problemi, a kada predstavnici NATO-a i Europske unije ne podliježu nacionalnoj pravnoj regulativi. Hoćemo reći da je Republika Hrvatska u ratnim poratnim vremenima ponekad pristajala na sve i svašta, ali sada to više ne mora. Pored spomenutog željeli bi od predstavnika predlagatelja zakona dobiti informacije kada se očekuje donošenje nekih dokumenata, kao što su koncept potpore Republike Hrvatske snagama zemalja partnera, zatim plan ponude infrastrukturnih objekata oružanih snaga drugih zemalja na teritoriju Republike Hrvatske, kao i katalog sposobnosti Republike Hrvatske, te drugih potrebnih dokumenata koje proizlaze iz preuzetih obaveza u okviru međunarodnih obrambenih organizacija kojima je Republika Hrvatska pristupila ili pristupa na temelju međunarodnih ugovora, a to su dokumenti kojima se osigurava implementacija partnerskih ciljeva. Na kraju rasprave želimo reći da se nadamo da smo kroz ova otvorena pitanja koja smo spomenuli barem malo ukazali na složenost materije o kojoj danas raspravljamo, ali i vjerujemo da će se o njima voditi računa prilikom donošenja i narednih dokumenata jasno koji su u pripremi. Temeljem iznijetog klub Hrvatske seljačke stranke podržava prijedlog zakona koji se odnose na prihvaćanje predloženog sadržaja sporazuma, kao i predloženog sadržaja ugovora. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pred nama se nalaze dva dokumenta, jedan protokol, jedan sporazum. Dva dokumenta koje je Republika Hrvatska željno iščekivala preko 18 godina, znači od svog osamostaljenja da potpisujemo ugovore koji ćemo biti vezani i partneri na, kad je u pitanju NATO savez. Članstvo Republike Hrvatske u organizaciji Sjeveroatlantskog ugovora NATO bio je vanjskopolitički sigurnosni prioritet koji je ostvaren pristupanjem Sjeveroatlantskom ugovoru nakon što smo potpisali punopravno članstvo u NATO-u 1. travnja 2009. godine, od Republike Hrvatske se očekuje da postupi određenom broju međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a, a u svezi o provođenju unutarnjih pravnih postupaka u narednom razdoblju. Kada je u pitanju sam protokol predlagatelj se potrudio da jednostavno opisno kroz sve ove članke ukaže i da objasni jednoj i drugoj stranici u članku 1. pojmovi ... vrhovnog zapovjedništva, savezničkog zapovjedništva Sjevernoatlantskog vijeća kroz članak 2. na koga će se to primjenjivati o izrazu snagama civilnim, kopnenim, o članovima obitelji, te onoga što se većina zemalja pribojava, a to je kada je vojska sva slična ili ista. Znači člankom 5. identifikacija da svaki pripadnik u savezu zapovjedništva imat će osobnu iskaznicu koja je izadta od zapovjedništva sa imenom prezimenom, datumom, mjestom rođenja, državnom, činom, rednim brojem, fotografijom i rokom važnosti koju je dužan pokazati na zahtjev. Članak 6. govori o imovini vlasničkog saveznog zapovjedništva, o štetama, koji mogu prouzročiti pripadnici snaga ili civilni i kopneni. Članak 7. govori o oslobađanju poreza na teritoriju zemalja primateljica a isto se ograđuje da pripadnici država šiljiteljica na svom području su to obavezni. Člankom 8. plaćanjem poreza itd. znači svi ovi od jedan do 14 članaka su dobro napravljeni i vidno da ne treba jednostavno na samom terenu ne treba ni pravne službe da pripadnici Oružanih snaga i sve ove komponente mogu postupati po istom sporazumu između ... o pravnom položaju njihovih snaga. Znači od članka 1. do članka 2. točno su opisali što su snage, što su civilne, kopnene snage, članovi obitelji, država šiljateljica, država primateljica, vojne vlasti države šiljateljice Sjevernoatlantskog vijeća. Ponašanje ono što je kolega isto govorio. Ponašanje da se moraju po članku 2. poštovati zakoni države primateljice itd. Onda o nošenju odora, kada su na radnim zadaćama da može biti civilna i vojna odora. Uz sve ove znači 14 i ovih 20 članaka u nadi da se nećemo, da nijedan članak nećemo primijeniti kao država primateljica nego kao država šiljateljica, osim u slučajevima kada se izvode NATO vježbe. Hrvatska demokratska zajednica će svakako podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub HNS-a će dakako podržati ratifikaciju ova dva dokumenata. To nije nimalo sporno. Međutim, ono zbog čega sam izašao na ovu govornicu tiče se nečega drugoga. Naime, ovdje se radi o vrlo ozbiljnim pitanjima, ovo su značajne novine u našem zakonodavstvu. Ovdje mi ne možemo ne prihvatiti, ne možemo ni izmijeniti sporazum. Njega treba ovako prihvatiti jer to su učinile prije nas sve ostale članice NATO-a. Međutim, obzirom da se radi ponavljam o vrlo ozbiljnim pitanjima. Lako bi bilo kada bi stajalo samo da zemlja koja će sa svojim vojnim snagama ući u Hrvatsku će morati poštivati naš pravni poredak, ali se ne radi samo o tome. Razrađuju se jasno i svi postupci vezani uz ulazak i izlazak, nošenje, odora, oružja, pitanje vezanih uz vozačke dozvole, registracije, utvrđuju se pravila vezana uz ostvarivanje nadležnosti, ostvarivanje potraživanja, sa osnovom naknade štete. Tu su lokalne nabave, tu je angažiranje lokalnog civilnog stanovništva, tu su pitanja vezana uz carine, poreze, financije. Zato klub HNS-a kaže da svakako ratificirati i sporazum i protokol ali bilo bi dobro da je ovdje danas ipak ministar obrane, koga smo željeli zamoliti. A vas državni tajniče da molim da on to mora učiniti. To su vrlo značajna pitanja. I ne možemo raspravljajući o ovoj materiji u sedam sati navečer kada vjerojatno više nitko ne prati naš rad očekivati da će građani moći razumjeti sve ono što stoji u ovom protokolu i sporazumu. Ministar mora naći načina, tiskovnim konferencijama, sudjelovanja u raznim emisijama, na radiju, televiziji, pojasniti građanima što znači sporazum, odnosno protokol, koje su posljedice, primjene tih dokumenata da se sutra naši ljudi ne pitaju a što se to događa na našim cestama, ulicama itd. To je sasvim uobičajeno ali treba sustavno pripremiti građane na to. Prema tome, zamolba kluba HNS-a jeste nakon ratifikacije molimo da ministar zaista učini sve da ovu materiju približi našim građanima. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Pjer Šimunović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Najkraće hvala najljepša na riječima potpore u usvajanju ova dva dokumenta i kratki mogući odgovor na neka pitanja koja su postavljena. Što se tiče pitanja o konceptu potpore zemlje domaćina, znači svemu onome što Republika Hrvatska kao članica saveza treba ponuditi snagama saveza u slučaju dolaska u Republiku Hrvatsku znači na vježbe i u slučaju naše potrebe. Taj koncept je u izradi, u završnoj fazi izrade i mi očekujemo da bi zajedno sa katalogom sposobnosti znači sa specifičnom identifikacijom svih potrebnih elemenata te potpore zemlje domaćina bio na jesen ujedno i izrađen u svojoj konačnoj verziji. Hvala najljepša na sugestiji o informiranju, o nužnosti informiranja javnosti o svim elementima našeg funkcioniranja kao članice NATO-a. Tijekom procesa cijelog ulaska u NATO to je bio jedan od naših glavnih pravaca djelovanja porast shvaćanja u javnosti i potpore za članstvo u NATO-u. I definitivno je plan da se ta komunikacija s javnošću i upravo na način koji ste vi predložili i nastavi obavještavajući javnost o svim elementima našeg djelovanja u NATO-u među kojima su izuzetno važni upravo ova dva dokumenta koja su predložena Hrvatskom saboru na usvajanje na ovom zasjedanju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ova dva prijedloga zakona. Prekidam sjednicu. Nastavak je sutra u 9,30 sati sa raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, Konačnom prijedlogu zakona o igrama na sreću, Konačnom prijedlogu zakona o poštanskim uslugama, Prijedlogu zakona o elektroničkim medijima, to je prvo čitanje. Ova dva prethodna tri su hitni postupci. U 12 sati bi bilo glasovanje o raspravljenim točkama dnevnoga reda a u subotu nakon sjednice Vlade bi Prijedlog rebalansa državnog proračuna trebao biti upućen u Sabor i u nedjelju prije podne, u subotu već prije podne. U subotu će biti na web stranicama Hrvatskoga sabora a nedjelju prije podne bi trebao biti distribuiran u pretince zastupnicama i zastupnicima, s time da bi odbori poglavito matični Odbor za financije i proračun u 9 sati u ponedjeljak trebao obaviti raspravu a također i svi zainteresirani odbori koji to žele, s tim da bi onda u 10,30 sati počeli u ponedjeljak raspravu o rebalansu proračuna. A sjednica bi bila i 13. u ponedjeljak i 14. i 15. srpnja kada bi se mogao i usvojiti rebalans proračuna i zaključiti ova maratonska sjednica, s tim da bi u utorak mogli još neke točke dnevnog reda raspraviti koje su preostale. To bi bilo vrijeme za utorak. I u srijedu ili možda i u utorak ako takav bude konsenzus glasovati o proračunu i zaključiti ovu sjednicu. Hvala lijepa. Konačni prijedlog zakona o Potvrđivanju protokola o pravnom položaju međunarodnih vojnih zapovjedništava uspostavljenih na temelju sjevernoatlanskoga ugovora. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 105 glasova za i 5 suzdržanih donesen predloženi zakon.