Cijenjene gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo s radom na 4. sjednici Hrvatskoga sabora i sve vas srdačno pozdravljam. Nastavljamo s radom prema dnevnom redu, a na dnevnom redu je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 76 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture gospodin Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Slijedom informacija o sve učestalijim napadima pirata na trgovačke brodove na pojedinim područjima npr. Adenski zaljevi, sjeverni i zapadni dijelovi Indijskog oceana te informacija o efikasnosti ukrcaja naoružane pratnje na brodove, bilo je potrebno razmotriti usvajanja odgovarajućih izmjena u hrvatskom zakonodavstvu u skladu sa smjernicama i preporukama Međunarodne pomorske organizacije. Prema podacima Međunarodne pomorske organizacije tijekom 2011. registrirano je 266 piratskih napada i oružanih pljački brodova te 270 pokušaja. Prema dostupnim podacima nijedan brod s ukrcanom naoružanom pratnjom još nije otet. Naoružana pratnja najčešće se ukrcava u lukama prije ulaska u zonu povećanog rizika, a iskrcava se po isplovljenju iz takove zone. Valja naglasiti da je ova mjera tek jedna od mjera točnije posljednja u nizu preventivnih mjera koje temeljem procjene rizika brodar poduzima radi sprečavanja napada pirata. Pri tome posebno valja voditi računa o pravima pomoraca što je također utvrđeno ovim zakonom. Slična zakonska rješenja već su uvedena u nekim zemljama EU poput Velike Britanije, Grčke, Danske a i Norveške iako je ona doduše van EU. A u nekim zemljama se razmatra ili o izradi odgovarajućih propisa poput Nizozemske i Italije. Razlozi za donošenje ovog zakona su sljedeći, zaključkom Vlade RH doneseni 29. rujna 2011. godine zaduženo je ovo ministarstvo da pripremi izmjene odgovarajućih propisa te je izrađen Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i zaštiti pomorskih brodova i luka kojim se uređuju navedena pitanja. Ovim zakonom stvara se pravni temelj za ukrcaj naoružane pratnje na brodove hrvatske državne pripadnosti kao i temelj za donošenje podzakonskih propisa kojim bi se osiguralo da pravne osobe koje pružaju usluge ukrcaja naoružanih osoba za sigurnosnu zaštitu na trgovačke brodove hrvatske državne pripadnosti ispunjavaju posebne uvjete u skladu sa preporukama i smjernicama Međunarodne pomorske organizacije. I ministar će u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovog zakona donijeti propis o uvjetima koje trebaju ispunjavati ovlaštene pravne osobe. Troškovi ukrcaja osoba za naoružanu pratnju na brodu u cijelosti snosi kompanije. Tekst konačnog prijedloga zakona u dijelu koji se odnosi na ukrcaj naoružane pratnje izrađen je u konzultaciji sa eminentnim pravnim stručnjacima, Udrugom brodara u međunarodnoj plovidbi i Sindikatom pomoraca. Nadalje, ovim zakonom je propisano da se odredbe zakona koje se odnose na brodove primjenjuju i na nepomične obalne objekte, ali na način kako je određeno tehničkim pravilima. Izmjenama i dopunama tehničkih pravila potrebno bi bilo uzeti u obzir sve posebnosti nepomičnih odabranih objekata te njihove sličnosti i razlike u odnosu na luke i brodove. Zbog potrebe usklađivanja tehničkih pravila ova odredba zakona stupa na snagu od 1. siječnja 2013. godine. Ovim zakonom utvrđuju se i pitanja vezana za identifikacijske iskaznice za osobe i vozila koja obavljaju određenu djelatnost ili se stalno ili povremeno zadržavaju na području luke ili lučkom operativnom području na način da se propisuje tko mora imati identifikacijsku iskaznicu, obvezu nošenja iskaznice, nadležnost za izdavanje obveze, udovoljavanje općim posebnim uvjetima za izdavanje iskaznice te nadležnost za provjeru udovoljavanja općim i posebnim uvjetima. A ministar će u roku od tri mjeseca donijeti propis o uvjetima za izdavanje identifikacijskih iskaznica, postupku izdavanja, sadržaju i izgledu. Ujedno ovim zakonom se vrši usklađivanje sa Zakonom o opće upravnom postupku u dijelu koji se odnosi na Povjerenstvo za žalbe. Predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku zbog osobito opravdanih razloga, održavanja konkurentnosti hrvatskih brodara u međunarodnoj plovidbi na globalnom tržištu. Za provedbu ovoga zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Hvala lijepa.
Hvala vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo rasprava po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, cijenjene kolegice i kolege. U zadnjih nekoliko godina svjedoci smo sve većeg broja piratskih napada na brodove naročito u Omanskom zaljevu i Adenskom zaljevu. Pirati napadaju brodove na strateškim plovnim rutama i prolazima za prijevoz nafte sa Srednjeg Istoka prema Aziji između Indonezije, Malezije i Singapura. Do 2008. godine piratstvo je u tom području bilo lokani problem, ali tada dolazi do globalizacije problema zbog prijetnje međunarodnoj sigurnosti i Vijeće EU odobrava koncept upravljanja krizom radi provedbe Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1816. Sredinom rujna 2008. godine Vijeće EU odlučilo je u Bruxellesu uspostaviti koordinacijsku cjelinu sa zadaćom potpore aktivnostima izviđanja i zaštite na moru koje zemlje članice provode u vodama oko Somalije. Razrađena je opcija za moguću mirovnu operaciju EU kojom će zainteresirane članice u suradnji sa prijelaznom Federalnom vladom Somalije staviti na raspolaganje sredstva za sprečavanje i borbu protiv piratstva i oružanih pljački u vodama Somalije. Tom odlukom definiran je i mandat Mirovine operacije EU, "EU NAVFOR Somalija-Atalanta" koji uključuje zaštitu brodova pod zastavom Svjetskog programa za hranu, uključujući pripadnost pripadnika operacije na brodovima poglavito kada plove teritorijalnim vodama Somalije, zaštita trgovačkih brodova koji plove u području provedbe operacije, nadzornog obalnog područja Somalije uključujući i teritorijalne vode u kojima postoji opasnost za pomorske aktivnosti osobito promet. I poduzimanje nužnih koraka, uključujući uporabu sile, odvraćanja, sprečavanja intervencije radi okončavanja akata piratstva i oružanih pljački na području operacije. Plan operacije i pravila djelovanja odobreni su odlukom Vijeća EU od 8. prosinca 2008. pa ujedno taj datum je određen kao datum početka mirovne operacije Europske unije EU NAVFOR Somalija-Atalanta. U cilju zaštite trgovačkih i drugih brodova u Adenskom zaljevu snage EU NAVFOR Atalanta usko surađuju sa drugim državama koje su nazočne u regiji. Od izuzetne je važnosti suradnja EU i NATO saveza. Također se odvija paralelno NATO operacija Ocean Shield te suradnja sa bilateralnim partnerima u području operacije sa Omanom, Egiptom, Jemenom, Saudijskom Arabijom, Kinom, Japanom, Malezijom, Ruskom Federacija i Indijom. Europske pomorske snage operiraju u zoni južno od Crvenog mora, Adenskog zaljeva i dijelom Indijskog oceana uključujući i Sejšele i također Republika Hrvatska odlukom ovog Sabora od 10. travnja 2009. godine sudjeluje sa pet časnika u operaciji Atalanta. Dana 23.3.2012. Vijeće EU potvrdilo je namjeru produženja … [[Ne razumije se.]] operacija Atalanta kod obala Somalije tom odlukom se produžuje do prosinca 2014. godine. U isto vrijeme Vijeće je također proširilo područje djelovanja misije tako da uključuje somalsku obalnu teritoriju i unutrašnje vode. Somalski pirati su i dalje ozbiljan problem u pomorskom transportu. Istina je da vojni brodovi patroliraju dijelom Indijskog oceana gdje somalski pirati nižu uspjehe. Točno je i da na mnogim brodovima tim područjem plove zaštitari kako bi se zaštitila posada, teret i brodovi pred piratskim napadima. No to očito nije dovoljno kad pirati i dalje ozbiljno prijete međunarodnom pomorskom transportu. Statistički se može reći da je smanjen broj piratskih napada u 2011. u odnosu na 2010., no radi se o malim pomacima jer je u prošloj godini broj piratskih napada iznosio 439, a godinu ranije 445. Nešto je bolje stanje što se tiče otmica jer je u prošloj godini oteto 45 brodova s 802 pomorca, a godinu ranije 53 broda sa 1181 pomorcem. Da bi povećali uspješnost otmica brodova somalski pirati ne djeluju samo u području Somalije nego ugrožavaju i Omanski zaljev pa čak dolaze i do obala Indije. S obzirom na to da vojni brodovi koji patroliraju dijelom Indijskog oceana ne mogu zaštiti od piratskih napada sve brodove koji tim područjem prolaze brodari traže pomoć od agencija koje nude svoje zaštitare. Da bi izbjegli pravne zavrzlame koje nastaju prilikom unošenja oružja u neku državu ili luku neke pomorske zaštitarske agencije koriste brodice na kojima se nalazi oružje, a koji plutaju izvan teritorijalnog mora neke države, odnosno međunarodnim vodama. U Adenskom zaljevu ima već 12-tak takvih plutajućih skladišta. Da bi se pojednostavila procedura prilikom zapošljavanja pomorskih zaštitarskih agencija Baltička međunarodna pomorska konferencija, udruga brodara čija flota čini 2/3 svjetske nosivosti i koja štiti interese svojih članova izdala je krajem ožujka ove godine … [[Ne razumije se.]] , standardni ugovor za zapošljavanje pomorskih zaštitara s oružjem ili bez njega na brodovima trgovačke mornarice. Kako već više od 200 zaštitarskih agencija radi na granici zakona ili izvan njega standardni ugovor … [[Ne razumije se.]] pokušat će pomoći riješiti mnoge nedoumice i izbjeći probleme, kako za brodare tako i za zaštitarske agencije koje proizlaze iz neorganiziranosti međunarodnog transporta uzrokovanog političkim nesuglasicama među državama. S tim će se ugovorom nastojati eliminirati one pomorske zaštitarske agencije kojima cilj nije profesionalizam već isključivo i samo zarada. I to je praktički okvir u kojem hrvatska Vlada predlaže ove izmjene zakona. Anketa provedena od strane resornog ministarstva u 2011. godini pokazala je da čak 88% hrvatskih pomoraca se izjašnjava za oružanu pratnju, a 40% anketiranih se izjasnilo da je već plovilo na stranim brodovima na kojima je bila prisutna oružana pratnja. Podsjetimo da je 230 hrvatskih pomoraca već doživjelo napade gusara. Vlada je na sjednici od 27.4.2012. uputila u saborsku proceduru Konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka kojim se stvara pravni temelj za ukrcaj naoružane pratnje na brodove hrvatske državne pripadnosti. Zbog sve učestalijih napada pirata na trgovačke brodove, posebice u području Adenskog zaljeva, sjevernog, zapadnog dijela Indijskog oceana te informacije o efikasnosti ukrcaja naoružane pratnje na brodove bilo je potrebno razmotriti usvajanje odgovarajućih izmjena u hrvatskom zakonodavstvu, a u skladu sa smjernicama i preporukama međunarodne pomorske organizacije. Prema dostupnim podacima nijedan brod sa ukrcanom naoružanom pratnjom još nije otet. Naoružana pratnja najčešće se ukrcava u lukama prije ulaska u zonu povećanog rizika, a iskrcava se po isplovljavanju iz takve zone. Valja naglasiti da je ovo također tek jedna od mjera, točnije posljednja u nizu preventivnih mjera koje temeljem procjene rizika brodova poduzima radi sprečavanja napada pirata. Pri tome posebno valja voditi računa o pravima pomoraca što je također uređeno ovim zakonskim prijedlogom. Slična zakonska rješenja već su uvedena u nekim europskim zemljama, Velika Britanija, Grčka, Danska ili u Norveškoj koja nije članica EU, a u nekim zemljama se razmatra ili je u izradi odgovarajući propis, poput Nizozemske i Italije. Zakonskim prijedlogom se uređuju i pitanja vezana za identifikacijske iskaznice za osobe i vozila koji obavljaju određenu djelatnost ili se stalno ili povremeno zadržavaju na prostoru luke. Zaključak, da ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka pomaže hrvatskim brodarima u prvom redu u nastojanjima da održe konkurentnost na međunarodnom tržištu štiteći dobra koja prevoze. Ove izmjene stvaraju zakonski okvir za donošenje podzakonskih akata kojima će se regulirati uvjeti koje moraju ispunjavati pravne osobe koje pružaju uslugu ukrcaja naoružanih osoba za sigurnosnu zaštitu na brodove hrvatske državne pripadnosti. Važno je i da u angažiranju naoružane pratnje na brodovima unaprijed trebaju biti informirani hrvatski pomorci te se ako ne žele ne moraju ukrcat na takav brod bez ikakvih negativnih posljedica. Ne smijemo dopustit da se i dalje ponavljaju situacije kakve smo imali u primjeru mog sugrađanina Mate Luše iz Brodarice pokraj Šibenika koji je čak tri puta bio zarobljen od strane pirata. Na sreću, svaki puta je završilo dobro po njega. Vjerujem da njegova obitelj i brojne druge obitelji su suglasne s ovim zakonom i zbog toga će Klub zastupnika SDP-a podržat ovakvu izmjenu zakona. Hvala lijepa.
Hvala vama. U ime kluba HNS-a govorit će uvaženi zastupnik Petar Baranović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Moj kolega uvaženi zastupnik Vidović je vrlo iscrpno obrazložio stav SDP-a i pri tom iznio čitav niz podataka koji idu u prilog ovom zakonu. Odmah u uvodu kazat ću da će i klub Hrvatske narodne stranke podržati ovaj Zakon, jer u našem kraju odakle dolazimo i kolega Vidović i ja, a i mnogi drugi zastupnici u ovom Saboru postoji ona da se živiti može i ne mora, ali ploviti se mora. Problem zbog kojeg je došlo do ove izmjene i dopune zakona u svjetskom pomorstvu je star gotovo koliko i samo pomorstvo. Naime, od vremena kada je počeo organizirani prijevoz robe i dobara pomorskim prometom paralelno s tom djelatnošću uspostavila se i djelatnost prepada na brodove koja se prema sadašnjem međunarodnom pravu ukoliko se … [[Govornik se ne razumije.]] teritorijalnim vodama tretira kao oružana pljačka, ukoliko se desi izvan toga ona je piratstvo. Razlika između piratstva i gusarstva u svjetskoj pomorskoj povijesti piratstvo je bilo klasična oružana pljačka a gusarstvo je imalo svoje političko mentorstvo i toga je bilo. I iz istih razloga gotovo koliko traje taj problem trajala je i praksa oružane pratnje brodova na način da su posade brodova bile kombinirane od onoga mornarskog dijela pomoračkog, pa do oružane pratnje recimo tradicije engleske trgovačke mornarice sve do 19 stoljeća. Često su i sami trgovački brodovi bili djelomično naoružani. Prakticiralo se i u novije vrijeme u momentima ugroza i smanjene sigurnosti na plovnim rutama organiziranje konvoja uz vojnu pratnju. Dakle, pronalazilo se niz načina kako zaštititi posade brodova, ali i teret i same brodove od ugroze. Nekako nakon Drugog svjetskog rata u međunarodnoj pomorskoj javnosti, svjetskoj javnosti prevladalo je promišljanje da oružje treba ukloniti s brodova i gotovo da se u tome uspjelo do eskalacije piratstva u ovim područjima u zadnjih nekoliko godina. Područje zapadnog i sjevernog Indijskog oceana, Adenski zaljev, Arapsko more. Došlo je do eskalacije primjenom nekih novih taktika i metoda prepada na brodove koje je jako teško kontrolirati klasičnom vojnom ophodnjom. Broj prepada je enormno visok. To je rezultiralo između ostaloga i povećanjem cijene osiguranja koja je značajan udio u troškovima pomorske djelatnosti, odnosno djelatnosti pomorskog transporta, osiguravajuće kompanije koje vrše osiguranje broda, posade i tereta znatno su podigle svoje premije na tim plovidbenim rutama. Reakcija Svjetske pomoračke organizacije ima u skladu sa svim međunarodnim konvencijama i sa odredbama … [[Govornik se ne razumije.]] konvencije o zaštiti ljudskih života na moru je uslijedila na način da se ponovo dopustila potpuno legitimno zaštita, oružana zaštita trgovačkih brodova. Paralelno s tim Međunarodna zajednica je pokrenula ono što je kolega Vidović naveo vrlo iscrpno i čitav niz mjera vojne prisutnosti ratnih mornarica na tom području. Međutim, evidentno je iz samih podataka koje je Svjetska pomoračka organizacija prezentirala stručnoj javnosti da je puno efikasnija zaštita na samom brodu. Više od 260 napada koji su zabilježeni u 2011. godini zabilježeni su isključivo na brodove koji nisu imali oružanu pratnju na samom brodu. Koje su bitne stvari u ovome zakone na koje treba obratiti pažnju? Ono što je propisano, a što je bitno da se kompaniji koja je vlasnik broda ne dopušta ukrcavanje bilo kakve naoružane zaštite već isključivo zaštite koja je licencirana i koja ima odobrenje. Vrlo bitan detalj da se upotreba oružane sile u svrhu zaštite broda ne može provesti bez suglasnosti zapovjednika broda. Jedna od temeljnih kvaliteta u upravljanju u pomorskom sektoru jest upravo uloga zapovjednika broda koji na brodu koji je u plovidbi predstavlja veći autoritet i od samog vlasnika broda što nije slučaj u drugim djelatnostima. Naime, čak i kad je vlasnik broda ukrcan na brod zadnja izvršna je ona koju kaže zapovjednik broda. On ima punu odgovornost i u ovom slučaju on ima i dalje ovlasti i to je dobro. Jednako tako dobro je što je zakonodavac predvidio i izradu potrebnih procjena planova protokola o ponašanju i obveza također ne manje bitno da svaki član posade bude informiran i da mu bude najavljen ukrcaj oružane pratnje kako bi imao slobodnu volju odlučiti da li želi na brodu na kojem je ukrcana naoružana pratnja dalje boraviti ili će ga napustiti u prvoj sljedećoj luci. Ono što je također novost jeste i prepoznavanje ovog problema i u kontekstu nepomičnih tzv. plovnih objekata, odnosno budimo direktni radi se o platformama za istraživanje nafte i plina. Naime, nešto prije ove prakse, nesretne prakse koja se pojavila u području Indijskog oceana bilježili smo i ugrozu naftnih platformi posebice na području Nigerije i u tim su epizodama neki naši radnici na naftnim platformama dolazili u situaciju u kojoj je bila ugrožena njihova sigurnost. I stoga je dobro da se ovim Zakonom dotaklo i to pitanje. Jednako tako dotaknuto je i pitanje povećanja sigurnosti i usklađivanje propisa o sigurnosti u rukama otvorenih za javni promet od međunarodnog značaja, uvođenje identifikacijskih oznaka za ljude koji borave na području luke otvorene za javni promet od međunarodnog značaja. Na ovaj Zakon dostavljen je i amandman. Ono što je prema našem mišljenju potrebno prokomentirati prokomentirat ću sad. Prijedlog amandmana je da se u članku 3. stavku 1. podstavak 1. mijenja i glasi: "Provoditi mjere zaštite sukladno procjeni rizika od piratskih napada i oružane pljačke koju donosi ministarstvo. Nemojmo na ministarstvo stavljati obavezu koju ministarstvo ne može realno servisirati. Objasnit ću zašto. Osim svih mjera koje su međunarodnim pravom mora i pomorskom praksom ustanovljene na brodovima jedan od bitnih faktora sigurnosti u pomorskom prometu je međusobna uvezanost svih zapovjednika i posada brodova koje borave u akvatorijima, intenzivna međusobna komunikacija i razmjena bitnih informacija za sigurnost plovidbe puno je operativnije i puno bolje rješenje koje je i navedeno u samom zakonu. Sigurnosni uvjeti, bilo zbog ovakve vrste ugroze ili bilo kojih drugih ugroza na moru se znaju mijenjati u minutama i satima, ne samo u danima ili tjednima. Stavljati proceduru ovakve vrste na teret ministarstvu vrlo je nepraktično jer kad se promjeni naglo sigurnosna situacija u nekom području u doba blagdana ili u doba vikenda bez obzira na kompetentnost ljudi koji sjede u ministarstvu to je u pomorskom životu vrlo sporo postupanje. Pri tome nije za zanemariti ni činjenicu da ljudi koji zapovijedaju i plove na brodovima nisu ništa manje u svojoj profesiji i ovoj materiji stručni uz dužno poštovanje i od ljudi koji sjede u ministarstvu, u konačnici u ministarstvu na odgovornim mjestima sjede bivši zapovjednici Trgovačke mornarice. Zato klub HNS-a neće podržati ovaj amandman jer smatramo da je rješenje koje je predviđeno u zakonu bolje. U konačnici što valja kazati? Ovaj zakon je bitan obzirom na temu koju obrađuje, ali kad je u pitanju naš odnos, odnos politike prema pomorskom gospodarstvu on nije bitan iskorak i ni u kom slučaju nije revolucionaran. Jer svjedočili smo zadnjih 20 godina sustavnom propadanju pomorskog gospodarstva i bilo bi dobro da osim ovoga zakona vrlo brzo dođu izmjene drugih zakona, izmjene i dopune, novi zakonski dokumenti da ministarstvo ažurira pravilnike jer nakon što smo uz blagoslov visoke politike u Hrvatskoj u zadnjih 20 godina upropastili Hrvatsku trgovačku mornaricu i sveli je na ostatke ostataka danas postoji ugroza ne od oružane pljačke nego od otežanih uvjeta poslovanja i kad su u pitanju putnički prijevoznici u pomorskom prometu na domaćim linijama, kad su u pitanju svi drugi privatni i mali hrvatski brodari. Vrijeme je da se vrlo ozbiljno i vrlo sustavno pozabavimo s djelatnošću koja je nekad dok je bila konkurentna i dok se o njoj vodilo računa kako je trebalo donosila onoliki devizni priljev pogotovo početkom '80-ih godina koliko je bilo zabilježeno od turističke djelatnosti. Možda malo zastupnika u Hrvatskom saboru i danas bez podcjenjivanja zna za tu komparaciju i za taj podatak. Zato je ažurno donošenje zakona i zakona po hitnom postupku kad su u pitanju ugroženi interesi sektora pomorskog gospodarstva vrlo bitno i iz tog razloga klub HNS-a će podržati ovaj zakon, a iz navedenih razloga ne slažemo se sa sadržajem amandmana koji su kolege podnijeli na ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala vama. Stavove Hrvatskih laburista stranke rada približit će nam uvaženi zastupnik Mladen Novak.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče ministra, uvaženi kolege. Prije mene su govorili dvojica uvaženih zastupnika koji su obojica iz tog dijela pa je teško sad ne imati respekta prema toj njihovoj raspravi i u svakom slučaju ja cijenim to, to je ipak nešto što uzimam sebi za pravo kad pričam o željeznici. Međutim, treba imati na umu da je riječ o, bez aludiranja na nešto drugo, da su obojica iz vladajuće koalicije i normalno da prezentiraju pozitivne strane ovog prijedloga zakona. Međutim, mislim da je red upoznat zastupnike i općenito javnost i sa onim drugim detaljima. Između ostalog na odboru kada se raspravljalo o prijedlogu ovog zakona, odnosno o izmjenama ovog zakona konstatirano je da je ovo pomalo i rizičan zakon i definitivno ja se s tim mišljenjem slažem. Zašto je rizičan? Rizičan je jer kad god je prisutno oružje onda postoji i određeni rizik i on se povećava sa količinom oružja. Što je veća količina oružja veća je i mogućnost da dođe do oružanog sukoba. Činjenica je da su kolege ovdje spominjali uvijek 5 zemalja koje imaju oružane, koje koriste ovakvo rješenje sa oružanom pratnjom, međutim ima još pomorskih zemalja koje imaju razvijene pomorske kompanije, ali nisam baš čuo da i oni koriste to. S druge strane u tim, ajmo reći rizičnim vodama, međunarodna zajednica pokušava nekim vojnim snagama zaustaviti ovaj trend što se dešava. Mislim da je malo i na samom odboru je upotrijebljeno par nespretnih formulacija pa je između ostalog rečeno da ukoliko je neki brod naoružan i pirati to saznaju, odnosno to im se pokaže sa normalno sa razmjenom vatre da će oni se jednostavno povući, pobjeći jer riječ je uglavnom o takvoj grupaciji ljudi. Mene to podsjeća na one performanse Željka Pervana otprije rata doći ću na barikade oko Knina i reći ću mu daj budi normalan, odi doma, kaj si tu. I onda ako on neće pa kaj pa neću s divljakom imati posla, i tako ću otići ne'. Međutim ovdje nema odlaska, tu su i jedni i drugi naoružani i sad se pojavljuje i treća strana. Bojim se da ako dođe do neke ozbiljnije razmjene vatre između međunarodnih snaga koje su zadužene za zaštitu tih brodova i tih pirata i sad se pojavi još treća opcija da se i sam brod uključi u to da bi mogao nastati opći kaos. Ne znam, stvarno nemam kontakata s tim ljudima, ali mislim da čim netko je spreman uzet oružje u ruke i ić nekoga prisiljavat, nešto s oružjem da postoji vrlo velika vjerojatnoća da će on to oružje i upotrijebiti. E sad s obzirom da na, barem po onim informacijama koje ja znam na nenaoružanim brodovima nije bilo, ne znam likvidacija, nije bilo ubojstava u smislu nekog pružanja otpora, u ovom slučaju čisto napominjem kao mogućnost da bi se moglo desiti nešto tragično. Sad postavljam pitanje, kolika je naša odgovornost u tom svemu, ili što bi rekao kolega Baranović kad smo prošli tjedan pričali o slanju naših nenaoružanih pripadnika u Siriju, ako ćemo time zaštititi jedan ljudski život, ako ćemo time spasiti jednu kuću ili da sad ne bi nešto krivo citirao, u glavnom smisao znate, tako i ja postavljam pitanje, ako ćemo mi s ovime ugroziti jedan ljudski život, dal smo napravili dobar posao? Čisto ovo kao razmišljanje, vjerujem u ljude koji imaju iskustva koji su iz te branše, ali isto tako znam da postoji rizik, postoji opasnost i što je najbolje od svega na samom odboru sam čuo i druge ljude koji su ajmo reći iz te branše bliski tome pa su iznijeli bitno drugačije stavove. Drugi dio, koji je već kolega Baranović, drugi dio moje rasprave koji je kolega Baranović već napomenuo, a odnosi se na naš prijedlog našeg amandmana, zbog čega su Hrvatski laburisti išli sa prijedlogom toga amandmana. Prvo, po mom mišljenju nelogično da tu obavezu prebacujemo na brodar. Brodar može iz financijskih razloga reć da nije, da je njegova procjena bila da nema, nema neke izrazite opasnosti i zbog toga odustane od angažiranja zaštitarskih snaga. Isto tako kad spominjemo obavezu ministarstva, s obzirom da naš amandman ide upravo na to da bi to bila obaveza ministarstva, mislim da postoji nešto što se zove diplomatske linije, diplomatske veze da definitivno su to Vladama, odnosno ministarstvima daleko više na raspolaganju te, ti kanali, te veze i da je to još jedan od razloga zbog čega bi tu obavezu imalo ministarstvo. Kolega Baranović je napomenuo da postoji uobičajeni tijek informacija, odnosno razmjena mišljenja među brodarima, odnosno kapetanima, zapovjednicima brodova u tim područjima ma definitivno ona ostaju i dalje nitko ju nema namjeru ni zabraniti ni onemogućiti, ona bi ostala i dalje, međutim čisto zbog detalja da ovdje postoji neki diplomatski kanali, diplomatske veze s kojima se može eventualno doći do nekih informacija, možda će čak biti u planu, recimo u nekom periodu kad se očekuje da uplovljavanje brodova u tu spornu zonu, da će određena zemlja izvršiti neku vojnu akciju koju brodovi ne mogu, zapovjednici drugih brodova ne mogu znati, a ovi će im pute diplomatskih veza sugerirati ok, ne idite što će im već sugerirati, to je već bliže toj branši. Definitivno, te diplomatske veze nisu na raspolaganju, barem ne nisu u toj mjeri na raspolaganju brodskim kompanijama, odnosno tim zapovjednicima brodova i to je jedan od razloga zbog čega ja mislim da bi ovo ipak trebalo ostat, odnosno prihvatit amandman Hrvatskih laburista da bi ta obaveza ipak trebala bit prvotno na ministarstvu, s tim što je normalno ni u jednom dijelu se ona ne miče sa vlasnika broda, odnosno brodara i zapovjednika brodova. Znam da, s obzirom na odnos snaga u ovom Saboru, da definitivno će ovaj zakon proć, ovakav kakav je, ali ne mogu da još jedanput ne apeliram na vašu savjest, razmislite još jedan put, ima i drugačijih mišljenja, doduše sad ih nismo ovdje čuli osim od nas iz opozicije, ima i drugačijih mišljenja po pitanju da li je ovo sigurnost, da li je s ovim povećana sigurnost ili povećavamo rizik. Isto tako ako, ne ako, sigurno ćete usvojit ovaj zakon, apeliram da još jedanput razmislite i na ovu mogućnost da ministarstvo bude to koje izrađuje procjenu rizika. S time se nije onemogućilo ništa ni brodarima ni zapovjednicima, oni ostaju i dalje to ali apsurdno mi je da na tim brodovima plove hrvatski građani, da tako olako ministarstvo tu obavezu, svoju prenosi na brodske kompanije. Nema veze što su to privatne kompanije riječ je o hrvatskim građanima i moje mišljenje je da i hrvatska Vlada i bilo koje hrvatsko ministarstvo mora poduzeti sve radnje, sve mjere koje ima na raspolaganju u zaštiti hrvatskih građana bez obzira gdje se oni nalaze. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Za ispravak netočnog navoda prijavio se uvaženi zastupnik Franko Vidović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, cijenjeni kolega Novak je u svom govoru rekao da nije siguran što će se dogoditi kad se pojavi treća strana, otprilike u eventualnoj razmjeni vatre. Nema nikakve treće strane, dakle postoje samo dvije strane. Postoji međunarodna zajednica, zaštitari koji sad plove na brodovima i koje Hrvatska ovim zakonom, njihovu prisutnost na tim redovima nastoji regulirat. Dakle sad imamo jedan zakonski vakum, ljudi se i onako ukrcavaju na te brodove, ionako štite te brodove. Sad imamo zakonski vakum, ovo je samo pokušaj da se uvede red u taj segment i ništa drugo, eto toliko. Hvala lijepo.
Hvala vama. U ime kluba IDS-a govorit će uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra. Pa bit zakona kao što je sam gospodin Antešić istakao, je upravo ovdje izraženo na strani jedan, da slijedom informacija o sve učestalijim napadima pirata na trgovačke brodove u pojedinim područjima npr. Arapskom moru, Ardinski zaljev, sjeverni-zapadni dijelovi Indijskog oceana, te o efikasnosti ukrcane naoružane pratnje na brodove kao sredstvo za odvraćanje razmatra se mogućnost ukrcaja naoružane pratnje na brodove hrvatske državne pripadnosti itd. Znači, ako je sve ovo u skladu s odredbama međunarodnoga prava, a ne treba sumnjati da nije, zašto ne onda podržati jedan ovakav zakon? Pravo na samoobranu je legitimno postupanje u slučaju napada i nečega slično. Jasno ono što je istaknuo gospodin Antešić da ta oružana pratnja mora biti na teret brodara odnosno na teret kompanije, ne države. Iako kada se dogodi recimo neka otmica broda to jasno da postaje problem države pod čijom zastavom taj brod plovi ili konzularnih ili ostalih odnosa naše zemlje. Na strani pet ovoga zakona govori se da je kompanija dužna za svaki brod koji će ploviti morskim područjima u kojima postoji visok rizik od piratskih napada ili oružane pljačke brodova izraditi i procijeniti rizik od piratskih napada i oružane pljačke, zatim definirati i provoditi mjere zaštite od piratskih napada, surađivati sa međunarodnim snagama, zaštite u rizičnim područjima i da sada ne ističem sve ostale odredbe ovog članka. Možda bi trebalo samo malo preciznije precizirati kada se recimo na nekom brodu u slučaju te ugroze može upotrijebiti oružje. Jasno je da ja ne očekujem da Hrvatska trgovačka mornarica kada smo gotovo uništili ili u pitanje doveli ratnu postane sada Ratna mornarica. Oružanu pratnju apsolutno kao što ističe i sam zakonodavac ili predlagač ovog zakona treba podrediti zapovjedniku broda. Međutim kada već govorimo o tim dimenzijama o tom piratstvu poglavito uz onaj rog Afrike ali malo prije smo čuli i o ugrozi platformi u Nigeriji, ja ne mogu shvatiti npr. da međunarodne snage uz svu tu tehnologiju nisu u stanju "razbiti" ne znam uništiti, spriječiti te naoružane somalijske bande, gusare, pirate svejedno kako ćemo ih nazivati. Iz svemira se prati svaki pokret, a tamo se jednostavno dogodi da se zaplijeni brod dužine 200, 300 metara i nakon toga jednostavno izostane bilo kakva intervencija međunarodnih snaga. Apsolutno treba podržati ovaj zakon iako svi se slažemo da ovo nije samo Hrvatska, nego ovo je možda prvenstveno par excellence međunarodna tema. Mislim da kao što je i ispred kluba HNS-a istaknuto mi bi isto ovdje možda trebali govoriti i o obnovi brodarske industrije koja je sa propašću Croatia Line gotovo desetkovana, mi bi trebali govoriti o domaćim brodogradilištima, da se pokrene obnova te domaće flote, da se ne dogodi da za koju godinu ostanemo i bez brodara i bez radnih mjesta točnije pomoraca i bez flote i bez luka i bez brodogradilišta jednom riječju da ne ostanemo bez industrijskog karaktera naših obalnih mjesta. Ja bih rađe razgovarao o sudbini brodogradilišta prije svega Uljanika nego o ovom zakonu iako zakon smatram apsolutno logičnim i nadasve potrebnim. Točno, u ovoj međunarodnoj misiji koju je netko prije spomenuo Atalanta ako se ne varam da se zove i Hrvatska daje pet časnika. Znači mi moramo biti apsolutno zainteresirani za uspjeh te misije kao i bilo koje druge diljem svijeta gdje sudjeluju hrvatski vojnici prije svega one u Afganistanu iako mislim da je ta misija propala. 2011. oteto je 45 brodova, 2010. oteto je 53 broda sa 1181 pomorcem. Mi imamo godišnje negdje do 550 napada na pojedine brodove pod raznim zastavama. Ovdje se navodi da prema podacima Međunarodne pomorske organizacije "na globalnoj razini tijekom 2011. godine registrirano je ukupno 266 piratskih napada i oružanih pljački brodova, te 270 pokušaja", znači ukupno 266 piratskih napada i oružanih pljački brodova i 270 pokušaja. Prema dostupnim podacima nijedan brod s ukrcanom naoružanom pratnjom još nije otet. To je ono što treba svakako podcrtati i što je zasigurno karakter ovog zakona. Ono što je isto tako bitno što bi trebalo na neki način možda regulirati da se od pomoraca koji recimo ne žele ploviti takvim rutama ne traži da moraju se ukrcati na te brodove, točnije da se prema njima ne izražava bilo kakva sankcija ako kažu ne, nećemo ploviti takvom jednom rutom. Iako se slažem sa onom ne znam uzrečicom Dalmatinca, Primoraca, Istrijana nije bitno da "Živjeti se ne mora, ali ploviti se mora". Premije za osiguranje tereta na tim i takvim rutama uvijek su znatno veće. Oružana pratnja dodatno će pogoditi brodare, a mnoge od njih u ovo krizno vrijeme, kada de facto rade bez ikakvog dobitka mogu se također suočiti sa problemima, a te probleme onda kompanije u pravilu prebacuju na pomorce. Tu i tamo znamo čitati ovaj ili onaj brod ne znam po ovom ili onom zastavom na kojima plove i hrvatski pomorci zaustavljen je u toj i toj luci jer nisu plaćene lučke usluge i onda se ovdje opet mora uključiti matična država, naši konzularni odijeli ili ambasade i na neki način pokušati "sa takvih olupina" izbaviti naše sugrađane. Nakon propasti ili bolje rečeno ja bih rekao predaje poklanjanja, ako se ne varam Diabu, Croatia Line onim libijskim mešetarima ili kako se zovu ili francuskim svejedno, ipak se nekoliko kompanija u ovoj zemlji izdvojilo kao onih koji mogu i dalje prezentirati taj oblik jadranske orijentacije RH. Mislim tu i na tankersku plovidbu i na Atlantsku plovidbu na Lošinjsku plovidbu jasno na Uljanik plovidbu itd., itd. Ono što bismo mi trebali očekivati kada država izlazi u susret i tim kompanijama da one barem naručuju brodove u domaćim brodogradilištima. Sigurno je kada bi te kompanije naručivale brodove u domaćim brodogradilištima da bi barem jedno hrvatsko brodogradilište moglo raditi punim kapacitetom. Konačno imajmo na umu i činjenicu da smo tamo početkom devedesetih godina privatizirali Hrvatsku flotu sa ne znam koliko stotinjak ili više možda i 150 brodova da je jedan brod otprilike na tržištu nov vrijedan 50, 60 milijuna dolara, da neki suvlasnici tih kompanija kada se pretvori to u njihove dioničke udjele su vlasnici po dva, tri ili ne znam koliko broda. Kako, kako? Šta su imali '90.-te godine da bi danas mogli evo kad bi podnijeli imovinsku karticu konstatirati da su teški stotinu ili više milijuna dolara. Ajde barem ti brodari, ako izuzmemo propalu "Croatia line" ili prepuštenu ili ustupljenu Diabu barem nekako posluju. I za kraj i time ću završiti, jasno podržat ćemo ovaj zakon, ali oprezno s privatizacijom "Uljanika". Između države i privatnih investitora, pa i radnika ja biram države, više vjerujem državi jer država ipak iza nečega može stati, radnik može jamčiti samo svojim radom. Dobro, ima i dobrih primjera, privatizacije nekih malih brodogradilišta, recimo jednoga "Tehnomonta " iz Pule, ali rekoh to je uredno vođeno brodogradilište, malo itd. Žalim zbog "Kraljevice" ali možda će se jednog dana ovdje načeti i tema o sudbini hrvatskih brodogradilišta. Sve u svemu, mislim da je ovaj Zakon o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka koristan zakon i mislim da ako je tvrdnja koja je iznesena u ovom obrazloženju da niti jedan brod s ukrcanom naoružanom pratnjom nije otet je nešto na čemu treba apsolutno ustrajati. Možda neke detalje samo dodatno doraditi.
Hvala lijepa. Pozivam sada za govornicu uvaženog kolegu Igora Češeka da nas upozna sa stavom kluba HDSSB-a.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Kao prvo, moramo razjasniti nekakva obilježja piratstva, a piratstvo je po nekakvoj zakonskoj definiciji nezakonit čin nasilja počinjen u osobne svrhe od strane putnika ili posade privatnog broda na otvorenom moru, protiv drugog broda ili protiv osoba ili dobara na njegu. Dakle piratstvo je nezakonit čin. Ako gledamo statistički, već su kolege prije mene napominjali da je u 2011. godini smanjen broj piratskih napada u odnosu na 2010., no međutim somalski su pirati u broju pokušaja otmica brodova bili aktivniji u prošloj godini odnosno u 2011. nego u 2010. godini sa 237 pokušaja, a u 2010. godini sa 219. Tako da je u 2011. godini više od polovine pokušaja otmice brodova pripalo somalskim piratima i oni vjerojatno sada čine najveću piratsku skupinu. Zašto je to tako? Oni su najpopularniji zbog toga što, zbog neodlučnosti međunarodne zajednice piratsko zanimanje ima sjajnu budućnost na nesreću onih koji će se u životu sresti s pomorskim piratima negdje na moru. Naime broj stanovnika Zemlje raste, kriza povećava i siromaštvo, a besposleni i gladni nemaju mnogo izbora tako da su anarhija, krađe, razbojništva, piratstva i druga nedjela budućnost koja će se teško izbjeći. U takvim teškim političkim i gospodarskim okolnostima u kojima se nalazi Somalija u početku se počinju javljati akti napada i pljačke brodova, u početku pretežito prema ribarskim brodovima, u teritorijalnim moru Somalije i treće susjednih zemalja kojima se od stranih ribara oduzima ulovljena riba, iznuđuje plaćanje takse za ulov ribe te oduzimaju stvari s broda radi opskrbe osiromašenih lokalnih zajednica. No nažalost predmet napada uskoro postaju i trgovački brodovi, posebno oni s hranom iz Svjetskog humanitarnog programa sa svrhom oduzimanja hrane. S obzirom da su se napadi u početku pretežito odvijali u teritorijalnom moru Somalije i trećih susjednih zemalja nije se pravovremeno i adekvatno odgovorilo na rastući problem nego su se poduzimale samo selektivne akcije čuvanja nesmetanog prolaza konvoja, brodova pojedinim čuvanim rutama, posebno onih s humanitarnom pomoći upravo za Somaliju. U takvoj situaciji bez opasnosti od uhićenja i kažnjavanja cilj napada pirata postepeno se usmjerava i na otimanje brodova bez obzira na njihovu veličinu i namjenu, trgovačke i ribarske jahte, zarobljavanje posade kao talaca i zahtijevanje visokih iznosa otkupnine u zamjenu za njihovo oslobađanje kao više isplativim ciljem. Pripravni … [[Ne razumije se.]] piratskih napada ne zahtijeva velika financijska ulaganja, a očekivana dobit je ogromna pa bavljenje piratstvom postaje poželjno zanimanje za osiromašeno stanovništvo na granici preživljavanja. Napadi se vrlo brzo teritorijalno proširuju na Adenski zaljev, Indijski ocean, zahvaćajući sve veće područje otvorenog mora. Usmjeravaju se isključivo na iznuđivanje otkupnine otimanjem brodova i posade koja radi prolaska kroz Sueski kanal prolazi ovim pomorskim putem. Posljedice neposredno snosi posada broda i brodari koji plaćanjem otkupnine oslobađaju posadu i brod, a ne povređuju se interesi niti jedne države posebno izravno. Napadi postaju sve organiziraju, učestaliji, brutalniji, nanoseći velike štete cijeloj međunarodnoj zajednici jer se radi o vrlo frekventnom pomorskom putom s preko 33000 brodova godišnje koji plove ovim područjem i koji prevezu preko 20% strateških sirovina svjetske trgovine. Zbog pomanjkanja ikakve kontrole i bez opasnosti od uhićenja, kažnjavanja, somalski pirati uživaju sigurno utočište u teritorijalnom moru i na kopnu Somalije. Treba spomenuti i pitanja otkupnine kao jedno od posebnih obilježja upravo somalskog piratstva koje je u posljednje vrijeme također privuklo pažnju međunarodne zajednice, odnosno vlada pojedinih država. Naime, cilj somalskih pirata nije pljačka tereta, goriva i oduzimanje brodova, iako je i toga bilo u manjem obimu pri čemu su oduzete brodove kasnije koristili za daljnje pljačke, nego im je izravan cilj otimanje brodova i posade i njihovo držanje kao talaca za vrijeme pregovaranja o plaćanju otkupnine. Iako je zbog razumljivih razloga teško saznati točne iznose otkupnina zna se da su se u početku kretali u prosjeku od nekoliko tisuća američkih dolara dok danas u prosjeku iznosi između 2 i 3 milijuna dolara, iako je u pojedinačnim slučajevima već plaćeno i znatno više. Procjenjuje se da pirati godišnje naplate preko 100 milijuna dolara te da svaki pirat od pojedinačnog napada zaradi između 10 i 15 tisuća dolara. Stoga zbog ovog navedenog ovaj predložak zakona nije loš, no međutim trebalo se, ima svojih dobrih stavki, posebno mi se sviđa članak 22. koji kaže da brodar mora osigurati da su svi članovi posade broda prije svog ukrcaja na brod odnosno prije ukrcaja osoba za naoružanu pratnju obaviještene o ukrcaju osoba za naoružanu pratnju i upoznati s primjenjivim propisima, mjerama i postupcima te im se mora dati mogućnost da se ne ukrcaju na takav brod, odnosno da se s njega iskrcaju i osigurati im povratak u mjesto njihovog prebivališta ili do sljedeće pogodne luke u kojoj mogu nastaviti plovidbu. U slučajevima korištenja mogućnosti odbijanja ukrcaja odnosno traženja iskrcaja iz stavka 1. ovoga članka pomorci ne smiju snositi nikakve negativne posljedice i to je dobra stvar. To je dobra stvar i to treba poštivati. Međutim, naišao sam na članak koji je dao predsjednik sindikata, odnosno tajnik Sindikata pomoraca Hrvatske gdje oni kažu da nisu protiv oružane pratnje broda pod hrvatskom zastavom, kao ni ukrcaju naoružane pratnje na same brodove, ali smatraju da se ukoliko taj zadatak preuzmu privatne zaštitarske tvrtke povećava rizik nasilja. Prema sindikatu, poslove zaštite trebaju obavljati isključivo specijalizirani pripadnici Hrvatske vojske ili Policije. Oni također i ističu da bi prioritet trebalo biti omogućavanje piratu da se popne na brod. Dakle, možda da se još malo razmisli o tom zakonu a ne išlo u hitnu proceduru. Mi u HDSSB-u bi vjerojatno bili za, ovako ćemo biti suzdržani. Hvala.
Hvala vama. Čut ćemo sada još i stajališta kluba HDZ-a. Iznijet će ih uvaženi zastupnik Josip Borić.
Štovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra, dame i gospodo saborski zastupnici. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka po prvi puta uređuje pitanje sigurnosne zaštite brodova od piratskih napada i oružane pljačke, a kako je taj problem počela rješavati Vlada gospođe Jadranke Kosor uključujući i pripremu samog teksta zakona HDZ će poduprijeti donošenje ovakvog oblika zakona. Piratski napadi na brodove zacijelo su stari kao i trgovina i plovidba morem pa se na Mediteranu kao pirati spominju već i Feničani, a čak su i velikog Julija Cezara jednom zarobili pirati. Najokrutniji na Mediteranu bili su berberski pirati. Poznati su još engleski, malabarski, kineski i drugi pirati koji su nemilice pljačkali brodove diljem svjetskih mora i oceana sve do 19 stoljeća. Pravno treba razlikovati pojam piratstva od gusarstva po kojem je piratstvo nezakoniti čin nasilja, zadržavanja i pljačke koji u osobne svrhe počine članovi posade ili putnici privatnog broda. Gusarstvo pak kao najstarija profesija na moru jest čin u kojem gusari na temelju punomoći suverena zaustavljaju i pljačkaju brodove, a nakon pljačke sa suverenom u jednakim dijelovima dijele plijen. Na našim obalama gusarstvo se zadržalo do Napoleonovog carstva. Dugo se smatralo da je piratstvo i gusarstvo samo povijesna kategorija, međutim današnja stvarnost nas ozbiljno demantira. Povremeni pojedinačni manji oblici piratstva i oružane pljačke u novije doba javljaju se u Malacca tjesnacu te na obalama Indonezije i Gvinejskog zaljeva. Nakon druge faze građanskog rata u Somaliji pojavljuju se učestali piratski napadi na trgovačke brodove uz obalu Somalije. Padom režima predsjednika Bare i kolapsom Vlade prestaju djelovati i državne institucije uključujući i ratnu mornaricu. Strani ribarski brodovi nakon toga neovlašteno počeli su sa izlovom ribe u bogatom teritorijalnom moru Somalije. Somalijski ribari počeli su napadati strane ribarske brodove u prvom redu zbog zaštite svog teritorijalnog mora što se kasnije pretvorilo u piratske napade velikih razmjera. Brojne međunarodne organizacije tijekom 2005. Godine u prvom redu Međunarodna pomorska organizacija i Međunarodna organizacija za ishranu i poljoprivredu izražavaju zabrinutost zbog sve većeg broja piratskih napada. Napadi su započeli uz obale Somalije i postupno su se širili na Adenski zaljev, Arapsko more i Indijski ocean. Pojedini napadi zabilježeni su 1200 nautičkih milja od piratskih baza u Somaliji ili 600 nautičkih milja od Muscata i čak 100 nautičkih milja od vanjskih otoka Indije. O intenzitetu napada govore i sljedeći statistički podaci. Tijekom 2010. godine 4185 pomoraca bilo je napadnuto od piratskih brodova, a 1095 pomoraca bilo je zarobljeno. Prema podacima iz travnja ove godine pirati drže zarobljeno 209 članova posade i 7 velikih brodova. U četverogodišnjem razdoblju zarobljeno je 3500 pomoraca od kojih je na žalost umrlo njih 62. Brojni pomorci bili su izloženi mukama i torturama, te su nakon oslobađanja bili liječeni zbog traumatiziranosti. Ustaljenim i sofisticiranim postupcima pirati traže i dobivaju otkupninu, pa je tako tijekom 2010. godine isplaćeno 238 milijuna američkih dolara, odnosno gotovo 5,4 milijuna otkupnine po brodu. Brodari izbjegavaju prolaz kroz Sueski kanal, te brodove upućuju oko rta Dobre nade prema istoku ploveći na udaljenosti oko 400 nautičkih milja od istočno afričke obale. Uprava Sueskog kanala izgubila je zbog toga u 2010. godini preko 600 milijuna američkih dolara. Proračuni uglednih svjetskih institucija posebno Njemačkog ekonomskog instituta procjenjuje da je svjetska trgovina tijekom 2011. godina izgubila između 7 i 12 milijardi američkih dolara zbog šteta od piratstva u Indijskom oceanu. Što poduzima Međunarodna zajednica? Nakon terorističkog napada na talijanski putnički brod "Akile Lauro" 1985. godine donesene su izmjene SOLAS konvencije u okviru i MOA i ustrojen ISPS kod koji uređuje sigurnosnu zaštitu brodova. 2004. godine 16 država potpisalo je Regionalni sporazum za borbu protiv pirata i oružanih pljačka za područje Azije. 2004. godine uspostavlja se task force u čijem sastavu djeluje danas oko 45 ratnih brodova brojnih pomorskih država, 3 pomoćna broda, 4 mornarička zrakoplova sa ukupno 2000 vojnika koji nadziru velik dio morskog prostora Arapskog mora i Indijskog oceana. 2008. godine uspostavlja se EU NAVOR služba sastavljena od vojnih dužnosnika koji kontroliraju plovidbu brodova, daju upute za plovidbu, formiraju se konvoji i propisuju rute za plovidbu. Upravo su ove snage prije svega dva ili tri dana uništile jedan dio brodova pirata na dijelu Somalije. U siječnju 2009. godine u Gibutiju pod okriljem IMO održan je sastanak na kojem je donesen tzv. Gibuti kodeks u kojem su se države obvezale na zajedničko poduzimanje mjera za borbu protiv pirata kroz međusobno informiranje, osnivanje nacionalnih stožera za koordiniranje aktivnosti, osposobljavanje posada za pasivnu obranu brodova na način da se ograđuju bodljikavom žicom, polijevanjem napadača protupožarnim šmrkovima ili za pojačano dežurstvo. Kako sve nabrojene mjere nisu dale očekivane rezultate u borbi protiv pirata Rezolucijom IMO MSC 1405 i 1406 iz 2010. i 2011. godine po prvi puta IMO kao preporuku predviđa mogućnost ukrcaja oružane pratnje na brodovima pozivajući se u prvom redu na Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora koja u člancima 1., 100., 105. i 110. predviđa borbu protiv piratstva, pravo na samoobranu, pravo ratnog broda da zaustavi na otvorenom moru i privede piratski brod. Temeljem takvog stajališta i preporuke IMO-a u posljednje vrijeme učestalo se na stranim trgovačkim brodovima krca oružana pratnja za vrijeme plovidbe u ugroženim područjima i do sada nije bio napadnut niti jedan takav brod, premda se postavljaju određena sigurnosna pitanja. Oružanu pratnju pružaju razne međunarodne tvrtke koje regrutiraju demobilizirane vojnike i časnike, marince i druge. Kako sam rekao da je u pripremi ovog Zakona u jednom dijelu sudjelovala i prethodna Vlada, Vlada gospođe Jadranke Kosor ja ću ovdje navesti što smo učinili u razdoblju od 2009. do 2011. sukladno Gibuti kodeksu iz srpnja 2009. godine Vlada je donijela odluku o osnivanju stožera za koordinaciju aktivnosti u slučajevima ugroze hrvatskih brodova i hrvatskih pomoraca u međunarodnoj plovidbi. Stožer sačinjavaju predstavnici ministarstva nadležnih za pomorstvo, unutarnje poslove, obranu, vanjske poslove sindikata i pomoraca čiji je cilj koordiniranje aktivnosti radi zaštite preko 13 tisuća naših pomoraca i 40-ak naših brodova u međunarodnoj plovidbi. Stožer je u više navrata koordinirao sa snagama NATO-a, obiteljima pomoraca i brodara u slučajevima ugroze naših pomoraca prilikom napada pirata na strane brodove i u slučaju oružane pljačke koji se desio na našem brodu "MOKOŠICA" na sidrištu u Gvineji. U suradnji sa Sindikatom pomoraca i brodarima tadašnje Ministarstvo mora, prometa i razvitka organiziralo je nekoliko nacionalnih i međunarodnih skupova na kojima se raspravljalo o načinu zaštite od piratstva na kojima su pored ostalog sudjelovali i naši pomorci koji su bili zarobljeni od pirata. U više navrata djelatnici ministarstva i lučkih kapetanija sudjelovali su na seminarima koje je organizirala EMO i Europska agencija za pomorsku sigurnost na kojima se raspravljalo o praktičkim mjerama zaštite brodova od piratskih napada. Odmah nakon donošenja preporuke IMO-a mogućnosti da država zastave broda dopuste ukrcaj oružane pratnje na brodovima Vlada Republike Hrvatske donijela je zaključak kojim je zadužila tadašnje Ministarstvo mora da u suradnji sa drugim nadležnim ministarstvima odmah pristupi pripremi za donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka što je evo danas ispred nas. Naglašavamo da je veći broj država članica EU donijelo takvu odluku. Tijekom pripreme zakona održavani su i brojni radni sastanci i skupovi na kojima se u prvom redu raspravljana sljedeća otvorena pitanja: prvo, pravo broda na aktivnu samoobranu u čemu su svi stručnjaci iz područja prava mora dali pozitivno mišljenje. Drugo, odgovornost zapovjednika broda u odnosu na članove ukrcane oružane pratnje pri čemu je postignuto suglasje o apsolutnoj zapovjednoj odgovornosti zapovjednika. Treće, rasprave su se vodile o stupnju rizika u slučaju ukrcaja oružane pratnje u odnosu na dosadašnju pasivnu zaštitu bez pratnje. Pored statističkih podataka koji ukazuju da nije dosada napadnut nijedan brod sa oružanom pratnjom usuglašeno je da jedino brodar i zapovjednik u konačnici odlučuju o ukrcavanju oružane pratnje za svaki pojedinačni slučaj. I četvrto, usuglašen je stav da brodar ne smije poduzimati nikakve mjere prema članu posade koji odbije ukrcaj na brod na kojem je ukrcana oružana pratnja. U pogledu uvjeta koje moraju ispunjavati tvrtke koje pružaju usluge oružane pratnje razmatrana je mogućnost ukrcaja pripadnika Hrvatske vojske na brodove što je u dosadašnjim zakonskim uvjetima nemoguće. Potrebno je naglasiti da su i predstavnici pojedinih udruga iz Domovinskog rata izrazili spremnost osnivanja tvrtki za pružanje oružane pratnje što svakako bi možda bilo potrebno i razmotriti. Naglašavamo da strane tvrtke naplaćuju naknadu za oružanu pratnju od nekoliko desetaka tisuća za razdoblje čak i manje od jedan dan. U skladu sa svim što sam rekao kažem klub HDZ-a podržat će donošenje ovakvog oblika zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije jednu minutu u 10,37 isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. A prvi za tu raspravu prijavio se uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine zamjeniče ministra. Evo čuli smo nekoliko razmišljanja o tome da li treba podržati zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, odnosno čuli smo nekoliko razmišljanja o tome da li je potrebno dopustiti ukrcaj oružane pratnje na brodove. Kao i većina, vjerujem većina ljudi ovdje, složit ćete se oružje nije i ne može biti najbolje rješenje za rješavanje problema. Međutim, praksa brodova koji su plovili Gvinejskim zaljevom, Adenskim zaljevom i do nedavno Malajskim prolazom pokazala je da mirna, pasivna borba protiv piratstva nije imala učinka. Po nekim podacima u ovom trenutku 17 brodova sa 300 članova posade je oteto. Znači, 300 ljudi je danas zarobljeno i zatočeno zato što na njihovim brodovima nije bilo oružane pratnje, a međunarodne snage koje su uključene u operacije Oceanski štit i Atalanta nisu bile u mogućnosti spriječiti napad na te brodove. U takvoj situaciji Vlada SAD-a utvrdila je da je najbolja praksa za zaštitu brodova upravo ukrcaj naoružane pratnje. Kraj takvih stavova, kraj takvih podataka i ovo što su poštovane kolege govorile da niti jedan brod na kojem se nalazila oružana pratnja nije uspješno otet mislim da ne možemo i ne trebamo imati dvojbe oko toga da li ovaj zakon podržati ili ne. Naime, upravo pomorci, a dolazim iz kraja koji se može smatrati pomorskim, gdje se nalazi jedna od najvećih hrvatskih brodarskih kompanija moraju biti zaštićene. Za razliku od nekih drugih država RH nije u mogućnosti u Adenski zaljev poslati svoje ratne brodove. Doduše Oružane snage RH jesu uključene putem 5 časnika koji sudjeluju u misiji Atalanta u zaštiti pomorskih puteva, međutim mi kao država nismo u mogućnosti poslati ratne brodove. Ali sve i da jesmo ti ratni brodovi nisu u mogućnosti 100% spriječiti napade na trgovačke brodove. I zato smo dužni omogućiti da se na te brodove ukrcaju ljudi koji će te brodove zaštititi. Da li bi bilo bolje da to nije potrebno? Bilo bi. Prije 50-ak, 60 godina dok je moj djed plovio pomisao da će vas pirati napasti je bila gotovo nezamisliva. O piratima smo razmišljali samo dok smo gledali filmove, smijali se, divili se i neki od nas su možda i kao djeca željeli biti pirati jer im se to sve činilo romantičnim. Ali to je danas sve samo ne romantično. To je danas postalo jedno profesionalno zanimanje od kojeg, kao što smo čuli od kolege, se zarađuje strašno puno novca. I mi se sa time moramo boriti. Dakle, s te strane smatram dužnošću ovog doma da podrži ovaj prijedlog zakona. Drugo pitanje koje smo čuli u dosadašnjim raspravama je da li je potrebno da se na te brodove ukrcavaju pripadnici Oružanih snaga RH? Mislim da ne. Radi se o privatnim brodovima koji će odlučiti da li će ili neće angažirati zaštitu. Znači svaki brodar će odlučiti nakon što procjeni sigurnosni rizik da li je potrebno angažirati da li hrvatsku ili stranu firmu koja se bavi uslugama pružanja profesionalne zaštite i potom je ukrcati na brod i za to platiti naknadu. Mislim da Oružane snage RH nisu i ne trebaju biti te koje će pružati takvu zaštitu. Kao što sam već napomenuo, a to su govorile i kolege prije, mi našu dužnost ispunjavamo na način da sudjelujemo u misiji Atalanta. Da li bi bilo dobro da se više uključimo? O tome treba razgovarati i razmotriti. Ali samo ukrcavanje pripadnika oružanih snaga na brodove mislim da bi bilo pogrešno. Evo s time ću završiti i ponoviti da smatram da je ovo zakon koji svakako treba podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala uvaženom Peđi Grbinu. Idući na redu za raspravu je poštovani zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo pred nama je Zakon o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka koji predstavlja pravni temelj za suradnju između državnih tijela, lučkih uprava, brodara i drugih fizičkih i pravnih osoba odgovornih za sigurnu zaštitu radi otkrivanja i ugrožavanja i poduzimanja preventivnih mjera sigurne zaštite brodova Hrvatske državne pripadnosti u međunarodnoj plovidbi i luka u Republici Hrvatskoj otvorenih za međunarodni promet. Ove izmjene i dopune Zakona o sigurnosnoj zaštiti brodova i luka donosi se kako bi se brodarima omogućilo da angažiraju oružanu pratnju za vrijeme plovidbe kroz područja u kojima prijeti opasnost od piratskih napada. Ovdje je bitno napomenuti da se za angažiranje naoružane pratnje na brodovima moraju obavijestiti hrvatski pomorci, a oni se mogu i ne moraju ukrcati na takav brod bez ikakvih posljedica za njih. Provedena je anketa u kojoj se 88% hrvatskih pomoraca izjasnilo za oružanu pratnju, a 40% anketiranih već je plovilo na stranim brodovima na kojima je bila oružana pratnja. Dakle, s obzirom da ima sve učestalijih napada Pirata na trgovačke brodove u pojedinim područjima te informacije o efikasnosti ukrcaja naoružane pratnje na brodove. Potrebno je usvojiti neke promjene i u hrvatskom zakonodavstvu, naravno u skladu sa preporukama Međunarodne pomorske organizacije. Prema podacima te iste organizacije tijekom 2011. godine registrirano je 266 piratskih napada i oružanih pljački brodova, te isto toliko pokušaja napada. Također prema dostupnim podacima, ni jedan brod s ukrcanom naoružanom pratnjom još nije otet. Kada govorimo o naoružanoj pratnji treba reći da se ona najčešće ukrcava u lukama prije ulaska u zonu povećanog rizika, a iskrcava se po isplovljavanju iz takve zone. I hrvatski stručnjaci za međunarodno pravo mora, također tvrde kako nema prepreke da se na brodove ukrca oružanja pratnja niti je u suprotnosti sa međunarodnim konvencijama i hrvatskim zakonodavstvom. Treba napomenuti da ovdje nije riječ o naoružavanju brodova i posada, kao što smo evo čuli od kolega, nego se radi samo o ukrcaju oružane pratnje dok brod plovi područjima u kojima prijeti opasnost od napada Pirata. Ono što je također bitno napomenuti da sve troškove ukrcaja osoba za naoružanu pratnju na brod u cijelosti snosi kompanija. Slična zakonska rješenja već postoje, odnosno već su uvedena u nekim zemljama Europske unije, zatim u Norveškoj, a u nekim zemljama se razmatra ili je u izradi također odgovarajući propis. Ovim zakonom također je propisano da se odredbe zakona koje se odnose na brodove primjenjuju i na nepomične od obalne objekte, ali na način kako je određeno tehničkim pravilima. Izmjenama i dopunama tehničkih pravila, trebalo bi naravno uzeti u obzir sve posebnosti nepomičnih od obalnih objekata te njihove sličnosti i razlike u odnosu na luke i brodove. Ovim zakonom se također uređuje i pitanja vezane uz identifikacijske iskaznice za osobe i vozila koja obavljaju određenu djelatnost ili se stalno ili povremeno zadržavaju na području luke ili u lučkom operativnom području na način da se propisuje tko mora imati identifikacijsku iskaznicu, obavezno nošenje iskaznice, nadležnost za izdavanje, obvezu udovoljavanja općim i posebnim uvjetima za izdavanje iskaznica te nadležnost za provjeru udovoljavanja općim i posebnim uvjetima. I na kraju ovim zakonom se vrši usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku u dijelu koji se odnosi na povjerenstvo za žalbe. Hvala lijepo.
Hvala poštovanom Habeku. Vrijeme je da čujemo raspravu uvaženog zastupnika Mladena Marelića.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pošto dolazim sa najpomornijeg otoka, ipak Korčula ima oko 550 pomoraca, imamo na otoku oko 800 pomoraca, 3 brodogradilišta i 3 kompanije pomorske. Tako da je dosta značajan ovaj zakon za pomorce koji plove na našim brodovima. Piratstvo u prošlosti nije bilo nepoznato, pojam piratstva čak i u filmovima, osvajali su simpatije brodova i nas pojedinaca. Međunarodni … [[Ne razumije se.]] piratstvo daleko je od onoga u prošlosti, a brojke napada otetih, ubijenih i nestalih pomoraca, brodova, tereta upozoravaju nas na alarmantne situacije. Nestabilna država poput Somalije, zemlje zapadne i istočne Afrike koje su u priobalnom dijelu prostiru na tisuće kilometara postale su oaza Piratima koji koriste međunarodnu slobodu otvorenog mora i nered u teritorijalnim morima vlastite države. Siju strah i trepet unoseći nestabilnost najvažnije svjetske pomorske trgovačke puteve. Kolege su maloprije govorili o stradalima do sada 2011. godine, 2012. Mogu samo neke podatke da 2008. godine, imali smo 306 napada na brodove, 51 oteti brod, 774 oteta pomorca, 42 ozlijeđena, 6 ubijenih i 38 nestalih. 2009. imamo 406 napada na brodove, 56 otetih brodova, 746 otetih pomorca, 56 ozlijeđenih, 8 ubijenih i 9 nestalih pomoraca. 2010. imamo 489 napada na brodove, 57 otetih brodova i 1209 otetih pomoraca, 30 ozlijeđenih i 2 ubijenih. Kad vidimo na ekonomskoj strani što je to, to je da smo imali gubitke u procjeni plaćanja, od 7 do 12 milijardi dolara godišnje su plaćanja i ekonomski gubici tih poduzeća, tih firmi koje rade. Unatoč akcijama pomorskih država IMO organizacija zajednica pomorskih država i vojnim naporima, prije svega Amerike i NATO-a koji se prije svega vodile žestoke interes za sačuvanje brodova i tereta. U 2011. godini 30 nevladinih i vladinih organizacija širom svijet u fokus interesa zaštite stavljaju napokon pomorca i njihove živote. Zašto pomorce? Mi moramo voditi računa jer 25 tisuća naših pomoraca plovi na našim brodovima morima širom svijeta. Dok jedni zagovaraju mirni model da se spriječi opasnost od nasilja, drugi su bili mišljenja da plaćanje otkupnine potiče i pomaže širenje piratske aktivnosti. Jedinstveno, ako pirati dobiju otkupninu posao je dobar, vrijedi mi trud i treba ga nastaviti. Toga su protivnici otkupnina oštro protiv plaćanja. Druga rasprava nastala je zbog nadležnog oružanih pratnji i dalekog kruga intervencija vojnih brodova te suđenje piratima. To je međunarodno pravo doživjelo pravi fijasko, zapravo uhićeni pirati ostali su pravosudno problem za sve pa su najčešće zbog pravne dorečenosti ekspresno završavali na slobodi. Vlast u Somaliji nisu iz uopće htjeli suditi, a zapadnjaci su strašili se da će im pirati po otvorenom postupku zatražiti azil u zemljama u kojim im sude. Sve je to događaj koji nas sve zabrinjava i mislim da je Vlada pravilnu odluku donijela i da briga za sigurnost svakog našeg pomorca koji je kao razlog izbila na najznačajnije mjesto ipak je sada zaštita pomorca znači ljudskog života. Mi danas kada vidimo ako nemamo pratnje, što se događa? Ima brod koji ulazi u ta krizna područja i njegova jedina obrana da smo vidjeli dosta puta i čitali da ti brodovi sa stotinama metara rogate žice budu obloženi, njihove palube i komandni mostovi. To je bila jedina zaštita. Pa mislim da je ovo prava stvar i da mislim da ću osobno sa zadovoljstvom prihvatiti ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Na ovu raspravu imamo prijavljenu jednu repliku, uvažene zastupnice Ruže Tomašić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mareliću slažem se s vama da treba ovaj zakon ali me nešto zanima, kažete da je ovo dosta značajan zakon za naše pomorce. Ja znam i čulo se da se dosta razgovaralo sa vlasnicima brodova jer oni ipak štite svoju imovinu, ali pomorci štite nešto još važnije, svoj život. Pa me samo zanima koliko je pomoraca sudjelovalo u kreiranju ovoga zakona? Hvala lijepa.
Malo ste se kasno javili kolega Mareliću. Čut ćemo još jednu pojedinačnu raspravu. Iznijet će je uvaženi zastupnik Luka Denona.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine zamjeniče ministra. Ja ću također podržati ovaj zakon, ali dozvolite mi zbog toga što je u datim uvjetima ipak neka novina koja se uvodi na našim brodovima. Čini mi se da bi trebalo možda opreznije razgovarati o nečemu što je novina na našim brodovima, a to je ta oružanja pratnja. Svaka oružana pratnja zahtjeva po mom sudu osobnom da se na takvu oružanju pratnju gleda sa podozrenjem i sa opreznosti, pa bih eto uvažavajući naravno sve ove uvjete zbog kojih se to i događa na našim brodovima da smo izmjenom ovoga zakona dužni ili trebamo slati tu oružanu pratnju. Htio bih najprije reći da bi trebalo možda uz tu opreznost nešto drugo napraviti. Prije svega znam da se u tim opasnim područjima naši brodovi voze. Bilo bi dobro kada bi gospodine zamjeniče znali koliko naših brodova u tim područjima godišnje plovi. Da li je to 5, 50, 15 koliko je tih brodova? Mislim da bi to trebalo u obrazloženju ovog zakona također stajati da se zna koliki je to rizik i o koliko brodara se radi. Zanimljivo je također što u članku 22.kažemo da će ministar naravno uz prethodnu suglasnost dopustiti ukrcaj osoba za naoružanju pratnju na brodove hrvatske državne pripadnosti za vrijeme plovidbe opasnim područjima u kojima postoji visoki rizik od piratskih napada. Ovo saznanje ministarstva da mora donijeti kakvu odluku vezano je za prethodnu raspravu čini mi se kolege iz oporbe koji je govorio da bi možda trebalo onaj amandman malo prilagoditi da se vidi zašto to donosi brodar. Jer vidite ovdje prije podnošenja toga zahtjeva gospodine zamjeniče stoji da brodar pri izradbi procjene rizika, a on radi tu procjenu, mora uključiti uvjete sigurnosti i sigurnosne zaštite na brodu, prethodnu upotrebu svih praktičnih mjera samozaštite, potencijalne zloupotrebe što je moguće vatrenog oružja i s tim povezane ozljede ili smrt, potencijalne nepredviđene nesreće, pitanje odgovornosti, ako se to dogodi, potencijalne eskalacije situacija i naravno usklađenost s međunarodnim i nacionalnim pravom. Dakle to radi brodar. U brodaru nema koliko ja znam zaposlenih ljudi koji se razumiju u sigurnosne procjene. Sigurnosnu procjenu ipak daju neki stručni ljudi koji su se po svom zanimanju bavili sigurnosnim procjenama. Odmah me to asocira na vjerojatno bivše umirovljene ljude koji su radili u sigurnosnim službama. Dakle netko stručan bi trebao dati tu sigurnosnu procjenu temeljem koje ministar onda traži i dozvoljava da se ukrca naoružana posada. I mislim da bi to negdje trebalo stajati u zakonu da to ne radi činovnik u tvrtki, nego da to radi zaista stručnjaci, budući da posebno treba uključiti naglašavam i situacije oko potencijalne zlouporabe vatrenog oružja i s tim povezane ozljede ili smrt. Ako se to dogodi znači moramo biti zaista pažljivi i sigurni da su to radili stručni ljudi. Također je dobro da nad tim naoružanim ljudima i naoružanom pratnjom zapovjednik ima moć i mogućnost da ja ću to reći grubo, komandira. Znači zapovjednik mora također proći po mom sudu nekakvu obuku sigurnosnu kada mora procijeniti da se otvori vatra na nešto ili nekoga, na potencijalnu opasnost ili ne, ne otvara se vatra. Znači zapovjednik mora biti educiran, koja je to situacija kada on naređuje da oružana pratnja otvori tu nekakvu vatru, koja može potencijalno biti opasna i za posadu za koju odgovara zapovjednik broda. I zato mi se čini da bi možda trebalo na jedan način definirati isto tako što je to oružana pratnja. Dakle, o procjeni a ovdje govorimo tko to treba napraviti tu procjenu rizika, mislim da bi trebalo uvesti i institut stručnih ljudi nekakvih koji se time bave, ovisi o tome koliko će ljudi vjerojatno biti na tom brodu. Što znači oružana pratnja? Ovdje nije definirano jel to jedan, dva, tri, petero ljudi. Koliko je to ljudi koji se podrazumijeva pod oružanom pratnjom? Da li je to nekakva vojna formacija, pa je vod, pa je znam kako. Dakle i to bi možda trebalo definirati da je to dvoje, troje, petero, ne znam koliko ljudi. I naravno, ono što se po mom sudu čini da bi u zakonu trebalo također staviti je koje je to oružje, šta znači naoružana pratnje, s čime su naoružani, lakim oružjem, teškim oružjem, kojim oružjem su naoružani, prema prilici, prema neprilici. Mislim da bi to trebalo definirati zakonom, da je to lako naoružanje ili terminologiju tog naoružanja kako se to drugačije može napraviti, ali shodno procjeni o opasnosti i takva vrsta naoružanja bi trebala biti. To ćete vjerojatno možda donijeti pravilnikom. Bilo bi dobro zbog osjetljivosti i potencijalne opasnosti za samu posadu broda koja se može dogoditi da to definiramo zakonom da se unaprijed zna da je to oružana pratnja sastavljena od troje stručnih ljudi koji su naoružani tako i tako, oružje mora biti naravno zaključano. Negdje mora biti pisano da se ne može šetat s tim oružjem po brodu, da bi oružje trebalo biti pod ključem dok se ne dogode uvjeti kad kapetan ili zapovjednik broda može narediti da se to oružje upotrijebi. I ne navlačim na to da se ovaj amandman potvrdi, zakon donosimo da se zakon provodi. Ako kompanija procijeni da joj je to preskupo ona taj zakon nije dužna provoditi koliko sam ja shvatio. Neće staviti naoružanu pratnju i riskirat će. Mislim da bi trebalo definirati da kada se procijeni da je područje kojim plove brodovi pod hrvatskom zastavom i hrvatski brodari moraju imati tu oružanu pratnju, mora se to staviti u zakon da moraju imati, jer danas je sve pitanje tržišta, pitanje cijene. Ako brodar procijeni da mu je to preskupo, a u ovim uvjetima u kojima je možda mu bude preskupo stavit će na kocku sigurnost hrvatske posade a da ne plati. Znači moralo bi se nekako reći da, mora platiti, da, mora u tim uvjetima u kojima se mogu dogoditi neželjene posljedice piratstva ili gusarstva, mora imati oružanu pratnju. Evo mislim da bi te stvari možda trebalo posložiti malo drugačije u zakonu da on bude precizniji i da bude samim tim što je precizniji, što će se neke stvari znati i sigurniji za samu posadu broda na kojoj se ta oružana pratnja nalazi. Zahvaljujem.
Hvala vama poštovani Luka Denona. Sada još petminutna rasprava u ime kluba HNS-a i uvaženi zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Evo nekakav konačni rezime zastupnički na ovu temu koji se nametnuo iz rasprava i teza izloženih u raspravama uvaženih kolega koji su govorili o ovom prijedlogu zakona. Jedna dilema temeljna se provlači kroz par rasprava, a to je da li oružje na brodove ili ne, da li bi Ghandijevski pristup možda povećao stupanj sigurnosti hrvatskih pomoraca na spomenutim brodovima ili ćemo ih štiti onako kako ovaj zakon predlaže. Ja nekako svako jutro redovito, a vjerojatno i svi vi, doživim prvo dobro jutro na ulazu u Sabor od nekih samozatajnih tihih ljudi u crnim odijelima. Poneki ima slušalicu diskretno stavljenu iza uha. Sumnjam da u ladici ili ispod odijela drže karanfil, možda 1. maja da, ali sigurno na svom poslu imaju primjerena sredstva zaštite ovog Sabora, ljudi koji su u ovom Saboru i imovine ovog Sabora. Slična situacija je preko puta, ali ne samo da ne bi netko mislio da se štite samo političari u ovoj zemlji. Kad uđete u banke, one ozbiljne, velike banke onda vidite jednog, dva, tri, četiri, onoliko zaštitara ovisno o tome koliko se novaca nalazi u trezoru i koliko klijenata posjećuje tu banku. Temeljna policija patrolira naoružana sa ciljem zaštite imovine i građana Republike Hrvatske. I razgovarati o tome u ovoj situaciji o kojoj smo izvješteni od strane međunarodnih institucija kao što je IMO mislim da je nepotrebno. Ovo je potpuno jasna situacija i potpuno jasan prijedlog zakona utemeljen na međunarodnom pravu kojeg su između ostalog u vrlo značajnoj mjeri pisali hrvatski stručnjaci za međunarodno pravo mora, a u tom pravu kao jedno od temeljnih prava ugrađeno je i pravo na samoobranu. Što se događa s brodovima koji su oteti? Da li država možda plaća otkupninu, ima takav mehanizam u svojim zakonima i predviđena sredstva u proračunu? Ne. Nažalost, odgovor je ne. U slučaju otmice hrvatskog broda pod hrvatskom pomorskom zastavom i pomoraca koji su ukrcani na tom brodu, osim diplomatskih kanala koji će pokušati diplomatskim metodama riješiti stvar, stvar rješava kompanija, a strah trpe obitelji pomoraca. Naoružana zaštita ljudi i imovine je danas u svim segmentima društva potpuno uobičajena i normalna stvar. Pitanje broja, vrste naoružanja na brodovima, broja zaštitara ovisi o sigurnosnoj procjeni, a u konačnici i o karakteristikama jer nije isto štititi brod koji ima 20 tisuća tona nosivosti ili super tanker od 350 tisuća tona nosivosti. Brod dug 300 metara sigurno mora štititi puno više zaštitara od broda koji je dug 150. To su stvari matematičke i tehničke na koje smatram da ovaj zakon ne može odgovoriti. Odgovorit će praksa i procjena stručnih ljudi koji će temeljem ovog zakona izgrađivat procjene sigurnosti protokola i zaštite. Ono što je bilo predmetom amandmana i pitanje stvaranja sigurnosne procjene od strane ministarstva, znate kad je Titanic plovio prema santi nijedno ministarstvo nije poslalo telegrafom upozorenje zapovjedniku Titanica, poslali su mu kolege, više njih. I kamo sreće da je tad u svijesti svih pomoraca vladao postulat koji vlada danas, profesionalni, kad vas kolega upozori shvatite to ozbiljno. Da je shvatio upozorenje koje je dobio na vrijeme u realnom vremenu, zadnje je primio čak par sati prije samoga sraza sa santom, tih 1500 ljudi koji su se udavili u ledenom moru ne bi izgubili živote nego vrlo vjerojatno ne bi došlo do tragedije. Nažalost nije ih poslušao, a neko upozorenje koje bi čekao diplomatskim kanalima kroz nekakve postupke procjena ljudi u uredima, bez namjere da bilo koga podcijenim, mislim da nije praktična metoda. Pomorci na moru funkcioniraju kao čopor, štite jedni druge i imaju svoje sustave razmjene informacija, donošenja procjena i dopustite im da u skladu s međunarodnim pravom i ovim zakonom oni i njihove kompanije zaštite svoje živote i svoju imovinu i svoju egzistenciju. Hvala lijepa.
Hvala vama. Na iznesene rasprave želi se osvrnuti i zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture gospodin Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Na početku zahvaljujem se na izuzetno konstruktivnoj raspravi i dragocjenim savjetima koji će sigurno pomoći u izradi pravilnika koji će biti nužan za primjenu ovog Zakona. No, dozvolite mi, dužan sam odgovor na nekoliko dilema koje su ovdje iskazane. Evo prvenstveno gospođi Ruži Tomašić, koja je postavila pitanje da li su, tko je konzultiran pri izradi ovog Zakona. Evo mogu odgovoriti sljedeće, da je pri izradi zakona konzultirani su eminentni pravni stručnjaci iz ove oblasti, te udruge brodara u međunarodnoj plovidbi i naravno sindikati pomoraca, tako da je zakon kao što je i predstavnik kluba HDZ-a naglasio ne radi se od jučer. Dakle, ovo je jedan dugi period izrade ovoga zakona. On je sada u zadnje vrijeme došao u završnu fazu tako da je prošao vjerujte mi široku raspravu i diskusiju i mislim da se u okvirima ove situacije pronašlo jedno relativno zadovoljavajuće rješenje. Mnogo je bilo, odnosno dosta je bilo primjedbi na članak 3. Zakona gdje se definira sigurnost, zaštita, procedura itd. Dakle, evo na sva ova pitanja mislim da su u člancima, u članku 3. a oni su dakle dalje u pod člancima koji su obilježeni brojkom 22. Dakle, 22a. do 22f. su manje-više definirane odgovori na sva pitanja koja su ovdje bila postavljena. Mislim na samu proceduru, sam postupak donošenja ocjene ugroze, izdavanje dopusnica, suglasnosti koje daje naravno ministar. Konačno na kraju ipak daje ministar zadužen za oblast pomorstva uz suglasnost ministra unutarnjih poslova. Dakle, u svakom slučaju postavljena je kontrola države, dakle nadležnog ministarstva da bi se izbjegle eventualno kakvi nesporazumi. Također, evo i u članku 22f. definirano je čak i vrsta oružja, dakle koja se smije upotrebljavati. Tako da eto, možda vrijedi osvrnut se sa par riječi na ovaj amandman Kluba zastupnika Laburista – stranke rada. Mislim da je on, da je taj amandman sasvim drugačije postavlja cijelu koncepciju ovog Zakona da bi procjenu ugroze radilo ministarstvo. Smatramo da to nije dobro, a najbolje obrazloženje dao je gospodin Baranović na to. Dakle, mislim da ljudi od struke, odnosno pomorci odnosno kompanije koje plove određenim morima najbolje znaju gdje je najveća ugroza i prema njihovim potrebama naravno poslije dopusnicu daje ministar. Ipak na kraju ipak država. I mislim da je ovo puno bolje rješenje i kvalitetnije rješenje nego da rade ovu procjenu ljudi iz ministarstva. Još je bilo pitanje čime je naravno, koliki je broj brodova hrvatske nacionalne pripadnosti obuhvaćen ovim Zakonom. Evo odgovorit ću sljedeće. Dakle, korištenjem Long granch identification and tracking baze podataka Europske unije utvrđeno je da se u periodu, evo konkretno od 27.3. ove godine do 10.5. ove godine jer to je najveće maksimalno razdoblje gdje su pohranjeni podaci. Uočeno je kretanje brodova republičke, zapravo zastave Republike Hrvatske u području Somalije. Dakle, području Gvinejskog zaljeva i područje Singapura i kontinuirano se prati 52 broda. Dakle, 52 broda, ukupno 52 broda se prate temeljem ove baze podataka. Eto, još jedanput hvala na dragocjenim sugestijama i mislim da će donošenje ovog Zakona sigurnost naših pomoraca se podignuti na jednu višu razinu. Hvala vam lijepa.
Hvala vam poštovani zamjeniče ministra. Time je rasprava o tekstu zakona završena, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o točkama koje smo raspravili tijekom ovog tjedna. Prvo je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 76. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika Hrvatskih laburista-stranke rada. Molim gospodina zamjenika ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenka Antešića da dođe za govornicu pa da se izjasni o amandmanima, najprije Odbora za zakonodavstvo. Izvolite. Odbor za zakonodavstvo, amandmani.
Hvala lijepa. Vlada prihvaća amandman.
Možete ponovit. Dakle amandman prvi prihvaća.
Da, Odbora za zakonodavstvo.
Amandman na članak 7., drugi amandman.
Amandman kluba zastupnika…
Ne, ne, još smo na Odboru za zakonodavstvo. Imamo amandman na članak 7.
Prihvaća se.
Isto se prihvaća. Onda imamo amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Izvolite.
Amandman Kluba zastupnika Laburista-Stranke rada Vlada ne prihvaća uz obrazloženje da ovim se amandmanom predlaže da procjenu rizika od piratskih napada ili oružane pljačke donese ministarstvo što smatramo da nije dobro, odnosno predloženo rješenje kojem procjenu od ugroze rizika napada pirata i oružane pljačke da to rade tvrtke, odnosno kompanije koje su vlasnici brodova i smatramo da je to bolje rješenje nego da to radi ministarstvo. I jednostavno ministarstvo to nije moguće, nemoguće je izraditi takvu procjenu da bi ona bila objektivna i korektna jer se radi zapravo na području cijeloga svijeta.
Hvala. Izjašnjenje o amandmanu odnosno očitovanju Vlade gospodina Novaka u ime kluba Hrvatskih laburista. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče, kolege zastupnici. I dalje smatramo da treba se izjasniti da se Sabor treba izjasniti o ovom amandmanu. U pitanju su ipak sigurnost hrvatskih građana, a što se tiče toga da je u pitanju cijeli svijet ipak je to nekoliko kriznih točaka. Ministarstvo sigurno ima na raspolaganju diplomatske kanale kojima može doći do pouzdanijih podataka koji su bitni za procjenu rizika. Hvala lijepo.
Hvala. Tko je za amandman? Amandman nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Hvala gospodine zamjeniče ministra. I dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova sa 104 glasova za, 4 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 85. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra gospodarstva gospođa Tamara Obradović-Mazal. Izvolite.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 85. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra gospodarstva gospođa Tamara Obradović-Mazal. Izvolite.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Idemo sa raspravom po klubovima. A ne, prije da li izvjestitelji radnih tijela žele uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom parlamentu. Prvi je klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice, kolegice i kolege. Na području energetike domaće zakonodavstvo je u velikoj mjeri već usklađeno s pravnom stečevinom EU. Važećim Zakonom o tržištu električne energije uređena je mogućnost stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije ukoliko proizvođač u proizvodnom objektu istodobno proizvodi električnu energiju i toplinsku energiju na visoko učinkovit način istodobno kad koristi otpad ili obnovljive izvore energije za proizvodnju električne energije na gospodarski primjeren način koji je usklađen sa zaštitom okoliša bez obzira na snagu proizvodnog objekta. Zakonom o tržištu električne energije propisano je za sve građevine za proizvodnju električne energije izdvajanje energetskog odobrenja. Donošenjem provedbenih propisa iz područja obnovljivih izvora energije koji se primjenjuje od 1. srpnja 2007. godine potaknulo je velik interes od strane investitora za izgradnju objekata za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije. Velik broj potencijalnih investitora prijavio je svoje projekte kako bi stekli status povlaštenog proizvođača električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije. Kako bi se pojednostavile i poboljšale administrativne procedure koje će omogućiti jednostavniju i bržu realizaciju većeg broja projekata elektrana malih snaga te dostizanje ciljeva zacrtanih Strategijom energetskog razvitka RH pristupilo se reviziji postupka i poticaja za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije. Obzirom da postojećom regulativom nisu na primjeren način uzete u obzir veličina i svrha proizvodnih objekata te su za sva postrojenja propisani isti uvjeti i procedure usvajanjem ovog zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije omogućava se iznimka od procedure ishođene energetskog odobrenja i procedure stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije za jednostavnije građevine, za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije na način na koji se to rješava za ostale jedinice većih snaga. Dopunama zakona dakle otvara se mogućnost bitnog pojednostavljenja procedure i pri tome se zadržavaju svi nužni tehnički elementi sigurne i pouzdane ugradnje i korištenja takvih izvora koji su propisani ostalim zakonskim i podzakonskim aktima kako u segmentu energetike tako i u segmentu graditeljstva. Budući investitor od male proizvodne jedinice sunčane elektrane integrirane na krovovima, male kućne vjetroelektrane, mini kogeneracije i slično kao proizvođači električne energije moći će biti priključeni na mrežu na sličan način na koji se priključuje i potrošač električne energije. Njihova proizvodnja bit će otkupljena od strane hrvatskog operatora tržišta energije po cijenama koje su iznesene u uvodu predstavnice Vlade i po poticajima iz tarifnog sustava. Dakle, dopunama zakona omogućava se da se iz postupka stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije za male proizvođače isključi sudjelovanje Ministarstva gospodarstva i Hrvatske regulatorne agencije čime se bitno skraćuje i pojednostavljuje cijeli postupak. Budući da je svrha donošenja kao i sama provedba zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije opće prihvaćen koncept pojednostavljenja procedure za jednostavnije, odnosno male objekte obnovljivih izvora energije i kogeneracije klub HNS-a podržava ovaj prijedlog zakona da se po hitnom postupku donese i ubrza investiranje u ove alternativne izvore energije. Hvala.
Hvala i vama. Čuli smo stajalište kluba HNS-a, a sad ćemo čuti stajalište kluba IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, uvažena gospodo zastupnici. Znači ovaj zakon kao što je istaknuto ovdje u pregledu u ocjeni stanja i osnovnih pitanja koja se uređuje govori o tome da važećim Zakonom o tržištu električne energije uređena je mogućnost i stjecanje statusa povlaštenog proizvođača električne energije ukoliko proizvođač u proizvodnom objektu istodobno proizvodi električnu i toplinsku energiju na visoko učinkovit način itd., a potom se ovdje na strani tri člancima 1. i 2. ovoga zakona uređuje koji su to, da se tako izrazim jednostavne građevine, a za koje neće biti potrebno ishoditi energetsko odobrenje, gotov citat. I jasno je vis a vi ovakvih formulacija, ovaj zakon apsolutno treba podržati. Ja bih rekao ne samo zbog energetike ili električne energije pa već i zbog jedne dobre poruke da se konačno u ovoj zemlji pristupa jednoj zakonskoj deregulaciji, da se neke stvari kani ubuduće lakše, brže, jednostavnije, jeftinije, učinkovitije jednom riječju rješavati i to je sigurno bit ovog zakona. Sigurno bi isto tako bilo korisno, šta ja znam, da nam se paralelno podastre plan ovih velikih energetskih investicija. Spominje se u javnosti, Ombla kraj Dubrovnika, ono što nas koji dolazimo iz Istre naročito zanima to je taj Plomin 3, ja ne mogu vjerovati da se sada RWE-e kao što negdje čitam povlači, ta multinacionalka koja je sagradila plomin 2, ali i ono što smo dužni građanima labinštine da ih na referendumu pitamo što misle o toj investiciji? Jeste li za, jeste li protiv? Plomina 3 na ugljen, ništa više, ništa manje od toga. A inače što se tiče RWE-a on je sigurno korektno, pristupio korištenju, gradnji termoelektrane Plomin 2, po Nijemcima priznaju sami Labinjani. Jedna takva investicija sigurno bi snažno povukla, ne Istru nego cijelu Hrvatsku naprijed, ali nakon Rockwoola i lošeg iskustva s Plominom jedan razumijem Labinjane i ti ljudi s pravom pušu i na hladno, no neću više o tome. Kada smo kod obnovljenih, ili obnovljivih izvora energija proizvođača tih panela u Hrvatskoj sve je više, koliko ja znam u Istri imamo dva takva proizvođača, više uvoznika, Tehnomont Pula, Solvis iz Novigrada, uvoznici su u Raši itd. Kada pada izvoz u ovom trenutku tih panela, poglavito u Italiji koje ne znam, istarskoj ekonomiji domicilno tržište bilo bi sjajno da se jako otvori hrvatsko tržište panela. Ovi uvjeti koje je spominjala i zamjenica ministra su apsolutno povoljni, bili su povoljniji sad su manje povoljni. Znači cijena panela je 20 tisuća eura, priključak je negdje oko 2000 eura, investicija bi se trebala vratiti u pet do sedam godina, ugovor traje sa HEP-om 14 godina, a "život tih panela", ako se smijem tako izraziti negdje do 25 godina. Tehnomont u Puli proizvodi one panele za toplu vodu, Solvis iz Novigrada fotonapanske panele za struju, znam da se nešto slično radi u Varaždinu, u Splitu. Imamo čitav niz uvoznika, možda dvadeset, trideset u Hrvatskoj. Kada dobivamo one priloge u novima imamo prilike pratiti koliko što košta itd. mnogi od tih panela kupuju se u Kini koja Hrvatskoj izvozi, ili mi od Kine uvozimo milijardu šesto miliona, baš sam sinoć gledao u nekom dnevniku dolara roba, a izvozimo negdje šezdeset miliona dolara ili možda ni šezdeset miliona dolara. I mislim, ono što bi trebalo posebno stimulirati to je domaće proizvođače, ne ove uvoznike. Ono što je sigurno dobra strana ovog zakona je ta rekoh deregulacija. Kao što je i rekla zamjenica ministra u dva poteza, znači u šezdeset dana mi ćemo riješiti taj problem. Prije da bi riješili taj problem, dobivanje tog energetskog odobrenja trebalo je onima koji bi se odlučili za takvu investiciju po dvije i više godina. Međutim, ono što se dogodilo u zadnje vrijeme su poticaji za tu struju ili za tu obnovljivu energiju, ti poticaji su u zadnje vrijeme ako se ne varam smanjeni za nekih 30%, za 30 %. To s druge strane potiče razvoj, to smanjuje interes, ali apsolutno prvi potpredsjednik Vlade gospodin Čačić je u pravu kada kaže da tako proizvedena električna energija iz tih obnovljivih izvora je u pravilu devet puta skuplja od ove druge energije proizvedene u tim konvencionalnim postrojenjima, ako smijem se tako izraziti. Ono što bi bilo sigurno dobro, bilo bi znači da nam se dostavi taj neki katalog i tih velikih energetskih investicija. Jasno da ovaj zakon treba podržati u vjeri da će interes građana u dogledno vrijeme biti znatno veće za tu vrstu investicije, no što je to bio slučaj do sada. Istina osiromašenom građanstvu koje rasprodaje zlatninu da plati režiju, a i nije do panela, njima je do dvadeset realno trideset postotnog poskupljenja električne energije. Ja ne znam da li ste gospodo primijetili jedan podatak da je Hrvatska u prva tri mjeseca izvezla 334,9 milijuna kuna zlata, milijuna kuna zlata, znate što to govori. U četiri mjeseca izvest ćemo 200 milijuna eura, u četiri kvartala znači u godinu dana, 200 milijuna eura zlata, to je znak krize. Svaki grad ima više tih otkupnih mjesta za to zlato nego panela, i ako ovaj zakon pomogne da se to promjeni valja ga apsolutno podržati. I za kraj, evo ako se ne varam u subotu ili u petak, subotu, subotu održana je u Labinu jedna tribina SDP-a gdje je boravio profesor Škrlec i citiram: No, na iznenađenje onih koji su ga pozorno slušali, a sudeći po pitanjima nakon predavanja takvih je bilo jako malo, piše Neda Čakić, Škrlec je u svom govoru iznio niz argumenata protiv ugljena, i to ne samo ekoloških nego i ekonomskih, izrazivši na kraju sumnju u ostvarivost ovog projekta, mislim na termoelektrano Plomin 3. Naime, doktor Škrlec smatra da će HEP-u, odnosno Hrvatskoj državi biti jako teško pronaći strateškog partnera kojem će se isplatiti izgradnja termoelektrane Plomin 3 prema ekološkim standardima Europske unije itd. No, pustimo tu temu koju ćemo vjerojatno u dogledno vrijeme više razgovarati, ovaj Zakon o tržištu električne energije je korektan i treba ga sigurno podržati.
Hvala lijepa. Stajalište Hrvatskih laburista o Prijedlogu zakona o dopuni Zakona o tržištu električne energije iznijet će poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana doministrice, poštovane kolegice i kolege. Sve što omogućuje veću proizvodnju električne energije bilo iz obnovljivih izvora ili u klasičnim elektranama dobro je došlo. Sve ono što potiče proizvodnju električne energije kao i ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije sasvim sigurno da je prihvatljivo. Naravno ako govorimo o tome i o ekološkoj prihvatljivosti. Već i vrapci na krovu znaju da je Hrvatska najveći uvoznik električne energije u Europi. Uvozimo čak trećinu električne energije, a kada se uvozi trećina od ukupne potrošnje gori crvena lampica. Posljednjih se mjeseci potrošilo itekako puno vremena na diskusije o obnovljivim izvorima energije i općenito o gradnji elektrana. Priča se i o potrebi reforme distribucijskog sustava, što je po meni nepotrebno. U Hrvatskoj je najveći problem, zapravo problem broj jedan proizvodnja, a ne prijenos električne energije. U prijenosu električne energije u svjetskome vrhu jer se u prijenosu gubi tek 2% energije što je sasvim sigurno jako dobro u odnosu na proizvodnju. Veći problem su i krađa struje, ali to je sasvim sigurno jedna druga tema kojom se trebaju baviti organi gonjenja. Problem u Hrvatskoj su i kada je u pitanju proizvodnja struje kriterij, naročito kod obnovljivih izvora električne energije. Evo i korijena tih problema. Baviti se proizvodnjom struje iz alternativnih izvora poput recimo vjetroelektrana je najnerizičniji aranžman i poslovni angažman. Zašto? Zato što su poticajne mjere više nego dobre. Za jedan megawat sat proizvođač dobiva poticaj oko 100 eura, a cijena te iste struje na burzi iznosi 60 eura. Veliki je problem i tretman proizvođača struje iz obnovljivih izvora i tu važi pravilo tko je bliže vatre bolje se grije. Kada se odlučite baviti proizvodnjom struje iz vjertroelektrane ili nekog izvora najvažnije je dobiti priključak na mrežu te naravno dozvole za postavljanje vjetroelektrana. Nije tajna da je u Hrvatskoj bivši član HEP-a dobio moglo bi se reći monopol na izgradnju vjetroelektrana. Bio je blizu izvora ili točnije u sukobu interesa i krenuo u stvaranje prividnog biznisa, a sve se to događalo dok je radio u HEP-u kao jedan od ključnih ljudi. Jeli mu se bilo teško priključiti na mrežu? Nije. Bio je privilegiran, znao je kako to napraviti, a kao moćnik HEP-a lako je sklapao sporazume s lokalnom samoupravom. Tako sada taj negdašnji šef HEP-a proizvodi gotovo trećinu struje dobivene iz vjetroelektrana što je posao stoljeća. O tome je svojevremeno govorio i prvi potpredsjednik Vlade gospodin Radimir Čačić. I tu bi USKOK imao itekako veliki posao s tim da se nadam da će taj veliki posao USKOK i obaviti. Jer kada je najisplativiji oblik proizvodnje energije dobije član Uprave HEP-a i prodaje struju tom istom HEP-u to jako nešto smrdi. Ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije donosi tek jednu izmjenu o načinu dobivanja dozvole za građevine koje proizvode električnu energiju, prihvatljiva je promjena pod uvjetom da se ne nastavi sa starom praksom, a ona glasi: svi koji su dobri s moćnicima HEP-a ili ministrima ili potpredsjednicima Vlade, bit će privilegirani. Nadam se da ćemo tu praksu napustiti, a sukob interesa često i kriminal kazniti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći klub je HDSSB-a i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Klub HDSSB-a će podržati ovaj zakon jer smatramo da je okrenut prema običnim građanima. No, čudi me da ovaj jedan zakon ide u hitni postupak dakle da odjednom ide prvo i drugo čitanje, obzirom da u ovom zakonu stoji, a upravo radi brzine i procedure dakle i lakšeg polaženja do određenih dozvola, ministar će tek u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu donijeti pravilnik, a pravilnik će tek regulirati sve potrebne odnose i praktično i obrazložiti što su to jednostavne građevine koje neće morati dobiti energetsko odobrenje i praktično neće morati ići u proceduru stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije. No da bi pričali o hrvatskom tržištu električne energije kako zakon i sam kaže Zakon o tržištu električne energije moramo biti svjesni da mi tržišta osim uvoza električne energije u Hrvatskoj nemamo ili je on tek u povojima ili to tržište električne energije koristimo kada Hrvatska ima višak električne energije kada praktično ne zna što će sa električnom energijom jednostavno ih moramo isporučiti u susjedne zemlje kako ne bi došlo do preopterećenja zastarjele mreže i na taj način upravo tu isporuku električne energije ne smanjujući i ne uvodeći određene povlastice prema građanima RH i masno i skupo platiti. Ovaj zakon je namijenjen dakle ovlaštenim proizvođačima električne energije i odnosi se uglavnom na ja bih rekao alternativne oblike električne energije, ne ove poznate koje smo do sada imali, međutim u ovoj raspravi želim se dotaknuti i povlaštenih potrošača električne energije koji su upravo u onim prošlim izmjenama i dopunama Zakona o električnoj energiji ustvari debelo prevareni. Radi se o tome da, a to svi znaju oni koji vode te povlaštene proizvođače u obliku pravnih osoba, bile to jedinice lokalne samouprave, općine, gradovi ili bile to tvrtke od interesa da je upravo kroz ovaj oblik povlaštenog potrošača kroz samu isporuku odnosno distribuciju električne energije, odnosno prijenos i kroz potrošnju električne energije došlo i do 100%-tnog povećanja električne energije što je najviše vidljivo upravo na javnoj rasvjeti, bez obzira koliko ulagali u nju kako bi smanjili potrošnju i krenuli dakle putem jednog ekonomskog gospodarenja električnom energijom preko europskih uputa. Tu je još jedna velika nelogičnost da upravo kroz zakone o javnoj nabavi, a na što sam upozoravao nekoliko puta i ovdje u hrvatskoj sabornici, što predstavlja ja bih rekao jedan raritet ne samo u Europskoj uniji nego u čitavom svijetu, osim u onim narkodržavama, narkorepublikama ili narkomonarhijama da proizvođač električne energije, u ovom slučaju Hrvatska elektroprivreda koja se javlja na natječaj za isporuku električne energije bude znatno skuplja od nekih drugih tvrtki koje se javljaju na natječaj za dobavu električne energije putem distributivne mreže koja je u vlasništvu HEP-a. To dosad nitko u Hrvatskoj nije javno objasnio, ja tvrdim da ukoliko HEP, a nema tko drugi isporučiti električnu energiju tim tvrtkama, kako ta ista Hrvatska elektroprivreda onda na tim natječajima može biti skuplja od drugih tvrtki. Očigledno se radi o mutnim poslovima. I ovo nije jedini problem, poštujući proceduru dobivanja drugih vrsta energije i ovo nije jedini problem u kojima se danas nalazi Hrvatska elektroprivreda koja praktično ima monopol električnom energijom na području Republike Hrvatske, koja u ovom trenutku kako kaže i novi predsjednik Uprave HEP-a ima 4000 ljudi viška koji se neće otpustiti, koji će vjerojatno putem otkupa staža ili ne znam čega drugoga ostvariti svoja prava i protiv toga nemam apsolutno ništa. Međutim, toj istoj tvrtki koja je stara po kadru nedostaje 2000 novih mladih stručnjaka, a ja se nadam da će to biti doista stručni kadrovi i da se neće zapošljavat kao što se zapošljavaju u ministarstvima Vlade Republike Hrvatske, u agencijama, obzirom da je donesen takav zakon prije nešto više od 50-tak dana kada je omogućeno i kumovima i braći i sestrama i ne znam kome drugom da jednostavno bez stručne spreme, bez adekvatnog potrebnog znanja budu zaposleni na odgovornim mjestima. Tu je u svakom slučaju bitno i pitanje restrukturiranja Hrvatske elektroprivrede, tu je i potpuno zastarjela tehnologija. Obzirom da su hidroelektrane ili hidrocentrale u prosjeku starije od 30 godina, osim ovih manjih koje su ako su napravljene na određenim vodotokovima, koje su praktično privatne i nemaju veliki značaj za proizvodnju električne energije gotovo su sve starije od 30 godina. Također i termoelektrane. Problem nuklearne elektrane Krško da ne spominjemo. Međutim ono što je najvažnije, da niti jedan obnovljivi izvor energije, a ja ne vjerujem da niti jedna ploča na krovu Vlade, Sabora, ministarstava, na javnim ustanovama u vlasništvu Republike Hrvatske, ploča koja će pretvarati sunčevu energiju u električnu energiju stoji upravo na krovovima u vlasništvu Republike Hrvatske, niti jedno vjetropolje ili vjetroelektrana nije u vlasništvu Republike Hrvatske. Niti jedno spaljivanje otpada ili neki drugi oblik obnovljivog izvora energije, dakle niti jedno postrojenje nije u vlasništvu Republike Hrvatske iako ta ista Republika Hrvatska ja bih rekao nekad izdatno financira upravo gradnju takvih objekata. Tu je u svakom slučaju i pitanje LNG terminala itd., itd. i da se bavimo samo HEP-om meni je jasno, dakle imajući u vidu ovu stvar zbog čega se nova vlada odlučila na pod navodnicima neizostavna poskupljenja koja ruku na srce predstavljaju udar i na lisnicu, hrvatsku lisnicu u hrvatskom džepu, na udar standarda građana i da sve ove probleme dakle koji su vezani za tržište električne energije ovo povećanje od 20 do 22% plus onih koje se odnose i na električnu energiju isto tako i za povećanje za plin, plus onu prešućenu naknadu, u svakom slučaju neće regulirati tržište električne energije jer vidljivo je da je država ustvari najlošiji gospodar. Ja nemam ništa protiv toga da država sufinancira projekte obnovljive električne energije, ali u krajnjoj liniji ne može se desiti da je to sufinanciranje isključivo okrenuto privatno, a imali smo prilike vidjeti da su određeni članovi uprave Hrvatske elektroprivrede upravo došli do mogućnosti alternativnih izvora električne energije. I nije vezano sve za električnu energiju, obzirom da ukoliko smo zemlja koja doista uvozi 1/3 električne energije, imajući u vidu da smo zemlja koja je u Europi jedna od najbogatija vodnom energijom, da imamo doista velike mogućnosti za alternativne energije. Najbolje bi bilo za Hrvatsku i njene hrvatske građane da je upravo samo problem električne energije. Međutim, imamo mi tu još određenih problema koji ne odnosi se to samo na ono povećanje PDV-a od 25% itd. nego imamo i jednu drugu veliku tvrtku koja se također bavi energijom ovaj put u tekućem stanju, a mnoge jer Hrvatska elektroprivreda bi trebala biti pokretač gospodarstva. Ja smatram da bi i industrija nafte INA koja na žalost više nije u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske trebala također biti pokretač hrvatskog gospodarstva. I tada vjerojatno kao vele distributera drugog važnog energenta u Republici Hrvatskoj plina ne bi imali ovo poskupljenje koje udara u čelo same građane. A podsjetit ću samo da bez obzira, dakle tko je sjedio i tko će sjediti u nadzornom odboru te tvrtke ta ista tvrtka 2008. i 2009. godine imala jednu značajnu spornu kriminalnu kupnju nafte na svjetskom tržištu gdje je izgubila gotovo milijardu i pol kuna kupujući naftu po 140 dolara barel, a zatim je prodavajući po jednoj prosječnoj cijeni od 40 dolara. Pitanje je da li je to bila neka loša poslovna odluka. I ako postoje u tom naftnom biznisu i zaštitni mehanizmi ili je to bila doista kriminalna radnja o kojoj se ipak treba izjasniti drug ili gospodin Bajić koji je evo vrlo revnosno radi svoj posao i za novu Vladu. Dakle, na samom kraju zahtijevamo prije svega da se ovaj Pravilnik donese u što kraćem vremenskom razdoblju, jer ukoliko se ide na smanjenje i ubrzanje cjelokupnih postupaka da onda ministru nije potrebno 60 dana, jer ne vjerujem da će ministar Čačić ili prvi potpredsjednik Vlade pisati ovaj Pravilnik nego će to raditi stručne osobe u ministarstvu tako da im je ja vjerujem potrebno svega 15 dana obzirom da ovaj Zakon ide po hitnom postupku. Dakle, imajući u vidu smanjenje procedure koje će se odnositi na jednostavne građevine, a pod tim smatram obiteljske kuće podržat ćemo ovaj Zakon. Nadam se da pod jednostavnim građevinama nećemo smatrati mini nuklearne elektrane obzirom da imamo iskustva sa donošenjima zakona po hitnom postupku. Hvala lijep.
Hvala i vama. Sljedeći klub zastupnika je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske i poštovani zastupnik Damir Rilje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Što reći o ovom Zakonu osim da bi bilo dobro, odnosno ovim izmjenama i dopunama osim da bi bilo dobro da smo ga dobili i da smo ih dobili puno ranije. Evo ja ću samo u nekoliko natuknica u ime kluba a i u svoje osobno. Dakle, ovim zakonom o izmjenama i dopunama zakona bi se omogućilo pojednostavljeno stjecanje statusa povlaštenog proizvođača za jednostavne građevine. Što su to znamo, o tome postoje Pravilnici i propisi za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije. Budući da znamo da je kogeneracija postupak istovremene proizvodnje električne i korisne toplinske energije u jedinstvenom procesu. Dakle, učinkovito korištenje energije bez, odnosno sa što manje otpada, odnosno sa što manje gubitaka. Drugim riječima, ovim bi se zakonom općenito u društvu radilo na uštedi energije i mislim da su svi za to, više ili manje uvijek su se svi izjašnjavali za to. Sad bismo to zapravo trebali primijeniti. Ovim bi se zakonom, dakle dopunama izmjena Zakona o tržištu električne energije omogućilo proizvođačima koji sukladno regulativi prostornog uređenja i gradnje imaju jednostavne građevine da više ne moraju biti u obvezi ishoditi rješenje od agencija, a status povlaštenog proizvođača stječu na temelju pravilnika kojeg propisuje ministar. Ja ne sumnjam da će se zapravo cijelo to donošenje postupka vrlo brzo uskladiti, a uostalom i stvaranje, odnosno usklađivanje svih mogućnosti u investicijama onih. Dakle, i ne mogu biti puno kraći koji će primjenjivati, koji će raditi po ovom zakonu i postati mali proizvođači. Dakle, ne bih dovodio u pitanje uopće dužinu donošenja samog pravilnika. Ovo je razumljiv tijek uređenja tržišta električne energije budući da smo u obvezi imati alternativnu proizvodnju električne energije putem različitih izvora osobito solara, pa eventualno plinskih pumpi i slično. Dakle, i vjetra. Dakle, i svih mogućih alternativnih izvora koje možemo primijeniti na odgovarajućim područjima u našoj državi. Podržavam ovaj Zakon i mislim da se mora pojednostavniti proizvodnja energije i povećati njena konkurentnost sa što više alternative. To nam možda omogući, ako ne pojeftinjenje života, a ono makar stabiliziranje cijena ali i sprječavanje što je moguće više uvoza energije naravno. Ovo je moguće onima koji mogu uložiti u trenutnu investiciju ugradnje alternativnog izvora energije. Dakle, ulaganje nije jeftino to je istina, ali je dugoročno pa možda i srednje ročno itekako isplativo. Osim stimuliranja kućanstava za proizvodnju i korištenje alternativne energije potrebno bi bilo koristiti i šire mogućnosti koje idu svakako uz energetsku suglasnost, ali bi ih trebale jednostavnije primjenjivati i realizirati. Uostalom, mislim da bi primjenu kogeneracije trebalo posebno poticati i stimulirati jer ako je ona učinkovita onda utječe na troškove uobičajenih energenata u daleko manjoj mjeri. Moje iskustvo iz moje jedinice lokalne samouprave, a vjerujem i iz mnogih drugih, dakle evo iz moje jedinice lokalne samouprave postoje oko 272 sunčana dana. To nije malo, znate. Negdje drugdje postoji puno vjetra. Dakle, mi smo rasipni ako ne koristimo te potencijalne izvore energije. Naravno to košta, ali kao što sam već rekao isplati se. Moramo jedino vidjeti još nekoliko mogućnosti evo možda jednu ili dvije koje bih ja ovdje preporučio, a dakle obzirom da se radi o jako korisnim i velikim resursima. Naravno jako bi bilo dobro znati kako bi se u to mogli uklopiti recimo i jedinice lokalne samouprave i općenito ona energija koja se koristi kao opće javno dobro kao što je rasvjeta ili neki slični oblici korištenja energije koji predstavljaju itekako veliki trošak, ali naravno mogu se možda i na ovaj način na neki način jednostavnije i lakše koristiti, odnosno energija se za njih može lakše iskoristiti. Naravno da se uvijek moramo zadržati na onom što je moguće i na onom što možemo na neki način platiti jer uvijek netko nešto mora platiti. Kao što će privatni mali proizvođač električne energije morati platiti svoje postrojenje, svoju mogućnost, svoje panele i sva svoja postrojenja tako će jedinice lokalne samouprave to morati platiti jer ona plaća recimo troškove rasvjete na svom području. Ali znate, to je velika stavka. Oni koji vode jedinice lokalne samouprave to dobro znaju. Ima ih još, ima ih još koje utječu na korištenje energije u onom što se koristi kao opće, odnosno javno dobro i što koristi građanima, a plaća se evo kroz društveno političke zajednice. Ovdje ne bih dovodio u pitanje čak ni gradnju malih solarnih i vjetroelektrana, evo iako se uglavnom priča o solarnim elektranama znate to su one koje ćete vidjeti gotovo na svakoj kući kad prođete kroz Lombardiju ili kroz ne znam Bavarsku ili ovako kroz srednju Europu i uopće nije problematično da svi krovovi više ili manje budu pokriveni, naravno i da se proizvodi takva energije za kućanstva. No, ovdje se meni postavlja jedno drugo pitanje. Dakle, ovo se ne bi trebalo odnositi isključivo na domaćinstva jer ako već nizom zakona govorimo o poticanju malog gospodarstva i poduzetništva vrlo brzo ćemo doći u situaciju da recimo nekom manjem pogonu za proizvodnju odgovarajućih proizvoda pružanje odgovarajućih usluga recimo hotela ili ne znam drugih gospodarskih subjekata, a ovdje imamo ograničenu proizvodnju kod ovih malih proizvođača električne energije, dođemo u situaciju da netko ne želi proizvoditi i biti mali proizvođač da bi to prenio nekim trećim osobama već želi raditi isključivo za vlastito poslovanje i za vlastite gospodarske potencijale kako bi zaposlio što više ljudi, odnosno kako bi stvorio što veći kapital za sebe i za društvo. Bilo bi interesantno dakle da se možda angažiraju i veći kapaciteti, odnosno mogućnosti za potrebe svih onih koji bi se u smislu ugradnje kapaciteta kod korištenja alternativnih energetskih postrojenja kao mali proizvođači recimo imali možda neko malo veće, neću kazati koliko veće jer nisam ja taj koji će to odrediti, recimo solarno neću kazati polje nego nešto što na to sliči ili poneku vjetroelektranu, ali to ne preprodaje dalje zna se kako se mora ići i kako se vraća ta struja putem ovlaštenog distributera u sustav, no on zapravo nije proizvođač energije prema trećim osobama nego bi koristio isključivo za vlastite gospodarske aktivnosti, odnosno za vlastite gospodarske potrebe za razvijanje svoje gospodarske grane kojom se bavi. Dakle, u tom trenutku upravo govorimo o proizvođačima električne energije koji ne moraju i ne žele prodavati tu energiju trećim osobama već je koriste i proizvode kao i mala kućanstva, ali ovaj put za učinkovito korištenje i za gospodarsku aktivnost. Možda bi to bilo evo neka dodatna mogućnost ulaganja poduzetnicima. Naravno, kao i svi ostali, moramo i svi oni koji proizvode energiju moraju je proizvoditi i vraćati, odnosno davati u sustav i povlačiti iz sustava sukladno zakonskim propisima i mogućnostima. Ovdje o onim ostalima neću ni govoriti, a prijedlog ovog zakona je konkretan i vrlo jednostavan. U ime kluba ga podržavamo i ja ga osobno podržavam i mislim da on itekako kasni. Evo, toliko od mene. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje imamo prijavljen jedan ispravak netočnog navoda i to poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Rilje je rekao netočno da će ovaj zakon omogućiti značajnu uštedu energije. To je netočno. Ovaj zakon bi trebao omogućiti dakle proizvodnju većih količina energije u kojoj i tako jesmo, koja su i tako nedostatne količine. Ali ja ću vam reći kolega Rilje da su one mjere koje su stupile 1. svibnja ove godine povećanje cijene energije, plina i struje te će napraviti uštedu značajne energije jer mnogi naši građani nemaju mogućnost platiti te visoke cijene tako da neće pomoći niti ona ušteda na cijenama impulsa itd. A gospođi zamjenici ministra bih rekao da bi bilo dobro razmisliti o nekakvoj jeftinijoj nabavi petroleja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ovime smo iscrpili listu prijavljenih klubova za raspravu o ovom prijedlogu zakona. Prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvi za raspravu se prijavio poštovani Draženko Pandek. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice, uvaženi kolege i kolegice zastupnici. Dosadašnji sustav dozvola za postavljanje solarnih panela obilježava pogotovo velik broj dozvola koji je sada dostavljen u nevjerojatnoj brojci od 58 dozvola. Znate, svaki napor usmjeren prema smanjenju procedure i samim tim vremena i komplikacija potrebnih za ostvarenje npr. jednostavnih projekata postavljanja solarnih panela na obiteljske kuće i zgrade svakako treba pozdraviti. … [[Govornik se ne razumije.]] da je cijena električne energije dobivene iz solarnih panela od cijene električne energije dobivene iz konvencionalnih izvora i treba imati u širu sliku. Tako je činjenica da je mala Hrvatska vrlo visoko na ljestvici najvećih … [[Govornik se ne razumije.]] struje u Europi. Povećanom proizvodnjom struje iz obnovljivih izvora se dakle smanjuje u prvom redu deficit platne bilance. Ne manje važno razvija se i know how. Također, omogućuje se malim poduzetnicima pa i osobama koje se bave nekim drugim zanimanjima da se uključe u ovaj biznis koji sasvim sigurno ima budućnost. Jedna Njemačka s daleko lošijim geografskim položajem ima daleko veća ulaganja po glavi stanovnika u solarnu energiju od nas. Danska računa da će do 2050. gotovo cjelokupnu proizvodnju električne energije dobivati iz obnovljivih izvora. Nisu tamo stručnjaci i ekonomisti naivni da bi bacali novce, oni uvelike računaju da će isplate investicija obnovljivih izvora energije biti i na naplati izvoza tehnologije. Prije nekog vremena našao sam podatak da je recimo Goldman Sachs kupio preko 4 milijuna hektara pustinjskog zemljišta u Nevadi koje je pogodno za postavljanje solarnih elektrana. Svi znamo da se ne radi u ovom slučaju o altruistima koji žele iz ljubavi prema obnovljivim izvorima energije ulagati solarnu energiju već ekonomski magovi očekuju jasno veliki profit. U zadnje vrijeme usporedba sa povećanim ulaganjem npr. u solarne panele bilježi se i drastičan pad cijene tih panela. Vodeći se tržišnom logikom i činjenicom da se tehnologija svakim danom sve više unaprjeđuje valja očekivati daljnji pad cijena. Zato Hrvatska mora čim prije uskočiti u taj vlak. Ne manje važno za nas zastupnike u Hrvatskom saboru je i činjenica da se većim ulaganjem u obnovljive izvore energije smanjuje zagađenje okoliša i emisija stakleničkih plinova. Hrvatska se obvezala povećati količinu energije proizvedene iz obnovljivih izvora i ukoliko ne dostigne norme na koje se obvezala plaćati će i prilične iznose penala. Niti iz tog razloga ne možemo na proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora gledati samo na osnovu puke računice uloženo-dobiveno na pojedinačnom projektu ne gledajući širu sliku. I ovaj zakon je u tom svakako dobar korak u tom smjeru i svatko ga treba podržati. I apeliram i pozivam da se ne zaustavimo samo na tom olakšanju procedure, ovo treba biti samo jedan korak u pravom smjeru. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Time smo iscrpili listu prijavljenih zastupnika za raspravu o trajanju od 10 minuta. Prelazimo na raspravu po klubovima u trajanju od 5 minuta. Prvi za raspravu prijavio se klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovani potpredsjedniče, zamjenice, kolegice i kolege. Manje integrirane sunčane elektrane su prioritet politike, možemo reći solarizacije Hrvatske iz razloga što se na taj način sprječava zauzeće vrijednog prostora, smanjuju troškovi priključenja, umanjuju mrežni gubici i dugoročno povezuje proizvodnja iz sunčanih elektrana s potrošnjom na lokaciji. Na taj će način doći do raspršene distribuirane proizvodnje, odnosno velikog broja malih sunčanih elektrana, povlaštenih proizvođača korisnika poticaja za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora. Male sunčane elektrane za razliku od velikih sunčanih elektrana u značajnoj mjeri pokreću lokalne lance dodane vrijednosti zbog koje ovi projekti imaju pozitivan učinak na lokalno zapošljavanje i ukupno poboljšanje lokalnih ekonomskih prilika u smislu proizvodnje opreme, projektiranja, montaže, održavanja gdje imamo dodatnu mogućnost značajnijeg zapošljavanja u Republici Hrvatskoj. Do sada je u Hrvatskoj realiziran samo mali broj takvih elektrana zbog složenosti procedure te se zbog svih gore navedenih razloga pristupilo reviziji procedure stjecanja statusa povlaštenog proizvođača na male sunčane elektrane kako bi se omogućio njihov ubrzani razvoj. Trenutno propisane, možemo slobodno reći neopravdano presložene procedure stjecanja statusa povlaštenog proizvođača kočile su taj razvoj. Dva koraka do dozvole, prvi korak riješit uvjete priključenja elektrane u elektroenergetsku mrežu i uvjete otkupa isporučene električne energije. I drugi korak, dokazat tehničku sposobnost sunčane elektrane za trajni pogon u elektroenergetskoj mreži te ugovoriti uvjete pogona na mreži. Ulaganje i investicije, razvoj, zavise o vremenu u kojem će se realizirat. Ovim zakonom proces se ubrzava, a uloženi novac dobiva na dodanoj vrijednosti. Uslijed pojednostavljene procedure koji će ovi zakon omogućit, i atraktivnih povlaštenih otkupnih cijena očekuje se unutar sljedećih nekoliko godina realizacija nekoliko tisuća malih, integriranih, sunčanih elektrana u ukupnoj vrijednosti od cirka 400 milijuna kuna te značajan zamah za lokalne poduzetničke inicijative u tom području. Zbog toga, klub HNS-a podržava ovaj zakon, koji se donosi po hitnom postupku. Hvala.
Hvala i vama. Slijedeći Klub zastupnika, je klub SDP-a i poštovani zastupnik Damir Rilje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo ja sam par stvari zaboravio reć, iako sve u svemu na neki način onako jedan mali rezime. Naime, evo vidim kako tu postoje raznorazna razmišljanja o tome, kalkulirano s cijenama došli smo do raznoraznih sustava, govorili smo o svemu, a zapravo je u principu sve vrlo jednostavno. Poskupljenje struje je u principu stvar ekonomskih odnosa na tržištu i ekonomskog poslovanja proizvođača, distributera, odnosno odnosa korištenja u društvu. No, možemo kalkulirati koliko god nas je volja, stvar rasipanja nekorisnog rasipanja energije ili njezinog implementiranja u odgovarajući proizvod ili uslugu je zapravo ono što bismo i na čemu bismo svi mi kao zakonodavci, ali i svi oni ostali koji se zapravo time konkretno i profesionalno bave, morali zapravo raditi. To znači da svaki, svaka proizvodnja električne energije zapravo ne bi u najvećoj mogućoj mjeri smjela biti rasipana i zato se ovdje i radi o kogeneraciji, zato se radi ovdje o tome da zapravo struja, odnosno električna energija, odnosno sva ona energija koja će se dobiti iz alternative, bilo solarom, bilo vjetrom ili na neki drugi način ako Bog da da to bude moguće i plimom i osekom, i to vani rade, pa negdje drugdje na neki drugi način. Dakle, da će to utjecati na cijenu korištenja energije, a ona daje mogućnosti cijene proizvoda i cijene rada na tržištu. Do toga ćemo morat doć prije ili poslije ma koliko mi god htjeli ili ne htjeli. Učinkovito korištenje energije zapravo, a ne rasipanje nego njezino aktivno implementiranje kroz novu vrijednost u neki novi proizvod, neku novu uslugu, odnosno uz korektno korištenje u društvu ne mogu se u potpunosti sva rasipanja zapravo anulirati, ali činjenica je da se može maksimalno ukalkulirati, odnosno iskoristiti. I ovdje zapravo cijelo vrijeme govorimo o iskoristivosti. Drugim riječima naši stari bi rekli "Štednja, ali i aktivno korištenje, kroz proizvodnju, proizvodnju nove vrijednosti." To je ono o čemu možemo govoriti što će zapravo biti u konačnici regulator cijene u konačnici električne energije. Regulator cijene električne energije zapravo neće biti to što ćemo mi biti za ili protiv zakona nego to kako ćemo je i na koji način učinkovito provoditi i proizvoditi i njome upravljati na tržištu električne energije, na tržištu rada i zapravo na ukupnom tržištu kod nas, a ne možemo se više samo gledati samo kao država, odnosno u smislu energije, nego u globalnom smislu na europskom tržištu korištenja električne energije. Jer evo mi smo tu, već smo tu, odavno je otkupljujemo, nažalost ja se nadam da ćemo je moći u budućnosti možda i prodavati, a evo i nadam se što učinkovitije i bolje. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Time smo iscrpili liste prijavljenih za raspravu klubova i zastupnika. Poštovana zamjenica ministra Ministarstva gospodarstva Tamara Obradović, završno.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko. Zahvaljujem svima na konstruktivnoj i pozitivnoj raspravi oko prijedloga ovog zakona jer mislim da ono što je zapravo na neki način suština ovog prijedloga a to je pojednostavljenje i procedura, smanjenje brojnosti tih međukoraka i uopće jedno olakšanje u susretu građana i svih onih koji idu ciljano na jednostavne građevine, na male kogeneracije koji žele ostvariti svoj cilj, mislim da zajednički doprinosimo da se taj cilj ostvari uz što manje šetnje po administraciji što manje gubitka vremena. I u tom segmentu zahvaljujem na raspravi koja je svakako doprinijela i otvorila put nekim novim razmišljanjima i idejama. Vjerujemo zaključno da će građanima ove dopune i to pojednostavljenje procesa približiti i sam koncept energije kao takve i potaknuti ih da budu na neki način aktivni sudionici i u svojim svakodnevnim životima jednom ovakvom odlukom da budu aktivni sudionici jednog generalno globalnog trenda energetske politike, obnovljivih izvora energije ali i naravno kroz jedno samo i odgovorno postupanje i ponašanje kroz ovu mogućnost koja se pruža. Zaključno, zahvaljujem Odboru za zakonodavstvo na provedenoj raspravi, na sugestiji nomotehničkog karaktera koji su dali na prijedlog zakona koji bi ako dopustite ovom prigodom i prihvatila, dakle radi se o amandmanu na članak 2. Zahvaljujem još jednom.
Hvala i vama. Ovime je rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu zakona o dopunama Zakona o tržištu električne energije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 85. Rasprava je zaključena. Predlagatelj je prihvatio amandman Odbora za zakonodavstvo. I dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 92 glasova za, 16 protiv i 1 suzdržani donesen Zakon o dopunama Zakona o tržištu električne energije u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno s prihvaćenim amandmanom.
Idemo dalje naprijed po dnevnom redu. Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 81 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutrašnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite. To je Evelin Tonković zamjenik ministra MUP-a RH. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, hvala gospođe saborske zastupnice i zastupnici. Zakonom o oružju Narodne novine br. 63/07. koji je ispravak bio 2008. godine, a koji je objavljen 18.6.2007. godine stupio je na snagu 1.9.2007. godine. Navedeni je zakon usklađen sa Direktivom Vijeća 91477 EZ o kontroli nabavljanja i držanja oružja. Predložene izmjene i dopune usklađene su sa izmjenom Direktive Vijeća 91477 EZ o kontroli nabavljanja i držanja oružja koja je izmijenjena i nadopunjena Direktivom 2008/51 EZ. Najvažnije izmjene i dopune važećeg zakona koje se predlažu su sljedeće, sukladno izmjeni direktive koja se odnosi na definiranje i obavljanje poslova posredovanja u prometu oružjem dodan je pojam posrednik u prometu oružjem te su propisani uvjeti koje mora ispuniti fizička ili pravna osoba za obavljanje poslova, posredovanje u prometu oružjem članak 4. Radi usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom uvedena je nova isprava za oružje Europska oružana propusnica koja će olakšati legalnim posjednicima oružja kretanje na području država članica EU članak 7. Predmeti posebne namjene integralni prigušivači, prigušivači namijenjeni oružju i dijelovi za prigušivače uvršteni su u kategoriju A odnosno zabranjenog oružja članak 5. S obzirom na opasnosti koje pojedine vrste oružja, zračnog oružja i oružja sa tetivom stvarno u realnom životu predstavljaju, zračno oružje čija je kinetička energija 10,5 džula ili veća ili je brzina veća projektila od 200 m/s i kalibra većeg od 4,5 mm prebačeno je iz niže kategorije u višu kategoriju u smislu prava i obveza vlasnika oružja članak 5. U kategoriju zabranjenog oružja uvršteno je oružje kategorije C i D i kada se ono koristi za uznemiravanje i napad i nanošenje ozljeda. Brisana je odredba kojom se zahtijevalo izdavanje posebnog odobrenja za nabavu streljiva te se građanima omogućava da streljivo nabave uz predočenje važećeg oružanog lista. Propisuje se obveza liječniku da osobi koja je pristupila izvanrednom liječničkom zdravstvenom pregledu ne izda uvjerenje ukoliko ta osoba ne priloži rješenje nadležnog tijela o upućivanju na takav pregled. Jednako tako da bi liječnik mogao izvijestiti jeli kod vlasnika oružja došlo do promjene zdravstvenoga stanja koje utiče na sposobnost za držanje oružja, propisuje se obveza da svaki vlasnik mora u roku od 180 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona izvijestiti policiju o svom liječniku primarne zdravstvene zaštite odnosno o promjeni liječnika. Policija će pri tom izabranog liječnika primarne zdravstvene zaštite imati obvezu obavijestiti osobama kojima je izdan oružani list. Predlaže se izdavanje dopusnice za neposredno rukovanje vatrenim oružjem i osobama mlađim od 21 godinu, ukoliko je ta osoba osposobljena za zvanje majstora puškara, budući da redovno školovanje za majstora puškara traje tri godine, a osobama koje završe redovno školovanje postojećim zakonskim rješenjem ne omogućava se zapošljavanje u struci prije navršene 21 godine života članak 35. Prijedlog zakona sadrži dodatne odredbe koje se odnose na područje ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja obzirom da u važećem zakonu navedeno područje nije bilo dostatno propisano. Predlaže se da poslove ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja obavlja pravna osoba koju odredi Vlada RH te koje MUP-a izda odobre za rad. Uvjete koje mora ispunjavati pravna osoba te način ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja će pravilnikom propisati ministar za unutarnje poslove. Regulirano je pitanje izdavanja odobrenja za obavljanje djelatnosti osposobljavanja građana za pravilnu uporabu vatrenog oružja s obzirom da navedeno područje nije bilo regulirano Zakonom o oružju. Propisuje se da osposobljavanje građana za pravilnu uporabu vatrenog oružja mogu obavljati ustanove koje su za tu djelatnost prije upisa u sudski registar dobile odobrenje MUP-a. uvjeti za obavljanje navedene djelatnosti pravilnikom će propisati ministar unutarnjih poslova. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračun. To je bila jedna kratka promemorija ovog predloženog zakona. Hvala potpredsjedniče.
Hvala lijepa, gospodine Tonkoviću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite. Gospodin Miroslav Tuđman u ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na svojoj sjednici raspravljao je o prijedlogu zakona, o izmjenama i dopunama Zakona o oružju, s konačnim prijedlogom zakona, kao matično radno tijelo. Čuli smo kratko obrazloženje predstavnika predlagatelja s time što bi ovdje još trebalo dodati da je predlagatelj istaknuo da je ovaj prijedlog zakona već raspravljan u prvom čitanju u prošlom sazivu Hrvatskog sabora. U raspravi koja je uslijedila na odboru istaknuto je nekoliko stvari, a ovdje bih posebno htio istaknut sljedeće. Vezano za pitanje ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja i obvezu vlasnika vatrenog oružja da isto izvrše do ulaska Republike Hrvatske u punopravno članstvo EU ukazano je da će to izazvati dodatne troškove vlasnicima vatrenog oružja. Iz tog razloga odbor je jednoglasno zaključio da predloži ministru unutarnjih poslova da kod izrade provedbenih akata iz članka 58. stavka 2. Ovoga prijedloga zakona omogući da se rok za ispitivanje i obilježavanje žigom vatrenog oružja za postojeće vlasnike oružja vremenski uskladi s važenjem postojećih oružnih listova što znači da bi obveza ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja bila do isteka važenja postojećeg oružnog lista. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o oružju. Hvala.
Hvala lijepa. Izvjestitelji drugih odbora možda? Ne. Onda otvaram raspravu. Najprije po klubovima. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavniče Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Evo vrlo kratko glede ovoga zakona i to ovako ću početi. Pred pet dana u Peroju, jednom malom naselju nedaleko Vodnjana, Fažane u kojoj djeluje i autohtona crnogorska zajednica, održana je skupština Hrvatskog lovačkog saveza. Dobro, možda su Fažana i Vodnjan poznatiji po Peroju nego obrnuto, ali pustimo sada to. I sada što Hrvatski lovački savez kad je riječ o ovom Zakonu o lovstvu ili na čemu inzistira? Hrvatski lovački savez Saboru će uputit svoj prijedlog na Prijedlog zakona o oružju te će zahtijevati da se dozvoli mladima od 16 godina da u pratnji odraslih odlaze u lov i pokušat će, to je drugi njihov zahtjev, kada je riječ o ovom zakonu, izmijeniti zakonsku odluku o obaveznom sistemskom pregledu lovaca sa svakih 5 na svakih 10 godina. Ja ne znam da li su ti zahtjevi stigli u nadležno ministarstvo, ali možda bi bilo oportuno ovakav jedan prijedlog naših lovaca prihvatiti. Zašto, zato jer je lovstvo sigurno jedna korisna grana. Netko bi seljake trebao zaštititi poglavito od ove pošasti divljih svinja. Pred 10 dana mi je na ipsilonu jedan prijatelj naletio na jednu divlju svinju, na jednoga kapitalca od 130 kg i dobro da mu se ništa nije dogodilo. Toj pošasti jednostavno ne možete stati na kraj, ima ih ko alve, a u godinu dana odstrel recimo u Buzetu iznosi 78 grla i umjesto da se te nemani tamane još ih lovci hrane i lijepo fino uzgajaju tako da ih bude što je moguće više. Netko će reći da mi koji tražimo da nas se zaštiti od tih divljih svinja ili lutajućih medvjeda smo nasilnici, ali između truda seljaka i tih divljih svinja treba izgleda izabrati trud seljaka, između sigurnosti i lutajućih medvjeda isto tako valjda izabrati sigurnost. I još jedanput, bez lovaca jednostavno ne ide. Korist lovaca je velika za društvo u cjelini i zato bi trebalo podržati i ove njihove prijedloge na ovakav jedan zakonski tekst. A ono čime bi se mi trebali baviti je između ostalog obeštećenje seljaka za štetu od divljači. Mi imamo problem, jasno, sve manje se obrađuje zemlja, stoka se više ne pase, gore na Ćićariji gotovo da više nema žive duše, nitko ništa ne obrađuje i jasno divlje životinje se spuštaju južnije. No između ljudi i divljači treba birati ljude i zato još jedanput bih podržao zahtjev Hrvatskog lovačkog saveza. Ono što je isto tako zanimljivo to je na strani 3 u ovom zakonu gdje se kaže da u dijelu zakona kojim se propisuje unos i iznos oružja i streljiva preko državne granice kao novina predlaže se ograničenje broja komada oružja i streljiva koje hrvatski državljani i stranci mogu prenositi preko državne granice u svrhu lova. Važećim zakonom ovakvo ograničenje nije propisano, a u praksi su uočeni slučajevi zlouporabe i krijumčarenja oružja. Jasno je, krijumčarenje treba spriječiti, s druge strane za lovstvo, za lovni turizam, za tu jednu lukrativnu pod navodnicima djelatnost, za ogromnu korist koju ostvaruju pojedina lovačka društva treba omogućiti normalno cirkuliranje tog oružja preko graničnih prijelaza, ali isto tako omogućit lovcima iznos lovine koju oni uredno plaćaju. Jasno je da je oružja, poglavito nakon zadnjeg Domovinskog rata, ostalo po šupama, domovima, da se može naoružati jedna cijela armija. To treba na neki način uništiti, to treba čuvati eventualno kao trofejno oružje, to treba oružje maknuti iz domova, a da ne govorimo sa ulice jer znamo za što to često zna služiti. Možda ključ ovog zakona, kao što je istaknuo pomoćnik ministra, je ovaj članak 4. posrednik u prometu oružja. U smislu ovog zakona trgovačko društvo, obrtnik koji ima odobrenje Ministarstva unutarnjih poslova za obavljanje djelatnosti posredovanje u prometu oružja. I ono što je isto tako zanimljivo to je kako sam ja shvatio ovaj članak 5. micanje ovih prigušivača ili zabrana prigušivača. U obrazloženju se kaže da poradi problema uočenih u dosadašnjoj praksi kao nužnost pokazalo se i uvođenje u zakon i nekih predmeta posebne namjene kao što su prigušivači s obzirom na činjenicu da niti jednim posebnim zakonom nije propisano u kakvu vrstu posebne opreme, odnosno pod kakav režim glede prava i obaveza vlasnika spadaju integralni prigušivači, prigušivači namijenjeni oružju i dijelovi za prigušivače već su navedeni predmeti pobrojani samo u popisu roba vojne namjene koji je sastavni dio uredbe itd. koja se uvozi, izvozi. Jednom riječju apsolutno to treba zabraniti. Znači, bez oružja sigurno ne može niti jedno društvo na žalost takvo je, ni jedno društvo nije idealno. Ne može niti jedna zemlja, ne može ni Hrvatska. Što ga je manje poglavito na ulici to će biti bolje i zato svaki komad oružja ili kako se to već kaže treba podvrgnuti jednom nadzoru i potpunoj kontroli. Zakon kao takav ako ni zbog čega, a onda zbog zabrane ovih prigušivača i tome slično treba podržati. Ali bih doista zamolio predstavnike ministarstva da imaju ovako na umu upravo ove prijedloge Hrvatskog lovačkog saveza da se mladima od 16 godina na dalje omogući da u pratnji odraslih odlaze u lov i da se izmijeni ova odluka o obaveznom sistematskom pregledu lovaca sa svakih 5 na svakih 10 godina.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pa ispravio bih uvaženog kolegu Kajina, vidim da je bio na Skupštini Hrvatskog lovačkog saveza. Naime, spomenuo je nemani. Pa već je mogao onda saznati od lovaca da nisu to nemani, nego je to crna divljač. Ako misli na divlje svinje tu je vepar, … [[Govornik se ne razumije.]] prase. Ponekad i ne ubijaju se nego odstreljuju, a očigledno su najbolji ono u loncu. Tako da ih ne nazivate nemanima.
A vi gospodine zastupniče Vinković imate riječ sada kao predstavnik kluba HDSSB-a. Izvolite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Predstavnik kluba HDSSB-a. Nešto sam pogrešno rekao? Može i u ime kluba, kako god hoćete.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavniče Ministarstva unutarnjih poslova. Evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju i bez obzira, dakle što se radi o tzv. europskom zakonu, a imali smo do sada u praksi Hrvatskog sabora niz zakona koji su se označavali tom kraticom P.Z.E. Obzirom da su zadnje izmjene napravljene 2007. godine primjedba kluba HDSSB-a je upravo na hitni postupak obzirom da, dakle i u ovom Zakonu ima, ima da tako kažem niz nelogičnosti i on bi prije svega trebao ići dakle ovaj Zakon bi trebao ići zajedno sa izmjenom još jednog zakona, a to je upravo onaj Zakon o kaznenom postupku. Ja ću obzirom da imamo i pojedinačnu raspravu upravo vezano uz ovaj Zakon se vezati uz najveću, dakle udrugu građana koja je starija gotovo od svih Zakona o oružju na području Republike Hrvatske i koja se u svakom slučaju kao jedna od prvih uz normalno Ministarstvo unutarnjih poslova stavila upravo u obranu Republike Hrvatske. Radi se naime o lovcima i Hrvatskom lovačkom savezu. I ono što gospodin Kajin nije znao upućen je i bila je korespodencija između Ministarstva unutarnjih poslova, jer gospodin Kajin je očigledno ostao na lovačkom gulašu ili čobancu, eventualno na divljoj prasetini ispod peke ali nije čuo i stvarne iako moram reći da je tu Istra daleko napredovala u ja bih rekao i brendiranju proizvoda od divljači, pa im nije palo na pamet da te proizvode nazovu proizvodima od nemani kako bi to rekao naš uvaženi zastupnik Kajin. No, ja neću ovdje držati predavanje iz samog lovstva, nego ću prije svega a nadam se da će ovo ministarstvo usvojiti, da će i samo predložiti određene amandmane. Jer prije svega i ovaj Zakon bez obzira što predstavlja korak naprijed za razliku od prošlih izmjena i dopuna zakona ne rješava cjelokupnu problematiku. Prije svega odnosi se na pojednostavljenje procedure provjere vlasnika lovačkog oružja za nabavku svakog novog oružja, jer tu je prije svega jedna velika administracija koja bez obzira da li se radi o nasljeđivanju ili kupnji novog oružja često da tako kažem vodi u nedogled proces kupnje novog oružja ili nasljeđivanja starog oružja. U svakom smislu u ovom treba ograditi provjeru fizičkih osoba u smislu da ta prva provjera ide prema postojećem zakonu, a da se za nabavku svakog daljnjeg primjerka lovačkog oružja smanji procedura, tj. ukoliko nema tih promjena u prekršajnoj i krivičnoj evidenciji, ali u evidenciji koji su vezani za upotrebu vatrenog oružja trebala bi se izdati nabavna dozvola kod nadležnog policijskog tijela, odnosno nadležnoj policijskoj postaji odmah. Ono što je govorio gospodin Kajin radi se o osobi sa navršenih 16 godina koja je u svojstvu pripravnika u lovačkim društvima, dakle ne o osobi sa 16 godina koja se nalazi u uličnim bandama nego koja se nalazi ili u streljačkom društvu ili u lovačkim društvima, odnosno član je Hrvatskog lovačkog saveza da se omogući izdavanje i korištenje određenih slabijih kalibara oružja uz pratnju normalno starijeg lovca. U susjednim zemljama članicama EU izdaje se lovačka iskaznica na kojoj piše mladi lovac i sa tih 16 godina, a ovdje se radi o tzv. "europskom" zakonu, omogućeno je upravo i polaganje lovačkog ispita. Dakle, uz ovaj Zakon o oružju trebalo bi krenuti u izmjenu Zakona o samom lovstvu. Zatim, ono što je u posljednje vrijeme postala i pošast, ali i dalo puno posla policajcima u RH iako ih nema dovoljno to je upravo oduzimanje lovačkog oružja iz razloga koji je ponekad često i banalan. Tako se može desiti da se dva navijača posvađaju na nogometnoj utakmici, da jedan drugog pošalju u rodni materin ili ćaćin kraj i da se radi tih dakle, a nisu ni govori mržnje nego jednostavno naš hrvatski način ophođenja da ukoliko ne ni njih dvojica ili trojica nego netko peti, šesti to prijavi nadležnom organu, odnosno policijskoj postaji tada sama policija mora oduzeti oružje od onog tko je sudjelovao u tom jednom manjem remećenju javnog reda i mira. Normalno da ukoliko je u tom remećenju javnog reda i mira korišteno vatreno oružje tada to i nije remećenje javnog reda i mira nego kazneno djelo i kazneni postupak. Obzirom da, jer ja ne idem samo na lovački gulaš, ja sam i član Hrvatskog lovačkog saveza i dosadašnje ove dozvole malo je bila previše u funkciji. Ona je važila 10 godina i ne vidim razloga zbog čega bi važenje jedne ovakve iskaznice u kojoj je doista upisano sve od tvorničkog broja, od kalibra, od vrste puške do vlasnika, vrijeme važenja te iskaznice koja vam ništa ne važi ako nemate ovu drugu lovačku iskaznicu sa plaćenom članarinom, sa markicom u kojoj možete ići u lov, s time da niti jedan lovnik više na području RH bez ova dva dokumenta neće nikoga pustiti u lov osim ako se ne radi o određenim političkim lovovima koji onda imaju sasvim druge konotacije pa onda pojedinci moraju i ostavke dati itd. Dakle, bez ova dva dokumenta jednostavno nemoguće je otići sa tzv. mjesta okupljanja u lov. I zbog toga bi upravo i rok važenja tih iskaznica trebao biti 10 godina obzirom da evo vozačke dozvole traju i za upravljanje motornim vozilima te dozvole traju i daleko duže pa čak i do 65. godine. A obzirom da je proces starenja ubrzan u RH imajući u vidu i male plaće i male mirovine tako da oni koji voze te automobile i motorna vozila sa 65 godina daleko manje i efikasnije upravljaju tim vozilima i na kraju krajeva i predstavljaju određenu opasnost na cestama. Dakle, ne samo radi PDV-a od 25% nego i radi struje, plina, kruha, mlijeka i svega onoga što je poskupjelo od ovih mjera kojima je obećan bolji život u RH. Također, treba razmotriti i način i to vrlo pozorno i vrlo pomno pod kojim uvjetima su osobe sa dijagnozom PTSP-a mogu zadržati oružje u svrhu rehabilitacije u prirodi, dakle u lovištu, obzirom na pozitivna iskustva jednog velikog broja članova koji su do dakle donošenja ovog zakona 2007. godine mogli sudjelovati u organiziranim lovovima i na jedan od načina bili u društvenoj zajednici i prevladavali te različite oblike PTSP-a. Samo da spomenem da usporedbe radi u prometu u jednom danu strada više osoba nego od lovačkog oružja tijekom cijele godine. Međutim, niti jednoj osobi koja je oboljela od PTSP-a nije uzeta vozačka dozvola, prometna ili knjižica vozila nego je upravo oduzeto oružje. Obzirom da postoji dakle daleko više vrsta PTSP-a smatramo da o ovome također ministarstvo treba raspraviti i da upravo zbog ovakvih stvari ovaj zakon nije trebao ići u prvo čitanje. Tu su također i u pitanju liječnički pregledi, ali nešto više o tome će reći moj kolega Đurović, nego ono posebno dakle što bode u oči obzirom dakle da sve ove druge i zaštitarske službe i sve službe koje imaju pravo držanja i nošenja oružja potpadaju i pod druge vrste zakona ne samo pod Zakon o oružju i posebno stoga dakle što morate imati ova dva dokumenta bez kojih ne možete niti držati niti nositi oružje, a budimo uvjereni da oni koji danas ilegalno imaju oružje koji spremaju viđene i neviđene građane RH u gepek ili prtljažnk, koji pljačkaju banke koji pljačkaju štedionice, pošte, koji ubijaju po hrvatskim ulicama i gradovima u svakom slučaju neće niti legalizirati oružje niti će odnijeti to isto vatreno oružje na poslove ispitivanja i obilježavanja žigom, koji će obavljati još se ne zna koja je to pravna osoba koju će za to odrediti Vlada RH te koje je ministarstvo nadležno za unutarnje poslove dao odobrenje za rad. Ja se nadam samo da to neće biti firma kuma nećaka stranačkog podobnika nego će to biti državna tvrtka koja će imati tu ovlast. I mi u HDSSB-u smatramo da je to obilježavanja, ispitivanje jedan novi namet građanima posebno onima koji imaju registrirano oružje imaju dozvolu za nošnje i držanje oružja i da te troškove ukoliko se država odredi na ispitivanje žigovanje vatrenog oružja jer budite uvjereni vi radite MUP-a pa znate kakva je procedura da bi netko nabavio legalno oružje da nije ni malo laka, da mora biti zdrava osoba, da mora dobiti liječničko uvjerenje, da mora donijeti sve dokumente da ne kažem i platiti one takse itd. tu je najmanje sporno, ali upravo ovdje obzirom da se predstavlja o novom nametu, a obzirom da imate identifikaciju oružja a svako oružje na ovakav način i s ovom identifikacijom poznato je MUP-a ne vidimo razloga da se to isto oružje a tu se radi i o povijesnim vrijednostima radi se o oružju koje zadovoljava, ima čak i muzejsku vrijednost smatramo da ukoliko se već ide na to da država tada treba osigurati sredstva u proračunu kako ne bi dodatno ja bih rekao izvukla sredstva nova i kune ili eure iz džepova građana. To se također odnosi na ove uzastopne liječničke preglede [[Upadica: Hvala vam zastupniče.]] Hvala lijepo. Zbog toga ćemo dakle, evo završna rečenica, zbog toga ćemo prilikom donošenja zakona koji se donosi po hitnom postupku ali i radi svih ovih primjedbi i problema koji još uvijek nisu riješeni biti suzdržani. A molimo ministarstvo da povuče ovaj zakon iz hitne procedure i da jednostavno obzirom da i Hrvatski lovački savez uputio to još 11.4. ministru unutarnjih poslova da se još jednom očituje o svim ovim navodima. Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Gospodin zastupnik Peđa Grbin u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine zamjeniče. Prije nego što se upustim u raspravu o samom zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o oružju dopustite mi da nekoliko trenutaka posvetim pitanju oružja i samog Zakona o oružju. Možda su automobili u prometu i prometne nezgode češći uzrok stradanja državljana RH, ali to ne umanjuje opasnost i pogibeljnost oružja i upravo zbog toga mi ovdje u RH a imajući u vidu i neka iskustva koja smo imali zadnjih par godina sa oružjem, moramo pitanje oružja i problematici oružja posvetiti posebnu i dodatnu pažnju. Osobno smatram da je upravo zato što se sa oružjem postupa strogo, što se za korištenje, nošenje oružja traži čitav niz dozvola da je upravo zato i došlo do toga da oružje i nije toliko čest uzrok stradanja u RH. Kolega Vinković je možda u pravu kada kaže da se ovaj zakon ne tiče ilegalne uporabe oružja, međutim upravo ovakvim zakonom reguliranjem legalne uporabe oružja omogućavamo policiji da se sustavno i ispravno i učinkovito bave onima koji oružje koriste ilegalno. Također prije same rasprave podsjetit ću još jednom, iako ovdje danas uistinu ovaj zakon raspravljamo u hitnom postupku ovo je de facto drugo čitanje tog zakona. Podsjetit ću u listopadu prošle godine ovaj Dom je raspravljao također tada o hitnom postupku o ovom zakonu i odlučeno je da će se zakon uputiti natrag u ministarstvo na doradu, a pogotovo da se uzmu u obzir one rasprave i primjedbe koje su poštovani kolege zastupnici iznijeli o tadašnjoj raspravi. Kako se ovdje radi o novom sazivu Sabora nismo u mogućnosti nastaviti to čitanje, već samo iz formalnih razloga provodimo hitni postupak odnosno objedinjavamo prvi i drugo čitanje iako se ovdje de facto radi o drugom čitanju zakona. Međutim evo da se vratim na sam prijedlog izmjene i dopune zakona. Prije svega ovdje se radi o usklađenju zakona sa propisima EU i to kao što je rečeno sa Direktivom Vijeća 477 iz '91. godine o kontroli nabavljanja i držanja oružja koja je direktiva izmijenjena Direktivom 51 iz 2008. godine. Dakle, navedenom je direktivom definirano obavljanje poslova posredovanja u prometu oružjem. Znači radi se o jednoj novoj osobi koja sudjeluje u prometu osoba, a koja je različita od proizvođača oružja i trgovca oružjem. Dakle, s obzirom na naše obveze koje imamo u pristupanju EU dužni smo i ovakvu direktivu ugraditi u hrvatsko zakonodavstvo. Međutim ono što je puno važnije od ugradnje te direktive je činjenica da se ovdje radi o jednom zakonu koji je rezultat primjene odnosno procjene učinka primjene dosadašnjih propisa. Dakle, na temelju iskustva koje je MUP-a imalo sa primjenom dosadašnjeg Zakona o oružju predloženo je da se izmjene odnosno dopune određene stavke koje su se u praksi pokazale kao nedostatne. Nesporno je da je primjenom samog Zakona o oružju iz 2007. godine postignut doprinos odnosno povećana je sigurnost naših građana međutim to ne znači ako uočimo da je nešto krivo to ne trebamo i ispraviti. Od takvih odredbi smatramo potrebnim istaknuti pitanje izdavanje odobrenja za obavljanje djelatnosti osposobljavanja građana za pravilnu uporabu vatrenog oružja. Radi se o jednoj djelatnosti koju osobno smatram važnom, a koja do sada uopće nije bila regulirana Zakonom o oružju. Ovakvom jednom ispravkom, ovakvim jednim dodatkom omogućavamo da se putem osoba koje će licencirati MUP-a naši građani dodatno educiraju odnosno dodatno osposobe u uporabi vatrenog oružja kako bi se još smanjile nezgode odnosno štetne posljedice rukovanja tim oružjem. Također prijedlogom izmjena i dopuna regulira se odnosno pojednostavljuje se postupak nabave streljiva a promet streljivom se usklađuje sa odredbama Zakona o eksplozivnim stvarima. Predlaže se i da poslove ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja obavlja pravna osoba koju za to odredi Vlada Republike Hrvatske te kojoj nadležno ministarstvo da odobrenje za rad. Ograničava se broj komada oružja i streljiva koji se mogu prenositi preko državne granice, regulira se pitanje postupanja s oružjem nakon smrti njegova vlasnika, zdravstvena sposobnost osobe koja drži oružja itd., neću ponavljati jer je uvaženi gospodin zamjenik to vrlo detaljno obrazložio. Ukratko, ovim se izmjenama u naše zakonodavstvo ugrađuju direktive Europske unije, ali kao što sam već rekao ugrađuje se ono što su nadležni, odnosno oni koji ga primjenjuju, koji zakon primjenjuju uočili da treba mijenjati. Zbog navedenog, kao i zbog činjenice da je ovaj zakon de facto već imao prvo čitanje mi iz Kluba zastupnika SDP-a podržavamo donošenje ovog zakona i to upravo u ovom predloženom hitnom postupku. I za kraj, kao i kolege koji su govorili prije mene, ja ću biti slobodan očitovati se o primjedbama koje smo svi kao zastupnici dobili na naše klupe, a radi se o primjedbama Lovačkog saveza. Međutim, za razliku od kolega koji su govorili prije mene ja ove primjedbe ne mogu podržati. Prije svega, Lovački savez je bio uključen u izradu ovoga zakona. U suradnji sa ministarstvom njihove primjedbe koje su bile prihvatljive, koje su bile moguće, koje su bile realne i korektne su i ugrađene u ovaj prijedlog zakon. Ali one primjedbe koje idu za time da se maloljetnim osobama,pa makar i uz ograničenja, pa makar i uz nadzor odraslih osoba omogući uporaba i nošenje oružja smatramo neprihvatljivima i upravo zbog toga mislimo da primjedbe Lovačkog saveza ne bi trebalo uvažiti. Još jednom napominjem, mi iz kluba SDP-a podržavamo ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Ivica Mandić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. HNS sigurno podupire donošenje ovakvog zakona koji treba prvenstveno omogućiti veću sigurnost građana po pitanju nošenja i držanja oružja. Ovaj zakon bi trebao pojednostaviti određene procedure, biti ekonomičniji i biti konkurentniji po pitanju kontinentalnog turizma ili lovnog turizma. Ono što bih na početku ispred kluba HNS-a naglasio, da ovaj zakon prije svega se odnosi na onaj dio građana koji imaju registrirano oružja. To je negdje oko 380 tisuća registriranog oružja i kad tome dodamo činjenicu da 95% kaznenih djela sa oružjem se događa sa oružjem koje se posjeduje ilegalno onda vidimo da ovaj zakon se prvenstveno, ja ću možda upotrijebit jedan izraz koji možda nije najprimjereniji, represivni odnosi prema onima legalno to oružje posjeduju. Znači po meni, sigurno ovaj zakon o posjedovanju oružja će dovesti u puno nepovoljniju situaciju i one građane koji posjeduju oružje ilegalno. Ono što je također bitno napomenuti, da ovaj zakon ima određenih i novina i poboljšanja u odnosu na prethodni zakon. To je pitanje u članku 48. i članku 10. gdje se striktno navodi da nadležno tijelo za registraciju oružja i za dobivanje oružanog lista obavještava liječnika opće prakse kome je izdano to oružje. To smatram da je itekako bitna i važna odrednica i da sa tim člancima se čak i regulira pitanje promjene zdravstvenog stanja samog imaoca oružja da je liječnik opće prakse dužan promptno izvijestiti nadležno tijelo o zdravstvenim promjenama. U svim tim mjerama i zakonskom regulativom mi u klubu HNS-a maksimalno podržavamo ovakva zakonska rješenja jer smatramo da se sa ovakvim zakonskim rješenjima značajno popravlja kvaliteta i sigurnost naših građana u odnosu na one koji posjeduju oružje. Također bih htio napomenuti još jednu stvar na koju smo možda zaboravili, s obzirom da se u Republici Hrvatskoj prema procjenama stručnih ljudi najmanje nalazi duplo veći broj oružja koje se posjeduje ilegalno i da posebnu pozornost sa ovakvim zakonima i drugim zakonima koji reguliraju pitanje Kaznenim zakonom, da se treba regulirati i takvo ilegalno oružje jer smatram da je ono puno veće opasnosti. U ne tako davnom vremenu Hrvatska je imala različite akcije po pitanju povrata oružja ili zbogom oružje, mislim da još uvijek trebamo raditi na svijesti građana i da se takvo oružje u što većoj mjeri vrati na sigurna mjesta. Ono što dolazi iz policijskih postaja je također jedna zatrpanost sa evidencijama i procedurama i pitanja odlaganja oduzetog oružja. To oružje se odlaže u neadekvatne uvjete i neadekvatna skladišta i mislim da bi tu trebala se također ta procedura pojednostaviti da se takvo oružje što prije ukloni jer policijske postaje postale su skladište zapravo oduzetog oružja. Mislim da se i na tom dijelu sigurno mora poraditi više. Ono što mi u klubu HNS-a pozdravljamo, da su određene zakonske odredbe išle u korist stranih lovaca koji dolaze u lovišta Republike Hrvatske jer smatramo da je to jedna interesantna gospodarska grana, da tim ljudima koji dolaze sa novcima omogućimo lakši prelazak hrvatske granice do onog trenutka kada ćemo biti dio EU. Također, kao klub HNS-a idemo u prilog onim kolegama koji su raspravljali ispred svojih klubova da kod donošenja odluka o nabavci prvog oružja budu mjere još restriktivnije, a kod nabave slijedećih oružja po pitanju lovaca ta procedura bude puno jednostavnija. Jer i kod drugog podnošenja zahtjeva za nabavku slijedećeg oružja procedura je vrlo kruta i vrlo rigorozna tako da lovci imaju neugodnosti da se dolazi kod njihovih susjeda pitati kakav je itd. U koliko se dogodi da onaj koji posjeduje dosadašnju dozvolu, a da se ogriješio o zakon taj puta sigurno treba primijeniti rigorozne mjere. Također mislimo da je ova odredba, zakonska odredba koja govori o važenju liječničkog pregleda od pet godina, smatramo da je ona dosta kruta i da sa regulacijom u člancima 48. i članku 10. mislimo da je tu dobro regulirano da svaka promjena se, informacija dolazi nadležnom tijelu i predlažemo da ta zakonska odredba bude od deset godina. Što se tiče ostalih dijelova, klub HNS-a podupire ovaj prijedlog, ali molimo predlagača da razbistri ove okolnosti koje se odnose na nabavku slijedećeg vatrenog oružja, lovačkog oružja prvenstveno kao i liječničkog pregleda da o tome se svakako pokušate očitovati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Ispravio bi, po mom mišljenju, netočan navod gospodina Mandića o tome kako će unošenje odredbe o tome da, da se moraju izvijestiti o liječnicima primarne zdravstvene zaštite, odnosno da se uspostavlja obaveza osobe koja ima oružani list, da izvješćuje policiju o tome tko mu je primarni liječnik zdravstvene zaštite da će to doprinijeti sigurnosti glede nošenja oružja. Liječnici primarne zdravstvene zaštite ni na koji način ne sudjeluju u procesu uspostavljanja sposobnosti za nošenje oružja, odnosno kod dodjele oružnog lista to radi medicina rada. Prema tome, mi mislimo dapače da se ovdje radi o jednoj restriktivnoj odredbi koju treba ukloniti što smo i amandmanom donijeli, predali smo amandman u tom smislu zbog toga što tu sudjeluje medicina rada. Ovdje se na neki način čak i dovodi u pitanje ljudska prava jer zašto bi policija imala uvid o tome tko je kome liječnik primarne zdravstvene zaštite. Hvala.
… [[Govornik nije uključen.]] povredu Poslovnika, … [[Upadica se ne čuje.]] Da znam, znam ali brzo ćemo imati prvo čitanje Poslovnika. A nadam se da već nakon prvog čitanja Poslovnika ćemo biti sami prema sebi restriktivni u odnosu na ovakve pokušaje. Gospodine zastupniče Đuroviću, doista ja se isto pitam šta ste ispravljali, al eto, … [[Upadica se ne čuje.]] Ah to vi mislite. Vidite to su različita sad tumačenja. Al dobro, mislim da ćemo biti tolerantni samo na uštrb uvijek onoga ko je prikraćen s druge strane, to znate i sami. Pa vas molim ako je moguće da budemo što precizniji kad ispravljamo nečije izlaganje, na način da želimo doista ispraviti neku činjenicu, neku tvrdnju jer to je zapravo ispravak netočnog navoda, ili bi trebao biti. Hvala vam lijepa. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi riječ ima gospodin zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora…
Ispričavam se. Samo da obavijestim kolegice i kolege zastupnike, evo vidite da nam malo se pregrijala struja, u mreži zapravo ove lojtre je nestalo struje, tako da smo sada priključeni na agregat, to će, to zujanje će kažu trajati još nekih desetak minuta. To nije prvi puta, ali bolje da se pregrijala struja, nego da smo se mi pregrijali. Izvolite gospodine zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora, neće nas nešto tehnika. Dakle, uvaženi gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo dozvolite mi nekoliko riječi o ovom zakonskom prijedlogu. Dakle, iščitavanjem ovog zakonskog prijedloga i onako kako sam ga ja shvatio to je zapravo ispravljanje manjkavosti već postojećeg zakona, dakle ispravljanje grešaka i elementa koji se nisu dobro provodili u praksi već postojećeg zakona koji je usvojen, ako se ne varam 2007. godine i usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije. Dakle, ukoliko se radi o usklađivanju s pravnom stečevinom Europske unije tu mi je drago reći da u ovom Domu uvijek postoji konsenzus oko toga, dakle to nikad nije bio problem što se tiče izglasavanja takvih zakona u Hrvatskom saboru. Dakle, ono što je bitno napomenuti, što mislim da je bitno reći je to da je namjera ovog zakona učiniti postojeći sustav učinkovitijim i zaštititi građane. A posebno naglašavam to zaštititi građane. Također, dakle kada govorimo o manjkavostima zakona, o tome je nešto govorio i uvaženi gospodin zamjenik ministra, dakle ono što bih ja istaknuo je regulacija o nasljeđivanju oružja, odnosno o raspolaganju s istim nakon smrti vlasnika, odnosno postupanje na temelju zahtjeva za registracijom oružja s osnovom nasljeđivanja. Dakle, različite nelogičnosti i manjkavosti u zakonu koji su se javljali u tom segmentu. Dakle, ono što sam naglasio na početku, zaštita građana je ono što mislim da je najbitnije u ovom zakonu i to iz više aspekata. Prije svega zaštita građana od drugih koji posjeduju oružje, ali i zaštita i onih koji ga posjeduju. Dakle, tu prije svega pozdravljam nove zakonske odredbe što se tiče znanstvene sposobnosti za držanje i nošenje oružja, odnosno utvrđivanja i preispitivanja iste. Dakle, da se više neće dešavati da određeni građani posjeduju oružje na temelju nevažećih liječničkih uvjerenja. Također, pozdravljam i odredbe o zaštiti policijskih službenika prilikom oduzimanja oružja, dakle da ne dolazi do fatalnosti ili ozljeđivanja policijskih službenika prilikom baratanja oružja koje nije ispravno ili nije bilo skladišteno na ispravan način, dakle spada u rizičnu kategoriju oružja. Kolega Kajin je spomenuo i prigušivače, ja bih se tu osvrnuo na možda još jednu drugu kategoriju, dakle svakako se s tim slažem što se tiče prigušivača kao posebne kategorije dodatne opreme za oružje, ali dakle držanje određenih vrsta zračnog oružja je također bitno budući da neke kategorije zračnog oružja do sada, dakle nisu bile, bile su svrstavane u nižu kategoriju oružja, ali isto tako mogu biti i ubojite, a mogu i nanijeti ozbiljne tjelesne ozljede. Puno se spominjao danas Hrvatski lovački savez, ja bih želio samo istaknuti da su određene primjedbe Lovačkog saveza i uvažene, a to je dakle primjedba o iznajmljivanju oružja. Budući da je Hrvatska turistička zemlja i želimo promovirati svoj turizam, dakle ne samo turizam u Primorju i moru, dakle na moru, otocima i slično nego i onaj kontinentalnog tipa pa i lovni turizam koji vjerujem da ima budućnosti. Dakle, uvođenje mogućnosti da Hrvatski lovački savez iznajmljuje oružje strancima kojima je prethodno izdao iskaznicu, odnosno koji su se registrirali pri Hrvatskom lovačkom savezu. Držim da je to dobra stvar, jer omogućuje dakle strancima da ne moraju nositi dakle unositi u RH svoje oružje, dakle uvoziti ga iz inozemstva i na taj način izbjegavaju određene carinske i pravne zavrzlame. Dakle, ovo je puno jednostavniji način na koji mogu doći do oružja i sudjelovati u svojem omiljenom sportu u RH. Također je bitno da reguliramo označavanje, odnosno identifikaciju i praćenje oružja budući da je to jedan od zahtjeva koje pred nas stavlja EU posebno zato što Hrvatska ima proizvođače oružja tako da vjerujem da će i kolanje hrvatskih proizvoda, dakle u ovom slučaju oružja koje je proizvedeno u RH biti olakšano na teritoriju EU. Dakle, kao što je i predlagatelj spomenuo u prijedlogu zakona provođenje ovog zakona neće iziskivati dodatne troškove, dakle neće iziskivati dodatna sredstva iz proračuna, usklađuje našu zakonsku regulativu sa regulativama EU i promiče zaštitu građana. Stoga držim da ovaj zakon treba podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepa. Pokušat ću u nekoliko rečenica obrazložit svoj stav vezano za prijedlog, ali pokušat ću nešto reći što mi se čini da je možda bila prilika da se i napravi. Dakle, kad govorimo u Hrvatskoj o oružju, odnosno regulativi i normiranju pitanju svega onoga što se odnosi na oružje moramo imati neke stvari na umu. Iz jednostavnog razloga jer ako imamo te stvari na umu onda svaka izmjena i dopuna bi trebala imati te stvari na umu i ići u tom pravcu. Dakle, Hrvatska je malo specifična uz još neke zemlje regije obzirom da u Hrvatskoj ima jako puno neregistriranog oružja, ilegalnog oružja. Inače ja osobno držim da je oružje zlo. Obično ljudi vam kažu koji su pobornici oružja da oružje samo po sebi nije zlo nego da su zapravo u pitanju ljudi. Ali mislim da je oružje specifičan alat i proizvod ljudskog roda koje je, po meni, samo po sebi zlo. Kolege su spominjali i automobile itd., mislim uspoređivati oružje sa automobilom koji je danas postala potreba malo je smiješno. Pa onda evo ja odmah postavljam jedno pitanje. Danas kad kupite automobil morate na njega platiti porez, kad kupite automobil morate ga osigurati i morate ga svake godine registrirati, a evo mojih prijedloga za razmišljanje – uvedimo porez na oružje. To je jedna stečevina civilizacije, ljudskog roda, kulture gdje zapravo pokazujemo svoj odnos prema oružju. Dakle, ja bih volio da smo ovim zakonom otvorili i još nekakve teme i pitanja obzirom na veliki broj ilegalnog oružja jer po meni jeste dijelom je problem i legalnog oružja i to trebamo uskladiti i dovesti u red, ali čini mi se da nismo dovoljno napravili po pitanju ilegalnog oružja. Kolega iz HNS-a spominjao je te akcije koje smo imali od 2000. do 2003. pa i nešto kasnije, tipa "Zbogom oružje", dakle kad se spaljivalo oružje u visokim pećima, kad smo plaćali oružje građanima. Dakle, dopustili smo im na određeni način uzeli smo jedan period vremena pa smo rekli ajde sad u tom periodu ne važi zakon, tko ima ilegalno oružje može ga predati, čak i ono oružje koje se ne može registrirati pa onda smo čak i to plaćali. Sjećam se da smo onda imali pozive i u raznim zemljama ne samo regije nego čak i Afrike, odlazili su stručnjaci MUP-a govoriti o toj akciji pod pokroviteljstvom UN-a kako treba provesti to razoružanje nakon ratnih stradanja. Zapravo čini mi se da je u proteklih 8 godina u cijeloj priči oko funkcioniranja MUP-a i represivnog dijela MUP-a, a to je velika većina MUP-a, to je dakle policija, zaboravljena jedna bitna stvar, a to je prevencija. Prevencija kao model kojim se zapravo i štede novci i sprečava broj kaznenih djela. Pa onda se to odnosi i na ovaj dio vezano za oružje. Mi često ovdje čujemo kad se govori oružje o lovcima, o ne znam sportašima, o rekreativcima, o službenim osobama koje dakle imaju oružje. Ja držim da nijedna ta skupina pa čak ni službene osobe koje imaju oružje ne bi trebala biti posebno tretirana. Zašto? Bez obzira da li je netko lovac ili policajac ili rekreativac sve su to ljudi i svi su to ljudi koji su podložni svakodnevnim stresovima, određenim psihičkim, psihološkim promjenama, pritiscima, bla, bla, bla da ja sad to sve skupa ne nabrajam i zato za mene je nedopustivo. Dakle, vraćam se na lovce. Zašto? Ja mislim da je nedopustivo da su lovci kao jedna od najznačajnijih i najvećih interesnih udruga u ovoj zemlji pa onda i interesantna političarima i s političkog aspekta de facto uvijek imali određeni zapravo poseban utjecaj prilikom donošenja Zakona o oružju. E zašto to govorim? Zapravo ja mislim da oni koji najviše koriste oružje bi trebali imati najmanje utjecaja na donošenje Zakona o oružju. Dakle, iščitavate iz ovoga da ja nisam za liberalni pristup oko oružja, posjedovanja oružja, a posebno nošenja oružja. Pored svih ovih napora koji zadnjih godina se čine u smislu zakonodavstva i dovođenja u nekakav bliski odnos ili u suglasje sa europskim zakonodavstvom ja još mislim da nismo napravili dovoljan iskorak. Ja mislim da još naš duh našeg zakona ne tretira posjedovanje i imanje oružja kao izuzetak, a da bi duh tog zakona bio europski zakon on mora dakle oružje tretirati kao izuzetak. Naš zakon još uvijek oružje tretira kao pravilo. Vidim da su i povećane kazne, a što se mene tiče one bi mogle biti još i veće. Možda postoji jedan izuzetak oko oružja za koji bih se ja založio da se možda posebno tretira, a to je to trofejno oružje. Trofejno oružje koje ima sentimentalnu vrijednost, koje se može lako i onesposobiti da bude ubojito. To bih možda jedino prema tome imao nekakav posebni odnos, prema svemu drugome ne. E sad se meni čini, ne znam da li sam ja to dobro iščitao tu, da je ovim zakonom olakšana nabava streljiva? Evo recimo to baš ja nisam sretan za to rješenje. Jer da bi mogli pucati morate imati streljivo, a ako se do streljiva bude lakše dolazilo možda će se moći više i pucati, ne znam. Čini mi se da je to to. I još jedna stvar, praksa kojoj smo u zadnje vrijeme ne samo u ovom segmentu nego i inače sve više skloni tako da kažem to je pitanje prenošenja određenog dijela, ajde to nazovimo tako, javnih ovlasti na privatne osobe, odnosno na firme itd. Ne znam koliko je pametno da se izvan sustava države ako već uvodimo taj žig što mislim da je dobro da se taj posao delegira na nekakvu pravnu osobu, odnosno na nekakvu firmu ne znam koja će to bit firma i kako će se ona birat. Valjda će birat Vlada, odnosno da, birat će je Vlada. Ali ja ne vidim zašto se to ne bi barem kada je riječ o oružju koje će tek doći u prodaju zašto se ne bi na određeni način proizvođači vezali za tu priču pa neka im se plati ta razlika koja treba u odnosu na vrijednost oružja i tog žiga. Dakle, da rezimiram. Ako već razgovaramo o oružju evo moga prijedloga. Hajmo ozbiljno razmisliti o uvođenju poreza na oružje. Dakle, samo vezano za registracije i tu završavam i dakle preglede i sve ono skupa mislim da država ubere negdje blizu 15 milijardi godišnje za oružje. Mi smo tada u MUP-u sračunali i bilo je to nešto manje tada novaca, kada bi se dio tih novaca ili svi ti novci, dakle išli u pravcu da se otkupljuje oružje, nelegalno oružje od građana da bi se svake godine po tržnoj cijeni moglo otkupiti skoro 10000 komada oružja pa i više i to različitog. Prema tome, hajmo zapravo pokušati graditi nekakav novi odnos prema oružju. Hajmo pokušat zapravo graditi i taj zakonodavni dio u onom smislu da nam stvarno duh ovog zakona ili recimo onog budućeg koji će biti na ovu temu stvarno bude takav da će se oružje tretirati kao izuzetak a ne kao pravilo. I nemojmo zapravo, nema, meni nije jasno evo sad se vraćam opet na lovce. Meni nije jasno kako su sad lovci poslali ove izmjene, jer ja znam da je Lovački savez od početka uključen u priču oko izrade ovog Zakona. Dakle, mislim da bi možda trebali pomalo počet ozbiljnije voditi računa. Kolege su tu neke rekle da se između 95 i 98% svih kaznenih djela u Hrvatskoj oružanih desi sa ilegalnim oružjem. Ima još jedan podatak. Dakle, više od 60% samoubojstava vatrenim oružjem također se dešava ilegalnim oružjem. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Evo samo da zbog već prijavljenih govornika, a ima ih tri iza gospodina zastupnika Lučina imamo četiri replike, pa kad završe replike vjerojatno i odgovori na replike tada ćemo imati stanku, pa ćemo nastaviti u 15,00 sati. Izvolite, za repliku se najprije javio gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Vidim da je nula i 19 na ovim službenim satovima u Hrvatskom saboru. Evo uvaženi kolega Lučin, pa evo krenut ću od ovoga zadnjeg kad ste rekli da treba uvesti porez na oružje, pa vas pitam da li ova Vlada išta zna napraviti osim uvesti nove poreze, poreze građanima. Porez, porez, porez. Pa to mene podsjeća na ono dok smo još zajedno bili u istoj stranci kad smo vikali harač rajo, harač. Očigledno ova Vlada uvodi niz harača od PDV-a pa do poskupljenja struje, plina, goriva svega ostaloga, a sad bi još i porez na oružje. Taj porez, odnosno porez na dodanu vrijednost je plaćen prilikom svake kupnje novog oružja. A što se tiče pitanja, ispitivanja i obilježavanja žigom vatrenog oružja vidim da ste i vi zabrinuti jer ta javna ovlast bi mogla prijeći u privatne ruke. I na primjer ta tvrtka bi mogla biti isključivo sa sjedištem u Zagrebu, pa će svi građani Hrvatske koji su platili te poreze na kupnju oružja, svi koji su već registrirani u Ministarstvu unutarnjih poslova platili takse morati doći u Zagreb da bi im se tako oružje žigovalo. Ne radi se ovdje o, čak se ni konji ne dovode u Zagreb samo da se tu žiguju. Na svu sreću valjda ćemo dobiti državnu ergelu i vratiti joj pravnu osobnost. Ali kažem da prije svega ovaj Zakon nije usmjeren prema određenim kategorijama, nego on treba biti usmjeren prema svim građanima. I u ovom Zakonu su oštećeni ne samo lovci, a ovdje je dopis koji je upućen 11.4. ministru gospodinu Ranku Ostojiću koji je potpisao predsjednik Hrvatskog lovačkog saveza i na njemu još nema odgovora. S druge strane tu su i dobitnici olimpijskih medalja koji će također morati dolaziti u Zagreb da bi olimpijskom pobjedniku se žigovalo oružje kako ne bi izvršio eventualno samoubojstvo ili ubio nekog drugog i morat će ići na liječnički pregled svakih pet godina jer tko zna što mu može pasti na pamet.
30 sekundi ste prešli vrijeme. Ne sve je u redu, samo vam kažem. Gospodin zastupnik Šime Lučin, odgovor na repliku.
Hvala. Pa sasvim kratko. Nisam ja zabrinut za ništa, ali kada je riječ o porezu vi ste mi dali ideju, jer vi ste uporedili automobil sa oružjem. Onda sam se ja sjetio, pa da, ako se kolega Vinković zalaže da automobil se tretira kao oružje onda idemo tretirati do kraja čak i osiguranje svake godine za pušku i pištolj plaćamo. To je izvrsna ideja.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Lučin, ova rasprava je do sad pokazala uistinu da se ovdje razmišlja kako doktorima dati novi posao, novi teret da rade uz sve ove poslove kontrole, bože moj dragi. Ali pustimo sad to. Govorilo se naravno i vi ste posebno govorili o lovstvu i lovcima i to je u redu. Lovci su, imaju svoje posebno mjesto ali čim im želim ovdje reći da se zaboravlja jedno vrlo važno područje, jedna skupina ljudi a to su poljoprivrednici. I kolega Kajin je u tom smislu govorio na mom području, na mom terenu divlje svinje rade neizmjernu štetu poljoprivrednicima. U ovim okolnostima kada poljoprivrednici, dakle izgubili su pravo na potpore, kada su cijene porasle, kada su sve teškoće neizmjerne te, dakle divlje svinje čine veliku štetu i mi smo pokušavali putem naših udruga ratara, stočara itd. upućivati prema Ministarstvu poljoprivrede. Na ni jedan način nismo dobili neku pomoć da bi se u tom smislu pomoglo. Bez daljnjega što cijenimo lovstvu i sve da bi se ta lovno gospodarska osnova i odstrel na neki način pojačalo. Razumijete? U tom dijelu držim da se mora kad se pristupa nečemu, da se mora i ovaj segment, dakle imati u vidu da su ti poljoprivrednici u vrlo teškoj situaciji i da zasigurno bi se moralo neki koraci poduzeti i u tom smislu da se jednom dijelu naše populacije ne čini tolika šteta. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, izvolite gospodine zastupniče Lučin.
Pa ja vam tu ne vidim problem. Ja ću vam dati, to jednostavno se riješi. Dakle, ja nisam za to ako divlje svinje ruju po nekakvom poljoprivrednom zemljištu da sad naoružamo sve seljake i da oni ubijaju svinje. Ne, ako s tim zemljištem s tom oranicom, tim poljem, graniči nekakvo lovište, a nekakav x,y je vlasnik tog lovišta, izvoli i platiti štetu. Inače ja bih volio da malo pričamo o lovstvu pa da malo pričamo i o … i koliku korist od toga država i građani na čijem su području ta lovišta imaju korist. Evo, dakle predlažem nemojmo naoružati seljake nego kaznimo one koji su odgovorni da im svinje bježe iz dvorišta.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Ja nisam lovac, niti se lovom bavim niti se namjeravam lovom baviti međutim svi mi možemo i s time se sami susrećemo, danas je od tih životinja u Hrvatskoj zaštićeno sve od pauka do vuka. Vukovi jedu ovce po cijeloj Dalmatinskoj zagori, po otocima, po Lici, divlje svinje nalijeću na auto. Ako se netko vozi između dva grada zamijetit će da vam stalno izlijeću lisice pred auto, zečevi. Očito tih lovaca ima sve manje. Ja stvarno ne znam koliko ih ima ali očito ih ima sve manje, premalo ili su te odredbe toliko rigorozne da oni nemaju što loviti. Tako da mislim sada još dodatno ići na to lovstvo ne znam stvarno ili im je jednostavno zabranjeno da love pa valjda više nikada ne smiju loviti, ne znam što se događa s tim lovcima ali sve je puno divljih životinja. Što se tiče poreza na oružje složio bih se sa kolegom Vinkovićem, nema što ova vlast nije oporezovala. A ako ćemo o onome što je zaista štetno za ljude ajmo oporezovati debljinu pa idemo do kraja. Ako ima išta što je štetno za ljude onda je to debljina. To je jedan veliki javni zdravstveni problem. i krenimo od ovog Sabora, sve što ima indeks preko 1,25 precentila sve oporezovati. I mi prvi. Ili ne znam ćelavost, mislim ne znam gdje ćemo više stati da se na sebi referiram. Pa moramo se negdje više zaustaviti. Ovaj narod, ovi ljudi više ne mogu izdržati priču o oporezovanju o stalnom pritisku, to ljudi više ne mogu izdržati. Negdje se mora zaustaviti ta priča. Evo, hvala.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. Pa recimo ako ćemo oporezivati debljinu ja sam prvi koji će za to dignuti ruku. Pa kolega izvolite to predložite. Al onda kada budete predlagali porez na debljinu ja bih također volio da predložite i porez na glupost pa se možemo dogovoriti koju će biti veći. Međutim, dakle pitanje toga da li mi trebamo građane naoružavati ili ih razoružavati, ja i vi se nećemo nikada složiti. Očito iz svega što vi govorite vi mislite da svaki građanin mora kući imati najmanje nekakav pištolj ako ne par karabina i par sačmarica. Ja mislim da ne. Ja držim kao što sam čuo da ste me pažljivo slušali da je oružje zlo, samo po sebi. Možda vam to izgleda čudno. I sve što sam nakon toga rekao ja sam konsekventno ono izvukao iz te teze. Hvala lijepo.
Isteklo je vrijeme za prijavu rasprave o daljnjem tijeku ove točke. I gospodin zastupnik Dinko Burić ima repliku. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dobro je da postoji ovaj institut replike uistinu i bolji je nego institut ispravka netočnog navoda i radujem da se da će on nestati. Međutim rekli ste kolega Lučin, oni koji najviše koriste oružje trebali bi imati najmanji utjecaj na donošenje Zakona o oružju. Ja uistinu ne znam jeste li vi svjesni onoga što ste rekli? To je kao da kažete da liječnici koji primjenjuju svoja znanja iz medicine imaju najmanje pravo raspravljati kada se donosi zakon o izmjeni Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Oni koji koriste najviše oružje pa to je naša policija, neću govoriti o vojsci, a to su razne streljačke udruge. Pa tko drugi treba govoriti o toj temi nego onih kojih se to uistinu najviše i tiče i koji jesu, ja nisam lovac kao što je rekao i kolega, ali dozvolite za pravo onima kojih se ovaj zakon uistinu dotiče da imaju pravo reći što misle o prijedlogu zakona. Ako smo kod Zakona o medicinski pomognutoj oplodnji koja je bila nedavno ovdje u prvom čitanju uvažavali mišljenja razno raznih udruga za koje baš i ne znam osim nekih kojih se uistinu to ticalo, da li su se trebali oglašavati osobito oni o istospolnim brakovima njima dajemo za pravo da raspravljaju, a oni kojih se ovo tiče ne dajemo za pravo. Još ću samo završiti. Porez, stvarno pretjerujete vladajuća većino. Nije dovoljno uvesti porez na glupost kako ste vi rekli, prije bih rekao da ste u stanju uvesti porez na zdrav razum, porez na kritiku svega onoga što ne valja, pa ne bih se začudio da na kraju nakon nekog vremena uvedete i porez hrvatskim građanima i na zrak koji udišu.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Dakle riječ je o restriktivnom pristupu, o tome sam govorio. Dakle tom vašom logikom koja je kriva logika ili logika ogledala ja bih mogao reći ovako. Na koga se odnosi na Kazneni zakon, uglavnom na kriminalce. Jel to znači da bi kriminalci trebali pisat zakon? Mogao bih vam sad redom to izvlačiti, ali ok, vi ste to uzeli tako kako ste uzeli i tako tumačite. E sad vidite, ako vi mislite da je dobro da hrvatski građani mašu oružjem okolo, da pucaju na susjede, da pucaju ne znam na što umjesto da se to lijepo sve stavi pod kontrolom kako se treba stavit i jedini način je dakle, obzirom da je riječ o represivnom pristupu, ja sam dakle o tome govorio, ne liberalnom, mislim da bi trebalo ograničiti uporabu i pravo na posjedovanje oružja. Jer ako ja imam oružje onda je meni u interesu da mi je zakon što liberalniji, da ne plaćam, da ne nosim oružje na kontrolu, da ga mogu nosit sa sobom kad izađem u kafić na piće. Prema tome, onaj tko posjeduje oružje po meni bi trebao imati minimalan utjecaj na izradu zakona jer je riječ o represivnom pristupu, odnosno ako hoćete čak konzervativnom pristupu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Možemo onda završiti? Vi inzistirate na povredi Poslovnika? [[Upadica Burić: Da, da.]] Gospodine zastupniče Burić upozoravam vas, primijenit ću striktno Poslovnik. Izvolite.
Sad ću ja primijenit jedan novi institut. Odustajem od povrede Poslovnika zato što kolega Lučin ne zavređuje da ja ispravljam nešto što ja nisam rekao. Kolega Lučin, bilo bi jako dobro da ne izvrćete riječi. U nijednom trenutku nisam govorio o tome da treba štitit kriminalce. To što vi radite sistemom ogledala mislim da jako dobro govori o vama. Odustao sam od povrede Poslovnika.
Odustali ste od povrede Poslovnika tako da ste se javili za riječ, a da nemate se pravo javit za riječ. Vidite opet ste napravili jednu zloupotrebu, ali ja vama predlažem gospodine zastupniče Burić da evo sada sjednete sa zastupnikom Lučinom i da porazgovarate. Hvala. Nastavljamo sa radom u 15 sati i moram vas obavijestiti jer to možemo samo učiniti ručno, ljestvama, popeti se na onaj dio koji regulira sat i onda će ručnom obradom kad se vratimo bit će vrijeme točno. To je odgovor zastupniku Vinkoviću jer vidim da je on protestirao. Mislio sam da zna da je to povezano sa problemom sa strujom. Hvala vam. Vidimo se u 15 sati.
Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo s radom. Za pojedinačnu raspravu prijavio se uvaženi zastupnik Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju usklađuju se hrvatski propisi sa europskom pravnom stečevinom i time u Hrvatskoj dobivamo bolji i kvalitetniji zakon. Usklađivanje navedenog Zakona o oružju još je jedan od permanentnih dokaza ispravnosti odluke hrvatskih građana da na referendumu glasaju o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Žao mi je da ovim izmjenama i dopunama Zakona nismo radikalnije ušli u izmjene ovog Zakona i da nismo radikalnije odredili naš stav prema držanju oružja. Naime, mi smo se kao pojedinke i pojedinci ujedinili u odluci da želimo državu i dali smo joj zadaću da nas štiti od nas samih i od mogućih ugroza izvan države. Time smo državi dali za pravo ali i obvezu da uspostavi represivne aparate vojsku i policiju. Isključivo ti državni represivni aparati po mom dubokom uvjerenju imaju jedini pravo posjedovati, nositi i manipulirati oružje. Ni jedan pojedinac nema ni razloga ni pravo ni posjedovati ni nositi ni manipulirati oružjem ni u koje svrhe s izuzetkom lovaca s isključivo propisanim lovačkim oružjem, ali to je tema koju rješava jedan drugi zakon. Te osobe kojima je posao vezan uz posebne okolnosti, posebnu sigurnost i životnu opasnost. Nitko u civilnoj sferi ne smije imati oružje i nitko nikom ne smije prodati oružje a da to nije odobrila država putem Ministarstva unutrašnjih poslova. Oružje ukoliko nije antikna umjetnička kolekcija nema apsolutno nikakvu svrhu do jasnog iskazivanja prijetnji sigurnosti. O oružju u civilnoj sferi ukoliko nije izložbeni eksponat već su to suvremeni revolveri, pištolji, puške itd. ima samo jednu svrhu a to je zastrašivanje i ugrožavanje sigurnosti. Svaki komad oružja i streljiva koji postoji u državi bez obzira da li je u njoj proizveden ili je uvezen ili je u tranzitu mora biti registriran i praćen od države odnosno Ministarstva unutrašnjih poslova. Država je dužna s posebnom pažnjom pratiti svaki komad oružja, a po predmetnom konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju dužna je oružje i obilježavati adekvatnim žigovima. Predložene izmjene i dopune Zakona o oružju dodatno uređuju kontrolu manipulacije nabavljanja držanja oružja, te regulira način edukacije upotrebe oružja. Time se postrožuje i čvršće ograničava kupnja i upotreba oružja, te se svodi u okvire koji smanjuju prijetnju pojedinaca koji posjeduju oružje nad drugim pojedincima u državi koje … [[Govornik se ne razumije.]] posjeduje. Moj osobni stav je da država mora u potpunosti dokinuti bilo kakvu prijetnju u tom smislu gdje neki pojedinci samim tim što posjeduju oružje jesu stvarna prijetnja drugim pojedincima koji oružje nemaju. Tu se stvara u potpunosti neprirodan, nepregledan i nemoguć odnos prijetnje, zastrašivanja i ugrožavanja života iz razloga još uvijek po meni nerazumljivo tolerantnog odnosa države spram posrednika oružja. Posjedovanje oružja od strane jednog člana obitelji je faktički nasilje nad drugim članovima obitelji koji oružje ne posjeduju kao jedan od primjera. Samo saznanjem da druga osoba posjeduje oružje, a čak i bez stvarne prijetnje ili javnog iskazivanja moći oružjem je stvarno nasilje i to je nedopustivo u suvremenom društvu. Osobe koje zbog svoje naravi svojeg posla posjeduju ili nose oružje moraju osim liječničkog i psihološkog pregleda i odobrenja proći stručno osposobljavanje za pravilnu upotrebu oružja. Mi građanke i građani predali smo u ruke države monopol nad represijom i od nje očekujemo s pravom i s pravom zahtijevamo da nas zaštiti od svih mogućih ugroza. Jedna od suvremenih ugroza jest i posjedovanje, nošenje upotrebe oružja od strane drugih pojedinki i pojedinaca. Samim tim nitko osim službenih osoba koje čuvaju našu sigurnost ne bi smio ni posjedovati ni nositi oružje. Sve ostalo je u suprotnosti sa smislom uloge države, posjedovanja oružja od strane nekih stavlja druge u opasno po život, neravnopravan položaj. Time se nedopustivo ugrožava sigurnost građana, ugrožavaju se ljudska prava i građani naprosto nisu i ne mogu se osjećati slobodnima. Tu bih ujedno preporučio ministarstvu, odnosno ministru unutrašnjih poslova da određene prekršaje iz zakona preoblikuje u krivična djela jer bi se i samim postroženjem kaznenih odredbi mogla povećati sigurnost građana. Kao primjer navest ću članak 91. Prijedloga zakona o oružju. Predložene izmjene i dopune Zakona o oružju u svakom slučaju su napredak u kontroli posjedovanja, nošenja, upotrebi, manipulacije, trgovine i izrade oružja. Nije nevažno napomenuti da se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o oružju Republika Hrvatska kandidira za prestižno članstvo u stalnoj Međunarodnoj komisiji za ispitivanje lakog oružja … [[Govornik se ne razumije.]] No, očito je da još uvijek nije stigao dan potpune zabrane posjedovanja oružja od bilo koje privatne osobe. Zatim žalim i ufam se u buduće pametnije generacije. Valjda će jednom oružje potpuno nestati iz upotrebe u bilo kojem obliku. Hvala.
Na ovo izlaganje imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Zoran Vinković.
Vidite uvaženi kolega, imam dozvolu za držanje i nošenje oružja i boga mi osobno ne smatram da sam vama prijetnja ili bilo kome ovdje u Saboru. Ako sam prijetnja onda vam ja savjetujem da pozovete neke tjelohranitelje da vas sačuvaju od mene. Ne nosim oružje sa sobom osim u lov, ali u svakom slučaju ne smatram se prijetnjom tako da se uopće ne slažem sa ovim vašim izlaganjem gdje je svaka osoba koja posjeduje oružje prijetnja za druge. Eventualno vratit ću se opet na ove lovce. Vjerujem da tamo negdje početkom devedesetih kada smo imali onu velikosrpsku četničku agresiju na Republiku Hrvatsku da nije bilo tih, između ostalih lovaca i na početku Ministarstva unutarnjih poslova poslije Zbora narodne garde Narodne zaštite, nakon onog pljačkanja oružja teritorijalne obrane vjerojatno danas ni ja ni vi ne bi sjedili u ovom Saboru jer bi vjerojatno gologuzi išli na one tenkove i na onu velikosrpsku agresiju. Tako da ni onda, a i sada ljudi koji posjeduju registrirano oružje nisu prijetnja za nekog drugog. Prijetnja su oni koji posjeduju neregistrirano oružje, koji kao što sam već rekao u izlaganju pljačkaju banke, ubijaju po ulicama, otimaju ljude itd. To su najmanje oni koji se bave vrhunskim sportom, lovci i oni za koje policija zna da posjeduju to isto oružje. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boris Blažeković.
Hvala lijepa. Prvo bih htio reći da sam ja govorio o načelima, a da li ste vi prijetnja to vjerojatno znaju neki drugi. Meni niste i ne doživljavam vas kao prijetnju, ali načelno smatram da svatko tko se meni stane do mene, ima oružje, a ja nemam oružje on meni jest i prijetnja ukoliko nije službena osoba. Što se tiče ovog što vi spominjete stalno taj lov izuzeo sam lovce i mislim da treba taj problem lovstva i lova rješavati drugim zakonom, a ne samo Zakonom o oružju. Jer ovaj Zakon o oružju odnosi se na posjedovanje, manipuliranje, kupnju, transfer, tranzit oružja itd. A nisam lovac i protivim se lovstvu jer smatram da je to jedna nehumana djelatnost, ali to je životni stav to ne slažem se sa vama. Tako da je to jedan potpuno drugi element i o tom ćemo kad dođe Zakon o lovu moći više popričati. Sto posto sam uvjerenja da jedino tko smije imati oružje jest država i zato država tu postoji da bi ona umjesto nas regulirala tu vrstu odnosa. A oružje samo kao takvo nikakvu drugu svrhu nema osim pucanja ili ako je hladno rezanja. Oružje samo po svojoj definiciji jest nešto što ugrožava tuđe živote.
Hvala lijepa. ... [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Vinkoviću pa znate da toga nema, dobacivanja iz klupe. Da je to u najmanju ruku nepristojno. Kolega Zlatko Komadina, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege ja se unaprijed ispričavam ako je regulirano, a nisam uočio ovim zakonom jedna situacija koja se meni osobno dogodila s tim oružjem, ne zato što ja volim oružje nego što su umrli mi roditelji pa mi je ostalo po naslijeđu jer je otac bio lovac i sad da ne uništimo to kako se kaže trofejno ja sam onda položio lovački ispit, nikad nisam u lovu niti volim lov, više volim ribolov to mi je tako malo humanije nego što kaže gospodin kolega Blažeković nego u toplokrvna bića pucati jel'. Međutim ima jedna situacija, tadašnjim zakonom je bilo dozvoljeno da imate korisnika oružja upisanog u vaš oružani list jer sam imao situaciju da je moj tast lovac pa sam mu tada te moje puške dao da ih koristi. Sadašnjim zakonom to nije moguće nego je povezan samo vlasnik sa oružjem i mislim da to s jedne strane nije baš niti ekonomski opravdano, možete imati oca, sina, brata koji su svi lovci zašto bi svaki od njih morao imati svoju pušku za lov? Pa bih evo molio od predlagatelja da li se misli to regulirati ili kažem ja se ispričavam ako je to slučajno regulirano u ovom tekstu.
Hvala lijepa. Idući na redu za raspravu je uvaženi zastupnik Dražen Đurović.
Gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra, zastupnice i zastupnici. Pa dio ovih rasprava koje su bile su opet na neki način više svjetonazorske i o našem odnosu prema oružju, o našem stavu prema oružju nego o samom zakonu koji je pred nama. Pa onda evo dopustite da i ja kažem dio, da se dijelom osvrnem na taj stav ukupno o oružju. Pa mislim oružje je dio naše povijesti i sadašnjosti, a bit će i dio budućnosti. Hrvatski narod i Hrvatska država su imali u relativno bliskoj budućnosti taj susret sa oružjem u vrlo intenzivnom obliku. Reći da je neprihvatljivo za modernu državu da na bilo koji način ima legalizirano posjedovanje ili nošenja oružja je s druge strane vrijeđanje svih onih modernih i civiliziranih država koje to upravo imaju, a u prvom redu se uvijek možemo referirati na SAD koje imaju nemjerljivo liberalne stavove u većini saveznih država nego što je to RH. Tako da mislim da to ne znam koliko bi to moglo stajati. Činjenica je da je policija u RH u proteklih 20 godina na vrlo kvalitetan način zapravo provela jedan proces oduzimanja viškova oružja građanima, onog oružja koje više nije bilo u uporabi. Tako da je to vrlo sustavno, dobro i kvalitetno provedeno, da su uzeti deseci tisuća komada oružja građanima koji građanima više nisu trebali, da je to oružje stavljeno pod kontrolu, da je sve ono oružje što je kolalo na tržištu u cijelosti zakonski dobro stavljeno pod nadzor, prebrojano i registrirano, da se sve to oružje drži u metalnim ormarima sa pobrojanim streljivom. Dakle, da mi imamo jednu dobru i dosta restriktivnu legislativu koja to oružje i građane da je ovaj zakon dobar i da se to oružje drži pod kontrolom, da nema kaznenih djela koja su u pravilu počinjena sa legaliziranim oružjem. Prema tome mislim da, ja bi tu odao i zapravo i pohvalu i hrvatskoj policiji za sve ove godine što se zapravo ta jedna velika količina oružja u potpunosti kanalizirala, stavila pod kontrolu i danas mislim da hrvatsko društvo nema problema sa legaliziranim oružjem, ni dugim ni kratkim. I da mi nemamo potrebu dodatno raspravljati o tome imamo li mi problema sa legalnim oružjem. Mislim da hrvatsko društvo i hrvatski građani ne osjećaju nikakav trenutno problem ni ugrozu oko pitanja legaliziranog oružja. Sve ono što se događa i svi incidenti u pravilu koji se događaju, događaju se sa nelegaliziranim oružjem, bilo ono kratko, dugo, automatsko, poluautomatsko ili bilo kakvo. Također ono što mi se sviđa u ovom prijedlogu zakona, a što nitko nije spomenuo pa bih se ja kratko osvrnuo, to je stavljanje iz kategorije D u kategoriju C oružja s tetivom čija je sila natega veća od 450 newtona. Tu se radi o različitim samostrijelima i streličarskom oružju koje je iznimno učinkovito i iznimno smrtonosno i iznimno opasno, a koje je dosad bilo u kategoriji D – potpuno slobodne prodaje. Tu primjerice imate samostrijele s optičkim ciljnicima kojima možete usmrtiti čovjeka na nekoliko stotina metara i kupiti to u trgovini za dvije tri tisuće kuna bez ikakvog oblika registracije. Dakle, ovom kategorizacijom se takve vrste oružja također stavljaju u onu kategoriju oružja koje se mora prijaviti, posjedovanje toga. To je jedan pametan postupak jel dosad je zapravo ta skupina oružja, mi mislim luk strijela, međutim to su jako opasne naprave i jako ubojite naprave koje dosad nisu bile zapravo ni na kakav način pobrojane, registrirane nit su njihovi vlasnici bili poznati. U ovom prijedlogu zakona sam podnio nekoliko prijedloga amandmana. Evo da se kratko osvrnem i na to što mi se ne sviđa. Ono što je bilo u prethodnom zakonu, a sad se još ovdje dodatno nastavlja, članak 92. stavak 1., novčanom kaznom od tri do petnaest tisuća kuna kaznit će se za prekršaj fizička osoba, podstavak jedan, izabrani liječnik primarne zdravstvene zaštite kao i svaki drugi liječnik koji odmah ne izvijesti nadležno tijelo o promjeni zdravstvenog stanja ili tijeku liječenja vlasnika oružja, a koji utječe na zdravstvenu sposobnost za držanje i nošenje oružja. Zdravstvenu sposobnost za držanje i nošenje oružja utvrđuje medicina rada, dakle specijalisti medicine rada. To se posebno plaća, rok je sada svega pet godina što je prekratko, mislim da je trebao biti deset godina. Međutim, za što će se onda kazniti primarni liječnik zdravstvene zaštite ili bilo koji drugi liječnik ako ne izvijesti nadležno tijelo. Sreća, ova odredba se do sad nije primjenjivala, bila je u prethodnom zakonu pa nitko nije kažnjen, al ne znači da netko neće biti kažnjen u budućnosti zbog toga što u jednoj bolnici dobiju pacijenta s moždanim izljevom, a taj pacijent je nositelj oružja. Pa on nije izvijestio policiju o tome da je njegov pacijent nositelj oružja zbog moždanog izljeva više nije sposoban za držanje i nošenje oružja kao što propisuje taj podstavak, podstavak u članku 92. Dakle, tu se izrijekom traži da svaki liječnik izvijesti o stanju nositelja oružja, naravno pitanje je prvo znaš li, drugo ako znaš zašto bi izvještavao policiju, i treće pitanje je da li si ti taj koji treba utvrditi da li je ta bolest utjecala na zdravstvenu sposobnost, i četvrto tu se radi o kršenju nekih ljudskih prava, iz pete strane stavlja se zapravo teret liječnicima da surađuju s policijom oko toga što se događa s ljudima i da li su oni u tom trenutku zbog neke svoje bolesti sposobni il nesposobni za imanje oružja. Prema tome, prijedlog je da se jednostavno taj podstavak izbriše. Drugo, članak 56. govori o tome da su fizičke osobe koje imaju registrirano oružje dužne u roku, pojednostavit ću, šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona izvijestiti nadležno tijelo, a pretpostavljam da je to neka policijska uprava o svom izabranom liječniku primarne zdravstvene zaštite. Također su dužni u roku od šezdeset dana obavijestit ga kad promjeni svog liječnika primarne zdravstvene zaštite, odnosno ukoliko ne čine niti jedno niti drugo ukinut će im se oružni list. Dakle, pod jedan svaki nositelj oružnog lista treba otić nakon istupanja na snagu ovog zakona u policijsku upravu i obavijestiti ih tamo, valjda s nekakvom potvrdom, tko mu je liječnik opće prakse, ako ga promijeni ponovno ići u policijsku upravu, izvještavati policijsku upravu tko mu je liječnik opće prakse. Evidencija HZZO-a je cjelovita, potpuna, informatizirana kao što je i policijska, prema tome ne vjerujem da je velik problem ako policiju to zanima da dobije potpune i cjelovite podatke iz informatičke baze HZZO-a, a ne da ljudi svako pojedinačno mora odlaziti i u policiju to donosit. To je još jedna obveza glupa i nepotrebna koju građanima tovarimo na vrat, jer svatko onaj ko ima liječnika ili ga promijeni, to se evidentira u bazi HZZO-a i na jednostavan način se ti podaci uvijek mogu saznavati, odnosno razmjenjivat ili dopunjavat. Prema tome ne vidim razloga zbog čega dvije državne službe na taj način ne bi, ukoliko policija ima potrebu uopće za tim podatkom, ne bi ga saznavala od HZZO-a. Uvijek ga može dobiti cjelovitog, ažuriranog i bez ikakve pogreške, nego umjesto toga da ljudi hodaju sa nekim potvrdama. Mislim da ima, to je inače jedna od boljki Hrvatske policije, sad se vraćam na nju koji jako voli da građani neprekidno dolaze u policiju i da donose nekakve papire višekratno, bespotrebno, jel policija još uvijek nije dovoljno savladala tu informatiku da jednostavno su neke stvari riješene i da si jednostavno informatičko mogu utvrđivati iz raznoraznih baza. Pa zato je čitav državni sektor na neki način informatiziran, a ne da ljudi stalno donose i dolaze i odlaze u policijske postaje s raznoraznim papirima. Prema tome, prijedlog je da se taj članak 56. također jednostavno ukloni jer nema za njih potrebe. To se na vrlo jednostavan i učinkovit način može riješiti i drukčije. Evo hvala.
Imamo prijavljene dvije replike. Najprije ćemo čuti u čemu se s vama ne slaže Zoran Vinković.
Zahvaljujem. Pa replika ne mora biti neslaganje, gospodine potpredsjedniče. Dakle, uvaženi kolega Đurović, ja nisam od onih da me neko ne bi krivo shvatio, ne pripadam određenim populacijama, ali očigledno na osnovu ovih rasprava u Saboru mogli bi slobodno uzviknuti make love not war, ili vodimo ljubav, a ne rat. No, doduše i ukoliko bi ovaj zakon se odnosio da samo pripadnici Ministarstva unutarnjih poslova i vojske mogu imati oružje tada bi vjerojatno došli u onu situaciju kada nas je država branila devedesete godine, ona kojoj smo na svu nesreću pripadali, a na svu sreću se odvojili, tada bi opet loše prošli kao građani. Bit ovog zakona je da on doista nije trebao ići po hitnom čitanju, po hitnom postupku nego da prije svega se i u ovom sazivu otvorila rasprava od dva čitanja kako bi se izbjegli i novi nameti građanima i riješili ove sve dileme. Al vrlo brzo da ne spominjem ono što sam govorio u ime kluba, vrlo brzo ćemo imati jedan kada se osnuje ta pravna osoba ili ustanova, imati defile gotovo sto tisuća osoba koje imaju registrirano oružje koje će vjerojatno ići kod te pravne osobe koja će putem političke podobnosti dobiti taj posao na žigosanje gdje će to morati plaćati i gdje će to prije svega Hrvatska ličiti na jednu veliku NATO vježbu jel koliko ima lovaca i koliko ima sportskih klubova koji imaju oružje, a i zračnom puškom se može ubiti, tada vjerojatno ćemo izgledati na Belfast. Dakle, smatram a vjerujem da gospodin iz ministarstva nema tu ovlast sada kazati u ime ministra, ministarstva ili Vlade da prihvaća ovaj naš prijedlog da ide u prvo i drugo čitanje ali vjerujem da ovaj zakon to zaslužuje. Hvala lijepo.
Druga replika uvaženi zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Pa kolega Đurović ja se isto s vama slažem poglavito u onom dijelu gdje ste iznijeli glede liječnika primarne zdravstvene zaštite. Pa to je nedopustivo uistinu jedan takav pristup da se jednostavno liječnicima i ovdje ponovno tovari određeni teret, kada se tovari od svih od potrošnje lijekova, bolovanja, ortopedskih pomagala e sada još mi moramo izvještavati i policiju glede. Mi znamo da je zdravlje jedan proces danas je ovakav, za pola sata je drugačiji i to je jedan proces koji se događa. E sada, zamislite ja imam jednog mesara koji ima set noževa Bog zna kakvih sve ima i nema i sada ja moram on mesari su inače u tom slobodnom vremenu ovako su malo opušteniji, sada kažem ja on se čudno ponaša, ima set noževa i što ću ja sada ja bih ga morao javljati. Isto tako se tiče i prometni, ali da to nije vrednovano ni u glavarini i još kažu platit ćete žestoke kazne. Pa ja to ne mogu shvatiti. Dakle, moraš odgovarati liječnici, ja uistinu sam na neki način zabrinut za jednu tu poziciju liječnika. Dakle, moraš odgovarati HZZO-u sve moguće kriterije moraš sada policiji sa obvezom i prijetnjom da će dobiti kaznu, a da o novinarima ne govorim. Oni čekaju jedva gdje je netko od liječnika pogriješio i uistinu suosjećam, a s tim da je ministar lijepo najavio da će glavarinu još malo srezati. Dakle, cijenim vaše razmišljanje i mislim da uistinu ovu liječničku populaciju treba sačuvati od nekih postupaka takvih a ne od onih prijetnji jer oni su opasni kao što je rekao kolega Vinković koji nemaju registrirano oružje pa počine u datom momentu incident kakav počine. Hvala lijepo.
Na ovu će repliku odgovoriti zastupnik Dražen Đurović.
Da, dobro ste spomenuli i pojam hladnog oružja koje do sada nije spomenuo, jer ovaj zakon se odnosi na oružje jeli. Mi cijelo vrijeme zapravo govorimo o vatrenom oružju. Kategorija hladnog oružja uopće nije u igri, međutim pitanje je da li bi se kolege osjetili ili bilo tko od nas da netko nosi nož za pasom. Naravno da ne bi, a to se zove hladno oružje. No mi ovdje govorimo cijelo vrijeme o vatrenom oružju. Dakle, ovdje je poanta da zdravstvenu sposobnost za držanje i nošenje oružja izdaju ovlaštene ustanove i ovlašteni pojedinci koji su za to posebno plaćeni i imaju specijalizaciju iz medicine rada, a utvrđivanje toga za to su također samo te ustanove i ti ljudi ovlašteni, dok se ovdje spominju kaznene odredbe za liječnike opće prakse ili svakog drugog liječnika. Tu se radi o kategoriji ljudi koji nije ni ovlaštena za utvrđivanje sposobnosti za držanje i nošenje oružja. Prema tome kako će ih procjenjivati kada su nastupila stanja nekih bolesti koja nekog onemogućavaju ili otežavaju u nošenju ili uporabi oružja ili da je on tada tako bolestan da zbog ne znam čega ne može nositi oružje. I opet vratimo se na vožnju automobilom, a šta s time? Gdje je onda pitanje upravljanja automobilom gdje mi jedanput dobijemo vozačku za čita svoj životni vijek do 65. godine, a svi smo u prometu. Tako da mislim da zdrav razum zapravo, ma meni je jasna pozicija policije i njima je drago i zgodno da ima još nekoga tko će njima pripomagati, ali je naša obveza da štitimo zapravo interese zdravog razuma, a policija neka se brine o svom problemu i neka ga rješava kako zna, a ne na račun liječnika. Hvala.
Kako predstavnik predlagatelja ne želi iskoristiti svoje pravo za završnu riječ, konstatiram da je rasprava o tekstu zakona završena i da ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 81. Rasprava o tekstu zakona je završena, a amandmane je podnio zastupnik gospodin Dražen Đurović. U ime Vlade gospodin zamjenik ministra Evelin Tonković, izvolite da se izjasnite o amandmanima. Idemo redom. Amandman broj 1. na članak 48.
Poštovani predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Vlada amandman ne prihvaća. Zastupnik obrazlaže da izabrani liječnik primarne zdravstvene zaštite kao i svaki drugi liječnik koji ima spoznaju o promjeni zdravstvenog stanja vlasnika oružja u pravilu nema spoznaja o činjenici da je ta osoba uopće vlasnik oružja, niti su osposobljeni utvrđivati zdravstvenu sposobnost ili promjenu zdravstvene sposobnosti za nositelje oružja. Člankom 10. Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o oružju predloženo je da se u članku 11. Iza stavka 5. doda novi stavak koji glasi: "Nadležno tijelo izvijestit će izabranog liječnika primarne zdravstvene zaštite o osobama kojima je izdan Oružni list. Naime, člankom 7. Pravilnika o zdravstvenim pregledima za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti za držanje ili držanje i nošenje vatrenog oružja, odnosno oružja Narodne novine broj 79/92 propisano je da su zdravstvene organizacije obvezne prilikom prikupljanja anamnestičkih podataka od građana zatražiti podatak o posjedovanju oružja, te u slučaju utvrđivanja dijagnoza propisanih ovim Pravilnikom o tome obavijestiti nadležnu policijsku upravu prema mjestu prebivališta građana obrazac broj dva. Dakle, radi se o situaciji kada liječnik primarne zdravstvene zaštite ili neki drugi liječnik prilikom obavljanja pregleda dijagnosticira ono zdravstveno stanje koje sukladno članku 6. tog Pravilnika čini smetnju za posjedovanje oružja. Tada nastaje obveza liječnika da izvijesti nadležno tijelo, policijsku upravu ili postaju da je došlo do promjene zdravstvenog stanja osobe koja je vlasnik oružja. Nakon toga će nadležno tijelo postupiti sukladno članku 45. Zakona o oružju Narodne novine broj 63/07 i uputiti na izvanredni zdravstveni pregled vlasnika oružja. Taj pregled kao i redovni pregled liječnički za držanje i nošenje oružja obavljaju zdravstvene ustanove, trgovačka društva koja obavljaju djelatnost medicine rada i specijalisti medicine rada u privatnoj praksi koji su ovlašteni za obavljanje takvih zdravstvenih pregleda uz prethodno pribavljanje mišljenja izabranog liječnika primarne zdravstvene zaštite, dakle medicine rada. Stoga kako bi se upravo liječnicima omogućilo da temeljito i savjesno obavljaju svoj posao bez nametanja bilo kakvih drugih obveza štiteći pri tom prava pacijenata ali vodeći računa i o životu i zdravlju drugih građana Republike Hrvatske predlagatelj zakona uvrstio je u tekst zakona izmjenu i odredbu po kojoj je obveza policije da izvijesti liječnika primarne zdravstvene zaštite da osoba posjeduje oružje. Dakle, u slučaju promjene zdravstvenog stanja pacijenta liječnik će o tome moći odmah izvijestiti policiju koja će vlasnika oružja uputiti specijalisti medicine rada, a on će u konačnici procijeniti je li građanin zdravstvenog sposoban ili ne. Ovdje pri tom treba naglasiti da će troškove zdravstvenog pregleda za držanje i nošenje oružja snositi građanin samo u slučaju da specijalist medicine rada utvrdi da građanin nije zdravstveno sposoban za držanje i nošenje oružja. Hvala.
Pitam zastupnika Đurovića da li u kontekstu ovog obrazloženja ostaje kod svog amandmana? Izvolite.
Hvala. Pa iz obrazloženja predstavnika predlagatelja zakona već je vidljivo zapravo nejasnoća koja proizlazi iz ovog članka zakona koji možda zastupnice nisu do sada dovoljno uočili. Naime, jedno je pitanje promjena duševnog stanja i promjene koje mogu dovesti do povećane agresivnosti nositelja oružja, a druga je stvar promjena zdravstvenog stanja koja se odnosi na bilo kakvu bolest od koje čovjek oboli. Dakle, ovdje zakonodavac nameće obvezu ne samo liječniku primarne zdravstvene zaštite, nego bilo kojem drugom liječniku da izvješćuje policiju o promjeni zdravstvenog stanja i o dijagnozi koja je nastala kod neke osobe, s jedne strane. S druge pak strane svaki liječnik nije ni na koji način osim specijalista medicine rada upoznat sa sadržajem Pravilnika o kriterijima koji se utvrđuju za sposobnost nošenja oružja. Prema tome bolnički liječnik suočen sa nekim pacijentom ne može znati i ne zna koji su točno kriteriji za utvrđivanje sposobnosti i nesposobnosti za nošenje oružja. Prema tome ovdje je praktički nametnuta obveza da mi jednog, naveo sam kao primjer jednog čovjeka koji doživi moždani izljev ili doživi infarkt ili doživi neku drugu bolest koja nema nikakve … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] da o tome izvješćujemo Policiju jer je nastupila promjena njegovog zdravstvenog stanja koje može zaista utjecati. Ali mislim da jednostavno nema potrebe za time i da se tu uvedu stegovne odredbe kojima će se kažnjavati liječnici ukoliko to ne učine. Zbog toga sam predložio da se jednostavno ta obveza briše. Evo, molim glasovanje. Hvala.
Hvala. Tko je za amandman neka digne ruku molim. Amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu broj 2. kojeg je podnio također zastupnik gospodin Dražen Đurović. Izvolite gospodine Tonkoviću.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Vlada amandman ne prihvaća. Primjedba nije usvojena iz razloga što je člankom 22. Zakona o zdravstvenoj zaštiti Narodne novine br. 150/08., 71/10., 139/10., 22/11., 84/11., 154/11. i 12/12. između ostalog propisano da u ostvarivanju zdravstvene zaštite svaka osoba u skladu s odredbama tog zakona i propisima obveznog zdravstvenog osiguranja ima pravo na slobodan izbor dr. medicine i dr. stomatologije te pravo da tijekom liječenja pisanim putem zatraži promjenu dr. medicine, odnosno dr. stomatologije iz razloga koji ne mora se šire obrazlagati. Dakle, radi se o slobodnoj volji građana eventualnih vlasnika oružja da promijene liječnika primarne zdravstvene zaštite, ali se sa stajališta Policije postavlja pitanje kako obavljati jednu od temeljnih poslova, zadaća Policije, a to je zaštitu života i osobne sigurnosti ljudi i imovine? Naime, ako postoji pravo pacijenta da mijenja liječnika nužno je i postojanje obveze da vlasnik stvari ograničene u pravnom prometu oružja obavijesti Policiju mailom, telefonom, pismom ili na bilo koji drugi način da je promijenio liječnika. Ovo se ne treba uzimati kao obveza u smislu bespotrebnog administriranja ili šetanja građana već obveza u smislu zaštite drugih građana koji mogu biti ugroženi od strane pojedinca koji nažalost ne mora biti zdravstveno sposoban. Zato je i zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o oružju predloženo ovakvo rješenje upravo da bi se izbjegle moguće manipulacije od strane nesavjesnih vlasnika oružja koji iz bilo kojih razloga prikrivaju svoja osobna svojstva, a koja u konačnici mogu rezultirati ugrozom života naših građana. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Dražen Đurović, izvolite.
Hvala. Pa evo gospodine još jednom ima li ikakve potrebe da 50 ili 100 tisuća ljudi donosi potvrde u Policiju tko im je liječnik primarne zdravstvene zaštite ukoliko smo informatizirali sustave i moguće je vrlo lako iz evidencije HZZO-a koja se ažurira saznati podatke o tome tko je čiji liječnik primarne zdravstvene zaštite? Pa radi čega se informatiziramo? … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] ne bi bila ukoliko Policija ima potrebu za saznati konkretne podatke. Podaci HZZO-a su ažurirani. Prema tome uvijek se može iz baze HZZO-a doznati točan broj i naziv liječnika i čiji su liječnici. I zbog toga je prijedlog išao za time da se olakša građanima da ne moraju dolaziti i dojavljivati to Policiji već da Policija se jednostavno uveže sa HZZO-om. Pa zato provodimo informatizaciju države i zato stvaramo te baze da bi tijela međusobno komunicirala. I drugo pitanje koje imam za predlagatelja također da li on zna da su i ginekolozi liječnici primarne zdravstvene zaštite za žene? Također niste naveli. Mislite li da i žene nositelji oružanog lista trebaju Policiji donijeti podatke o tome tko im je ginekolog? I molim glasovanje.
Hvala lijepa. Tko je za amandman nek digne ruku molim lijepo. Nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Molim tko je za konačni prijedlog zakona? Tko je protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za, 7 protiv, 17 suzdržanih donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o oružju u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Hvala lijepa gospodinu zamjeniku ministra.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 83 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin Arsen Bauk ministar uprave. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Izmjena Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici dio je zakonodavne mjere iz programa Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2012. godinu. Razlozi za donošenje ovog zakona proizlazi iz potrebe stalnog usklađivanja nacionalnih propisa iz djelokruga statistike s pravnom stečevinom EU i europskim statističkim standardima. Najznačajnije novine ovog zakonskog prijedloga odnose se na usklađivanje važećeg Zakona o službenoj statistici s uredom Europskog parlamenta i Vijeća o europskim statistikama kao i s kodeksom prakse europske statistike. Ovim se zakonom usklađuju načela službene statistike, stručna neovisnost, nepristranost, objektivnost, pouzdanost, statistička povjerljivost i isplativost. Utvrđuju se kriteriji kvalitete koji osiguravaju jednake standarde i usklađene metode u razvoju i proizvodnji i diseminacije rezultata službene statistike. To su relevantnost, točnost, pravodobnost, vremenska određenost, dostupnost i jasnoća, usporedivost i smislenost. Omogućava se razmjena povjerljivih podataka između nositelja službene statistike isključivo u statističke svrhe. Jasno se definira da se povjerljivi podaci mogu koristiti isključivo u statističke svrhe [[Upadica: Može malo glasnije ministre?]] I da ne mogu biti podloga za utvrđivanje bilo kakvih prava i obveza izvještajnih jedinica kao što su upravne, pravne ili porezne svrhe ili za provjeru izvještajnih jedinica. Jača se koordinacijska uloga Državnog zavoda za statistiku unošenjem odredbe kojom se posjednici administrativnih izvora podataka obvezuju da prije uvođenja izmjenu ili proširenja administrativnih izvora podataka o tome pisanim putem obavijeste Državni zavod za statistiku. Provedbe Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici ne zahtjeva osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu. Prihvaćanje ovog zakona osigurat će daljnji razvoj statističkog sustava RH kao vrlo važnog segmenta europskih integracija usklađenih s propisima EU i prilagođenog nacionalnim potrebama. Ostale novine ovog zakonskog prijedloga su da prekršajne postupke za nedostavljanje podataka za statističko istraživanje INTRASTAT vodi Carinska uprava, a obzirom na to da je zadužena za prikupljanje tih podataka. Precizira se što se određuje godišnjim provedbenim planom, ispravlja greške u pisanju, brišu se suvišne odredbe i slično. U tom smislu ovaj prijedlog zakona sadrži zakonska rješenja kojima se usklađuju odredbe važećeg Zakona o službenoj statistici s novom uredbom Europskog parlamenta i Vijeća, provode preporuke Europske komisije EUROSTAT-a iz izvješća o ocjeni i usklađenosti statističkog sustava Republike Hrvatske s Kodeksom prakse europske statistike iz travnja 2010. te predlažu poboljšanja teksta pojedinih odredbi zakona kod kojih su uočeni nedostaci tijekom njegove primjene, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da prihvati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala lijepa ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Srđan Gjurković.
Uvaženi potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Demokratska društva danas ne mogu kvalitetno funkcionirat bez čvrste baze, pouzdane i objektivne statistike. S jedne strane donosioci odluka na razini lokalne samouprave, država članica EU te posebno u poslovnom sektoru trebaju statistiku radi donošenja što kvalitetnijih odluka. S druge strane, statistika je jednako važna za javnost, za medije, radi kvalitetnije procjene stanja u društvu, u državi. Službena statistika stoga je jedan od temelja dobrog funkcioniranja svih država i svih društava. Kao što se naglašava, važnost službene statistike za kvalitetno funkcioniranje unutar EU naglašava se i važnost statistike država članica u rješavanju nacionalnih problema. Europsku statistiku na državnoj razini izrađuju i diseminiraju nacionalni statistički zavodi i ostala statistička tijela, a na europskoj razini Statistički ured Europske unije EUROSTAT. Ide li društvo u smjeru u kojem su političari obećali, raste li nezaposlenost ili ona pada, kolika je emisija CO2 u odnosu na prijašnje stanje, koliko je zaposleno žena u odnosu na muškarce, kako gospodarstvo jedne države članice funkcionira u odnosu na druge države članice. Sve su to pitanja na koja odgovara i odgovore daje upravo statistika. Međunarodna statistika je jedan od načina upoznavanja drugih država članica, kao i država izvan EU te je važan i objektivan način mjerenja svih razina života i ljudskog djelovanja. Državni zavod za statistiku je središnje tijelo u Hrvatskoj, glavni nositelj, diseminator i koordinator sustava službene statistike. Ovim zakonom proširuju mu se ovlasti i obaveze i u razvoju same službene statistike. Zakon se usklađuje sa pravnom stečevinom EU, reguliraju davanja i prenošenja povjerljivih podataka, statistički pojmovi, lakša i preciznija su tumačenja, pojednostavljeni pojmovi, ali se uvode i novi pojmovi, jednako usporedivi sa svim članicama EU. Ovaj zakon treba spriječiti događaje kao što je bio 28. ožujka ove godine, da su se privremeni podaci Državnog zavoda za statistiku ispravljali i to ni manje ni više nego o robnoj razmjeni za 2011. godinu. Naime, objavljeni podaci u siječnju 2012. bitno se razlikuju od podataka koje je Državni zavod za statistiku objavio u ožujku ove godine. Radi se o podacima u kojim je deficit porastao za oko 6,5 milijardi kuna, uvoz bio veći, a izvoz manji. Također korigiran je podatak o pokrivenosti izvoza u prošloj godini i on je smanjen s ranijih objavljenih 60,3% na 58,9%. To nisu podaci koji su se smjeli na takav način prezentirati, podaci koji su se morali iskontrolirat, oni su morali biti pravodobni, oni su morali biti ispravni. Ovaj zakon, mi u HNS-u vjerujemo, spriječit će da se ponovo ponovi ova velika greška ili neodgovornost jer uvode se kriteriji i odgovornost za provođenje tih kriterija, a to su relevantnost, točnost, pravodobnost, vremenska određenost, dostupnost i jasnoća, usporedivost i smislenost. Zato klub HNS-a podržat će donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici u hitnom postupku. Hvala.
Hvala vama. U ime kluba HDSSB-a govorit će zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre. Ja se nadam da ćete vi za razliku od ostalih SDP-ovih ministara kad budete dolazili u Đakovo doći i u službeni posjet gradu, ne samo na tribinu SDP-a kao što je to bio slučaj sa vašim kolegama iz hrvatske Vlade koji su došli automobilom hrvatske Vlade i otišli na SDP-ovu tribinu. Između ostalog, zadnje je to bio ministar Mrsić Mirando, a slučajno je u to vrijeme bila i svečana akademija povodom dana grada pa evo savjetujem kad drugi put budete dolazili u grad Đakovo ja neću nikog ni pojest ni ujest nego smatram… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, pozvan je, pozvan je i ispričao se uvažena zastupnice Zgrebec radi ranije preuzetih obveza jer smatram da ne trebate raditi ono što je radila bivša Vlada i dijeliti gradove, gradonačelnike prema političkoj podobnost. Znam da to ponekad i boli, ali preći ću ipak na ovaj zakon. Klub HDSSB-a podržat će donošenje ovog zakona, ali to više govori gospodine potpredsjedniče o jednoj političkoj opciji i o načinu vladanja u Hrvatskoj nego što bi to u stvarnosti trebalo biti, a i ja i vi dobivamo novce od tih istih građana, bez obzira za koga su oni glasali. Doista, službena statistika mora i treba pružiti državi, gospodarstvu, javnosti statističke podatke o gospodarskom, demografskom, socijalnom, zdravstvenom i svim inim pitanjima, događajima, djelatnostima koji se mogu mjeriti statističkim metodama. Jedinu da tako kažem, ja bih rekao bojazan koja je definirana ovim zakonom je korištenje povjerljivih podataka. Jasno stoji u ovom zakonu da se mogu koristiti isključivo za statističke svrhe i na temelju preporuka Europske unije. Ali imajući u vidu, a prošlost je uvijek učiteljica života, historia est magistra vitae da to u Hrvatskoj često nije bio slučaj, da su se ti povjerljivi podaci koristili i u političke obračune, koristili u razno razne druge svrhe. Nadam se da će prije svega u ovom slučaju to neće biti vidljivo i da neće proći ti povjerljivi podaci proći onu već poznatu sudbinu, sudbinu topničkih dnevnika. No, ovaj Zakon u svakom slučaju nameće i određena pitanja na kojih javnost traži odgovor. Postavlja se pitanje usklađenosti svih tih statističkih podataka. Evo imali smo sada priliku vidjeti u ovom prošlom zakonu da nema te e-Hrvatske, da nema povezanosti podataka iako ti podaci postoje. Pa onda određene djelatnosti stavljamo u zakon, stavljamo dužnost i obavezu ovaj put zdravstvenu djelatnost, zdravstvene djelatnike da policiji moraju davati određene podatke iako je to između ostalog bi trebalo biti definirano upravo kroz ne zakon, nego upravo kroz jednu ja bih rekao suradnju ali i korištenje svih tih mogućih podataka kao što je to bivša premijerka uvijek volila reći klikom. Klikom se određene stvari rade i plaćaju. Tu otvara i pitanje konačnog odgovora koliko je radnika, ljudi, djelatnika s kakvom školom, s kakvom stručnom spremom, s kakvim radnim stažom zaposleno u državnoj upravi, u javnom sektoru. Koliko je od donošenja zakona o kojem nije potrebno provoditi natječaj zaposleno ljudi, da li su i statistički obrađeni. Koliko Vlada Republike Hrvatske ima državnih agencija? Da li stvarno postoji Agencija za istraživanje ruda i gubljenje vremena? To ni bivši ministar uprave na to pitanje nije znao odgovor, a ja vjerujem da ne znate ni vi koliko agencija ima, na kojim su mjestima, u kakvim iznajmljenim prostorima, koliko hrvatski građani plaćaju za te prostore itd. itd. I ono što je možda i najvažnije statističko pitanje je pitanje popisa stanovništva. Svjedoci smo, a mislim da je skoro jedna novinarka dobila jučer nagradu vezano za to pitanje da ti podaci s popisa stanovništva uopće nisu obrađeni i da se nalaze u neadekvatnim prostorima, da ih neplemenite životinje, jer mnogi nisu lovci, štakori, glodavci, miševi te podatke koji su, koji su plaćeni iz državnog proračuna jer je to bio jedan obiman posao da uopće nisu u funkciji i da praktično Hrvatska ni dan danas ne zna koji je točno broj stanovnika, koji je nacionalni sastav i sve ono što se tim popisom stanovništva tražilo. Dakle, to je jednostavno odgovor, pitanje koje traži hitan odgovor kada će doista ti podaci sa popisa stanovništva biti stavljeni u funkciju, biti dostupni javnosti i da li je istina da je većina tog materijala praktično uništena i da jednostavno nije moguća obrada tih materijala. Da ne spominjem koliko je tu trebalo obuke za popisivače, za kontrolore, koliko je plaćano po onom listu itd. Isto tako, vrlo je teško doći ne samo vama u državnoj upravi, nego je vrlo teško doći ne u jedinicama lokalne samouprave koliko je zaposleno u lokalnoj samoupravi nego koliko je zaposleno na području grada, županije, koliko je zaposleno u regiji, koja su to zanimanja koja su suficitarna, a koja su deficitarna itd. itd. Dakle, smatramo da ovaj zakon predstavlja jedan iskorak. Podržat ćemo ovaj zakon, ali sam zakon ukoliko se ne promijeni odnos prema svemu onome što, pa i prema samim podacima da nema napretka niti u prikupljanju tih podataka, ali niti u korištenju tih podataka, a najbolji primjer je upravo ovaj popis stanovništva. Zahvaljujem.
Završna riječ ministar Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle gospodine zastupniče Vinkoviću, u kabinetima je temeljem izmjena Zakona o državnim službenicima zaposleno 36. Broj institucija u Republici Hrvatskoj koji prima plaću iz proračuna 2226 od čega 1500 otpada na škole, a agencija ovisno o tome što točno smatramo agencijom je nešto više od 70. Što se tiče popisnog materijala nije uništen. On je, dakle pohranjen i temeljem programa javnih radova zaposlit će 400 ljudi da to završe. Napominjem da je u projektu popisa stanovništva prema riječima ravnatelja Državnog zavoda za statistiku bili su predviđeni prošle godine novci za te ljude, međutim prethodna Vlada navodno nije odobrila zapošljavanje tih ljudi da završi pa ćemo to završiti mi. Što se tiče popisa stanovništva popisano je ukupno 4 milijuna 456 tisuća 096 osoba od čega se stanovnicima Republike Hrvatske smatra 4 milijuna 290 tisuća 612 osoba i opisano je također milijuna 535 tisuća 635 kućanstava. Evo to su podaci koje sam uspio prikupiti dok sam slušao što ste govorili. Nadam se da ste zadovoljni odgovorima. Zahvaljujem.
Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 83. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 93 glasa za, 16 suzdržanih i ništa protiv donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o službenoj statistici u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Danas ćemo raspraviti i još jednu točku dnevnog reda. To je - Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana Parka prirode Vransko jezero Predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe za drugo čitanje zakona, članak 155. do 157. Poslovnika. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra graditeljstva i prostornog uređenja gospođa Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni dame i gospodo zastupnici. Pred nama je Prostorni plan Parka prirode Vransko jezero prijedlog koji je Vlada uputila u proceduru prema Hrvatskom saboru. Dakle, riječ je o Parku prirode Vransko jezero, jedna kratka prezentacija će biti kroz jedno 20-ak slajdova da nam svima malo bude jasnije o čemu govorimo. Dakle, riječ je o Parku prirode Vransko jezero koji je zakonom proglašen u Narodnim novinama 77/99. On je smješten na području u blizini Jadrana, dakle na vrlo atraktivnom i značajnom području za razvoj RH, dakle na jednoj atraktivnoj lokaciji. Lijepo molim dalje. Nešto nam malo tehnika ide lošije, malo smo se mučili. Sljedeći. Ništa, ja ću onda ovako, ostat će ova sličica, a ja ću dalje, možda nam tehnika u međuvremenu proradi. Dakle, riječ je prostornom obuhvatu od 57 kvadratnih kilometara. Vransko jezero je inače po svojoj površini najveće jezero u RH, ima površinu od 3002 hektara, odlično. Ovo je već treći slajd. Dakle, ima površinu od 3002 hektara. Inače je Vransko jezero smješteno na području Zadarske i Šibensko-kninske županije i to na području grada Benkovca i Općina Pakoštane i Stankovci koji se nalaze u Zadarskoj županiji, odnosno na prostoru Općina Pirovac i Tisno u Šibensko-kninskoj županiji. Prema podacima iz 2001. godine tu je boravilo 5279 stanovnika, ali je glavninom riječ o privremenom stanovništvu. Lijepo molim dalje. Evo kao što sam već rekla površina jezera je 3002 hektara i pritom je površinom najveće jezero u Hrvatskoj. To je prostor koji je izuzetno bogat kulturnim i prirodnim karakteristikama iz jednostavnog razloga što kada govorimo o kulturnom naslijeđu, odnosno bolje rečeno o naslijeđu graditeljske baštine tada to naslijeđe ide tako daleko da imamo ostatke iz ilirskog doba, imamo ostatke iz rimskog doba, imamo ostatke iz srednjovjekovnog doba, iz doba Mletaka i Turaka te tradicionalna seoska arhitektura što srednjovjekovna što iza karakterizira predmetno područje. Lijepo molim dalje. Ono što je jednako tako značajno i bitno govorimo o prostoru Vranskog jezera gdje je poseban ornitološki rezervat koji zauzima veću površinu tog jezera i to je prostor u kojem boravi veći broj posebnih svojti, odnosno ptica koje obitavaju baš na tom području i zbog toga je jedan od razloga bilo i proglašenje Parka prirode Vransko jezero parkom prirode. Lijepo molim sljedeće. Kada govorimo o prostoru zaštite tada govorimo o prostoru koji je zaštićen u tri kategorije. Ovi slajdovi su možda malo predaleki i možda malo se loše vide, ali ono što je bitno za reći dakle imamo 3 nivoa zaštite. Na ovom slajdu imate priliku vidjeti, dakle ovo crveno je područje stroge zaštite i ono obuhvaća 7,4% površine parka, dakle unutar te površine nalaze se i ovaj prije spomenuti ornitološki rezervat. Zatim imamo zone stroge zaštite i imamo zonu aktivne zaštite, to je 91,8% parka, dakle to je zona koja je svojim obuhvatom najveći prostor parka. Lijepo molim dalje. Ovdje je isto jedna zgodna sličica koja zapravo pokazuje prostor Parka prirode Vransko jezero, govori o elementima koji su bitni i značajni za taj prostor, za pravo očuvanje prirodnih karakteristika, očuvanje kulturnih karakteristika, očuvanje tradicijske izgradnje i maksimalno očuvanje i korištenje tog izuzetno važnog i atraktivnog prostora. Lijepo molim dalje. U odnosu na namjenu površina tu imamo definirano sljedeće namjene površina. Imamo građevinsko područje eko naselja Majdan, imamo postojeća građevinska područja koja pripadaju prostorima pojedinih općina i gradova kao što sam već rekla. Zatim imamo prostore koji su u funkciji parka, zatim imamo postojeći kamp. Osim postojećeg kampa je predviđena na lokaciji Draga i novi planirani kamp. Imamo športsko-rekreacione zone bez gradnje, naravno prostor koji namijenjen za kupalište, poljoprivredne površine, površine šumske namjene i najveća površina Parka prirode Vransko jezero su vodne površine. Lijepo molim dalje. Kada govorimo o ulazima u park tada postoje glavni ulazi, za područje Zadarske županije to su Crkvine, zatim za područje Šibensko-kninske županije to je Prosika. Osim tih glavnih ulaza postoje i sporedni ulazi, to su Drage, Sveta Nedjeljica, Kamenjak, Mednjača, Banjevački stanovi i Pirovac. Lijepo molim dalje. Kada govorimo o postojećoj izgradnji i postojećim objektima, dakle na području Parka prirode Vransko jezero na području koje je namijenjeno za poljoprivredu nalaze se postojeći objekti koji su tu kao što sam već rekla dakle dugi niz godina i ovim prostornim planom se ti postojeći objekti koji su evidentirani na odgovarajućem kartogramu mogu zadržati, mogu rekonstruirati. Jednako tako na područjima gdje i dalje postoji poljoprivredna proizvodnja u funkciji te poljoprivredne proizvodnje moguća je manja izgradnja. Lijepo molim dalje. Kada se govori o kampu, dakle uz postojeći kamp predviđa se izgradnja novog kampa, ali dakle samo sa pratećim sadržajima u funkciji kampa. Dakle, minimalni zahvati su mogući. Ono što karakterizira ovo područje su i napuštene ili djelomično i u funkciji ribarske kućice. Te ribarske kućice se predviđa obnoviti i staviti u funkciju, odnosno neke od njih će se moći obnoviti i staviti u funkciju samog Parka prirode Vransko jezero. Lijepo molim dalje. Kada je riječ o građevinskom područje eko naselje Majdan tada je riječ o jednom specifičnom području za koji je već donesen na lokalnoj razini detaljni plan uređenja kojim detaljnim planom uređenja je definirano što i kako se može graditi na tom području, pa vas lijepo molim sljedeći slajd koji će možda biti i vidljiv. I ovdje vidimo zapravo da je moguće izgraditi objekt i mješovite namjene, stambene namjene, jedan sportsko područje, ovo zeleno i tu je jednako tako predviđeno za vjerski objekt, prostor za izgradnju vjerskog objekta. Lijepo molim dalje. Ovim prostornim planom se omogućuje rekonstrukcija postojećih objekata u funkciji samog parka, omogućuje se jednako tako i uređenje postojećih lučica. Lijepo molim slijedeću. Pa imamo sastavni dio prostornog plana su i detaljne analize prostora sa detaljnim propozicijama i uvjetima pod kojim je na određenom prostoru moguće gradnji. Lijepo molim dalje. Kada se govori o infrastrukturi, molim lijepo slijedeći slajd bit će nam lakše. Dakle kada govorimo o infrastrukturi, tada govorimo o uređenju staza. Dakle postojeće staze će se urediti za pješačenje i biciklizam, a jednako tako je predviđena i izgradnja novih staza u toj funkciji. I jednako tako sve postojeće lučice je predviđeno obnoviti i staviti u funkciju i korištenje parka prirode. Molim lijepo slijedeći. Ovdje je prikazano na jednoj sličici jedna od tih lučica, dakle ove detaljne propozicije o kojim govorim gdje su detaljnim propozicijama definiran način i uvjeti pod kojim se postojeće lučice mogu privesti odgovarajućoj namjeni. Lijepo molim slijedeći. Jednako tako ono što je bitno, bitno je da i kanali koji jesu i koji tu služe da se omogući njihovo, njihova rekonstrukcija, stavljanje u funkciju jer na taj način zapravo omogućujemo da Park prirode Vransko jezero i dalje bude takav i da nam, da se omoguće njegove prirodne karakteristike. Lijepo molim slijedeći slajd. Kada je riječ o infrastrukturi tada je riječ o postojećim prometnicama kojim će se omogućiti rekonstrukcija, nema izgradnje novih prometnica, nije predviđeno da novi promet uvodimo na prostor parka, nego će biti parkiranje, kod glavnih, odnosno sporednih ulaza. Postojeća vodoopskrba postoji na takav način, će se i dalje koristiti. Jednako tako postojeća elektroopskrba i elektroopskrba, a način odvodnje otpadnih voda će se na adekvatan način uz stroge uvjete zaštite rješavati na samim pojedinačnim parcelama. Ono što je bitno, javni uvid na prijedlog plana je bio od 19. kolovoza do 17. rujna u Pakoštanu i Tisnom. Na taj javni uvid su pristupili zainteresirani građani i bilo je trideset i pet podnesaka. Kroz tih trideset i pet podnesaka je ukupno evidentirana sto sedamdeset i jedna primjedba. Od tih sto sedamdeset i jednu primjedbu prihvaćeno je devedeset i četiri, deset ih je djelomično prihvaćeno, četrdeset i dvije primjedbe za pravo dato tumačenje, a dvadeset i pet primjedbi nije prihvaćeno. U daljnjem postupku koji slijedi iza toga prikupili su se sve potrebne suglasnosti i mišljenja tijela državne uprave i evo pred vama je Prostorni park Parka prirode Vransko jezero na usvajanju. Lijepo molim slijedeći. Ovdje možete možda i vidjeti jednu zgodnu sliku na prostor parka prirode. On je rađen, radio ga je Zavod za prostorno uređenje ministarstva u suradnji sa nadležnim zavodima Zadarske županije i Šibensko-kninske županije. I ja bih sada jedan slajd još zadnji na kojem se možda malo slabo vidi, ali ono što je bitno za reći, bitno za reći je da mi u ovom času u odnosu na zaštićene dijelove prirode imamo donešenih devet planova, od toga ih se šest odnosi na nacionalne parkove i tri se odnose na parkove prirode. Od toga je ovaj zadnji koji je crveno označen je bio prostor Nacionalnog parka Velebit koji smo, koji je Hrvatski sabor na svojoj zadnjoj sjednici donesao. Mi u postupku u raznoraznim fazama imamo još deset planova. Od toga se dva plana odnose na nacionalne parkove. Nacionalni parkovi imaju važeće planove na snazi, ali oni više nisu adekvatni i zbog vremenske komponente, a i zbog toga što su se u međuvremenu promijenili i obuhvati. Od ta dva nacionalna parka, Plitvička jezera su u visokoj fazi dovršenosti i ja očekujem da bih jednako tako skoro moglo biti pripremljeno da ide prema Hrvatskom saboru u proceduru donošenja, a što se tiče parka prirode tu imamo još osam planova. Evo jedan je tu pred Hrvatskim saborom na donošenju, dva su u ponovljenoj javnoj raspravi, ovi ostali su u određenim fazama prethodnih rasprava, odnosno prikupljanja podloga, pa se nadam da ćemo nekakav plan rada koji je ministarstvo sebi stavilo u odnosu na zaštićene dijelove prirode poštivati i probati prema Hrvatskom saboru u jednom primjerenom roku doći i sa ostalim planovima. Hvala vam lijepo. Još jedino da naglasim pristigao je amandman uvažene zastupnice gospođe Vukobratović na članak 156. koji prihvaćamo.
Hvala lijepa predstavnici predlagatelja, zamjenici ministra Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja poštovanoj Anki Mrak Taritaš. Prelazimo, a ne. Želite li, netko od izvjestitelja radnih tijela odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor zaštite okoliša? Ništa, konstatiram. Otvaram raspravu. Prvi za raspravu su predstavnici klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi se prijavio poštovani zastupnik Željko Kolar u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege. SDP pozdravlja odluku o donošenju Prostornog plana Parka prirode Vransko jezero. Budući da je riječ o parku prirode i da su u njemu dopuštene gospodarske i druge djelatnosti kojima se ne ugrožavaju njegove bitne značajke, nužno je uskladiti interese zaštite prirode i lokalnog stanovništva. Plan sadrži uvjete određivanja prostora od važnosti za državu i županije, uvjete razgraničenja prostora prema obilježju, namjeni i korištenju, opće uvjete za gradnju i uređenje prostora, uvjete utvrđivanja prometnih i drugih infrastrukturnih sustava u prostoru, prometni sustav, energetski sustav, sustav vodnog gospodarstva, mjere zaštite prirodnih vrijednosti i posebnosti i kulturno povijesnih cjelina, postupanje sa otpadom, mjere sprječavanja nepovoljnih utjecaja na okoliš, zaštita tla, zraka, voda, zaštita od poplava, zaštita od buke, zaštita od požara zaštita od potresa i rušenja i sklanjanje stanovništva, mjere provedbe, te grafički dio plana. Planom se također definira razgraničenje prostora prema namjeni i načinju korištenja te stupnju zaštite. Planiranjem se također vrlo detaljno određuju uvjeti gradnje i uređenja za pojedina područja unutar parka prirode. Prema zonaciji zaštite prirode park je podijeljen na tri osnovne zone. Zona stroge zaštite, zona aktivne zaštite i zona korištenja. Sustav posjećivanja temelji se na vrijednosti i posebnosti i značenju parka te njegovim osnovnim funkcijama, zaštitnoj, znanstvenoj, kulturnoj, estetskoj, obrazovnoj, odgojnoj, rekreacijskoj i turističkoj. Nositelj koncepta sustava posjećivanja je javna ustanova Park prirode Vransko jezero radi nadzora nad teritorijem. Donošenjem ovog prostornog plana njima će biti olakšano gospodarenje. Motivi dolaska u park prirode su znanstveno-obrazovni ili u većem dijelu rekreacijsko-izletnički. Stoga se u planu posebna pažnja koliko smo primijetili posvetilo prometu osim dva glavna ulaza sjeverozapadne, Crkve iz Zadarske županije i jugoistočni Prosika sa Šibensko-kninske županije te još 6 manjih sporednih ulaza koji su vrlo bitni za domicilno stanovništvo. Planom je također što je vrlo bitno detektirana područja pojavljivanja otpadnih voda na 8 različitih lokacija i način njihova prikupljanja. Isto tko definiran je vodno-gospodarski sustav sa tendencijom priključka na vodoopskrbni sustav te energetski sustav sa izgradnjom novih trafostanica i elektroopskrbne mreže ovisno o potrebnim kapacitetima, a isto tako preporuka za korištenje alternativnih izvora energije. Državni zavod za zaštitu prirode posebno ja ukazao na problem zaslanjenja vode Vranskog jezera i potrebu pokretanja aktivnosti za uspostavu integriranog upravljanja vodnim režimom u cilju obnove i održanja stabilnog slatkovodnog močvarnog eko sustava. Ovdje je prvenstveno naglašen značaj redovnog održavanja i uređivanja oteretnog kanala Prosika te što skorijeg pokretanja aktivnosti na izgradnji zapornice u svrhu smanjenja zaslanjivanja voda jezera. S obzirom da nema kolege Bačića da bi mogao u ime Odbora za zaštitu okoliša ja ću onda kao potpredsjednik iskoristiti priliku da pročitam i zaključak koji je odbor predložio Hrvatskom saboru koji glasi: "Predlaže se Ministarstvu zaštite okoliša i prirode RH i javnoj ustavni Park prirode Vransko jezero da u cilju očuvanja fenomena voda Vranskog jezera i mora, a temeljem postojeće i zakonom određene dokumentacije i promatrajući širi prostor osiguraju uvjete za realizaciju zapornice na Prosici kojom će se definirati i održavati povoljni vodni režim i očuvati jezero od pretjeranog zaslanjenja". Klub SDP-a podržat će zaključak i donošenje prostornog plana. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa klubu SDP-a. Sljedeći klub je klub HNS-a i poštovani zastupnik Dragutin Glavina. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Obveza donošenja Prostornog plana Parka prirode Vranskog jezera propisana je odredbom Zakona o prostornom uređenju i gradnji i Zakona o zaštiti prirode. Područje Vranskog jezera i njegovog priobalja proglašeno je kao što smo čuli parkom prirode 1999. Godine. Što se tiče samog prijedloga Prostornog plana Vranskog jezera svojevrsnog fenomena mi u klubu HNS-a smatramo da je kvalitetan. Donosi se za ukupno 57 kvadratnih km prostora. Ono što čini posebne vrijednosti samog područja parka su jezero, ornitološki rezervat, flora i fauna, biološka raznolikost, geološko-morfološka struktura područja, prirodne pojave, kulturna dobra, etnološka baština, maslinici, atraktivna mjesta za posjećivanje i druge vrijednosti koje zajedno čine temeljnu fizionomiju obuhvaćenog područja parka. Predložene odredbe predloženog prostornog plana sadrže 4 uvjeta. Uvjeta određivanja prostora građevina od važnosti za državu i županiju, uvjete razgraničenja prostora prema obilježju, namjeni i korištenju, opće uvjete za gradnju i uređenje prostora, uvjete utvrđivanja prometnih i drugih infrastrukturnih sustava u prostoru, te tri mjere, mjere zaštite prirodnih vrijednosti i posebnosti kulturno-povijesnih cjelina, mjere postupanja s otpadom, mjere sprečavanja nepovoljnih utjecaja na okoliš te mjere provedbe . Kod rasprava i donošenja suda o kvaliteti predloženog plana svakako treba uzeti u obzir ocjenu i zaključke Savjeta prostornog uređenja RH. Naglašavaju se njegove značajke a ocjene i zaključci između ostalog govore da plan pruža okvir za održivo korištenje i uređenje prostora te da je kvalitetna podloga za upravljanje prostorom parka i da su pri tome zadržane ljudske i ekonomske komponente koje ne ugrožavaju temeljne vrijednosti prostora. U fazi izrade bila je suradnja između stručnih resora i lokalnog stanovništva. No sigurno nisu sve strane zadovoljne. O tome govore podaci u postupku javne rasprave gdje je zaprimljeno 35 podnesaka sa 171 primjedbom. Čuli smo iz izlaganja zamjenice ministrice. Ovi podaci ustvari govore o zainteresiranosti sudionika javne rasprave o Prostornom planu Vranskog jezera. Ono što raduje je da primjedbe nisu išle na mijenjanje koncepcije plana, već je sam plan dobio na kvaliteti i najveći broj primjedbi je prihvaćen osobito oni upućeni od strane javne ustanove, stručnih ustanova i zavoda. Čuli smo da nije prihvaćeno 25 primjedbi, a 10 ih je djelomično prihvaćeno. Kompletno su prihvaćene 94 primjedbe. Svakako da će biti neophodna daljnja suradnja sa lokalnim stanovništvom radi zaštite prostora ali i radi njihove egzistencije. Sama javna ustanova izrazila je zadovoljstvo predloženim planom. I na kraju plan omogućava zaštitu prirodnih i kulturnih dobara na temelju daljnjih istraživanja, a zaštita je potrebna. Svjedočimo o problemima s kojima se susreće Vransko jezero. Prije kratkog vremena dogodio se veliki pomor ribe. Kao uzroci u prvom redu se navode višak saliniteta pa onda visoka temperatura i niska razina jezera, razmnožavanje algi i drugo. Stoga je dobar prijedlog Odbora za zaštitu okoliša upućen Ministarstvu zaštite okoliša i javnoj ustanovi Park prirode Vransko jezero, a koji je upravo maloprije pročitao i kolega Kolar pa ga ja neću čitati, gdje se ustvari predlaže da se izgradi zapornica na … [[Ne razumije se.]] kojom će se definirati i održavati povoljni vodni režim i očuvati jezero od pretjeranog zaslanjivanja. Kroz taj kanal kao što znamo, kao i kroz podzemni vapnenački greben ostvaruje se kontakt sa morem. Za ovo sigurno da je potrebno iznaći sredstva. Na kraju, ljepota, posebnost, a posebno naša obveza da fenomen Vranskog jezera očuvamo za buduća pokoljenja, zahtijevaju našu pažnju i angažman na uređenju Parka prirode Vranskog jezera. Ovaj Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Vransko jezero je na tome tragu. Stoga će Klub zastupnika HNS-a podržati njegovo donošenje. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći je klub HDZ-a i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo. Pa evo pred nama je prijedlog plana koji sam sigurna da ćemo svi usvojiti, to je Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Vransko jezero. Evo i u uvodnom izlaganju čuli smo nekoliko informacija, odnosno korisnih informacija o samom Vranskom jezeru pa dozvolite da i ja, naprosto čovjek ne može početi govoriti samo o člancima i stavcima ako ne kaže nešto i o posebnostima Vranskog jezera. Dakle, svi mi koji ljetujemo ili putujemo kroz srednju Dalmaciju, odnosno sjevernoj Dalmaciji između dva pa moram reći poviješću bogata grada Šibenika i Zadra, ukazat će nam se jedan prekrasan prirodni fenomen blizine dva jednako lijepa i tako prekrasna plavetnila. Jedno je dakle more, a jedno je jezero. I upravo ovo jezero, radi se o Vranskom jezeru koje je najveće prirodno jezero u Hrvatskoj, jedno od rijetkih gotovo netaknutih prirodnih staništa ptica vodarica sa izvorima pitke vode, a područje je također i osebujnih specifičnosti, bioraznolikosti i kao takvo je 21.7.1999. godine Vransko jezero sa okolnim područjem proglašeno parkom prirode. Granice ovog parka smještene su između Pirovca i Pakoštana, park je velik 57 km2, a najveći dio od 30,02 km2 odnosi se na Vransko jezero položeno u pravcu SZ-JI i pružajući se paralelno sa morskom obalom od koje je mjestimično udaljen manje od km. Po svom položaju i karakteristika specifično je u Hrvatskoj, ali moram reći da je i u širim europskim prostorima ovo jezero specifično i poznato. Ono je zapravo Kraško polje ispunjeno boćatom vodom i predstavlja kriptodepresiju. Dominantna karakteristika parka je posebni ornitološki rezervat zbog svoje očuvanosti, velikog tršćaka tj. u SZ dijelu jezera kao rijedak močvarni sustav velike bioraznolikosti, izuzetne znanstvene i ekološke vrijednosti. Još iz 1983. godine dobio je taj status te je uvršten u listu važnih ornitoloških područja u Europi. Osim ptica naravno ovdje imamo važno stanište i riba. I sad ja neću o tome puno govoriti jer mislim da svi oni koji dolaze ne samo iz Hrvatske, nego i iz Europe upoznati su sa ljepotama Vranskog jezera. Ono što je, htjela bih još jednom reći, posebnost a to je da je to najveće jezero u Hrvatskoj uz donji tok Neretve i to je jedina veća močvara u mediteranskom dijelu Hrvatske, da je to posebni ornitološki rezervat, da je to stanište četiri vrste ptica ugroženih na europskoj razini, da je to stanište sedam vrsta ptica ugroženih na nacionalnoj razini, da je to najveća gnijezdeća populacija malog vranca, da je to jedino gnjezdilište u mediteranskoj Hrvatskoj za čaplju dangubu, za veliku bijelu čaplju, malu bijelu čaplju, malog vranca, da ovdje obitavaju vrste uključene u konvenciju o migratorskim vrstama, to je po Bolonjskoj konvenciji, da je to hot spot područje, odnosno vrlo velika raznolikost ornitofaune. Nabrojili smo nekih 251 vrstu ptica, 102 vrste gnjezdarica. Broj vodarica na zimovanju je preko 100 tisuća jedinki. Bogato je poviješću pa dozvolite da samo kažem nekoliko arheoloških, ali i drugih spomenika koji su važni i koji su zanimljivi svima onima koji dolaze ovdje i turistički, ali moram reći i istraživački. Pa to je poznata kula Osridak iz 4. stoljeća, to je jedina poznata antička utvrda kružnog unutarnjeg presjeka na istočnoj strani Jadrana. Zatim imamo mletačku kulu Osridak iz 15. stoljeća … [[Ne razumije se.]] , Babin škoj, mletačka pogranična stražarnica i ono što je govorila uvažena gospođa zamjenica ministra, a to je Bunja, a Bunja je u stvarnosti tradicionalna, kamena, poljska kućica i drago nam je da je ona uvrštena u obnovu. U današnje vrijeme svjedoci smo kontinuiranog gubitka biološke raznolikosti. Tu činjenicu i Europa naglašava promišljajući ciljeve novog sedmog akcijskog programa za okoliš za Europu koji će se nastaviti na prethodni Akcijski plan donesen za razdoblje 2002.-2012. i biti će most između okoliša i Europske strategije 2020. U takvim okolnostima bitno je istaknuti da je Republika Hrvatska prema biološkoj raznolikosti danas jedna od najbogatijih zemalja Europe. Ova činjenica ujedno pred nas stavlja i veliku obvezu očuvanja ove naše iznimne prednosti gledano i sa šireg stajališta. Naime, riječ je o iznimno značajnom prostoru Republike Hrvatske kojim je nužno gospodariti i koristiti ga na održiv način te osigurati njegovu zaštitu. Potrebno je podsjetiti da je sukladno Zakonu o zaštiti prirode kroz 9 kategorija zaštite danas u Republici Hrvatskoj zaštićeno 8,18% ukupne površine Hrvatske. Riječ je o značajnom broju zaštićenih područja negdje oko 450 od čega najveći dio čine parkovi prirode. Udio parkova prirode u ukupnoj površini zaštićenih područja Hrvatske čini 51,33%. Karakteristika je parkova prirode kao kartografije zaštite da je na ovim prostorima s ekološkim obilježjima od nacionalne važnosti dopušteno obavljanje samo gospodarskih djelatnosti koje ne ugrožavaju njihove značajke i ulogu. Stoga uz važeću zakonodavnu regulativu koja pokriva pitanja gospodarenja pojedinim resursima pravilnike o unutarnjem redu parkova prirode, planova upravljanja parkovima prirode i slično bitan element upravljanja prostorom parkova prirode su prostorni planovi. Naime, prostorni planovi jedan su od bitnih elemenata koji bi trebali omogućiti da zaštićena područja postaju žarište novih ruralnih strategija spajajući očuvanje prirode sa obnovom tradicionalnog gospodarstva i uključivanjem eko turizma. I dok je područje nacionalnih parkova bolje pokriveno prostornim planovima velik je zadatak da se i područje parkova prirode u cijelosti pokrije prostorno-planskom dokumentacijom. Naime, do sada je doneseno čuli smo ukupno 9 prostornih planova, tj. 6 prostornih planova nacionalnih parkova. To su Mljet, Paklenica, Risnjak, Brijuni, Kornati i Sjeverni Velebit, te svega 3 prostorna plana parkova prirode Kopački rit, Učka i Lonjsko polje. Možemo zapravo reći da se ovim prostornim planom zaokružuju i u prostorno-planskom smislu tri parka prirode, a to su Kopački rit, Lonjsko polje i Vransko jezero koji su zbog bogatstva ptičjeg svijeta uvršteni u popis važnih … [[Govornica se ne razumije.]] područja Europe. Upravo je činjenica što ovo područje Vranskog jezera koje je parkom prirode čuli smo i već sam rekla proglašeno '99. godine predstavlja neobičan spoj mediteranskog krša i močvarnog područja rezultira njegovom velikom biološkom i krajobraznom raznolikošću. Naime, cijeli Park prirode Vransko jezero ujedno je unutar područja nacionalne ekološke mreže. Dobro je naglasiti da je u Republici Hrvatskoj uspostavljena ekološka mreža koja obuhvaća 47% kopnenog i 39% morskog teritorija Republike Hrvatske. Vransko jezero ujedno predstavlja i potencijalno područje NATURA 2000 te je vrednovan kao međunarodno važno područje za ptice, a kao važno područje za divlje svojte i stanište tipove vrednovan je kao i posebni ornitološki rezervat Vransko jezero. Posebni ornitološki rezervat čini 15,3% površine parka prirode, a riječ je o sjeverozapadnom rubu jezera koji je u zoni intenzivnih poplava, te je iznimno bogato pticama močvaricama. O značaju ovog područja govori i podatak da je od ukupno 249 zabilježenih ptičjih vrsta na području parka prirode preko 150 ugroženo na nacionalnoj europskoj i globalnoj razini. U vrijeme jesenske seobe budući da je ovo područje važno odmorište i hranilište ptica selica i zimovalica ukupna dnevna populacija ptica u parku prirode ponekad doseže i milijun jedinki. Nadalje, uz bogatu ornito faunu raznoliki riblji fond područje Vranskog jezera obiluje brojnim kulturno-povijesnim znamenitostima prije nekoliko trenutaka sam rekla kojim. Sve ovo ujedno predstavlja i značajan turistički potencijal sa svim pozitivnim učincima za gospodarstvo Zadarske i Šibensko-kninske županije. Izradom ovog prostornog plana bilo je potrebno postići konsenzus u zaštiti ovog prostora, gospodarskom korištenju prostora te interesima lokalnog stanovništva. Radovi na izradi plana ujedno su bili usporeni i radi izmjene granice posebnog ornitološkog rezervata. Tako je nakon niza godina sustavnog rada na njegovoj izradi prošle godine izrađen ovaj prostorni plan koji predstavlja jedan od prioriteta za gospodarenje, korištenje i zaštitu ovim osobito vrijednim područjem. Plan predstavlja osnovu promišljanja, dugoročnog prostornog razvoja područja Vranskog jezera i to prema načelima održivog razvitka. Bitno je istaknuti da je u prostornom planu provedena javna rasprava u kolovozu prošle godine, te da su prostorni plan bile dobivene, za njega su bile dobivene sve potrebne suglasnosti. Mi u klubu HDZ-a smatramo da ovaj prostorni plan definiranjem tri zone korištenja prostora i to 7,4% površine zone stroge zaštite, 91,8% zone aktivne zaštite i 0,8% zone korištenja. Pruža se okvir za održivo korištenje i uređenje prostora, te je kvalitetna podloga za upravljanje prostorom parka prirode. Zatim da počiva na načelima zaštite prirode i omogućava zaštitu prirodnih i kulturnih dobara i jednako tako omogućava egzistenciju lokalnog stanovništva. Moram reći da je to neobično važno. Naime, sam prostor u granicama parka je gotovo nenaseljen ali možemo govoriti o preko 5000 stanovnika najbližih naselja kojima bi zaštita i korištenje ovog prostora trebalo donijeti novu kvalitetu života. Naime, važno je da način korištenja prostora bude prihvatljiv i sa stajališta interesa lokalnog stanovništva. Ujedno želimo istaknuti važnost dosljednog provođenja ovog prostornog plana osiguravanjem uspostave cjelovite zaštite prirodnih i kulturnih vrijednosti. Prioritetno je osigurati provođenje aktivnih mjera zaštite akvatorija i jezera, a za jezero značajnog kanala Prosika. U tom smislu potrebno je pokretanje niza aktivnosti na izgradnji zapornice na Prosici, te uspostava integralnog upravljanja vodnim režimom s ciljem smanjenja zaslanjivanja jezera. I na kraju bih rekla, klub HDZ-a posebno želi izraziti zadovoljstvo što je u proceduri donošenja prostorni plan koji stvara osnovu za usklađen razvitak i očuvanje vrijednosti prostora parka prirode Vransko jezero. Ujedno želimo istaknuti da je ovaj plan prošle godine izrađen u suradnji i uključujući relevantna tijela pojedinih resora i lokalnog stanovništva, te da je stoga nužno da se sve daljnje aktivnosti provode po načelu suradnje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Završili smo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru o prostornom planu Parka prirode Vransko jezero. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi za riječ javio se poštovani zastupnik Ivan Klarin. Izvolite.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Prije svega moram naglasiti da smo s nestrpljenjem očekivali donošenje Prostornog plana uređenja Parka prirode Vransko jezero u okviru kojih odredbi za provođenje očekujemo onda i primjereno korištenje predmetnog obuhvata kao i obuhvata koji se nalazi na području više općina na području dvije županije, dakle Šibensko-kninske moje županije i Zadarske županije. Stoga ne mogu da ne pohvalim sve one koji su sudjelovali u radu ovog prostornog plana. Vjerujem da će se upravo donošenjem predmetnog plana napokon primjereno zaštititi granicama Hrvatskog sabora definirani obuhvat ovog područja kao značajan prirodni rezervat naše zemlje. Isto tako moram spomenuti da kako se obuhvat plana svojim dijelom nalazi na području moje Općine Tisno u okviru kojeg obuhvata na lokaciji Prosika se nalazi nekoliko stambenih zgrada, precizno njih 20-ak, Općina Tisno je također nastojala utjecati upravo na odredbe za provođenje ovog plana kroz period trajanja javne rasprave davajući pri tome određene smjernice za prostor Prosike područje Općine Tisno. Naime, na predjelu spomenute Prosike koji predstavlja izdvojeni dio naselja Betina gdje smo zatekli skoro 20 nelegalnih stambenih objekata svakako valja uzeti u obzir da ih se zadrži u prostoru u smislu omogućavanja spomenute legalizacije možda kroz proglašenje istog prostora tradicijskom naseobinom kao što imamo i naselje Majdan. Upravo kroz period trajanja javne rasprave ovog plana nastojali smo zatečene zgrade na Prosiki omogućiti status definiranja namjere prostora kako za obuhvat eko naselja marina Majdan također u obuhvatu plana u strogo zaštićeni Ornitološki rezervat za ptice predmetni prostor Prosike planom je definiran specifičnom namjerom. U razgovoru s gospođom zamjenicom ministra graditeljstva došli smo do zaključka da je potrebno zatražiti od Ministarstva zaštite okoliša posebne uvjete za legalizaciju tih objekata nakon čega će se ti uvjeti pokušati ubaciti u Prostorni plan Općine Tisno te će se na temelju toga ići ponovno u izmjene i dopune Parka prirode Vransko jezero. Na kraju bih svakako želio naglasiti da je Park prirode Vransko jezero jedan od bisera prirodne ljepote u Dalmaciji te definitivno veseli donošenje Prostornog plana uređenja Parka prirode Vransko jezero kao plana od velike važnosti, zaštite predmetnog prostora kako prostora Općine Tisno tako i prostora Općine Pakoštane. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sljedeći zastupnik koji želi govoriti o ovom prijedlogu prostornog plana je poštovani zastupnik Damir Rimac. Izvolite poštovani zastupniče.
Pa pokušat ću u uvodnom dijelu, netko je spomenuo, ne osvrtati se samo na članke prostornog plana nego ipak nešto reći i o biološkoj raznolikosti i na kraju krajeva i o ekologiji, odnosno katastrofi koja je nedavno zadesila Park prirode Vransko jezero. Naime, Zakonom o zaštiti prirode člankom 13. park prirode je definiran kao prostorno prirodno ili dijelom kultivirano područje kopna i/ili mora s ekološkim obilježjima međunarodne ili nacionalne važnosti i s naglašenim krajobraznim odgojno-obrazovnim, kulturno-povijesnim i turističko-rekreacijskim vrijednostima. Ovo je jedna lijepa definicija koja stoji u zakonu, ali nažalost koje se RH, odnosno mi sami kao građani ponekad i ne pridržavamo toga. Sve ovo što je navedeno izgleda da je nebitno jer mi te komparativne prednosti Vranskog jezera nismo znali iskoristiti. Naime, donošenje prostornog plana je definirano i propisano odredbom članka 100. stavka 2. Zakona o prostornom uređenju i gradnji i članka 69. stavka 2. Zakona o zaštiti prirode. Naime, zamjenica ministra je u svom uvodnom dijelu izložila, odnosno ukazala na činjenicu koliko zapravo imamo prostornih planova u nacionalnim parkovima i odnosno koliko je u parkovima prirode obuhvaćeno to. Ja moram izraziti svoje nezadovoljstvo jer objektivno od 11 parkova prirode koliko ih postoji u RH trenutno imamo svega 3 prostorna plana koja su donesena ili ako hoćete u relativnom iznosu to je negdje oko 27%. Što znači da preko 70% mi zapravo nemamo regulirano područje putem prostornih planova u ovih ostalih 8 parkova prirode. Stoga moram izraziti i zabrinutost da HDZ s druge strane ukazuje na taj problem i postavljam pitanje što ste radili proteklih 10 godina? Zašto prostorni planovi nisu bili inicirani, zašto se nije krenulo u intenziviranje i rješavanje tih problema? Odgovor je vrlo jednostavan jer nije bilo niti vizije niti misija, niti ciljeva i usuđujem se reći i tvrditi da ova Vlada ima itekakvu i viziju i misiju i cilj. Vizija je učiniti ovu Hrvatsku boljom, misija je urediti prostorno planiranje u RH, a kao cilj je imati sređeno stanje. Naime, jedna vlastita impresija, jučer sam se vratio iz Danske i Danci sve brendiraju. Oni su brendirali čak i dansku kavu. Kao da kava raste i uzgaja se u Danskoj. Ali danska kava je brend u sjevernim zemljama. Ne vidim razloga zašto RH ovakve bisere nedovoljno iskorištava. Prvenstveno u istraživačkom turizmu, rekreacijskom, ali i rekreativnom. Naime, možda je čudno da jedan Slavonac govori o priobalju i da raspravlja o temama koje se tiču priobalja, ali ja smatram da je meni dužnost i da mi je osobno stalo do svakog dijela RH i osjećam potrebu dati doprinos u poboljšanju i raspravi kod donošenja ovoga prostornog plana. Naime, Park prirode Vransko jezero smješten je između Zadra i Šibenika kako smo već u uvodnom dijelu i čuli, u zaleđu obale i čuli smo isto tako da je to jezero najveće u RH, ali svojom dužinom od 13,5 km spada u jedno od dužih jezera i u samoj Europi. Naime, to je jedina močvara u mediteranskom dijelu RH bogata povijesnim naslijeđem, jer prvi nalazi datiraju još 2000. godine prije Krista, što se zapravo često zaboravlja. Dominantna karakteristika parka prirode je i poseban ornitološki rezervat koji se zbog svoje očuvanosti i velikog tršćaka na sjeverozapadnom dijelu jezera kao rijetkog močvarnog sustava izuzetne znanstvene i ekološke vrijednosti još od 80-ih godina prošlog stoljeća, a temeljem toga je dobio taj status i uvršten je u listu važnih ornitoloških područja u EU. Nažalost, niti ovu činjenicu nismo bili u stanju dovoljno iskoristiti i medijski eksponirati, poglavito u Europi i privući strane turiste. Iako je bilo dosta govora o biološkim osobitostima Parka prirode Vransko jezero dopustite mi samo da ukratko podsjetim da na području parka od 57 kvadratnih kilometara obitava negdje oko 250 vrsta ptica, 17 vrsta riba 8 vrsta vodozemaca, 19 vrsta gmazova, negdje oko 40 vrsta sisavaca i 18 vrsta šišmiša, a znate i sami da je šišmiš kao sisavac najugroženija životinja u Europi, prijeti mu izumiranje. Da ne govorimo o tome da u Parku prirode Vransko jezero postoji preko 700 biljnih vrsta. Naglašavam, ovo je neizmjerno bogatstvo za brojne turiste koji nije dostatno i dovoljno iskorišteno. U uvodnom dijelu čuli smo da jezero spada u kategoriju kriptodepresija što znači da je zapravo donje dno jezera ispod razine mora što predstavlja svojevrsni i fenomen ali i opasnost o kojemu smo razgovarali na sjednici Odbora za zaštitu okoliša. Naime, zona stroge zaštite obuhvaća negdje oko 7,5% područja parka i u potpunosti se nalazi unutar posebnog ornitološkog rezervata. 42 kvadratna km otpada na Zadarsku županiju, a 15 km odnosno 26% parka prirode otpada na županiju mog kolege Ivana Klarina na Šibensko-kninsku. Prostornim planom koji ćemo nadam se iskreno jednoglasno donijeti kao jedan od načina očuvanja eko sustava potiče se i ekstenzivno i tradicionalno stočarstvo na području parka prirode, a planom se nalaže i postupan prijelaz na ekološki prihvatljivu poljoprivredu uz mogućnost otkupa i plasmana proizvoda od strane javne ustanove što će na neki način doprinijeti i povezivanju i razvoju lokalnog stanovništva. Nekoliko riječi i o ekološkoj katastrofi koja se odigrava u posljednje vrijeme u posljednjih 5 do 6 dana koju bih usuđujem se okarakterizirati kao najveća riblja katastrofa u posljednjih 30 do 40 godina u RH zbog koje je došlo do pomora preko tisuću kilograma kvalitetne riječne ribe. Prvenstveno se to odnosi na štuku, šarana i somove prekapitalce preko 70 kg. Naravno da će i ovaj pomor ribe doprinijeti lošem stanju slatkovodnog ribarstva koje vlada u RH. Rješenja su izgradnja svojevrsne brane zapornice koje je i Odbor za zaštitu okoliša predložio u svome zaključku, no međutim investicija koja košta čini mi se 1,2 do 1,5 milijuna kuna i vjerujem da će i ministarstvo i Vlada pokušati pronaći način da se ta sredstva osiguraju, jer kao što sam i u uvodnom dijelu rekao problem postoji već desetak godina i za taj problem nema zapravo nikakvog rješenja što znači opet da nije bilo ili sluha ili dobre volje da se taj problem riješi. Iskreno se nadam da će donošenjem prostornog plana taj problem se riješiti i da će salinitet koji se javlja u tome jezeru biti smanjen. Osobno ću podržati ovaj prijedlog Prostornog plana Parka prirode Vransko jezero jel mislim da je kvalitetan i iskreno vjerujem da će problemi koji sada postoje uskoro biti prošlost. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje imamo prijavljene 4 replike, s time da za jednu kao dobar standard demokratski ne bi trebalo, to ću vam poslije objasniti i jedan ispravak netočnog navoda. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Rimac vi ste rekli da prošla Vlada nije imala niti vizije niti misije niti ciljeva. To je netočno. Pa ako spomenemo samo cilj ulazak u NATO, završetak pristupnih pregovora, a i da nije bilo sluha. Bilo je sluha, bilo je i za umirovljenike itekako sluha kada neki nisu uopće negirali dug umirovljenicima, a naša Vlada ga je vratila, molim vas lijepo. To je jedno pitanje. A ja postavljam protupitanje, koji su vaši ciljevi? Ako je to povećanje PDV-a, rast nezaposlenosti, povećanje cijene, onda to mene jako zabrinjava. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. To vrlo malo ima veze sa prostornim planiranjem ali uvažit ćemo. Sve uredu. Hvala lijepa. Idemo na repliku. Prva za repliku prijavila se poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Rimac čudim se. Ovaj prostorni plan vidite i rasprava o njemu donešena je za vrijeme bivše vlade. Vi pretpostavljam uopće ne razumijete o čemu ste sada pričali. Ne znam da li znate što je Natura 2000, da li znate što je Crvena knjiga, što je Bijela knjiga? Znate li o zaštiti Kopačkog rita, znate li da nije samo park prirode, postoje više vrsta zaštita kolega dragi. Ono što je bitno u svakom ovakvom prostornom planu raditi kada se zaštiti i to je jako važno i to je jako dobro da se osigura uvaženi kolega stanovništvu da radi. E vidite, kada ste ovako brzopleto rekli da ona Vlada nije imala viziju, a ova Vlada imala to se bavite politikanstvom, a u stvarnosti se radi o jednom jako dobrom i plemenitim stvarima. Mi ovdje nismo naglašavali vidite i ja u svojoj ispred kluba raspravi je znate to je HDZ-ova vlada, mi smo vam to predložili i donesli i sve ove prostorne planove mi smo, a jesmo, jel mislim da to nema blage veze sa biti stvari o kojoj se govori, a još manje ja vas opravdavam, žao mi je, morate se malo više interesirati o temi o kojoj govorite. Voljela bih da puno više znate koje su recimo šumske vrste tamo zaštićene pa bih voljela da malo više znate o ribljim vrstama. Jednako tako sigurna sam Slavonac ste da o Kopačkom ritu ne znate tako jako puno. Evo, kada možete ovako govoriti sigurna sam.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Rimac. Izvolite.
Iskoristit ću detalj da podsjetim kolegicu da cijeli Park prirode Vransko jezero se nalazi unutar područja nacionalne ekološke mreže, ali da još nije područje Natura-e 2000 prema tome taj dio mi je jako dobro poznat. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolegice dozvolite da ja vodim sjednicu. Ja vas jako lijepo molim.
meni je isto tako razumljiva nervoza kolega s druge strane jer zapravo dokaz koliko su radili ukazuje činjenica da su ukupno donešena tri prostorna plana za 11 parkova prirode i to za 10 ili 12 godina. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeći za repliku prijavio se poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Rimac niste jedini ipak Slavonac kojeg zanima Vransko jezero. Ja sam i osobno bio na tom Vranskom jezeru ne doduše, a ovo je neistinito da je to najveći pomor ribe u zadnjih tridesetak godina sasvim to sigurno nije jel bilo je još takvih slučajeva. Činjenica je zbog toga se nismo ni htjeli javiti u ime kluba da jednostavno ne oduzimamo da tako kažem vrijeme. Po meni nije bitno koja je Vlada napravila ovo, ova sasvim sigurno nije mogla to napraviti, Kukuriku koalicije nije mogla napraviti to ovih 100 dana jer sam postupak je daleko dugotrajniji, ali je bitno da je ovaj prostorni plan došao pred Hrvatski sabor i klub HDSSB-a će, obzirom da smatramo da je stručno napravljen, da je provedena javna rasprava, da je niz primjedbi bitnih koje su vezane, a najvažnije je da je ono lokalno stanovništvo, a nakon toga i čitava Hrvatska će imati koristi od tog prostornog plana, mi ćemo podržati taj plan, ne želeći politizirat čija je sada veća uloga i za vrijeme čije Vlade je to stavljena na dnevni red Sabora. Kamo sreće da su doneseni svi prostorni planovi.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Replika je bila konstruktivna ako smijem primijetit. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ivanke Roksandić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Rimac, ja ću isto tako reći žao mi je što ste jedan izrazito dobar dokument iskoristili za politikantstvo. Ali želim vam nešto reći, donesena su da tri prostorna plana. Ne znam koliko znate, a vjerujem da gospođa iz ministarstva itekako zna koliko vremena treba da se donese jedan prostorni plan ili nacionalnog parka ili parka prirode. Igrom slučaja bila sam i predstavnica u Upravnom vijeću Parka prirode Lonjsko polje, a i on je donesen u mandatu prethodne Vlade kao što je i ovaj prihvaćen i raspravljen u ovom Saboru. Cilj nam je zaštititi ova naša područja, ali nam je i cilj omogućiti ljudima koji žive unutar parkova prirode, pa i ovoga u Vranskom jezeru i Parka priroda Lonjsko polje i Sjeverni Velebit da oni žive jednim ja ću reći normalnim životom, ali život u parku prirodu nije lagan. Tamo živi uglavnom ruralno stanovništvo, to su ljudi koji se bave poljoprivredom, a bavit se poljoprivredom i odgovoriti na sve zahtjeve zaštite okoliša, zaštita prirode unutar parka prirode je vrlo teško. Zato je donošenje takvih prostornih planova dugotrajan proces koji zaista podliježe jednoj sveobuhvatnoj javnoj raspravi i ja vam mogu reći da smo raspravljali nekoliko puta. Na te rasprave su se uključile sve moguće zainteresirane udruge koje djeluju, lokalno stanovništvo. Radi se ne samo o zaštiti prirode, radi se o graditeljskoj baštini, radi se o kulturnoj baštini, a morate zadovoljiti i potrebe stanovništva do te mjere da i ljudi koji žive.
Vrijeme.
Samo još jednu rečenicu i završit ću. Da ljudi koji žive unutar parka prirode žive isto kao vi i ja koji živimo u gradovima ili izvan tih područja.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Rimac. Izvolite.
U potpunosti se slažem s vama. Naravno da stanovništvo koje živi u parku prirode je uglavnom ruralno i ono što je prvenstveno njima bitno je osigurati otkup proizvoda koji oni proizvode i razviti turizam. Zašto to nije napravljeno ja ne znam, ali evo možda bi bilo dobro čuti odgovor jer to je onaj plan koji vi imate i koji radite već 10 ili 12 godina. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći za raspravu u trajanju od 10 minuta prijavio se poštovani zastupnik Ivica Mandić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Sigurno da je ovo značajan dokument i naš klub je ovaj dokument podržao, bez obzira o polemikama tko ga izradio, kako ga izradio, bitno je da je taj dokument valjan i da o njemu možemo sada raspravljati. Ono što ja mislim da se ovim dokumentom, s ovim prostornim planom dobiva se značajna zaštita toga prostora, dobiva se značajno upravljanje tim prostorom i značajno korištenje tog prostora. Da ne bih ovdje ulazio u zemljopisne pojmove koliko je jezero veliko, koliko je jezero malo, to su kolege u raspravama spomenuli, ja ću samo reći da je ovaj park prirode na nacionalnoj i na europskoj razini jedan od najznačajnijih ornitoloških rezervata kako za gniježdenje tako i za prehranjivanje ptica selica. Ovo što je bitno reći kod ovoga prirodnog parka, da ovaj prirodni park se proteže na dvije županije, Zadarskoj županiji i Šibensko-kninskoj županiji, da na tom prostoru živi preko 5000 stanovnika i da na ovom prostoru postoji i jedan pomalo raritet, da je 1770. godine prokopano prirodno jezero i spojeno s morem i zbog saliniteta, dolaska razine mora imamo ove probleme s ribama. To se ne događa tako često pa prijedlog po pitanju zaštite što su dali konzervatori, da se s određenim branama to može regulirati i mislim da to ne bi trebalo biti velika prepreka. O flori i fauni su kolege puno toga rekli, ali ja bih se ovdje htio dotaći jednoga problema koji tišti i Kopački rit, koji tišti i Vransko jezero. To su tršćaci koji su itekako važno stanište za gniježdenje i razmnožavanje ptica. Kako znamo svake godine uz sve moguće mjere prevencije koje su regulirane zaštitom od požara člankom 165., 166., 167. vidimo da te mjere nisu dovoljno kvalitetne i da nam se događa gotovo u isto vrijeme svake godine požari koji značajno opustoše to prirodno stanište po pitanju razmnožavanja određenih ptičjih vrsta. Ja bih ovdje se usudio i predložio zaštitarima prirode, svima onima koji vode brigu o parku da u suradnji sa vatrogasnom službom se predvide i druge mjere. Ako su to požari koji se događaju svake godine u isto vrijeme uz sve moguće mjere preventive, zabrane paljenja, kontrole, mi imamo svake godine štete. Po meni je logičnije i pametnije na određeni način te prostore, tršćake uokvirit u određene prostore da nam se ne dogodi da cijeli tršćak izgori. Pa bih ovdje svakako predložio i kod budućih prostornih planova da se u suradnji sa stručnim osobama, a pogotovo zaštitarima prirode pronađu kvalitetnija rješenja koja će sačuvati te prostore. Po meni, jedan od načina da se ti tršćaci na određenim mjestima prosjecaju i ako dođe do požara taj puta taj požar se može kontrolirati. Jer da se to dogodi jedanput u pet godina onda bi rekao to su slučajnosti. Ali gotovo svake godine u isto vrijeme da li ribiči, da li ovi koji koriste trsku po pitanju prekrivanja objekata mislim da to nije dobro i da bi se o tome trebalo svakako povesti puno više brige. Ono što je također bitno da sa ovim prostornim planom točno se definiraju zone zaštite od stroge aktivne i zone za korištenje i da ova zona za korištenje ne prelazi ni jedan posto. U tom kontekstu trebalo bi se svakako govoriti o tome na koji način podignuti uslugu koja je vezana za turizam, a to prvenstveno za osobe koje zanima i flora i fauna po pitanju njihovog primanja, njihovog boravka u zoni parka prirode. U svakom slučaju podupirem i podržavam prostorni plan Parka prirode Vransko jezero i također bih predložio da ovi ostali parkovi prirode što prije donesu svoje planove, prostorne planove jer na takav način se najbolje čuva i koristi prostor. Jer sve drugo bez prostornih planova su samo naklapanja i nagađanja da bi to moglo bit dobro, a sa prostornim planovima ministarstvo i Vlada i Sabor koji ima kontrolu svega na direktan način kontrolira i u biti upravlja sa ovim procesom.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje poštovani zastupniče prijavljene su dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mandić, potakli ste me razmišljati, spomenuli ste trščake. Svatko u svojoj sredini od nas možda ima nekakav takav park prirode zaštićeni krajolik. Evo ja hvala Bogu dolazim iz takve jedne sredine gdje imam biser prirode Ješkovo. I spomenuli ste opasnost gdje se gnijezde ptice bijela pastirica. To je jedan rijedak primjerak i uistinu smo ponosni na to. Ali isto tako gdje prijeti opasnost od požara i ove godine je bio požar. Ali su moji lokalni vatrogasci, dakle ugasili taj požar, spriječili veliku havariju i na što sam ja izuzetno ponosan. Ali što se dogodilo. Mi smo osigurali dragi kolega našim vatrogascima uvjete, ali me isto tako potaklo na to da se zalažete u proračunu, da se za vatrogastvo ne dogodi ovo što se dogodilo ove godine da su toliko drastično srezana sredstva. To je nedopustivo i neprihvatljivo jer će napraviti još veću havariju. Sav ovaj trud, sva ova nastojanja očuvanja ovih bisera naših će pasti u vodu. I mislim da nam je prioritet očuvanje okoliša, jer mi u širim europskim okvirima imamo jedan od najboljih očuvanih okoliša. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivica Mandić. Izvolite.
… [[Govornik isključen, ne čuje se.]] [[Upadica Leko: Uključite se.]] Znači ovako, zahvaljujem kolegi što mi je dao mogućnost da odgovorim. Ono što nije dobro u vatrogastvu Republike Hrvatske da se u zadnjih 20 godina bez prave studije i potrebe osnivale profesionalne vatrogasne postrojbe. U Republici Austriji postoji 6 profesionalnih vatrogasnih postrojbi, a u Republici Hrvatskoj mislim da je to 67. Znači, osnivale su se vatrogasne postrojbe bez neke opravdanosti protu požarne zaštite. Tamo gdje su bili moji, hajde tamo ćemo zbrinuti 30-tak ili 40-tak ljudi. O potrebama vatrogastva sigurno znam da je potrebno i da Hrvatska treba tražiti model koji je najučinkovitiji i koji je ekonomski najisplativiji. I ja sam ovdje govorio o pitanju prostornog plana uvažavajući ono što je stavljeno pod člancima 165., 166., 167. da se svake godine događaju požari. Ja u tom dijelu skrećem pozornost da možda ima i drugih načina kvalitetnijeg da bi to sačuvali. Jer kad trščak uhvati uz vjetar onda budite sigurni da je teško to kontrolirati, znate. Evo hvala lijepo, a o ovom možemo razgovarati poslije.
Hvala i vama. Sljedeća replika je replika poštovane zastupnice Đurđice Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo, kolega Mandić ja vam čestitam. Vi doista ste u svojoj raspravi govorili o stvarima o kojima znate i mislim i sigurna sam da svakome u ovom Hrvatskom saboru ali i u cijeloj Hrvatskoj je važno da ovakav plan govorimo o njemu stručno, a da se ne osvrćemo politikanski. Ono što sam ja još željela reći i što je rekla evo ga i vi kolegice da je bitno osigurati stanovništvu, dakle opstojnost u tom području. I to je riješeno ovim planom i to je jako važno, a radi se naime o poljoprivrednim površinama koje se nalaze unutar tog prostornog plana i što mi je drago da je ovdje ukratko da kažem osim, odnosno jedino moguća ekološka poljoprivredna proizvodnja, a s druge strane jednako tako slažem se s vama i za ove tršćake a članak 154. i mjere sprječavanja nepovoljnih utjecaja na okoliš znači u svrhu zaštite tla, zraka, vode, poplava, buke, požara. Sve to govori o kompleksnosti donošenja jednog plana i o tome koliko i vremena i znanja, ali i sugeriranja ljudi koji žive ne samo unutar toga nego i cijelog prostora u kojem se nalazi park prirode. Evo to sam htjela. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivica Mandić.
Evo hvala lijepo kolegici. U svojim raspravama kad su konkretne teme ni u primislima nemam bilo kakvog politiziranja jer želim se uključiti u donošenje ovakvih dokumenata koji će biti od korisnosti ne samo za mjesec ili dva koji će imati upotrebnu vrijednost puno više vremena. Tako da kolegice kad god se budem ja javljao nećete imati priliku da mi stavljate bilo kakve primjese politikanstva. Ja ovdje želim aktivno doprinijeti na dokumentu koji će biti od korisnosti za sve građane Republike Hrvatske, a pogotovo za građane koji žive u prostoru parka prirode.
Hvala. Time smo iscrpili listu prijavljenih zastupnika za raspravu u trajanju od 10 minuta. Prelazimo na raspravu od 5 minuta. U ime kluba HNS-a poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice ministra. Klub Hrvatske narodne stranke će podržati ovaj prostorni plan i kao što su kolege u prethodnim izlaganjima kazali, a i oko toga izgleda postoji konsenzus danas što je rijetkost u sabornici. Ovaj plan je kvalitetno sačinjen. Napravljen je po postulatima struke uz poštivanje procedure zakonske. Provedene su javne rasprave. Stiče se dojam kad ga se čita da je obuhvatio sve aspekte gospodarenja takvim složenim sustavom kao što je eko sustav Vranskog jezera. Isto tako je pronašao nekakvu ravnotežu između intencije da se zaštitu sve komponente eko sustava ali isto tako i da se uvaži život ljudi i domicila na tom području, postojanje tradicionalnih gospodarskih aktivnosti, a i ovih novih koje su vezane uz turizam i uslugu. Međutim, ono što je zapravo motiv mog javljanja u ovoj završnoj raspravi, to je apel da se nestane samo na izradi i donošenju ovog plana, prostornog plana za park prirode nego da se ministarstvo odista tvrdo ukopa u odluci da počne provoditi i preventivne i represivne mjere prema onima koji izigravaju planove, prema onima koji devastiraju prostor, prema onima koji ugrožavaju eko sustav neprihvatljivim ili protuzakonitim antropološkim utjecajem u prostoru. Zašto sam to kazao? Jutros čitajući dnevni tisak, a temeljem činjenice da nakon ulaska u politiku nisam posljednje dvije i po, tri godine prolazio u neposrednoj blizini otoka Žatnja, prvi put sam zapravo vidio kako to, kako to izgleda. Neke kolege su mi pričali, ali znaj detaljnijih priča i usmene predaje nisam mogao pojmiti što je čovjek kadar napraviti u puno strožem režimu zaštite prirode, od Parka prirode Vransko jezero, znamo svi razliku između nacionalnog parka i parka prirode. Desilo se to u državi koja pretendira biti pravna država, desilo se to uz financiranje institucija koje su za to zakonom Republike Hrvatske zadužene, poreski obveznici, neki ljudi su radili da bi platili porez, financirali su ljude koji nisu obavili svoj posao. To je puno gore, ono što se dogodilo na Ravnom Žaknju od ihpiocida o kojima je kolega Rimac govorio. Kako pamtim i slike iz djetinjstva tog prostora, prostora Kornatskog otočja, odgovorno tvrdim da i kad provedete zakon i kako ga provedete ne želim prejudicirat naravno to je stvar funkcioniranja pravne države, nikad više Ravni Žakalj neće biti isti. I zato vas molim da resornom ministru, mom dragom kolegi Ivanu Vrdoljaku prenesete iz ove sabornice apel saborskih zastupnika bar moj osobni pa mislim da se samnom ovog trenutka svi prisutni u sali slažu da nagazi na one koji krše zakon. U protivnom svi prostorni planovi i sve ono što ćemo mi ovdje izglasati i što će biti isprintano opet o trošku poreznih obveznika neće imati bitnu vrijednost. I na kraju, prije nego što se zahvalim na vašoj pažnji, kolegi Rimcu samo kratko iako smo koalicijski partneri morat ću vas ispraviti, jako je ružno i mislim svakom je naravno žao kad se u eko sustavu bilo slatkovodnom ili morskom eko sustavu desi pomor ribe, međutim to je nešto što se događa i pomor tisuću kilograma ribe nije jedan od najznačajnijih, jeste značajan. To se događa u prirodi zbog pada temperature, hipoksije, anoksije, zbog porasta saliniteta u ovom konkretnom slučaju i referentno na to pobornik jesam i isto osobno podržavam i mi iz HNS-a podržavamo ideju da u koliko struka procijeni da bi gradnja zapornice dala rezultate, da se to napravi ali mislim da se prije toga struka treba očitovati jer nije jedina spojnica prosjeka, spojnica je i kompletan vapnenački greben kroz koji cirkulira more, prema tome nemojmo ulaziti u trošak da bi sprječavali nešto što se događa u prirodi ciklično svakih par godina, ako to neće dati rezultate jer previše novaca u ovoj našoj domovini u proteklih dvadeset godina bačeno u vjetar. Dakle, apsolutno i za tu ideju ako struka pokaže da je ona opravdana. Hvala na pažnji.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova i zastupnika. Poštovana predstavnica predlagatelja, zamjenica ministra graditeljstva i prostornog uređenja nema potrebu da replicira. Time smo raspravu o prijedlogu odluke završili, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sada ćemo zastati sa radom u Saboru, nastavak sjednice je sutra u 9.30 sati sa Prijedlogom zakona, izmjenama i dopuna općeg poreznog zakona. Hvala lijepa do sutra u 9.30.
Prijedlog Odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Vransko jezero. Rasprava je zaključena. Predlagatelj je prihvatio amandman koji je podnijela zastupnica Marija Vukobratović. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za prijedlog odluke? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 102 glasa za, 7 suzdržanih donesena Odluka o donošenju prostornog plana prirode Vransko jezero u tekstu kako je preložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Sukladno prijedlogu odbora, Odbora za zaštitu okoliša dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "Predlaže se Ministarstvu zaštite okoliša i prirode Republike Hrvatske i javnoj ustanovi Park prirode Vransko jezero da u cilju očuvanja fenomena voda Vranskog jezera i mora, a temeljem postojeće i zakonom određene dokumentacije i promatrajući širi, osiguraju uvjete za realizaciju zapornice na Prosici kojom će se definirati, održavati povoljni režim i očuvati jezero od pretjeranog zaslanjivanja." Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je ovaj zaključak donesen jednoglasno sa 109 glasova.