Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ugovorom o pristupanju Republike Hrvatske EU utvrđena je istovremeno i obveza Hrvatske da pristupi Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru. Sporazum o europskom gospodarskom prostoru sklopljen je u Portugalu '92. a stupio je na snagu 1. siječnja '94. Sadašnje stranke tog sporazuma su sve države članice EU, te Kraljevina Norveška, Republika Island i Kneževina Lihtenštajn kao članice EFTA-e. Švicarska konfederacija ima posebni status. Republika Hrvatska je u rujnu 2012. podnijela zahtjev za pristupanje Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru, a odlukom Vijeća EU iz rujna 2012. dana je ovlast Europskoj komisiji. To je utvrđena ta procedura za vođenje pregovora u ime EU i njenih država članica sa članicama EFTA-e, a u vezi sa pristupanjem RH Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru. Pregovori o pristupanju Hrvatske službeno su otpočeli u ožujku 2013. Održana su 4 kruga pregovora u razdoblju od ožujka do prosinca 2013. tijekom kojih je usuglašen tekst Sporazuma o sudjelovanju RH u ovom europskom gospodarskom prostoru. Sporazum je parafiran u prosincu 2013. Potpisan je 11. travnja 2014. i objavljen u službenom listu Europske unije 11. lipnja 2014. godine. Privremeno se ovaj sporazum i to je za nas naročito važno, jer od tad možemo kandidirati sa projektima na sredstva koja su uključena u ovaj sporazum i koje ove države koje nisu članice EU osiguravaju za članice EU obzirom da one sudjelovanjem u tom sporazumu de facto sudjeluju u europskom zajedničkom tržištu. Dakle, privremeno se primjenjuje od 12. travnja 2014. godine. Sporazum je međunarodni ugovor. Sklopljen je, dakle između EU, država članica EU, Islanda, Lihtenštajna i Norveške. Inicirane su i izmjene koje se na razini cijelog sporazuma, a sve izmjene koje su inicirane tiču se de facto uključivanja RH u ovaj sporazum između te tri države i država članica EU i modificiranja izričaja kako bi se Hrvatska uključila u onaj popis država članica koje su stranke u ovom sporazumu. Vlada predlaže donošenje ovog prijedloga Zakona o potvrđivanju sporazuma po hitnom postupku objedinjavajući prvo i drugo čitanje budući da je u interesu RH što skorije dovršiti postupak formalnog potvrđivanja ovog sporazuma kako bi i ne samo on formalno stupio na snagu nego i sve odredbe vezane za realizaciju onih projekata koji su ovdje predloženi od tri države koje su države članice gospodarskog prostora, a nisu članice EU, kako bi se ti projekti u Hrvatskoj mogli početi i realizirati. Financijski mehanizam za razdoblje 2009-2014 koji regulira odnose između ove tri države i država članica u ovom konkretnom slučaju Hrvatske uključuje alokaciju od neto 8 milijuna 850 tisuća eura. Iz tog financijskog mehanizma u svrhu ostvarivanja prioriteta koji su odabrani za financiranje iz tih gotovo 9 milijuna eura za razdoblje 2009-2014 usmjereni su na programe nevladinih organizacija, programe lokalne i regionalne inicijative za društvenu uključenost, smanjenje nejednakosti. Konkretno, iz norveškog fonda projekt obnove Suda u Karlovcu i jedan obrazovni projekt suradnje vezane na pravosuđe sa Vijećem Europe, škola u Vukovaru, NAVIS centar u Šibeniku i jedan dio sredstava namijenjen financiranju socijalnog trijaloga da tako kažem između Vlade, poslodavaca i socijalnih partnera dakle sindikata. To su sve projekti koje kad su specificirani ovi fondovi koje države članice Europskog gospodarskog prostora a ne članice EU pristupaju s jednom novom državom u ovu vrstu sporazuma odnosno sporazumnog odnosa specificiraju se ne samo iznosi nego i projekti koji će iz tih iznosa biti financirani. Dakle, ovo je u toj formi ispregovarano. I ovo što je danas pred vama je zapravo potvrđivanje ovog Sporazuma o pristupanju Hrvatske europskom gospodarskom prostoru sa svim konzekvencama koje sam ovdje opisala. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana potpredsjednice Vlade. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti svoje izvješće? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Nezavisnih zastupnika Linić, Vukšić, Hodžić i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena prva potpredsjednice Hrvatske vlade gospođo Pusić. Razmišljao sam treba li uopće raspravljati o ovom prijedlogu Zakona o potvrđivanju sporazuma ali neke stvari ne razumijem pa sam došao javno pitati, vjerojatno ne razumiju ni drugi. I prije je, ništa nije sporno u samome Zakonu o potvrđivanju sporazuma, ali je pitanje zbog čega Hrvatski sabor potvrđuje sporazum znači zakonom na kraju godine, znači na samome kraju godine, kad je već sporazum parafiran gotovo prije godinu dana, nešto manje, kad se zapravo taj sporazum primjenjuje i koja je uopće svrha. Je li svrha nas saborskih zastupnika da dignemo ruke za ono što je već očito? Nitko sasvim sigurno nema nikakvih protivljenja svemu onome što je rekla potpredsjednica Vlade, znači za ona sredstva koja se dobivaju samim pristupom europskom gospodarskom prostoru sredstvima koja daju nečlanice EU, članice EFTA-e koja je nastala kao protuteža europskoj ekonomskoj zajednici nego jednostavno je pitanje funkcije Sabora. Ako je to europska praksa da se na kraju potvrđuje sporazum koji se već u praksi primjenjuje i onaj sporazum koji je parafiran na proljeće, sporazum o kojem se davno pregovaralo, o kojem je i gospodin Plenković pitao čitajući i pripremajući se za ovu raspravu u Europskom parlamentu što je sa sporazumom, u kojoj je fazi, ali on je to pitao isto tako prije godinu i nešto dana. Pitanje je otvoreno, bez ikakve zle namjere, nadam se da prva potpredsjednica Hrvatske vlade to tako neće shvatiti, da li je to europska praksa i zbog čega, znači još jedanput ponavljam na kraju 2014. godine kad se ovaj sporazum odnosi na razdoblje od 2009. do 2014. godine. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega. Na redu je Klub Nezavisnih zastupnika također i poštovani zastupnik Grubišić i Kajin. U ime kluba poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče, gospođo ministre, uvažena gospodo zastupnici ma jasno da ovaj ugovor, pardon sporazum o sudjelovanju RH u europskom gospodarskom prostoru treba prihvatiti, treba ga jednom riječju ratificirati. Zanimljiv je bio međutim nedjeljni intervju hrvatskog ambasadora u Bruxellesu koji je rekao otprilike da prava efekte ulaska Hrvatske u EU možemo očekivati, ili bolje rečeno možemo sagledati, vidjeti tek tamo 2023./2024. godine. Ja se čak usuđujem reći i više puta samo to rekao za ovom saborskom govornicom da ni jedna država u prvoj godini ulaska u EU, a naglašavam nisam euroskeptik, nije pretrpjela veći udar na nacionalnu ekonomiju od RH. Da mi sami disponiramo sa onih cirka 4 milijarde kuna koliko uplaćujemo Bruxellesu siguran sam da bi i bruto društveni proizvod u ovoj zemlji rastao, a ne bi permanentno padao. Neko će reći da je to čudno, da to ne odgovara istini, međutim mislim da nisam daleko od istine, od iste. Mi godišnje znači uplaćujemo Bruxellesu 4 milijarde kuna. Koristi vrlo, vrlo male ili bolje rečeno u prvoj godini uopće nije ni bilo. Od 1.6.2013. do 1.6.2014. mi smo uplatili 537 milijuna eura a povukli smo 575 milijuna eura plus 38 milijuna eura. Međutim, ono što je najspornije prioritete nama određuje Bruxelles a ne mi sami sebi. Na dan 31.12.2013. ukupno je bilo dodijeljeno 1 milijarda 254,6 milijuna eura a od tog novca povukli smo 418 milijuna eura i to za IPA 1, za nuklearnu sigurnost i članarine, znači i tu su si novac zadržali za sebe, 160,7 milijuna eura, za IPA 2 preko graničnu suradnju 10,8 milijuna eura, za promet 58,9 milijuna eura, za zaštitu okoliša povukli smo 59,2 milijuna eura, za regionalnu konkurentnost 38,6 milijuna eura, za razvoj ljudskih potencijala 44,7 milijuna eura, za ruralni razvoj 44,8 milijuna eura. I što to govori? Da na neki način EU našim sredstvima prije financira sebe, no što financira nas. Jasno izbora nismo imali. Bit će interesantno sada vidjeti što će ovaj Juncekerov fond težak 315 milijardi eura polučiti. Činjenica jeste i to je pohvalno da je RH kandidirala 68 projekata, ukupno vrijednih 19,2 milijarde eura. To su znači ovi projekti od LNG-a, Jadransko-jonskog plinovoda, Hidroelektrana Kosinj, Termoelektrane Plomin 3, čitam da je najskuplja električna energija upravo iz Termoelektrane Plomin, odnosno termoelektrana na ugljen, kandidiran je i splitski aerodrom i da ne nabrajam dalje. Inače ukupno 28 zemalja EU kandidiralo je negdje milijardu i 300 milijuna eura za spomenutih 325 milijuna eura. Francuska traži, potražuje čak 145 milijardi eura, Njemačka 89 milijardi eura, Italija 82 milijuna eura i da ne nabrajam dalje.
Kolega Kajin, mogu vas nešto pitati? Oprostite što vas prekidam.
Recite.
Jeste pročitali zakon i jeste slušali prvu potpredsjednicu Vlade o temi koja je?
Slušao sam, slušam i vas.
Ne, ne ako jeste samo vi recite, jesam jedno i drugo meni je dovoljno.
Jesam pročitao sam jedno i drugo. Pa da evo, pa valjda niste sumnjali.
Dobro. Pa jesam sumnjao zato sam i rekao. Jer što govorite morao sam sumnjati.
Mislite? Sad ste me dekoncentrirali. Ali idemo sada ovako što biste vi rekli glede tih članaka. Pa prvo recimo članak 2. i to su isto, i ovaj sporazum da ne bi neko mislio da neće koštati RH iako ovdje u ocjeni sredstava potrebnih za provedbu zakona stoji da nije potrebno osigurati dodatna sredstava, ali treba spomenuti. Evo članak 2. dodatni financijski doprinos iznosi 5 milijuna eura za RH za razdoblje od 1. srpnja 2013. do uključujući 30. travnja 2014. Ta se sredstva stavljaju na raspolaganje za rezervaciju u jednoj tranši od datuma stupanja na snagu sporazuma o sudjelovanju RH u europskom gospodarskom prostoru ili sporazumu o privremenoj primjeni tog sporazuma. Ili na strani 77., to samo govori gospodine predsjedniče da sam itekako pažljivo čitao ovaj sporazum, kaže: "Dodatni financijski doprinos iznosi 4,6 milijuna eura za RH za razdoblje od 1.srpnja 2013.do uključujući 30.travnja 2014. Ta se sredstva stavljaju na raspolaganje za rezervaciju u jednoj tranši od datuma stupanja na snagu sporazuma o sudjelovanju RH u europskom gospodarskom vijeću." Da, volio bih da se varam, ali činjenica je da u ovoj prvoj godini ulazak u EU nije nam baš bog zna kako pomogao, a kad govorimo gospodarski usuđujem se čak i reći da smo se mi glede standarda vratili negdje u onu pretkriznu 2007.godinu. Sve u svemu, da ne govorim sada o prosječnom raspoloživom prihodu kućanstva koji je u znatno niži od europskog prosjeka, pa je sa 972 eura, koliko smo imali 2007. na 850 eura u 2008., dok je u 28 europskih zemalja prosječni prihod kućanstva 2012. bio 2161 eura, a kako trenutno stojimo mislim da će prije biti gore nego bolje. Sve u svemu, jasno je, nitko neće biti protiv ratifikacije sporazuma u sudjelovanju RH u europskom gospodarskom prostoru, ali u svim tim momentima i što nam je Europa donijela, kako stojimo trebamo posve otvoreno naprosto progovarati. Pa i gdje su tu recimo pojedine regionalne samouprave, gdje vidim da od regionalne konkurentnosti Županija istarska povlači svega 0,82%, od razvoja ljudskih potencijala 2,74%, od prekogranične suradnje gotovo ništa, 200 tisuća eura, od prometa apsolutno ništa, a nema većeg prioriteta od uređenja pruge od Buzeta dolje do Pule, Luka Pula, odnosno Bršice, stojimo nešto bolje kod zaštita okoliša, u naredne 3 godine iskoristit ćemo za odvodnju u Poreču 67,2 milijuna eura, a nadam se da ćemo realizirati i neke druge projekte. Sve u svemu, da ne bih dužio, ovaj sporazum sam pročitao kao i moj prethodnik, ali isto treba priznati da o samom sporazumu nema se Bog zna što govoriti.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Ispričavam se kolega Kajin što sam posumnjao u vašu radinost. Poštovani zastupnik Daniel Mondekar u ime kluba SDP-a Hrvatske u Hrvatskome saboru. Izvolite kolega Mondekar.
Hvala puno gospodine predsjedniče. Evo, ukratko, dozvolite mi možda na minutu da se osvrnem na poveznu temu, mislim da pitanje hrvatskog članstva u EU nadilazi pitanje fondova EU, daleko nadilazi pitanje samo fondova EU i mislim da neki problemi u Hrvatskoj, a da su vezani uz Europu daleko nadilaze samu gospodarsku krizu, da je to, da su uzroci puno, puno dublji i širi. Svakako da će trebati u jednom trenutku sjesti i raspraviti o učincima članstva na Hrvatsku. Hrvatska je preuzela određene obveze ulaskom u EU, ovaj Sabor gotovo sigurno da bi trebao imati centralno mjesto u takvim raspravama, ali gledajući iskustva drugih članica, gledajući kako funkcionira EU, gledajući odnose među zemljama članicama, gledajući odnose na jedinstvenom tržištu, konkurentnost, itd., Hrvatskoj će trebati i to treba jasno reći 3 do 5 godina da se ušemi u određene sustave i načine rada kako funkcionira EU, ovdje mislim prvenstveno na formalni sustav i cijeli niz onih neformalnih procesa koji se događaju u EU. Što se tiče Europskog gospodarskog prostora, tu treba zaista kratko reći i ovog zakona, klub SDP-a naravno podržava, kao što vidim da podržavaju i svi klubovi, Europski gospodarski prostor koji je nastao '94., nastao je sporazumom što ga je potpisalo tadašnjih 12 država iz ekonomske zajednice sa EFT-om radi stvaranja jedinstvenog tržišta na kojem bi se poštovala sloboda kretanja ljudi, roba, usluga i kapitala. Zapravo, osnovni razlog je bio uključivanje zemalja EFT-e na jedinstveno tržište bez ulaska u EU, u tom trenutku i krajem 80-ih i početkom 90-ih smatralo se da bi preveliko proširenje moglo ugroziti stvaranje jedinstvenog tržišta pa čak neko vrijeme se smatralo i temelje stvaranja zajedničke valute. Danas u Europskom gospodarskom prostoru su 27 od 28 zemalja članica EU, dakle zato to i radimo da Hrvatska, ona, kako se prevodi, …, sudjeluje, dakle i Hrvatska punopravno sudjeluje zajedno sa 3 od 4 zemlje članice EFT-e, Island, Lihtenštajn i Norveška, dok Švicarska kao što znate ima drugačiji status i po informacijama koje je Europski parlament objavio, radi se o tome da Švicarska ima nekakvih 120 različitih ugovora sa EU, uključujući da tu postoji problem naravno oko 4 temelja slobode, imali smo jedan referendum nedavno u Švicarskoj koji pokazuje zapravo i ukazuje na taj problem. Europski gospodarski prostor dakle, ukratko, njegova svrha je proširiti unutarnje tržište EU na države članice Europskog udruženja za slobodnu trgovinu. Te zemlje ne žele pristupiti EU ili to možda potencijalno još nisu učinile. To je Europski gospodarski, zapravo, prostor je više od uobičajenog sporazuma o slobodnoj trgovini jer se njime sva prava i obveze unutarnjeg tržišta EU šire na države članice EFT-e, s iznimkom Švicarske, on utjelovljuje 4 slobode unutarnjeg tržišta, slobodnog kretanja roba, osoba, usluga i kapitala i povezanih politika, natjecanje, promet, energija te gospodarsku i monetarnu suradnju. Sporazum sadrži horizontalne politike, strogo povezane s 4 slobode, dakle socijalna politika, uključujući i zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu, radno pravo i jednako postupanje prema muškarcima i ženama, politiku zaštite potrošača, politiku okoliša, statistika i pravo društava te niz popratnih politika poput onih u vezi s istraživanjem i tehnološkim razvojem koje nisu utemeljene na pravnoj stečevini EU. Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru ne uspostavljaju se, sporazumom se ne uspostavljaju obvezujuće odredbe u svim sektorima unutarnje tržišta ili drugim politikama obuhvaćenima ugovorima o EU. Obvezujuće odredbe ne tiču se zajedničke poljoprivredne politike ribarske politike, Carinske unije, trgovinske politike, zajedničke vanjske i sigurnosne politike, te područja pravosuđa i unutarnjih poslova i ekonomske i monetarne unije. Ja da tu ne dužim postoji procedura kako se takav ugovor ratificira i zašto traje neko vrijeme, poseban status svakako ima Švicarska i eventualno za zastupnike koji su možda zainteresirani više i oko ove teme se pozabaviti postoji i zaseban pristup vezano uz nordijske odnosno sjeverne zemlje. Još jednaputa zahvaljujem i ponavljam Klub SDP-a podržava donošenje ovog sporazuma. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala i vama što ćete glasovati za prijedlog. Na redu je klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana potpredsjednice Vlade i ministrice europskih poslova i vanjskih poslova, poštovane kolegice i kolege. Dakle klub HNS-a podržat će prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o sudjelovanju RH u europskom gospodarskom prostoru. Potpuno je jasno meni se to čini da će svi klubovi podržati ovaj sporazum jer ovaj sporazum je u biti ratifikacija onoga što smo u biti izglasali kada smo rekli da, ulazimo u EU, kada su građani RH rekli da ulazimo u EU, prihvaćamo ne samo jedinstveno tržište, jedinstveno tržište za gospodarstvo,jedinstveno tržište protoka ljudi, usluga, roba, nego jedinstveno tržište visokih standarda, visokih ciljeva, razvoja Hrvatske sa EU koja je uvijek bila ne samo početak civilizacije, kulture, napretka, demokracije nego je to i dan danas ostala neovisno o recesijama i problemima koje zahvaćaju cijeli svijet, ne samo EU. Povećanje jedinstvenog tržišta s ovim sporazumom, povećanje mogućnosti određenih programa, određenih fondova, usuglašavanje sa prvenstveno sa Norveškom Republikom Island i Kneževinom Lihtenštajn ne nešto što je trajalo iako je ovaj zakon kao privremeni sporazum u funkciji od mislim veljače ili ožujka ove godine. Ulazak u EU i europski gospodarski prostor u pravom smislu riječi donijeli su napredak RH kada govorimo o gospodarstvu i u brojkama i to je ono što je ključno i što je bitno kao nadopuna i dokaz prave uloge i EU i pravog načina i pristupa Vlade RH uz sve kritike koje postoje da je recesija. Ali pokazatelji ukazuju da smo ulaskom u EU uspjeli ostvariti i podignuti izvoz. A to je kada govorimo o zemljama EU 8 mjeseci 2013.ili 8 mjeseci 2014.godine povećanje izvoza od 13,9% sa 28,4 milijarde na 32,4 milijarde kuna porast izvoza. Zemlje EFTA-e koje su najviše i vezane u ovom trenutku sa ovim prijedlogom Zakona o europskom gospodarskom prostoru, porast izvoza u zemlje EFTA-e 26,4% sa 701 milijun na 886 milijuna kuna izvoza u 8 mjeseci ove godine u odnosu na 2013.godinu. I ono što su mnogi mislili da se neće uspjeti da ova Vlada neće realizirati i ostvariti uvjete i konkurentnost hrvatskom gospodarstvu ulaskom u EU u odnosu na zemlje CEFTA-e. Mi imamo povećanje izvoza u zemlje CEFTA-e u 8 mjeseci ove godine za 13,5% u odnosu na 2013.godinu sa 9 milijardi ne da smo poskočili, narasli smo na 10,3 milijarde kuna. I onda kada govorimo i o recesiji i o problemima i makrookruženju i laganom rastu u EU, ali u Hrvatskoj izvoz i industrijska proizvodnja, a posebno u zemlje EU ali i našeg okruženja porastao. I to je onaj pokazatelj ne samo zbog čega i ulazak u EU i sudjelovanje RH u europskom gospodarskom prostoru nego uopće na koji način ova Vlada i sa gospodarskom diplomacijom jasno pokazuje i ostvaruje prostor gospodarstvu u razvoju nedovoljno brzo ne zato što mi to ne želimo ili ne znamo nego zato što su uvjeti takvi da to traži vremena. Ali ono što je ključno jesu li pokazatelji takvi da izvoz raste? Jesu. Da li su pokazatelji takvi da industrijska proizvodnja raste? Jesu. Prema tome, ovaj sporazum i ovaj zakon je samo jedan dio onog projekta, a to je izlazak iz recesije, rasta gospodarstva industrijske proizvodnje, rasta zapošljavanja na kojem smo očito na dobrom putu sporije nego što se očekuje ali sigurno i jasno sa u 2015.godini to će biti realizirano. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Pleše, Nenad Pleše.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažana potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Pa evo ugovorom o pristupanju RH EU utvrđena je obveza RH da pristupi europskom gospodarskom prostoru što piše i u članku 128. Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru gdje se izričito propisuje obaveza svake članice EU da postane stranka tog sporazuma. Inače Sporazum o europskom gospodarskom prostoru sklopljen je 2. svibnja 1992. godine, između tada 12 članica Europske unije i šest članica Europskog udruženja za slobodnu trgovinu odnosno EFTA-e. Cilj je širenje zakonodavstva Europske unije u područja unutarnjeg tržišta na članice EFTA-e a Republika Hrvatska je podnijela zahtjev u 9. mjesecu 2012. za pristupanju a 15.3.2013. godine otpočeli su pregovori. Sporazum je parafiran 20.12.2013. godine i potpisan 11.4. ove godine kao i protokoli koji prate taj sporazum a to su dodatni protokol o Sporazumu između Kraljevine Norveške i Europske unije o norveškom financiranju mehanizma za razdoblje 2009.-2014. zbog sudjelovanja Republike Hrvatske u europskom gospodarskom prostoru, dodatni protokol o Sporazumu između Europske ekonomske zajednice Islanda zbog pristupanja Republike Hrvatske Europskom prostoru i dodatni protokol o Sporazumu između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške. Sporazum o sudjelovanju Republike Hrvatske u europskom gospodarskom prostoru je privremeno primijenjen od 12. travnja 2014. godine sukladno sporazumima u obliku razmjene pisama odnosno od dana koji je uslijedio nakon datuma na koji je dovršena posljednja razmjena pisama o njegovoj privremenoj primjeni. Nisu više moguće nikakve izmjene i dopune ovoga sporazuma. Odredbe sporazuma obvezujuće su za nove stranke pod istim uvjetima kao i za već postojeće ugovorne strane. Sporazum o sudjelovanju Republike Hrvatske u europskom gospodarskom prostoru je međunarodni ugovor sklopljen između država članica Europske unije, Islanda, Kneževine Lichtenstein i Kraljevine Norveške i Republike Hrvatske kojom se odlučuje da Republika Hrvatska postaje stranka Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru. Za Republiku Hrvatsku sporazum je izuzetno važan u okviru njenog članstva u Europskoj uniji a donosi niz carinskih ovlaštenja, klauzulu o jedinstvenom tržištu, protokolu i vezane za financijske usluge, tehničke propise, norme protokole vezane uz zaštitu okoliša. Sredstva za članice Europske unije i financijskim mehanizmom od 2009. do 2014. uključeno je kako smo čuli 8 milijardi i 850 tisuća eura, nadam se da, jer to je već kraj 2014. godine, da su ta sredstva i utrošena. A jedino recimo primjer na tome sporazumu bi bila jer se parafira na kraju … [[Govornik se ne razumije.]] dana na koje razdoblje se i odnosi. Hrvatski laburisti će podržati ovaj sporazum. Hvala.
Hvala lijepa poštovani kolega. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovani kolega zastupnik Domagoj Ivan Milošević. Izvolite kolega Milošević.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice i potpredsjednice Vlade, uvaženi kolege. Pa nesumnjivo je dobro i korisno za Republiku Hrvatsku da osim što smo evo nakon dugo godina nastojanja i pregovora prije nešto više od godinu dana postali punopravna članica Europske unije da uđemo i u zajednički europski ekonomski prostor. Istovremeno treba reći ipak da s obzirom da naknadno a 11. je travnja 2014. potpisan sporazum pa ne vidim baš pretjerano mnogo smisla da mi ovdje sada u Saboru raspravljamo o nečem što je već potpisano a i teško je raspravljati o ovom dokumentu koji jesam pročitao gospodine predsjedniče, nije da se ima mnogo što za pročitati, ali nije to bitno, bitno je nešto sasvim drugo. A to je dakle da, to je korisno i sigurno je da to pristupanje kao i Europskoj uniji još više otvara prostor i donosi veliki potencijal Republici Hrvatskoj. Međutim, da biste kao i uvijek u životu iskoristili potencijal nečega morate biti sposobni, morate biti brzi, morate biti pametni. A ja nekako ne vidim zadnjih nekoliko godina otkad smo bili neposredno pred ulazak u Europsku uniju, pa smo ušli u Europsku uniju pa evo sada smo godinu i pol dana punopravna članica da smo sposobni, brzi i pametni. Dakle nesumnjivo je da je Hrvatska unijela iako nevelika zaista određeni potencijal na cijeli ekonomski prostor, europski, od našeg geostrateškog položaja koji predstavlja individualno možda i jedan od najvećih potencijala koje Hrvatska ima ali recimo da biste ga iskoristili trebate sagraditi nizinsku prugu kojom ćete povezati recimo Rijeku i Vukovar. Da li će se to desiti? Neće. Vlada Republike Hrvatske odustala je od nizinske pruge jer konstruirati će zapravo staru trasu. Da li imamo energetski potencijal, odnosno postat energetsko čvorište, bez obzira na to što će se dešavati sa južnim tokom, imamo. Što se dešava? Ništa. O LNG-u pričamo čini mi se godinama. O industriji neću ni govoriti, dakle svatko pametan prije svega čuva ono što ima, pa onda pokušava stvarati nove industrije, nova radna mjesta. Mi kao što smo čuli evo jutros u pauzi kada je u pitanju Imunološki zavod a nije to jedina tvrtka, nismo u stanju sačuvati niti ono što imamo vrijedno. A najvrjednije konkretno u Imunološkom zavodu je upravo znanje tih ljudi i sojevi o kojima danas nije bilo riječi kada su u pitanju cjepiva. Da li se o tome, da li netko o tome vodi brigu ne. Zašto? Vjerojatno nikome nije stalo. Ali nije samo Imunološki, možemo pričati o Gredelju, možemo pričati o Dalekovodu, doduše Dalekovod će vjerojatno biti spašen zato što je jedna hrvatska banka bila izrazito zainteresirana za spas te firme. Možemo pričati o Dioki-ju ima cijeli hrvatskih industrijskih sektora koji čini mi se nije da nije jasno ovoj Vladi da ih treba spašavati u izvanrednim okolnostima. O turizmu i o poljoprivrednom potencijalu ja mislim da nema potrebe pričati ovdje u Hrvatskom saboru, svi ste dovoljno o tome govorili, svi smo svjesni i naša javnost prije svega toga potencijala u turizmu. Međutim evo dva projekta koja su najavljivana i tada kada sam ja bio 2011. smo pokrenuli dakle Brijuni Rivijera ili Kupari. I dana danas ništa. Nema sada tu kolege Jelušića, prije 2 tjedna me optužio da širim lažni pesimizam, pa da ja ne bi širio lažni pesimizam ja ću samo pročitati neke podatke iz Eurostata, čak ne Državnog zavoda za statistiku i neke na internetu dostupne podatke, recimo svjetskog ekonomskog foruma kako to zapravo mi danas stojimo i gdje smo mi danas u odnosu na prije svega one članice Europske unije i šireg ekonomskog prostora o kojem danas raspravljamo. Dakle krenimo od gospodarskog rasta. Mi smo jedina država Europske unije osim Grčke koja je zapravo u defaultu rekli bi pučki u bankrotu, koja 6 godina za redom je u krizi. Što se tiče nezaposlenosti, jedini lošiji od nas u Europskoj uniji pa i šire, dakle europskom ekonomskom prostoru su Grčka i Španjolska. Mi smo na evo konkretno 16%, oni su na 24% otprilike jedni i drugi. Kad su u pitanju investicije to je interesantno, na EUROSTAT-u jedina europska država koja nije dostavila podatke kad su u pitanju investicije to je Hrvatska. Bilo da se radi, dakle prije svega općenito o institucionalnim sektorima niti države, niti poduzetnika, niti domaćinstava. Kada je u pitanju javni dug, tu smo negdje pri samom vrhu prije svega onih koji su nisko razvijeni, a kad usporedite nas koji imamo izrazito visok javni dug s nekima s kojima smo relativno na dnu ekonomski gledano Europske unije, oni imaju dvostruko pa i više niži javni dug. Hvalimo se sa industrijskom proizvodnjom koja će vjerojatno rasti 0,9 možda i više posto u godini dana, međutim istovremeno naši susjedi, recimo Mađari imaju rast industrijske proizvodnje u proteklih godinu dana preko 9%, Rumunji 9%, Slovenci skoro 4%, Slovaci 5%. Europski ekonomski forum nas je svrstao, dakle pali smo sa 75. na 77. mjesto po konkurentnosti. Jedina država europskog ekonomskog prostora iza nas je Grčka, s tim da je Grčka sa 91. došla na 81. mjesto u proteklih godinu dana. Sve ostale države su daleko ispred nas na toj listi. Kada gledate dalje Hrvatsku izdvojeno, upravo po analizi Svjetskog ekonomskog foruma, onda vidite da su najveći hrvatski problemi neefikasnost državne birokracije i nestabilnost politika. O tome govorimo svi. Što za to ima reći premijer, premijer je rekao da nikako se neće u sljedećoj godini dana radit reforme, kao da smo neke reforme ozbiljne u proteklih nekoliko godina ove Vlade i vidjeli. Rezultat svega toga, kažu ekonomski analitičari kad uzmete i državna jamstva u 4 godine mandata ove Vlade javni dug Republike Hrvatske narast će preko 10 milijardi eura. Na ekonomiju od 45 milijardi eura cca mislim da ne treba ništa govorit, svaki komentar dalje je suvišan. Dakle, da li postoji ozbiljan hrvatski potencijal unutar europskog ekonomskog prostora, da. Rezultat je tu, potencijal je tu. Tko je odgovoran za ovu razliku? Vlada Republike Hrvatske. Hvala. I podržat ćemo naravno sporazum.
Hvala i vama. Imamo prijavljene replike. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković, replika.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, naravno drago mi je da podržavate ovaj sporazum ali vaša rasprava je u cjelini bila kritika Vlade i ekonomske politike pa ću vam još jedanput ponovit da i industrijska proizvodnja i izvoz u ovoj godini iznimno rastu, 7 do 13%, kako industrijska proizvodnja tako i izvoz. Ja vas podsjećam da vi vrlo lako znate kritizirat, nist riješili, niste riješili. A zašto niste riješili? A ne postavljate pitanje tko je nama ostavio sve to skupa da bi mi to rješavali tek tako. Kad govorimo o državnim jamstvima, o rastu javnog duga, pa budimo iskreni, budimo i otvoreni budimo i realni, javni dug je postojao i 2009. i 2010., međutim promijenile su se određene i metodologije pa onda i ono što je onda postojalo kao dug, ono što danas ulazi kao javni dug, kao Hrvatske autoceste, tada se nije knjižilo kao javni dug. Prema tome, ništa se u mnogočemu nije po tom pitanju promijenilo, ali promijenilo ono što vi spominjete energetika. Pa Hrvatska postaje energetski neovisna, Hrvatska je dio Transadriatic pipe ili plinovoda, Hrvatska je dio europskog projekta LNG-a. To je europski projekt, ne samo hrvatski. Hrvatska istražuje ugljikovodike, Hrvatska u ovom trenutku kao Vlada Republike Hrvatske pokušava vratit šta je darovano od strane HDZ-ove Vlade, a to je INA. Hrvatska Vlada je evidentirala kompletnu imovinu, Hrvatska Vlada je krenula u natječaje i kupara i sve druge vrijedne turističke imovine, a do sada kada ste vi bili na vlasti to ipak nije bilo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Gjurković, pa ja se zaista trudim biti dobronamjeran, da ne kažem i nešto više od toga, međutim ajmo prvo za početak se držat brojeva, statistike, konkretnih činjenica. To je jedno. A drugo, ja mislim da naši građani nakon 3 godine mandata bilo koje Vlade pa i ove apsolutno ne zanima što je bilo i što je moglo biti prije 5 godina, zanima ih što se biti danas, što je danas, što će bit sutra i što će bit prekosutra. Dakle što smo vidjeli protekle tri godine ponavljat neću, ali ću vam nekoliko stvari odgovorit. Dakle prvo, kad govorimo o famoznoj statistici, onda vam je da biste izračunali ovaj zadnji izvoz koji je izračunat u Republici Hrvatskoj što je odlično da raste izvoz, ali ne raste tom stopom nažalost. Svi bismo htjeli da je to tako. Promijenjena je metodologija o kojoj ste pričali kad ste pričali o javnom dugu. Dakle nemojte jedanput reći metodologija je mijenjana, drugi put nije mijenjana. Dakle jednostavno nije tako. Svi bismo željeli da raste zaista 13% izvoz ali to nije tako, a i teško je da raste izvoz 13% u slučaju kad imate industrijsku proizvodnju koja raste 1%. Dakle to valjda toliko znate. O energetici, čujem da će se sad opet raspravljat o Ombli. Ombla je započeti projekt još prije mandata ove Vlade pa je prekinut, pa je plaćena kamata, pa šta će sad bit? Dakle nakon milijuna eura plaćenog troška od strane HEP-a sad će opet, naravno treba pokrenut se Ombla. Plomin traje 3 godine. Dakle o kojim to projektima pričamo? Ovim tempom pa koliko bi trebalo, desetljećima bi trebalo ovoj Vladi da se nešto stvori i nešto napravi u ovoj zemlji. Pa mi nemamo tog vremena.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Đuro Popijač, replika.
Hvala lijepo. Kolega Domagoj, dobro je da ste spominjali u svojem izlaganju i stvarne realne podatke koji zapravo oslikavaju tužnu sliku hrvatskog gospodarstva danas nakon 3 godine vladavine ove koalicije. Jer u suštini se i ne treba o ničemu drugom govoriti. Što se dogodilo? Zašto je takovo stanje i realno ljudima prikazivati ono u suštini što je, a naravno sve sa ciljem da se situacija dramatično promijeni. I u svojem odgovoru, u replici ste i rekli zašto na žalost nije točna ova činjenica o tom famoznom rastu izvoza. To je izvoz u ništa bih rekao, dakle tu se ne događa na žalost ništa spektakularno kod rasta industrijske proizvodnje od 1%. Nemamo što izvoziti da bi izvoz stvaran bio 13%. No međutim, ono što je još tragičnije a što je suštini, premda je kolega Mondekar rekao da i to nije na neki način najbitnija tema. To su fondovi, europski fondovi. Pa cijeli smisao između ostaloga tog jedinstvenog gospodarskog prostora i svega onoga što Europa čini je kvalitetno i pametno upravljanje tim zajedničkim novcem i sposobnošću apsorpcije fondova. E pa tu smo zapravo u najkatastrofalnijem stanju. Kraj 2014. godine, natječaja za strukturne fondove nema, odbijaju nam se programi, nemamo pravilnike i nemamo niti informaciju kada ćemo konačno biti u stanju početi se aplicirati na natječaje koji bi od 2014. do 2020. godine trebali iz apsorbirati preko 10 milijardi eura u hrvatsko gospodarstvo. Toga nema. Toga i nema u najavama kada će se zapravo to dogoditi, a to samo znači da [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa u pravu ste kolega Popijač, nisam, namjerno nisam spomenuo europske fondove, o tome stalno govorimo, to već i vrapci na grani znaju. Međutim, ono što je ključno. Ja mislim da bi konačno trebali se svi u ovoj sabornici, za početak možda bi to nešto vrijedilo i hrvatskoj Vladi se zaista suočiti sa realnošću. Meni je sve teže govorit sa žestinom, sve češće govorim ožalošćen kao najnormalniji građanin ove zemlje koji je od 25 godina sam pokušavao nešto raditi. Dakle, kao i mnogi drugi u Hrvatskoj šta god, nije bitno. Dakle, u ovih tri godine uz sav potencijal koji jest apsolutno predstavlja ulazak u EU, a danas raspravljamo u ulasku u ekonomski prostor. Jednostavno se ne dešava. Kolega Gjurković, zaboravili ste prije tri godine riječi premijera Milanovića "Hic Rhodus, hic salta!" To ću još vjerojatno sto put ponovit, to je bilo rečeno. Pa hajmo se tog držat! Nitko sretniji od svih nas ovdje u sabornici i svi građani Republike Hrvatske da je ova Vlada uspješna, sposobna i da se mi ovdje tu nadmećemo idejama i da se borimo na drugi način, ne da se valjamo tu sa podacima koji su užasni i ne mogu bit užasniji.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite kolega Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo ministrice vanjskih poslova, kolegice i kolege zastupnici. Čini mi se da smo u zadnje dvije, tri rasprave malo otišli od teme vanjske politike na gospodarsku situaciju u Republici Hrvatskoj za koju nam je svima jasno kakva je i svi vidimo i svi osjetimo tu situaciju. Ovdje su kolege spominjale sve projekte, objekte, tvrtke i sve ono što zapinje i što na žalost ne ide. No, ono što evo danas tema je ovoga zakona, a zapravo međunarodni ugovor, međunarodni sporazum je po svom značaju, po svojoj težini, dakle jači od svakoga zakona. U ovom materijalu piše da se zakon mora potvrditi odlukom Parlamenta, odnosno Hrvatskog sabora kao što piše na stranici 6. Dakle, sporazum se primjenjuje od 12. travnja 2014. privremeno, odnosno od dana koji je uslijedio nakon datuma na koji je dovršena posljednja razmjena pisama o privremenoj primjeni Sporazuma o sudjelovanju RH u europskom gospodarskom prostoru i privremenoj primjeni dodatnog protokola uz sporazum između Kraljevine Norveške i EU o norveškom financijskom mehanizmu za razdoblje 2009./2014. Dakle, to završava. U interesu je RH što skorije dovršiti postupak formalnog potvrđivanja što mi zapravo sada i radimo fol ovim davanjem suglasnosti ovome zakonu, dizanjem ruku odnosno pritiskanjem zelenog zapravo potvrđujemo ovaj Sporazum što uopće nije sporno ni za jedan od klubova koji je ovdje govorio. Ono što smo tražili u, čini mi se prije dva tjedna u saborskoj raspravi, jednom žestokom tonu je i da ovdje raspravljamo i o našoj vanjskoj politici ukupno. Dakle, nije problem sporazum između, o sudjelovanju RH u europskog gospodarskom prostoru nego je, nego je ukupna vanjska politika ta koja zanima sasvim sigurno naše građane, ali i nas zastupnike. Europski gospodarski prostor, sporazum sa Lihtenštajnom, dakle Kneževinom Lihtenštajn, Kraljevinom Norveškom i Islandom koji su članice EFTA-e ili kako se to može u prijevodu reći Europski savez za slobodnu trgovinu je nešto što su potpisale sve zemlje EU, pa tako i novopridošla članica Hrvatska od 1. srpnja prošle godine. U ministarstvu, kada već govorimo o ministarstvu i njegovom djelovanju, Ministarstvo vanjskih poslova, znamo da smo prije nekih ne znam točno, možda 8 mjeseci govorili o funkciji Ministarstva vanjskih poslova u gospodarskoj diplomaciji što bi trebalo donijeti i određene rezultate i na gospodarskom planu Republike Hrvatske. Pa onda i ova rasprava kolega iz HDZ-a ima donekle i smisla, u smislu poboljšanja prije svega privlačenju investicija u Republiku Hrvatsku. Čini mi se da i negdje sam pročitao, možda će to ministar potvrditi ili opovrgnuti da je oko 200 ljudi, naravno stranačkih, zaposleno u Ministarstvu vanjskih poslova u svezi djelovanja u gospodarskoj diplomaciji, dakle novozaposlenih u gospodarskoj diplomaciji RH. Voljeli bismo, ovdje između ostaloga kad smo već prije nekih dva tjedna raspravljali o vanjskoj politici, čuti i saznati i rezultate te gospodarske diplomacije poglavito ako su oni pozitivni, dakle afirmativni, da mi pozdravimo te uspjehe naše gospodarske diplomacije. Nažalost, evo čini mi se da još uvijek nemamo takvog izvješća. Nadamo se da će to biti uskoro. Gospođa ministrica i potpredsjednica Vlade je govorila o projektima koje je Kraljevina Norveška potpomogla u RH. Čini mi se da je rečeno da je novcima Kraljevine Norveške, dakle financijskom pomoći se gradi Palača pravde ili Županijski sud u gradu Karlovcu jel' tako ako se dobro sjećam? I još čini mi se dječji vrtići neki, iako bez obzira što kažu poklonjenom se konju ne gleda u zube, iako netko reče ovdje da je to sića ovako doslovce jel', ali kažem poklonjenom se konju ne gleda u zube. Ali ono što sam, kad su već spominjani Palača pravde i vrtići onda je vrlo zanimljiv hod pješice Vukovarskom bolnicom, ulicom grada Vukovara u Zagrebu. Imamo Ministarstvo pravosuđa, pravu palaču, doslovce palaču jel' na kojem piše lijepo Republika Hrvatska, Ministarstvo pravosuđa. A odmah lijevo, dakle 5 metara od ministarstva imamo u derutnom stanju dječji vrtić. Pa možda bi dobro bilo da naša ta diplomacija gospodarska kad već imamo takvu diplomaciju da obnavlja i dječje vrtiće pa i palače pravde malo razmisli o tome da ulože se novci bilo od Kraljevine Norveške, novci koji su dobrodošli u RH, svaka kruna norveška jel' ili pak bilo koja valuta, da se i taj dječji vrtić pored Palače pravde, pardon Ministarstva pravosuđa jel' obnovi. Možete pogledati, ja sam to snimio ali nažalost ne mogu vam sad na mobitel pokazivati kako izgleda razlika između dječjeg vrtića u Zagrebu i Ministarstva pravosuđa, jedno do drugog odmah u istoj ulici dakle. Dakle, ministrica je decidirano rekla da i u ovim sporazumima između Kraljevine Norveške i to je bitno da postoje točni iznosi i namjena sredstava koje Kraljevina Norveška je inače i donirala i ima u sporazumu od ranije dok još Hrvatska nije bila članica EU, da se ti sporazumi i projekti dovrše do kraja, što je za pozdraviti u svakom slučaju. I klub HDSSB-a kao i ostali s obzirom na situaciju u kojoj jesmo i da je ovaj zakon dakle afirmativan u smislu članstva Hrvatske u EU i sporazuma sa zemljama EFTA-e koje su dakle u istom gospodarskom krugu u Europi će biti za. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Poštovani zastupnik Ivan Domagoj Milošević ima repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega Grubišić rekli ste da smo skrenuli na ekonomske teme. Pa skrenuli smo iz jednostavnog razloga što se prečesto u Hrvatskom saboru a i šire u hrvatskom društvu bavimo formom, a ne suštinom. A suština valjda ovog sporazuma jest napredak, boljitak hrvatskog gospodarstva i hrvatskih građana, to bi trebala biti suština. A da biste to ostvarili morate biti brži, sposobniji i pametniji od drugih. Ako ste gluplji, sporiji i manje sposobni onda ćete zaostajati za drugima i to je ono što se nama dešava. I dakle napokon treba prihvatiti realnost, a naša realnost i ekonomska i socijalna je gruba i teška. Kad prihvatite realnost onda se konačno možete početi mijenjati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Milošević znamo iz dakle olimpijskih načela altius, citius, fortius o tome jel', prema tome ne treba to posebno citirati jasno da je gospodarska situacija. Ali kažem samo tematika je vanjska politika i zakoni su u svezi vanjskopolitičkih tema jel'. A što se tiče gospodarstva i stanja u gospodarstvu i o stanju općenito u, dakle financijskom i stanovništva i građana i gospodarskih subjekata tu smo suglasni i vi i ja. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. U ime predlagateljice Vlade RH prva potpredsjednica Vlade i ministrica poštovana Vesna Pusić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Hvala svima koji su sudjelovali. Nekoliko komentara, odnosno odgovora na vaše komentare i primjedbe. Nekoliko sudionika u raspravi je spominjalo činjenicu da se tek sada raspravlja o ratifikaciji jer ovdje se naravno radi o ratifikaciji kao što je redovita procedura. Dakle, ova procedura je u skladu sa ratifikacijom međunarodnih ugovora ove vrste. Zašto sada? Mi smo počeli te pregovore nakon okončanja pregovora a prije ulaska u EU, a nakon okončanja pregovora o ulasku u EU, dakle početkom jeseni ili krajem ljeta 2012. Počeli smo ih zato što je naprosto se poklopilo tako da financijske perspektive su išle do 2013., odnosno nova perspektiva je 2014-2020. i de facto smo bili u priličnom vremenskom tjesnacu da stignemo ispregovarati i realizirati ovaj sporazum prije isteka tog roka. Dakle, prije isteka roka 2014. u kojem bi još mogli koristiti ova sredstva iz prethodne faze. Cijeli, kao što sam uvodno rekla, obzirom na članstvo Hrvatske kao novi element, novi moment u cijelom europskom gospodarskom prostoru, izmjena tog sporazuma mora se potvrditi sa unošenjem Hrvatske i u europskim dokumentima, i u dokumentima država članica i naprosto je u ovom trenutku taj proces ratifikacije u tijeku i mi ga ratificiramo sad u Hrvatskom saboru. Kad se završi cijela procedura ratifikacije on može i formalno stupiti na snagu i naš je cilj da stupi na snagu naravno što prije. Ali razlog je da nije, da se ne događa ta procedura smo u Hrvatskoj. Rečeno je ovdje da je Hrvatsko članstvo u EU bilo udar na nacionalnu ekonomiju. Mislim da je to, kako bi rekla, malo pretjerano, čak i za ovako predizborne potrebe da je malo pretjerano. Obzirom kako god gledali statistiku i koju god metodologiju koristili razlika će možda biti u brojevima, ali i izvoz raste i to naročitu upravo u zemlje europskog gospodarskog prostora. Da samo za potrebe javnosti, jer naravno u Saboru to svi znaju pojasnim o čemu se točno radi. Dakle, radi se o jednom prostoru slobodne trgovine. Prostore u kojem naši proizvođači ne plaćaju carine, ne plaćaju pristojbe koje oni koji nisu dio tog gospodarskog prostora plaćaju kad izvoze, odnosno kad prodaju na tom tržištu. Prema tome, logično je da je i izvoz porastao jer su povoljniji uvjeti i da je porasla industrijska proizvodnja. Vi možete reći da je ona bila u katastrofalno lošem stanju pa da je zato porasla, to je također moguće. Veliki dio industrije je uništen i u 90.-tima i poslije toga. Ali činjenica je svejedno da je industrijska proizvodnja porasla, energetika je npr. jedna od grana gdje je eksplicitno rečeno od strane naših američkih partnera vrlo javno, da do 2012. godine Hrvatska nije postojala na energetskoj karati Europe. … [[Govornica se ne razumije.]] za energetiku, energetsku diplomacije. Nije postojala na energetskoj karti Europe kamoli svijeta. U kratkih nekoliko tjedana i potpredsjednik Biden i ministar vanjskih poslova Kerry u razgovorima SAD – EU, a na konferenciji u Istambulu Joe Biden, Hrvatska je strateška točka i razvija se u stratešku točku u europskoj sigurnosti Europe. To je činjenica za koju ne trebaš biti čak ni u Hrvatskoj da vidiš, dakle vidi se čak iz Amerike što bi se reklo, ta činjenica. A ta činjenica proizlazi iz druge tri činjenice u najmanju ruku o kojima, o nekim a se nije ni pričalo, o nekima se pričalo ali se bome ništa nije radilo, e sad se i radi. Dakle, jedan LNG o kojem se puno pričalo sad se i radi, između ostalog i to da je ušao na listu strateških energetskih projekata, prioritetnih energetskih projekata EU. I u tome da su dobivena sredstva za finalnu studiju izvodljivosti i u tome da je kandidiran kao projekt za Juncekerovih 300 milijardi eura novog investicijskog zamaha Europe. Drugo projekt je transjadranski plinovod sa odvojkom prema Hrvatskoj, dakle od Albanije prema Hrvatskoj, azerski plin u Europi projekt koji nije postojao, gdje je Hrvatska upravo svojom diplomacijom doprinijela i tome da se odluči za ovaj pravac transjadranskog plinovoda a ne gornjeg puta kroz … [[Govornica se ne razumije.]] doprinijela je i sada i vrlo aktivno radi na tome da se dakle jedanput kad je donesena odluka da se ide na ovaj pravac prema Albaniji, pa preko u Italiju, da se jedan krak povuče i uz naš dio jadranske obale. I treće je istraživanje i eksploatacija plina u Jadranu. Dakle, tri ključna momenta energetske neovisnosti, ali naravno ne samo Hrvatske, nego onda potencijalno odavde prema Mađarskoj i Poljskoj, s druge strane Sloveniji i Austriji, i s treće strane potencijalno naročito s ovim novim odlukama i zemljama jugoistočne Europe. Dakle, ozbiljni projekti, ozbiljni sugovornici i zaista ozbiljan pomak. I mislim da kritika, gdje kritika spada apsolutno, ali trebamo moći biti zajednički ponosni i na svoju zemlju, i na svoje uspjehe, i na svoju ulogu i vidljivost i u međunarodnim odnosima, i u energetskoj politici koju svatko zna da to praktički jednako međunarodni odnosi, odnosno jednako vanjska politika. I kad je nešto dobro, pa nemojmo se sami sebe zakapati u zemlju. Treba kritizirati što nije dobro, ali što je dobro, treba imati prostora i snage reći, je, dobro je, ajmo to dalje razvijati zajednički sa jednim normalnim konsenzusom, mene ništa ne smeta ako je nešto dobro i pametno da to zajednički radimo bez obzira od kud dolazilo. I nije po mom mišljenju sasvim primjereno da se za Hrvatsku kaže da je preglupa, pa ili da se za mene osobno kaže da sam preglupa da radim neke poslove koji se tiču naše vanjske politike. Mislim da to rezultati ne pokazuju pa ako pitate i bilo koga od ministara EU s kojima mjesečno barem jedanput komuniciramo ili i šire od toga, vidjet ćete da ta ocjena ne odgovara onome što ti ljudi misle i mislim da to nije niti potrebno niti nekako primjereno u ovoj situaciji. Dakle, mislim da sigurno nismo neki Bog zna kakvi geniji, ali takvih ovdje nema po mom mišljenju, ali glupi nismo, kolega Milošević, ja mislim da nismo. Da imamo rezultate koji to pokazuju pa i međunarodnu reputaciju koja to pokazuje i mišljenje naših kolega koji će vam vrlo rado to reći. Što se tiče, dakle, naših firmi u međuvremenu i Gredelj i Brodogranja, u ovom konkretnom slučaju Uljanik, ali splitski Škver, i Vijadukt i Ericsson, Nikola Tesla, svi su u suradnji upravo sa našom diplomacijom, realizirali ili su u procesu realiziranja nekih projekata, nema samo poteškoće i prepreka na hrvatskom tržištu, ima ih svugdje. Svugdje ima različitih vrsta protekcionizma, administrativnih barijera i u tome mi radimo. Ja igrom slučaja ovdje imam jedan kratki izvještaj upravo o gospodarskoj diplomaciji jer pripremamo to za veleposlaničku konferenciju koja je ovaj tjedan. Ali da ne ulazim sada u previše detalja, imam ovdje, samo da vam kažem da od 1. listopada 2013. kada smo započeli s tim projektom, podršku od gospodarske diplomacije je zatražilo nešto preko 1300 hrvatskih izvoznika. Dakle, tvrtki koje izvoze, a kroz naše institucije i konzultacije i naš posao, pružili smo preko 3500 različitih vrsta usluga, informacija, kontakata, povezivanja sa partnerima, itd., tako da zaista ima efekta i ove stvari koje se događaju u srednjoj Aziji, dakle u …, Kazahstanu i Azerbejđanu su naravno rezultat kvalitete naših tvrtki, njihovih proizvoda, ali vjerujte mi u velikoj mjeri realizaciji toga je doprinijela gospodarska diplomacija. Nema 200 novozaposlenih što se tiče gospodarske diplomacije nego je Državni ured za međunarodnu trgovinu prešao u Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, dakle, Ured za vanjsku trgovinu, međutim i tu se smanjio broj ljudi, tako da ukupno se u ministarstvu, bez obzira što smo, kako bih rekla, spojili, odnosno preuzeli taj ured, je sada otprilike 200-ak ljudi manje nego kad … bili 100 i 70 mislim ljudi manje nego kad smo preuzeli ministarstvo. Odlaskom u mirovinu i principom jedan za dva, dakle dva čovjeka odlaze iz ministarstva, jedan novi mladi čovjek se temeljem toga može primiti. Ja se slažem da bi moralo promijeniti se i popraviti mnoge stvari, uključujući u dječji vrtić, ali u ovom slučaju, što se Norvežana tiče, i oni su bili zainteresirani, a moram reći i mi u ovom konkretnom slučaju i ograničenim sredstvima za školu u Vukovaru, mislili smo nekako da je to u ovom trenutku primjerenije. A što se tiče rasprave o vanjskoj politici, učinili bi mi veliku čast i zadovoljstvo, ja jako volim raspravljati o vanjskoj politici, da mogu doći u Sabor i sa velikim zadovoljstvom ovdje raspravljati o svim aspektima vanjske politike. Zasada mi je to bilo omogućeno u više navrata, više ne mogu se sjetiti koliko, u okviru i u organizaciji Odbora za vanjsku politiku i Europskog odbora. Dakle, tamo smo raspravljali o konceptu vanjske politike, rezultatima vanjske politike i pojedinim segmentima vanjske politike, bilo zemljopisno, kao recimo odnosi sa Ruskom federacijom, bilo tematski, kao recimo energetika, dakle u Saboru se vrlo živo i moram reći Vanjsko politički odbor i Europski odbor to vrlo redovno organiziraju, a ja ću sa velikim zadovoljstvom ako me Sabor pozove, sa velikim zadovoljstvom raspravljati o toj temi. Hvala vam.
Poštovana potpredsjednice, vi predložite temu, materijal, mi ćemo staviti to na dnevni red. Dobro došli sa temom i sa materijalom. Tu smo otvoreni. Sa materijalom, naravno. Hvala lijepa. Da, dobro. Ne treba sufliranje bez pločice, a idemo na replike. Prva replika poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo potpredsjednice Vlade, mnogo ste vremena utrošili obrazlagajući što ste učinili u području energetike. Ja ću vam kratko reći, niste učinili ništa. Dakle, reći da Hrvatska nije postojala na energetskoj karti Europe je zapravo besmisleno, oprostite na grubosti. Zar ste vi izgradili 2 tisuće kilometara plinovoda, zar ste vi izgradili ijednu interkonekciju prema susjednim zemljama? zadnja je izgrađena i otvorena 2011.godine prema Mađarskoj koja je upravo omogućila da se Hrvatska uključuje u europske energetske tokove. Jeste li izgradili ijedan dalekovod ili trafostanicu ili energetski povezali u sustavu energetske mreže prema susjednim zemljama? Niste. Zadnja je napravljena 2011.godine prema Mađarskoj i to je omogućilo povezivanje hrvatskog elektroenergetskog sektora sa jedinstvenim energetskim sektorom Europe. To je napravljeno prije vas. Jel ste možda napravili ijedan izvor el.energije u dvije godine? niste, nijedan. Jel ste možda napravili ijedan kilometar naftovoda? Niste. Završeno je ono što se je davno prije vas počelo, a to su skladište kapaciteti u Sisku i Omišu. Dal ste vi možda zaslužni što nafta pada na 60 dolara, jesu to nova otkrića nafte u hrvatskom Jadranu i na kontinentu? Nemojte molim vas. Sve ono što Hrvatska danas baštini je rezultat geopolitičkog položaja i kretanja na svjetskom tržištu i svjetskim okolnostima u području energetike plina. Molim vas nemojte uzimati, naravno da sve u Hrvatskoj nije počelo niti ne završava sa bilo kojom Vladom pa niti sa vama. Zato barem i na to ste apelirali priznajte ono i dobro što ste zatekli.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana potpredsjednica Vlade Vesna Pusić.
Hvala lijepa. Dakle može se graditi šta god hoćete ako nemate šta puštat kroz to. Dakle jedna stvar je da nema korupcije, druga stvar je da su započeti projekti o kojima se nije niti sanjalo, a treća stvar je da to nije moj citat, dakle to nije moja izjava, to je izjava jednog od najsnažnijih čimbenika na svjetskoj energetskoj sceni i energetskoj politici, a to su SAD. Dakle meni je žao ali nisu vas primijetili prije, šta da radimo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa uvažena ministrice i potpredsjednice Vlade, možda niste prvo dobro slušali kada sam ja govorio. A drugo mogu vam posvjedočiti ovdje kolege u Saboru protekle 3, 4 godine sam u politici nisam nikad nikoga nazvao glupim. Dapače, izbjegavam nisam nikad nikoga ovdje osobno uvrijedio niti ponižavao, nikada, to je prvo. Iako u protekle 4 godine nije bilo trenutaka i vremena i mojih osobnih situacija da neki nisu zaslužili to, ali mislim da to nije dobro u javnom prostoru. Uz puno uvažavanje naših međunarodnih partnera bez kojih apsolutno se ne može iskoristiti naš geostrateški potencijal i naše geopolitički položaj, međutim možemo li mi išta napraviti sami, može li ova Vlada išta poduzeti sama? Evo ja vas pitam išta jedan projekt da mi navedete koji je od geostrateškog značenja da je ova Vlada u stanju poduzeti, ja bih to zaista volio čuti. Samo ću vas sve podsjetiti LNG projekta, dakle o kojem se priča godinama. Da, pričalo se i u vrijeme HDZ-a. prije dvije godine je najviša hrvatska delegacija išla u Katar, od tada zadnjih godinu dana Katarci ih novina čitaju što se dešava na relaciji Hrvatske-Katar po pitanju LNG-a. znate tko je vlasnik zemlje na kojim bi trebao nastati LNG terminal? Svi pričamo velikim riječima, ajmo se spustiti u sasvim krutu realnost, vlasnik zemljišta za LNG terminal je HYPO banka koja je vlasnik Austrijska banka koja trenutno prodaje tu istu HYPO banku. Tko će sutra biti vlasnik? Ne znamo. Da li itko u našoj zemlji, a to je valjda odgovorna Vlada i resorno ministarstvo nešto poduzeo da bi se pričalo o tom zemljištu? Ne, i dalje vjerujte mi iz mnogih zemalja istočno i zapadno danas možete preuzeti to zemljište za trećinu cijene od onog što je procijenjeno, samo se nitko nažalost ne bavi s time. A kad smo kod gluposti, dozvolite mi evo to nije osobno, dakle ja ne vidim niti jedan projekt koji je Hrvatsku u mogućnosti staviti na kartu svijetu kao što je nizinska pruga Rijeka-Zagreb staviti Rijeku na kartu svijeta kao novu točku ulaska robe u EU i izvoza za centralnu Europu i odustati od nizinske pruge, da to je glupo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana prva potpredsjednica i ministrica Vlade Vesna Pusić.
Hvala lijepa. Dakle ne razumijem što znači da li je Hrvatska u stanju sama napraviti jedan projekt, da li je Hrvatska u stanju sama postati ključni faktor u energetskoj sigurnosti ovog dijela Europe? Nije, ne, za to treba suradnike, za to treba partnere, za to treba zemlje s kojima će surađivati i u regiji i izvan regije, naravno da je tako. Da li je Katar ili bilo koja druga zemlja stavila monopol na bilo koji naš energetski projekt? Ne, mi možemo surađivati sa cijelim nizom zemalja i surađivat ćemo i surađujemo sa cijelim nizom zemalja. A što se tiče zemljišta, suprotno onome što vi mislite, dakle Vlada radi na tome i rješava taj problem uključujući i mogućnost olakšanog rješavanja kroz Zakon o strateškim ulaganjima, a LNG je strateška investicija u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala i vama poštovana potpredsjednice Vlade. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvažena potpredsjednice i ministrice. Rekli ste ako vas pozovemo u Sabor da ćete se vrlo rado odazvati, mi smo vas pozvali, čitava oporba, svi klubovi oporbe su zatražili od predsjednika Sabora da se stavi na dnevni red, čak mislim da je HDZ pisani trag ostavio o tome. Znači mi tražimo ali se Vlada oglušila na to. Prema tome, evo pozivamo vas, znači niste dobili ono što je čak i pisani … … [[Upadica se ne čuje.]] Znači da, opoziciju ne tretirate kao dio Sabora, važan dio sabora. Želite da to bude i članovi vlasti, ali vlast ne žele propitivati vanjsku politiku, vlast je zadovoljna. I vi ste sami rekli da ste zadovoljni prema tome neće biti rasprave o vanjskoj politici tako da samo na čistu. Drugo, govorili ste o tome da li je udar, da li je ulazak Hrvatske u Europsku uniju udar na ekonomiju. Tu se s vama u potpunosti slažem, udar na ekonomiju je hrvatska konstanta. Udar na ekonomiju je počeo '90.-tih godina kada se počelo pljačkati za vrijeme pretvorbe, to je bilo, kada se počelo uništavati sve što je vrijedilo. Ostali su samo najžilaviji, ono što nismo uspjeli, uostalom, udar na ekonomiju se i danas događa upravo smo ujutro govorili danas u jedan mali segment koji se tiče znanosti a to je Imunološki zavod. Znači i ono što fantastično funkcionira ono želimo zatrti. Druga stvar je, slobodno tržište, malo prije ste spominjali o slobodnom tržištu da smo postali dio slobodnoga tržišta Europske unije. Kada su u pitanju male države bez velikih korporacija i bez jakog bankarskog sustava koji mi nemamo, mi si samo tepamo imamo jake banke. Slobodno tržište jest udar na male, on je udar na male ali ne samo na Hrvatsku nego i sve ostale države. Mi smo plijen kao što je plijen i Grčka, kao što su plijen mnoge druge države velikih korporacija ali to je sasvim sigurno tema za neku dužu, kompleksniju raspravu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana prva potpredsjednica Vlade i ministrica vanjskih poslova Vesna Pusić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle ja ni ne znam da li vi smatrate da rasprava u odborima koja je inače nota bene otvorena za sve zastupnike, da rasprava u odborima saborskima nije rasprava u Saboru. Ta rasprava se kontinuirano događa. Mi kontinuirano raspravljamo, ja sam ovdje pa barem jedanput u dva mjeseca na Odborima vanjskopolitičkom i europskom i raspravljamo o hrvatskoj vanjskoj politici i razno raznim vanjskopolitičkim i europskim temama. I koliko je meni iz moja tri mandata poznato svaki saborski zastupnik također može sudjelovati ako ga interesira vanjska politika na tome. A sve što odluči parlamentarna većina za Vladu je zakon.
Molim lijepo radi opet sada javnosti ako Vlada da pisano izvješće Sabor će raspraviti o pisanom izvješću o vanjskoj politici. A ovo je također rasprava o vanjskoj politici, ovo je također rasprava o vanjskoj politici samo je segmentarna. Idemo u novu repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Poštovana gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade, nije dobro makroekonomske pokazatelje koristiti ad hoc ovako ili onako. Što se tiče rasta hrvatskog izvoza, dakle svi ekonomski analitičari znaju da se radi o provozu a ne o izvozu. I nešto se malo izvoz promijenio zbog metodologije. Nekada se mali izvozi nisu računali i to je činjenica. Ne može zemlja koja ima pad zaposlenosti, koja ima pad industrijske proizvodnje, šta to izvozi? Što se to proizvelo što se izvozi? A što će tiče energetike, pogledajte, da bi Hrvatska mogla direktno dobivati plin iz europskog praktički pravca, iz Rusije morala se napraviti interkonekcija jer bez toga se nije moglo napraviti. To dok nije bilo spoja sa Mađarskom granicom toga naprosto nije bilo, to je činjenica. Druga stvar, da bi Hrvatska mogla koristiti svoj plin iz sjevernog Jadrana morao se napraviti magistralni cjevovod Fažana-Lučko a o tome da transjadranski plinovod nitko nije spominjao jer mislim kako možete tako nešto reći. Pa promjer magistralnog cjevovoda do Splita se promijenio i povećao upravo zbog toga da sutra bude dio transjadranskog plinovoda. To vam piše u dokumentaciji. A što se tiče energetske politike, to su osjetili hrvatski građani, 35% skuplji plin, 25% skuplja struja a o Siriji ne bih htio govoriti.
Odgovor na repliku potpredsjednica Vesna Pusić.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle što se transjadranskog plinovoda tiče, ta odluka je … [[Govornik se ne razumije.]] donesena o tom pravcu, da će ići tim pravcem a ne na Bukov west je donesena u 6 mjesecu 2013. godine. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa bome pogledajte pa ćete vidjeti …
Kolega Šuker, vi ste imali repliku, saslušajte odgovor.
… [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, ne, odluka o tome da će se ići transjadranski plinovod a ne Bukov west je donesena od strane konzorcija u 6. mjesecu 2013. godine. Gospodin Šuker kada se time bavite i kada o tome govorite bi trebali znati. I zbog toga, zbog toga smo mi prije donošenja te odluke sazvali sve ministre vanjskih poslova na trasi transjadranskog plinovoda u Dubrovniku, skupa sa predstavnicima … [[Govornik se ne razumije.]] dakle konzorcija koje je na kraju tu odluku i donio. Prema tome, a i do dana današnjega je pitanje na koji način i radimo i morati ćemo se još dosta pomučiti na tome da se faktički od albanske točke gdje plin prelazi preko u Italiju da se to povuče i po našoj strani Jadrana. Ja sam optimistična i mislim, dakle obale jadranske, i mislim da ćemo u tome uspjet, ali daleko je to od završene stvari. A ponavljam, odluka o pravcu je donesena u 6. mjesecu 2013. godine. Dakle nema govora o tome da se to tada znalo i imati vlastitu infrastrukturu za to da koristite vlastite resurse je jedno, a biti točka na energetskoj karti Europe i sigurnosnoj karti Europe je nešto sasvim drugo. To je ono što je rezultat našeg posla, ali ne trebate se na to ljutit. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Branko Bačić, replika.
Pa bilo bi dobro da se veselite jednoj takvoj dobroj vijesti i da vam je ona važnija od vremena. Dakle možda vam je draže čuti istinu nego vrijeme. … [[Upadica se ne razumije.]]
Potpredsjednice, gospođo potpredsjednice držite se vremena. Kolega Šuker, ne morate ako se ne slažete s odgovorom ne morate vikati iz klupe. … [[Upadica se ne razumije.]] Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana potpredsjednice Vlade. Rasprava o energetskoj politici u okviru pristupanja Hrvatske u gospodarski prostor Europe podrazumijeva između ostalog i poštivanje normi tog gospodarskog prostora, pa i onda kad nam ne ide u prilog, a pogotovo onda kad regulativa koja definira taj prostor ide nama u prilog. Vi ste spomenuli jedan od tri projekta koji će doprinijeti hrvatskoj energetskoj učinkovitosti, istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadran. Pa upravo na tom projektu smo pokazali aljkavost ili neznanje Hrvatske Vlade. Naime, pristupilo se istraživanju i raspisivanju natječaja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika bez izrađene strateške procjene utjecaja na okoliš. Do polovice siječnja Hrvatska Vlada mora izdati dozvole kompanijama koje su iskazale svoju zainteresiranost za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. U međuvremenu je naručena strateška procjena utjecaja na okoliš koja će bit gotova tek u ožujku mjesecu. Tom strateškom procjenom će se utvrditi da li će na nekim od polja na kojima se može vršit istraživanje i eksploatacija biti moguće uopće pristupiti istraživanju i eksploataciji. Što se može dogodit da netko od polja koje je 6 svjetskih kompanija iskazalo svoj interes, naknadno se može utvrditi da tamo se neće moći niti istraživati, a kamoli eksploatirati ugljikovodike. Prema tome, na tom projektu ili Vlada ne zna ili postoje neki drugi razlozi koji nama nisu dostupni, a koje je Vlada zaobišla u tom postupku istraživanje i eksploatacije. Prema tome, kada govorimo i o tom postupku koji je vrlo važan za energetsku neovisnost Republike Hrvatske Vlada je pokazala kako se ne smije raditi jer se može doista dogoditi blamaža Hrvatskoj Vladi i Republici Hrvatskoj ako nakon što se izdadu dozvole za istraživanje i eksploataciju u siječnju, već u ožujku od toga moramo odustati jer će nam ta strateška procjena reći da to na tom polju ne smijemo raditi.
Hvala. Odgovor na repliku, potpredsjednica Vesna Pusić.
Sve će bit na vrijeme gotovo i ne treba Hrvatskoj podmetat nogu na svakom koraku. Ovo je za Hrvatsku važan projekt, on će ići, dati će nam energetsku sigurnost, dati će nam i političku sigurnost i dati će nam ulogu i u Europi i u regiji. Nemojte podmetat nogu. Bit će problema raznih i razne druge zemlje će se ovdje javljati. Ovdje će sve bit na vrijeme, kako treba i Hrvatska će na ovoj točci ići naprijed šta god se govorilo. … /Buka u dvorani./…
Jel možemo dalje? Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospođo ministrice, vi ste rekli da na odborima izlažete stavove Hrvatska u smislu vanjske politike, ali odbori ne dospijevaju u javnost, odnosno materija sa odbora ne dospijeva u javnost. Jeste li igdje vidjeli u medijima da je ono što je bilo na odboru preneseno u javnost. Evo javnost interesira jesmo li mi zemlja anti ISIL ili smo članica kalifata. Pa nas je kalifat uključio, to je najsjeverozapadnija zemlja kalifata, Hrvatska. To imate kartu kalifata. Ali istovremeno smo i članica anti ISIL-a. Pa jasno da bi morao narod znati u čemu, gdje živi, u kalifatu ili ne u kalifatu. Ali ono što nas zanima, a to je što vi kažete da je Hrvatska bila crna rupa prije vaše Vlade energetska crna rupa. Nema Hrvatske, ne svijetli ni struja, nemamo ništa, živimo kao u … federaciji, tamo onoj republici federalnoj. Dakle nije točno da je tako. A osim toga, vi dobro znate tko je i kada i za koliko prodao upravo kalifatske izvore u Siriji nafte, dakle ova Vlada je prodala i to budzašto. U Siriji INA-ine izvore nafte. Nadalje, kada govorite o transjadranskom plinovodu pa to je samo ideja. Čime se vi dičite? Za godinu dana više vaša Vlada neće biti ovdje u Hrvatskoj, dakle na vlasti, ali smo pustili ideju transjadranskog plinovoda. Tako puštate ideju i u drugim energetskim stvarima koje nismo ostvarili.Prvi metri, kubni metri plina ukoliko bude u Jadranskom moru došlo do eksploatacije nakon istraživanja će bit tek za 5 do 6 godina. Nijedan kubni metar plina nije iskopan za vrijeme ove Vlade, nijedan energetski objekt koji proizvodi struju nije izgrađen, nijedan metar plinovoda, naftovoda, kako je rekao već netko od kolega. O čemu vi pričate da je sad nešto postignuto? Koja su to postignuća energetska u Hrvatskoj za vrijeme vaše Vlade?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, potpredsjednica Vesna Pusić.
Dakle, moram vas obavijestit da Hrvatska nije odgovorna za rat u Siriji, s tim nismo imali ništa. Prema tome, to je donekle utjecalo na ovu situaciju koju ste spomenuli, rat u Siriji je donekle utjecao na to. Što se tiče ideje, pa naravno koja god Vlada dođe nakon izbora i sljedećih i onih iza toga i onih iza toga. Na nekim projektima koji su racionalni i u interesu Republike Hrvatske ako nije potpuno iracionalna će nastaviti raditi. Na TAP-u u ovom trenutku, dakle transjadranskom plinovodu Hrvatska ne može raditi osim diplomatski i osim pripremajući dio koji će e zvati ili se zove IAP, a to je jadransko-jonski dio koji nas povezuje na kojem PLINACRO radi u ovom trenutku. Dakle, Sokar firma koja na tome radi u Azerbejdžanu, to je azerski plin i ima posebni odjel za suradnju sa PLINACRO-m na upravo razvijanju ovog dijela od Albanije pa prema nama. Ali mi ne možemo raditi na plinovodu između Azerbejdžana, Turske, Grčke, Albanije i Italije. To zaista nije u našoj nadležnosti, ali naravno možemo i jesmo doprinijeli odluci da se izabere taj pravac, a ne pravac koji bi zaobišao ovaj dio južne Europe. To je činjenica. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo u petak.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o sudjelovanju Republike Hrvatske u europskom gospodarskom prostoru, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 735. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 117 glasova za, 1 suzdržanim glasom donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma o sudjelovanju Republike Hrvatske u europskom gospodarskom prostoru u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sada ćemo provesti objedinjenu raspravu o sljedeće tri točke. Radi se o - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 760; - Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 761; - Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 762; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku, a njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prva potpredsjednica Vlade ministrica vanjskih i europskih poslova, gospođa Vesna Pusić obrazložiti prijedloge zakona. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Dakle, ovo je ratifikacija i mislim da je Hrvatska jedanaesta država članica koja ima na dnevnom redu ratifikaciju Sporazuma o pridruživanju. Radi se o tri Sporazuma o pridruživanju između EU s jedne strane i Moldove s druge strane, odnosno EU i Gruzije, odnosno EU i Ukrajine. To je jedan novi oblik de facto odnosa ili definiranja odnosa. Taj Sporazum o pridruživanju u slučaju Moldove i Gruzije sadrži i istovremeno stupaju na snagu i one odredbe koje se odnose na otpočinjanje procesa slobodne trgovine, odnosno ugovora o slobodnoj trgovini između EU i država članica. U slučaju Ukrajine se odredbe koje se odnose na slobodnu trgovinu odgađaju u stupanju na snagu do 1. siječnja 2016. godine. Radi se o prvim ugovorima te vrste koji se temelje na jednoj vrsti političkog povezivanja Europske unije i zemalja istočnog partnerstva. To je također jedan relativno novi koncept kao što znate u odnosima između Europe i istočnih, susjedstva, istočno partnerstvo. Pridruživanje je usmjereno na podršku reformama, u prvom redu u pravosuđu i javnoj upravi, gospodarstvu, dobroj vladavini i sektorskoj suradnji u otprilike 28 područja. Dakle, dosta velikom broju područja. Naglasak je i na poštivanju zajedničkih vrijednosti poput ljudskih prava, demokracije, temeljnih sloboda, te slobodnom tržištu. I ovdje ako mogu jednu malu fus notu u pridruživanju, odnosno izlasku na slobodno europsko tržište nisu male firme posebno stradale. Obrnuto i hrvatske male firme su prosperirale, a postoji i posebni program pomoći za male i srednje firme. Predviđena je i pojačana suradnja na području vanjske i sigurnosne politike, te energetske politike o kojoj je ovdje već bilo nešto riječi. Dakle, pridruživanje je usmjereno na jačanje suradnje u području pravosuđa, slobode i sigurnosti, te jačanju uloge prava i poštivanju temeljnih sloboda. Dijelovi koji se odnose na pravdu slobode i sigurnost također sadrže odredbe o mobilnosti, odnosno o liberalizaciji viznog režima. I primjerice od 28. travnja ove godine državljani Moldove putuju bez viza po EU. Gruzija je ušla u drugu fazu akcijskog plana za liberalizaciju viza. I da nije došlo do krize i sukoba u Ukrajini vjerojatno bi taj proces već bio završen. U slučaju Ukrajine smatra se da bi to moglo završiti do ljeta iduće godine. Ovi sporazumi omogućit će bolje uvjete za širenje i produbljivanje gospodarskih i trgovinskih odnosa između zemalja EU i ove tri države. Primjena sporazuma zahtjeva modernizaciju cjelokupnog državnog ustroja i Gruzije i Moldove i Ukrajine i u velikoj mjeri iako bez perspektive, formalne perspektive članstva, prilagodbu pravnoj stečevini EU. U nekim slučajevima i takvim stvarima kao što su recimo fitosanitarni standardi u prerađivanju hrane itd., što onda omogućava slobodni izvoz na europsko tržište. Provođenje reformi na svim ovim područjima ostvarivat će se kroz suradnju između EU i partnerskih država. I zbog toga se sporazumima koji su pred vama predviđa i uspostava institucionalnog okvira za pridruživanje koji obuhvaća uspostavu vijeća i odbora za pridruživanje i pododbora. Prvi sastanak Vijeća za pridruživanje između EU i Gruzije održan je 17. studenog ove godine. Isti takav sastanak između Vijeća za pridruživanje EU i Moldove je odgođen na zamolbu Moldove zato što je pred 10-ak dana Moldova imala izbore parlamentarne i na tim izborima je pobijedila i moram reći na sreću ponovno proeuropska struja, dakle ona struja koja se zalagala za europske reforme za ovaj sporazum za proces približavanja kroz Sporazum o pridruživanju između nas, dakle EU i Moldove, i na taj način projekt ostaje na dnevnom redu ali mora se zakazati još novi datum za održavanje vijeća. I Vijeće za pridruživanje EU i Ukrajine predviđeno je za 15. prosinca. Privremena primjena ovih sporazuma traje od 1. rujna 2014. za Gruziju i Moldovu jer su sporazumi potpisani, dakle parafirani za Gruziju i Moldovu između EU i Gruzije i Moldove na marginama summita u Vilniusu prošle godine međutim kao što se sjećate tom prilikom je tadašnji predsjednik Ukrajine Janukovič odbio potpisati taj sporazum tako da je privremena primjena političkog dijela Sporazuma o pridruživanju između EU i Ukrajine počela 1. studenog 2014., a primjena onog trgovinskog dijela kao što sam rekla odgođena je do 1. siječnja 2016. godine. Očekujemo da će se potvrđivanjem ovih sporazuma ostvariti napredak u intenziviranju svih vrsta odnosa, u prvom redu gospodarskih između zemalja EU i ove tri države. I time i između ove tri države i Republike Hrvatske. Republika Hrvatska sa sve tri zemlje u nekim aspektima njihove prilagodbe europskim standardima surađuje kroz svoj Centar izvrsnosti koji smo posebno uspostavili kako bi prenosili naša iskustva u prilagodbi europskim standardima nekim zemljama koje iz bilo kojeg razloga čine isto. Predlažem da se sva tri sporazuma ovdje potvrde i ratificiraju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davor Božinović, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Sabora, gospođo potpredsjednice Vlade, dame i gospodo. Evo ja bih kazao da, a i na tragu onih prijašnjih diskusija, ovo je jedna dobra tema da se i u sabornici razgovara o vanjskoj politici. Naravno ne dovodeći u pitanje činjenicu da su ovo važni sporazumi, da ih je Hrvatska potpisala i da nema nitijedan razlog da ih Hrvatski sabor ne ratificira, dapače. Ovi sporazumi koliko god djelovali kao nekakav birokratski mehanizam imaju veoma važnu sadržajnu ali kazao bih i političku poruku. Prije svega u ovom dijelu sadržaja, o tome je već bilo govora u uvodnom slovu, radi se o stvaranju jednog okvira za politički dijalog između EU i tih zemalja, za reforme, za vladavinu prava, pravosuđe, antikorupciju, rješavanje konflikata, poljoprivredu, financijske usluge. Dakle, cijeli niz područja, mislim da ih je negdje 28. Oni imaju i jedan novi mehanizam koji se zove duboka i sveobuhvatna zona slobodne trgovine u koje će ove države uči, a to u praksi znači da ona poduzeća iz ovih triju zemalja, one kompanije, oni poslovni subjekti koji budu izgrađivali europske standarde njima će se otvoriti europsko tržište, tržište od 500 milijuna ljudi i obrnuto. Svi oni poslovni krugovi, investitori koji žele trgovati odnosno investirati u ovaj dio svijeta će na temelju ovih sporazuma moći, a to znači i poslovni subjekti iz Hrvatske. Ono što ove sporazume čini, kazao bi izrazito političkim dokumentima, jeste upravo put kojim se do njih došlo, jer taj put je otkrio neke dileme, neke dvojbe, pa i neke konflikte koji postoje u današnjoj Europi. Prije svega ta kronologija je bila ovdje već spomenut dijelom, dakle očekivalo se da će ovo biti sporazum koji će se potpisati u prosincu 2013. godine u Vilniusu, do toga nije došlo kad govorimo o Ukrajini jer je tadašnji i bivši predsjednik Ukrajine odbio to učiniti, ali nije odbio tek tako, odbio je na pritisak jedne susjedne države koja se tome protivila. Ostalo je već reklo bi se recentna povijest. Nakon toga je uslijedi, su uslijedili događaji na Majdanu, uslijedilo je invazija i aneksija Krima od strane ruske federacije i tada EU praktički dolazi iz spoznaje o razmjerama problema i opasnosti koja se događa i koja prijeti Europi, i potpisuje svojevrsni politički sporazum u travnju ili ožujku 2014. godine. Zašto je to bitno? Zbog toga što sam taj način i problemi koji su doveli do potpisivanja ovog sporazuma, odnosno cijeli taj kontekst nije nestao ni danas. Dakle, te tenzije postoje i danas, te prepreke o kojima je neki dan govorila kancelarska Savezne Republike Njemačke gospođa Merkel prije svega od strane Rusije postoje i danas. I zato će implementacija ovih sporazuma biti i komplicirana i dugotrajna. Međutim, mi moramo biti svjesni da se ovdje radi o dva koncepta, suprotstavljena koncepta, koncepta EU koji je oblikovan u politici istočnog partnerstva i koncepta koji još uvijek doživljava Europu kao sferu nečijih interesa. Prvi koncept je koncept koji je utemeljen u demokratskih vrijednostima, u vrijednostima vladavine prava, ljudskih prava. To je koncept na kojem je izrasla cijela konstrukcija EU i to je koncept o kojem treba govoriti, ne samo govoriti već ga treba štiti i zagovarati na svakom, u svakoj mogućoj prilici, pa i danas u raspravi pred Hrvatskim saborom. Jer nasuprot njega stoje autokratske tendencije, tendencije nekih koji još uvijek žive desetljećima unatrag i koji žele suprotstaviti tom konceptu koncept autokratizma koji ne može proći, ne može proći jer on nije atraktivan i jer se ne temelji na univerzalnim vrijednostima, i ne temelji se u provom redu na dobrobit građana onih zemalja sa kojima EU je potpisala ove sporazume koje idu sada u implementaciju. To je bitno zbog toga što mislim da kako se bude situacija razvijala bez obzira što je maloprije rečeno, nisam siguran da i pitanje perspektive članstva je tu stavljeno ad acta, naravno da EU koristi u svakom svom službenom dokumentu nešto što je veoma dobro razradila, a to se zove tzv. kreativna dvoznačnost. Politika istočnog partnerstva nije korak prema članstvu i to je jasno, međutim ona nije ni alternativa članstvu. I siguran sam kako se ako se događaji budu odvijali ovim putem da EU neće imati puno razloga i motiva pogotovo ukoliko ove države budu napredovale na svom, na izgradnji svojih institucija, na implementaciji demokratskih i europskih standarda, neće imati puno motiva odbijati eventualne zahtjeve za članstvo zbog toga što i sama Europa do kraja ili do sredine ovog stoljeća će imati manje od 5% svjetskog stanovništva. Dakle, i sa njima to neće biti neki veliki dobitak ali jednostavno ukoliko EU želi ostati igrač na međunarodnoj sceni ona će i te ideje. I te zahtjeve morati početi uzimat u obzir na tragu onoga što je i predsjednik Ukrajine Porošenko nedavno kazao, to je Europa će biti cijela ili će biti djelomično cijela, ona je ta koja treba dati odgovor na to. Zbog čega je ovo u konačnici bitno i za RH? Naravno mi smo članica EU, mi smo pod tim istim standardima prihvaćajući i dijeleći te iste vrijednosti postali članica tog bloka zemalja i nama je itekako u interesu da se na istočnim granicama EU razvija demokracija, da se razviju ljudska prava, vladavina prava i iz političkih razloga, i iz sigurnosnih razloga i naravno iz ekonomskih razloga. Dakle ovo nije, iako bi se na prvi pogled moglo reći da je najveći sadržaj ovih sporazuma ekonomski, odnosno gospodarski, ovo je istovremeno i sigurnosno pitanje i pitanje političke budućnosti kontinenta na kojem mi živimo, a sada smo u situaciji naravno da budemo i zagovornici onih vrijednosti koje je i na kojima je EU sazdana, koje dijelimo i mi i koje nam je u interesu da promičemo i štitimo, bilo gdje gdje one imaju prije svega podršku građana, podršku naroda jer ovdje se radi o pravu građana Ukrajine, pravu građana Gruzije, pravu građana Moldove, na suveren izbor s kim žele dijeliti svoju budućnost. Žele li svoju budućnost za sebe, za ovu generaciju, za sljedeće generacije vidjeti u EU ili negdje drugo? Mislim da je njihovo opredjeljenje prilično jasno, a na nama je i na Hrvatskoj da im u tome pomogne jer jačanje tih procesa na istoku Europe znači smanjivanje mogućnosti da se neki negativni efekti toga preliju u naše susjedstvo, onda bi možda jasnije razumjeli da su ti procesi, da je sve to što se događa itekako povezano jer isti akteri sudjeluju u kreiranju atmosfere i na istoku Europe, ali i u regiji koja je nama bliska. Dakle, podrškom aktivnom, a sada imamo i legalan i legitiman okvir da u tome budemo itekako djelatni, mi zapravo postavljamo branu da se te geopolitičke, sigurnosne i gospodarske dvojbe koje postoje danas u ovom dijelu svijeta ne preliju bliže nama. Evo, hvala lijepa i naravno, ovaj sporazum treba podržati.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a, kolega Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođo ministrice vanjskih poslova, kolegice i kolege zastupnici. Sve je ovdje jasno i sve je već rečeno, i iz izlaganja ministrice Pusić, a i izlaganja kolege Božinovića, inače cijenjenog i da kažem uvaženog eksperta i saborskog zastupnika u svezi ovakvih tema u saborskih raspravama, a i šire. Naime, sve je jasno, da se radi o sporazumu o pridruživanju između EU, dakle zemalja EU i tri zemlje, dakle, istoka Europe, Moldove, Gruzije i Ukrajine o čijoj situaciji i odnosima, poglavito na istočnim granicama Ukrajine trenutno znamo puno toga, a opet neke se stvari pa čak i o obaranju onog aviona … se nedovoljno zna. Evo, dijelovi su otišli u Nizozemsku na ispitivanje. Ono što mene pomalo buni u naslovu ovih zakonskih prijedloga je da se spominje Europska zajednica za atomsku energiju te njihovih država članica, očito su i ove zemlje istočne Europe članice Europske zajednice za atomsku energiju pa valjda se i zbog toga ovako definira zakon, ne znam točno. Iako, kako je pobrojio sam gospodin Božinović, radi se o sporazumu o pridruživanju koji se sastoji za Ukrajinu 7 glava u kojemu je poredano sva i opća načela, ciljevi pojačanog političkog dijaloga, područje slobode, sigurnosti, pravde, itd., da ne nabrajam svih 7 glava o kojima se radi i koji su u sporazumu o pridruživanju uvijek postojali, s time da je jasno naznačeno da ovdje, pa nije jasno zbog čega je došlo do nepotpisivanja u … iako to ne znači nakon završenog i primijenjenog ovog sporazuma da će automatski bilo koja zemlja postati članica EU, to i piše ovdje. Zbog toga, kažem, mi nije jasan utjecaj susjedne velike zemlje da preko bivšeg predsjednika Ukrajine i raskine, odnosno negira taj sporazum za koji je bilo zanimljivo 29. studenog prošle godine u … cilj da se potpiše. Ali eto, nije potpisan tada i sada imamo ovaj Zakon o potvrđivanju tih sporazuma između sve tri države, i Moldove i Gruzije i Ukrajine. Inače, kada već govorimo o zemljama Europske zajednice za atomsku energiju, moram reći da smo se malo i informirali da Ukrajina ima 15 nuklearnih elektrana, 2 su u planu, zasada nema ni jedne u gradnji, ali još su 2 u planu. Inače, znamo da se radi o ruskoj tehnologiji i da u odnosu na neke, da kažem, nekad se to zvalo zapadne tehnologije, da je sigurnost takvih nuklearnih elektrana za nekoliko, ajde da kažem, postotaka manja nego li neke druge, a što opet sve zavisi i od više sile kao što je u Japanu sigurnost velika, ali naiđe potres i tsunami, itd., pa imamo atomski nuklearni incident, da kažem. U svakom slučaju i klub HDSSB-a je suglasan da se ovi sporazumi između EU, čija je Hrvatska punopravna članica i ovih zemalja istočne Europe, Moldove, Gruzije, evo, bili su izbori u Moldovi neki dan, Gruzije i Ukrajine potpišu. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovana prva potpredsjednice Vlade i ministrice vanjskih i europskih poslova, poštovane kolegice i kolege. Dakle prijedlog tri zakona koja mogli bi reći često viđamo u smislu kada mi potvrđujemo određene sporazume koji su u okviru EU. Međutim moram priznati u ime kluba HNS-a da nije ovo nešto što često viđamo, ovo su iznimno, iznimno bitni zakoni. Mislim da i u uvodnom izlaganju potpredsjednice Vlade i kolega iz klubova prethodnih ukazalo na izniman značaj ovih zakona i značaj ne samo da ih mi u Hrvatskom saboru potvrdimo nego da i svojom aktivnom politikom i ulogom Hrvatske, politikom koja je vezana za Gruziju, Moldaviju i Ukrajinu pomognemo tim zemljama, ne samo u implementaciji ovih zakona nego u onom osnovnom bitnom i ljudskom ne samo političkom opredjeljenju mira stabilnosti, razvoja temeljnih ljudskih prava demokracija. Sigurno da i vezujući se i za prvu točki dnevnog reda današnje rasprave u Hrvatskom saboru vezano za potvrđivanje Sporazumu u sudjelovanju u europskom gospodarskom prostoru, gospodarstvo ima jednu posebno iznimnu ulogu u povezivanju u prvom redu država, naroda, gospodarstava omogućavanju boljeg i ugodnijeg života kojeg onda politika treba oplemeniti kroz ljudska prava, kroz demokraciju, kroz ono osnovno samoopredjeljenje i svake države i odlučivanje u kom smjeru, na koji način ali temeljem provođenja onih osnovnih demokratskih sloboda i demokratskih izbora i prava građana da se izražavaju. Dakle i sama kakva je EU, Europska zajednica u početku nastala, a to je temelj suradnje u gospodarstvu, isto tako i ovdje gospodarstvo i u 28 područja i generalno u načinu i pomaganju i sutra i kroz fondove i kroz edukaciju da politika pomogne, da Hrvatska u tom segmentu ne damo donosi i potvrđuje ove sporazume nego se aktivno uključi. Ono što je bitno da je Hrvatska očito jasno aktivno već uključena, bez da smo mi potvrdili sporazum ali ovo je samo jedna dodatna snaga i potpora Vladi da u tom segmentu se uključi da bi ove zemlje u ovom trenutku u Ukrajini koja je u najsloženijoj situaciji u ovom trenutku, u Ukrajini kada gledamo podatke međusobnog trgovinskog odnosa RH i Ukrajine u posljednjim godinama vidimo da je naš izvoz ne znam 2012.godine prelazio nekih 350 milijuna kuna, da je on 2013.pao na 98 zbog ovih stanja i situacija koja je u Ukrajini takoreći se ugazio i da je 8 mjeseci ove 2014.godine negdje na neki 150 milijuna kuna. Dakle i ovaj sporazum i posebno te gospodarske aktivnosti koje u biti osiguravaju onaj život, onaj osnovni pokretač i razvoja i mogućnosti da kada se rješava i zapošljavanje i egzistencija lakše onda i politički djelovati i podržavati i pomagati da se razvija i temeljna i ljudska prava i demokratizacija društva u tim zemljama. A naravno ta sloboda trgovine mogućnost razmjene roba, usluga, a evo raspravljali smo kako je i izneseno u uvodnom dijelu sa liberalizacijom viznog režima, mogućnosti putovanja, dolazaka iz ovih zemalja osigurava i onaj dašak politički konkretni tim zemljama i od strane Hrvatske da građani tih zemalja znaju ne samo da nisu zaboravljeni nego da imaju potporu, da im želimo pomoći da se dugoročno pridruže eventualno EU ali u svakom slučaju da se pridruže slobodnim zemljama, zemljama i slobodne trgovine i slobodne komunikacije i izražavanja. Dakle u ime kluba HNS-a podržavamo donošenje naravno prijedloga ovih zakona o potvrđivanju sporazuma. Hvala lijepo.
Završna riječ potpredsjednice Vlade Vesne Pusić. Izvolite potpredsjednice.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle budući da je spomenuto u raspravi i hvala lijepa svima koji su sudjelovali. Ukrajinski sporazum koji nije potpisan na marginama Vilnuskog summita otprilike pred godinu dana, potpisan je u dijelovima u glavama 1, 2 i 7 21.ožujaka ove godine, a u preostalim glavama 3, 4, 5 i 6 potpisan je 27.lipnja ove godine zato ima nešto kasnije stupa na snagu i to je naravno u međuvremenu kao što je poznato se promijenila i vlast u Ukrajini tako da bude sasvim jasno da je ukrajinska strana potpisala taj sporazum. Slažem se sa svima koji su rekli da je ovo iako izgleda na prvi pogled kao neka tehnička stvar, da je to povijesni moment. I ako ima neki moment na kojem bi se zaista moglo raspravljati ne samo o vanjskoj politici nego uopće o viziji međunarodnih odnosa, što znači približavanje zemalja istočnog partnerstva na ovaj način, sa jednim novim tipom odnosa i vizno dakle sloboda kretanja ljudi i sveobuhvatni, duboki i kako se zove, i sveobuhvatni sporazum o slobodnoj trgovini, dakle gospodarski i 28 sektora u kojima se surađuje. Što to znači? U što će to proizvesti u sljedećih 5 godina? To je prava podloga po mom mišljenju za jedan dobar razgovor o viziji međunarodnih odnosa. Samo da podsjetim, pred godinu i pol dana nitko nije pomišljao da bi tema ovakvog sporazuma mogla biti kontroverzna u odnosima između Europske unije i Ruske Federacije. Od jeseni prošle godine to je tema koja je faktički postala, dakle NATO je bio kontroverzna tema u odnosima, Europska unija apsolutno ne. Poslije ljeta prošle godine, najedanput je i tema ovakvih sporazuma sa Europskom unijom postala ajmo reći sporna tema ili upitna. Da li se ta vrsta približavanja može, da li ona vodi u neko produbljivanje između nas kao zapada, produbljivanje krize ili sukoba između nas i Ruske Federacije ili obrnuto, je to način povezivanja? To je područje, a može biti i jedno i drugo. Naravno naše je mišljenje da ima prostora da to bude i način povezivanja ali zahtjeva leadership i zahtjeva jednu ja bih rekla smjeliju viziju međunarodnih odnosa. Ali to svakako jeste povijesni trenutak čije konsekvence ćemo gledati u godinama koje dolaze. Slažem se sa svima koji su raspravljali i sa, ako mu neće previše škoditi, unutar njegovog kluba gospodinom zastupnikom Božinovićem u njegovoj ocjeni važnosti ovog momenta i ovog sporazuma. Slažem se da on ima posljedice ne samo dalekosežne nego i da je Hrvatska ovdje ako smijem jasno i glasno reći na pravoj strani. Hvala vam lijepa.
Davor Božinović, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Vlade ja se nadam da ni vama ova današnja rasprava, pogotovo ona prva sa predsjednikom Hrvatskoga sabora neće štetiti u okviru Vlade Republike Hrvatske. Ja sam se u ovom dijelu htio samo referirati na ovo što ste kazali da NATO je bio kontroverzna tema, Europska unija do ljeta ove godine ne [[Upadica: Prošle godine.]] Prošle godine ne. Misli da u konačnici kada malo raščistimo tu prašinu, kada taj pijesak malo pomaknemo, vidjeti ćemo da zapravo nije problem ni NATO kao takav, ni Europska unija kao takva, problem je što oni predstavljaju i zašto oni za neke autokratske režime predstavljaju prijetnju. Ja ću vam to pokušati potkrijepiti i činjenicama. Invazija na Gruziju i proglašenje tamo dviju pokrajina i priznanje od strane velikog susjeda da su to dvije neovisne države se dogodila ne samo u predvečerje NATO summita 2009. već se dogodila u vrijeme kada je Poljska prije svega lansirala ideju o istočnom partnerstvu koje će postati službena politika Europske unije 2009. godine. I unatoč tome što se NATO spominje kao ta prijetnja činjenica je da i ovo što se je dogodilo 2014. dakle taj napad aneksija Krima je zapravo u posljedici ili onaj okidač za to bila je upravo odluka o potpisivanju sporazuma sa Europskom unijom. To su dva koncepta vrijednosti o kojima ja govorim i mislim da je to jedno i drugo itekako povezano odnosno neodvojivo. Evo hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasati ćemo u petak.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica s jedne strane i Gruzije s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 760. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog i molim da glasujete. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 116 za i 1 suzdržanim glasom i ništa protiv glasova donesen Zakon P.Z. br. 760. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sada ćemo raspraviti: - Konačan prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, drugo čitanje, P.Z.E. br. 677; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. A izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će Prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministrice kulture gospodin Berislav Šipuš. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora, dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici. Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara usklađuje se prije svega ovdje s Direktivom 2014/60 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. koji govori o povratu kulturnih predmeta nezakonito iznesenih iz državnog područja države članice i o izmjeni Uredbe broj 1024/2012 jedna preinaka. Dakle usklađuje se dalje sa Zakonom o koncesijama, Zakonom o gradnji i Zakonom o prostornom uređenju. Propisuje se i način provođena nadzora nad prometom pokretnom kulturnih dobara, znači fizičke i pravne osobe koje obavljaju djelatnost prometa pokretnim kulturnim dobrima i predmetima, upisuju se sada u upisnik koji vodi Ministarstvo kulture. I ovakav sustav praćenja također imaju i druge zemlje u Europskoj uniji primjerice Grčka, Francuska, Nizozemska, Italija. Produljuje se rok važenja odredbe kojom se i smanjuje broj obveznika plaćanja spomeničke rente koji je propisan inače člankom 114.a Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara do 31. prosinca 2015. godine. Nadalje, imamo brisanje odredbe kojom se temeljem potvrde nadležnog tijela o provedbi mjera zaštite može ostvariti pravo na naknadu radi ograničenja prava vlasništva s obzirom da se potvrdom ne može odlučit o navedenoj naknadi što je sukladno sudskoj praksi. Usklađuju se odredbe o davanju koncesija sa Zakonom o koncesijama te se produljuje vrijeme na koje se daje koncesija na kulturnom dobru. Prije je rok bio 50 godina, a sada je 99 godina. Uređuje se utvrđivanje posebnih uvjeta zaštite kulturnog dobra u postupku izdavanja lokacijske dozvole, građevinske dozvole, to znači usklađenje sa Zakonom o gradnji. Uređuju se i utvrđivanje posebnih uvjeta zaštite kulturnog dobra za građenje jednostavnih i drugih građevina i radova unutar kulturno-povijesne cjeline, na pojedinačnom kulturnom dobru, kao i na području prostornih međa kulturnih dobra za koje nije potrebno ishoditi građevinsku dozvolu. To je također usklađivanje sa Zakonom o gradnji. Usklađuje se postupanje nadležnog tijela u slučaju kada investitor ili izvođač radova poduzme radnju ili zahvat na kulturnom dobru za koje je potrebna građevinska dozvola, a prethodno odobrenje ili potvrda glavnog projekta odnosno poduzme li radnju ili zahvat na kulturnom dobru protivno građevinskoj dozvoli, prethodnom odobrenju ili potvrđenom glavnom projektu. Uređuje se i postupanje nadležnost tijela ako nadzirana osoba ne postupi po rješenju inspektora. To je usklađenje sa Zakonom o upravnim sporovima. Propisuje se obveza upisa u zemljišnu knjigu i katastar zemljišno-knjižnih svojstva kulturnoga dobra i zemljišno-knjižnih čestica unutar prostornih međa kulturnog dobra, tj. precizira se s obzirom na različito postupanje zemljišno-knjižnih odjela, a s obzirom da su neki zemljišno-knjiži odjeli upisivali svojstvo kulturnog dobra, a neki i nisu. Precizira se i dostava i način dostave rješenja o utvrđivanju svojstva kulturnog dobra putem javne objave kada su drugi oblici dostave nemogući ili …. I tu se radi o preciziranju, znači da se precizira dostava i način dostave rješenja o utvrđivanju svojstva kulturnog dobra s obzirom na nemogućnost osobne dostave rješenja vlasnicima kulturnih dobara unutar kulturno-povijesne cjeline. Briše se odredba prema kojoj se temeljem potvrde nadležnog tijela o provedbi mjera zaštite može ostvariti pravo na naknadu radi ograničenja prava vlasništva s obzirom da se potvrdom ne može odlučiti o navedenoj naknadi što je i sukladnoj sudskoj praksi. Toliko, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Jasen Mesić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovani zamjeniče ministrice sa suradnikom gospodinom Jelić iz Pravne službe Ministarstva. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara čije smo prvo čitanje imali prilike raspraviti ovdje u ovoj sabornici u srpnju mjesecu. Tada je ako se sjećate krenuo ovakav prijedlog iz Ministarstva kulture da se ide po hitnoj proceduri u samo jednom čitanju. Dobro je da se tada prihvatio od strane Ministarstva kulture prijedlog da se ipak ide s ovim zakonom u dva čitanja zato što u ovom zakonu nisu unesene izmjene odredbi, samo one izmjene odredbi koje se tiču usklađivanja s direktivom Europske unije, nego je bilo i drugih izmjena i dopuna. Tu zapravo počinje i najveći problem zakona kakvog ćemo imati prilike vidjeti jer nakon čini mi se 7 ili 8 izmjena ili dopuna ovaj zakon trebate vodič da bi ga mogli primijeniti i shvatiti. Ja vjerujem da njegovo sagledavanje u njegovoj cjelokupnosti ima, problema u njegovom sagledavanju ima i uvaženi kolega Jelić koji je vjerojatno radio na svim izmjenama i dopunama, od njih 9. U tom smislu bi bilo izričito uputno da se čim prije izradi pročišćeni tekst zakona. Dobro je isto tako i pozdravljamo u klubu HDZ-a povlačenje u odnosu na prvo čitanje zakona, povlačenje nekih odredbi koji su išli za time da recimo ministrica kulture imenuje sve članove Vijeća za kulturna dobra. Smatramo da je to dobro da je to izbačeno iz drugog čitanja. Isto tako su neke druge primjedbe koje su uvažene u ovom drugom čitanju zakona na neki način bolje. Znamo da nije idealno kad u vijeću imate ravnatelja Nacionalne sveučilišne knjižnice, kad imate predsjednika Hrvatskog restauratorskog zavoda jer to otvara uvijek one diskusije o potencijalnom, eventualnom sukobu interesa da to tako nazovemo, mada ako se netko zalaže za svoju instituciju smatram da to i nije nešto što bi podrazumijevali pod sukob interesa ali to se može riješiti na puno elegantniji i drukčiji način, a to je način za koji postoji zakonska mogućnost, a to je prihvaćanje višegodišnjih projekata upravo od tih institucija. Znači da te institucije u razgovorima s ministarstvom na nekoj tematskoj sjednici vijeća predlože određeni korpus projekata od izrazitog nacionalnog značaja koji će biti financiran kroz 3 godine i automatski onda predstavnici tih institucija koje u sebi imaju koncentriranu stručnost i znanje više o takvim stvarima na vijeću praktički ne raspravljaju nego svake 3 godine ako ti projekti postanu … strateški u tom smislu. Također pozdravljamo isto tako recimo nedavno završen projekt knjižnice u Pleternici. Smatramo da je to dobar posao i voljeli bi kad bi imali prilike vrlo brzo čestitat na završenju knjižnice u Požegi. Voljeli bi isto tako kad bi mogli čestitati završetak muzeja u Metkoviću koji nije dovršen, muzeja … na Lošinju, voljeli bi kad bi konačno mogli vidjeti početak radova vezan za Državni arhiv u Kerestincu. Voljeli bi kad bi mogli konačno vidjeti nešto vezano za početak radova Hrvatskog povijesnog muzeja, zemlje koja je ušla u Europsku uniju da mi nemamo adekvatan centralni nacionalni povijesni muzej i izrazito bi volili da to ne ide preko sustava javno-privatnog partnerstva jer preko sustava javno-privatnog partnerstva na način kao što se to spominje u kuloarima Ministarstva kulture će nas taj projekt koštati tri puta više, a smatramo da i za Državni arhiv Kerestinec i za Hrvatski povijesni muzej uz pravilno pripremljenu dokumentaciju itekako postoji mogućnost da se ta sredstva iznađu u europskim fondovima. Možda je prilika kad razgovaramo o ovim izmjenama i dopunama ovog zakona je da se malo prisjetimo i proračuna Ministarstva kulture za iduću godinu. Nominalno se vidi povećanje i nominalno se isto tako vidi povećanje na stvarima koje bi trebale se ticati obnove bilo pokretne ili bilo nepokretne kulturne baštine. Za tri godine ove Vlade i aktualne postave u Ministarstvu kulture smatramo da je to ipak premalo. Podsjetit ću na izuzetno dobar projekt … [[Govornik se ne razumije.]] Hana, on je praktički počeo 2011. godine. Od ciljanih, pojedinačnih projekata na obnovi baštine koji privlače sredstva EU tek sad nam se pojavljuje projekt na Cresu u palači Moise koji je isto tako već bio zacrtan u programima 2010. i 2011. preko Programa Vijeća Europe koji se odnosi na rehabilitaciju arheološke, arhitektonske baštine jugoistočne Europe. Dakle i drugih projekata u ovom trenutku ne možemo vidjeti. Spominje se da će to biti Rikard Benčić u Rijeci, upravna zgrada, stara upravna zgrada šećerana. Ovdje su predviđena određena sredstva pod operativnim programima učinkovitih ljudskih potencijala i isto tako na stavci za nepokretna kulturna dobra. Međutim, za sve to još treba osmisliti programe i pripremiti adekvatnu projektnu dokumentaciju kako bi se to trebalo napraviti. Tužno je da s time idemo u trećoj godini mandata, a mogli smo u prvoj. Dakle i Cres i Benčić su već mogli biti na pola gotovi. To je glavni strukturalni problem. Glavni strukturalni problem također vezano uz ovaj zakon je, da još uvijek na digitalnom registru koji je napravljen i koji postoji potencijalni investitor koji želi uzeti u koncesiju određeno kulturno dobro ne može na web stranici vidjeti što smije, što ne smije. Ako postoji digitalni registar koji u sebi ima dovoljno podataka i on postoji, on je napravljen 2011. godine, 2012. godine je promoviran, on postoji. Na njemu su načelno popisana sva kulturna dobra. I postoji jedna rubrika koja govori o tome šta se s tim kulturnim dobrom bi eventualno smjelo ili ne smjelo. Ako sam ja potencijalni investitor koji želi uzeti jednu zagorsku kuriju, jednu utvrdu na Hvaru u koncesiju da li ja smijem tamo uvesti struju, koju namjenu smijem napraviti? Da li smijem postaviti tamo ugostiteljske sadržaje? Kako provesti sanitarni čvor? Onda bi, kad bi to postojalo onda bi sustav dugoročnih koncesija imao smisla. To po našem dubokom uvjerenju može i mora odraditi Služba zaštite kulturne baštine. Naravno da oni to ne mogu napraviti u prvoj godini za sto objekata, ali neka učine u svakoj županiji za jedan. Za jedan prve godine u svakoj županiji. To je dvadesetak objekata. Da u prvoj godini za deset njih nađete dugoročnog koncesionara već ste nešto učinili. Dokle god investitor koji krene u koncesiju jednog takvog objekta zapravo ne zna šta s njim može i da li može. Dokle god mu je to još uvijek prijetnja iza ugla, dok nema razjašnjenju platformu žali bože unošenja promjena izmjena i dopuna u ovaj zakon. Također, usluga državne uprave u tom smislu bila bi puno transparentnija na taj način, jer ako služba i resorno Ministarstvo kulture objavi transparentno šta se u kojem slučaju smije ili ne smije, šta se očekuje u tom smislu bi to sve skupa bilo i puno transparentnije i puno učinkovitije. Manje bi predmeta bilo i na Vijeću za kulturna dobra, jer Vijeće za kulturna dobra ne bi moralo one rubne situacije da tako kažem donositi odluke koje mogu biti na neki način i presedanske. Dakle, u tom smislu ovo drugo čitanje izmjena i dopuna Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara je bolje od onog prvog prijedloga kojeg smo imali ovdje u prvom čitanju. Međutim, volili bi isto tako u klubu Hrvatske demokratske zajednice da se vidi i raspravi na stručnim tijelima ministarstva u Hrvatskom restauratorskom zavodu sve ovo što govorimo. Jer smatramo kad bi se uvažile i ove dodatne naše primjedbe da bi zakon bio bolji i da bi se on u praksi pokazao adekvatnim. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Đurđica Plančić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara raspravili smo na 13. sjednici i usvojili ga 15. srpnja 2014. godine. Klub SDP-a je u toj raspravi podržao donošenje zakona ocijenivši predložene izmjene i dopune značajnim korakom u nastojanju da se zakon poboljša, da se učini što životnijim, a da se zaštita kulturnih dobara učini što efikasnijom i učinkovitijom. Ocijenili smo također pozitivnim želju da se izmjenama olakša stavljanje tih dobara u gospodarsku funkciju što se postiže prvenstveno njegovim usklađenjem sa Zakonom o koncesijama i produljenjem vremena na koji se ta koncesija može dati. Pored toga izvršeno je usklađenje sa Zakonom o gradnji i Zakonom o prostornom uređenju a riješena su i druga pitanja koja su se pokazala u praksi nedovoljno ili neadekvatno uređene. Posebno bih izdvojila detaljnije uređenje obveza i postupaka investitora kada pristupa zahvatu na kulturnom dobru kao i postupanje nadležnih tijela u slučaju kada investitor ili izvođač radova poduzme radnje bez propisanih dokumenata za gradnju ili protivno istima čime se željelo zapravo promptno zaustaviti takvo djelovanje. Zakon je dopunjen novim odredbama koje reguliraju nadzor nad prometom pokretnih kulturnih dobara kako bi se spriječila nelegalna trgovina tim dobrima. Sve ove intervencije klub SDP-a je podržao. A sada bih se zadržala i osvrnula na promjene koje su nastale u odnosu na prijedlog zakona iz prvog čitanja. U prvom redu konačni prijedlog usklađen je sa Direktivom 2014/60 EU Europskog parlamenta i vijeća od 15. srpnja 2014. o povratu kulturnih predmeta nezakonito iznesenih s državnog područja države članice EU i o izmjeni Uredbe EU br. 1024/2012. Tako su izmijenjeni članci kojima je propisan postupak i uvjeti povrata tih predmeta nezakonito iznesenih s područja države članice EU ako se one nalaze na području RH kao i povrata tih predmeta koji su nezakonito izneseni s područja RH. Uvažavajući primjedbe iznesene u raspravi kao i mišljenja nadležnih saborskih odbora predlagateljica je odustala od ranije predloženih izmjena u sastavu i načinu imenovanja članova i nadležnosti Hrvatskog vijeća za kulturna dobra. Tako će vijeće u sadašnjem sastavu nastaviti s radom te će i nadalje biti nadležno davati prethodno mišljenje u postupku utvrđivanja prestanka svojstva kulturnog dobra. U konačnom prijedlogu zakona nije predloženo nitijedno izuzeće od obveze osnivanja zakonskog založnog prava kao osiguranja naplate uloženih sredstava iz javnih izvora. Nadalje, dodatno su nadopunjene i jasnije formulirane odredbe o pravu prvokupa te uvjetima davanja koncesija unutar zaštićenog područja prirode. Posebno bih pohvalila dopunu odredbi koje preciziraju i definiraju izradu i potvrdu konzervatorskog elaborata te utvrđivanje posebnih uvjeta zaštite kulturnih dobara u postupku izdavanja lokacijske i građevinske dozvole. U konačni prijedlog uvrštena je i odredba kojom se produžava sadašnji način plaćanja neizravne spomeničke rente i tako će i nadalje do 31. prosinca 2015. godine spomeničku rentu plaćati samo pravni i fizičke osobe koje obavljaju određene profitabilnije djelatnosti dok će zbog olakšanja uvjeta poslovanja brojni gospodarski subjekti i dalje biti oslobođeni ove obveze. Kao što sam i na početku rekla ocjenjujemo predložene izmjene i dopune značajnim napretkom u skrbi o kulturnim dobrima pa će naš klub podržati njegovo donošenje. Klub SDP-a podržava i predloženi amandman Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, a koji se odnosi na to da se njime daje primjeren značaj jednoj specifičnoj struci krajobraznoj arhitekturi. Sudjelovanje krajobraznih arhitekata u izradi konzervatorskih elaborata smatramo vrlo važnim, a po našem mišljenju trebalo bi biti i obvezno kada se radi o spomenicima parkovne arhitekture kojih na sreću u RH ima jako puno. I na kraju teško je ne složiti se s ocjenom da imamo dobar i sveobuhvatan zakon, a i da predstoji još puno rada na njegovoj primjeni u praksi. Tu naročito mislimo na ujednačavanje prakse u postupanju nadležnih tijela u svim postupcima te boljoj i efikasnijoj koordinaciji različitih tijela javne uprave tj. općenito na podizanju odgovornosti svih sudionika u postupku zaštite našeg iznimnog kulturnog blaga. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Sonja König.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice naše Sabora, poštovani zamjeniče ministrice sa kolegom, kolege i kolegice. Klub HNS-a će podržati predloženi zakon, odnosno dopune Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. O razlozima tomu u prilog govorili smo i nedavno navodeći probleme s kojima se suočavamo i zbog kojih se između ostalog mijenja zakon, a to su različita pravila koja se odnose na iste ili vrlo slične stvari, odnosno različito provođenje istih odredbi u praksi ili u različitim dijelovima naše zemlje. Ovim prijedlogom zakona na području cijele Hrvatske njegove odredbe provodit će se isto što je i zapravo jedino pravedno i pravilno i korektno. Korektno je i logično da ovaj zakon uskladimo s drugim zakonima i s drugim propisima što ćemo njegovim donošenjem i učiniti. Usklađujemo ga naime kao što su rekli i moji prethodnici sa Zakonom o koncesijama, Zakonom o gradnji i Zakonom o prostornom uređenju kao i s Direktivom Europskog parlamenta i vijeća od 15. svibnja ove godine. Zakon dodatno uređuje stavljanje kulturnih dobara u funkciju i to mu je i jedna od temeljnih svrha i to mu je jedna od temeljnih ideja. A ideja je i da se one koji kulturno dobro na bilo koji način koriste uputi u njihovo očuvanje. Naime, propisuje se primjerice ovim zakonom da obavijest o namjeri davanja koncesije pored podataka propisanih Zakonom o koncesijama mora sadržavati i uvjete zaštite i očuvanja kulturnih dobara te načine njihove provedbe od strane koncesionara. Smatramo to dobrim rješenjem jer su u startu time poznata pravila i uvjeti korištenja i očuvanja kulturnih dobara kako uostalom treba i biti. Jer možemo mi danima govoriti o vrijednostima, o bogatstvu i značaju kulturnih dobara ali ako ne propišemo, ali ako ne uredimo, ako ne odredimo načine i uvjete njihovog korištenja nećemo napraviti dovoljno u njihovom očuvanju a ovim dopunama zakona činimo upravo to propisujemo postupke kojima se kupuju, prodaju, zemljišno-knjižno upisuju, dograđuju, izvlašćuju, daju u koncesiju ili na bilo koji drugi način koriste kulturna dobra i zato će klub HNS-a kao što smo i najavili ovaj prijedlog Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i podržati. Hvala lijepa.
Jasen Mesić, replika.
Uvažena kolegice, rekli ste da će se sada zakon provoditi jednako na čitavom teritoriju RH. I dosada se provodio jednako na čitavom teritoriju RH, međutim zbog raznolikosti, kulturnih dobara, od dubrovačkog primorja, otoka, Slavonije, Hrvatskog zagorja jednostavno je nemoguće propisati neke procedure. Potpuno je drukčija metodologija obnove Velikog Tabora od Kule Kamelengo u Trogiru ili recimo od obnove i rada u Starigradskom … [[Govornik se ne razumije.]] potpuno drukčija. Nema toga koji još nije shvatio kako će propisati … [[Govornik se ne razumije.]] i bilo bi jako opasno da se propisuju na isti način. Jel u svakom zaštitnom zahvatu prethode zaštitno istraživački radovi koji onda određuju metodologiju obnove. Poštovana kolegice, ovaj zakon sam po sebi neće naći niti jednog koncesionara za kulturno dobro, niti jednog jedinog zapamtite što sam vam rekao. Naći će ga samo jasna, stručna predložena platforma šta se na pojedinom kulturnom dobru i na koji rok smije. I onda kad investitor ili koncesionar vidi to, a to po meni i po nama je korak koji treba uslijediti nakon ovog zakona aktivnošću službe, tada tek se možemo nadati da ćemo za pojedino kulturno dobro dobiti koncesionare. Kad će on znati da pored neke kurije možda može napraviti teniski teren, kad će znati da tu … [[Govornik se ne razumije.]] može organizirati u bolnici B tipa, ili da može tamo napraviti wellnes centar, kad će to znati, da to u toj kuriji može, u nekima neće moći, jel su toliko vrijedne da zaslužuju biti samo muzej. Ali nekima će se moći dati takva namjera, ali to moraju propisati službe i to će biti inicijalni početak bilo koje koncesije.
Sonja König, odgovor na repliku.
… [[Govornica naknadno uključena.]] Hvala lijepa poštovana potpredsjednice našeg Sabora. Kolega Mesić, ne različito se provodio ovaj zakon zato što su različiti zemljišno-knjižni odjeli odnosno sudovi, odnosno oni koji su provodili zakon različito tumačili ovaj zakon. Ovim zakonom će se to promijeniti. Hvala lijepo.
Završno zamjenik ministrice gospodin Berislav Šipuš. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, zahvaljujem svima koji su sudjelovali i u današnjoj raspravi, a posebno bi zahvalio svim odborima i pojedincima koji su sudjelovali u prvom, odnosno u raspravi između prvog i drugog čitanja. Upravo kao što ste i svi spomenuli u konačnom prijedlogu zakona uvažene su praktički primjedbe i mišljenja mjerodavnih odbora Hrvatskog sabora te primjedbe iznesene u raspravi u Hrvatskom saboru tijekom prvog čitanja. Tako da uistinu držimo da je ovaj tekst usklađen, pa rekao bih sa gotovo svim čimbenicima ovoga Sabora. Samo da kolegi Mesiću odgovorim. Mislim da što se tiče pročišćenog teksta ovog zakona moguće je da se takva verzija napravi i ovdje u Saboru dakle putem preko Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, dapače. Držimo da će izmjene i dopune ovoga zakona doprinijeti lakšem uključivanju nepokretnih kulturnih dobara u projekte tzv. velikih investicija jer je ipak tu tijek postupaka pojednostavljen sada. Spomenut ću, koliko god to nepopularno zvučalo kulturnjacima, pa možda i meni samom, da je odricanje od spomeničke rente i u 2015. godini će donijeti gospodarsko privrednim subjektima oko 40 milijuna kuna više u njihovim financijskim portfeljima. I što se tiče prioritetnih projekata i investicija za 2015. godinu rekao bih da se upravo lista projekata Ministarstva kulture, prioriteta podudara s onim što i kolege zastupnici danas su govorili, tj. Muzej u Metkoviću kojeg očekujemo već u prvom kvartalu slijedeće godine da bude dovršen i spreman za otvaranje. To je apsolutno Muzej hrvatskoga aproksiomena u Malom Lošinju, to je i Vučedolski muzej arheologije znači arheološki lokalitet važan za sve nas, to je sasvim sigurno i Hrvatski povijesni muzej za kojeg očekujemo u idućoj godini da počnu i radovi. Evo zahvaljujem.
Kolega Crnogorac jeste se vi javili za repliku? Ne. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo u petak. Sad ćemo zastati sa raspravom do 15,00 sati. A onda ćemo nastaviti sa prijedlogom dugoročnog plana razvoja oružanih snaga RH. Hvala lijepa.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, drugo čitanje, P.Z.E. br. 677, rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Molim predstavnika predlagateljice, poštovanog zamjenika ministrice kulture Berislava Šipuša da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 1 na članak 31.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 na članak 34.
Također se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Amandman se ne prihvaća stoga što konzervatorski elaborat izrađuje se za sva nepokretna kulturna dobra iz članka 7. Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, znači da obuhvaća kao stručni dokument i krajolik, a koji je zaštićen kao kulturno dobro. Nadalje, pojam objekt krajobrazne arhitekture nije definiran Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara niti Zakonom o zaštiti prirode, međutim svi objekti koji su zaštićeni kao kulturno dobro obuhvaćeni su konzervatorskim elaboratom kojim se pobliže uređuju mjere zaštite i očuvanja kulturnih dobara.
Hvala lijepa. U ime odbora poštovani zastupnik…
Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 118 glasova za, donesen zakon P.Z.E. br. 677 kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Kolegice i kolege nastavljamo sa raspravom. Pred nama je - Prijedlog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske za razdoblje od 2015. do 2024. godine; Predlagateljica akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja dugoročnog plana razvoja primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za obranu. Izvješća ste primili. S nama je predstavnik predlagatelja, ministar Ante Kotromanović. Ministre uvodno? Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, kolege zastupnici, bivše kolege zastupnici, dragi prijatelji. Evo danas ćemo govoriti o dugoročnom planu razvoju Oružanih snaga RH. Mi smo jutros imali Odbor za obranu i prošli smo tu temu na jedan dobar i kvalitetan način. Napravili smo prezentaciju za saborske zastupnike i članove odbora i detaljno upoznali sa našim namjerama, sa našom vizijom Oružanih snaga RH. Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga je temeljni dokument obrambenog planiranja kojim se utvrđuje dugoročna projekcija razvoja, potrebnih sposobnosti i definiraju resursi za njihovu realizaciju. U uvjetima proračunskih restrikcija izrada ovog dokumenta bila nam je poseban izazov. Treba osigurati s jedne strane razvoj sposobnosti koji će omogućiti ispunjenje ustavne uredbe Oružanih snaga, a sa druge strane voditi računa o financijskim mogućnostima i ukupnom društvenom okruženju. Ovaj plan je rezultat dubinskih analiza, naših promišljanja sa različitih kutova gledanja, sa nekoliko različitih scenarija i vrednovanja mnogobrojnih faktora koji utječu na sigurnost i na obrambene zahtjeve. Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje 2015-2024. godine drugi je ovakav dokument koji ovaj Parlament će sada donijeti a jedan prije je već donio. Znači, prvi je donesen 2006. godine i već se nakon godinu dana sudario sa teškom realnošću a to je da su znači sredstva koja su bila i projekcija sredstava planirana za to razdoblje morala biti rezana i nažalost ciljevi nisu mogli biti ispunjeni, bili su nedostižni. Što se tiče nas mi smo koristili pouke, izvukli pouke iz tog razdoblja, pokušali smo postaviti ovaj dugoročni plan razvoja na čvrstim i realnim temeljima i vrlo često smo čuli tijekom javne rasprave da je naš s jedne strane dugoročni plan razvoja ambiciozan, a s jedne strane da nije baš toliko ambiciozan. Naš stav je da smo onda nekako na nekakvom dobrom putu na sredini i da s obzirom na situaciju gospodarsku koju imamo i na sredstva kojima ćemo raspolagati u idućih desetak godina da je on provediv. U razdoblju od prethodnog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga za razdoblje 2006-2015. godine znači došlo je do bitnih promjena u okruženju. Hrvatska je postala članica NATO-a, postali smo članica EU, Hrvatska sudjeluje u zajedničkoj obrani, u operacijama potpore miru i pomoći civilnim institucijama što neminovno traži daljnju modernizaciju i jednu izbalansiranu izgradnju potrebnih sposobnosti. Istovremeno pojavili su se novi izazovi i prijetnje u globalnom i regionalnom sigurnosnom okružju, a izdvajanja za obranu su uslijed gospodarske krize smanjena. To nije samo trend u Hrvatskoj to je trend i u većini zemalja NATO-a osim Poljske, SAD-a i još jedne zemlje. Ali nadam se da će sada to stanje ići prema gore. Članstvo u NATO-u znači dodalo je jedne posve nove sigurnosne i političke dimenzije za RH, također ulazak u EU. Znači, on je potpuno stvorio jednu dodatnu i ojačao poziciju Hrvatske kroz ta dva bitna i značajna faktora za RH. RH se afirmirala kao odgovorna i vjerodostojna članica međunarodne zajednice, te kao saveznica koja ispunjava svoje obveze i pridonosi sigurnosti na regionalnom i globalnom planu. Razvoj obrane međutim predstavlja jedan kontinuirani proces koji se ne može zaustaviti na ovim postignućima već se mora prilagođavati okolnostima u strateškom i regionalnom okružju provodeći odgovarajuće transformacije i prilagodbe. Funkcioniranje u okolnostima smanjenog obrambenog proračuna te zahtjev za posebne sposobnosti kojima će se RH, znači koja će moći dovršiti i odgovoriti na sadašnje i buduće prijetnje u dinamičnom i kompleksnom sigurnosnom okružju predstavlja okvir u kojima je pripreman dugoročni plan Oružanih snaga za iduće desetogodišnje razdoblje. Dugoročni plan Oružanih snaga zaokružuje se reformskim procesom u području obrane koji su uključivali izradu i donošenje strateškog plana obrane. To smo napravili 2013. godine, te dvaju ključnih zakona, Zakona o službi i Zakona o obrani, to smo donijeli također tijekom 2013. godine. Nakon ovoga slijedi nam plan obrane RH i u tijeku je izrada toga plana. Iduće godine bit će predstavljan također javnosti. Ovaj dugoročni plan razvoja utemeljen je na strateškim analizama provedenim u sklopu strateškog plana obrane, donosi projekciju razvoja vojnih sposobnosti i definira resurse za njihovu realizaciju. RH će u budućnosti razvijati oružane snage koje će biti primjerene izazovima dugoročnog razdoblja koje se nalaze pred nama. Snage koje će biti snažne u pogledu izvršavanja svoje temeljne ustavne uloge, ali koja će svojom spremnošću, obučenošću i opremljenosti biti u stanju nositi i dio tereta o zajedničkim operacijama sa saveznicima te biti na raspolaganju ugroženom stanovništvu u katastrofama i kriznim situacijama što smo imali prilike vidjeti nažalost u zadnje vrijeme. Nakon nužne transformacije Oružanih snaga moderne i snažne snage, što želimo napraviti? Da bi to postigli mi ćemo reducirati upravljačke i zapovjedne strukture, poboljšati strukturu osoblja, mi ćemo pokušati izbalansirati strukturu proračuna korist opremanja, modernizacije, te provedbe obuke kao i nužnih pretpostavki na kojima će se izrađivati moderna i učinkovite Oružane snage. Dugoročni plan razvoja kao temeljni dokument obranom planiranja usklađena je sa procesom ruralnog planiranja u NATO-u te uključuje doprinose RH razvoju sposobnosti saveznika. Znači mi smo i ovaj dugoročni plan razvoja također isto na jedan način procesirali sa našim strateškim partnerima, a to su bili naši saveznici iz SAD-a i iz nekih drugih zemalja gdje smo također isto prezentirali u samom nacrtu dugoročni plan razvoja gdje smo dobili također isto jedan dosta pozitivan stav o tome kako mislimo definirati i razvijati naš sustav u budućnosti. Zbog smanjenja izdvajanja za potrebe obrane i u posljednjih nekoliko godina usklađivanje postavljenih ciljeva i obaveza sa predviđenim raspoloživim sredstvima bio je vrlo zahtjevan proces kojim smo nastojali uspostaviti ravnotežu postavljanih ciljeva, mogućnosti i sredstava. Naša vizija Oružanih snaga je da na kraju ovog razvojnog razdoblja oružane snage budu dobro obučene, opremljene i vođene odnosno sposobne iz prve izvršavati utvrđene misije i zadaće. Organizacija i struktura Oružanih snaga proći će kroz preustroj koji će rezultirati učinkovitom zapovjednom strukturom, ne samo Oružane snage, mi iduće godine mislimo, iako je izborna godina, mi radimo sada i završit ćemo do kraja godine nadam se novi ustroj Ministarstva obrane gdje također želimo smanjiti poslovne procese, integrirat se, jedan dio posla ćemo integrirati i prebaciti u glavni stožer, ubrzati tu administraciju, smanjiti broj ljudi u administraciji i pokazati da i u tom dijelu možemo učiniti još jedan korak više. Znači ukupna ciljana brojčana veličina Oružanih snaga će biti 15 tisuća djelatnih osoba, plus 400 kadeta koje planiramo dostići do kraja 2017. godine. No, međutim valja naglasiti kako uz profesionalni sastav po pravi puta nakon završetka Domovinskog rata pokrećemo aktivnosti na uređenju pričuvne komponente Oružanih snaga. To smo vidjeli već ove godine i smontirali smo dvije bojne, jednu na jugu, jednu na istoku zemlje. Iduće godine idemo dalje. Djelovanje u ovom okolnostima koje obilježavaju složene i društvene, i organizacijske strukture te primjena novih tehnologija zahtjeva od pripadnika Oružanih snaga nova znanja i vještine. Stoga je i osposobljavanje novoga i svršavanja postojećeg osoblja u području obrane i sigurnosti od primarne važnost. Obrazovanje za potrebe Oružanih snaga odnosno obrambenog resursa, te znanstvena djelatnost u tom kontekstu predstavljaju izuzetno važna područja dugoročnog plana razvoja. Mi smo napravili kompletnu reformu vojnog školstva i ovo je prva godina kada smo krenuli sa potpuno novim studijem i to je ja bih rekao jedan isto bitan i važan iskorak koji će doprinijeti da imamo sutra bolje i snažnije oružane snage. Opremanje i modernizacija uz osposobljeno i motivirano osoblje predstavlja također ključan element dugoročnog razvoja Oružanih snaga. Projekti opremanja i modernizacije predstavljaju izravan doprinos razvoju zacrtanih sposobnosti koje će se razvijati unutar Oružanih snaga. Prioritete hrvatske kopnene vojske je modernizacija i opremanje ključnih manevarskih postrojbi Oružanih snaga. Znači to mi do kraja tog ciklusa moramo završiti opremanje oklopnog vozila do 2017. godina sa topom od 30 mm. Vidjeli ste da smo već potpisali ugovor sa Ministarstvom obrane Republike Njemačke o kupovini samovoznog topničkog sustava Panzerhaubitze 2000, 12 komada. U našem planu je revizija i modernizacija tenkova, kupovina novog prijenosnog protuoklopnog sustava na tome radimo, to ćemo imati nadam se već krajem iduće godine. Znači opremanje prijenosnih PzH sustavima kratkog dometa i to razgovaramo sa našim strateškim partnerima i mislimo da ćemo na takav način riješiti ono što je vrlo bitno i važno za zaštitu postrojbi, za zaštitu našeg neba sa zemlje. Znači nastavak kupovine inženjerskih sredstava, sredstava za ABCOM i u perspektivi, to je zadnja nekakva stavka do 2024. godine modernizacija brodova, pješaštva, BVP M-80. Što se tiče prioriteta opremanja i modernizacije Hrvatske ratne mornarice, dati ćemo težište na razvoj obalne straže kroz nastavka projekata opremanja obalnih ophodnim brodom. Znači prošli petak potpisali smo ugovor sa Brodosplitom, ovih zadnjih pet obalnih ophodnih brodova mog ureda je bilo preko 680 upita iz cijelog svijeta o tome da se ti brodovi rade vani, mi smo inzistirali i napravili smo sve da se grade brodovi u Hrvatskoj i to je važno. Jer sada radimo na razvoju također isto više namjenskog van obalnog ophodnog broda. Ideja je da se taj brod također radi u Hrvatskoj. Imamo sposobnosti i kapacitete i možemo osigurati sredstva u idućem periodu ako budemo dobro upravljali procesima i sa sredstvima. Znači tu ćemo također ići u remont i modernizaciju raketa RBS-15 nabavku dva lovca mina za naše potrebe za Hrvatsku ratnu mornaricu i modernizaciju … sustava što je vrlo važno i bitno zato što ćemo na taj način biti povezani sa svim dijelovima društva u Hrvatskoj, a imat ćemo jednu jasniju i bolju sliku našeg mora i tu ćemo izdvojiti 12 milijuna eura zato što nismo zadovoljni sa sadašnjim stanjem koje imamo unutar Oružanih snaga. Što se tiče Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i protuzračne obrane, znači razvijat ćemo sposobnosti i nadzor zaštite zračnog prostora RH. Odluka o sposobnosti … zrakoplovstva bit će dostavljena do kraja 2016. godine. Mi ćemo već iduće godine formirati tim ljudi od najboljih stručnjaka i ljudi koji su u mirovini, ljudi koji su …, od Ministarstva gospodarstva i napravit ćemo studiju koja će nam … kakav tip zrakoplova bi bio najbolji za Hrvatsku, gledat ćemo taj multinacionalni pristup ako budemo mogli razviti sposobnosti zajedno sa nekim drugim iz regije, to je isto aktualno, ali kažem, o tome ovisi jako puno stvari i znat ćemo nešto više krajem iduće godine. Odluka mora biti donesena do kraja 2016. godine, zato što sredstva koja imamo danas na raspolaganju, njihova operativna važnost ili uporaba može biti do negdje 2020. godine i mi moramo početi uvoditi te sustave što, rekao bih, što prije. Također isto razmatramo mogućnost zamjene helikoptera, tu smo na dobrom putu. Razgovarali smo sa našim partnerima iz SAD-a, išli bi na dva tipa helikoptera, to su …, njih bi dobili besplatno, ako bude sve u redu i platili bi samo PDV i kasnije bi išli na jednu težu i veću verziju helikoptera koji je potpuno pogodan za ono što nama treba, to su zaštita, spašavanje, prijevoz ranjenika, prijevoz bolesnika zato što je on puno jeftiniji, helikopter se zove …, puno je jeftiniji i lakši i brži od helikoptera koje mi danas imamo u … uporabi, a to su helikopteri istočne proizvodnje. Što se tiče, znači također isto planirani niz projekata u razvoju … i logistike, specijalnih snaga, znači tu posebno dajemo akcent na specijalne snage, formiramo za … specijalne snage u glavnom stožeru. To su ljudi koji su, mir nam treba biti udarna snaga, … jednog bataljuna, imamo, za njih smo nabavili kompletnu dobru, najbolju opremu koju možemo u ovom trenutku dobiti … i stalno to kupujemo i mislimo da je to nužno i važno za naše … snage. Racionalizirat ćemo korištenje … Ministarstva obrane, znači tako da ćemo iduće godine, u idućem periodu preko 25 nekretnina predati Agenciji za nekretnine. U tijeku je, sada je popis, drugi popis imovine, mi ćemo napokon imati jasnu sliku toga što je Ministarstvo obrane, sa čime raspolaže. U 20 godina naprosto nije se baš vodila briga o tome i to je ono što smo dali si zadaću da u 2015. godini dobijemo bezuvjetno mišljenje državne revizije, napravili smo niz akcijskih planova, pokušamo popisati tu imovinu na način da to znamo što imamo, sve ono što nije perspektivno predajemo državnoj agenciji i na taj način rasteretit ćemo i sebe i smanjit ćemo niz problema koje imamo, a to su razni zakupi, razne ugovore o najmu, to je silna potraživanja koja više ne možemo naplatiti u zadnjih 15-ak godina i tako, to radimo naravno i u dogovoru sa državnim odvjetništvom. Financijske analize i procjene … perspektive upućuju na zaključak kako je za realizaciju projekta i dosizanje sposobnosti definiranih ovim planom potrebno u narednom desetogodišnjem razdoblju izdvojiti sredstava na razini od najmanje 48 milijardi kuna, znači bez aviona, stoga je cilj do 2018. godine održati postojeću razinu … proračuna te uz oporavak gospodarstva i rast BDP-a stvoriti pretpostavke za značajniji i realniji porast obrambenog proračuna u nastavku planskog razdoblja. Važno je naglasiti da je uz teškoće koje imamo gospodarske … višegodišnji plan izdvajanja za obranu tako da se nadam da ćemo to prvo stabilizirati proračun, a iz viškova opreme i naoružanja, to nam je Vlada odobrila, znači od prodaje tih viškova, od prodaje nekretnina koje se sada nalaze … Ministarstva obrane i prodaje …, mi dosta isto obučavamo druge vojske na prostoru Hrvatske, mi mislimo toga također isto podići naš proračun u idućim godinama i zato imamo realne pretpostavke, već imamo ugovore koje smo potpisali i ove godine smo već zaradili preko 40 milijuna kuna samo od takvih stvari i na taj način podigli naš proračun. Želim posebno naglasiti činjenicu otvorenog i vrlo transparentnog odnosa prema javnosti tijekom pripreme dugoročnog plana razvoja. Znači, radili smo savjetovanje sa javnošću, više puta, ono je provedeno tijekom listopada i studenog 2014. godine. Imali smo niz komentara, niz dobrih rješenja, niz dobrih prijedloga koje su nam nudili. Znači, tu su bili zainteresirani od političkih stranaka do ove stručne javnosti, … zbora, imali smo sjajnu raspravu sa njima, …, novinara koji prate, pojedinaca, … klastera i stvarno smo dobili niz, kažem, vrijednih komentara, jedan značajan dio smo također isto involvirali i stavili u sam dugoročni plan … RH. Iz ovog dugoročnog plana razvoja nedvosmisleno proizlazi zaključak kako RH nastavlja razvijati Oružane snage u skladu sa sigurnosnim izazovima, polazeći od temeljen Ustavne uloge i vodeći računa o opredjeljenju za izgradnjom mira i stabilnosti u svijetu, posebno u regiji. Ciljevi i vrijednosti koje težimo ugrađene su u … snaga, sposobnih odgovoriti na buduće izazove te tako ispuniti svoje društvenu ulogu i svoje međunarodne obveze. Želim na kraju naglasiti kako Oružane snage nisu samo instrument za … misija zadaća već jedan od ključnih elemenata te pokazatelj identiteta države i društva. … ratu sa visokim društvenim ugledom temeljenim na uspješno obavljenoj povijesno važnoj misiji obrane i oslobađanja zemlje, ona će uz osiguranje odgovarajućih resursa i ubuduće činiti jedan od temeljnih oslonaca sigurnosti i stabilnosti i razvoja društva. Gospodine potpredsjedniče, u uvodu toliko.
Hvala ministre. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika, Grubišić. A replika? Ja se ispričavam kolega Vukšić, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Krenut ću negdje od kraja vaše rasprave, 20 godina nakon završetka rata Domovinskog rekli ste rečenicu za koju vi niste odgovorni i nije odgovorna samo ova Vlada, "napokon ćemo znati s čime ministarstvo raspolaže, što imamo". Zar nije tužno u Hrvatskoj znamo što nemamo? Imat ćemo bit će uskoro 25 godina samostalnosti ili ja volim reći višestranačje u Hrvatskoj državi, a mi još uvijek nemamo cjelokupni popis imovine, ne znamo s čim raspolažemo, a znamo da teško živimo. To je isto kao kada bi u nekom privatnom domaćinstvu znali da nemaju, a ne bi znali što imaju. To je nonsens to je stvarno zabrinjavajuće. Drugo, rekli ste da dugoročni plan razvoja Oružanih snaga je na čvrstim i realnim temeljima. Sasvim sigurno kada biste vi određivali budžet Ministarstva obrane da bi bio drukčiji, to vjerujem jer vi ste vojnik od glave do pete i sasvim biste to drukčije, on je na realnim temeljima ali da je na čvrstim temeljima ne znamo. da li su ti realni temelji čvrsti po sadašnjem statusu ono što stručnjaci govore u kakvom su stanju recimo tehnika u Hrvatskim oružanim snagama i sve ono što treba pratiti ljudski potencijal sasvim sigurno da ti temelji nisu čvrsti pa ćemo vjerojatno u toku rasprave vidjeti. Ovo je sasvim sigurno što treba podržati ovaj plan, da li će on biti moguće uz kresanje i vi ste rekli već druga godina se kreše budžet Ministarstvu obrane, moramo samo znati da članstvo u NATO-u ne znači da smo mi pod svaku cijenu obranjeni, da postoji članak 3.ili 5. ne znam koji gdje se kaže da je zemlja mogućnost da se zemlja treba prvo sama pobrinuti za svoju obranu pa tek onda … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Krećemo sa raspravom po klubovima. Ispred Kluba nezavisnih Grubišić-Kajin nema ih, gube pravo na raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista Mladen Novak, nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime kluba SDP-a Dunja Špoljar. Izvolite.
hvala potpredsjedniče. Uvaženi ministre sa pomoćnikom, poštovane kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Pred nama je dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2015.do 2024. Kao što je rekao ministar ispred mene temeljni dokument obrambenog planiranja koji će doprinijeti razvoju i sposobnosti Oružanih snaga RH, ali i NATO-a kojih je RH članica. On bi trebao zamijeniti dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje 2006.do 2015.koji je ostao neispunjen kao u najmanju ruku preambiciozan. No treba uzeti u obzir i to da je u međuvremenu Hrvatska pristupila NATO-u i ušla u EU, da je gospodarska kriza značajno utjecala na proračun, a i da je globalna sigurnost odnosno nesigurnost uzela maha. Ovaj DPR temelji se na dva ključna zakona, to su zasigurno Zakon o obrani i Zakon o službi u Oružanim snagama RH. predložen je temeljem duboke i opsežne analize i javne rasprave, uvažavajući naravno proračunske restrikcije. Stoga se može reći da doista stoji na realnim temeljima. Za realizaciju ovog plana u sljedećih 10 godina bit će potrebno izdvojiti 48 milijardi kuna što nije nedostižno. Cilj je do 2017.zadržati postojeću razinu obrambeno planiranje i proračun te čemu je pretpostavka oporavak gospodarstva i rast BDP-a, planirati realan porast obrambenog proračuna, prije svega zaustaviti višegodišnji kontinuirani pad izdvajanja za obranu. Oružane snage RH razvijale bi se pojednostavljeno rečeno kroz tri grane odnosno kroz tri zadaće, a to su prvo obrana vlastitog teritorija, drugo, zaštita međunarodne sigurnosti i naravno treće ne manje važno, pomoć civilnom stanovništvu. DPR na kraju ovog razdoblja predviđa manji broj ljudi negdje do 15 tisuća djelatnika, a na kraju ove godine brojka je bila oko 18.800, ali cilj je da budu bolje obučeni, opremljeni i sposobni izvršavati određene utvrđene misije i zadaće. Struktura bi bila 1:3 do 1:5 u omjeru časnici prema vojnici. U plan je uključena i nova kategorija osoblja, to su vojni specijalisti. To su osobe koje posjeduju specijalizirana znanja i vještine potrebne za obnašanje vojnih dužnosti u rodovima borbene potpore, službama i strukturama. Moraju zadovoljavati opće uvjete za prijam u djelatnu vojnu službu nakon izobrazbe te se osobe mogu primiti u djelatnu vojnu službu, dodjeljuje im se čin skupnika vojnog specijalista ili poručnika odnosno poručnika korvete vojnog specijalista. Prvi puta nakon Domovinskog rata planira se ustrojavanje pričuvnog sastava. Nacrtom prijedloga DPR-a do 31.12.2017.godine predviđa se formiranje pričuvnih snaga i to ugovorne pričuve oko tisuću pripadnika i mobilizacijske pričuve, razvrstani koji su odslužili vojni rok i oni nerazvrstani. Sve ukupno do 20 tisuća pripadnika bit će raspoređeno u pričuvne postrojbe oružanih snaga s pripadajućim naoružanjem i opremom. Obuka pričuvnih postrojbi provodit će se po istim standardima kao i obuka profesionalnog sastava koristeći istu doktrinu i proces obuke, a razlikovat će se samo u različitim stupnjevima spremnosti za provedbu zadaće. Ugovorni i razvrstani pričuvnici tijekom osposobljavanja i obnašanja dužnosti bit će ocjenjivati te će se moći i promicati. Ugovorna pričuva obuhvaćati će ustrojbena mjesta za specifične vojno-stručne specijalnosti, prijeko potrebno za provedbu operacija koje zbog određenih razloga nisu pogodne za popunjavanje djelatnog sastava Oružanih snaga kao npr. visokospecijalizirano medicinsko osoblje. Republika Hrvatska razvijat će sposobnosti za održivost sudjelovanja u operacijama izvan zemlje unutar NATO-a i Europske unije s najviše 1000 pripadnika Oružanih snaga. U okviru obrambenog proračuna planirati će se potrebna financijska sredstva za sudjelovanje u operacijama do 200 pripadnika Oružanih snaga dok će se financiranje eventualnog angažmana iznad toga osiguravati izvan proračuna. Dakle jedan od najvažnijih ciljeva je sposobna vojska a zato je presudno i vojno obrazovanje. Ono bi trebalo doživjeti transformaciju kroz 3 faze. Prva je već počela u ovoj školskoj godini, to je uspostava preddiplomskih sveučilišnih studija i programa u okviru Hrvatskog vojnog učilišta. Dakle to su programi vojno inženjerstvo i vojno vođenje i upravljanje. Znači ta prva faza obuhvaćala bi nadalje i vojnu nautiku i vojno brodostrojarstvo i kasnije vojno zrakoplovno inženjerstvo. Druga faza bi započela 2018. uspostavom studijskih programa diplomske i poslijediplomske razine i naravno treća sveučilišna faza 2020. institucionalizirati visoko obrazovanje za potrebe obrane na Hrvatsko vojnom učilištu. Ulaganje u ljude, njihovo obrazovanje, cjelovitu skrb za poboljšanje radnih i životnih uvjeta pretpostavka je za oživotvorenje vizije razvoja Oružanih snaga. Vojnu profesiju valja izgrađivati u skladu sa načelima visoke profesionalnosti, stručnosti i socijalne odgovornosti pa stoga obrazovanje za potrebe Oružanih snaga odnosno obrambenog resora te znanstvena djelatnost u tom kontekstu predstavljaju ključna područja ovog DPR-a. Uz ljudstvo, važna je i oprema i modernizacija, kao što je i ministar rekao npr. zbog ukrajinske krize sve je teže održavati postojeće i prevelike i prespore helikoptere pa se planira njihova zamjena za američke tamo negdje 2024 godine. I zbog toga bi se za opremanje i izgradnju uz 12% u 2014. valjalo dići na 21% u 2024. Za ovaj DPR jako su važni kontrolni mehanizmi, odnosno upravljački procesi. Prije svega on je u rukama ovog Hrvatskog sabora koji će redovito pratiti provedbu kroz Godišnje izvješće o obrani. Revidirati će se svake 3. godine. U slučaju značajnijih izmjena u strateškim i sigurnosnom okružju u odvijanju društvenih i političkih procesa i na kraju krajeva testirati će se svake godine na obrambenom proračunu. Bez obzira na krizu, prioriteti su jasni, obrana je važna a Oružanim snagama u razvijenoj demokraciji pripada istaknuta pozicija i ugled. Takvom statusu pridonosi očuvanje profesionalizma uz visoku osposobljenost, definirani unutrašnji odnosi i opremljenost. Sve to podrazumijeva ova dugoročni plan razvoja te tome značajno pridonosi. Klub SDP-a podržava Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske od 2015. do 2024. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku Mladen Novak.
Pa uvažena kolegice vi ste spomenuli jedan segment koji se provlači kroz ovaj prijedlog dugoročnog plana a odnosi se na obrazovanje odnosno kako se ovdje navodi cjeloživotno obrazovanje. S obzirom da su trenutno pripadnici Hrvatske vojske limitirani na tzv. 2+1 ugovora, postavlja se pitanje na koji način uopće realizirati cjeloživotno obrazovanje kada znate da recimo ajmo reći sa 37 godina ljudi dolaze u situaciju da jednostavno ne mogu produžiti daljnje ugovore ako nisu napredovali a normalno je da ne mogu svi napredovati. Prema tome, meni je taj recimo segment upitan. S druge strane imamo situaciju da ovdje stoji da se ide ajmo reći nekim kontinuitetom sa smanjenjem broja pripadnika Hrvatske vojske. Sada neću ići sa onim da je Hrvatska vojska imala nekakav, ne nekakav, imala je pobjednički mentalitet i ona je pobjednička vojska. Da li i danas možemo računati sa takvim mentalitetom uz ovakve detalje koji definitivno opterećuju i one koji jesu u tom sustavu a sigurno da im to znači puno po pitanju sigurnosti. Spomenuli ste nabavu nove tehnike i moram priznati da ja ovdje nisam nigdje iščitao ono kako im izlazi vijek trajanja, nigdje nisam iščitao koja su to sredstva odnosno odakle će se ta sredstva pribavljati. Ne mora to biti decidirano navedeno ali moralo bi biti barem naznačeno na što se planira. Zbog čega to govorim? Isto zbog čega sam prije par dana kada smo govorili o misijama upozoravao da ne vidim dovoljno uključenost naše industrije, našeg gospodarstva, naše privrede u tome svemu. A mislim da je ovo upravo pravi način da se kroz to uključi i naša privreda. Hvala.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Izvolite.
Uvaženi kolega, ja bih se samo osvrnula na vašu repliku vezanu uz cjeloživotno obrazovanje. Ja naime nisam u svome izlaganju govorila o cjeloživotnom nego o formalnom vojnom obrazovanju. Naravno da je cjeloživotno obrazovanje nastavak svakog formalnog obrazovanja i da o njemu valja govoriti tu vas u potpunosti podržavam. Međutim, ono što je naglasak ovog dugoročnog plana jest formalno vojno obrazovanje i ono je dostatno razrađeno u ove tri etape o kojima smo govorili kao takvog ga u ovakvom planu valja i podržati. Hvala.
Hvala. Za riječ se javio ministar Kotromanović. Izvolite ministre. Za govornicu vas molim.
Evo ja ću rado pojasniti kolegi na ova dva pitanja. Znači mi imamo sustav školovanja, drugačije je ovo što vi govorite. Imamo naravno imamo 2+1 ugovor za vojnike, mi smo to uveli treći ugovor koji nije bio prije da bi ljudi mogli doseći do te 20 godina rekao bih radnog staža da bi mogli kasnije, oni su prestari nakon toga za vojsku, da bi mogli kasnije ostvarit neku drugu karijeru. Znači od tih ljudi ako netko ima visoku, završi visoku stručnu spremu tijekom recimo 20-godišnjeg služenja u Oružanim snagama mi ćemo ga rado i mi ih uzimamo svake godine najmanje 10-ak za potrebe naše da bi mogli raditi karijeru časnika. Znači mi njima dajemo šansu, mi ih pozivamo, dajemo šansu ako to oni mogu napraviti i ostvariti. Mi smo imali sada zadnje prijeme vojnika, primili smo dosta ljudi sa visokom stručnom spremom na dobrovoljno služenje vojnog roka, primili smo i Oružane snage i sigurno ćemo im omogućiti da se kandidiraju za časnike. Znači sustav školovanja …, vojno školstvo je potpuno odvojeno od ovog. Postoje kadeti, mi smo po prvi puta pisali sada 100 kadeta, jak je bio interes, preko 1100 ljudi tih mladih ljudi se prijavilo za služenje, za školovanje na vojnoj akademiji i mi smo na to baš ponosni. Sad ono što radimo, razvijamo također sustav školovanja u Splitu sa Pomorskim fakultetom za Mornaricu i to će bit na engleskom jeziku. Što se tiče Zakona o javnoj nabavi, gdje kupovati sredstva, znači postoji Zakon o javnoj nabavi, određena sva sredstva koja možemo kupiti u Hrvatskoj ovdje, znači sve što možemo kupit u Hrvatskoj je tu. Naš je interes, to sam vam rekao, ne znam jeste to slušali, da smo sve učinili da obalne ophodne brodove gradimo u Hrvatskoj. Bilo je preko 670 upita od Australije recimo do Estonije o tome da bi oni gradili jer je to javni tender, Zakon o javnoj nabavi je takav da moramo objaviti u Narodnim novinama, moramo objaviti u e-oglasniku, ali mi smo učinili sve da našu domaću vojnu industriju promoviramo i da je jačamo. Prošle godine ću vam reći samo da je naša domaća industrija izvezla preko milijardu i 250 milijuna kuna uz pomoć i našu, Ministarstva obrane zato što mi idemo i u krizna područja da bi lobirali i da bi pokušali otvoriti bilo koje radno mjesto tamo gdje možemo pomoći na bilo koji način. Znači naš je interes i to smo jasno naznačili u dugoročnom planu razvoja da se želimo osloniti maksimalno na domaću industriju koliko to god možemo. Hvala puno.
Hvala ministre. Imamo jednu repliku, Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ministre vi ste govorili sad o kadrovima, odnosno s njim ste počeli pa ću se i ja nadovezat na to. Što se tiče kadrova, kad netko ostvari dva ugovora i sad je pred ovim trećim dodatnim ugovorom, ukoliko zbog svojih nekih privatnih razloga nije bio u prilici završavat nekakvo dodatno školovanje. S druge strane, sustav napredovanja unutar HV-a vam je poprilično opterećen nekim ajmo reći odnosima i nisam ja, ne morate slušat mene, slušajte, pročitajte one portale koji se s tim bave, pročitajte na forumima ljude koji jesu u sustavu što kažu na koji način se jedino može napredovati i da je to poprilično da ne kažem dvojbeno. Što ostaje tim ljudima kad dođu do 37. godine života, otprilike 37. godine života i kad jednostavno nisu napredovali kroz sustav, ne mogu jednostavno oni su nigdje, nemaju mogućnost daljnjeg produljenja ugovora, ne mogu napredovati. Što se tiče ovog uključenja domaće privrede i ovog vašeg pozivanja na sustav javnih natječaja, ali tu postoji praksa u svijetu, nećemo biti ni prvi ni zadnji da se kod sklapanja ugovora uvjetuje servisiranje ovdje, obuka naših kadrova na tome da se dijelovi, rezervni dijelovi, logistika, … puno stvari se tu da ugradit naših i to nećemo bit ni prvi ni zadnji koji nešto obavezuju sa svojim sudjelovanjem, učešćem naše privrede, našeg gospodarstva u tome. To je uobičajena praksa u svijetu, ne vidim zbog čega bi mi, na kraju krajeva sad ste ove haubice zadnje što ste nabavili ne znam da li je to u tome, ali bila je prilika za iskoristiti to.
Vrijeme. Hvala. Ministre nećete odgovorit? Dobro. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o Oružanim snagama moramo ipak naglasiti da temeljem Ustava Republike Hrvatske su određene uloge koje se prepoznaju u tri misije za Oružane snage i to obrana Republike Hrvatske i saveznika, doprinos međunarodnoj sigurnosti i potpora civilnim institucijama. Kada govorimo o obrani teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i neovisnosti te obrana saveznika, primarna je misija Oružanih snaga Republike Hrvatske u okviru ove misije Oružane snage moraju biti spremne odvratiti, zaustaviti i odbaciti samostalno i uz pomoć saveznika oružanu agresiju na Republiku Hrvatsku, pridonositi obrani saveznika u operacijama u skladu sa člankom 5. Sjevernoatlantskog ugovora te štititi suverenitet Republike Hrvatske na kopnu, moru i u zračnom prostoru. Kada govorimo o toj obrani teritorijalne cjelovitosti, posebno ponosni možemo biti da zaista iskustva smo sticali u Domovinskom ratu. Doprinos međunarodnoj sigurnosti misija je Oružanih snaga kroz koju one daju svoj doprinos međunarodnoj sigurnosti te nastajanju i održavanju što povoljnijeg međunarodnog okružja, ostvaruju se sudjelovanjem u operacijama potpore miru, obrambenom diplomacijom te nadzorom naoružanja, razoružanja i sprečavanja poliferacije naoružanja. Tu također možemo reći da itekako odgovorna smo članica Europske unije i NATO pakta, a to je potvrđeno i također naša kvaliteta i vrijednost u mnogim misijama u kojima sudjelujemo. I onaj treći dio i ne manje važan, a to je potpora civilnim institucijama, misija je kojom Oružane snage pružaju potporu civilnim institucijama i stanovništvima u procesu upravljanja krizama i suočavanju različitih vrstama rizika i prijetnje koje nisu klasične vojne prirode, a ostvaruju se potporom Policiji i drugim državnim tijelima, potporom u zaštiti i spašavanju te potporom civilnom društvu. Tu također sa zadovoljstvom možemo istaknuti istaknutu ulogu naših Oružanih snaga u ovim katastrofama koje se tiče ne samo u poplavama, ali i ono potpora civilnim društvima gdje Oružane snage itekako kvalitetno sudjeluju u suradnji sa lokalnim, regionalnim samoupravama na uređenju određenih infrastrukturnih radova na njihovom području. A kada govorimo i o Oružanim snagama možemo istaknuti da one nisu samo instrument za provedbu misija i zadaća već ujedno jedan od ključnih elemenata, te pokazatelj identiteta kako države, tako i cijelog našeg društva stasali u Domovinskom ratu sa visokim društvenim ugledom temeljen na uspješno obavljenoj povijesnoj važnoj misiji obrane i oslobađanja zemlje u načelu sa osiguranjem odgovarajućih resursa i u buduće činiti jedan od temeljnih oslonaca sigurnosti, stabilnosti i razvoja našega društva. Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2015. do 2024. godine drugi je dugoročni plan koji donosimo. DPR se izrađuje temeljem Zakona o obrani i prijedlog DPR se oslanja na analitički proces koji je proveden prošle godine u okviru strateškog pregleda obrane kojeg je Vlada usvojila u srpnju 2013. godine, a njime se operacionaliziraju koncepcijska opredjeljenja i potrebe za transformacijom obrambenih sposobnosti utvrđenih strateškim pregledom obrane. Ono što je najvažnije istaknuti jest da je DPR središnji dokument u obrambenom planiranju koji usmjerava razvoja Oružanih snaga RH u sljedećih 10 godina, a to je u ovom slučaju što smo napomenuli od 2015. do 2024. godine. U dokumentu se iskazuje dugoročna projekcija razvoja potrebnih vojnih sposobnosti i definiraju se resursi za realizaciju razvoja potrebnih sposobnosti. U uvjetima proračunskih restrikcija izrada ovog dokumenta bio je siguran sam poseban izazov. Ali treba osigurati s jedne strane razvoj sposobnosti koje će omogućiti ispunjenje ustavne uloge Oružanih snaga, a sa druge strane treba voditi računa o financijskim mogućnostima i ukupnom društvenom okruženju. Dokument je koncipiran u 13 poglavlja. Osim uvoda imamo i razine ambicije, vizije razvoja, razvoj sposobnosti, organizacija i struktura Oružanih snaga, razvoj ljudskih potencijala, obrazovanje i znanost, obuka i doktrina, opremanje, modernizacija, objekti, infrastruktura, logistički sustav, financijski resursi i upravljački procesi. U odnosu na dokument iz 2006. godine struktura je u nekom vidu izmijenjena. Dodani su novi elementi dokumenta poput razine ambicije, te su značajnije naglašena i obrađena ona područja koja su se slijedom iskustva iz prethodnog dokumenta pokazala kao kritično važna poput poglavlja Upravljački procesi. Od ovih poglavlja ja bih posebno napomenuo nekoliko. Prije svega vjerujem da je jedan od najbitnijih naglasaka ovog dokumenta, a to je razvoj ljudskih potencijala i obuka. U tom dijelu su definirani ciljevi, a to su dostizanje ciljeva većine osoblja, dostizanje odgovarajuće strukture osoblja i naravno unapređenje procesa upravljanja osobljem. U ovom trenutku imamo djelatne vojne osobe koje planiramo do 2017. godine 14380 i državni službenici i namještenici sa Planom 620. Ukupno 15 članova, sastava Oružanih snaga. Naravno novina je da i radi popune djelatnog sastava razvrstane pričuve godišnje će se na dragovoljnom vojnom osposobljavanju biti do 2000 ročnika i to u prvom dijelu planskog razdoblja, a zatim će se taj broj prema potrebama radi osiguranja popune djelatnog sustava i … [[Govornik se ne razumije.]] pričuve. Naravno, u cilju osiguranja popune djelatnog sastava časnicima školovat će se još ukupno do 400 kadeta na studentskim programima Hrvatskog vojnog učilišta. Djelatni sastav Oružanih snaga će tvoriti osnovicu za narastanje snaga, a pričuvni sastav činit će ugovorna i mobilizacijska pričuva. Ono što je također bitno za razvoj ljudskih potencijala, a to je da itekako trebamo dalje nastaviti ulaganje u vojno obrazovanje i znanost, a to se temelji prema ovom dokumentu uspostavom preddiplomskih, sveučilišnih programa u okviru Hrvatskog vojnog učilišta. Također uspostava studijskih programa diplomske i poslije diplome razine i također uključenje cijelog visokog obrazovanja za potrebe obrane. I da, tu je dobro rečeno da cijelo to visoko obrazovanje treba biti itekako u interakciji sa gospodarstvom tako da nove vrijednosti znanja, obrazovanje koje imamo ugradimo kako u obranu, a tako i stjecanje novih resursa, a u konačnosti i stjecanje i poboljšanje financijskih snaga. Drugu razinu ovoga dugoročnog plana razvoja napomenuo bih kao glavni projekt opremanja i modernizacija. Ovdje smo rekli u uvodnom uvodu i ministar je sam naglasio da zaista tu itekako vodimo računa. Kad govorimo o hrvatskoj kopnenoj vojsci prije svega se definira dovršetak projekta borbenog oklopnog vozila, … [[Govornik se ne razumije.]] sustava, revizija i modernizacija tenkova, novi prijenosni protuoklopni sustav, opremanje prijenosnim i protu zrakoplovnim sustavom, inženjerskih sredstva, sredstva za modernizaciju borbenog vozila pješaštva. Kad govorim o ratnoj mornarici također govorimo oko ulaganja za nabavke i opremanje obalnih oklopnih brodova. Također i modernizaciju radarskog sustava, produženje životnog vijeka protu brodskog raketnog sustava, lovci mina, autonomna podvodna vozila, opremanje novih protu brodskim raketama i opremanje višenamjenskim oklopnim brodovima. Kad govorim o hrvatskom ratnom zrakoplovstvu i … [[Govornik se ne razumije.]] obrani mislim da nitko ne doprinosi, odnosno ne definira pitanje da nam itekako treba dugoročno rješenje za zaštitu zračnog prostora i to nabavkom kako novih sustava zrakoplova tako i helikoptera, protupožarnih zrakoplova. Također zrakoplove za taktički zaštitni prijevoz i padobransku obuku i naravno također i nadogradnja i modernizacija radarskog sustava. Uz glavni projekt opremanje i moramo voditi računa i komunikacijsko informacijskim sustavima koji govore o ulaganju stacionarnom mrežnom sustavu i razmještenim mrežnim sustavima. Kad govorimo o zajedništvu za potpore govorimo o opremanju nebojnim vozilima. Također sredstva za boravak, sredstva za pročišćavanje vode i … [[Govornik se ne razumije.]] skladišta. I ono što bih posebno napomenuo oko racionalizacije, a to je … broj objekata uz korištenje samo perspektivnih nekretnina. U ovom dugoročnom planu je definirano da se planira 25 objekata predviđeno za napuštanje, a definira se da pri izgradnji, adaptaciji i rekonstrukciji objekata na lokacijama koje su predviđene za … razmještaj Oružanih snaga uglavnom će se slijediti načelo da će se glavne vojarne koje nemaju kapacitet razvoja za više od 2000 osoblja i nemaju više … ili objekte za obuku smatrati neperspektivnim. Ono što bih posebno tu htio naglasiti da … kod izgradnje objekata su vojarne u Petrinji, Plesu, Zemuniku, Kninu, Karlovcu, Puli ali ono što se vidi da u biti nema nijednog objekta koji su sa sjevera Hrvatske. Znači, nema iz Međimurske županije, varaždinske, koprivničko-križevačke a niti krapinsko-zagorske. I da, dobro je rečeno da sredstva koja su ostvarena ili koja će biti ostvarena prodajom neperspektivnih i privremenih perspektivnih nekretnina da će se ulagati u daljnju modernizaciju i infrastrukturu Ministarstva obrane. Tu bih ipak rekao jedan prijedlog, ono što sam rekao da neperspektivne i privremeno perspektivne nekretnine sa tog sjevera Hrvatske bi se trebale darovati jedinicama lokalne a i regionalne samouprave jer i većinom su taj dio sjevera Hrvatske uskraćene oko ulaganja u modernizaciju i također oko prije svega ulaganja u ljudske resurse. Evo, ljudi sa tog područja autobusima dnevno putuju prema istoku naše zemlje, do Zagreba, a i na jug. Tako da itekako bi se trebalo još voditi računa o tom dijelu, a naravno i dobro je spomenuto da jedan od načina financiranja i projekata izgradnje i modernizacije infrastrukture će se moći koristiti iz fondova EU. Ono što isto bih htio napomenuti, a to je financijski okvir. Pretpostavke za ostvarenje ovog dugoročnog plana razvoja uvijek ovise o financijama ne samo o dobroj volji i znanju. A pretpostavke su sljedeće, a to je da će biti potrebno zaustaviti pad obrambenog proračuna i zadržavanje na razini iz 2014. godine, osiguravati postupni realni rast do 2018. godine, naravno jačanje nastojanja za dostizanje NATO smjernica a to je 2% BDP-a i 10 godina je potrebno izdvajati najmanje 48 milijardi kuna za obranu. U strukturi financijskog okvira ipak bih spomenuo da moramo voditi računa na početku da su nam ljudski resursi ipak najznačajniji. Tako da je dobro da iznos za povećanje plaće se planira u ovih 10 godina da barem čini 5% ukupnog izdvajanja za obranu. Mislim da moramo voditi računa o ljudima i mislim da je to minimalno što u ovom dijelu smo si postavili kao cilj i da ga realno i ostvarimo. Naravno bitno je i to da će Hrvatski sabor redovito pratiti provedbu ovog dugoročnog plana razvoja i temeljem izvješća o obrani i taj prijedlog obrambenog proračuna. I naravno treba se ovaj dugoročni plan razvoja revidirati svake treće godine vezano uz značajne izmjene u strateškim i sigurnosnim okruženjima koje smo u dijelu globalnih procesa. I na kraju zaista klub HNS-a će podržati dugoročni plan razvoja Oružanih snaga uz zaista da velim da nije to samo temeljem Ustava RH … određene uloge našeg ministarstva nego i temeljem Oružanih snaga koje su stasale u Domovinskom ratu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Mladen Novak, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega odmah se ispričavam ako sam eventualno krivo čuo jer baš smo komentirali da dosta vas loše ovdje čujemo. Ako ste rekli nitko ne spori potrebu ulaganja u nove zrakoplove, tako smo mi barem ovdje razumjeli, nitko ne spori potrebu ulaganja u nove zrakoplove. Ja moram priznati da ja to nisam nigdje našao u ovom dokumentu, u tom kontekstu da će biti neosporno ulaganje u nove zrakoplove nego sam našao verziju da se razmatra koja opcija od mogućih će biti jednog dana prihvaćena kao takva. S druge strane nisam nigdje našao ni nekakvu analitiku koliko bi nas koji oblik koštao. Jake snage zračne od 4 aviona ili 8 aviona ja pretpostavljam da nisu baš nešto što je optimalno i još onda kad uzmemo sustav održavanja toga svega onda ne vjerujem da to netko smatra kao potrebom, neospornom potrebom ulaganja. A s druge strane voljeli bi znati i s obzirom da je ovo prijedlog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga RH mislim da je trebalo u ovom materijalu biti barem naznačeno što se sugerira, što se preferira kao konačno ili ajmo reći neko dugoročnije rješenje. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Škvarić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa evo uvaženi kolega je rekao sam to u tom dijelu jer budimo realni pa bilo je određenih sporova i mišljenja. Da smo bili baš tako jednoznačni onda ne bi došli u trenutak da ove godine raspravljamo o tome a znamo da 2024. godine mi moramo imati riješen taj sustav. Mi već za 2 godine moramo izdvojiti ta sredstva i donijeti rješenje koje je najoptimalnije. Od vrsta aviona, tipova i drugih sustava koji su potrebni RH. I zaista nitko ne sumnja, a to je dobro ugrađeno u ovaj dugoročni plan razvoja, da su nama zračne snage itekako potrebite. Pa nije to samo i dio obrambenih struktura također i rješenje za sigurnost RH i zračnog prostora nego je to i dio strukture. Ja mislim da i uz avione je i najveći doticaj visoke tehnologije, broja zapošljavanja, generiramo rast i u tom dijelu. Tako da je itekako dobro da u dugoročnom planu razvoja je i to definirano, a na nama je, imamo veoma kratko vrijeme da donesemo i konačnu odluku o tome. Ja mislim najveći bit je i financija.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a Dražen Đurović. Izvolite.
Evo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici pa danas na Odboru za obranu ja sam u ime, kao predstavnik svoje stranke u Odboru za obranu glasovao za ovaj prijedlog i također i naš klub HDSSB-a će biti za ovaj prijedlog dugoročnog plana i razvoja oružanih snaga za razdoblje 2015. do 2024. Netko je maloprije spomenuo kako će uskoro biti 25 godina samostalnosti Hrvatske države. Zapravo neće biti 25 godina samostalnosti, već će biti 25 godina Hrvatske države, države koja nije bilo praktički 900 godina prije toga i države koja je početkom 90.-tih godina izrasla i nastala upravo na i zahvaljujući pa gotovo jedino hrvatskoj vojsci, danas Hrvatskim oružanim snagama. Možda danas sa ove točke koja je povijesno zapravo vrlo kratka i te razdaljine koja je vrlo malena i mi nekad ovako poneseni nekim drugim temama ili zaokupljeni drugim temama i zaboravljamo i skrećemo s uma važnost i ulogu koju je hrvatska vojska, odnosno koju su Hrvatske oružane snage uopće odigrale i važnost koju su imali u procesu stvaranja Hrvatske države. I dobro je da se kad je riječ posebice o strateškim dokumentima koji definiraju što će se sa Oružanim snagama RH događat u idućih 10 godina da imamo na umu da ipak Hrvatske države bez tih Oružanih snaga zasigurno bilo ne bi, ma kakva bila politika, ma kakav bio Sabor, da nismo uspjeli stvoriti tu vojsku i te Oružane snage, i da te Oružane snage nisu tu državu u tim vremenima uspjele obraniti i osloboditi države bilo ne bi, pa ni nas na ovaj način danas ovdje okupljenih. S te točke gledano i s tog aspekta gledano naravno da Oružane snage danas 2014. godine izgledaju sitne, malene, onako dosta slabe, profesionalizirane, ali u priličnoj mjeri minorizirane ili umanjene ajde da ne kažem minorizirane, ne društveno minorizirane nego umanjene, umanjene do te mjere da je plan znači u slijedećih desetak godina da se ona svedu na 15 tisuća profesionalnih vojnika, 15 tisuća pripadnika, da imaju 48 tenkova, tih 12 samohotki. Sjećamo se još prije nekoliko godina ili prije desetak godina kad smo imali, koliko smo imali 100 tisuća ročnika, 80 tisuća ročnika, danas ih više nemamo, danas razgovaramo o tome da ćemo imati 1000 ugovornih pričuvnika, nemamo više služenja vojnog roka, imamo dragovoljno služenje kroz te ugovorne pričuvnike, izgubio se je sustav vojne evidencije, pokušat će se barem u određenoj mjeri u slijedećem desetljeću kompenzirati kroz razvrstanu pričuvu u koju će biti okupljeni oni koji su prošli različite oblike vojne obuke dok će svi ostali zapravo biti nekakva nerazvrstana pričuva. Da li je to dobar put, s jedne strane naravno ušli smo u jedan sustav kolektivne sigurnosti kroz članstvo u NATO savezu, s druge pak strane znamo iz povijesti i iz sadašnjosti a takva će biti i budućnost da u trenucima ugroze do kojih će doći prije ili kasnije neovisno s koje strane, nitko neće za nas ginut niti će se ijedna vojska za nas borit ponovno, nit će se ponovno moći boriti i u prvom redu Hrvatsku branit jedino Hrvatske oružane snage. No, u svijetlu tih realnosti u svakom slučaju mi podupiremo što je ovaj dugoročni plan razvoja oružanih snaga predviđa zadržavanje sva tri roda hrvatske vojske, što predviđa zadržavanje letačkih sposobnosti i u svakom slučaju politička odluka za koju očekujemo i nadamo se da bi trebala doći u mandatu ove Vlade o obnovi Hrvatskog ratnog zrakoplovstva imat će našu potporu. Na Odboru za obranu sam spomenuo dva sustava, možda nije bilo dovoljno vremena da se na njih osvrnem za koje mislim da su važni u kontekstu i ovakve vojske, posebno ovakve vojske a to su sustavi logistike i sustavi upravljanja osobljem. Da se vratim prvo sustavu upravljanja osobljem, mi smo imali puno loših primjera, pa i vi ministre iz svoje povijesti životne i vojne znate kako je išao i kako je funkcionirao sustav upravljanja osobljem u Oružanim snagama Republike Hrvatske? Da li je on bio netransparentan prema van, da li je on bio transparentan u sebi unutra, da li su u tom sustavu i u dovoljnoj mjeri ljudi zaista mogli razvijati svoje sposobnosti, svoje karijere i svoja radna mjesta temeljem svojih zasluga, sposobnosti, kvaliteta neovisno o tome gdje žive, odakle su, s kim su u rodu, iz kojeg su zavičaja, da o tome mogu imati kvalitetnu informaciju i da taj sustav jednostavno funkcionira. Ja se nadam da se je taj sustav popravio iz onih vremena kad ste vi bili u vojski ili kad sam ja bio u vojsci iako imam i nekih informacija da se taj sustav kad je riječ o upravljanju osobljem nije u dovoljnoj mjeri još uvijek profesionalizirao i još uvijek ima dovoljno i svakako previše raznih imputa zapravo koji zapravo vode ka određenim nedosljednim poštivanjima striktno definiranih pravila razvoja svakog vojnika u oružanim snagama ili žena vojnika. Prema tome, volio bih zapravo da se taj sustav dalje ako je moguće, da se na njega u godinama koje dolaze više baci zapravo težište samo da se on do te mjere i što je moguće više profesionalizira, da zaista se minimaliziraju što je moguće više, a puno više nego danas, sve moguće razne druge spone koje su zapravo krojile profesionalne sudbine i vojnika i dočasnika i časnika u Oružanim snagama. Kad je riječ o sustavu logistike, taj sustav logistike, neću se, evo zbog svoje struke, uopće osvrtati na sustav zdravstva, ali sustav logistike je važan za svaku vojsku i nama se danas događa u funkcioniranju Oružanih snaga u svakodnevnom radu i životu oružanih snaga puno tih logističkih, sitnih problema, nefunkcionalnosti, neuspjeha zapravo da se određene vrlo jednostavne zadaće odrade i kao što sam rekao, naši projekti velikih iznosa uspijevaju, ali mnogi projekti malih iznosa ne uspijevaju. Vojna vozila i dalje imaju problema što moraju plaćati cestarinu, a često nema novaca. Pa zašto vozila HV uopće plaćaju cestarinu u RH? Pa jesu li to Hrvatske ceste? O tome se već i prije pričalo i spominjalo, ali zar zaista u ovoj državi vojska, policija i hitna ne bi mogle prolaziti Hrvatskim autocestama zato što imaju tablice vojske, policije i hitne pomoći? Ali vojska ne može. Pa onda nema novaca, pa onda se voze okolnim cestama pa onda zapne 500 čizama, 100 opasača, zapnu kape, zapnu materijali, to nije izravno vaša ni odgovornost ni problem, ali posredno je svakako. I zato bih volio kad bi se izvan ovog širokog konteksta zapravo bavili i samim sadržajem. Ili kad ljudi čekaju na određen papir, ne znam, prijavu na zdravstveno osiguranje tjednima, vojnik čeka jer sustav sporo funkcionira. Tako je bilo i prije 10 godina, nažalost, tako je i danas. U samom načinu funkcioniranja ili kad netko pošalje neki zahtjev prema MORH-u pa mjesecima to traje, dokle se ne dobije nekakav pismeni odgovor jer je put postupka dokumentacije kroz, prvo kroz Oružane snage, onda kroz MORH vrlo, vrlo spor. Nešto je ministar o tome govorio, ja pretpostavljam da će se i nastaviti. Također sam još jednu stvar htio spomenuti. Mi smo imali pojavu kad je bio veliki val smanjenja broja pripadnika Oružanih snaga da su zbog toga što su proglašene nesposobne za vojnu službu, za djelatnu vojnu službu, deseci tisuća pripadnika oružanih snaga postali umirovljenici, deseci tisuća, ne znam točno koliki je broj, ali radi se o desecima tisuća. Ti ljudi dok su bili pripadnici, oni nisu postali posve nesposobni. Dakle, oni su bili nesposobni za djelatnu vojnu službu, prema pravilniku, zapravo se radi o pravilu ili o manje-više zdravim radno sposobnim ljudima koji su jednostavno bili neperspektivni u procesu smanjivanja Oružanih snaga, dobili smo desetke tisuća tih ljudi sa relativno malim mirovinama. S druge pak strane, dok su bili u djelatnoj vojnoj službi, imali su cijeli niz ograničenja. Bonificiran radni staž kao olakotna okolnost koji je manje-više uz najveći broj pripadnika ukinut, nisu se smjeli sindikalno organizirati. Za razliku od pripadnika mnogih vojski, nisu smjeli i ništa dodatno zaraditi. Dakle, kao što u SAD-u vojnik može raditi kao zaštitar popodne ili može nešto dodatno prihodovati, Hrvatski vojnik ne može u ni jednom obliku, dakle on je osuđen samo na plaću. Vojna služba uključuje spremnost i tjelesnu spremnost i to u cijelosti. U SAD-u vojnik kad nije više tjelesno spreman i kad ne ispunjava kriterije tjelesne spremnosti, on završava vojnu službu. U Hrvatskoj završava u mirovini, u jednoj maloj mirovini, ali mirovini uz koju ne smije raditi. Zašto? Mirovina je mala, on je radno sposoban, ali ne smije dodatno zaraditi i dodatno zarađivati jer će inače imati problema, naravno sa mirovinom, odnosno tu postoji neko malo ograničenje koliko se… … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ugovorom o dijelu, koga ćete zaposliti ugovorom o dijelu? … [[Upadica se ne čuje.]] Ha, povremene …. Naravno da je to potpuno nekonkurentno na tržištu rada. Dakle, govorim o onim realnostima koje su se nama događale, sa nekoliko desetaka tisuća ljudi za koje bi možda bili sretni, niste ih vi otpuštali, da je netko razmišljao pa išao vidjeti kako to rade u SAD-u, kako to rade u UK-u, kako to rade u Francuskoj, a ne izmišljati Hrvatski model koji je zapravo bio društveno najmanje koristan ili najviše ukupno zapravo donio štete ovom hrvatskom društvu. Ali nažalost tako je kako je. Također kad sam bio u SAD-u prije određen broj godina u njihovoj vojsci, pita jedan stari vojnik, kaže, imate li vi ročnu vojsku, mi smo je tada imali, ja kažem imamo, kaže blago vama, ja se sjećam vremena kad smo je i mi imali. A kaže, trčite li vi u čizmama? Ja reko', trčimo, mi smo tada trčali u čizmama, kaže on, pa vi ste prava vojska, a gle mi trčimo u tenisicama. Mi danas više nemamo ni čizme, naši vojnici, oni imaju neku drugu obuću. Dakle, što hoću reći? Čuvajmo vojsku, sačuvajmo vojsku, vojska je bila i ostala ona snaga onog društva koja je ovu državu stvorila. I možda će je trebati dogodine, … ili za 5 godina ili za 20 godina ponovo braniti i nemojmo tako olako bagatelizirati kao što bagateliziramo stvari i kada jedanput do te mjere rastavimo nećemo je više tako lako sastavljati jer smo je devedesetih godina sastavljali iz one baze koju smo već imali pripravljenu. Imali smo VES-ove imali smo specijalnosti, imali smo ljude koji su završili obuku, danas više od toga nemamo. Ajde sada ili za 10 godina pokušajte provesti mobilizaciju onih koji ne znaju ni što je vojska, oružje, ni što je puška, ni što je išta. Tko će njih mobilizirati i na koji način u slučaju potrebe? Prema tome, zalažemo se također da se razmišljanja o jačanju te pričuve i ove razvrstane i o drugim modelima. Na kraju krajeva da se još jednom vratim na SAD u SAD-u su pune reklame dođe u Nacionalnu gardu, želiš završiti fakultet platit ćemo ti fakultet. Pa tu se radi o stotinama tisuća ljudi koji su uvezani u sustav pričuvnih postrojbi u američkoj vojsci, na tome počiva njihova snaga. A tko nama dolazi iz ove dvije brigade koje nam preostaju? Ne dolazi nitko jel nema tko doći. Dakle radimo i na tome da i za ove dvije brigade koje su još ostale može doći još nekoliko tisuća onih koji će te pozicije zauzeti i braniti, a ne da nam se zaista vojska pretvori samo i ostane na ovih preostalih 15 tisuća koje imamo za planirano. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa još mi djelujete dovoljno u snazi da iza ove dvije brigade bi mogli vi i vaša ekipa nastupiti, ali nadam se da nikada to neće trebati. Javio sam se za repliku zbog vašeg početka kada ste rekli Hrvatske države ne bi bilo da nije bilo oružanih snaga, ali budimo svjesni neće biti ni oružanih snaga ako ih neće imati tko financirati odnosno ako država stvarno naše gospodarstvo doživi. Dobro hvala lijepo kolega bit ću vam zahvalan ako mi to poslije dolje kažete. Ali upravo zbog toga isto kao što i hrvatski klaster konkurentnosti obrambene industrije i Hrvatska gospodarska komora zajednica proizvođača sredstava za posebne namjene čije su primjedbe uvrštene u ovaj materijal. Isto tako iskazujem želju da se što više uključi ta naša industrija bez obzira na onaj naš razgovor koji smo imali i ja vjerujem da postoje mogućnosti na ovaj ili onaj način da se ta industrija što više uključi. Spomenuli ste i obnovu zračnih snaga, imam dojam da me kolega Škvarić krivo razumije, nisam ja rekao da sam protiv obnove zračnih snaga ali sam rekao da iz ovoga ne vidim koji je krajnji cilj odnosno na što autor ovoga sugerira. Da li ćemo mi ići sa obnovom zračnih snaga ili nećemo? Ja moramo priznati da mi iz ovoga baš nije jasno što se sugerira u kom pravcu ići po tom pitanju. Spomenuli ste neke od živućih pitanja onih svakodnevnih pitanja s kojima se susreću pripadnici oružanih snaga. Pa sjetite se nema dugo smo pričali o prijevozu kadrova kada jedni mogu ući u autobus drugi ne mogu, jedni jedu sa plavim bonovima, drugi s crvenim, treći s narančastima, to je isto problem s kojim se susreću ti pripadnici. Smo još jedna rečenica. Spomenuli ste umirovljene pripadnike koji sa malim mirovinama moraju preživljavati i nije im omogućeno da rade, nažalost to je crno tržište rada. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Đurović. Izvolite.
Pa ja koliko mogu iščitati barem iz onoga što možemo čuti na Odboru za obranu postoji kod većine predstavnika različitih političkih stranaka potpora tome da se zadrže letačke sposobnosti Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Svakako što se mene tiče ja sam uvijek za to jer ne bi bio sretan i zadovoljan da za 10 ili 20 godina u sustavu kolektivne obrane zračni prostor RH čuvaju MIG-ovi JNA, možda bi to nekome bilo prihvatljivo. Ja to ne bih želio i puno bi više volio da hrvatski zrakoplovi da hrvatsko zrakoplovstvo bude dovoljno da može pomoći sustavu zaštite zračnog prostora i susjednih država i u tome sudjelovati.
Hvala. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnikom. Moj govor neće biti toliko domoljubno nabijen kao što je mog uvaženog kolege niti će biti toliko uniformiran. Ja ću krenuti od oca filozofije morala, Sokrata koji je rijetko ili kažu nije nikad ništa zapisivao i uvijek je a to je moja obrana, to je Sokratova obrana odnosno Vukšićeva obrana, uvijek je provocirao pitanjima. Ja ovaj puta neću ništa tvrditi nego ću pitati sve ono što mi nije jasno. Jasan mi je prijedlog dugoročnog plana razvoja oružanih snaga ali mi nije jasna sadašnja situacija u Hrvatskoj vojsci pa ću pitati neke stvari. razgovarao sam sa nekim stručnjacima kao političar općega tipa, opće prakse i pročitao sam ono što se može pročitati od vojnih analitičara. Hrvatska vojska je kažu u gorem stanju, neki generali vaši kolege, nego što je bila '95.godine. stanje u obrambenom sustavu je loše, a najviše zbog toga što nedostaje novca. To smo već prije i replika i rasprava čuli da Hrvatskoj vojsci nedostaje novca. Od 790 ili 800 vojnih vozila, možda su neke cifre stare ali nisu prestare koje imaju oružane snage u međuvremenu su nabavljena neka nova vozila za njih 600, 700 više proizvođači ne postoje. To znači da je to prestaro. Ako se od 11 tisuća osoba kojih se javilo za dobrovoljno služenje vojnog roka zbog financijskog ograničenja, točnije siromaštva u vojsci, ako je primljeno 700 do 1000, znači dobrovoljaca vojnika stanje pokazuje da se trebamo zabrinuti. Da li ovaj proračun za 2015. ili oni idući proračuni ako se nastavi ova ekonomska politika a nadam se da neće, jamče poboljšanje u hrvatskim Oružanim snagama? Stanje tehnike, a čim govorimo o stanju tehnike, govorimo i o stanju sigurnosti danas jer bez tehnike nema ni sigurnosti, zahtjeva povećanje i to veliko povećanje buđetskog novca za Oružane snage a tog povećanja neće biti. Pa pitam ministra kako ćemo riješiti to stanje. Ovo jest popis želja, koliko je on realan i koliko je kao što sam rekao u prvoj replici na čvrstim nogama. Recimo o spremnosti tehnike, ako je 50% oklopnih vozila u voznom stanju, ako je u voznom stanju 30% tenkova, ako je u voznom stanju 30% aviona mislim da nam je jasno u kakvom su stanju Oružane snage. Jer danas sa ovom suvremenom tehnologijom i suvremenim ratovanjem oslonite se samo na kadrove koji su uvijek bili izuzetni u hrvatskim Oružanim snagama sasvim sigurno da nije dobro. Koliko bi koštala tehnička pripravnost, može li Hrvatska uopće za 10 godina postići zadovoljavajuću tehničku spremnost? Mora postojati neki plan koliko nam dobrovoljaca u Oružanim snagama treba i koliko nam tehnike treba, što će se u kojoj godini realizirati u tih 10 godina do one 2024. godine. Ako se vraćamo u stanje '90.-tih kada ćemo postići optimalno stanje? I po vama gospodine ministre tko je kriv za to da su danas Oružane snage u tehničkom pogledu u lošem stanju? Zbog čega se ako želimo napredovati Oružane snage uvijek je štednja tretirana upravo na Oružanim snagama. Znate što, svaka misica kada je pitana što bi ona napravila, ona kaže mir u svijetu da više ne bude oružja i rata. Ja sam prije pacifist nego, daleko veći ako ne u potpunosti pacifist od gospodina Đurovića, i ja bih isto to htio međutim živimo u takvom svijetu gdje je to nemoguće. Znači nećemo se ponašati kao misice. Pa zbog toga država je odgovorna za obranu. U Oružanim snagama kažu analitičari vojni da rapidno opadamo od 2005. godine, je li to opadanje zaustavljeno, ako nije kada će biti i kada će se postignuti neki rast? I naravno kada se sve to analizira, kada se analizira stanje tehnike u Oružanim snagama tada se postavlja i pitanje smisla snage i postavlja se čitavog smisla obrane. Pročitao sam ne treba biti istina ali nitko nije demantirao da su topovnjače bez raketa jer stare nisu održavane, to je bilo stanje prije 2 godine. Jesmo li kupili nove? I zbog čega se to dozvolilo da recimo ono što imamo ne održavamo? Da li je to samo pitanje siromaštva ili je to pitanje ne brige? Što je sa migovima, hoće li i dalje padati kao glineni golubovi? Što će biti sa hrvatskim zrakoplovstvom, što će se dogoditi? Možemo li uopće dugoročno razgovarati o nekakvom planu razvoja kada tog razvoja nema ni na vidiku. Neće nas, to trebamo zaboraviti NATO braniti ako nas netko napadne. Jer članak 3. propisuje obvezu da se članice NATO saveza mogu i moraju same pomoći pa će nam i NATO pomoći. Ali da prepustimo obranu NATO-u Hrvatske to nije predviđeno u ugovoru sa NATO-om. Znači neće o obrani Hrvatske brinuti NATO. Moramo sami uz pomoć NATO-a. Mnogi vojni analitičari kažu i stručnjaci sasvim sigurno da u ovom trenutku nema prijetnje udara iz vana, ne prijeti nam agresija, prijeti nam možda opasnost od terorizma, koliko je Hrvatska vojska spremna se oduprijeti tome. I na kraju hoće li se zaustaviti smanjivanje novca za obranu? Sasvim sigurno da ne može dati trenutačni ministar, poštovani gospodin Kotromanović odgovor na to pitanje jer njihov je ovo zadnji proračun. U nekom budućem proračunu i o tome koliko će novca se izdvajati za obranu Republike Hrvatske odnosno za Oružane snage dati će vjerojatno neka druga Vlada. Ali bih molio da na ova pitanja ako nije teško da pokuša na ono što može odgovoriti i dati odgovore. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić, mislim da ste pomalo u jedno crno-sivom tonu opisali stanje u Oružanim snagama Republike Hrvatske, a meni se barem subjektivno ne čini tako, a možda objektivno i stoje neke vaše postavke. Naime, zašto to kažem? Zato što za Republiku Hrvatsku trenutno, a vjerojatno i u budućnosti do ove 2025. ako ništa drugo, ne prijeti ratna opasnost, možda teroristička da, ali ratna ne. A kao drugo, u situaciji u kojoj jesmo dakle znamo, neki dan smo govorili o proračunu i o novcu kojim raspolažemo, dakle i u raspodjeli novca između ministarstava, jasno time i Ministarstva Oružanih snaga Republike Hrvatske novaca ima toliko koliko ima. Mislim da je ta raspodjela i uvjetovala ono o čemu je ministar govorio, 20 000 spremnih vojnika, ali i da bude ratna opasnost sad zamislite i usporedite '90. i '91. i 2014. godinu, stanje Hrvatske države koja je tada tek nastajala i gdje smo mi i kao takvi i obranili se i oslobodili naša okupirana područja u odnosu na danas. Dakle neusporedivo, neusporedivo je drugačija situacija i zbog toga ne treba, mislim ne treba, ne bih se složio s vama da je situacija tako crna u Oružanim snagama kao što vi govorite.
Hvala. Odgovor, kolega Vukšić.
Gospodine Grubišiću, kažu da je umijeće komunikacije slušati, a ja sam odmah na početku rekao da prije svega niti to stanje znam, to stanje vjerojatno zna jedino ministar Kotromanović i oni djelatnici koji rade u Hrvatskoj vojsci, to je preslik stanja ono što sam mogao pročitat u medijima, ono što sam razgovarao sa ljudima. I pitao sam, postavio pitanje da li je, zato sam vam spominjao Sokrata, Sokrata su na kraju presudili na smrt, osuđen je na smrt zbog toga što je postavljao pitanja pa tako i vi ovdje govorite o crnom stanju. Crno stanje su prikazali drugi. Da vam iskreno kažem, ja o tome puno saznanja nemam, osim koliko imam saznanja. Mi saborski zastupnici ne dobivamo neke posebne izvještaje da bismo mogli na temelju posebnih nekih izvještaja ili tajnih ili strogo povjerljivih znati neke stvari koje se događaju u Hrvatskoj vojsci. Daj Bože da je stanje puno bolje. I kad sam govorio o tome, ja sam isto govorio da nam ne prijeti neka pogibelj izvana, možda nam teroristička i mi sad ne govorimo o stanju iz '91., ovo su redovno stanje, ovo je posao, vojska isto tako jedan čvrsti, domoljubni posao u kojem isto tako treba planirati, treba izdvajati sredstva da ne bismo na kraju došli da nemamo ništa. Kao što smo uništili industriju '90.-ih godina tako smo zapostavili i tehniku u Oružanim snagama. Tako govore stručnjaci. Ako je to laž ministar će demantirat, ja sam samo postavio pitanje da li je to tako pa ću vjerojatno dobit odgovor i vi ćete dobit odgovor, a da li je to crno ili nije ne znam. Da li je crno, dal treba 15 000 vojnika nisam taj stručnjak koji bi rekao da je 15 000 vojnika za Hrvatsku premalo ili previše ili dovoljno.
Gospodine Grubišiću, kažu da je umijeće komunikacije slušati, a ja sam odmah na početku rekao da prije svega niti to stanje znam, to stanje vjerojatno zna jedino ministar Kotromanović i oni djelatnici koji rade u Hrvatskoj vojsci, to je preslik stanja ono što sam mogao pročitat u medijima, ono što sam razgovarao sa ljudima. I pitao sam, postavio pitanje da li je, zato sam vam spominjao Sokrata, Sokrata su na kraju presudili na smrt, osuđen je na smrt zbog toga što je postavljao pitanja pa tako i vi ovdje govorite o crnom stanju. Crno stanje su prikazali drugi. Da vam iskreno kažem, ja o tome puno saznanja nemam, osim koliko imam saznanja. Mi saborski zastupnici ne dobivamo neke posebne izvještaje da bismo mogli na temelju posebnih nekih izvještaja ili tajnih ili strogo povjerljivih znati neke stvari koje se događaju u Hrvatskoj vojsci. Daj Bože da je stanje puno bolje. I kad sam govorio o tome, ja sam isto govorio da nam ne prijeti neka pogibelj izvana, možda nam teroristička i mi sad ne govorimo o stanju iz '91., ovo su redovno stanje, ovo je posao, vojska isto tako jedan čvrsti, domoljubni posao u kojem isto tako treba planirati, treba izdvajati sredstva da ne bismo na kraju došli da nemamo ništa. Kao što smo uništili industriju '90.-ih godina tako smo zapostavili i tehniku u Oružanim snagama. Tako govore stručnjaci. Ako je to laž ministar će demantirat, ja sam samo postavio pitanje da li je to tako pa ću vjerojatno dobit odgovor i vi ćete dobit odgovor, a da li je to crno ili nije ne znam. Da li je crno, dal treba 15 000 vojnika nisam taj stručnjak koji bi rekao da je 15 000 vojnika za Hrvatsku premalo ili previše ili dovoljno.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, poštovani pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Odmah na početku reći će da će klub HDZ-a podržati Prijedlog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske za razdoblje od 2015. do 2024. godine. Riječ je o dokumentu od strateškog značaja za obranu i sigurnost Republike Hrvatske, ali i dokument koji definira i cjelokupni razvoj Oružanih snaga u idućem 10-godišnjem razdoblju, njihovu veličinu, opremljenost, prioritete u razvoju, organizacijsku strukturu i sve one ciljeve koji se žele postići. Činjenica je da je u razdoblju od donošenja Dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2006. do 2015. došlo do značajnih promjena u strateškom položaju Republike Hrvatske. Republika Hrvatska je 2009. godine pristupila i postala punopravna članica NATO-a, a 2013. godine Europske unije čime je ostvarila ključne nacionalne ciljeve. Time je ostvarila stabilnu i dugoročnu perspektivnu sigurnost u kontekstu postojećih strateških okolnosti, praktički nema opasnosti od izravne oružane agresije na teritoriju RH, ali se u okviru potencijalnih regionalnih prijetnji ne može u potpunosti isključiti mogućnost oružanih sukoba u regiji te posredna izloženost Republike Hrvatske posljedicama takvih sukoba, kao i mogućnost izloženosti RH netradicionalnim prijetnjama poput međunarodnog terorizma, prekograničnog organiziranog kriminala, kibernetičkih napada itd. Sve ovo je naravno bitno utjecalo i na izradu Dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2015. do 2024. godine. Držimo da je prijedlog dugoročnog plana realan kada su u pitanju ključni dugoročni ciljevi razvoja Oružanih snaga, prioriteti razvoja i ulaganja u sva tri roda Oružanih snaga i kada je u pitanju razvoj ljudskih potencijala. O realnosti dugoročnog plana razvoja kada su u pitanju financije reći ću nešto poslije. Postavljeni ciljevi se čine realnim i kada je u pitanju ciljana veličina osoblja, odgovarajuća struktura osoblja te i sam proces upravljanja osobljem. Podržavamo i razvijanje predloženog koncepta razvoja pričuve kroz sva tri oblika i ugovornu pričuvu do 1000 pripadnika, ali i razvrstanu do 20 000 pripadnika, kao i nerazvrstanu, kao temelj za narastanje Oružanih snaga u slučaju neposrednog ratnog sukoba. Također podržavamo i reformu i transformaciju visokog vojnog obrazovanja koje je već započela i odvijat će se u tri faze, a koja je temelj stručnosti i profesionalnosti časničkog kadra. Kada su u pitanju projekti opremanja i modernizacije oni su dobro određeni, ali je pitanje jesu li rokovi realizacije realni. Tako bi kopnena vojska trebala do 2017. godine dovršiti projekt borbenog oklopnog vozila, samovozni topnički sustav od 2017. do 2020., modernizaciju tenkova do 2024. godine, novi prijenosni protuoklopni sustav do 2024. godine. Hrvatska ratna mornarica bi trebala imati obalne ophodne brodove do 2017. godine, moderniziran radarski sustav do 2017. godine, dva lovca mina do 2020. godina, a nove protu brodske rakete do 2024. godine. Kada je u pitanju hrvatsko ratno zrakoplovstvo prijedlogom dugoročnog plana razvoja predviđeno je da do konca 2016. godine mora biti donešena odluka o zadržavanju ili napuštanju sposobnosti samostalne zaštite zračnog prostora. Klub Hrvatske demokratske zajednice drži da Oružane snage RH trebaju i moraju sačuvati ovu sposobnost samostalno ili u multinacionalnoj varijanti. Ono što je za nas u klubu HDZ problematično, a u biti je ključno za realizaciju dugoročnog plana razvoja su financije. U dokumentu piše da bi se dugoročni plan razvoja realizirao predviđena su potrebna sredstva od 48 milijardi kuna u idućem deset godišnjem razdoblju što je po našoj ocjeni nije realno i trebat će osigurati znatno viša sredstva nego što je 48 milijardi kuna. 48 milijardi kuna bi gotovo mogli osigurati sa postojećim proračunom Ministarstva obrane koji je, dakle negdje oko 4 milijarde i 200 milijuna kuna. Dakle, to je 42 milijarde kuna ako bi on ostao takav u idućem deset godišnjem razdoblju. Posebno smo zabrinuti zbog stalnog smanjenja obrambenog proračuna, a koji je u odnosu na proračun 2011. godine manji za nešto više od 800 milijuna kuna. Dakle, proračun 2014. je manje za 800 milijuna kuna nego što je bio proračun 2011. To je za jednu zemlju poput Hrvatske ogroman novac. To je više od sto milijuna eura. To bi bio ozbiljan nedostatak sredstava i za puno snažnije i moćnije vojske, da ne kažem države nego što je Hrvatska. A u ovom četverogodišnjem razdoblju proračun MORH-a će biti manji za više od 2 milijarde kuna pod pretpostavkom da je ostao na razini onog iz 2011. godine. To je najveći realno problem MORH-a. To je realno najveći problem Oružanih snaga, a i zbog ovog pitanja odnosno problema doći će u pitanje i ovakav dugoročni plan razvoja Oružanih snaga. Stalan je i pad postotka obrambenog proračuna u odnosu na BDP i daleko od proklamiranih 2% izdvajanja za obranu u odnosu na BDP. On je sad negdje oko 1,36, sedam, nekad je bio gotovo 1,6 ne u tako davnoj prošlosti. Da papir i planovi svašta trpe ili da su želje jedno, a mogućnosti drugo najbolji je primjer trenutno važeći dugoročni plan razvoja u kojem je bilo predviđeno da će obrambeni proračun 2012. godine biti na razini gotovo 7 i pol milijardi kuna, a ostvaren je sa manje od 5 milijardi kuna. Dakle, ostvaren je sa čini mi se 4,8 milijardi kuna. Dakle, gotovo 3 milijarde kuna manje od predviđanja. Isto tako, da u planiranju treba koliko je to moguće biti realan dobar pokazatelj je također trenutno važeći DPR i predviđena projekcija opremanja Oružanih snaga i njezino izvršenje, a planom je za 2012. godinu bilo predviđeno utrošiti 2,6 milijardi kuna u modernizaciju i opremanje Oružanih snaga, a utrošeno je svega 866 milijuna kuna. Dakle, milijardu i 800 kuna manje nego što je to bilo predviđeno dugoročnim planom trenutno važećim. Poseban dio problema je i sama struktura proračuna gdje trenutno na plaće i materijalne troškove, odnosno na hladni pogon otpada više od 60% obrambenog proračuna što je dugoročno neodrživo, te je strukturu proračuna nužno mijenjati kako bi značajno veći dio sredstava išao na opremu i modernizaciju. Stoga još jednom upozoravamo na nužnost realnog planiranja i troškova, ali i ovo posebno podvlačim na odgovornost prije svega Vlade i Sabora koji usvajaju ovakve i slične planove a onda prilikom donošenja proračuna ne osiguravaju dostatna sredstva za njihovu realizaciju. Dakle, mi usvajamo planove, sve to lijepo piše na papiru, a kada se usvaja državni proračun onda ne vodimo računa o tome što smo usvojili i na neki način se obavezali kroz usvajanje planova i programa. Stoga podržavamo namjeru da se svake godine prilikom rasprave Izvješća o obrani u posebnom poglavlju raspravlja i o godišnjoj realizaciji dugoročnog plana razvoja kao i namjeru da se svake tri godine vrši revidiranje dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga. Kada je u pitanju nacionalna sigurnost i obrana nužnost je postizanje političkog i društvenog konsenzusa svih čimbenika u osiguranju potrebnih sredstava za realizaciju planova i programa. Ulaganje u obranu i sigurnost ne može i ne smije se tretirati isključivo kao trošak nego kao ulaganje u sigurnost i zajednice i svakog pojedinca u zajednici. A svi mi znamo da sigurnost nema cijenu. Kao što sam rekao podržat ćemo ovaj dugoročni plan uz još jednom posebni naglasak da smo vrlo skeptični kada je u pitanju financijski dio plana da će troškovi biti puno veći od 48 milijardi koliko je predviđeno jel' tako u ovom 10-godišnjem razdoblju, a da osigurana sredstva u državnom proračunu neće biti na toj razini. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I završno obraćanje, izvolite ministre.
Hvala puno svim zastupnicima koji su učestvovali u raspravi, koji su raspravljali i govorili o dugoročnom planu razvoja Oružanih snaga. Ja ću odgovoriti na par pitanja, par komentara vrlo rado. To mi je na kraju i posao, za to sam plaćen. Prvo želim reći da je apsolutno važno vaše razumijevanje za dugoročni plan razvoja Oružanih snaga, ono što je komentirao Tomislav Ivić, to je bitno i važno. Drago mi je da se on dotakao tog DPR-a starog gdje se upravo vidjelo to nerealno i preambiciozno postavljen ne bih rekao plan sa strane Ministarstva obrane nego u tom trenutku financije su možda trebale biti realnije i reći ok neke stvari ćemo moći napraviti u jednom periodu, neke stvari nećemo. Nama kontinuirano pada proračun od 2009., 2009. je bio 5 milijardi i 400, recimo i prije 2008. do 2009. je već pao za 600, 700 milijuna kuna da bi pao od 2012. do danas za ovu cifru koju smo čuli maloprije. Znači, to je realnost naša i mi moramo biti svjesni znači u kojim vremenima živimo i što radimo. Naravno da kao ministar sada bih volio da imam više sredstava za obrambeni proračun, to nema nikakve dvojbe, i volio bih da možemo imati tu nekako 100 milijuna kuna više, ali mi smo pokazali u zadnje 3 godine da možemo sa sredstvima koje imamo na raspolaganju, čak sam jednom rekao, nisam siguran da li je to bio Linić ili Lalovac vi ne možete nama uzeti toliko sredstava koliko mi možemo racionalno upravljati sredstvima i pokretati nove projekte. I to smo napravili. Mi smo stvarno, ja sad neću vas opterećivati sa stvarima u tri godine koliko smo na nebitnim stavkama i recimo na nabavi samo uštedjeli. Čim uvedemo konkurenciju u nabavu smanjimo troškove. Reći ću samo za obalni brod … primjer radi. Na motorima, pet motora koji su potrebni za obalni ophodni brod mi ćemo uštedjeti, uštedjeli smo 5,5 milijuna eura. Zašto? Uveli smo konkurenciju. Samo smo uveli da se može natjecati i drugi tip motora. Čim su to čuli ljudi koji su zastupali i koji su prodavali taj motor, a netko je stavio prije ne znam tko to je nebitno kroz razvoj, kroz studiju i kroz projekt da samo može ići jedan motor u taj brod. Mi čim smo rekli da želimo i drugi cijena je pala za milijun i 100 tisuća dolara po motoru. Tako smo napravili. Znači, odgovornim upravljanjem stvarno gdje smo zavrnuli sve špine što smo mogli vidjeti koje su bile nepotrebne, koje su služile za ono zapravo nije se vodilo računa o tim sredstvima mi smo pokrenuli niz projekata izgradnje, niz projekata opremanja i uz sve to opet ja bih volio imati nekoliko stotina milijuna kuna više na računu u Ministarstvu obrane da bi mogli pokrenuti još niz projekata koje nažalost zasada ne možemo. I tu nema nikakve dvojbe i to je vrlo jasno, želim vrlo jasno reći svima. Mi ćemo se i dalje odgovorno ponašati, barem dok sam ja tu što se tiče financijskih sredstava, i pratiti ćemo tu svaku kunu i svaku tu stavku mi analiziramo više puta godišnje pratimo sve projekte godišnje, analiziramo projekte, mi mjesečno pratimo projekte koji su od vrijednosti i gledamo u kojoj su fazi realizacije i kako to ide i na taj način pokušavamo stvarno imati tu jasnu sliku što se dešava sa financijama u Ministarstvu obrane RH. Logistički sustav, mi smo pokrenuli reformu, prvo smo morali promijeniti pravilnik o materijalnom zbrinjavanju. Ambicija je bila prošle godine da ga napravimo ove godine i napravili smo ga. On treba krenuti sa 1.01. iduće godine u realizaciju. Vrlo složen dokument, ja evo tu priznajem kao ministar obrane, ne mogu govoriti kompetentno o njemu, to je dokument u kojem su uključene i financije i logistika i informatika, zato je dosta složen. Ali mi smo, mi krećemo u reformu logističkog sustava. Danas imamo preko 500 skladišta koje moramo smanjiti na nekoliko stotina, uvezati informatički da bi mogli pratiti sustav na najbolji mogući način. I tu smo živo zainteresirani da nešto napravimo, da smanjimo to sve skupa i da imamo jednu jasniju sliku i uvezanu sliku samog sustava logističkog sustava unutar Oružanih snaga. Mi imamo dovoljno čizama, uniformi za naše potrebe i to redovito kupujemo u Hrvatskoj tu ovdje. I svake godine otkad sam ja tu mi za nove godine okupimo sve proizvođače vojne opreme i tako ćemo i iduće godine i potpišemo sa njima sporazum i kupimo ono što je potrebno, što potrebe su vojske, što vojska kaže koliko im treba na godišnjoj razini. Tu mislim ja nisam čuo da imamo takav problem. Upravljanje osobljem, nisam zadovoljan do kraja naravno, ali nisam bio zadovoljan, sad smo mi napravili određeni iskorak, napravili smo minijaturnu tu reformu. Mi želimo imati transparentan prijem osoblja, transparentno promicanje osoblja i transparentno izdvajanje. To je takva riječ koja se koristi već dugo u sustavu Oružanih snaga. Što se tiče prijema osoblja mi smo ove godine primili 800 mladih vojnika sa 1.11. ali na natječaju. Nije bilo, nema šanse više da sad neko intervenira primi mi ovog vojnika ili ne znam kad je služenje vojnog roka. Postoji pravilnik, postoji sustav bodovanja, postoje provjere i naprosto smo to, ono što smo god mogli to smo stegli i pokušavamo tu biti maksimalno transparentni. Kad je u pitanju prijem vojnika to je isto vrlo bitno i važno zato što je to ljude zapošljavalo, mi smo testirali recimo neke vojnike dva puta, testirali smo ih da bi oni mogli postati djelatne vojne osobe i tu radimo puno sa Oružanim snagama da tu transparentnost dovedemo do što je moguće više na onu optimalnu razinu. Promicanje, naravno uvijek je bilo tu stvari koje su na neki način promakle i gdje smo težili da to bude transparentnije nego prije. Što smo sad napravili? Napravili smo pravilnik o bodovanju. Znači mi ne možemo svake godine, nije da vojska u principu ne može zadovoljiti i promicati sve one ljudi koji imaju uvijete. Mi ćemo možda ove godine imati za 1000 ljudi uvjete za promicanje ali nemao to, nemamo tu mogućnost, nemao … mjesto za njih gdje da ih stavimo, ne možemo ih staviti, ako ga pomaknemo više gore, damo mu čin ne zadovoljava uvjete, kriterije, i mjesta o na kojima se nalazi. Tako da ćemo mi otprilike pola promoviramo od onoga što ima uvijete, ali smo napravili pravilnik o bodovanju na način da je to vojska napravila, ne čak ni Ministarstvo obrane, nego vojska, struka. Rekli su ok, pa se boduje Domovinski rat, operacije, engleski jezik, škole, tečajevi razno razni, znači to ima širok spektar stvari koje se vrednuju. Na kraju recimo kad treba ići bojniku pukovnika samo neko u ministarstvu treba stisnuti na enter i ono izbaci sve bojnike na način tko ima najviše bodova taj će biti promoviran za tu godinu. Mi ćemo iduće godine imati samo jednu kadrovsku komisiju, kadrovski savjet u trećem mjesecu i to riješiti za cijelu godinu. I na svakoj tabli, u svakoj uvali znat će se ko će ići iz narednika viši čin, iz poručnika u natporučnika odnosno iz satnika u bojnika itd. Tako da pokušavamo tu biti transparentni i moramo puno raditi, i sad radimo više seminara godišnje da bi upravljanje s osobljem, da bi doveli to na jednu razinu koja nas zadovoljava sve skupa. Tako da imamo tu želje, ali treba nastaviti. Znači mi smo pokrenuli određene reforme, određene procese i ja se nadam da će sada, da će buduća Vlada, bilo tko i bilo koji budući ministar koji dođe samo nastaviti i možda nekakve nove ideje donijeti u sustav. Šta radimo? Mi ćemo pozvati idući tjedan iz Microsofta stručnjake da nam govore kako se radi upravljanje osobljem. Imamo jedan tečaj u ministarstvu i stožeru, znači pokušavamo iz drugih segmenata društva od privatnih tvrtki vidjeti kako se radi kako bi mi to podigli na veću razinu. I stvarno tu želimo napraviti nešto u samom sustavu. Što se tiče gospodina Vukušića, mi vas nećemo naravno osuditi na smrt zbog pitanja, hvala vam na svim pitanjima, za svako pitanje držimo ga apsolutno dobronamjernim i vidio sam i iz vašeg izlaganja da vi želite da Oružane snage, da vojska budu bolje, jače, brže rekao bih i efikasnije. Ne trebate brinuti za Oružane snage. Teško je komparirati 91. ili 95. 95. godine ja sam bio zapovjednik brigade ili zapovjednik … tri brigade, nemoguće je, vojska od 200 tisuća ljudi i vrijeme koje je bilo tada je potpuno drugačije, mislim naprosto je to, ne možemo imati veliku vojsku, mi ne možemo imati tu veliku vojsku, niti to NATO nama, pa godinama nam kaže smanjite se, smanjite se, smanjite se zato što nemamo potrebe. Mi smo članica NATO-a i mi tumačimo da je članak 5. važan, i da članak 5. obvezuje sve zemlje članice NATO-a da u slučaju recimo rata na prostoru RH da se moraju uključiti svi. Mi to tako tumačimo da članak 5. obvezujući, mi ne vidimo prijetnju sad ni jednu, evo u susjedstvu i šire koja bi mogla ugroziti RH, mi je ne vidimo i mi smo to sve napisali u dugoročnom planu razvoja i to se vidi sve jasno u tom smislu. Tako da moramo imati razumijevanja više za vojsku, zašto? Stari smo 25 godina kao vojska, sad zamislite Dansku koja je osim drugog svjetskog rata, ona ima te nekakve traume u smislu razdruženih snaga, pa imaju problema naravno i sa kamionima, imaju problema recimo Njemačka danas kad govorimo i njihovo stanje u zrakoplovstvu je 30% flote je na zemlji. Prije par mjeseci išli smo načelnik stožera i ja u Grčku, Grčka je kupila 6 … to su transportni avioni veliki, od njih 7 jedan je ispravan recimo i taj su poslali po nas. Ljuti su na Italiju jer su to novi transportni avioni, uvijek će biti, to su takvi sustavi da je iz nesposoban … proći nekad i dan, nekad sat. Mi imamo problema sa kamionima naravno jer su to stari kamioni, to sam tražio razumijevanje. Ne može se u 25 godina razviti vojska, dovesti do te razine da ona bude potpuno modernizirana. Tko će dat novaca? Tko ne bi dao, koja Vlada ne bi dala sada, bilo koja Vlada bivša kroz povijest i u budućnosti ne bi dala milijardu, dvije kuna više ako ima za potrebe Oružanih snaga. Mislim da bi svi dali to, svi smo svjesni da je to važan dio društva, da trebamo imati vojsku, ali moramo biti realni, mi moramo razvijati naše Oružane snage korak po korak, … par razvoja je jedan korak koji je po meni mogući i ostvariv, da li će biti realan za 3, 4 godine to ćemo vidjeti naravno, ne znamo kakve će biti financije. Moramo se truditi da to, da svi skupa kaže imamo razumijevanja za naše potrebe, za naše realne potrebe a Ministarstvo obrane mora to stvarno optimalno svaku kunu pregledavati, pogledavati i trošiti tamo gdje je to najpotrebnije. Pitali ste me tko je kriv za staru tehniku? Mislim kako ja mogu sad uperiti prstom u bilo koga. Da ste vi sada recimo premijer ili možda ćete biti premijer sutra ili ministar, teško su to, vi ste postavili kako ste rekli opće pitanje, ne mogu ja uperiti prstom pa reći netko je kriv zato što imao staru tehniku. Mi smo tu tehniku kupovali u vrijeme kad smo bili pod embargom a od embarga do 2014. znate koliko je prošlo godina? Vrlo malo, vrlo malo, nije bilo lako to razdoblje. I moramo imati strpljenja bez obzira što ta tehnika su kamiona stari, mi smo sada već, mi smo počeli sa opet sa Ministarstvom obrane Savezne Republike Njemačke kupovati jedan veliki dio kamiona za naše potrebe i realne potrebe naše su sada 1000 kamiona novih, ali to ne možemo ostvariti, ali ćemo razgovarati, i razgovaramo recimo s partnerima da u dugoročnom jednom razdoblju onaj tko pristane na to da pokušamo nešto učiniti za gospodarstvo, da se to nešto radi kod nas a da mi imamo benefite i kao ministarstvo. To ćemo vidjeti. Kaže rekli ste rapidno opadanje od 2005. godine, nisam mislio, ne znam šta to znači rapidno padanje vojske kao broja ljudi ili sredstava? To je tako. Nažalost to je tako. Ono što je važno je da zaustavimo …, mi smo sada uspjeli zaustaviti proračun ove godine na razine koje je, osigurali smo da … sredstava viškova oružja, obuke, nekretnina koje su još na raspolaganju MORH-u, da to bude prihod naš i to nam je, ako uspijemo, sad je na nama pitanje koliko smo sposobni da iduće godine prodamo jednu nekretninu, transparentno, javno i da ta sredstva … Ministarstvo obrane, a da ta sredstva mi poboljšamo uvjete života i rada, kupimo nekakva nova sredstva, razvijamo domaću industriju kroz tu kupovinu, itd., itd. Naši, što se tiče mene sve je jasno … vezano za zrakoplovstvo, mi smo rekli, iduće godine ćemo formirati tim ljudi najstručniji. Mi ne možemo reći koji tip aviona ćemo sastaviti u, to bi značilo da ne poštujemo Zakon o javnoj nabavi, ako ništa drugo. Dakle, mi ćemo vidjeti, napravit ćemo dobru analizu, dobru studiju od najkompetentnijih ljudi koji se nalaze u Hrvatskoj, bivših časnika, odnosno umirovljenih časnika, sadašnjih časnika, oni su najkompetentniji, vidjet ćemo, ispitat ćemo sva tržišta, vidjet ćemo da li možemo nešto multinacionalno napraviti, znači da imamo neki zajednički … i imamo iduću godinu da se odlučimo što hoćemo. Znači, to će iziskivati dodatna sredstva plus ovih 48 milijardi kuna ne uključuje zrakoplove, znači, nama trebaju još dodatna sredstva za razvoj i opremanje Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i moj je stav također isto da trebamo zadržati to, da trebamo tu sposobnost zadržati zato što jednom kad je ugasimo onda je to vrlo teško kasnije razvijati i dizati se doslovce iz pepela. I nastojat ćemo da nađemo najbolje, najoptimalnije rješenje u interesu RH jer to je pitanje RH, obrana je pitanje RH i važno je to naglasiti. Uvijek je pitanje koliko realan plan, svaki planovi su plan, mi ga zovemo dugoročni plan razvoja. Teško je reći, da, ovo je najrealniji plan koji smo ikad napravili. To je teško, mi ne možemo znati što će se desiti na svjetskom tržištu iduće godine i dvije godine iza. Vidjeli smo sada pad nafte, ide dolje jako. Kako to može utjecati na sve nas, to ne znamo. Tako da mi smo nastojali da plan bude što više moguće realan. Možda čak treba biti mrvicu ambiciozniji, da li će, mi smo sredstva koja smo planirali i projekte koje mislimo završiti, imamo sredstva za to. Znači, borbeno oklopno vozilo do 2017., top 30 milimetara, čekamo, evo, kasnimo, zašto? Zato što čekamo Đuru Đakovića da razvije jedan protutip da bi mi radije to kupili kod njih nego kupovali vani. Logično, to govorim otvoreno ovdje, neka to svi notiraju ako misle da nešto griješim. Znači, mi na sredstva, ove projekte koje smo kroz Hrvatsku … vojsku, ne znam, mi smo osigurali već sredstva i imamo dovoljno sredstava da … sve projekte koje smo, ne znam, … topnički sustav, jedan dio već smo platili Nijemcima, revizija modernizacije tenkova, već radimo reviziju tenkova, modernizaciju tražimo strateškog partnera, vidjet ćemo koga bi uzeli zato što u svijetu postoji preko 2000 tenkova T-72 i to je prilika da recimo da možda i na tom tržištu nešto naše tvrtke omoguće sebi nekakav novi prihod. Ja neću sada prolaziti kroz ove sve, kroz sve ove projekte, znači, za sve mislimo da imamo sredstava, ako ostane proračun ovakav, osim za nove zrakoplove. Vidjet ćemo sada, naravno, to je plan. Posebno želim naglasiti helikoptere još, znači, ne znam, mi tu mislimo skupiti jedan dio sredstava iz prodaje osmica, upita ima za njih. Mi ih remontiramo i moderniziramo, remontiramo ih. Vrijednost bi trebala biti 5 do 6 milijuna dolara po komadu. Iz tih sredstava i iz pomoći koju ćemo dobiti od SAD-a, mi mislimo ići na drugi tip helikoptera, tako da recimo možda to nisam … jasan u smislu do kraja što se tiče financijskih stavki. To je to. Mislim, mi ćemo se boriti za dugoročni plan … snaga, zato smo stavili da svake godine u godišnje izvješće mi moramo reći iz ministarstva što smo učinili po njemu, znači koliko smo napravili tih stvari, u kojoj smo fazi, to će biti zanimljivo pratiti, to je po prvi puta smo se uvezali da vas informiramo. Ono što želim reći je da mi nemamo što kriti. Da mi želimo biti potpuno transparentni po svim pitanjima u Ministarstvu obrane i bilo tko od vas za bilo kakav upit ako hoće čuti, ako hoće nešto znati, mi smo tu otvoreni, mi želimo da, mi mislimo da Ministarstvo obrane nije stvar jedne politike ili jedne stranke nego da je to stvar, da je to interes RH i svaka vaša sugestija, svaki vaš prijedlog je nama dobrodošao zato što je kako se kaže u Dalmaciji i drugo mišljenje i drugi stav i drugi prijedlog su uvijek pametniji od onoga jednog koji već stoji na snazi. Borit ćemo se za taj dugoročni plan razvoja da bude održiv, da bude stabilan i naravno na budućim Vladama je da osigura ova sredstva, minimalna sredstva koja mislimo da su nam dovoljno za dobar početak i razvoj Oružanih snaga, a onda nadam se da će gospodarstvo rasti tamo iza 2018. godine, tada možemo razmišljati i o većem izdavanju za samo Ministarstvo obrane. Još jednom hvala svima, nama je ovo užasno važan dokument. Mi ćemo po njemu raditi, mi ćemo izvijestiti Hrvatski sabor o tome što smo napravili i mi ćemo se truditi da ta sredstva stvarno budu transparentno potrošena. U prilog tome i sutra pozivam tko god hoće doći, mi imamo plan nabave, već treću godinu plan nabave mi prezentiramo … za korupciju, Odboru za obranu, …, novinarima, nemamo što tu mi kriti. Znači, svi postupci koji idu, točno se vidi koji postupak ide po kojem članku i nemamo tu što mi kriti. Želimo biti transparentni i želimo uključiti što više ljudi u sustav promišljanja i donošenja odluka Ministarstva obrane, prvenstveno evo i Sabora i, zato što ste vi ti koji ste itekako zainteresirani da naše Oružane snage budu, ono što je naša želja, male da, ali spremne prihvatiti udarac i spremne žestoko uzvratiti. Kao bivši vojnik znam o čemu govorim i ne trebate se brinuti, one nisu siromašne. Ja ne znam zašto bile siromašne imamo 126 onih … uveli smo novu pušku. Mislim imamo niz stvari novih elemenata gdje uvodimo i gdje se moderniziramo i gdje smo u razini drugih srednjih zemalja o kojima ste govorili, ne znam netko je govorio Slovačka ili takvih primjera. Hvala vam puno još jednom.
Hvala ministre. Prelazimo na replike, Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, ma nitko nije protiv štednje i racionalizacije, dapače ali i to ima svoje granice. Ja osobno držim da je sustav prenapregnut i da je pitanje koje će biti posljedice nakon ovako nekoliko godina tako rezanja državnog proračuna, u tom je stvar. Zato i je struktura troškova ovako nepovoljna da gotovo 70% troškova otpada na plaće i materijalne troškove, a mali dio ide za modernizaciju i opremu oružanih snaga. Ako hoćemo, a mislim da svi u ovom visokom domu želimo imati jednu modernu, dobro opremljenu, mobilnu i operativnu vojsku morat ćemo htjeli mi to priznati ili ne osigurati puno više sredstava u državnom proračunu nego što to sada osiguravamo. Mi smo jedna od rijetkih zemalja u kojoj MUP ima veći proračun od MORH-a, policija ima veći proračun od vojske. A da ne pričamo o tome koliko više imamo policajaca nego vojnika. Ja ne kažem da to u ovom trenutku i nije uredu, ali dugoročno to ne može tako opstati u tom smislu je i bila moja rasprava. Hvala lijepo.
Hvala. Hoćete odgovoriti ministre?
Hoću. Ja sam razumio potpuno naravno. Mi sada izdvajamo oko 61% sa mirovnim misijama i nama je cilj do 2017.godine smanjiti u projekciji negdje najviše do 33% izdvajanja za osoblje, to nastojimo držati koliko se može pod kontrolom. I slažem se, nama treba još sredstava sustav je prenapučen raznim projektima koje moramo realizirati, ali mi smo jedino tako mogli i funkcionirati u ove tri godine i pokretati nove projekte da budemo racionalni,ništa više.
Sljedeća replika, Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Pa ja se nadam da će sljedeće godine nakon sedam glasnih godina i promjene vlasti doći nekakvih valjda sedam sitih godina, tako to nekako ide, pa da će uz rast BDP-a onda ako će se konačno dogoditi valjda rasti i proračun za MORH. Nisam stvarno ekspert nikakav što se tiče zrakoplovstva, ali mi se čini da će jedini put neće biti nabavka novih zrakoplova nego nabavka nekakvih rabljenih kao ovaj aranžman sa samohotkama nešto tog tipa sa nekom od prijateljskih država, mislim da nijedan drugi aranžman kada čak i krenu ove site godine zapravo neće biti moguć. Još sam nešto htio reći kada je riječ o oružanim snagama i upravljanju osobljem kada ste spominjali kriterije i probleme napredovanja, vi niste načelnik stožera ali mislim da ono što bi trebalo obilježavati oružane snage, a obilježava oružane snage svih država članica NATO saveza, to je svakako i tjelesna spremnost i da tu sigurno ima još dodatnih prostora da se u Oružanim snagama RH puno više inzistira na tom elementu. Ne znam da li su i koliko je načelnik glavnog stožera jedan do sada ispunjavao kriterije tjelesne spremnosti, a siguran sam da nijedan načelnik stožera nijednog od rodova u američkoj vojsci to nije nikada mogao biti ako nije ispunjavao kriterije te tjelesne spremnosti. Prema tome, ti kriteriji su jasno definirani i temeljna stvar je da svaki vojnik od onog koji ulazi u sustav do onog koji je načelnik stožera da ispunjava te kriterije. I ja se nadam da ćete vi više inzistirati na tome da ti kriteriji tko ih ne ispunjava taj ne može biti u sustavu, ne treba donositi ispričnicu.
Hvala. Odgovor na repliku, Ante KOtromanović.
Potpuno podržavam. Ja sam nabrijan na visoke časnike jer i ja sam bivši visoki časnik i uz sve probleme koje imam sa zdravljem pokušavam biti fit. Mi smo prošli četvrtak imali provjeru visokih časnika u … provjeru je vodio načelnik glavnog stožera po prvi puta. Većina je prošla jer su znali da to sada utječe mi smo to stavili u pravilnik, onaj tko neće proći fizičke provjere nema … nema ga, nema uvjete za čin i taj će morati čekati. Tako da smo popravili tu status, ja ne znam od njih tko je prošao, tko nije, ali znam da je većina prošla jer su trenirali zadnja dva mjeseca. Prošle godine smo rekli ok izađite to je prvi korak, ove godine moraju, izašli su svi, išli su sa autobusom iz Zagreba dolje i to je bio organizirano. Ja sam čak poslao nadzor, ja sam poslao glavnog inspektora da vidi kako je to organizirano i radimo na tome zato što smatramo da vojnik koji nije prošao fizičku provjeru ja potpuno razumijem, ja da imam te mogućnosti ja pokušavam tu biti vrlo strog, ja bih ga isti tren na jedan način izdvojio iz sustava zato što smatram da je to sramota za njega. U nekim zemljama NATO-a on nema posebne pripreme, to mu je kao da mora znati pisati i mi moramo doći na tu razinu, ali prvo idemo malo strožije pa će ljudi već postati svjesni i naučit će da moraju brinuti o svom zdravlju, o svom tijelu, a i o svom poslu.
Hvala. Replika, Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo kroz svoje izlaganje koje ste iznijeli do kraja skoro ste me ponukali da povučem repliku, ali spomenuli ste Njemačku i njihov problem sa zrakoplovstvom. Pa u tom smislu ja bih htio još jednom naglasiti, jedna Njemačka, pa koliko znam i Mađarska i mnoge druge bogatije zemlje imaju problem sa zrakoplovstvom. I meni nije jasno zašto mi više dižemo to zrakoplovstvo na toliku famu. Ja sam svjestan da mi tradiciju zrakoplovstva, dakle letenja ne smijemo izgubiti jer jednom kada izgubiš više je nema nećemo više nikada moći ponovo zanoviti. Ali zašto mi bježimo od toga da mi kao zemlja nećemo imati financijskih mogućnosti da kvalitetno možemo štititi svoj zračni prostor i zašto više ne donesemo odluku naravno u širokom konsenzusu sa svim koji treba od struke do politike i svega drugog gdje možemo napraviti nekakvu multinacionalnu priču zemalja iz okruženja koje su članice Europske unije. Gdje možemo zaista i suvereno i pametno i u skladu sa financijskim mogućnostima koje država kao Hrvatska može nositi napravili zaštitu zračnog prostora. Mislim zašto ne pristupimo više donošenju, vi ste rekli da moramo do 2016. odnosno, ali mislim da više ne treba gubiti vrijeme, da to trebamo čim prije iznijeti i dati javnosti. Mi nećemo izgubiti niti suverenost niti bilo što drugo. Za sve postoji model samo treba dobar konsenzus, dobar model i sve se može riješiti. Hvala.
Hvala. I posljednja replika, Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi ministre, ja kada sam govorio o tome da li se, htio sam pitati zapravo, nismo se možda razumjeli. Je li se sa ovim novcem što smo imali moglo napraviti više? Ali vi ste mi dali odgovor, moglo se. Vi ste rekli kako ste na motorima uštedjeli milijun dolara, na jednom motoru, koliko sam shvatio. Znači da se tako racionalnije prije postupalo, moglo se puno više sa tim. Kažete neka vozila su 20 godina stara, 15 kako su se nabavljala. Da su se ona redovito obnavljala, servisirala, da se o njima, o tome sam ja, ja sam htio pitati je li se to moglo, nije, vi ste rekli nije se moglo. Ja mislim da se sve može. To je isto kao da u redu kuću vodite, ako nećete 20 godina farbati strop će vam se srušiti na glavu, ne samo da će biti ružno. Prema tome o domaćinskom ponašanju sam govorio. Da vam iskreno kažem, ja sam, blizu sam pacifizma i ukinuo bih sve vojske da mogu na svijetu, ne samo našu, normalno da se ne može samo naša, ali kada imamo vojsku i kada moramo imati vojsku onda, u ovom redu što ste vi govorili i kada sam govorio, govorio sam o kadrovskom stanju sam govorio jer to svi stručnjaci govore u superlativima. Ja kada govorim, govorim o tehnici, znači o tehnici. Znači ne dovodim u pitanje sposobnost i onih koji vode vojsku, samih vojnika, mislim da je to dobro posloženo prema onim svim analizama. Znači ja mogu samo vjerovati onom što sam pročitao i što sam čuo. Znači samo o tome… Vi ste rekli da ne znamo, ovo što je rekao prije kolega Milas, mi moramo se jedanput odlučiti prije svega koje avione, rekli ste Zakon o javnoj nabavi. Znate da su Zakoni o javnoj nabavi često cirkusi, često su cirkusi, ako Hrvatska treba takve i takve avione, onda treba takve i takve avione. Ili kao što je rekao kolega Milas ili ćemo zajedno sa našim prijateljskim zemljama se dogovoriti o zajedničkoj obrani zračnog prostora Republike Hrvatske.
Hvala. Ovime smo završili sa raspravom. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo naknadno. Zahvaljujem ministru sa pomoćnikom. Za danas ćemo završiti sa radom. Sutra najavio bih 4 točke koje ćemo raditi sutra. Znači to je točka broj 7. iz predloženog dnevnog reda, broj 9., broj 10. i točka broj 13. Doviđenja do sutra.
Prijedlog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga RH za razdoblje od 2015. do 2024. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog dugoročnog plana i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 108 glasova za donesen dugoročni plan razvoja Oružanih snaga RH za razdoblje 2015.-2024. godina u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici. Današnju situaciju obilježava 15. godišnjica smrti prvog predsjednika Republike Hrvatske doktora Franje Tuđmana pa vas molim da minutom šutnje prisjetimo se i odamo počast prvom predsjedniku Republike Hrvatske. - minuta šutnje – - Neka mu je vječna slava i hvala! -