Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Iako sam svjestan da će ostale stanke biti vjerojatno za alarmantno stanje vezano uz izbjeglice, tražim stanku u ime kluba ORaH-a vezano za stanje u Centru za odgoj i obrazovanje slijepih i slabovidnih osoba "Vinko Bek".
Dobro, zapisano. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, samo do 8 sati u Hrvatsku je ušlo 5.650 migranata ili izbjeglica, danas očekujemo još 2.000 u narednih nekoliko dana ta brojka će prijeći 15 možda i 20.000. Idealno bi bilo kada bi nas ministar informirao i to dnevno da ne kažem u sat, ali bez obzira na sve mislim da se o tome treba progovoriti pa neka se čuje bolje.
Kolega Kajin tražite stanku vezano za?
Izbjeglice, migrante svejedno, humanitarnu katastrofu koja nam prijeti.
Dobro, humanitarna situacija, dobro. Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala poštovani predsjedniče. Zbog dramatične situacije u istočnoj Slavoniji i Srijemu s obzirom na ovaj val azilanata, izbjeglica dakle zbog iste situacije tražim stanku koliko vi odredite.
Da. Poštovani kolega Gordan Jandroković.
Hvala gospodine predsjedniče. O istoj temi tražim stanku u ime kluba zastupnika.
Poštovani kolega zastupnik Igor Dragovan.
O istoj temi klub SDP-a traži stanku.
Poštovana kolegice. Izvolite. Kolegica Vesna Sabolić.
… [[Govornica nije uključena.]]
7, poštovana kolegica Jadranka Kosor.
Hvala gospodine predsjedniče. Iz istih razloga molimo stanku.
Molim, nisam čuo.
Iz istih razloga vezano za izbjegličku krizu.
Poštovani kolega Srđan Gjurković.
Poštovani predsjedniče iz istih razloga.
Poštovani kolega Juhas.
Poštovani predsjedniče, ista …
Poštovani kolega Horvat.
Iz istih razloga.
Ima li još klubova u Hrvatskom saboru? Nema. Da proglasimo da svako jutro počinjemo sat vremena ranije u pola 9, mislim korektno. Da, da ozbiljno. Nećemo od praske odustati, izbori se primiču, a onda ćemo redovito zasjedati jer nam treba vrijeme. Počet ćemo u pola 9. Moram dati stanku jer je Poslovnik tako predvidio. U 9,45 nastavljamo rad. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, stanka na vaše traženje je istekla, vrijeme je isteklo. Počinjemo sa izlaganjem u ime klubova, prvi je poštovani zastupnik Mladen Novak, u ime kluba ORAH. Tema je Vinko Bek, dom. Uključite se.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolege. Iako je, znam da će danas biti udarna tema priljevi izbjeglica na našoj istočnoj strani granice, čisto ću jednu rečenicu o tome. Samo da podsjetim, kada smo ne tako davno predsjednica stranke kolegica Mirela Holy kada je spomenula da će oko toga biti problema i da nismo dobro pripremljeni uslijedio odgovor da nemamo pojma šta pričamo, da smo ksenofobi. Jučer odgovor premijera da smo spremni i da ne očekujemo veliki val, na kraju se pokazalo da je plan hrvatske Vlade nitko ne želi ostati u Hrvatskoj pa ćemo biti tranzit. Međutim, nitko ne može ni napustiti Republiku Hrvatsku jer je šengen ukinut. Ali da se ja vratim Vinku Beku, tri dana prije početka školske godine dolazi odluka ravnateljice o preseljenju djece prvenstveno djece slijepe i slabovidne djece iz centra u Nazorovoj u totalno neadekvatan prostor u Kušlanovoj. Ja se mogu složiti sa time da prostor možda, ne samo ja, nije bitna moja ocjena nego stručnjaci se slažu sa time da je prostor upitne kvalitete, da je upitna sigurnost. No međutim, ono što je bitno, 2 godine stručnjaci istražuju taj prostor, 2005. godine je ova ravnateljica došla tamo. Od 2005. godine po njezinim riječima ona upozorava na sigurnost u tom prostoru. Sada se dogodilo da je otpao dio stropa, tamo je ona trstika nabačena ali na 3 katu naravno dok se štićenici nalaze na nižim katovima. No međutim, navodno je nakon 2 godine istraživanja i nakon 6 mjeseci što je podnesen izvještaj od strane stručnjaka donesena odluka o deložaciji ovih osoba koje se ne mogu same za sebe brinuti, ovih osoba koje ne mogu reagirati, ovih osoba koje ne mogu doći do javnosti. Interesantno u toj svojoj priči da je ova ravnateljica 2013. godine uputila zahtjev Ministarstvu za sanaciju zgrade ili kvalitetno zbrinjavanje štićenika ali je ta dokumentacija nevjerojatno u ministarstvu zagubljena. No međutim isto tako ministarstvo ima podatke, samo ne znam temeljem čega da je rekonstrukcija, za rekonstrukciju zgrade je potrebno nekih preko 19 milijuna, 20 milijuna kuna. A da je procjena zgrade 14 milijuna kuna. Prilično odokativno, prilično onako paušalna ocjena ali to je, ne treba nas čuditi s obzirom da se i dokumentacija zagubila pa onda vjerojatno procjena iznesena po sjećanju. Možda je i interesantno pismo koje je uputila ravnateljica centra prema jednoj političkoj opciji u kojoj kaže da nema saznanja da je bilo tko zainteresiran za kupovinu zgrade koja je na atraktivnoj lokaciji. Pazite, naglasak je na atraktivnoj lokaciji ali koja je zbog svog statusa pod zaštitom. Stručnjaci raznog profila oduvijek su bili mišljenja da je isplativije zgradu srušiti, stručnjaci raznih profila. S obzirom da, još jedna informacija, lani je ovo isto ministarstvo 250 tisuća kuna utrošilo u obnovu dvorišta i igrališta uz ovu zgradu u Nazorovoj. S obzirom da se ne isplati po riječima ministrice daljnje ulaganje evidentno je da se na kraju krajeva to je i rečeno da se ima namjera trajno preseljenje. Gdje, kada, nitko ne zna, traženo je mišljenje od DUDI-a, tražen prostor od DUDI-a, svi mi znamo da to može potrajati tko zna do kada. Možda nije neinteresantna priča da smo jedan takav slučaj imali 2004. godine, da je iz sadašnje kukuriku koalicije, jedne od članice kukuriku koalicije, bio glavni akter te priče, priča se zove mala kuća a prostor na kraju nikada nije dobiven, odnosno poznatiji je kao afera Ferenčak. Ja postavljam pitanje zbog čega se ovo sve događa u vrijeme izbora, pred same izbore kada je evidentno da nitko ne može donijeti odluku i nitko ne može reagirati.
Hvala. Ovo je bila prva tema a poštovani zastupnik Damir Kajin u ime kluba o temi humanitarna situacija.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Prvo želim čestitati na učinjenom policiji, humanitarcima, zapovjednicima Crvenog križa, liječnicima, kriznim stožerima i isto tako reći da se sa tim problemom ne može nositi samo istočna Slavonija i da svi trebamo pomoći istočnoj Slavoniji. Rekoh prije da je do 8 sati u Hrvatsku ušlo 5650 ljudi, danas ulazi još najmanje 2000 ljudi. Za dva, tri, pet dana ovdje će biti preko 20000 ljudi. Situacija je već prvog dana izbjegla kontroli. Hrvatska očigledno ti podaci govore da nije spremna. Vlada jučer još nije bila svjesna što će nam se dogoditi. 1,5 milijun ljudi je u pokretu u zadnjih 10 dana 175000 migranata došlo je u Grčku, u Makedoniji i Srbiji ih je negdje oko 10000 koji idu prema Hrvatskoj. Naša kvota od 1064 migranata ili izbjeglica tokom današnjeg dana biti će premašena za 7 puta. Granice su zatvorili Njemačka, Austrija. Austrijski premijer u ovo vrijeme je preko puta kod predsjednika Milanovića. Preskočimo Mađarsku. Granice su zatvorile Grčka, Poljska, Slovačka i Danska. Velika Britanija se brani na francuskoj strani tunela. Sve je to ništa spram činjenice da je granice prema Hrvatskoj zatvorila i Slovenija. Ja sam rekao i jučer na aktualnom prijepodnevu da će se nama dogoditi da će u Hrvatskoj morati prezimiti ma ne jednu, dvije ili tri nego puno više godina, 50, 60, 70 tisuća migranata ili izbjeglica iz Sirije, Pakistana i raka Afganistana, ako ne poduzmemo mjere u narednih par dana. Ne diše 15 ili 30 dana nego govorim u narednih par dana. Na Balkanu će zimovati preko 200, 300 tisuća ljudi. BiH predviđa ulazak preko 30 000 ljudi i smještaj na njenom teritoriju, Makedonija 200 000. Pustimo što je Makedonija evidentirala tisuće ljudi koji se vraćaju u Albaniji, Bosnu, Sandžak, Kosovo, a koji su se borili za strane ISIL-a. Neće proći 30 dana i Hrvatska će slijediti Austriju, Njemačku, Češku, Slovačku, Sloveniju i Hrvatska će zatvoriti granicu. Ja ne znam, možda se neki ne usude to kazati ali to će se dogoditi. Hrvatska je prvog dana pokazala dobru volju. Mi u centrima za prihvat imamo 1800 mjesta. Njemačka, Austrija, Slovenija, Mađarska, blokirali su Hrvatsku. Hrvatska ne može biti pretvorena u jedan veliki europski azil kao što to od Hrvatske traži Europska unija. To što su Njemačka, Austrija, Slovenija zaustavili ulazak migranata ne znači da su nedemokratske zemlje. To mora, pozivajući se na isto, na neki način učiniti i Hrvatska i odmah obavijestiti Vučića, Dačića, Vulina, ne znam koga, da do odluke europskih ministara policije … jednostavno više se tako ne možemo ponašati ili postupati. Dok Slovenija, Mađarska, Austrija, Njemačka ne osiguraju koridore kroz svoj teritorij Hrvatska bojim se da neće moći prihvaćati desetine tisuća tih nesretnih ljudi kojima valja pomoći. Što su nam poslali kao poruku izvori iz Bruxellesa? Oni su na najavu Hrvatske da bi mogla otvoriti koridor kako bi izbjeglice mogle ići dalje u druge države EU jer im Hrvatska nije ciljna destinacija rekli da bi takvo postupanje Hrvatske značilo kršenje europskih zakona i obveza država članica. Tako su nam poručili gospodo iz Bruxellesa. U svemu nažalost reagiramo kasno. U pitanju je ekonomska opstojnost nacije. Hrvatska može zbrinuti i 10 i 15 tisuća ljudi, ali iznad toga nastati će gospodo problem, a osim toga Njemačka u Albaniju, Srbiju, Bosnu, Kosovo, Makedoniju vraća 100 000 azilanata i najmanje 300 000 ljudi koji su u Njemačkoj bez dokumenata. Maksimalno civilizirano postupanje prema migrantima, ali Hrvatska mora se u ovom trenutku ponijeti naprosto ja ću reći kao država i obavijestiti Vučića, Dačića, Vulina da migrante do odluke europskih ministara policije u utorak ne možemo prihvatiti.
Hvala lijepa. Nastavljamo o istoj temi isto po zahtjevima klubova. Na redu je poštovani zastupnik Boro Grubišić, klub HDSSB-a.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Pamtimo prije nekih mjesec i pol dana dok smo bili na godišnjim odmorima dakle srdačan pozdrav premijerke Njemačke, pardon kancelarke hertzliche willkommen i nakon mjesec i pol dana zatvori granice. Izrekla je srdačno dobrodošli u Njemačku, a sada imamo zatvorenu granicu i povrat izbjeglica u, kako reče kolega Kajin, i u Bosnu i u Albaniju i u druge države. Čini mi se da je slično postupila i Hrvatska Vlada, isto otprilike, sadržaj je otprilike isti. Hertzliche willkommen ali čime ih dočekasmo? Evo znamo za kvote koje je Europska unija odredila za Hrvatsku za prihvat azilanata. Dakle 500 pa onda 1064 pa onda 1800 pa dokle će Hrvatska Vlada dakle povećavati tu kvotu koja pripada Hrvatskoj. Sada unatoč tih kvota koje su bile određene i koje eto Hrvatska i mediji i svi ostali srdačno pozdraviše s obzirom na humanizam koji Hrvatska iskazuje i pokazuje i koji je uvijek bio na djelu, poglavito kod nas u Slavoniji kada smo prihvatili izbjeglice, prognanike iz Bosne, kada nas je tukla i poplava i suša i rat u najvećoj mjeri u Slavoniji koji je bio najžešći, znamo i za Vukovar i za ćelije i za Voćin i za sve ostalo. Eto nakon svih tih nedaća evo na istoku Hrvatske 6-7 tisuća azilanata. Usred Tovarnika izbjegličko naselje. Gradi se šatorsko naselje između Vinkovaca i Rokovaca. Možda da vas bolje upoznam sa situacijom na istoku Hrvatske i još niz drugih. Kontejnersko naselje u Gunji je iseljeno. Iseljeno je iako im kuće nisu završene, iseljeno je upravo u svrhu prihvata azilanata. Koliko to Hrvatska treba Europi pokazivati i dokazivati da je humana? Jesu li nehumane Poljska, Slovačka, Češka i Mađarska? Recite vi u Vladi gospodi Orbanu i ostalima da su nehumani, a ne kažu ništa. Austrija je zatvorila granice, Njemačka je zatvorila, Slovenija je zatvorila granice. Jesu li oni nehumani, neljudski i nikakvi? Onda otvoreno recite tim ljudima, toj Europi da ste vi takvi, a mi smo evo ovakvi. A kakve su posljedice toga svega ne bih htio ovdje ni sanjati, a kamoli govoriti počevši od ekonomske situacije Hrvatske u kojoj ona je. Mi se poput pijanog bogataša ponašamo. Vučić, premijer Srbije posprdno dakle govori uputit ćemo ih na Hrvatsku, nek' idu svi u Hrvatsku, gotovo posprdno. Zašto azilanti kada dođu, a Hrvatska ih srdačno prima na graničnim prijelazima u Tovarniku staju 500 m autobusom ispred graničnog prijelaza i bježe kroz kukuruze, a imamo prihvatne centre, nudimo im medicinsku, humanu, svaku drugu pomoć. A zašto onda staju 500 metara ispred Tovarnika i kroz kukuruze bježe prema Principovcu, prema Iloku, prema pitaj boga kuda sve ne. I onda ih naša policija, dakle uredno dakle trošeći i ljudske snage i materijalne resurse po kukuruzima hvata u kombije i dovodi neke dovede, a neke ne dovede. Ovaj broj od 5650 to su samo registrirani. Koliko je neregistriranih. Ja sam išao na posao u Hrvatski sabor u srijedu ujutro u 6 sati sam vidio jednoga azilanta kako pješke stazom zaustavnom trakom hoda kod Novske još i prije ovoga vala dakle. Nije stopirao, možda bi ga i povezao, ali nije tražio pomoć nikakvu. Dakle, ovaj problem je puno ozbiljniji nego što nam hrvatska Vlada želi predstaviti. I slažem se sa kolegom Kajinom da se ovaj problem mora i drugačije riješiti bez obzira na zapovjedi nekakve iz Bruxellesa potajne ili pak javne. Evo danas je i austrijski ovdje kancelar itd. Mi, Hrvatska moramo shvatiti što se može dogoditi i sa hrvatskim gospodarstvom i sa svim ostalim i nekim drugim, dakle situacijama u kojima se može Hrvatska naći. Hoćemo li ovdje imati … [[Govornik se ne razumije.]] Hoćemo li ovdje imati izbjegličke kampove kao što su neki u Siriji, Libanonu itd. I što to sve znači za Hrvatsku, a evo kako netko reče zima ide, jučer su rekli, pa će biti smanjen broj. Nije točno. Mediteran nije takvih klimatskih uvjeta da bi netko smanjio zbog ne znam nekakve blage zime dolazak imigranata, odnosno azilanata ovamo. I na kraju krajeva …
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. Poštovani zastupnik Gordan Jandroković u ime kluba HDZ-a, ista tema.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa na žalost stanje postaje sve ozbiljnije iz sata u sat, sve je složenije i sve je manje pod kontrolom. I moramo biti objektivni i reći da na žalost idemo prema konfuziji i prema kaosu. Jučer je ministar unutarnjih poslova kazao da je iznenađen brojem ljudi koji dolaze. To je zaista neshvatljivo nakon tjedana, mjeseci ove izbjegličke krize netko tko je odgovoran u hrvatskoj Vladi za taj resor govori da je iznenađen i čak navečer najavljuje i neki zaokret. Dakle u roku od desetak sati Vlada shvaća da je vodila potpuno krivu politiku, da je bila potpuno nepripremljena. Mi tjednima već upozoravamo na ono što će se dogoditi i htjeli mi to priznati ili ne očito da Vlada Republike Hrvatske nije imala plan niti ima plan kako riješiti ovo teško pitanje. Jučer tijekom aktualnog prijepodneva predsjednik Vlade nas je uvjeravao da smo spremni tijekom večeri. Bilo je vidljivo već iz priloga ljudi, novinara koji su vrlo naklonjeni tim ljudima, izbjeglicama koji dolaze da stvari više nisu pod kontrolom. Ministrica vanjskih poslova Pusić jučer govori da mi možemo se pobrinuti, zbrinuti tisuće, ali ne možemo desetke tisuća. Pa nije baš isto dvije tisuće i devet tisuća ljudi. Cerer slovenski premijer govori u brojku o tome koliko će oni primiti i nakon toga zatvoriti granicu. Dakle, govori o 800 ako se ne varam 60 ili 70 i nešto ljudi, u brojku. A mi se nabacujemo tisućama kao da je to svejedno. Jučer nam je ovdje predsjednik Vlade govorio o tranzitu i koridoru. Već popodne iz Europske komisije dobivamo signale da ne može biti koridor. Ministar Ostojić govori da je razgovarao sa slovenskom kolegicom o koridoru. Ona ga demantira isto popodne, kaže nismo razgovarali o tome jer to nije u skladu sa europskim pravilima. Dakle, obmanjuju nas. Ja ne vidim razloga zašto se to događa. Zar će na taj način pravdati vlastitu nesposobnost? Ovo je preozbiljno pitanje. Ovo nije šala, ovo je nešto što će se desetljećima osjećati. Ovo nije pitanje politikantstva, ovo nije pitanje jednokratno. Ovo je pitanje koje se tiče naših života, života naše djece. Ne znam da li je moguće da netko u Hrvatskoj to ne razumije. Slovenija zatvara granicu, Mađarska diže zidove, Austrija, Njemačka, Nizozemska, Poljska. Slažem se sa kolegom Grubišićem. Zar će netko reći Cereru da je nehuman zato što u brojku kaže koji broj izbjeglica će primiti. Pa nije to pitanje nehumanosti. To je pitanje stabilnosti i sigurnosti vlastite države, dobrobiti vlastitih građana. Ne možemo biti humani ako nismo osigurali stabilnost i sigurnost. Pa ne možemo biti humani ako se dogodi kaos i konfuzija, a to nam se počelo događati. Mi tražimo od Vlade da nam kaže koji je plan, što ćemo mi učiniti, koliko ljudi ćemo primiti. Da li ćemo primiti sve koji dolaze? Hoćemo li primiti i u skladu sa kvotom koja je već višestruko je taj broj nadmašio kvotu koja je planirana? Što će biti s tim ljudima koji neće imati gdje spavati jer nemamo dovoljno smještajnih kapaciteta? Čekamo da netko iz Vlade kaže što će se, što će biti učinjeno. Ne mora doći ovdje u Sabor. Neka javno kaže, neka kaže građanima koji su opravdano zabrinuti. Pa spremni smo podržati kvalitetne, pametne odluke, pokazali smo to i oko arbitražnog sporazuma sa Slovenijom. Ali mi ovdje nemamo što podržati. Pa ne možemo podržati kaos koji nam se događa. Neki kolege novinari govore, a neki prenaglašavaju pitanje sigurnosti i stabilnosti, ovo je humanitarno pitanje. Pa slažemo se, pa siguran sam da ovdje među nama nema nikog tko nije čovjek, tko ne razumije patnju i očaj tih ljudi i spremni smo im pomoći. Ali kako ćemo im pomoći ako nemamo načina pomoći, ako ih nemamo gdje smjestiti, ako ne znamo koliko ćemo ih primiti? Pa to nije demagogija, to nije predizborno pitanje, ovo je pitanje koje već sam jedanput rekao nadilazi dnevnu politiku. Pa moramo pronaći dovoljno snage da se međusobno podržimo i da nađemo jedno održivo rješenje za Hrvatsku. Ponavljam još jednom, koji je to broj ljudi, koji je maksimalan broj koji može ući u Hrvatsku? Što će biti kad ta brojka bude dostignuta, da li ćemo zatvoriti granicu i gledati onda iste slike kao što gledamo u Mađarskoj? Govorili smo o tome tjednima. Premijer i njegovi suradnici odmahivali su rukom. I evo sad imamo ovo što imamo. Dragi kolegice i kolege ovo zaista nije ozbiljno, ovako se ne ponaša uređena država i Vlada koja promišlja o nacionalnim interesima.
Hvala lijepa. Nastavljamo na istu temu. Poštovani zastupnik Igor Dragovan, u ime kluba SDP-a.
Poštovane kolegice i kolege baš tako se ponaša odgovorna Vlada i uređena država, a to je i da Vlada i sve institucije Hrvatske države postupaju po zakonima koje je donio ovaj Sabor i sukladno tome sve institucije rade svoj posao. Jučer je Hrvatska država i njeni građani pokazali svu svoju humanost, toplinu i brigu za ljude koji bježe spašavajući vlastiti život. To nisu azilanti i to nisu migranti. To su izbjeglice koje bježe od rata. Mi smo prošli nažalost isto tako tu kalvariju i naši ljudi su bili izbjeglice negdje drugdje. Činjenica je isto tako da u 24 sata, a sad razgovaramo o 24 sata od jučer ujutro, smo pokazali da smo spremni organizirati se i prihvatiti i znati način na koji ćemo prihvatiti te ljude. I postupamo u skladu sa zakonima RH, mi smo ih donijeli. I to radi i Vlada i to rade sva resorna ministarstva. Prema tome, mislim da situacija nije tako dramatična kako se želi prikazati, ali je činjenica da je izuzetno ozbiljna. I slažem se sa svima nama koji upozoravamo na to da to može izmaći kontroli ali da li je rješenje da Hrvatska zatvori granicu? Da li je to rješenje? Da li je to rješenje o kojem danas razgovaramo? Mi smo jučer pokazali da smo prije svega ljudi u Hrvatskoj, a ja vjerujem u to da će se i danas i sutra i prekosutra i bez ikakvih problema tu informaciju ćemo mi u Hrvatskom saboru dobiti svaki puta kada bude bilo potrebno što se radi, koji je plan, na koji način i u kojem pravcu to sve skupa ide. Pa i ovi sastanci koji su danas održani su u cilju rješavanja problema koji se događa u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Petar Baranović u ime kluba.
Hvala lijepa uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Mada respektiram činjenicu da je ovo predizborno vrijeme ne mogu se oteti potrebi da prokomentiram nešto što se učestalo ponavlja, ne samo jutros u sabornici nego generalno, pitanje o spremnosti Hrvatske vlade bez ambicija da im budem isključivi odvjetnik jer nisam baš od te vrste, pokušat ću biti objektivan. Možemo govoriti o spremnosti europske bruxelleske vlade za ovakve situacije. Možemo dame i gospodo govoriti istinu o tome koliko je europski politički sustav realno i stvarno korektno postavljen da odgovori na ovakve situacije ili se ipak istine radi treba reći radi o zbiru partikularnih interesa zemalja članica koje kad zagusti postupaju kako postupaju i onda ostave one najslabije, one na marginama da se one nose s težištem problema. A oni fino, onako kao što je rekao kolega Boro Grubišić, ja ne baratam njemačkim, ali nakon dobrodošli zatvara se granica i šalje se poruka Hrvatskoj da ne razmišlja o nikakvom prosljeđivanju izbjeglica, suprotno najavama. Što bi mi trebali napraviti sad u ovoj situaciji? Zatvoriti granice i izgubiti obraz, izgubiti priliku da ostanemo ljudi, izgubiti priliku da kao ljudi i nacija vratimo samopoštovanje? Što bi trebali pustiti da majke koje imaju se poroditi rađaju na graničnom prijelazu ili negdje u kukuruzima? Ili bi starce koji imaju ozbiljne zdravstvene tegobe trebali pustiti da umiru u kukuruzima? Ili bi možda trebali razgovarati o kvotama? Znate, u mojoj profesiji se o kvotama priča, samo se priča o kvotama kad je u pitanju sitna plava riba, kad je u pitanju tuna ali o kvotama kad su u pitanju ljudi razgovarati je stvar lošeg ukusa. I uopće se čudim kao zastupnik u Saboru jedne demokratske zemlje da o ljudima govorimo kao da su glave plavorepe tune. Ono što je hrvatska politika dužna napraviti to je ovaj put pokazati karakter pa upitati dame i gospodu u Bruxellesu što misle i kako misle sa ovom krizom? Pa upitati je li veći grijeh što je Mađarska digla zid od grijeha što Hrvatska brani svoje štediše od austrijskih i ostalih stranih banaka? Ili je to možda pitanje viših političkih interesa? I ne bi se smjelo moći ne počešati iza uha. Vrlo je interesantno sada ovu situaciju bacati kao nekakvu stigmu i krivnju na aktualnu Vladu i aktualnog premijera. Ne bi bilo interesantno da se kanalima kroz Europsku pučku stranku priupita gospođu Angelu Merkel kako je naglo promijenila stav? Imate li zato dame i gospodo karaktera? Da gospođu Merkel pitate kako je promijenila stav i ostavila siromašnu Hrvatsku na brisanom prostoru koja graca u vlastitim problemima ali koja neće izgubiti obraz. Jel pamtimo šatore u El Shattu u kojima su se rađali Splićani, Trogirani, Šibenčani, Višani i svi ostali i pamtimo naše kolone izbjeglica koje su isto tako zbog neodgovorne svjetske politike napuštale svoje domove. Jer svijet je mogao spriječiti rat na jugoistoku Europe, nije ga spriječio. I svijet je i svjetska politika u kojoj imamo i mi svoj dio odgovornosti isprovocirao ovo što se događa u sjevernoj Africi. Govorimo istinu u ovome Hrvatskom saboru. I zato ne govorimo ljudima kao o brojkama nego budimo spremni ostati ljudi, sačuvati vlastitu savjest i dostojanstvo jednog kršćanskoga, poštenoga naroda koji je spreman biti solidaran u odricanju jer smo dio svjetske politike iste radi koja je isprovocirala to što se događa u sjevernoj Africi. Nisu se oni pobili sami između sebe. Sve je donedavno bilo u najboljem redu, čak su bili dobri partneri gospodarski, ali se zbog nečijih interesa i Hrvatska kao politički batler, reći ću to otvoreno u ovome domu, kao politički batler našla u poziciji da ima i na svojoj savjesti ovo što se događa danas. I zato nemamo pravo ostavljati ljude da umiru u kukuruzima, matere da rađaju u kukuruzima niti imamo pravo da na našoj granici djeca krepaju od gladi. Imamo šansu sačuvati savjest i imamo šansu sačuvati dostojanstvo Hrvatske nacije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor u ime kluba ista tema.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa mislim da hladne glave treba konstatirati nekoliko činjenica, prije svega da EU ne zna odgovoriti na problem koji se valja na granicama EU, da evo i najmoćnija zemlja EU svakako i u ovom kontekstu izbjegličke krize Njemačka nema pravi odgovor. Evo jučer smo vidjeli da je kancelarka Merkel imala nekoliko satni razgovor sa predstavnicima odnosno premijera saveznih država. Nimalo jednostavan sastanak i zadaću i da kao što je rekao kolega Baranović zaokreće svakako u svojoj politici. Ono što je činjenica koju treba konstatirati kvote zapravo ne postoje, kvote su mrtve, val se nastavlja. Evo ugledni vojni analitičar gospodin Dabak jutros je konstatirao da Hrvatska može u relativno kratkom vremenu očekivati možda i izbjeglički ili migrantski val kako god hoćete od otprilike 100 tisuća ljudi. I to je činjenica s kojom se Hrvatska treba suočiti. A evo EU odnosno Europska komisija lijepo nam je poslala poruke i danas i jučer da RH ne smije propuštati migrante u druge zemlje, da je RH dužna citiram zbrinuti sve koji uđu unutar njezinih granica i da otvaranjem koridora Vlada RH bi prekršila zakone i pravila EU. To smo dobili kao poruku od ostalih država članica. I mi se u ovom trenutku moramo postaviti kao suverena članica, jednako pravna, jednako snažna članica EU u zaštiti nacionalnih interesa ali svakako i vodeći računa o stotinama tisuća ljudi koji biježe. Ali kolegice i kolege ne bježe svi od rata. Mislim da smo jučer, ja sam na jednoj televiziji čula jednoga mladoga čovjeka koji jasno, a nije, bilo je takvih puno, koji govori da dolazi iz Pakistana, da dolazi zato da bi živo bolje, da bi se negdje zaposlio, dolaze među njima i iz mnogih drugih zemalja i Afganistana itd. Hrvatska, i to je činjenica koju valja ponovno s ponosom istaknuti je imala i ima bogato iskustvo, mi smo evo u jeku najžešćeg rata u Hrvatskoj i u Bosni i Hercegovini tamo 92.primali bez rezervno ne pitajući tko je koje vjere, tko se kako zove zaista stotine tisuća izbjeglica. Ja sam osobno kao novinarka dočekala na Turnju u jednom danu kontingent jedan veliki konvoj koji je preveo preko granice RH otprilike 15 do 20 tisuća izbjeglica iz Bosne i Hercegovine. Međutim sve smo ih smjestili, sve smo ih nahranili, sve smo ih zbrinuli. Hrvatskoj su ostali dugovi i to se mora reći glasno za zdravstveno zbrinjavanje tih izbjeglica koje nitko drugi nije platio osim RH odnosno građana i građanki RH. Međutim, bila je tu jedna velika prednost, mi smo se razumjeli, dakle govorili smo sličnim jezicima i ono što je činjenica jedan veliki broj je vrlo brzo odlazio u zemlje zapadne Europe jedan dio i jedan dio se naravno onda čim se onda čim se moglo počeo i vraćati. Prema tome, ovo je ozbiljna tema, ona ne smije postati predizborna slažem se, međutim ona je itekako hrvatska važna politička, sigurnosna i svakako humanitarna tema. Vijeće za nacionalnu sigurnost se trebalo sastati još jučer najkasnije danas a nikako čekati sutra, nema nikakvog razloga da se čeka petak. Sve se obveze mogu otkazati i mislim da Vlada koja u ovoj situaciji naravno jest ono operativno tijelo koje čujemo osniva i stožer, mora jasno uzeti u obzir činjenice da i Makedonija i Srbija lifraju kako se to kaže ljude, izbjeglice prema našim granicama. Prema tome, evo zaključno, Hrvatska danas mora odlučiti koliki je najveći broj koji možemo prihvatiti, koje možemo primiti, to treba odlučiti i na Vijeću za nacionalnu sigurnost, a kriterij koji može Hrvatska kao članica EU predložiti Europskoj komisiji među ostalim jest BDP i broj stanovnika. Dakle mi se kao država moramo zauzimati za jasne kriterije jer val od 100 tisuća ljudi ili ne daj Bože više, mi ne možemo izdržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković u ime kluba, ista tema.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Humanist, ljudski obzir i nacionalna sigurnost su prioritet hrvatske Vlade i ona tako radi i ona tako postupa. Nemojte stvarati paniku, situacija je ozbiljna ali način na koji se pristupa je stvaranje panike. Mi smo prva zemlja koja je i na humanitarnoj osnovi i u administrativnom smislu odgovorila na problem izbjeglica, ali i ekonomskih migranata i jedni i drugi su ti koji su ušli u Hrvatsku. Hrvatska ih registrira, uoči, evidentira odakle su došli, svi su uključeni institucije Hrvatske u taj posao i to funkcionira. I funkcionira puno bolje nego u drugim zemljama, funkcionira puno bolje nego u Grčkoj koja je u schengenu i time smo samo pokazali da smo pripremljeni, da možemo odgovoriti na ovaj nesretni izazov koji je ljude potjerao iz svojih domova, ljudi koji su pobjegli od rata s kojima suosjećamo jer vrlo dobro znamo šta i na koji način ljudi proživljavaju te trenutke. A nemojmo zaboraviti, više od 740 tisuća izbjeglica bilo je ili prošlo kroz Hrvatsku. nažalost, imamo tih iskustava, zato ta senzibilnost razumijevanje i solidarnost, ali organizacija je bitna i to se sada pokazuje. Treba pohvaliti Hrvatsku policiju, graničnu policiju, Crveni križ, Caritas, sve udruge, a naročito hrvatske građane koji su svojim primjerom pokazali na koji način zajedno sa državom jedinstveno djeluju u tom pristupu solidarnosti, razumijevanja i humanosti. Izbjeglička kriza nije od jučer. Turska ima skoro 2 milijuna izbjeglica, Italija se sa izbjeglicama godinama susreće. Stotine tisuća je dolazilo i još dolazi. Sada kada je Mađarska sagradila zid kada je nastao problem sa Makedonijom, onda je taj problem se malo više ukazao i pred Hrvatskom, ali izbjeglička kriza nije nešto novo. Ono što je bitno da mi pokazujemo da znamo na koji način to treba organizirati. Mi smo ne prebacili te famozne kvote, nego smo spremni i hoćemo prihvatiti maksimalno koliko treba. Očekujemo i vjerujemo da će ova kriza koja je u cijeloj Europi, koja pokazuje problem funkcioniranja u kriznim situacijama u EU biti riješena do kraja godine jer ne očekuju se veći valovi zbog zime, zbog prirode. I vjerujem da ćemo kao i do sada pokazati kao Hrvatska da smo na visokom nivou i humanosti i ljudskosti pravne države, a i svojim angažmanom u EU pomoći da se ovaj problem riješi ne samo za Hrvatsku nego i za cijelu EU. Hvala lijepo.
Hvala i vama kolega. Poštovani zastupnik Juhas Šandor u ime kluba.
Hvala gospodine predsjedniče. Senzibilnost da, humanost da, pomaganje da i sve to treba raditi i Hrvatska je pokazala ovaj prvi dan da može. Mene ovo sve nekako podsjeća na vrijeme gospodina Ive Sanadera koji je govorio da nema krize u Hrvatskoj, kriza je svuda oko nas, Hrvatska je nedodirljiva. Međutim evo vidjeli smo što se dešava ovih zadnjih dana. podsjetio bih na izjavu Orbana, dosta često citiranog ovdje koji je još sredinom ili početkom 10.mjeseca izjavio da kada bude završen zid da će negdje oko 1/7 migranata prolaziti kroz Mađarsku, a ostali će negdje ostati. Nažalost, ta tvrdnja se izgleda i potvrđuje. Da ovu migraciju kako neki kažu, neki kažu izbjegličku krizu, a demografi su prije 20 godina i 30 godina upozoravali na novu seobu naroda uzrokovanu klimatskim promjenama i demografskom eksplozijom koja se dešava u Africi. U Africi imamo 50% stanovništva mlađih od 14 godina koje zahvaljujući klimatskim promjenama polako ostaje bez hrane i koja se seli u sjevernije dijelove gdje je zahvaljujući niskom natalitetu dolazi do opadanja stanovništva i prije 20, 30, 40 godina je upozoravano na to da će krenuti stanovništvo tamo gdje se može jednostavno prehraniti. Eritreja, Sirija i Iran, to su te tri zemlje koje zbog ratnog stanja, zbog situacije koja je tamo, je li tako, podliježu nekakvom izbjegličkom statusu, ostali, kako ja znam su ekonomski migranti. Europa nije znala dati odgovor na to, o tome pričam, Europa nije znala dati odgovor na to i teško da će i Hrvatska dati odgovor na to, vidimo kako se ponašaju pojedine europske zemlje, vidimo kako su kontradiktorne izjave, jedan dan treba sve registrirati, drugi dan ćemo ih sve propustiti, pa kada ih sve propustimo onda vrlo brzo zatvorimo granicu i ostaje sve to stanovništvo na skrbi onoj zemlji u kojoj se nalaze. To će se najvjerojatnije i to se najvjerojatnije sprema i takav scenarij Hrvatskoj, nema koridora, stanovništvo će ostati ovdje, Hrvatska će morati brinuti o njima, Hrvatska će morati pokazati svoje veliko srce i Hrvatska će morati riješiti najvjerojatnije sama taj problem. Jer u Grčku iz ne može više vratiti, Austrija, Njemačka itd., će primiti samo registrirane a mi se moramo pripremiti na dugu i tešku zimu. Pozitivno je u tome da je hrvatska Vlada vrlo brzo shvatila da se sa tim problemom vrlo teško može nositi. Jučer su bile jedne izjave, danas su već neke druge izjave i mislim da će to biti jedan veliki ispit, jedan veliki ispit za Hrvatsku. Problem su u svemu tome normalno i mediji koji su dosta ovako, da ne kažem šlampavo izvještavali o svemu tome jer dok su na naslovnicima glavni članci ili najeksponiraniji članci bili usmjereni na tome da se na Sredozemnom moru spašava 100 ili 200 ljudi što je izuzetno za pohvalu. Nitko nije govorio tome da je kroz Mađarsku prošlo 200 tisuća izbjeglica ili da se na Mađarskoj dnevno ulazi 4 do 5 tisuća izbjeglica. To je bio problem onda nečega drugoga. Pa i o tome je trebalo izvještavati i o tome je trebalo pripremati hrvatsku javnost na ono što nas čeka pa se onda ne bi iznenadili da sada kada je zatvoren zid i kada se propušta samo na točno određenim mjestima ili koridorima izbjegli stanovništvo što će se desiti ako navali na određeni način da tako kažem sad, evo možda je to ružno, ili se pojavi na granici negdje 1200 ili, ne tisuću nego, da, 1000, 2000 ili 3000 ljudi od kojih velika većina kao što kaže gospodin Boro žele ući.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mile Horvat. Poštovani zastupnik Milorad Pupovac, u ime kluba. Horvat se prije prijavio, ista tema. Izvolite, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Izbjeglice posebno one koje dolaze iz drugih svjetova za svaku zemlju i u svako vrijeme nisu jednostavno pitanje. I tom pitanju mi moramo pristupiti odgovorno, kao što je jučer predsjednik Vlade rekao, kao država vodeći računa o svojim međunarodnim obvezama a izbjegličko pitanje jeste jedna od međunarodnih obaveza članica Međunarodne zajednice. I izbjegličko pitanje jeste ozbiljno pitanje za samu državu s obzirom na njezine kapacitete, njezine procjene i njezine interese. I ja mislim da bi bilo jako loše ukoliko bismo do jučer biskupi, političari, novinari, svi govorili kako će Hrvatska pokazati svoje humano lice a onda kada od stotina hiljada izbjeglica, od milijuna izbjeglica koje ovoga trenutka postoje u pojedinim dijelovima svijeta hiljadu, dvije krene prema našim granicama i uđe na naš teritorij mi odjedanputa odustajemo od toga što smo jučer govorili i počinjemo govoriti drugim jezikom. Možemo ali na taj način pokazujemo svoje lice. Mjesecima na stotine hiljada ljudi iz Turske ulazi u Grčku, iz Grčke u Makedoniju, iz Makedonije u Srbiju i jedno vrijeme kroz Mađarsku i dalje prema Europi. Kada je Europa pokazala da to iz političkih i drugih razloga ne može izdržati njezin politički sistem se raspao, sa žicom na Mađarskoj granici, sa suspenzijom Šengena i naravno mi kao članica Europske unije i kao što reče gospođa Kosor kao suverena zemlja unutar Europske unije i u Međunarodnoj zajednici moramo znati što ćemo učiniti rukovodeći se dvjema stvarima. Prvo je poštivati svoje međunarodne obaveze kao članica Ujedinjenih nacija i kao Europske unije koja imamo obaveze prema humanitarnim krizama. I s druge strane voditi računa o tome šta mi možemo a šta ne možemo, šta je za nas dobro a šta za nas nije dobro. Tako je jučer govorio i premijer, isto tako. Ja samo povlačim i ponavljam ono što je jučer ovdje bilo rečeno za vrijeme aktualnog sata. I tako bi rekao svatko, tako bi rekao i Gordan Jandroković da je … [[Govornik se ne razumije.]] u poziciji ministra vanjskih ili predsjednika Vlade, sigurno bi jer je tako govorio u drugim okolnostima i u drugim vremenima. A oni kojima je danas hiljadu izbjeglica ili hiljadu 500 izbjeglica problem na našim granicama samo ću im postaviti pitanje gdje su bili prije 4, 5 godina kada je trebalo govoriti protiv rata u Libiji, u Siriji i u drugim zemljama. Gdje je bila pamet tada kada su se razarala društva i kada su izbjeglice kretale u tolikom broju da je to poprimalo biblijske razmjere? Tada pameti nije bilo, ali nema je ni sada kad se ovako reagira. Zato moramo biti trezveni i pokazati da možemo napraviti ono što možemo, ono što ne možemo, ne možemo. Jučer je i ministrica vanjskih poslova jasno dala do znanja da ne možemo primiti na desetke hiljada izbjeglica, ali jedan broj možemo primiti. A sada da se vratim na ono o čemu je jedan broj kolegica i kolega govorio, a to je na poruku iz Europske komisije od jučer. Neka Europska komisija komunicira sa svim zemljama na isti način pa tako i sa Hrvatskom. Do jučer je Austrija bila tranzitska zemlja, do jučer je čak i Francuska bila zemlja tranzita, Njemačka je bila zemlja tranzita, Grčka je zemlja tranzita od prvoga dana iako i ona ima na desetke hiljada izbjeglica budimo pošteni na svojem teritoriju. Prema tome, Hrvatska u tom pogledu ne može biti izuzetak nego Europska komisija treba surađivati sa Hrvatskom o tome kako da se riješi problem koji nije samo hrvatski niti ga Hrvatska može sama rješavati.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, ja kao predsjedavajući morao bih sada nešto zaključiti, ne radi vas, ne radi mene nego onih koji nas prate, radi hrvatske javnosti. Što mogu građani zaključiti iz rasprave odnosno obraćanja javnosti klubova zastupnika u Hrvatskom saboru o tako važnoj temi kao što je tema iznad rekao bih hrvatske, nego europska i šira, o krizi izbjeglica u Europi. Ne govorim o Europskoj uniji nego u Europi. Što mogu iz ovog zaključiti? Da nema jedinstva, nema jedinstvenog pogleda, dakle nema konsenzusa u Hrvatskom saboru nego različiti pogledi. Drugo, mogu zaključiti da je problematika izbjeglica za Hrvatsku vrlo ozbiljna tema i vrlo ozbiljno pitanje i mogu zaključiti da skoro svi na različiti način svi klubovi traže usklađeno djelovanje u Hrvatskoj, dakle usklađeno djelovanje institucija i društvenih i državnih, ali i u koordinaciji sa Europskom unijom čuvajući načela i politička i humanitarna načela i ja se slažem s time. Treće što bih ja naglasio, da izbori i strahovi nisu dobar saveznik za mudre političke odluke niti mudre politike pa kad je i u pitanju humanost. Četvrto što bih htio reći, morali bismo utvrditi kada za Hrvatsku humanitarno pitanje prerasta i u neko drugo pitanje. Kada Hrvatska mora reagirati ne samo iz humanih i humanitarnih razloga nego kad mora djelovati i politički. To je pitanje koje nije dobilo ovdje odgovor, pogotovo ne jedinstven. I peto, ad hoc zaključujem, peto je nema panike i nema potrebe za panikom. I državne i društvene institucije djeluju rekao bih vrlo odgovorno, ali to ne znači da nema granica za njihovo djelovanje ako humanitarni problem iz ogromne kvantitete broja ljudi prerasta u neki drugi problem. Pa bih još samo rekao ta ozbiljnost pokazuje da je i 9 od 13 klubova u Hrvatskom saboru zatražilo da se obrati javnosti preko saborske govornice o ad hoc ili temi koja nije na dnevnom redu. To smo iskoristili, a odmah kažem zaista mislim da bi bilo korektno da sutra počnemo u pola 9 jer predmnijevam, pretpostavljam da će do kraja zasjedanja Sabora saborska govornica se htjeti koristiti i za obraćanje hrvatskoj javnosti izvan utvrđenog dnevnog reda. Molim, u 9? Prijedlog je u 9. U 9, dobro. U 9 ćemo počet ovdje za ovakve stvari. Ja mislim da, oprostite morao sam i po Poslovniku i rekao bih po temi na ovaj način zaključiti ovu raspravu. A sada ćemo u skladu sa utvrđenim dnevnim redom i dogovorom jučerašnjim prijeći raditi na zakone koji su u dnevno redu. 4. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o kreditnim institucijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 900 i 5. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 899 Čitam dva zakona jer smo dogovorili da ćemo obaviti objedinjenu raspravu o ova dva zakona, a predstavnici klubova u raspravama o ovom zakonu imaju 20 minuta na raspolaganju. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Oba konačna prijedloga zakona ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani možemo podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Oba zakona raspravi su, proveli raspravu Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela ste primili na sjednici. Želi li predstavnik Vlade predlagateljice uvodno obrazložiti prijedloge? Da. Poštovani ministar financija Boris Lalovac. Izvolite kolega ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pred nama se danas nalaze dva zakona koja već hajmo reći dugi, dugi niz godina opterećuju veći dio građana Republike Hrvatske, pa ću ja ukratko probati obrazložiti kakva je bila situacija i šta se sa ta dva zakona koja ih ovdje objedinjujemo pokušava napraviti. Znači izmjenama i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju, te izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama predlaže se trajno rješenje kojim je uređena konverzija kredita u švicarskim francima u kredite u euro, odnosno konverzija kredita u kunama s valutnom klauzulom u švicarskim francima u kredite u kunama s valutnom klauzulom u euro. Navedena konverzija iz gore navedenih zakona se odnosi za fizičke osobe potrošače, te za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost slobodnih zanimanja, obrtnike, trgovce pojedince, te za nositelje obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Prema podacima Hrvatske narodne banke u razdoblju od 2005. do 2007. godine odobreno je gotovo 90% kreditnih partija, stambenih kredita u švicarskim francima i s valutnom klauzulom u švicarskim francima. Iz navedenog proizlazi da su ovi krediti predstavljaju značajan oblik stambenog kreditiranja u Republici Hrvatskoj. Uglavnom su se koristili za financiranje stanovništva u prvom redu za financiranje stambenih objekata. Bitno je naglasiti da su kreditne institucije i ostali vjerovnici izvore za takve kredite primarno pronalazile u eurima zaduživanjem u inozemstvu ili na domaćem tržištu, a što je razvidno iz njihovih financijskih izvještaja prvenstveno iz bilješke valutnog rizika u kojem je prikazana otvorena devizna pozicija kreditne institucije na kraju svakog razdoblja. Naime, u Biltenu HNB-a br. 22. iz kolovoza 2011. godine stoji, citiram: "Na kraju 2010. godine banke su iskazale gubitak od trgovanja derivatima u iznosu od 3,3 milijarde kuna, a kako su ti derivati bankama pretežito služili u zaštiti od valutnog rizika valja imati na umu da je istodobno ostvarena znatna dobit od obračuna tih tečajnih razlika u iznosu od 3,5 milijardi kuna. U većini banaka glavnina iznosa derivativnih financijskih instrumenata bila je sklopljena s nerezidentima pretežito s većinskim stranim vlasnicima ili sestrinskim tvrtkama članicama europskih bankarskih grupacija kojima pripadaju domaće banke. Banke derivatima skraćuju svoju relativno znatno dugu promptnu neto otvorenu poziciju posebno one u švicarskim francima koja je nastala zbog popularizacije kredita u toj valuti u razdoblju do 2007. godine, te zbog male razine izvora u toj valuti." Šta nam ovaj citat HNB-a govori? Govori upravo da u Hrvatskoj uopće nije bilo švicarskog franka kao valute, da su bile isplaćene kune i da su matice zapravo i banke plasirale euro. Također govori da su banke, to piše u Biltenu, na temelju tečajnih obračuna tih tečajnih razlika samo u tom razdoblju zaradile 3,5 milijardi tečajnih razlika. Da su istodobno na njihovim derivativima izgubile 3,3 milijarde kuna. Ali isto kaže da su te financijske derivative svopove zaključivali sa svojim majkama u Austriji u Italiji i da su one tamo ostvarivale 3,3 milijarde kuna dobiti. Znači, ukoliko imate jednu stranu da ostvarujete gubitak oni su zatvarali svoju valutnu svop sa svojim majkama u tim zemljama. I ono što je vrlo bitno reći što u izvješću HNB-a stoji i da su imali vrlo mala razina izvora u toj valuti. Kad govorimo o zaštiti investicija govorimo da su ovdje investicije od strane austrijskih, italijanskih i drugih banaka u Republiku Hrvatsku ušle u eurima i da njihov povrat prema njihovim majkama mora bit u eurima. I to je isključivo jedini investicijski horizont. Sad da vidimo koliko je ljudi koristilo, budući da znamo da je čak 90% svih partija odobreno u tom razdoblju, da je bilo primarno dominantno u dvije godine. Zamislite koliki mora biti obim kreditiranja da dođe do 73000 dužnika od kojih danas još uvijek 55800 prema podacima Hrvatske narodne banke je bilo izravno pogođeno rastom glavnice i rastom anuiteta, odnosno obroka što predstavlja izravnu ugrozu od 200 do 300 tisuća građana RH. Uslijed značajne aprecijacije tečaja švicarskog franka, te porasta kamatnih stopa na švicarski franak, te značajno manja aprecijacija tečaja eura i pada kamatnih stopa na euro protuvrijednosti u eurima iznosa preostale glavnice koja je vezana uz švicarski franak nakon otplate 8 godina, redovite otplate danas je značajno veća u odnosu na početnu protuvrijednost u eurima iznosa početno odobrene glavnice koja je vezana uz švicarski franak radi čega je ista i značajno veća od tržišne vrijednosti nekretnina koja je založena za osiguranje povrata kredita. Primjer. Eurska protuvrijednost glavnice i kredita koja je u zadnjem kvartalu 2006. godine odobren u iznosu od 100 tisuća švicarskih franaka, tada je tečaj kretao se 4,6 kune za jedan švicarski franak. Tada je iznosilo otprilike 63000 eura. Znači građanin je uzeo stan za 63000 eura. Nakon 8 godina redovite otplate neotplaćena glavnica po takvom kreditu na današnji dan, znači sa rokom od 25 godina iznosi 74000 eura. Znači kredit se uredno otplaćuje 8 godina, a dužni ste 11000 eura više nego što ste početno uzeli glavnicu. Ovo jasno pokazuje da jednostavno ovakav oblik financijskog kreditiranja i kada govorimo o dugoročnim stambenim kreditima, kreditima u kojim većina hrvatskih građana ostvaruje pravo na svoj dom, a uzmite također u činjenicu da su to uglavnom mladi ljudi, to su mlade generacije koje su jednostavno u ovakvim kreditnim aranžmanima zarobljene i jednostavno osam godina ne mogu izaći iz takvog odnosa. Problem kredita vezanih uz švicarski franak nije svojstven samo za Hrvatsku, pojavio se i u drugim državama srednje i jugoistočne Europe radi čega je zakonodavac i u tim zemljama posegnuo za zakonskim rješenjem problema pri čemu se rješenja razlikuju od države do države, a nema ni jedinstvenog pristupa pri rješavanju problema u državama članicama EU. Na zakonske intervencije odlučile su se Mađarska, Poljska i zemlje izvan Eurozone kao što je, odnosno ona je u Eurozoni izvan Europe Crna Gora. Zanimljive poglede na neke sudske presude u Republici Austriji vezano za odobrenje kredita u švicarskim francima u toj zemlji ili ta zemlja također su odobravali jedan dio veliki dio švicarskih franaka i oni će imati problema 2019. godine sa velikim bullet otplatama, jer oni ne otplaćuju sada jedan dio, međutim imat će vrlo velikih problema i oni 2019. godine gdje 18% njihovih kredita je također vezan uz švicarski franak. Jednu opservaciju koja je, mislim da je vrlo bitna da je ovdje čujemo. Vrhovni sud Republike Austrije u predmetu 8OB66/12 odlučio je u slučaju kreditiranja sa valutnom klauzulom u švicarskom franku te je zauzeo stajalište identično Europskom sudu i to kada je upravo predugovornu i ugovornu fazu uzeo kao ključnu informaciju potrošača o rizicima na način da isti može donijeti informativnu odluku. Isti sud tako je tužiteljima dosudio naknadu štete koja im je prouzročena zaključivanjem ugovora o kreditu s valutnom klauzulom u švicarskim francima sankcioniravši banku zbog nedovoljnog ispunjavanja svojih dužnosti, obrazloženja glede rizika takvih kredita. Nadalje, problem kredita vezanih uz švicarske franke uz takve volativne valute koji nisu donedavno prisutni na domaćim tržištima pojavili su se čak i '80-ih godina, pogotovo u Australiji, gdje je veliki dio tada kredita ne samo u švicarskim francima nego u japanskim jenima koji su oni odobravali njihovim farmerima. Također Australija je radila slična zakonodavna rješenja jer je morala zaštititi veliki dio njihovih građana koji su bili izloženi valutnim oscilacijama švicarskog franka. I u takvim slučajevima zakonodavac je posegnuo za rješenjima kojima se problematika rješava ukidanjem ili konverzijom takvih zaštitnih mehanizama. Znamo da su se slične stvari događale i na Islandu. Sukladno tome ovim zakonom uređuje se način izračuna konverzije kredita u švicarskim francima u kredit u eurima, odnosno kredita u kunama s valutnom klauzulom u švicarskim francima u kredit u kunama s valutnom klauzulom u eurima na način da se položaj potrošača s kreditom denominiranim u švicarskim francima izjednači s položajem u kojem bi bio da je koristio kredit denominiran u eurima, a položaj potrošača izjednači s kreditom denominiranim u kunama u valutnoj klauzuli izjednači s položajem onoga kao da je koristio kredit denominiran u kunama s valutnom klauzulom u eurima. Znači, cilj zakonodavca je ovdje da se izjednače kao da su uzeli iste te kredite 2006., 2005. kao da su bili na razini kao da ste tada uzeli u eurima. Ovim zakonom obuhvaćeni su krediti u švicarskim francima odnosno valutnom klauzulom u švicarskim francima bez obzira na vrstu i namjenu te rok trajanja u kojem je dužnikova obveza iz kredita obveza vraćanja primljenog koja je nastala zbog prestanka ugovora o kreditu nije ispunjena ili je prisilno ostvarena. Drugim riječima navedenim se osigurava konverzija kredita koji su u redovnoj otplati, koji su raskinuti, koji su prodani ili na neki drugi način preneseni ili ustupljeni drugoj strani te koji su u postupku namjere, krediti kojima obveza nije prestala jer nisu namireni u potpunosti, krediti za koje su pokrenuti ovršni postupci. Isključuju se krediti koji su namireni u cijelosti ili su prethodno konvertirani u drugu valutu. Ovdje odmah vrlo jasno, znači mi smo pokušali obuhvatiti najveći dio hrvatskih građana međutim nismo, pravna struka je rekla da ne možemo jednostavno one koji su već konvertirali u druge valute ili su otplaćeni budući da su završeni ti pravni poslovi da se ovaj dio ne može odnositi i za njih jer bi onda postojala sumnja u određeni oblik retroaktivnosti. Način izračuna konverzije kredita, propisani su koraci odnosno načini u izračunu postupka konverzije pri čemu se ista provodi na način da se početno odobrena glavnica kredita denominirana u CHF-ima i u kunama s valutnom klauzulom u švicarskim francima pretvara u euro po tečaju primjenjivom na dan uplate kredita na koji način se osigurava izjednačavanje iznosa glavnice zaprimljenog u kunama. Pri tome se koristi tečaj koji je vjerovnik primjenjivao na istovrsne kredite, a koji je mogao biti … ili srednji bilo koje kreditne institucije ili Hrvatske narodne banke. Kako bi se zadovoljilo načelo konverzije, a osigurao ravnopravan položaj potrošača s kreditom u eurima i valutnom klauzulom u eurima početno ugovorena kamatna stopa u švicarskim francima i valutnoj klauzuli u švicarskim francima zamjenjuje se s kamatnom stopom u eurima i valutnoj klauzuli u eurima. Ista je u pojedinom razdoblju mogla biti veća ili manja od kamatne stope u švicarskim francima. Također, radi zadovoljavanja načela konverzije te ravnopravnog položaja potrošača s kreditom u eurima i valutnom klauzulom u eurima utvrđuje se novi otplatni plan koji bi bio utvrđen da je kredit i početno bio odobren u eurima a uvažavajući sve izmjene uvjete tijekom vijeka trajanja kredita. Daljnji korak u postupku konverzije predstavlja pretvaranje uplaćenih iznosa u iznose koji se namiruju, iznosi obroka odnosno anuiteta po novom otplatnom planu. Kako su iznosi obroka odnosno anuiteta po novom otplatnom planu drugačiji od obroka odnosno anuiteta po početno utvrđenom otplatnom planu u švicarskim francima a uvažavajući činjenicu da bi potrošač plaćao po istom i uvažavajući činjenicu raspodjele tereta konverzije uplaćeni iznosi koji su veći od iznosa u eurima obroka i anuiteta raspoređuju se kao pretplata. S obzirom da je po navedenim pretplatama dolazili do značajnih iznosa, a kako ih je … kod potrošača prikupio uslijed vrijednosnog i zaštićenog mehanizma u švicarskim francima te ponovo uvažavajući činjenicu raspodjela tereta konverzije isti se priznaju potrošaču na ime plaćanja budućih obroka koji će dospijevati a ne tretiraju se kao smanjenje glavnice. Nadalje, ograničenje za korištenje iznosa pretplate u svrhu namirenja pojedinih obroka, odnosno anuiteta do iznosa od do 50% uvodi se kako ne bi došlo do značajnog utjecaja na novčani tok vjerovnika. U slučaju manje uplaćenog od ukupnog iznosa obroka, odnosno anuiteta u eurima i valutnoj klauzuli u eurima vjerovnik i potrošač sklapaju poseban sporazum kojim reguliraju način na koji će potrošač podmiriti nastalu razliku. Isti može biti u vidu jednokratne ili obročne otplate ili namiren iz drugih izvora. Izračun preostale neuplaćene glavnice u eurima i kunama s valutnom klauzulom u euru utvrđuju se na dan 30.rujna 2015.godine. Neuplaćena glavnica utvrđena je na priloženi način se izjednačava s neuplaćenom glavnicom koju bi potrošač imao da je inicijalno uzeo kredit u eurima ili u kunama uz valutnu klauzulu u eurima te redovito otplaćivao obroke odnosno anuitete po otplatnom planu uvažavajući sve njegove izmjene. Izračunom se također zadržavaju uvjeti koje bi potrošač ostvario da je imamo kredit u eurima i u valutnoj klauzuli u eurima. Učinak konverzije se po izračunu utvrđuje na dan konverzije a to je 30.rujna 2015.što je izvještajni datum kvartala te je taj datum odabran radi jednostavnosti. Učinak konverzije predstavlja razliku između iznosa u poslovnim knjigama vjerovnika i iznosa neotplaćene glavnice utvrđene na prethodni način. Konverzijom se predviđa raspodjela troška konverzije između vjerovnika i dužnika na način da svaka strana snosi određeni trošak sukladno svojim mogućnostima, a uvažavajući pri tome osnovno načelo da stvarno isplaćena ekonomska supstanca pojedine od strane ne bude umanjena ili ne ravnopravno povećana na teret druge strane. Ovdje ću još samo kratko, danas je bilo na sjednici Vlade, a jučer je i ministar pravosuđa na aktualnom prijepodnevu najavio i rješavanje određenih problema koje ste ovdje više puta vi u Hrvatskom sabor naglašavali problem kreditiranja zadruga i njihovog prisustva na hrvatskom tržištu, te se kroz taj amandman dodaje da se uvodi ništavnost ugovora o kreditu koji su sklopili vjerovnici i kreditni posrednici u RH koji za to nisu imali odobrenje, da se odgađa ovrha odnosno svi ovršni postupci do pravomoćnog okončanja postupaka te da se nadležnost suda sukladno potrebama potrošača definira mogućnost da se izabere sud za rješavanje spora iz ovakvih pitanja. Također jedan vrlo veliki dio hrvatskih građana se našao u jednoj također bezizlaznoj situaciji. Kako se ta situacija dogodila? 2000.tih godina na financijskom tržištu je bilo more jeftinih kredita, more jeftinih kredita. Ti krediti su se plasirali na financijsko tržište čak ne provjeravajući više bilo kakvu kreditnu sposobnost dužnika. I to je najveća zamjerka. I prema direktivama o zaštiti potrošača koje se čak odnosne i na ove prve kredite, znači ne samo na kredite koje su odobravale određene zadruge na hrvatskom teritoriju, nego čak i u slučaju švicarskog franka. Kreditna sposobnost dužnika jedna je od temeljnih njihovih procjena. I njihova, svako 6 mjeseci, njihova dužnost je da svako 6 mjeseci procjenjuju kreditnu sposobnost dužnika, to nalažu direktive o zaštiti potrošača. To nisu radili pogotovo plasirajući takva sredstava na financijskom tržištu na našim otocima gdje su jedini i isključivi zalog koristili nekretnine tih ljudi. I jednostavno nalazimo se u situaciji da ne mogu izaći iz takvih odnosa pogotovo jel su u nekakvim ugovorima tamo i definirani da su nadležni određeni sudovi u Republici Austriji. Međutim, ovdje dajemo mogućnost građanima ukoliko se definira ništetnost ugovora i nadležnost hrvatskih sudova da vrati svak onome zapravo ono što je primio i da se zapravo na jedan način pokuša i njihova agonija koja također traje desetak i više godina pokuša vidjeti na koji načni se riješiti. Ova dva zakona koja se danas ispred nas nalaze, danas ih možete promatrati sa više stajališta. Možete ih promatrati sa svjetonazorskog stajališta. Da li ste više bliži građanima da riješite, pokušate rješavati jedan dio njihovih problema ili ste bliže onima da jednostavno se tržište tako ponijeli i da se ne bi trebali miješati u brojne tržišne odnosne. Upravo sloboda poduzetništva i sloboda tržišta, odnosno manjkavosti koje su postojale u bankarskom sustavu svih tih godina i ne postojanje regulative dovele su do ovoga do što je se dovelo u Hrvatskoj. Mi smo svjesni da je i u drugim europskim zemljama od Islanda, Mađarske, Poljske, Sjedinjenih Američkih Država, Sjedinjenih Američkih Država koje su kaznile banke jer su namještale znate šta, namještale su osnovnu referentnu kamatnu stopu libor. To su namještali, a ne da su namještali bilo kakve druge odnose i dobili su ogromne presude. Ogromne presude su i kazne za bankarski sustav koji jednostavno u tim vremenima obilje novca na tržištu pokazao pohlepu, nemoralnost i jednostavno nebrigu u rješavanju dugoročnih stambenih problema građana. I sad se postavlja pitanje hoćemo li da ti ljudi i dalje imaju agoniju jer se radi o njihovim stambenim problemima, pravu na dom, da cijeli život vraćaju a nikad neće vratiti svoj kredit, ili ćemo im dati mogućnost da ih izjednačimo sa onima koji su uzimali u eurima i kojima je zapravo osnovna supstanca cjelokupnog bankarskog sektora u Hrvatskoj bila u eurima. Današnji pokazatelji ukoliko bi krenuli nekakvim drugim metodama pokazuju da i ukoliko vi vratite kod povrata stanova da bi se dogodila ista situacija jer sada u bankarskim knjigama jednostavno imate puno veće vrijednosti potraživanja od one kolika je vrijednost kolaterala takvog stana tzv. … /Govornik govori engleski./ … i to je također jedan od temeljnih problema zašto se i kod povrata stana dužnik će i dalje ostati dužan. Znači kreditni rizik, kamatni rizik, valutni rizik, rizik procjene vrijednosti nekretnina prebačen na građanina, a banke koje Zakonom o kreditnim institucijama su dužne upravljati kreditnim rizicima su prevalile sve na jednu stranu i čak štoviše svoje pozicije koje su plasirali takva sredstva u kunama, a ne u švicarskim francima zatvaraju derivativnima i jasno se kaže da nemaj izvore na toj valuti nego i u tom dijelu manje procjene kreditne sposobnosti. A znamo da je bio veliki građevinski bum 2004., pete, šeste, sedme i osme godine na hrvatskom tržištu i da je trebalo popuniti te sve stanove. Jel ukoliko se ne bi popunili takve izvođene stanove, šta bi bio problem? Problem je bio da su i oni financirani stanovi da bi pali na teret banaka. Ovo je jednostavno cjelokupna operacija ne samo švicarskog franka jer puno širi problem. I gdje se oni događaju? Događaju se u istočnoj Europi. Zašto se ovakvi krediti nisu nudili u Njemačkoj, Francuskoj, Velikoj Britaniji i u drugim zemljama? znači pogađa se jedan dio stanovništva jednog dijela Europe gdje se u konačnici i najviše zarade povlače u njihove matice. Od 2008., 2009.godine do 2014.kada Hrvatska grca kada gubimo preko 150 tisuća radnih mjesta, te iste banke na temelju njihovih dividendi u svoje matice povlače keš od 10 milijardi kuna. Te iste banke nagrađuju svoje menadžere za ovako dobro odrađeni posao, jel ovo je samo plaća za dobro odrađeni posao za njih, na temelju nerealiziranih tečajnih razlika dobivaju vrtoglave bonuse od 1,9 milijardi kuna neto za bankarski menadžerski lobi u Hrvatskoj gdje se pojedinačni bonusi događaju do 5 milijuna kuna neto što znači da vrijede kao 50 vrhunskih liječnika u Hrvatskoj. I sada se postavlja pitanje, znači nismo protiv poslovanja banaka u Hrvatskoj ali jednostavno cjelokupni sistem koji je postavljan 2000.-ih godina, a nije samo primjer Hrvatske jel Hrvatska je bila obrazac kako se radilo na Islandu, kako se radilo u Mađarskoj, kako se radilo u drugim jugoistočnim zemljama, jednostavno je bio obrazac ponašanja. I danas je ovdje na nama da takvo ponašanje koje je bilo u tim godinama gdje je tržište divljalo i nudilo sve i svašta, a danas su ljudi u dužničkom ropstvu ispravimo i da banke neće izgubiti toliko koliko pričaju. Izgubit će i zatvoriti samo one financijske derivativne odnosno nerealizirane tečajne razlike koji su tada imali pozitivne, a sada će ih imati negativne i jednostavno će pustiti ljude dalje da žive. Samo u 2014.godini dobit HNB iznosila je 2,7 milijardi kuna. dobit, poslovnih banaka u 2014.godini 2,5 milijardi kuna. Znači dobit HNB-a je veća od dobiti poslovnih banaka. 5,2 milijardi kuna prema izvješćima HNB-a. Danas se raznorazne špekulacije kako će to utjecati na cjelokupnu hrvatsku sliku u Hrvatskoj se postavlja i možete poći od toga što ćete staviti u središte. Da li ćete u središte staviti financijski sustav i banke koji su 25 godina u svom središtu i oko njih se samo računa koliko će oni zapravo hoće li ili neće izgubiti ili ćete u središte staviti hrvatske građane? To je za mene i svjetonazorsko pitanje i pitanje suverenosti države da takve anomalije koje su se pojavile na tržištu da ih ispravi, da pokažemo da smo suverena država i da ćemo zaštiti svoje građane. Zahvaljujem vam na vašem strpljenju što ste slušali ali svakako danas očekujemo konstruktivnu raspravu jel mislim da danas hrvatski građani bitna im je poruka iz hrvatskog Parlamenta koja će otići prema njima, svakako zato što ovise o njihovim sudbinama o njihovoj imovini i oni ne traže ljudi moji ništa. Traže samo ono što su platili da im se prizna, ništa više. Oni će i dalje uredno otplaćivati svoje kredite, ništa više, samo ono što su platili da im se prizna. Zahvaljujem.
Prije nego što prijeđemo na replike poštovani ministre možemo li situaciju ocijeniti svako zlo za neko dobro? … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. A sada imamo 11 replika na izlaganje ministra. Idemo po redu. Poštovani zastupnik Petar Baranović, prva replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine ministre, kao što je gospodin predsjednik rekao svako zlo za jedno dobro, a dobro je da u ovom Saboru konačno jedan ministar ne samo da govori o suverenitetu nego se ponaša kao ministar suverene države. To je dobro. I zakon i namjera ovog zakona da se sačuva opstojnost desetaka tisuća građana je apsolutno ispravan cilj i iz tih razloga mi ćemo kao stranka podržati vaš zakon. Međutim dužan sam vas upozoriti na jedno nedostatnost zakona koja se u suverenoj državi koja ima Ustav tiče Ustava, a to je načelo jednakopravnosti i to je činjenica da ovim anomalijama o kojima ste govorili u vašem izlaganju u funkcioniranju bankarskog sustava i financijskog tržišta u Hrvatskoj proteklih godina nisu pogođeni samo građani, dakle samo fizičke osobe koje su dizale kredite za stambenu namjenu, nego su pogođeni i gospodarstvenici pri čemu smo kada je Vlada donosila prvu palijativnu mjeru, apostrofirali netko od kolega i ja potrebu da se zaštiti poljoprivrednike i obrtnike ali tu ne staje čitava priča. Čitav niz poduzetnika u Hrvatskoj je u tom vremenu dižući kredite za svoju djelatnost, za nabavu opreme, za gradnju objekata, za poduzetničke aktivnosti dizao ove kredite. Po zakonu mnogi od njih jamče svojom imovinom za vraćanje tih kredita. Njihove firme su zbog ovakvih nepravilnosti i nepravednosti dovedene u teško i nemoguće poslovanje i moramo štiti i njih i njihove radnike zaposlenike od propasti koja može biti jednako tako uvjetovana kreditima koji nisu plasirani na ispravan način na tržištu. Ja ću kao zastupnik podnijeti amandman na zakon da se ovaj zakon odnosi na sve pravne i fizičke osobe koji su korisnici kredita u švicarcima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani ministar Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče, znači kada smo radili i procjenjivali ovaj zakon pokušali smo obuhvatiti maksimalno što smo uspjeli obuhvatiti. Međutim kod poduzetnika ono kao što sam vam govorio imali su mogućnost međutim vjerojatno zbog manje i slabije informiranosti upravo u ovom dijelu zaštite njihove bilance je upravo kupovanje istih ovih derivativa kojim su se zapravo banke koristile kod svojih matica. I to je jedno osnovno pravo kod poduzetništva i odnosno što nam zapravo i Direktiva o zaštiti potrošača nije dozvoljavala da upravo to, da poduzetništvo razdvojimo od potrošača jer potrošač na to nema pravo. Međutim, svaki poduzetnik prilikom, ne samo u ovom dijelu švicarca, imate jako velikih naših poduzetnika koji izvoze u Sjedinjene Američke Države i zaštite od valutnog tečaja kod američkih dolara, znate i naša brodogradnja ima jedan dio je u kunama a plaća, izvoz naplaćuje u drugim valutama moraju voditi računa o svojoj valutnoj izloženosti i za to na financijskom tržištu postoje instrumenti kako da se štite od rizika. I zbog toga uza sve što bi osobno to htjeli na financijskom tržištu se javljaju i onda će se javljati i oni koji imaju u dolarima gubitke itd., jednostavno ne možemo prihvatiti iako razumijem i osobno kažem bi ga možda i prihvatili međutim upravo zbog ovog dijela nećemo moći prihvatiti ovaj dio amandmana. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Goran Marić ima repliku.
Gospodine ministre kazali ste da je ovo trajno rješenje. Nažalost ovo nije trajno rješenje niti može biti. Jer dok god postoji valutna klauzula, postoji i valutni rizik, dok postoji valutni rizik, postoji i velika neizvjesnost i sigurno su nove nevolje. Ali zato i ostaje mač nad glavom nad svima onima i koji i dalje imaju, korisnici kredita koji imaju kredite vezane i uz euro. Ali ono što je sigurno, slučaj sa švicarskim frankom će ostati trajna mrlja u Hrvatskoj. Pomoći onima, ja mislim da nema nikoga tko ne bi pomogao onima koji su obespravljeni i oštećeni. I podržavao sam i podržavam mjeru koja će ovim zakonom donijeti satisfakciju 50 tisuća obitelji korisnika kredita. Ali moram naglasiti koliki rizik nosi taj prijedlog. Nitko ne bi smio zakon sa financijskim posljedicama odrediti i za takav je zakon model fiksni a da se ne zna ukupni trošak. Ovdje se ne zna je li u pitanju jedna milijarda, 3 milijarde, 8 milijarda ili možda 12. Tko zna s kakvom brojkom će se guverner svako jutro probuditi, uvijek je neka druga brojka. Imamo model a nemamo glavnu pretpostavku i to nosi sa sobom ogroman rizik u budućnosti pa i po pitanju tužbi i svega ostalog ali i same provedbe. Imamo izvedbeni projekt za kuću, nemamo temelje ali nemamo ni neke zidove, nisu obuhvaćeni svi. Što je sa onima koji su otplatili kredit? Ako je riječ o pretplati pretplaćenog i povratu preplaćenog onda se odnosi i na one, pretplatili su i oni koji su imali kredit koji su vratili kredit. Pretplatili su oni koji su konvertirali i trgovačka društva i obrtnici i jedinice lokalne samouprave, svi su oni pretplatili ali su ovim zakonom diskriminirani. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, zahvaljujem uvaženi zastupniče. Da, znači vodili smo, kada smo raspravljali o tome, o obuhvatu ovog kredita, odnosno ovoga zakona i vodila se isto također i unutar Vlade polemika oko toga koliko možemo obuhvatiti i upravo pravna struka, ja nisam pravnik, ispričavam se, je cijelo vrijeme nastojanja, jer da se ono što je otplaćeno, ono što je konvertirano, odnosno što nema obveze više u trenutno je da je upravo taj dio zadiranje u retroaktivnost jer onda se tako mogu javiti i problemi 1990. kada su se uzimali krediti koji su se plaćali po 20% u njemačkim markama ili nekakvim drugim odnosima, onda jednostavno više nemate te granice. I na taj način nažalost nismo mogli obuhvatiti. Međutim ukoliko ovaj zakon prođe a ja se nadam da će proći da svi oni koji će, u tom dijelu će moći dokazivati, imati će možda i lakše dokazivanje pred sudovima ukoliko krenu u neke individualne postupke da taj svoj dio pretplate nazad i dobiju. A moram iskreno s vama se složiti oko procjene guvernera, mada me moje riječi nekad i mogu koštati, u razgovoru sa guvernerom kada smo prvi puta i predlagali ovaj zakon govorilo se oko 5 milijardi kuna, sada je već danas dolazimo do 8 milijardi kuna. Ja ne znam, iskreno, to su odgovornosti Hrvatske narodne banke i podaci kojima oni raspolažu. Tako da sve te podatke koje smo zapravo i pokušali dobiti i prilikom izrade ovoga zakona a sam guverner je govorio da je razlika između onih švicaraca koji su otplaćivali u odnosu na ovaj u eurima da je razlika samo 3% u prosjeku, da je samo 3% u prosjeku. I onda smo i priznali te pretplate ljudi ako je to samo 3% i sada ispada da je samo tih 3% da je to 3 milijarde kuna. Ne bih više, to je to. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor ima repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, čitali ste dio presude austrijskog vrhovnog suda pa bih ja samo još nastavila dvije rečenice iz te iste presude koje su jako važne za naše ljude, za hrvatske ljude o kojima danas govorimo. Naime, tu se kaže tužiteljima su bila jednostrano objašnjena dakle bankama, banci, odnosno oprostite građanima, tužiteljima su bile jednostrano objašnjene samo dobre strane modela financiranja, a nije ih se savjetovalo niti uputilo na njihove rizike. Dakle to je nešto što može svaki hrvatski građanin koji danas ima problema sa kreditima u francima jednostavno tako reći. I kaže se dalje tužitelji ne bi bilo, dakle građani austrijski ne bi bili ni približno u takvom imovinskom statusu, dakle lošem kao što su bili da im nije pružena usluga manjkavog savjetovanja i to je ono o čemu mi danas također govorimo. Dakle HNB jest od samih početaka i svi guverneri bili itekako svjesni mogućega rizika i to je bila apsolutno njihova odgovornost jer oni naravno moraju brinuti o stabilnosti bankarskoga sustava, to je njihova zadaća. Ali prije svega moraju brinuti o hrvatskim građanima, jer HNB kao neovisna institucija ovisna je o interesu hrvatskih građanki i građana i ovisna je o stabilnosti hrvatskih građana jer onda to naravno dovodi do stabilnosti države. A njihove prijetnje čuli smo u ovim raspravama ovih dana također, novim porezima su zapravo zaista zastrašujuće jer HNB nema mogućnosti utjecati na poreze jer je to u ovlasti Vlade, Ministarstva financija i u konačnici Hrvatskoga sabora.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ante Babić ima repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre neću govoriti o tome jer je dosta toga rečeno vezano za kredite u švicarcima, ali prekršajnim odredbama ovoga zakona kaže se da će se novčanom kaznom od 80 do 200 tisuća kuna kazniti za prekršaj vjerovnik ili kreditni posrednik. Ovaj zakon je stupio na snagu 30. rujna, a u roku od 45 dana bi banke trebale zapravo odrediti anuitete za korisnike kredita. Svaki kredit je bio vezan ugovorom, govorim o starim kreditima. Banke bi sada trebale ponuditi nove ugovore. Ugovor je dvostrani odnos između banke i klijenta, ali u ovom slučaju vezano kod ugovora o kreditima se radi o sudužnicima odnosno jamcima. Što sa onim starim jamcima, govorim o tehničkim problemima ovih ugovora, što ako oni meni više ne žele biti jamci, što ako mi ne žele biti sudužnici. Što je sa troškovima vezanim za te kredite odnosno o provedbenim poteškoćama koje će se dogoditi a banke će inzistirati javnobilježničke usluge, ne znam tada što je sve bilo potrebno za takav ugovor, ali sigurno je da se nije razmišljalo dovoljno o tome i da su to određeni nedostaci. I vi ste sami rekli da iz razgovora sa HNB-om su se dogodile određene stvari koje su bile oprečne. Tada se govorilo o 3%, 5%, 3 milijarde, 5 milijardi, sad se govori 8 milijardi kuna o trošku za banke, zatim o gubitku u državnom proračunu i slično. Znači je li napravljena temeljita analiza do kraja, sigurno nije što je vidljivo, ali da se ide u korist onih koji su zapravo obuhvaćeni ovim to je istina. Ali evo volio bih i vaše razmišljanje vezano za ovu tehničku provedbu. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče, da, vrlo temeljito smo radili bez obzira kad govorimo kakve god izgledale procjene koliko će bit učinaka na tržište, pogotovo sa pravne struke jer je izuzetno pomagalo Ministarstvo pravosuđa. I pitanje jamaca mora ostati kao što je bilo do sada, s time da jamci će imati iste odnose kao što su imali do sada i njihove obveze se moraju u tom dijelu konvertirati. Bit će kao da su jamci uzeli na razini eura. Međutim, bitno je reći da ne može se tražiti dodatne … i dodatni instrumenti osiguranja. Svi postojeći moraju ostati kako je bilo postojeće stanje. Također vezano za troškove znači nema dodatnog zaračunavanja konverzije, nema dodatnih svih troškova i o tome smo vodili računa i to izričito piše u zakonu da ne smije biti dodatnih troškova prilikom ove konverzije. Međutim, pravni odnosi kao što su vrijedili sada vrijedit će i ubuduće, s tim da je puno ajmo reći manji, puno manji teret nego što to sada pokazuju i njihovi anuiteti. Zahvaljujem.
Hvala i vama ministre. Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić ima repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre prije svega hvala na hrabrosti. Ovo je jedan od rijetkih slučajeva, dugo sam ovdje, da vidim otvorenu i jasnu ideju ministra što zapravo želi napraviti i da je to u interesu građana. Ovaj problem ima par aspekata, mislim da bi bilo dobro da ih nazovemo pravim imenima. Govorimo o trošku banaka, ne postoji trošak banaka, postoji eventualni buduća dobit koju neće ostvariti ili koja će bit manja. To nije ista stvar. Drugo, očito da se ovdje radi o jednoj svjetskoj prevari. Ljudi su dobili kredite kažete u švicarcima, u eurima ma nitko živ nije vidio nijednog švicarca, nijednog eura, ljudi su kune dobili. I dok postoji ova luda definicija u Zakonu o obveznim odnosima neće bit sreće. Ljudi bi trebali vraćati ono što su dobili. Ako su dobili švicarce ok nek' vrate švicarce, ali ako su dobili kune trebaju vraćat kune. Treće, izbjegavanje retroaktivnog sankcioniranja banaka ili povrata preplaćenog znači priznavanje da to ipak nije prevara. Ja mislim da je prevara i da ta retroaktivnost ne bi povukla nikakve loše pravne konzekvence. Lošije konzekvence moglo bi povući to što se neće svi građani naći u istom zakonskom položaju što je protivno naravno Ustavu. I bilo je ovdje riječi ugovori su sveti. Je, ugovori su sveti ako nisu prevarantski. Ako su prevarantski onda nisu sveti. I to je ono što radite i dobro radite, ne dajte se.
Rekao je ministar hvala ali nije zapisano. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Lalovac, ja se sjećam godina kada je ovdje guverner Hrvatske narodne banke podnosio izvješće o ovim godinama. Tada sa ove moje desne strane su stizali hvalospjevi, došao je guru, guru je poručio. To je bila tada politička poruka i ne daj bože da je netko izrazio jednu malu kritiku prema HNB-u. Toliko o tome, da više neke stvari ne povlačim. Međutim, vrlo je interesantno prije 6 mjeseci oko Raiffeisen zadruga se nije moglo donijeti zakonsko rješenje oko odgode ovrha jer je to bilo protuzakonito. Međutim, ja sam predložio takav zaključak koji je ta Vlada odbila i većina u ovom Saboru odbila. Sad najedanput to može. Pa čekajte malo, o čemu pričamo. A sad idemo na ovo o čemu je problem. Dakle, mene zanima, postavio sam prvi u ovom Saboru i među prvim u Hrvatskoj pitanje na koje do dan danas nisam dobio odgovor. Jesu li se banke zadužile u švicarcima? Jesu ili nisu to je ključ svih, pitanje svih pitanja i svih odgovora. I drugo pitanje gospodine ministre. Ministarstvo financija je nakon mnogo političkih borbi i ja i kasnije moji nasljednici i kolega Linić i vi donijeli Zakon o fiskalnoj odgovornosti gdje smo rekli da svaki zakonski prijedlog mora imati fiskalni učinak. Mi donosimo jedan zakonski prijedlog za koji ste i sami rekli da je izračun matične kuće, dakle HNB-a varira od 4 do 8 milijardi kao da je to kutija šibica. To nisu mali novci. Mi donosimo zakon da nemamo ocjenu njegovog fiskalnog učinka. Navesti u obrazloženju da će se ostvariti manji prihod od poreza na dobit zbog ovoga ili onoga onda je to fiskalni učinak i to je trošak proračuna. Ali to treba navesti unutra, jer nesporno je i to će danas sve rasprave pokazati da svi zastupnici i svekolika hrvatska javnost želi da se pomogne ovim našim nesretnim sugrađanima koji su upali u ralje švicaraca. Ali ako nije bilo dizanje kredita [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Samo jednu rečenicu molim vas. Ako su to bile jednostrane svop transakcije onda smo mi problem riješili, onda tu nikakvih problema nema. Ali to treba onda javno reći.
Kolega Šuker, jedna ispravka. Ministri nisu nasljednici, nema nasljeđivanja. Oni su sljednici. To je velika razlika i moramo to ispraviti. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Nisu nasljednici niti mogu biti, ne mogu biti nasljednici. Odgovor na repliku poštovani ministar Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Znači samo jedan kratki odgovor što je potvrdila HNB. Banke se u Hrvatskoj nisu zaduživale u švicarskim francima, bilten 22. HNB-a iz kolovoza 2011. godine. Pročitao sam citat. Čak govore da su te valutne svopove radile sa maticama i govore da su imali malu razinu izvora u toj valuti i da su imali veliku neto otvorenu poziciju. Da su izgubili u Hrvatskoj 3,3 milijarde, da su u maticama dobile 3,3 milijarde i da su na tečajnim razlikama zaradile 3 i pol milijarde kuna. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković ima repliku.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, poštovani ministre vi ste jasno rekli da evo i sada u odgovoru na repliku da su imali i svopove i izvore i da su koristili u biti tečaj za ekstra profit. Po Zakonu o obveznim odnosima, sam smisao Zakona o obveznim odnosima i valutne klauzule u tome je prvenstveno zaštita od gubitaka, a ne ostvarenje ekstra profita. To je po Zakonu o obveznim odnosima. Isto tako nije normalno tržišno stanje u kojem imamo situaciju sa švicarskim frankom u kojem je on imao volativnost od 80%. Znači od 4,35 do 7,84. Ono što je isto tako bitno i ključno još jedanput naglasiti, ja se nadam svim građanima ne samo onima koji imaju kredite u švicarskim francima da je ovaj zakon iznimno vodio računa i bio mu je prioritet dovođenje u ravnopravan položaj, ali nikako da oni građani koji su uzimali kredite u eurima ili kunama budu u lošijem položaju. Dapače, da oni koji su uzeli kredite u švicarskim francima budu u ravnopravnom položaju sa građanima koji su uzeli kredite u eurima i kunama. Još jedna zanimljiva možda konstatacija, vi ćete je bolje znati u komunikaciji sa bankama. Dakle, banke su govorile da su nudile konverziju u eure. Sve banke su nudile konverziju u eure od 2007., osme, pa na dalje. Onda ja mogu postaviti pitanje pa zašto se onda bune?
Iduća replika, poštovani Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre. Iz prijedloga zakona i obrazloženju članka 357a. vidimo kako se iz postupka konverzije su isključeni oni korisnici kredita čija je obveza iz kredita prestala, odnosno oni koji su potrebna financijska sredstva prikupili u obitelji, posudili od prijatelja i zaključno sa 15. siječnja po tečaju 6,39 otplatili svoj kredit. Smatram da bi bilo pošteno da se i njima vrati barem dio ako ništa drugo barem onu preplatu koju su preplatili u tom postupku. Drugo pitanje, da li bi u postupku konverzije trebalo voditi računa o socijalnom momentu i za koju namjenu je iskorišten kredit. Za prvu nekretninu kao što je jedini stan ili za izgradnju apartmana? Na to pitanje naveo me današnji podatak iz medija gdje je od 55 tisuća korisnika švicarca čak 9 tisuća kredita u iznosu od 100 do 200 tisuća švicarskih franaka. A čak 1400 korisnika s većim kreditom od 200 tisuća švicarskih franaka. Takvu hrabrost sigurno nije imao običan građanin. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, ministar Lalovac.
Zahvaljujem. Znači već kad sam na prvo vaše pitanje sam već rekao nažalost što se tiče preplate onih koji su zatvorili da je to takav pravni odnos koji je zatvoren i nažalost pravna struka je rekla u tom dijelu svoje. Međutim, vidim da se danas ta rasprava i u tom dijelu će se i danas voditi. Znači, sve ono što pravnici mogu potvrditi to je tako. Međutim, vezano za ovaj drugi dio, znam da će se otvoriti to pitanje iznosa kredita. Vrlo dobro znamo da je jedan veliki dio odnosa ne samo rasta tečaja i rasta kamatnih stopa da je ostao zamrznut u nažalost špekulativno vrlo visokom rastu cijena nekretnina u RH. Imali smo cijene nekretnina zbog jednostavnog načina i tu je trebao postojati nekakav mehanizam, da ne kažem neka vrsta poreza na nekretnine gdje se upravo na taj način sprečavao jedan balon. Balon koji dogodio u brojnim zemljama. Kažem, ista špranca što se događalo vani događalo se i u Hrvatskoj. Tako da veliki dio kada ovako danas spominjemo da se tamo nalaze, ukoliko uzmete da na Novom Zagrebu, Jarunu vam je cijena stana došla do 2500 eura, pa onda kada pomnožite tih, pa onda iznosi možda izgledaju puno ali to može ponovno izgledati stan od 60 do 70 kvadrata. Tako da kod procjene rizika ako je banka procjenjivala u tom dijelu i smatrala da uredno kredit može biti vraćen zbog toga smo htjeli sve obuhvatiti da jednostavno tog dijela švicarca ne bude. Međutim, bez obzira kako iznosi izgledali cijene nekretnina su napuhivale vrijednosti koje građani u tom dijelu nisu mogli vratiti. Tako da i danas i ovako veliki iznos ne mora značiti da su to bili veliki stanovi. Zahvaljujem.
Iduća replika, poštovana Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine ministre vi ste danas u uvodnom slovu otkrili nama ovdje u Hrvatskom saboru a i cjelokupnoj hrvatskoj javnosti nešto što još nismo imali prilike čuti, o namještanju LIBOR-a, o tim svim detaljima koji bacaju još jedan novi aspekt, ne samo pitanje povrede Zakona o obveznim odnosima, povrede temeljnog načela Ustava i definicije Hrvatske države, dakle članka 4. Zakona o obligacijama o načelu savjesnosti i poštenja nego apsolutno zona ovo što vi govorite i način postupanja upućuje na ozbiljnu sumnju odnosno na kazneno djelo prevare. Članak 236. Kaznenog zakona kaže, a mi imamo i kaznenu odgovornost pravnih osoba, dakle pravna osoba odgovorna osoba i neposredni izvršitelj. Evo da se svi podsjetimo što kaže naš Kazneni zakon iz članka 236. Toliko o bankama koje prijete. "Tko s ciljem da sebi ili drugom pribavi protupravnu imovinsku korist dovede nekog lažnim prikazivanjem ili prikrivanjem činjenica u zabludu ili ga održava u zabludi i time ga navede da na štetu svoje ili tuđe imovine nešto učini ili ne učini kaznit će se kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina, a ako je time pribavljena znatna imovinska korist ili prouzročena znatna šteta kaznit će se zatvorom od 1 do 8 godina." Jednako tako identično kazneno djelo imamo i kod kaznene odgovornosti pravnih osoba. Toliko o onome koji prijete. Naravno da nijedna vlast nije dobra koja vlada kaznenim prijavama ali evo tijela progona su čula i znaju što im je činiti ukoliko nađu za osnovano da postoje osnove sumnje protiv odgovornih osoba.
Odgovor na repliku, ministar Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Na vaše pitanje imam još možda dvije stvari dodati. Vi znate da se kad je počela svjetska financijska kriza od 2006., 2007. godine upravo u njihovom Kongresu u SAD-u su bili pozvani bankari i pozvani su na taj način da se utvrdi njihova kaznena odgovornost. To se radilo u Islandu. Znate da su završili s određenim zatvorskim kaznama. I u nama susjednoj Austriji se vode postupci protiv nekih koji su zapravo upravo ovakvu politiku financiranja ostvarili na hrvatskom tržištu, i u njihovim nelegalnim poslovanjima i puštanju takvog oblika kapitala, puštanja stvaranja jednog dijela ropstva. Znači, to je puno šira priča. A ovo da su namještali EURIBOR i gdje su kažnjeni sa milijardama koje su morali otpisati, Vrhovni sud RH također je donio određene odluke o kamatnim stopama. To su također jedna područja koja su ispred nas i na koja moramo dati odgovore jer to je imovina građanina, to nije imovina banaka. Građani uredno žele vraćati. Međutim, kod svake kupovine jednog stana u izračunima će vratiti jedan stan banci. Ali da li im moraju još vratiti dva ili tri stana? To je sad pitanje i morala i ovo što ste vi zapravo govorili kaznene odgovornosti.
Posljednja replika, poštovani Frano Matušić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre pa mislim da je vrlo važno da ste rekli ovaj podatak da se banke nisu zaduživale u švicarskim francima. Mislim da to znatno slabi poziciju banaka kad govorimo danas i o ovom zakonu, generalno u odnosu na one kojima su davali kredite. I u tom smislu mislim da je to danas vrlo važan podatak, čini mi se da ste rekli da je podatak iz 2011. godine. Međutim, mislim da trebali bi dobro promisliti možemo li mi donijeti zakon koji će biti diskriminatoran prema određenom broju građana koji su te kredite otplatili. Naime, vaš argument da je riječ o retroaktivnosti ne bi mogao stajati zato jer je retroaktivnost nastupa i za sve ostale koji su dosada otplaćivali. Dakle, za razdoblje koje je za nama. Prema tome, mislim da bi trebalo razmisliti na koji način obeštetiti i te građane koji su otplatili kredite, a neki od njih vjerujte mi neki od njih su otplatili na način da su prodavali svoje nekretnine kako bi zatvorili te kredite i danas su podstanari neki od njih. Prema tome, i treći aspekt koji je vrlo važan, to je pitanje doista, maloprije kojeg su načele moje kolege, vi ste djelom na njega odgovoriti ali pitanje socijalnog pristupa. Ako ćemo na ovaj način doista pomagati onima koji su kupovali možda jahte ili kupovali treću, četvrtu, petu, šestu nekretninu onda doista trebamo promisliti je li možemo još napraviti dodatni napor kako bi razjasnili i taj socijalni pristup u ovom zakonu. Evo u tom smislu, jer može se doista nakon ovoga otvoriti pandorina kutina pa i ovih koji su u eurima zaduženi, u kunama itd. I četvrta stvar, vezano za nove ugovore sa bankama, kako ćemo prisiliti jamce da ponovno potpišu jamstvo na te kredite? Nikako, ja mislim nikako.
Odgovor na repliku ministar Lalovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Znači vezano za jamce, znači svi ti pravni odnosi koji su postojali oni i dalje ostaju tako da tu nema dodatnog nekakvog potpisivanja vezano za jamce. Da kažem ja nisam pravnik i vidim da se danas tu i raspravlja o tom djelu preplaćeni i oni koji su zatvoreni, zato smo tu danas da čujemo i sva vaša mišljenja, pogotovo, a vezano za one koji su imali 3, 4, ili 5 nekretnina pa su kupovali, reći ću vam jedan podatak koji sam danas dobio i koji je mene zastrašio, kada sam vidio koje oblike plasmana su banke radile u Hrvatskoj. Prvih 100 dužnika fizičkih osoba koji su na onoj listi blokiranih od 30 milijardi kuna, prvih 100 dužnika gdje su blokirani sa osobnim imenom i prezimenom su dužne bankama 6 milijardi kuna, 6 milijardi kuna imenom i prezimenom su dužne poslovnim bankama, 100 fizičkih osoba u RH. Sad postavljamo pitanje hazarda, špekulacije, poslovanja prema tim osobama. Znate da sam javno i rekao da postoji jedna bankarska grupacija koja je osnovala svoj d.o.o. i u Hrvatskoj jednostavno istovarila prošle godine 4 milijarde kuna gubitaka, 4 milijarde kuna gubitaka. Postavljam pitanje, šta se je to radilo u Hrvatskoj u zadnjih 10 godina? I uspoređivat 100 njih koji su špekulirali, to su ti ljudi koji su špekulirali, koji su zajedno bili, ovi ljudi, bez obzira ima on jedan stan, o jahtama, autima je završena priča, to su otplaćeni već krediti jer već 10, 15 godina se zapravo ljudi otplaćuju u švicarcima. 99% ovu su stambeni krediti i nalaze se najvjerojatnije, nismo nažalost mogli dobiti podatak da li se radi o prvoj ili drugoj nekretnini. Međutim, oni koji vjerojatno imaju već i nekretnina oni se nalaze u ovome portfelju od 100 njih koji duguju bankama 6 milijardi kuna. Ja im predlažem da se bave tima, jer tamo su izgubili novac. Ovdje novac nisu izgubili, ovdje novac nisu izgubili samo će zatvoriti svoj forwarde prema maticama i neće više izvlačiti novac u svojoj matici. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije po klubovima. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara govorit će poštovani Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ministre, kolegice, kolege i kolegice. Počnimo sa ocjenom stanja da pokušamo dati odgovor da li na ovakvi zakoni trebaju i onda kod tih ocjena najteža je da imamo preko 320 tisuća blokiranih građana koji jednostavno nemaju niti dovoljno sredstava za život a kamoli za reguliranje svojih obveza. Vidimo da imamo 55 tisuća, više od 53 tisuće građana ugroženih sa kreditima u švicarskim francima. Također, vidimo da velikog rezultata, pokušaj Vlade za otpis dugova i nije dao. To su mali iznosi, većinom, dobrim djelom uspješno sa strane komunalnih društva, lokalnih samouprava, države ali nedovoljno snažno poduprijeti od banaka i trgovačkih društava. I onda kad imate takve situacije naravno da dolazite do toga da trebate riješiti dužničku krizu građana u RH. Onda se još pitate a da li možemo utvrditi i odgovorne za tu dužničku krizu? Onda ćemo vidjeti vrlo jasno da najodgovorniji za dužničku krizu, za ovako ogroman broj građana, za milijarde koje građani duže krive su banke i bankari. To nema dvojbe. Jednostavno osnovni kriterij je bankarskog poslovanja da pazi na svog komitenta. Banke nisu poštivale, nisu poštivale. Dapače svjesni toga da po njihovim stručnim kriterijima građani se ne mogu zaduživati, uveli su novi proizvod švicarski franak. Nešto niža kamata i tog trenutka i oni koji zaista se nisu mogli zaduživat banke su ih tjerale prema zaduživanju. Krivci bankarski sustav, financijski sustav RH. Ne samo to, posredovali su u tome da i nelegalni, vidimo da će možda biti to i ništavni ugovori naši građani zaključuju van RH. Da to je stvarno činjenica, odgovornost bankara. Da li je kriva Narodna banka? Da, ali najveća krivica Narodne banke je u 2014.godini. Zašto u 2014.? Narodna banak ima utjecaj na razduživanje banaka prema svojim maticama. I u prošloj godini s obzirom da nemamo gospodarskih aktivnosti, nemamo plasmana prema privredi, s obzirom da su građani prezaduženi, da se najedanput promijenila politika, ne daju se više kriti čak ni onima koji ih mogu vraćati. Banke imaju novce … [[Govornik se ne razumije.]] i u tom trenutku Narodna banka itekako ima utjecaja na politiku vraćanja. Zašto nije dala nalog izvolite vratiti švicarske dugove i izvolite konvertirati kredite građanima u eure u kune? Narodna banka mogla je to zaista postaviti ulitimatima ili onemogućavati praviti probleme bankama u razduživanju i vraćanju kredita. Da, to je Narodna banka prošle godine mogla. Isto tako guverner u svom dokumentu vrlo jasno navodi da su banke bile odgovorne i zamislite, brinule o komitentima i od 2007.do 2011.pokušale konvertirati loši proizvod u eure, pokušale. Zamislite koliko ih je uspjelo? 35 ili 50 kredita su uspjeli. Pa onda se pitate da li su to građani nedovoljno zreli jer nisu htjeli ponudu banke koja ih je upozoravali da imaju loš proizvoditi prihvatiti? Ne. 4, 5 godina banke to rade ali najveći problem jel su nabijali troškove konverzije, sve je to trebao platiti građanin. Pa nije dovoljno da mu je kliznula kamatna stopa na švicarac nego još trošak konverzije … 5 godina banke nisu došle do toga da u svojoj politici utvrdi ne trebate platiti konverziju, mi ćemo ju platiti. Ni to nisu, ni to nisu htjeli. A vidjeli su da ne ide konverzija, vidjeli su da upozorenje građanima da ima loš proizvod ne djeluje. Sve to pokazuje na ogromnu odgovornost financijskog sektora i nadzornog tijela za loš proizvod koji naravno nakon što se približio euru sada polazimo do toga da imaju tragične posljedice za građane RH. E sada dolazimo do ovih zakona, zakoni koji rješavaju probleme građana. Da li je to dobar model? Osobno držim da nije dobar model i da ima ogromnih, ogromnih rizika i ja želim govoriti o lošem modelu koji smo dobili. Prije svega okosnica modela počiva na ustavnim odredbama da smo socijalna država, to su jasno naznačeni članak 1., članak 49., a i sami zakoni se pozivaju na članak 2. Ustava RH, znači socijalna zaštita. Danas vidimo da ministar govori da je neistina da su banke bile zadužene u švicarcima. Izvinite tada je zakon trebao počivati na prijevari, a ne počiva na prijevari. Jel da počiva na prijevari tada zaista imamo pravo puno toga učiniti, puno toga. Ali ako počivamo na socijalnoj klauzuli, na socijalnim postavkama iz Ustava, dozvolit ćete zašto nemamo socijalnih kriterija u ovom zakonu, nemamo socijalnih kriterija. Znamo da onaj tko je kupio jahtu, skupe automobile i oni imaju pravo, skupe automobile, jahtu,onaj tko je gradio kuću sa 5, 6 apartmana on je isto unutra. Dozvolit ćete, to je slabost zakona, svi će se pozivati da nismo počivali zakon na socijalnim kriterijima jel oni imaju pravo. A zamislite onaj koji je od banke bio prisiljen na konverziju jel nije problem onih koji su sami konvertirali, nego zamislite banke ne plaćate ovo, ono, onda vam konvertira novu otplatnu ratu i prisile vas da potpišete. Ti isto nisu obuhvaćeni. Jel to socijalna pravda? Nije. Jel ako malo bolje poznamo bankarski sustav moramo onda znati što su onda građanima radili. Ti građani danas imaju ono stravične dugove u eurima, prisiljeni su bili potpisati. Hoćemo govoriti da ti istu bankari su tjerale i građane u eurima, nudili im da bi mogli dobiti visoke dividende i visoke naknade za uspješne uprave da građani uzimaju kredite. Koliko građana je blokirano u eurima? Koliko će građana sada kada ih opet pretvorite u europski dug biti blokirano jel mi o njima vodimo brigu jel vidimo da pojedine političke stranke sprečavaju deložaciju. Imamo totalnu opstrukciju pravosudnog sustava koji mora suditi jel postoje zakoni, a izbacuju se siromašni ljudi van. Da li smo to obuhvatili? Nismo. Jel to socijalno? Zašto nismo utvrdili da ti isti bankari neovisno o lošem proizvodu švicarcu su tjerali građane bez upravo ikakvih dokumenata da se zadužuju i sada im oduzimaju stanove. Zašto to kroz ovaj zakon nismo zaustavili, ako se pozivamo na socijalne kriterije? I to je trebalo biti unutra. Kao što vidim da napokon ćemo imati i zaustavljanje oduzimanja imovine onima koji su se u nezakonitim ili kako sada velimo ništavim ugovorima zaduživali u inozemstvu. Pa dok to ne sredimo ipak ćemo zaustaviti deložaciju. A zašto ovim zakonom ne zaustavljamo deložaciju u francima odnosno sutra nema franaka, u eurima građana koji su izgubili radno mjesto, nemaju plaću i koji su odgovornost banke jel im nije smjela dati kredite. Nije to odgovornost građana, banke. Prema tome nemamo socijalnog kriterija. A isto tako s druge strane pomažemo one, čujte ako je točna konstatacija Narodne banke da imamo 2,5% korisnika kredita sa 11% mase kredita iznad 200 tisuća eura. U prosjeku 275 tisuća eura, izvinjavam se, švicaraca zaduženja. Pa neka ima takvih u obitelji dvoje, troje nije socijalni kriterij. To je ranjivost, to je slabost ovog zakona. Ako se pozivamo na Ustav, na socijalnu državu tada i kriteriji socijalni moraju biti unutar i tada smo trebali obuhvatiti i zaustavljanje deložacija kod prve nekretnine. I očito je da je prva nekretnina i sredstva za rad, i sredstva za rad trebali biti jedini socijalni kriteriji koje su morali ovdje ugraditi. I to je najveća slabost ovog zakona. I imati ćemo zbog njega možda i negativne posljedice. Drugo, o HNB-u rekao sam, krivi su ali da li ozbiljna upozorenja HNB-a moramo prihvatiti i probati ono ocijeniti jesu li ozbiljna. Ako oni zaista utvrde da će ubrzano se razduživati u devizama, da će to značiti smanjenje deviznih rezervi, da će to možda utjecati na klizanje tečaja kune, da li znamo što ovim zakonom radimo? Ja pitam da li smo se ozbiljno na to osvrnuli? Jer mene da je guverner domobran i da samo priča a ništa ne radi meni nije to stručno obrazloženje. Da li znate što to znači? Ako su zaista ta upozorenja ozbiljna to znači da svi koji su sada zaduženi u eurima i ovi novi koji će ući u eure kliženjem tečaja, kliženjem tečaja, svi oni će imati negativne posljedice ako je guverner sa svojim upozorenjima u pravu. Ja imam svoje mišljenje ali ja sam htio da to mišljenje čujem i od predlagača, je li rizik tečajnih razlika prisutan zbog toga što može doći do klizanja tečaja. Nema dvojbi biti će neadekvatna smanjenja. To nema dvojbi. Guverner zadnji dokument koji je dao našim odborima govori o jednokratnom učinku od blizu 8 milijardi na financijski sektor, jednokratni učinak. To nema dvojbe da ćemo imati poremećaje u dovoljno interesu banaka da dalje plasiraju kredite u Hrvatskoj i da možemo imati probleme i u financiranju potreba građana, potreba gospodarstvenika, potreba i države. To nema dvojbe, to su upozorenja koja imamo i da ta upozorenja mislim da smo trebali itekako ozbiljno, stručno odgovoriti barem nama saborskim zastupnicima jer ti problemi nama mogu imati itekako negativne reperkusije. I onda ono osnovno. Ako već govorimo o socijali i da je temelj ovog zakona socijala ostaje pitanje da li je sav teret trebao biti prebačen na financijski sektor. To govorim iz kojeg razloga? Jer vidimo pojedine europske zemlje kada govore o socijalnom aspektu su ipak rješenja ponudili da dio tog socijalnog tereta padne na financijski sektor, za nas smo mogli i na državni proračun, znači i na teret države. Jer ako je socijala u pitanju tada se država mora vidjeti. I onda je to pravedniji način raspodjele a ne da banke tjeramo, da se ganjamo po sudovima koji znate koliko košta kada idemo na međunarodne sudove. Prema tome i primjer Poljske i primjer Mađarske je određena raspodjela tereta ne samo na financijski sektor nego i na državni proračun ili na porezne obveznike. Ima još jedna slabost u Hrvatskoj presuda Vrhovnog suda o kojoj mi nećemo da govorimo, koja potvrđuje da presude trgovačkih sudova su prihvaćene, konačne a te presude govore da bankari nisu obmanjivali građane upozoravajući ih ili ne upozoravajući ih na negativne strane kredita i da oni smatraju da Udruga FRANAK nema pravo na tečajne razlike jer su banke bile korektne. To su presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Znači presuda koja bankarima govori da je pravni sistem utvrdio da u prošlosti nije bilo njihovih grešaka. Jedan od otežujućih okolnosti za ovakav prijedlog zakona gdje sve bacamo na banke i ugrožavamo sebe. Da gospođo to su slabosti ovog sustava, nema socijalne komponente, neravnopravna raspodjela i ja bih rekao problem da možda ugrožavamo našu makroekonomsku stabilnost koja može imati negativne posljedice opet za građane Republike Hrvatske. I sada ono najtragičnije, ovo nema dvojbe da će biti rat između bankarskog sustava i države. Ja smatram zaduženim u švicarcima mirno mogu spavati, njih banke neće ganjati ali će banke ganjati Republiku Hrvatsku zbog ovakvih propusta, niti smo biti socijalni nego smo jednokratnom mjerom sve bacili na njih. Imamo presudu Vrhovnog suda protiv nas kada promatramo ovaj zakon i imamo Zakon o zaštiti ulaganja. Zakon o zaštiti ulaganja koji vrlo jasno govori što znači retroaktivno djelovanje pojedinih zakona. A što vam sve to znači? Da ako banke uspiju porezni obveznici Republike Hrvatske platiti će, ako je guverner točan 8 milijardi kuna što znači da ćemo naš proračun opteretiti za 8 milijardi. Sa malo kvalitetnijim prijedlogom u kojem smo zaista morali biti odgovorniji i baviti se samo socijalnim pitanjima i ovdje zaista onda riješiti i zaustaviti blokade građanima i u eurima i u švicarcima i za Raiffeisen iz Austrije. To smo mogli jer to je onda socijalno pitanje, baviti se samo prvom nekretninom jer to banke mogu utvrditi ionako smo im dali da sve ugovore moraju prekontrolirati i pokazati da u socijalnim pitanjima koje imamo onda mora participirati i državni proračun. I mislim da bi tada imali daleko manje problema i manje rizike od ovog zakona. I zato smatram da nije dovoljno ozbiljno pristupljeno ovom problemu.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Linić, na samom početku ste rekli da je temeljem izjave ministra da se može zaključit da je ovdje riječ ustvari o prevari. Iza toga ste govorili o socijalnim kategorijama odnosno o socijalnim …. Ja moram bit iskren pa reći da me to malo zbunjuje, ali ako je prevara onda je prevara i prema onima drugima, a ne samo prema onima koji idu u kategoriju socijalnog. A ne govorim to zbog onih prvih 100, ne govorim to iz razloga što znam neke slučajeve gdje su roditelji bili jedino kreditno sposobni i dizali kredit kojim su kupovali jedinu nekretninu svojoj djeci, djeci koja su formirala svoj život, koji su formirali svoje obitelji. Što se tiče ovih sa velikim kreditima, ovih ajmo reći prvih 100 sa te liste, a gdje je tu odgovornost banaka? Zar nije banka ako je omogućila nekom kredit tko je očito kreditno nesposoban imala svoj dio odgovornosti? Da li je to možda sprega politike i financijskog sektora ili nekih utjecajnih lobija? A naplatit ćemo se iz cjelokupne mase građana. Ne znam, možda sam krivo protumačio ali ja mislim da ako pričamo o pravednosti onda moramo uzet i ove ljude u obzir. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
Kad govorim o svojim ocjenama, kad govorim o svojim saznanjima onda govorim da su banke bile neodgovorne i da su varale građane. Da bi mogli dijeliti visoke plaće, naknade, tjerali su građane, sjetite se, ne samo u kredite, u minuse. Pa samo se sjetite rata oko prokletog minusa kad su dozvolile tri i četiri puta veći minus nego što je plaća samo da bi građani trošili, da bi oni mogli dobit novce. Dozvolite, to je neozbiljan, neodgovoran rad banaka i prijevare svojih komitenata. Osnovno što je oduvijek bilo bankarstvo je da bankar štiti svog komitenta, da on misli za njega jer on zna financijsku struku. Al to su moje osobne ocjene. A mi govorimo sada o zakonu koji je temelj ovih naših prijedloga govori na socijali. E pa sad vi morate onda pazit, ako ste temelj … u Ustavu za socijalnu pravdu tada morate pokazat taj socijalni kriterij. Vi ga nemate, vi samo uzimate … u švicarcima koji još nisu otplatili dug ili tko mu je kupio dug, pritom zaboravljajući one koje su prisiljene da moraju konvertirati već ranije pa imaju svoje enormne obveze sada u eurima ili one koji su u blokadi pa jednostavno se svaki dan uzima nekretnina, izbacuje ih se na ulicu. To je socijalni kriterij. Ako već Vlada predlaže dokument o socijalnim kriterijima onda je to trebalo napisat unutra, štitimo prvu nekretninu, nitko ne može biti deložiran neovisno jel eurima ili ovo jer je to odgovornost banaka. I to je razlog, znači jedno su moji osjećaji, a drugo je stručno pisanje zakona i zato ja komentiram slabosti zakona.
Iduća replika, poštovani Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Liniću, kad ste govorili o socijalnoj komponenti, pa da je Vlada htjela da imamo socijalnu komponentu onda bi se i u Hrvatskom saboru vjerujem ova točka koja je danas 88., a to je Prijedlog zaključka o provedbi prethodne rasprave radi zakonskog zaustavljanja ovrha, pljenidba i deložacija hrvatskih građana iz jedine nekretnine koju imaju u vlasništvu, a u kojoj stanuju, kojem je predlagatelj HDSSB od prije godinu i pol dana jer smo osjećali što se događa. No vidljivo je da nitko nije mario da se upravo pozabavimo s tim. No maloprije ste govorili o socijalnoj komponenti, a ja bih rekao da je ovdje u pitanju bilo lihvarenje jer kad govorimo o lihvarenju onda moramo reći da kreditoprimci su bili u lošem položaju, a upravo im je u tom lošem položaju uvećana glavnica. Mnogi ljudi su upropašteni i mnoge obitelji upravo zbog beznađa, gubitka posla, pa mnogi su izvršili i samoubojstvo. Ali mi u klubu HDSSB-a itekako držimo da u istom položaju moraju biti oni koji su otplatili kredite i oni koji nisu. Prema tome, kad govorite o negativnim posljedicama za državu pozitivne učinke moraju imati i oni koji su otplatili kredite i oni koji otplaćuju još uvijek danas.
Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] problem deložacija u Hrvatskoj je prisutan već nekoliko godina. On naročito eskalira zbog zahtjeva banaka za deložacije zbog toga što prodaju tu nekretninu pa novi vlasnik inzistira na deložacijama. To je nešto što se itekako prepoznaje u Republici Hrvatskoj i zato ja smatram ako je zaista okosnica ovih dva zakona socijalna pravednost, ustavne odredbe koje govori o socijalnoj jednakosti građana u Republici Hrvatskoj tada je unutra trebalo zaštititi zaista sve one koji imaju jedinu nekretninu, prvu nekretninu, kako god hoćete, makar ona bila 300 000 eura jer sada ne idemo o granici govorit. Treba štitit da ne ide na ulicu, ali onda je trebalo zaštititi jer te iste banke sa svojim istim mentalitetom su gurali kredite platežno nesposobnim građanima i njih je trebalo zaštitit od deložacije. Jer ako štitimo sada amandmanima kredite zbog ništavosti sa Raiffeisenom. Kako ćemo naći opravdanje da će sutra banka nekog sa eurima ili ovog novog švicarca koji je ušao u eure a ne može plaćati, opet izbacivati. Znači to je trebalo biti sastavni dio, ali ne samo zbog zaštite građana i socijalne jednakosti, nego i zbog toga što sutra ako zaista budemo u međunarodnom sporu sa bankama, a kako najavljuju bit ćemo tada moramo pokazati zašto smo to brinuli. Pa nismo valjda brinuli onog koji je kupio jahtu sa švicarcima ili onog koji je gradio kuću sa 4, 5 stana. Pa ne možemo takve socijalno opravdati i to će nam bit slabost u obrani da smo zaštitili socijalno ugrožene građane.
Iduća replika, uvaženi Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Linić, s pravom ste kazali da nije uzet socijalni kriterij u pitanje. Ali postavlja se pitanje je li ovo i socijalni problem ili je problem prijevare. Ako se kaže da banke, a to sam tvrdio već godinama, da banke nisu imale švicarske franke. Onda je to prijevara. Onda se radi o tomu da su banke prodavale nepostojeći fiktivni fantomski proizvod zaražen opakim virusom. I HNB čak objavi jedanput da su banke imale djelomično u izvorima sredstava švicarske franke, a onda u biltenu sam sebe demantira da nemaju. Očigledno HNB svojim izvješćem kaže da je prijevara u pitanju. Ali i HNB je upozoravao kažu na opasnost takvih kredita. Toliko su uvjerljivi bili, guverner bio uvjerljiv da nije sam sebe uvjerio pa je digao kredit u švicarskim francima. Eto toliko o njihovoj uvjerljivosti. HNB upozorava i na opasnost za destabilizaciju financijskog sustava. A zašto nije upozoravao kad sam napiše u biltenu da stanovništvo ima 123 milijarde kuna kredita, a trgovačka društva 106, a od 106 milijarda djelomično nenaplativih ili nenaplativih kredita ima čak 32 milijarde klasificiranih. Kako to nije ugrožavanje financijskog sustava? I kad banke moraju rezervirati 14 milijarda kuna samo po toj osnovi i 8 milijarda kuna po osnovi stanovništva kako to nije destabilizacija i kako to nije udar na dobit banaka kad je to izravno gubitak banaka. Ali HNB sve to promatra, jer on na Trgu burze nije sagrađeno tijelo regulatorno, nego se oni ponašaju kao da je tamo sagrađeno na ex teritorijalnoj čestici veleposlanstvo za privatne interese.
Odgovor na repliku, Slavko Linić.
Osobno također držim da je dobrim dijelom puno i nezakonitosti, puno prijevara u poslovanju financijskog sektora. To iz osobnog iskustva mogu potvrditi. Ali vratimo se zakonu. Guverner je nekoliko puta, a na žalost i udruzi "Franak" jasno odgovorio da su banke bile zadužene u eurima. To je guverner odgovorio. Znači, mi govorimo ako je to guverner govorio koji je nadzorno tijelo, onda dozvolite nema prijevara, jer su bile zadužene u švicarcima i samo su to prenijeli na građane. Dva materijala imamo. Osim jednog stidljive rečenice da je većina bila u eurima. E sad ja ne znam koja većina. Da li ukupnog plasmana ili ovog od švicarca, ja tu ne vidim. Vi nemate ovdje u ovim dokumentima niti jedan pasos koji govori o prijevarama i nezakonitim radnjama banke. Nemate toga. E sad ako toga nemate to što je ministar ovdje izvukao neki papir iz Narodne banke to nema unutra, nema tog papira. E sad ja vas pitam vi morate reći na bazi čega je rađen ovaj zakon? Na bazi socijalnog kriterija, tako navode, a ne na bazi nezakonitog, nestručnog ili kako god hoćemo da ne budemo pregrubi rada banaka. I to je slabost ovog dokumenta, jer nama nikome ne bi bilo problem zaštititi onog koji je super jahtu kupio ako je na bazi nezakonitog rada i nestručnog rada banaka. I njega ćemo osloboditi jer ne smije. Ali onda moramo i one koji su otplatili osloboditi. Da li me razumijete. Prema tome, pokušajmo shvatiti. Ja govorim o dokumentu, nema nezakonitog i prijevarnog rada.
Vrijeme. Replika poštovani Frano Matušić.
Evo da nastavimo tamo gdje ste stali u prethodnoj replici. Naime, doista se otvara pitanje ukoliko je točno ono što je rekao ministar ovdje citirajući izvješće iz 2011. godine da se banke nisu zaduživale u švicarskim francima. Onda doista trebamo razmišljati je li trebalo utemeljiti zakon na prijevari ili na ovomu na čemu je sada, a to je na ustavnoj kategoriji socijalne jednakosti. Dakle, ne može i jedno i drugo. Ili je jedno ili je drugo. Ako je riječ o prijevari, onda je sasvim jasno da trebamo na sasvim drugačiji način pristupiti i sasvim drugačiji zakon donijeti. Ako je riječ o socijalnoj jednakosti kao temelj onda zbilja nedostaju socijalni kriteriji. O tome sam govorio u svojoj replici ministru. N e možemo u isti koš trpati one koji su kupovali jahte, treću, četvrtu, petu, šestu nekretninu itd. ili luksuzne automobile itd. I ne možemo ukoliko je riječ o jednakosti, a ravnopravnosti građana pred zakonom ne možemo zanemariti činjenicu da su neki građani otplatili ili da su konvertirali, prisilno konvertirali. Ne smijemo to zanemariti. Dakle, moramo obuhvatiti i sve te građane. I dalje nameće se tema ukoliko stvarno financijski učinak bude 8 milijardi, a pitanje je da li 8 milijardi. Mislim da bi bilo dobro da je guverner došao pred Hrvatski sabor, iznio sve relevantne podatke. I čudim se da nije prihvaćen prijedlog. Mislim stranke da guverner se pojavi pred Hrvatskim saborom i razjasni sve podatke koji su potrebni u ovoj situaciji. Jer ukoliko trošak u konačnici padne na državni proračun, onda to doista će izazvati dublju krizu nego što uopće u ovom trenutku možemo sagledati. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, Slavko Linić.
Hvala. Da odmah bude jasno dokument koji su odbori primili od strane Narodne banke govore o jednokratnom učinku na bankarski sustav, 5,7 trošak jednokratnog otpisa, trošak umanjenja anuiteta milijardu i 7 i trošak za one ostale kredite 500, znači 8 milijardi. To je zvanično napisani dokument došao u Hrvatski sabor. Prema tome, ja polazim i brojke su napisane. Tu je ono na što se mi i vraćamo. Znači, mi moramo braniti socijalni kriterij. Mi ga ne možemo braniti ako su to kuće sa nekoliko stanova, ako su to jahte i skupi automobili. I banke u sukobu sa državom jer uz donošenje ovog zakona svi oni zaduženi u švicarcima su sigurni, prema njima ne idu tužbe. Tužbe će ići prema državi. Ja sam spomenuo slabosti u Hrvatskoj. Jer imamo zakon o jakoj zaštiti ulaganja i drugo imamo presudu Vrhovnog suda RH na tužbu udruge koja je odbila udrugu za tečaj razlike jer smatra da su banke korektno izvijestile komitente. To je vrlo teška presuda za RH. A to su veliki poeni na strani eventualnih tužbi. Što to znači? Da će to pasti na proračun. E pa ja sad pitam koliko smo voljni prihvatiti da iz proračuna platimo nekome tečajne razlike? Tko će imati kuću sa 4 stana ili skupi auto ili skupi brod ako to padne na državni proračun? Pa nismo mi ti koji to možemo iz proračuna financirati. Ali mi hoćemo, jer ćemo to platiti ako presuda bude negativna. I zato pokušajmo shvatiti sva komponenta je dana samo na socijalu. I imamo slabosti u tom sustavu. Sve prebaciti na financijski sektor, i to je slabost.
Vrijeme. Nova replika, poštovani Damir Kajin.
Pa nema dileme ja ću normalno podržati ovaj zakon, želim vjerovati da zakon neće imati štetne posljedice po državu, da je više od predizbornog i da pravično rješava neke odnose između banaka i klijenata. Jasno da ne mogu prihvatiti niti tezu koju iznosi recimo netko u Vladi da se guverner ponaša poput domobrana jer da je tome tako onda bi vjerojatno i Hrvatska 2007., 2008. prošla daleko bolnije a ne neokrznuta kada su i Amerika i Engleska i Njemačka u onoj velikoj bankarskoj krizi morali sanirati svoj bankarski sustav. Međutim činjenica izgleda da je, a o kojoj govori i sam guverner HNB-a, da banke jedno 2, 3 godine će morati raditi bez dobiti. Da li je to dobro ili nije o tome neka drugi prosuđuju. Da državni proračun ostaje bez njihovog poreza na dobit. To sigurno nije dobro. Da li će to dovesti do proračunskog deficita? To ćemo vidjeti. Da li će dovesti to do pada međunarodnih pričuva možda i većih od milijardu eura? To ćemo tek vidjeti. Koji su posredni učinci kad govorimo o kreditnom rejtingu? To ćemo tek vidjeti. Ali ono što se zasigurno mora čuvati kao zjenicu oka svoga to je da ne dođe u pitanje tečaj kune. To je ono elementarno od čega jasno treba poći. I druga stvar, kako tretirati građane koji su otplatili kredite? Pa ne mogu oni ostati kratkih rukava. Ne mogu isto tako mali poduzetnici ne biti obuhvaćeni i na isti način tretirani kao i oni koji su dobili kredite za stanove jer ja tvrdim da su mnogi od njih i u goroj poziciji od zaposlenika koji rade kod njih.
Odgovor, Slavko Linić.
Slažem se, Vladina komunikacija sa guvernerom da je domobran i da ima visoku plaću pa ne zna kako građani žive nisu ozbiljni odgovori na njegov dokument jer taj dokument je bio i u Hrvatskom saboru. Bilo bi dobro da smo ga svatko od nas i dobili. Jer to su stvari za koje svi mi moramo sebi postaviti pitanje. Ako guverner upozorava da će se smanjiti devizne zalihe, ako upozorava da će morati prodavati devize on jasno upozorava da je moguće da dođe do klizanja tečaja. E sad ja pitam što ćemo onda? Koliko je? 200 tisuća kredita u eurima plus sad ovih 50, to je 250 tisuća ljudi će imati veći tečaj razlike. Što je posljedica toga? Posljedica je odluka koju ćemo donijeti. A je li nas guverner upozoravao? Opet će ispasti doberman, ovaj ispast će domobran jer je upozoravao. Ali ja sad pitam da li svatko od nas je svjestan da je to moguće? Kakav odgovor imamo predlagača? Zašto nemamo od predlagača koji je rekao neće se to dogoditi. Ne znam, povećat ćemo izvoz, bilo što. Da imamo argumente a ne ja bih rekao ono kako bih rekao šamare koje neprekidno odvaljujemo jer ne želimo komunicirati o svemu tome. To je za nas bitno. Ja mogu prihvatiti, ok nećemo se moći zadužiti, bit će problema. Pa to nije problem. Neće biti tri godine dobiti, morat ćemo dvije milijarde negdje drugdje. To su male ja bih rekao štete koje ćemo imati, zaista male štete koje ćemo imati ako to bude jedino. Ali ako zaista dođe do značajnog poremećaja u tečaju zbog ovakvih financijskih transakcija onda ćemo mi biti odgovorni svim građanima koji su danas zaduženi u eurima i od sutra ovi novi. Mi smo odgovorni, mi smo im digli tečaj. Što ćemo onda raditi? Onda nije banka kriva.
Vrijeme. Nova replika, Draženko Pandek.
Zahvaljujem. Poštovani kolega vi ste u svojoj raspravi istakli tezu da bi dakle država trebala sudjelovati u troškovima odnosno kako sam shvatio gubicima banaka. No, smatram da je tu prvenstveno potrebno kad govorimo o terminu gubitak istaknuti da bi mnogo precizniji, puno precizniji termin bio izgubljena dobit. Jer sadašnjom konverzijom krediti koji su bili vezani uz švicarski franak se dakle vežu uz euro. Dakle nema gubitka. Banke imaju kredite po kojima i dalje isplaćuju, dobivaju dakle povratak novca od klijenata i u biti se može raditi samo o izguljenoj dobiti. Dakle, u budućnosti ni prije nema tu nekog gubitka. Po svakim od tih kredita banka jasno ostvaruje dobit ko i onima kojima je izdala normalno u eurima. Druga teza koju ste istaknuli je dakle da bi možda trebalo raditi razliku između određenih korisnika kredita ovisno o visini kredita koje su podigli. Međutim, kod ovih kredita koji su sklopljeni sa deviznom klauzulom trebalo bi po meni istaknuti svrhu devizne klauzule koja je u prvom redu unesena u zakon još i prije zato da zaštiti vjerovnika od tečajnih razlika. Dakle da ne dođe do velikih gubitaka vrijednosti kune i da ne dođe posljedično do propasti odnosno velikog oštećenja vjerovnika odnosno banaka. Međutim, ovdje je došlo ustvari do suprotnosti, ova klauzula je prerasla u svoju suprotnost i prerasla u instrument ostvarivanja ogromnog ekstra profita banaka na tečajnoj razlici, a ovim zakonom se dakle taj instrument vraća na svoj prvotni smisao zaštitnu klauzulu od gubitka i ona, i ovim zakonom tu svrhu ispunjuje. Zahvaljujem.
Vrijeme. Odgovor Slavko Linić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Dragi kolege, uopće me ne zanimaju sudbine banaka i njihovih profita, njihovih gubitaka i to je nešto o čemu u ovom Saboru vidim zaista nitko ni ne želi raspravljati pa nisam ni ja. Ja govorim o slabostima ovog zakona. Ako se okosnica zakona nalazi na socijalnim kriterijima, ti socijalni kriteriji trebaju biti unutra i tada su trebali biti i oni koji su otplatili kredit i oni koji su natjerani na konverziji i trebali su biti unutra i europski krediti i zaštita onih koji se deložiraju kao što će biti i zaštita za ništavne ugovore sa Raiffeisen štedionicama. Sve je to trebalo, to je socijalni kriterij i to je trebalo biti unutra. A govorim isto o riziku za hrvatski proračun jer smo sav teret prebacili na financijski sektor što vidimo da nije uobičajeno u Europi i da se zna dijeliti tada taj socijalni kriterij između proračuna i banaka što mi nismo učinili, pa samo dajemo velike šanse da u sporu sa nama sve to padne na proračun. I mi govorimo o rizicima za hrvatski proračun i govorimo o socijalnoj pravdi koja je trebala biti kroz socijalne kriterije ovdje postavljena. A što će biti sa bankama, banke su manje-više po svima nama odgovorne za ovu situaciju i trebaju to snositi da li na dobit, da li na ovo, ono uopće nije bitno, ali mi pazimo na našu pravednost i naše rizike. Jel to što mi smatramo da su banke nezakonito, nelegalno protuustavnu kako god hoćete, protuposlovno poslovale to u zakonu mi ne navodimo, to nemate nigdje u zakonu, to su naši osjećaji koje nismo unesli u ovaj zakon i to su naše slabosti.
Posljednja replika poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić, prije 6 mjeseci u ovom visokom domu smo mi raspravljali o onom famoznom šestomjesečnom izvješću guvernera o financijskim kretanjima i svega skupa. I sad jedini, a nećemo sad tu glorificirat neke stvari, koji je rekao zamjeniku guvernera pa mogli ste bar naznačiti problem švicaraca. Ali vrlo interesantno da Vlada jer se ne slaže sa mišljenjem pučkog pravobranitelja ili nekog sličnog ko štiti interese nemoćnih na 10 stranica piše i obrazlaže zašto se ne slaže s tim mišljenjem, ali vrlo interesantno da na jedno izvješće koje se ne usvaja u Saboru nego se prima na znanje nije našla za shodno da napiše niti jednu rečenicu da je guverner morao s obzirom na traume desetina tisuća hrvatskih građana oko švicarca, morao je u svom izvješću naznačiti to kao jedan od potencijalnih problema za financijskih sektor RH, kako za državu tako i za banke. Dakle, tada toga nije bilo isto kao što se tada nije mogao usvojiti ovaj zaključak oko Raiffeisen štedionica. I tada je rečeno da je nemoguće obustaviti ovrhe, ali pogledajte par dana prije izbora sve se može. Toliko o konzistentnosti i bilo čemu. Ono što je ključno kod ovoga zakona i gdje se i država na određen način mogla osigurati, što je najbitnije mogla je pomoći onima koji su najugroženiji a to je razdijelit socijalni aspekt od ovog drugog. I dok god mi u Hrvatskoj sve socijalne pomoći bez obzira kakvu oni imali kategoriju ne budemo imali u državnom proračunu da svako vidi da se za socijalnu to i tako … na takav način mi ne možemo govoriti da smo uredili javne financije jer tu se izdvaja nekoliko milijardi kuna. Dakle, to je nešto što je moralo biti ovdje. I da smo to na takav način razgraničili, jel gledajte mnogi gospodarstvenici su u ovoj gospodarskoj krizi nestali, propali su, izgubili smo 200 tisuća radnih mjesta. E sad gledajte, dakle njima ne treba pomoći, a ovima koji su digli iz ovih ili onih razloga za određenu gospodarsku [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] samo pola rečenice, kredit ovakav, dakle onima koji prvu nekretninu imaju njima treba pomoći i to se treba vidjeti u državnom proračunu.
Kolega Šuker, vama uvijek treba još pola rečenice. … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor na repliku, moram komentirati jer bi vas mogao isključiti kad vam istekne vrijeme, pa bolje da vas komentiram. Slavko Linić. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas samo sekundu, samo sekundu. Molim vas bez prijetnji kolega Šuker, bez prijetnji jer te prijetnje se svakako mogu shvatiti. … [[Upadica se ne čuje.]] Slavko Linić odgovor.
Najveću zamjerku koju ja imam guverneru je što je 2014.dozvolio razduženje banaka a nije natjerao banke da se riješe švicarca i tada bi mi ostali na švicarcu sa 5,3, 5,6 koliko je bio u prvoj polovici 2014.i ovih problema sigurno ne toliko ne bi bilo. A ono što je problem koji je naznačavan od nekoliko klubova to su bile Raiffeisen štedionice i to bila prisilna iseljavanja iz prve nekretnine. To čini mi se u dnevnom redu stoji već 6 mjeseci pojedine inicijative, što znači da je Vlada zaista socijalno smatrala morala je ono ovaj puta na kriterij socijale, ali i naglašene odgovornosti i ne poslovnosti poslovnih banaka tražiti rješenje za zaustavljanje deložacija i privremeno tražiti rješenje za ove slučajeve. Da, to je trebalo biti rješenje i to rješenje je onda moglo biti i kvalitetnije. Prema tome, ne može guverner ni Narodna banka pobjeći od odgovornosti jer su se trebali riješiti švicarca, ali isto tako Vlada je trebala socijalno rješavati građane. A socijalno rješavanje građane je jedina nekretnina u kojoj ljudi stanuju i nije se smjelo oduzimati jel mi znamo što znači i stanovanje za životni standard građana i to je Vlada trebala uzeti kao najvažniji kriterij.
U raspravu se sada uključuje zamjenik ministra financija poštovani Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa imam potrebu propustio sam prvi dio rasprave, ministar je bio ovdje, a teško mi je sada reći da li ću neke stvari ponoviti ili neću, ali mislim daje važno i temu koju je otvorio gospodin Linić oko uloge HNB-a. Dakle mi smo u donošenju ovog zakona i kada smo predlagali i prošli zakon oko zamrzavanja tečaja vapili, govorili tražimo status quo upravo za suradnju sa bankama i za suradnju sa HNB-om. Cjelovito objašnjenje ili pojašnjenje i analize izašle su jučer, prekjučer u novinama prije same rasprave u Hrvatskom saboru. prisjetit će se da i zadnji put za vrijeme rasprave oko zamrzavanja tečaja na 6,39 također priopćenje HNB-a sa svim resursima došao upravo na sam dan rasprave. Podsjetit ću i sve vas osobito članove Odbora za financije da je Hrvatski sabor na otvorenoj javnoj raspravi koju je inicirao uvaženi predsjednik Hrvatskoga sabora zaključio u svojoj trećoj točci, ako se ne varam, i 17.lipnja ako se ne varam, da HNB se zadužuje da izradi cjelovitu analizu, rješenje itd., da sada ne tražim to. Zašto se to tri mjeseca nije dogodilo nego u osvit ove vaše rasprave, o tome svako od vas neka izluči zaključke. Ali budući da je gospodin Linić otvorio upravo ovu temu što će se događati sa tečajem i koliko ovaj prijedlog ugrožava sve imatelje kredita i u drugim valutama, ja ću vas upoznati sa ključnom rečenicom iz priopćenja HNB-a koja je objavila 12.rujna i kaže citiram: "Kada je riječ o mogućim učincima koji se odnose na područje djelovanja HNB-a, a to su stabilnost tečaja i bankovnog sustava u mjeri u kojoj bi se prepoznati rizici mogli materijalizirati HNB ima i odlučnosti i instrumente da u tom slučaju održi stabilnost tečaja i bankarskog sustava". Hvala lijepo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će potpredsjednica Doma poštovana Dragica Zgrebec.
Hvala potpredsjedniče. Zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Ukidanjem izvanredne i privremene mjere ograničenja rasta tečaja švicarskog franka prema euru koji je 15.siječnja ove godine proglasila Švicarska središnja banka, izazvala je eksploziju rasta švicarskog franka u odnosu na kunu. Bilo je to drugo veliko povećanje tečaja švicarskog franka od 2005.godine koje je ukupno povećalo tečaj u odnosu na kunu za gotovo 80%. U takvim uvjetima korisnici kredita s valutnom klauzulom u švicarskom franku došli su u gotovo bezizlaznu situaciju i nemogućnost servisiranja duga. Prema dostupnim podacima početkom ove godine stanje kredita sa valutnom klauzulom u švicarskim francima iznosilo je oko 24 milijarde od toga je stanovništvu plasirano 92% po namjeni 93% odnosilo se na stambene kredite što znači da se najveći dio tih kredita su dugoročni krediti sa ročnošću od 20 pa i više godina. Od ukupnog iznosa za stambene kredite sa deviznom klauzulom iz bez devizne klauzule preko 50% ima valutu u švicarskom franku. Iz toga zapravo proizlaze i najveći problemi s kojima se građani korisnici takvih kredita susreću. Kada je 2010.značajno porastao prvi puta tečaj švicarskog franka, tadašnja vlada dogovorila je s bankama tromjesečno fiksiranje tečaja, ali u tom roku banke i dužnici nisu našli nikakvo rješenje. Prestankom reguliranja tečaja Švicarske centralne banke Vlada i Sabor, ponovit ću, imali su pravo i imaju pravo i obvezu reagirati na takvo drastično narušavanje financijskog tržišta. Tako je zakonski već 2013.godine regulirana kamata na razinu od 3,23, a početkom 2015.svega 7 dana nakon odluke Švicarske centralne banke zakonom je fiksiran tečaj švicarskog franka na 6,39 na rok od jedne godine. Dakle, u ovom razdoblju zakonski je regulirana kamata na kredite s deviznom klauzulom i fiksiran tečaj švicarskog franka kako bi se dalo dovoljno vremena da banke i dužnici individualno nađu rješenje. Unatoč tomu što se u dogovore uključivalo i Ministarstvo financija, a HNB je već u siječnju kada smo raspravljali o fiksiranju tečaja, predložila nekoliko modela da se pokuša riješiti ili se dođe do rješenja, do toga ipak nije došlo. Ne želimo procjenjivati jeli su to kočile banke ili je pritisak samoorganiziranih korisnika ovih kredita takav da banke nisu u mogućnosti prihvatiti njihove prijedloge odnosno zahtjeve. U takvoj situaciji u vrijeme kada odredba Zakona o fiksiranom tečaju uskoro prestaje važiti a Vlada u nekoliko sljedećih mjeseci radi samo tehničke poslove nužno je da Hrvatski sabor na kraju svoga mandata po ubrzanoj proceduri usvoji izmjene i dopune zakona i osigura da se najveći dio ovih kredita može uredno servisirati. To je u interesu dužnika ali i banaka koje time popravljaju svoj kreditni portfelj. Ovaj poduži uvod učinila sam stoga što je neki dan na saborskom Oboru za financije predstavnik Hrvatske udruge banaka predložio da Sabor ne donese ove izmjene već da obveže sudionike da u roku od 1 mjeseca iznađu rješenje. Za nas je ovaj prijedlog neprihvatljiv jer odgađa rješenje i samo produbljuje problem jer u proteklih gotovo 8 mjeseci do rješenja nije dolazilo. Možemo razumjeti da banke i Hrvatska udruga banaka nastoji tražiti rješenja koja će biti što jeftinija za banke ali dužnost je države da traži rješenja koja će biti što pravednija i koja će biti u zaštitu slabijih partnera. Zato ove izmjene zakona pa i rasprave koje se vode mjesecima nisu uperene protiv banaka, nisu usmjerene na njihovo slabljenje. Bez stabilnog bankarskog sustava nema gospodarskog razvoja i rasta ali je činjenica da su naše banke i u doba krize bile daleko uspješnije nego gospodarstvo koje su financijski servisirale. Vidljivo je to iz izvještaja Hrvatske narodne banke u tim godinama. Pa i iz najnovijeg objavljenog prije nekoliko dana iz kojega ću iznijeti tek nekoliko činjenica koje potvrđuju da banke u Hrvatskoj za svoje izvore financiranja primarno koriste domaće izvore i to pretežno sredstva stanovništva. U tom izvješću se kaže da od 2012. godine je pojačan trend razduživanja banaka i to prvenstveno smanjenjem obveza prema svojim većinskim stranim vlasnicima. Tako se npr. u 2014. to je smanjenje iznosilo 9,7 milijardi kuna ili 18,8% u odnosu na godinu ranije kada je to iznosilo 7,6%. Udio ovih izvora financiranja naših banaka, dakle iz sredstava njihovih stranih vlasnika u ovom trenutku je 12,8% ukupnih izvora za kreditiranje. Povećale su se istovremeno izvori financiranja iz uglavnom stranih financijskih institucija koje su došle na razinu od 6,1%. Glavni izvori financiranja banaka čine domaći izvori u visini od čak 81%. Tako su npr. depoziti krajem 2014. iznosili 286 milijardi kuna, bilježili su rast od 3,3 milijarde kuna ili 1,2% od čega na depozite stanovništva otpada 62% a depoziti stanovništva istovremeno čine 54% ukupnih financijskih izvora naših banaka. Slaba potražnja za kreditima i visoka razina likvidnosti banaka omogućile su dakle veće razduživanje koje se kao što sam rekla prvenstveno usmjerilo na njihove strane vlasnike. Unatoč padu kamatnih stopa neto prihodi od kamata su blago rasli i u 2014. godini zahvaljujući iznimno niskim pasivnim kamatnim stopama. Ponoviti ću, domaći depoziti iznosi 81% stanovništva 62% a na njih se računaju ove vrlo niske pasivne kamate. Značajno rastu prihodi od provizija i naknada posebno od kartičnog poslovanja. U 2014. godini banke su ostvarile 2,1 milijardu dobiti prije oporezivanja što je u odnosu na godinu ranije povećanje za 3 puta. Istovremeno banke već 6 godina bilježe rast gubitaka u kreditnom portfelju, udio gubitka u ukupnom izloženosti kreditnih rizika dosegao je 7,2%. Sigurno da značajan udio rizičnih kredita imaju krediti sa valutnom klauzulom posebno ovi u švicarskom franku pa osiguranje da što veći broj ovih dužnika dođe u situaciju da uredno otplaćuje svoje obveze jest i u interesu banaka. Budući da vjerovnici, dužnici, nisu našli obostrano prihvatljivo rješenje, da pregovori u posredovanje Ministarstva financija nisu urodili plodom logično je da se priđe zakonskom rješenju ovog problema. Prijedlog se svoji na konverziju kredita sa valutnom klauzulom u švicarskim francima i to za kredite u redovitoj otplati, kredite sa problemima u naplati, prodane i na drugi način ustupljene trećoj strani. Prijedlog pretpostavlja da konverzija kredita sa valutom u švicarskom franku u kredite sa valutom u eur znači konačno rješenje ovog problema. Konverzija kredita odnosi se na kredite građana, fizičkih osoba koje obavljaju djelatnost slobodnih zanimanja, obrtnike, trgovce pojedince i nositelji obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva. Zakon obvezuje banke da pristupe konverziji takvih kredita ali ostavlja na volju dužniku da prihvati i druga obostrano dogovorena rješenja i u tome neka i Hrvatska udruga banaka i banke pokušaju naći najpovoljnije rješenje za sebe ukoliko ih ovo ne zadovoljava i ne zadovoljava njihove dužnike. Činjenica je da će banke pretrpjeti određene gubitke iz ovakvih transakcija ali će istovremeno osigurati veći broj urednih platiša pa samim time osigurati i kamatne prihode i manje rezervacije za rizične kredite. Zakon predviđa i određene porezne olakšice za banke jer takav se trošak priznaje kao porezno priznati rashod pa će to onda značiti da će jedan dio tereta ovakvih transakcija osjetiti i državni proračun. Prijedlozi izmjena ovih zakona uređuju postupak konverzije kredita s valutom u švicarskom franku, kredite s valutom u euru i ocjenjujemo da je prijedlog korektan, da znači rješenje ovog višegodišnjeg problema, ali istovremeno to ne znači da će ljudi koji imaju kreditna zaduženja i dođu u probleme, bez obzira u kakvoj valuti na takav način moći riješiti svoj problem. Ujedno ovo je i dragocjeno iskustvo i za banke i za građane da sa više odgovornosti pristupaju ovakvim ugovornim odnosima. Kroz dosadašnju raspravu i replike pokušalo se reći da nije dovoljno obrazloženo koliko će taj trošak biti, kakav će on utjecaj imati na banke i kakav će utjecaj imati na državni proračun. Zaista je teško to procijeniti kad institucija koja jedina ima dostupne podatke daje različite informacije. Već je ovdje zamjenik ministra rekao da se HNB oglasila 21. siječnja kada smo mi dan kasnije 22. siječnja raspravljali o fiksiranju tečaja na 6,39. Tada je u tom izvješću dato i nekoliko modela na koji način bi se mogao riješiti taj problem. Između ostalog jedan od modela je i pretvaranje odnosno konverzija ovih kredita u švicarskim francima u eure. Dakle jedan od modela koji je predložila HNB. 25. kolovoza priopćenje iz HNB-a u kojem se kaže da bi taj trošak mogao biti između 5,5 i 6 milijardi kuna. Jučer se to popelo na 8 milijardi kuna i zaista je teško procijeniti ako vam institucija koja je nadležna da kontrolira banke, koja ima sve podatke da je u ovakvom rasponu podatke o eventualnom trošku. Mislim da je trebalo ipak na vrijeme HNB u ovih 8 mjeseci dati korektnu procjenu i prijedlog na koji način bi se banke trebale postavljati prema svojim vjerovnicima, svojim dužnicima i činjenica jest da je ovo jedini izlaz u ovom trenutku da ljudi koji su prezaduženi barem pokušaju doći do situacije da mogu uredno otplaćivati svoje kredite, a s obzirom da su oni dugoročni njihov problem neće na ovome stati jer će oni još sljedećih 10, 15 pa možda i duže godina morati otplaćivati ove svoje kredite. Klub zastupnika SDP-a prihvaća izmjena oba ova zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepa. Pa poštovana u jednom trenutku ste pokrenuli odnosno na samom početku kronološki nabrajat ono što se sve događalo vezano uz švicarski franak, ali ste počeli sa potezom Narodne banke Švicarske i kako je iza toga promptno reagirala Hrvatska Vlada. Zatim ste konstatirali da je nužno sad pred kraj mandata donijeti zakon koji će omogućiti otplatu kredita. Ma neće on to omogućiti, to je čisto zavaravanje. Ali ja vas pitam gdje ste bili dosad? Ovo je potez koji je trebalo napravit prije par godina, kad ste došli na vlast jer činjenica je da u međuvremenu puno tih ljudi je doživjelo financijski krah i propalo. Spominjali ste između ostalog i vaš zamjenik ministra je spominjao i vi u svojoj raspravi reakciju HNB-a da uvijek reagira dan prije ili na sam dan rasprave u Hrvatskom saboru. pa ja postavljam pitanje da to nije možda dogovoreni igrokaz kao što je već netko izašao u javnost s tim, koji je možda dogovoren na zajedničkom ljetovanju na Hvaru kad su ljetovali premijer i budući guverner odnosno sadašnji guverner. … [[Upadica se ne razumije.]] To ostavljam vama te termine. I s obzirom da je konstatirano već, na kraju krajeva i sam ministar je rekao da se može govorit o prijevari, zašto se onda ne bi govorilo o svim kreditima pa i onima koji su otplaćeni. Ne vidim zbog čega smo te ljude izuzeli. I trošak konverzije. Banke će pretrpjeti gubitke. Neće. Banke će samo ostvarit manju dobit od planirane. Nisu to gubici.
Odgovor na repliku, potpredsjednica Doma poštovana Dragica Zgrebec.
Ovo je preozbiljna tema da bi se spustila na raspravu koju ste vi pokušali mi nametnuti. Zašto se sada donosi? Pa zato što se raspušta Sabor, što Vlada ne može donositi o takvim stvarima uredbe, a što zakon kojim je fiksiran tečaj krajem godine prestaje važiti. Prema tome, zato se donosi. A ove vaše insinuacije oko guvernera na to zaista nema smisla odgovarati.
Nova replika, Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospođo Zgrebec, govorili ste o nejasnoći da su se mnogi osvrnuli pa i ja sam bio taj koji je rekao da je model donošenja da se ne zna točno ne koliki je nečiji gubitak nego koliki je iznos povrata. Tako mislim da bi trebalo preciznije definirati i da HNB daje oprečne podatke. U svakom demokratskoj zemlji, ali u svakoj bi saborski Odbor za financije i proračun pozvao guvernera u Hrvatski sabor da podnese izvješće sa egzaktnim podacima i svojim potpisom, točno koliko to stoji i na temelju toga bi se trebalo i tu bi ga mi saborski zastupnici i saslušavali i ispitivali i morao bi odgovoriti na svako pitanje i u vezi izvora sredstava i u svezi troška. Ali morao bi dokumentirati i podnijeti takvo izvješće. Ne, Hrvatski sabor kao da ne postoji za Hrvatsku narodnu banku i za guvernera nikako. Govorili ste da ima nedovoljno potražnje za kreditima. To nije sporno, ali navest ću samo neke razloge zašto je to tako. Pa ponajprije zbog neprihvatljivo visokih kamatnih stopa koje su najveće u Europi. Pa tko će uz takve kamatne stope se zaduživati. Taj tko se zaduži uz takvu kamatnu stopu kakve se nude, taj potpisuje da neće moći otplatiti kredit i da će se dovesti u lošu situaciju. A sad zašto je uzrok tome? Zbog visokih kamatnih stopa na štednju koje su bile ogromne u vrijeme kad su svugdje padale i bile na najnižim razinama. A zašto? Zato što su upravo vlasnici i oni poslodavci ili predsjednici nadzornog odbora ili predsjednici uprava imali najveću štednju u tim bankama pa isplaćivali tako visoke kamate sami sebi [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Samo jedan komitent je imao 5 milijarda kuna štednje u jednoj banci.
Odgovor na repliku, poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Slažem se sa ovim vašim ispravkom, točnije tako reći. Ali ja sam doslovce citirala izvješće Hrvatske narodne banke, prije neki dan je objavljeno za 2014. dijelove izvješća o poslovanju banaka. I zaista činjenica jest da je manja potražnja. Ali zašto je onda veća potražnja negdje drugdje? Na primjer u Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj imamo daleko veću potražnju i ona zadnjih godina zapravo se pretvara u glavnu investicijsku banku pogotovo u turizmu. Prije toga je to bilo u poljoprivredi i nikad mi nismo ovdje otvorili ozbiljnu raspravu zašto naše banke ne prate naše gospodarstvo u onom smislu u kojem bi to bilo logično i normalno. A u ovom trenutku kada one raspolažu sa visokom likvidnošću što rade? Prvo namiruju svoje strane vlasnike, dakle vraćaju im sredstva koja su ona uložili ovdje za poslovanje u Hrvatskoj jer više ne mogu ostvariti onakve kamate kao što su ostvarivali do tada. I to je jedini razlog zašto oni to rade. Prema tome, hoće li ostvarivati gubitke samo zbog toga što će imati konverziju iz švicarsku franka u euro ili će imati gubitke zbog toga što će u jednom trenutku ne 37% imati rizičnih plasmana nego možda i preko 50%.
U ime Kluba nezavisnih zastupnika govorit će poštovani Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, uvažena gospodo zastupnici. Mislim da smo jučer eto na aktualnom prijepodnevu konačno na neki način riješili Raiffeisen kredite koji su dati od strane Raiffeisen zadruga ili posujilnica. Jučer je rečeno da su ti krediti ništavni, da taj pravni posao ne može konvalidirati, da se ne može osnažiti i da se ovrhe moraju zaustaviti. Ono što isto tako očekujemo, sutra će amandman Vlade koja je o tome danas raspravljala biti pred zastupnicima i da banke, ne banke nego sudovi prestanu izbacivati ljude na ulicu. Jasno je da pozajmljen novac treba vratiti, ali … [[Govornik se ne razumije.]] Da su Austrijanci željeli zaraditi 7, 8 hajde 9% na kamati ja bih to nekako mogao razumjeti. Ali oni su od prvog dana željeli ljudima oteti stanove, kuću ili kuće, zemlju poglavito u onim županijama koje su na moru. Znači, očekujemo sada Vladin amandman u tom obliku i isto tako normalno da očekujem da se zakon dogodi. Toliko o tome, kreditima Raiffeisen zadruga ili posujilnica i više neću o tome. Što se tiče ovoga drugoga zakona, odnosno hajde kako smo ga mi kolokvijalno nazvali Zakona o švicarcu. Rekoh i prije u jednoj replici gospodinu Liniću da ću taj zakon podržati, jasno da hoću. Želim isto tako vjerovati da taj zakon neće imati štetne posljedice po državu, da je taj zakon i u to želim vjerovati puno više od predizbornog i da pravično rješava odnos između banke i klijenta. Kod švicaraca na ako se ne varam dole Trgu burze ili ovi koji su protestirali tijekom jučerašnjeg dana vidio sam jedan plakat ili jedan transparent. Kredit u švicarskim francima kupiš jedan, platiš tri. A kod Raiffeisen kredita kupiš jedan, plaćaš cijeli život ne znaš koliko, dva, tri, četiri kredita i na kraju još ili odmah u početku ostaješ bez svega. Rekao sam da neću više o Raiffeisen zadrugama, sutra više kada se ovdje bude izglasavao amandman. Međutim, ja isto mislim kao i gospodin Linić da kod švicaraca treba barem saslušati guvernera ako nismo htjeli ga već dovesti na ovu raspravu. Da je guverner domobran kao što ga je nazvao premijer ne bi hrvatski bankarski sustav prošao u ne tako davnoj bankarskoj krizi 2007., 2008. neokrznut. Banke kao što sam rekao i prije sanirane su od strane države i u SAD-u i Njemačkoj i Velikoj Britaniji. Te države su činile sve ono isto što smo i mi činili do 2001. a Hrvatska između ostalog i zahvaljujući guvernerima Rohatinskom i nakon toga aktualnog prošla je neokrznuto. Jasno ceh ili najveći ceh platili su hrvatski građani. Od 33 hrvatske banke, da se razumijemo ja nisam sigurno njihov agent, 11 radi sa gubitkom. Znamo isto tako kako su te banke privatizirane. Oni koji su ih prodavali u ime ove države na kraju su postali direktori tih banaka. I normalno da si čovjek postavlja pitanje čiji su oni interes svo vrijeme štitili ili zastupali? Da li su zastupali državni interes ili su zastupali svoj? Jasno je da su od samog početka zastupali svoj interes, a danas kao što su trebali od onda raditi za državu rade za svoje gazde. I to moramo biti pošteni i priznati da to za svoje gazde rade jako, jako dobro. I zato su isto tako jako, jako dobro plaćeni. Njih 150 ljudi u periodu od prošlih deset godina samo na bonusima je zaradilo negdje oko milijardu i 700 milijuna kuna. Ja se sjećam kad sam možda pred dvije godine za ovom govornicom o tome progovarao onda mi je prišao gospodin Lalovac, aktualni ministar financija, i rekao daj izvuci, daj mi sve te podatke jer moj, tada šef gospodin Linić, traži da se uvjeri da li govorim istinu. Znači, zakon ću još jedanput podržati ali i to treba ili na to pitanje treba odgovoriti tko će nam jamčiti da se neće dogoditi ono što HNB navješćuje? Prije sam spominjao neke posljedice koje bi se mogle dogoditi. Pustimo sada to da li će banke raditi sa dobiti ili neće, ili će imati puno manju dobit, pustimo sada to. Državni proračun može ostati bez njihovog poreza na dobit, to nije dobro ali ni to možda nije zabrinjavajuće. Rast proračunskog deficita bi mogao biti značajan. Pad međunarodnih pričuva neki već spominju cifru od 7 milijardi kuna ili milijardu eura. Može biti tu i nekih drugih negativnih učinaka poput recimo mogućeg pada stranih ulaganja, pada kredita, kreditnih rejtinga. Ali ono što je najbitnije, što se ni na koji način ne smije dogoditi i želim vjerovati da neće to je da ne padne tečaj prema euru. Još jedanput ću reći kunu valja čuvati kao zjenicu oka svoga. Ono što bi bio pod navodnicima "moj model" kada bih mogao taj model jednostavno nuditi zašto se konverzija u ovoj zemlji ne vrši u kune? Zašto se kune kao takve jednostavno ne prihvaćaju? Hrvatska je država, Hrvatska ima svoj novac, Hrvatska ima svoju Narodnu banku, Hrvatska ima svoje institucije, Vladu, Sabor i dužni smo isto tako braniti monetarni suverenitet. Okosnica tog monetarnog suvereniteta kako ga ja nekako doživljavam je kuna. I ja sam siguran da bi svi dužnici to naprosto podržali. Drugo što želim isto tako reći kunu moramo očuvati. Da ne bi se sada svi ljudi koji imaju kredite u ovoj zemlji našli u poziciji u kojoj se nalaze reći ću švicarci. Ono što je isto tako zanimljivo vidjeti kako su neke zemlje rješavale taj problem. Hrvatska narodna banka ponudila je svoj model i smatram da je za državu i sigurnost financijskog sustava bolje ići sa smanjenjem kamatne stope na kredite u švicarskim francima na 1% nego sa ukupnom konverzijom. Danas je gotovo nemoguće, nema ovdje guvernera, da se o tome raspravlja. Znamo i za nekoliko tih pod navodnicima "modela" koje su primjenjivali Mađari, Crnogorci, Poljaci kada je riječ o švicarcima. Što su ponudili Mađari? Trošak konverzije u forinte ravnomjerno je bio raspoređen između dužnika, banaka i države. No, banke su građanima morale vratiti preplaćene kamate na razliku nastalu primjenom prodajnog tečaja pa su ipak podnijele veći teret. Vlada je imućnijima omogućila prijevremenu otplatu po povlaštenom tečaju. Većina još čeka otplatu onoga balona nastalog tečajnim razgovorima. To je bio i taj tzv. "Karamarkov model". Moj sigurno nije, ja sam rekao zalažem se za ovaj zakon. Kad govorimo o Crnoj Gori ili Crnogorcima tamo je samo HYPO banka davale te kredite. HYPO plaća sve. U Crnoj Gori nedavno je stupio na snagu Zakon o konverziji kredita iz švicarskih franaka u eure prema kojem trošak konverzije i otpisa dijela glavnice snosi HYPO. Znači, jedina banka koja je tamo dijelila kredite u švicarcima. Za banku nisu predviđene porezne olakšice kao što su za banke predviđene porezne olakšice u RH. I imamo taj poljski model, pola-pola, prvi model rješenja predvidio je podjelu troška konverzije u omjeru 10% na teret dužnika i 90% na teret banaka. No, vraćen je na doradu u Donji dom parlamenta da bi bio usvojen model s podjelom troška 50-50. Primijenili su i socijalne kriterije, konverzija vrijedi samo za kredite za prvi stan do 100 kvadrata, odnosno kuće do 150 kvadrata. A konačni zakon će se donijeti nakon izbora. To je recimo jedan model kojega je zagovarao gospodin Linić. Ja sam daleko bliži ovome predloženom jer normalno više ide na ruku dužnicima. Ono što međutim ovaj zakon ne sadrži to je sudbina onih građana koji su otplatili kredite i koji će vjerojatno nakon svega toga ostati kratkih rukava. Problem švicarskog franka je mnoge ljude pa čak i one iz srednjeg sloja doveo na rub socijalne izdržljivosti da ne kažem na rub egzistencije. Ovaj zakon koji je ovdje pred nama nažalost ne odnosi se na sve građane, na sve one koji su dizali te kredite. S druge strane oni građani koji su otplatili kredite ili su ih ranije konvertirali u euro sada će ostati kao što rekoh kratkih rukava jer Vlada njihov problem smatra riješenim. Ono što je možda daleko ozbiljniji problem i od ovoga je kako ćemo se ponijeti prema gospodarstvenicima? Mi znamo da su stambeni krediti cirka, nemojte me sad hvatati za riječ od onih 24 ili 25 milijardi koliko iznose iznosi u tim švicarcima. Znači 21, 22 milijarde su stambeni krediti, razlika se tiče gospodarstvenika. Zašto njih ne rješavamo u istom paketu? Njih na isti način gospodo trebamo tretirati jer sam uvjeren da su mnogi mali poduzetnici danas u goroj poziciji i od radnika koji rade kod njih. Za kraj, rekoh glasat ću za. Normalno, ne daj Bože da se dogodi neki štetni utjecaj ne po banke nego po državu onda ćemo svi isto tako morati snositi "neke konzekvence", kakve ne znam iako svi znamo da je npr. dobit tih 33 banak u RH otprilike ekvivalentna dobiti jednoga HEP-a, Hrvatske elektroprivrede ili ne znam THT-a. No, politička odgovornost je nedostatna ako bi ne daj Bože došlo do porasta kredita odnosno do pada kune. Za kraj još jedanput neću reći da je ovaj zakon predizboran bez obzira što je predizborno vrijeme, mene ne smeta timeing, možemo se sjetiti isto gospodina Sanadera kako je on rješavao pitanje izbora prodajom dione INA-e tamo 2007.godine. Ako je ovo populizam, a ja mislim da je to nasušna potreba da se riješi onda je svakako bio i ono populizam. Treba, još jedanput ću reći pomoći ljudima. Još jedanput treba riješiti i one koji su kredite isplatili, treba riješiti poduzetnike. Bit je stabilnost monetarnog sustava. Banke kada govorimo o švicarcima ponudile su ili prodale su bolje rečeno znajući što će se dogoditi jedan falš proizvod, znale su za štetu koja će pogoditi hrvatske građane i dužni su dio tereta na sebe preuzeti. Točno je, u Hrvatskoj 18,94% zajmova ili kredita je teško ili gotovo nemoguće naplatiti i to je strašno i to govori o Hrvatskoj danas. A neko si je maloprije postavljao isto pitanje zašto je kamata u RH tako visoka mislim gospodin Marić. Pa i država na svoje obveznice koje izdaje na američkom, ovom ili onom tržištu plaća kamatu od 5,5% a ne od 1 ili 2%. I to je bit. I za kraj još jedanput jasno je da ću podržati ovaj zakon, ali i treba pomoći ljudima i tu nema nikakve dileme, ali još jedanput pozivam da se riješi i sudbina tih poduzetnika koji su uzimali zajmove u švicarcima i da se riješi na neki način ili da se priskoči u pomoć onima koji su već otplatili te kredite jer i oni su podnijeli ogroman teret sa kojim će se i u buduće nositi.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, recite mi koji se to zakon u proteklih 6 mjeseci promijenio da dva zaključka kluba HDZ-a što se tiče Raiffeisen štedionica je Vlada odbila da je to nemoguće po pozitivnim zakonskim propisima u RH usvojiti te zaključke. E sad najedanput tjedan dana prije izbora po istim tim zakonima može se napraviti sve. To je jedna stvar. A druga stvar, nema poreznih olakšica za rješavanje problema u švicarcima. Jeste vi vidjeli da se mijenja Zakon o porezu na dobit ili Zakon o porezu na dohodak? Logična je stvar ako banke budu imale određene gubitke one će ih u bilanci prikazati na rashodovnoj strani i samim tim će se smanjiti dobit i oni će manje plaćati porez na dobit prema državnom proračunu. Ali Vlada nije dala nikakve porezne olakšice što se cijelo vrijeme provlači kao mantra da je Vlada nešto dala. Nije dala Vlada. To je porezna bilanca takva kakva je. Međutim, kad već govorimo o bilancama meni je još uvijek nejasno da mi u Hrvatskoj nemamo čvrsti odgovor da li su banke kupile švicarce ili ih nisu kupile? I da li je gubitak banaka stvarni gubitak ili je gubitak od očekivane dobiti? Danas je ministar to naznačio, ako je to tako da banke nisu kupile švicarce, nego da je to samo jednostrana … transakcija prema bankama majkama onda mi u principu u Hrvatskoj nemamo problema. Oni nisu kupili švicarce, nisu imali troška, ako nisu imali troška onda nemaju ni gubitka. To što je netko bilančno knjižio to može objesiti kako naš narod kaže mačku o rep. Ali vrlo interesantno da ovim politikantskim prepucavanjima niti mi ovdje u Saboru, a niti hrvatski građani ne možemo dobiti konkretan odgovora. Ja konkretno o tim zaduženjima u švicarcima banaka govorim već nekoliko godina ali nikako ne mogu dobiti pravi odgovor na to. A to je pitanje svih pitanja.
Vrijeme. Odgovor na repliku Damir Kajin.
Da li su kupile švicarce ili ne? Pa ja mislim da bi to, da je na to daleko upućeniji da da odgovor bivši ministar financija od mene. Ja tvrdim da one nisu kupile te švicarce pa samim time kao što i sami primjećujete nisu imali nikakav trošak i zato se zalažem za nešto drugo, ne za konverziju u eure, nego kad već govorimo o poštivanju monetarnog suvereniteta RH za konverziju koja bi se treba dogoditi u kunama. Kad govorimo o tim Raiffeisen štedionicama na neki svoj način se protiv ove lihve, a imao sam pa i osobnih problema zbog toga, ne zato što sam uzeo takav kredit nemam ja taj kredit niti kredit u švicarcima što ne znači da nemam u eurima. Ali na neki način sam se borio protiv svega toga. Napadan kako od ljudi koji su sjedili u bivšem predsjednikovom uredu kao i od onih koji su vodili za bivšeg predsjednika PR. Točno je, ništa se nije promijenilo od onoga trenutka kada ste vi ispred kluba podnosili amandman. I moglo se je i tada normalno izaći tih ljudima u susret, ali što kazati bolje ikada, nego nikada.
Druga replika, poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Kajin, kazali ste nadam se da neće biti štetnih posljedica za Hrvatsku. nažalost, bit će ih i financijskih i drugih. Evo ovdje zakon kaže da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu. To nije točno. Piše i da će, nepotrebno piše da će povrat preplaćenog biti porezno priznat rashodu bankama. To je nepotrebno, to nije porezna olakšica jer je logično da je to trošak banaka koji je porezno priznat trošak, sam po sebi. Rashod koji je sam po sebi porezno priznat rashod. Ali ako bude taj porezno priznat rashod 8 milijarda kuna onda će manje biti uplaćeno zbog porezne osnovice milijardu i 600 milijuna kuna poreza na dobit. Prema tome, bit će potrebno itekako taj manjak nadoknaditi u proračunu. Nema državni proračun suficit nego ima deficit i zaduživat će se zbog toga ili milijardu 600 ili 2 milijarde ili 500 milijuna. Slažem se s vama da su diskriminirani i da treba uključiti sve one pa i koji su prekinuli odnos i koji su otplatili i koji su konvertirali u eure već i da ne smije nitko biti zakinut i diskriminiran zbog nove mjere, ali s pravo ste istaknuli i trgovačka društva. A koliko su oni ugroženi? 30% od svih kreditnih plasmana trgovačkim društvima je djelomično nenaplativo ili potpuno nenaplativo 32 milijarde kuna. Od tih 32 milijarde nenaplativih i djelomično nenaplativih kredita je veliki broj kredita vezanih za švicarski franak. I time ugrožavamo i ljude jer tamo i rade i primaju plaću ili rade, a ne primaju plaću. Što se tiče kune, konačno je vrijeme da se steknu uvjeti i kaže država svi budući krediti moraju biti u kunama, a stvarati pretpostavke da postojeće kredite za godinu, dvije ili tri pretvore u kune. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Da, slažem se sa vama da nitko ne bi smio biti privilegiran niti diskriminiran, pogotovo kada je riječ o ovome zakonu. znači na isti način trebamo tretirati i gospodarstvenike koji su uzimali kredite u švicarcima i građane koji su recimo uzimali kredite bilo za stanove, bilo za neku osobnu potrošnju. Točno je, svaki zakon košta, svaki zakon ima svoj trošak, svaki zakon nekoga će pogoditi. Ako donosi korist građanima, gospodarstvu to je sjajno, želim vjerovati da bi onda ta logika morala biti i za državu, ali kod ovoga slažem se, da porezna dobit biti će izražena u narednim godinama u onom spomenutom iznosu od minus 1,6 milijardi kuna. To je jedan trošak kojega ova Vlada i to treba biti pošten, prebacuje na buduću administraciju, ko kog da će biti u poziciji da upravlja javnim financijama. Ali je isto tako činjenica da osim što državni proračun ostaje bez poreza na dobit, tih 1,6 milijardi banke neće imati dobiti u narednih 2, 3 godine, da raste proračunski deficit, da ćemo imati pad međunarodnih pričuva, tu nema boga, i neke druge negativne učinke poput recimo mogućeg pada stranih ulaganja kreditnih rejtinga ili možda i pada samih kredita. Ali ono čega se ja ponajviše bojim i želim vjerovati da se neće dogoditi, a to je pad tečaja kuna prema euru jer to bi u konačnici onda pogodilo i gospodu koji su dobijali kredite u švicarcima i sve ostale, a možda ponajviše RH koja ponajviše dobija zajmova od poslovnih banaka.
Replika, Petar Baranović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Kajin u svom ste izlaganju spomenuli kako ćemo i dali ćemo riješiti ovaj problem i kada je u pitanju onaj dio hrvatskog gospodarstva koji se našao pod udarom koristeći isti model, istu kreditnu ponudu, istu robu na tržištu. Po onome kako se jutros očitovao gospodin ministar uz sve pohvale ovom zakonu za koji ću naravno i ja kao zastupnik glasati, izgleda nikako. I imamo potpuno jasnu i otvorenu situaciju da će dio onih koji će ostati zakinuti za suport države bez obzira na financijske konsekvence o kojima je govorio kolega Marić, dakle onaj dio koji neće biti obuhvaćen onim kišobranom, imat će potpunu osnovu da na Ustavnom sudu potražuje svoja prava. Nažalost, izgleda da nema razumijevanja i da se ne može toliko široko sagledati problem. Ako ulazimo u ovu priču onda se moramo odrediti da li ovo provodimo kao nekakvu socijalnu mjeru pa bi onda morali vrlo, vrlo oštrijim kriterijima izmjeriti koga ona pripada. A ako ulazimo zbog toga što smo svjesni da je napravljen niz propusta u hrvatskom društvu i institucijama i politici koje su dopustile da se godinama na tržište plasira nevaljana bankarska roba, ako branimo principe onda principi moraju biti jednaki za sve. Nema jednakih i jednakijih od ostalih. Ne možemo prihvatiti da ovim zakonom štitimo fizičke osobe, a da u isto vrijeme dio pravnih osoba ostavljamo na brisanom prostoru i ti ljudi i njihovi zaposlenici su pod konsekvencama štetnih loših kredita. Kao zastupnik sam podnio zahtjev da imamo raspravu i da se raščiste okolnosti pod kojima smo se našli kao društvo u ovoj situaciji međutim nažalost tu istinu i odgovore na neka pitanja nećemo doznati nikada jer neće doći na dnevni red.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Da, primijetio sam čini mi se da imamo vaš amandman, nešto slično smo dobivali po klubovima i nema nikakvog razloga da ih sada i ostali klubovi podnose nego želim vjerovati da će velika većina parlamentarnih klubova odnosno zastupnika podržati upravo ovo što predlažete. Ja, još jednaput ću reći, mnogi gospodarstvenici poglavito mali su u težoj poziciji i od svojih radnika i od građana koji rade kod njih. Od tih 25 cca. milijardi kuna koliko iznosi ta masa švicaraca na gospodarstvenike otpada negdje oko 3 ili 4 milijarde kuna. Od tih 3, 4 milijarde kuna, ne 30% kao što govori gospodin Marić, možda 40% je nenaplativo. Prema tome ovdje se radi o nekih milijardu i 600 milijuna kuna, o tome sam malo prije razgovarao sa ljudima, sa tim gospodarstvenicima koji sada lobiraju, koji traže od nas da ih na neki način podržimo, odnosno da im izađemo u susret. I želim vjerovati da u tom paketu i taj detalj koji je recimo 15% ukupne mase tog iznosa u švicaraca treba obuhvatiti, treba to već jedanput skinuti sa dnevnog reda. I konačno, jednako tako građani koji su otplatili svoje kredite ne smiju ostati kratkih rukava i njima treba izaći u susret.
Posljednja replika Vesna Sabolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, rekli ste a svi smo se složili mislim u raspravama da su banke plasirale štetan proizvod. Ako je to točno onda bi trebalo govoriti o odgovornosti za taj štetan proizvod ne samo na način da će banke snositi posljedice financijske nego moraju i odgovarati za tu štetu koju su nanijeli hrvatskim građanima. U tom smislu mislim da bi bilo lakše i rješenje pitanja dužnika koji su, odnosno građana koji su svoje kredite već otplatili. A ono što će ovaj zakon, kojeg naravno podržavam, donijeti mislim da će posljedice više biti pozitivnih posljedica nego što može biti negativnih jer one vraćaju samopouzdanje građanima, vraćaju vjeru u državu, što je jako važno, vraća se taj optimizam i to će biti daleko pozitivnijih efekata u našem društvu nego što će biti ovi financijski koji eventualno mogu se dogoditi iako sam ja potpuno uvjerenja da nakon donošenja neće biti velikih štetnih posljedica za financijski sustav.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Ja se tu sada vama poštovana gospođo zastupnice apsolutno slažem. Da, uvjeren sam da će biti daleko više pozitivnih nego štetnih posljedica. I razumljivo da taj zakon treba prihvatiti. Ja sam govorio o tim kreditima kao falš proizvodu. A kada govorimo o odgovornosti, kada govorimo općenito o toj bankarskoj odgovornosti volio bih da netko jednostavno učini ono isto što su Austrijanci učinili kada je riječ o onima koji su osmislili jedan abuzivan, kriminalan kreditni posao sa njihovim posuilnicama koje nisu imale odobrenje za rad, rad na tlu Republike Hrvatske. Ti ljudi iz Austrije koji su osmislili takav jedan nehuman proizvod danas su u zatvoru. Volio bih da Republika Hrvatska pokrene određene postupke i kada je riječ o HYPO banci. Volio bih da se isto tako progovori o pitanju za koliko smo to mi milijardi prodali hrvatske banke a prije toga koliko desetina milijardi kuna je bilo utrošeno u njihovu sanaciju. Pa dovoljno je možda spomenuti samo slučaj jedne Privredne banke. Privredna banka ovdje iz Zagreba, vjerojatno druga ili prva po svojoj gospodarskoj snazi na tlu Republike Hrvatske sanirana je sa 650 milijuna ondašnjih maraka a prodana je 2001 za nepunih 600 milijuna maraka. I onda si stvarno čovjek postavlja pitanje pa kako je to naprosto moguće da bi svake godine otprilike ostvarivala oko 300 milijuna maraka dobiti.
Čuti ćemo još stajališta kluba Jadranke Kosor i HGS-a a predstaviti će ih poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Kolegice i kolege, ove prethodne pozdrave neću više ponavljati ali svi ste pozdravljeni. Evo ovdje se vode zapravo dvije razine rasprava, mislim da se tako može kvalificirati, jedna je vrlo stručna dakle u raspravi sudjeluju i bivši ministri financija koji su danas ovdje u Hrvatskome saboru i mnogi drugi ljudi koji su jasno iznimno stručni, koji su puno godina i kao saborski zastupnici ukazivali na činjenje odnosno ne činjenje Hrvatske narodne banke. Ali vodi se i ona manje stručna rasprava na jednoj drugoj razini, potpuno i čisto ljudska sa razumijevanjem za užasnu patnju i poteškoće u kojima su se našli mnogi dužnici u švicarskim francima. Ja pozdravljam i predstavnike Udruge Franak koji su danas ovdje s nama na galeriji, jer ljudi koje oni predstavljaju i danas, evo i svaki dan, u toj borbi da se nešto promijeni zapravo govorimo o nizu sudbina, neke su poznate, neke su nepoznate, o ljudima koji su došli do ruba, koji ne vide izlaz, o obiteljima koje su upravo zbog dužničkog ropstva u koje su upali ne svojom krivnjom, iako preuzimanje svake obveze naravno znači da klijent mora biti duboko i dobro upućen u sve obveze. Dakle o ljudima koje su se teško razbolijevali. A najstrašnija prijetnja koju smo ovih dana čuli od iz krugova banaka da će oni ako se donese ovakav zakon izbacivati ljude iz stanova. I dakako u hrvatskoj javnosti ponovo nekoliko razina rasprava. Jedna je koja dolazi iz kruga ljudi koji su oštećeni. Svejedno je radi li se o 53, 55, 60 tisuća dužnika. Naravno ti se brojevi trebaju množiti barem sa 3 puta 3 članova obitelji, puno širi problem, puno više ljudi koji su u ogromnim poteškoćama. I činjenica jest da ovo nije idealan zakon, ovo nije zakon koji će riješiti sve probleme, odgovoriti na sve dvojbe, riješiti sva pitanja, ali sasvim sigurno ovo je zakon koji može olakšati život ljudima o kojima mi danas govorimo. Politika uostalom i postoji zato i zakoni se uostalom i donose zato da bi se poduprlo građane, ljude, da bi se pomoglo ljudima, da bi se riješili neki njihovi problemi. Puno puta citirana presuda vrhovnog austrijskog suda koji je presudio u korist dužnika odnosno u korist građana nasuprot bankama ili banci jasno govori o tome da je teret krivnje bio na onima koji su imali obvezu uputiti građane na moguće posljedice. Jedno od prvih načela koje se uči na Pravnom fakultetu na prvoj godini u okviru rimskoga prava glasi da nepoznavanje zakona škodi, dakle da nepoznavanje određenih obveza škodi, ali u ovom slučaju sigurno je da je prije svega HNB koja mora brinuti o stabilnosti države, a stabilnost države znači stabilnost građana Republike Hrvatske da je morala činiti odnosno poduzimati sve korake kako bi upozorila građane Republike Hrvatske na moguće posljedice i u konačnici na upadanje u dužničko ropstvo. Često puta spominjem za ovom govornicom izmjene Ustava iz 2010., među ostalim i zbog toga što smo mi tada dodatno osnažili neovisnost nekih hrvatskih institucija. Jedna od tih institucija svakako je bila i HNB, dakle mi smo tim izmjenama dodatno učvrstili neovisnost HNB-a. Međutim, unatoč toj novoj čvrstini te neovisnosti HNB nije neovisna u hrvatskim interesima i ona zaista mora funkcionirati i kao hrvatska i kao narodna. I dakako da se slažem sa svima onima koji govore da bi u okviru ovoga zakona morali biti svi jednako zaštićeni. Moje je mišljenje da okvir, temeljni okvir za donošenje ovoga zakona jest odredba Ustava Republike Hrvatske koja govori o tome, čini mi se da je to članak 14., da su svi pred zakonom jednaki i upravo zbog toga do donošenja ovoga zakona mislim da trebamo preispitati upravo tu odredbu i ostvaruje li se ona u ovako predloženom zakonu kako bismo otklonili sve mogućnosti da se eventualno zakon sruši na Ustavnom sudu. Ponavljam, nitko od ljudi koji su uzeli kredite, bez obzira čemu su i za što su ih namijenili, nije kriv za situaciju u kojoj se nalazi iako čujemo često puta i primjedbe u smislu tko ih je tjerao. Međutim, ja bih vas evo upozorila na mišljenje odnosno analizu Hrvatske udruge banaka ovim povodom gdje zanimljivo Hrvatska udruga banaka govoreći i o koracima koje je poduzela prethodna Vlada, dakle 2011. tako da nije točno ovo što je ministar Lalovac jučer rekao da eto prethodna Vlada ništa nije poduzimala, to nije točno. Mi smo imali neki dogovor sa bankama, potpisali memorandum pa onda i dodatak tome memorandumu itd., ali ono što želim ovdje reći jest da Hrvatska udruga banaka i za tu intervenciju 2011., a onda i za intervenciju sljedeće Vlade dakle aktualne Vlade još uvijek kaže ovako, upotrebljava istu rečenicu odnosno istu kvalifikaciju našavši se pod pritiskom javnosti pa onda govori o mjerama poduzetim 2011., pa onda opet kaže našavši se pod pritiskom javnosti u početku mandata Vlade Zorana Milanovića. Dakle Hrvatska udruga banaka kao da ne razumije da Vlade ne rade isključivo i da se koraci ne poduzimaju isključivo samo pod pritiskom javnosti nego se poduzimaju kad Vlade odnosno ministri financija smatraju u ovom slučaju da treba nešto napraviti, da zakone treba mijenjati ili da treba donositi nove zakone. Tako da guverneri HNB-a nisu otoci, HNB nije otok izvan hrvatskoga mora i guverner Vujčić je znao za sve opasnosti i za sve probleme kad je preuzimao dužnost i sigurno da treba konstatirati odnosno postaviti pitanje zašto je HNB koja je znala za rizike dopustila propast mnogih ljudi. Zaista možemo govoriti o propasti mnogih ljudi. MMF-ova mišljenja za nas u ovom trenutku nisu obvezujuća, jednako tako europske banke. Hrvatska banka jednako tako ne treba čuvati visoke zarade banaka nego trebati čuvati sigurnost i živote hrvatskih građana, a mi smo suočeni evo i sa činjenicom da prijetnje čak dolaze od ministara financija iz susjednih zemalja odnosno zemalja članica Europske unije pa nam tako i austrijski ministar financija na neki način prijeti i kaže da ponašanje Vlade koja predlaže ovaj zakon, a kaže ali to nije zakon koji je donesen u Parlamentu. A zakon će se sigurno donijeti u Parlamentu, da je to ponašanje Vlade protu europsko. Ja tvrdim ne. Protu europsko je svako ponašanje koje ugrožava živote i sigurnost građana, pa onda posljedično tome i sigurnost države. To je protu europsko ponašanje i to treba reći i austrijskom ministru financija i svim drugim ministrima financija i MMF-u i Europskoj banci itd. Evo na kraju kolegice i kolege čuli smo da se ih HNB-a prijeti i novim porezima, pa bih ja upozorila da novi porezi ili bilo kakvi porezi nisu u ovlasti Hrvatske narodne banke niti guvernera Vujčića nego su u ovlasti ministar financija, Ministarstvo financija, Vlade i u konačnici Hrvatskoga sabora koji donosi zakone kojima se reguliraju porezi u Republici Hrvatskoj. Što se tiče ustavnosti, evo u skladu sa ustavnim vrednotama o zaštiti građana i stabilnosti države naravno da treba o tome voditi računa. Predlažem da se prihvate i neki amandmani. Evo Udruga "Franak" je predložila neke amandmane. Vjerujem da će se ponešto od toga naći i u konačnom prijedlogu zakona. I evo završno, mi ćemo podržati donošenje ovoga zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Čut ćemo ih. Prvo Goran Marić.
Hvala lijepa. Bili ste rekli da će poslije pauze, ali onda. Kazali ste gospođo Kosor da ovaj prijedlog nije idealan. Naravno da nije idealan, on je parcijalan, on nikoga ne privilegira, ali pojedine diskriminira. Ali to ne može nikako biti razlog iako sam veliki protivnik takvog donošenja zakona da ne podržim mjeru koja pomaže jednom dijelu, a taj dio nije privilegiran. On samo nije diskriminiran kao što je ovi drugi koji su ostali. I nosi ovaj prijedlog zakona sa sobom ogroman rizik i po pitanju tužbi i po pitanju ustavnosti i po pitanju diskriminacije i po pitanju financijske neizvjesnosti. Puno toga nosi sa sobom i zato dužni smo upozoriti na to. Govorili ste da i guverner upozorava na opasnost ugrožavanja financijskog sustava. To je kao istina je da je upozoravao sada, ali to je kao da ministar policije upozorava nas na opasnost da nas netko prebije dok idemo doma ili da nas netko noćas opljačka. On je dužan brinuti da nas netko slučajno ne prebije ili ne opljačka kao što je dužan guverner i HNB brinuti da ne dođe do propasti financijskog sustava. To je njihova zadaća. Jedini tko odgovara kad propadne financijski sustav je Hrvatska narodna banka i guverner. Znači on proziva druge za ono za što sam odgovara. On sam sebe zapravo proziva. Ali ugrozio je on već HNB financijski sustav nekontrolirano pa zamislite kreditnom aktivnošću ako ima ukupno cijeli gospodarski sektor 30% nenaplativih kredita. Tko je dopustio [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] da takvi krediti budu nenaplativi i da se daju bez kolaterala. Nitko drugi nego HNB.
Zahvaljujem. Druga replika Mladen Novak. … [[Upadica Kosor, ne razumije se.]] Ni kolega ni ja nismo vidjeli, ali ako ste se javili vjerovat ćemo, pa onda odgovorite na repliku. Izvolite.
Jesam javila sam se evo dok je kolega Marić govorio, ja sam digla pločicu, ali nema problema. Da, slažem se. Dakle, svi smo svjesni nesavršenosti ovoga zakona i u tom smislu i u tom smjeru idu i rasprave. Ali smo svi svjesni ja mislim da je to dobro, da nitko od ljudi koji jedva nose taj križ ovog trenutka, neki ga i ne mogu nositi, a činjenica je da će oni i dalje plaćati. Dakle, mi ovdje, stvara se ponekad dojam kao da ćemo mi sad riješiti da su oni slobodni od bilo kakvoga duga. Da, oni će i dalje plaćati samo će možda taj teret biti nešto lakši. Slažem se s vama da je guverner dužan poduzimati, dakle mene je osobno strašno začudilo da u ovom trenutku kad se zakoni donose i kad smo čuli da je neko pismo poslano iz Hrvatske narodne banke ministru financija, da guverner Vujčić nije imao nikakvu ambiciju, nikakvu želju obratiti se javnosti što znači sazvati konferenciju za novinstvo, stati pred novinare i odgovoriti na sva moguća pitanja, pa i na eventualno ona pitanja koja se tiču rizika. Ali evo sigurno ste pročitali, ja bih samo tu ovu priliku iskoristila i citirati kad govorimo o tome što netko nije činio sve ove godine. Recimo u ovom izvješću Hrvatske udruge banaka se kaže na kraju 2011. u trenutku prijelaza između prijelaza između Vlade Jadranke Kosor i Zorana Milanovića u hrvatskim je bankama i dalje bilo odobreno 31 milijarda 800 milijuna kuna kredita vezanih uz franke. Od toga je 28,2 milijarde se odnosilo na kredite stanovništvu. Dakle, svjesno oni konstatiraju da se i dalje odobravaju krediti u švicarcima. Znači, već na kraju 2011. na prijelazu 2012. i dalje nitko ne reagira ni na koji način. Prema tome, [[Upadica Stazić: Zahvaljujem.]] ovo slažem se sa vama o mogućim posljedicama u nekim drugim segmentima, ali [[Upadica Stazić: Vrijeme kolegice.]] Hrvatski sabor mora pokušati riješiti barem ponešto od problema.
Druga replika, poštovani Mladen Novak.
Hvala. Pa poštovana kolegice Kosor, upozorili ste na, čak ste upotrijebili izraz prijetnje austrijskog ministra. Pa ne bih ja možda to nazvao prijetnjama ja bih više to shvatio kao zaštitu nekakvih nacionalnih interesa i s tog aspekta ja ga razumijem. Ponekad ljudi pretjeraju ali tako se štite nacionalni interesi. A što imamo s druge strane? Imamo našeg guvernera koji je u Saboru prilikom prezentiranja svog izvješća rekao na svako pitanje gdje je njegova uloga u ovom svemu je naglašavao da je on neovisan o Hrvatskoj vladi. Mislim što reći na to? I ovaj drugi dio replike mi je ustvari uzeo kolega Marić. Oni su upozoravali. Ovo je on kolega Marić vrlo plastično objasnio sa ovim slučajem da ministar policije nas upozorava da možemo dobiti batina kad idemo doma. Ali austrijski sud je i pored toga što su austrijske banke izašle sa onim letcima donio takvu presudu. Pa prema tome mislim da nije problem izvan naših granica nego je problem tu kod nas.
Odgovor na repliku, poštovana Jadranka Kosor.
Nisam ja ni rekla da je problem negdje drugdje nego ovdje, ja sam samo spomenula neke prijetnje koje dolaze odnosno mahanje nekih subjekata da tako kažem i sa MMF-om i sa Europskom bankom itd. A i dalje tvrdim da ponašanje bilo kojeg ministra zemlje članice EU koji poučava vlade druge zemlje pa kaže za ponašanje Vlade koja god to bila da je neeuropsko a ima tu presudu Vrhovnog suda kod sebe unatoč tome što su kao što kažete izdavani letci onda nam ne može dijeliti lekcije o tome da se mi ponašamo neeuropski. Ali to je taj sindrom gdje se Hrvatsku još uvijek i iznutra ali i izvana ne shvaća dovoljno kao suverenu članicu EU o čemu sam i jutros govorila. Dakle, mi smo članica EU, nitko nama ne može dijeliti savjete nego se mi moramo ponašati tako da svaka institucija radi svoj posao. Što znači da Hrvatska narodna banka radi svoj posao ne kao otok neovisna o hrvatskim interesima nego itekako kao vezana za hrvatske interese poput sidra.
Zahvaljujem. Sada određujem stanku do 15,00 sati.
Nastavljamo s raspravom. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovana zamjenice predsjednika. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege evo prošla je pauza. Dosta je toga rečeno danas, ali mi u klubu HDSSB-a već smo određene stvari rekli u prošlim tjednima, mjesecima, isto tako i na odboru. No, ja ću vas podsjetiti da smo mi prije gotovo godinu i pol dana poslali u saborsku proceduru prijedlog zaključka o provedbi prethodne rasprave i zakonsko zaustavljanje ovrha, pljenidba i deložacija hrvatskih građana iz jedne nekretnine koju imaju u vlasništvu a u kojoj stanuju. Ta točka se non stop pomiče i ona je danas na 88. mjestu iako je zavrijedila da se puno prije raspravi o njoj. Evo bili smo svjedoci nemilih događaja i po Slavoniji i Baranji, u regiji iz koje dolazimo da se masa ljudi tjera iz domova, no bili smo u prigodi vidjeti da upravo zbog švicarca mnogi su ljudi plaćali enormno visoke rate koje su im se povećavale iz dana u dan. Svi znamo da su plaće padale, a ljudi su bili bez idejni, očajni. Država i Vlada nije našla shodnom da se raspravi upravo o tome ali isto tako problem koji je bio gorući, problem švicarca evo već vidimo da se rješava pa čak i na sporom našem pravosuđu, i na pravosudnim instancama ali drago mi je da konačno raspravljamo i u Hrvatskom saboru o problemu koji muči veliki broj obitelji posebice u Slavoniji i Baranji. No, kada slušamo ovu raspravu i da je bilo zažmiriti prije nekoliko mjeseci onda bi vjerojatno tu raspravu doživjeli kao što smo možda doživljavali kako će izgledati utakmica Dinamo-Asenal sinoć ili kako će bit odnos dužnika i banaka, ili kao što mi u HDSSB-u danas zažmirimo pa vidimo kakav će biti odnos za par mjeseci Zagreba prema Slavoniji i Baranji. Uvijek u predizborno vrijeme bilo na lokalnoj, bilo na nacionalnoj razini nastoji se i ono što nije odrađeno tijekom mandata popravit, uljepšat jer svi znamo da dolaze izbori, no mišljenja samo da kad je u pitanju svaka osoba, svaki građanin a posebice Slavonija i Baranja da treba pomagati pa makar to bilo i u predizborno vrijeme. Rekao sam to i na odboru, a evo želim to ponoviti i danas klub HDSSB-a će podržati ovaj prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju s konačnim prijedlogom zakona i prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o kreditnim institucijama s konačnim prijedlogom zakona. Obadva su hitni postupak. Naši ljudi imaju velikih problema i bilo bi krajnje vrijeme da se ovakav zakon donese, stoga ćemo pružiti podršku. No isto tako sam rekao da je to pola koraka, nije cijeli korak jel isto je banka radila novi otplatni plan za one koji su možda s jednom do dvije rate pred kraj ili osvrćući se na već one koji su otplatili kredite. Želim reći da ovaj odnos koji je bio između banaka i dužnika mi ga doživljavamo kao lihvarenje ili kamatarenje jel ponuda usluge u svojevrsno iskorištavanje stranke tj. lošijeg položaja stranke u kojem se sklapa ugovor je bila takva da ga možemo nazvati lihvarenjem jer bila je uvećana glavnica. Kada gledamo kako se glavnica uvećavala za sve one koji su imali kredit u švicarcu onda možemo ga prozvati lihvarenjem jel mnogi su ljudi i obitelji upropašteni, upravo osjetili su jedno beznađe da ne govorimo o onima koji su izgubili posao, da ne govorimo koji su možda i digli ruku na sebe za koje ovo rješenje prekasno. No želim reći pošto je dobar dio kredita upravo od 2005.do 2007.bio plasiran na tržištu Hrvatske izostala je reakcija HNB-a kao što i danas na ovom zasjedanju izostaje i guverner koji bi trebao surađivati sa Vladom na rješenju ovog problema i jedna ozbiljna analiza HNB-a što procjenjuju da će se događati u idućim mjesecima, kakve će biti refleksije i na druge valute i da li smo trebali posegnuti danas možda i za nekim drugim rješenjima koje se odnose možda na neke druge valute, a koje su korištene upravo u zaštiti valutne klauzule kod plasmana naših sugrađana. Mnogi su prešućivali pa čak želim reći i pojedine presude kao što je presuda Vrhovnog suda RH kada govorimo o javnim bilježnicima koji su uzimali masne novce kada su solemnizirali ugovore, a nisu upozoravali naše sugrađane što im se može dogoditi u ovome poslu, a vidimo da im se dogodilo da plaćaju kredite godinama, a glavnica im je veća nego što nakon desetak godina otplate su je uzeli. Prema tome, gledajući veliki broj ljudi kojih je u ovom trenutku između 200 i 300 tisuća onda je krajnje vrijeme da se povuče ovaj potez. Trebalo je biti hrabriji, trebalo je biti odlučniji ja bih rekao prije nekoliko mjeseci no i prije nekoliko godina kada su i neki drugi imali šansu, povući ovaj potez i ići k tome da se upravo konvertiraju ovi krediti bez naknade sa tečajevima koji su bili puno bolji prije nekoliko godina, bez obzira na vrstu, namjenu i rok trajanja kredita. Trebalo je imati i socijalne osjetljivosti, a u ovom trenutku treba imati socijalne osjetljivosti i prema onima koji ne mogu servisirati svoje obveze i u drugim valutnim klauzulama. I zato upravo ovo zakonsko rješenje koje mi predlažemo, a koje je na 88.točki u dnevnom redu trebalo je puno prije staviti u proceduru i pomoći našim sugrađanima. No želim reći i ovih dana slušamo i Udrugu banaka koja reagira i koja se tuži na ove postupke vezano od strane hrvatske Vlade. Pa imali smo mogućnost slušati i gospodina Bohačeka koji doista ne osjeća što se događa na terenu i bilo bi dobro kada bi ta Udruga banaka stavila njega na šalter par dana da sluša ljudske probleme, onda bi možda bio senzibilniji. Jel kada gledamo njihov dopis kaže "Hrvatska udruga banaka smatra predložene izmjene potpuno neprihvatljivima, neopravdanima i pravno neodrživima". Potpuno neprihvatljivima, to može samo jedan bankar koji nema osjećaj za narod i ljudi koji žive u teškoj situaciji potpisati. Neopravdanima, pa ako su banke majke uzele toliko sredstava iz RH i oplodile značajno svoj kapital koji ne vraćaju još uvijek kao i dobit u svoje zemlje, onda možemo reći da su itekako dobro zaradile. No one su bile majke upravo ovim bankama, ali maćehe hrvatskim građanima i trebalo se puno razboritije i prije reagirati one same ako su željele zaštiti svoje klijente i pomoći hrvatskom narodu. Siguran sam kada govorimo o pravnoj neodrživosti da je tu malo prostora za banke, one će pokušati nešto napraviti no mišljenja sam da ne trebamo dvojiti oko te odluke, da trebamo odluku donijeti. U drugom pasusu kaže prijedlog izmjena poslan je bez potrebnog obrazloženja, bez provedene javne rasprave i bez procjene učinaka. Pa pogledajte kolik je majki zaplakalo u RH, koliko je obitelji uništeno, kolike ste ljudi izbacili iz svojih obiteljskih kuća ili stanova i zato vam ne treba nitko slati objašnjenja. Dovoljno je prelistati novine i osjetiti što se događa u RH. No da taj kapital stranih banaka negdje drugdje se bolje oplemenjuje i obogaćuje oni bi ga poslali negdje dalje. No kada gledamo aktivu i pasivu hrvatskih banaka, kada gledamo u pasivu ili da na štednju daju naših građana europske kamate, a na aktivu kada govorimo o kreditima da daju balkanske kamate kreditoprimcima, onda možemo reći morate se vi banke bilo austrijske, talijanske ili neke druge odlučiti gdje vi to svrstavate Hrvatsku i hrvatske građane, da li u Europu ili Balkan. Ja sam siguran da smo mi Europa. Prema tome ta ravnoteža u aktivi i pasivi trebala je biti drugačija, trebalo je biti kamatni … manji, a vidljivo je da su banke zarađivale ogromna sredstva u prošlim godinama. Pa ni ne čudi me izjava ministra Lalovca kada uspoređuje bonuse i plaće pojedinih bankara u RH sa uvaženim doktorima koji vrijedno također rade svoj posao. Kada vidite da su bankari značajne prihode ostvarivali pa i plaće i bonuse koji su nezamislivi, kada jedan bankar ostvari godišnji prihod malte ne ko svi saborski zastupnici u ovim klupama ili po nekoliko vlada onda sigurno nam morate uprijeti prstom i reći gospodo iz bankarskog sektora izvlačili ste sredstva iz gospodarstva iz obitelji od stanovnika no niste ulagali u greenfield investicije u RH. I kada pogledamo što je uloženo u RH u prošlih 20 godina onda vidimo da su strane kompanije, strane banke upravo ulagale ne u novu proizvodnju i greenfield investicije nego su gledale kako u trgovini, kako u nekim drugim segmentima plasirati svoje proizvode i osiromašiti hrvatski narod. Prema tome udruga banaka ovo što je radila zajednički sa bankama nije bilo dobro no želim također reći da upravo u tom razdoblju koje se odnosi na razdoblje od 2003. do 2014. u tom periodu povećane su kamate na švicarac i imamo već presude Vrhovno suda koje se odnose na to razdoblje. Procjena je da su banke oprihodovale gotovo 3 milijarde kuna više zbog nezakonitog povećanja kamata. To je pitanje koje se također mora postaviti za ovom govornicom isto kao što su u svim kamatama vezano za švicarac naplaćena je razlika tečaja a to je vjerojatno po našim procjenama dodatnih 2 milijarde kuna na preostali nezakonito naplaćeni dio kamata samo na razlici tečaja u prošlim godinama. Dakle ukupno 5 milijardi kuna na koje je država naplatila svojih milijardu kuna otprilike poreza. A ovih spomenutih 3 milijarde pretplaćenih kamata je dokaz da banke uopće neće imati neki trošak jer se oslobađaju sudskih postupaka i sudskih troškova koji su nastali u ovom vremenu. No želim se osvrnuti i na ono što ih čeka idućih nekoliko godina a to su porezne olakšice i to nije ništa drugo nego vraćanje bankama onoga što je država naplatila. Mi u HDSSB-u govorimo da je Vlada učinila pola koraka, mogla je učiniti cijeli i upravo na razliku od tih 20 i nešto tisuća kreditoprimaca, znači između 53 i 70 i nešto tisuća koliko smo imali kreditoprimaca za otplaćene kredite također reagirati i osvrnuti se na banke da izvrše pretplatu tih pretplaćenih kredita u prošlim godinama. Jer ponovno ponavljam lihvarenje je bilo u pitanju a ne jedan kvalitetan poslovni odnos između banaka tj. vjerovnika i dužnika. Prema tome, ovo je polutrajno rješenje gospodine zamjeniče ministra jer da je trajno ono bi se odnosilo i na kredite koji su vraćeni, na razdoblje u prošlih 10, 15 godina jer neki su uzeli kredit u euru i vratili ga u švicarcu ali su iznos pretplaćenog kredita platili upravo sa tim refinanciranjem kredita. Pa imamo puno prijatelja i kolega koji su u prošlim godinama na taj način vratili kredite, pokušali se osloboditi dužničkog ropstva. Jer i kao što imam jednog od kolega kaže svaki dan kada sam prolazio pokraj banke i kada sam gledao tečaj jednog dana kao što čovjek od čovjeka zna okrenuti glavu tako svaki dan moram proći pokraj tog izloga i počeo sam okretati glavu od izloga jer jednostavno nisam mogao gledati svaki dan promjenu tečaja jer znam šta to donosi meni i mojoj obitelji. Prema tome, ovo je polutrajno rješenje. Rješenje i rješenjem smo trebali obuhvatiti sve one koji su isplatili kredite, kredite u francima, pretplaćene kredite u prošlim godinama jer su stanovnici Republike Hrvatske bili u lošijem položaju. Ja vjerujem da će se ovaj model preslikati na susjedne zemlje, prije svega mislim na Bosnu i Hercegovinu, mislim na Makedoniju i neke zemlje u susjedstvu. No što želim reći? Mi iz HDSSB-a najbolje osjećamo taj problem u Slavoniji i Baranji. Jer šta se događalo? Većina ljudi u Slavoniji i Baranji htjela je podići kredit i htjeli su podići određene iznose no nažalost plaće, jedna trećina plaće im nije dozvoljavala da dignu kredite u eurima jer im je u švicarcima bila manja rata, barem se činila u tom trenutku. I ljudi koji su prezaduženi, preopterećeni dizali su te kredite u švicarcu, no vidljivo je sada da im ni plaća ne dotiče i da im nije doticala u prošlim godinama. Prema tome upravo najviše su pogođeni ljudi u Slavoniji i Baranji i svatko tko ne bi digao ruku u Hrvatskom saboru i za ovakvo polovično rješenje bio bi protiv svojih građana, građana koji su u teškoj situaciji i ne mogu servisirati obveze. Želim se malo osvrnuti i na Narodnu banku. Zašto dana nemamo na stolu uz ovaj prijedlog zakona analizu Hrvatske narodne banke o mogućim utjecajima primjene ovih dvaju zakona na monetarni sustav ali isto tako i na građane Republike Hrvatske. No u izvješćima Hrvatske narodne banke u prošlim godinama očekivali smo i prijedloge i sugestije upravo i Hrvatskom saboru, upravo i hrvatskoj Vladi jer to je bilo logično da guverner ne da diže kredite u švicarcu nego da daje sugestije jer tko će bolje znati od guvernera šta će se događati na makroekonomskom okruženju jer upravo je zato jako, jako dobro plaćen nego on. No ja želim izraziti i svoju zabrinutost što će nam se događati u idućoj godini i sa našom državom i sa državnom blagajnom jer i sam sam u 3. mjesecu kao saborski zastupnik postavio pitanje resornom ministarstvu, Ministarstvu financija koliko je Republika Hrvatska dužna sa valutama, rokovima i tko su nam kreditoprimci. Pa izgleda da je to najteže pitanje Republici Hrvatskoj. Mi kao da ne znamo koliko smo dužni, u kojim valutama i po kojim partijama. Apeliram još jednom na Ministarstvo financija i sa ove govornice, dajte mi taj odgovor nakon 6 mjeseci jer mislim da je važan i mislim da smo u ovim mjesecima mogli za Republiku Hrvatsku napraviti dobre poslove a to znači refinancirati postojeće neke obveze dok su na tržištu kapitala, mislim na svjetskoj razini jeftine kamatne stope. No što reći kada vam najbliži susjed dođe i kaže Krešo 2009. podigao sam 48 tisuća eura tj. u to vrijeme 77 tisuća švicaraca, danas imam 66 tisuća švicaraca ali i 59 tisuća i 558 eura. Znači gotovo 12 tisuća eura ima više kredita a uredno je sve ove godine servisirao obveze jer rade i on i supruga u državnim institucijama no uz pomoć roditelja su financirali rate kredita a imaju nakon evo 6 godina 12 tisuća eura više kredita. Prema tome, ovakav zakon će pomoći tim ljudima, ali moramo i onima koji su zatvorili kredit, a upravo su digli ga u nekoj drugoj valuti da bi premostili to vrijeme, da bi izašli iz dužničkog ropstva. No evidentno je da su se banke opirale oko zatvaranja kredita jer jasno je da bankari više ovce neće moći naći u širem okruženju. Pa tko će više dizat kredite kad su bankarski euribor i to je ministar pričao danas nepredvidiv, oni se malo zaigraju na tržištu i da vidiš problema. Prema tome, tu se osjeti pravna nesigurnost, a ne pravna nesigurnost ovo što govore bankari. Hrvatska je itekako sigurna i stabilna država u kojoj su oni značajna sredstva oprihodovali u prošlim godinama, no čak i ono da nisu povlačili dobit u svoje zemlje i svoje matice je razlog upravo što nigdje u okruženju uz ovakvu procjenu rizika nisu mogli oprihodovati sve ono što su ulagali u prošlim godinama. Prema tome, ovaj zakon će pomoći ja bih rekao i bankama zbog svih ovih presuda. Banke će u iduće tri godine bit oslobođene plaćanja dobiti i neće to značajno osjetiti, ali postoje neke banke i u Hrvatskoj koje su se dobro osigurale jer znamo da su neke i prodane u međuvremenu pa će se također određena sredstva naplatiti. No želim reći da borba u prošlim mjesecima i godinama je bila značajna i u ovim klupama i želim se zahvaliti i Udruzi Franak. Prema tome, svi oni koji žele rješavati svoje probleme moraju se udruživati, moraju pokazivati i ukazivati na nepravde, na probleme jer samo tako zajednički možemo rješavati stvari jer vidimo po sporosti hrvatskog pravosuđa da nisu bili kadri rješavati taj problem. No isto tako vidimo po ovome što ovaj prijedlog dolazi na kraju mandata da i ova Vlada je zakasnila jer mnogi su ljudi nažalost stradali u ovim mjesecima. Prema tome, klub HDSSB-a će podržati ovaj prijedlog ali očekivali smo cijeli korak, a ne pola koraka pod utjecajem stranih banaka. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, da sam slušao do kraja vaše izlaganje ne bih digao tablicu za repliku ali upravo sam htio govoriti o onome što ste na kraju rekli, a to je tajming. Dakle Udruga Franak i još niz udruga koje su se kasnije udružile i zapravo Franak je reprezentativan za ljude dužnike u švicarskim francima, već godinama govore o ovom problemu. Zato se i može u neku ruku optužiti Vlada da je u predizborne svrhe ovo činila. Ja bih bio puno sretniji da je odmah na početku mandata prepoznat ovaj problem švicarskih franaka i da je na ovaj način ili neki drugi, kako vi kažete polovičan ili cijeli riješen. Naime, ako se radi o prijevari a očito se radi o prijevari, krađi i pljački hrvatskih građana što je kažnjivo po zakonu. U tom slučaju su i oni koji su otplatili kredit u švicarskim francima prevareni pa i oni imaju pravo na iste ovakve uvjete kao što sada ćemo glasati za ovaj konstruktivni i dobar zakonski prijedlog. Dakle i oni su prevareni, i oni su u toj grupi od 73000 dužnika koji su digli kredit u francima i mnogi su ga uz teške muke otplatili. Nisu oni to olako samo otplatili te kredite u francima. Prema tome, zaista je ovaj zakon kako vi kažete polovičan, ajde neki trofrtaljni ja bih rekao, nije polovičan ali veći broj je ostao ljudi pod kreditima, a manji dio je zatvorio te kredite ili otplatio. I onda još nešto, pa zdrava pamet, logika, ja nisam ekonomist ali potpuno je jasno da je netko skovao plan da opljačka hrvatske građane, da hrvatske građane i Hrvatsku državu dovede u dužničko ropstvo i da njime upravlja upravo na ovaj način. Ima dakle mehanizama. I zato banke sada, a imamo i Hrvatsku poštansku banku pa pogledajmo malo, evo samo pogledajmo plaće dužnosnika.
Vrijeme. Hvala lijepa.
U kojem platnom prometu se one obavljaju? Zašto ne preko Hrvatske poštanske banke? Sama ova Vlada ne radi … svoje banke nego preko drugih banaka.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Grubišiću, mi u HDSSB-u smo konstruktivni i nastojali smo upravo kroz prijedloge koje smo slali i prošlih godinu i pol dana ili koje smo na svojim … predlagali ili na nekim okruglim stolovima ukazati na ogroman problem, posebice u Slavoniji i Baranji. Ovo je ja bih rekao ¾-sko rješenje jer upravo dobro ste rekli, ne polovično što sam ja čak rekao i ova vaša replika je opravdana, ne polovično nego ¾-sko jer samo ¾ građana koji su imali kredit u švicarcu su obuhvaćeni. Ali potrebno je učiniti bilo još jedan hrabri, ja bih rekao ¼-ski korak i pomoći svima onima koji su otplatili kredite. Pa ja ću ipak reći da je Vlada nešto malo i radila, a to je bilo fiksiranje tečaja 6,39 ili fiksiranje kamate 3,23 no to je bilo nedovoljno. Ovaj korak je trebao biti puno hrabriji, puno odlučniji, puno brži, no nas itekako u klubu HDSSB-a ova rečenica dužničko ropstvo golica i smeta, a to je i da su Vlade kako su se smjenjivale bile HDZ-ove ili SDP-ove, zaduživale su Republiku Hrvatsku, nažalost malo ili gotovo ništa nisu ulagale u Slavoniju i Baranju, a to je ono s čime ćemo se posebno bavit u idućim mjesecima.
Petar Baranović, replika.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Bubalo, vi ste u svom izlaganju spomenuli gospodina Bohačeka koji je predstavljao banke u javnosti u ovom slučaju. On je samo eksponent jedne profesionalne filozofije pristupa, profesionalne politike kakva vlada u bankama generalno, a posebno u bankama na hrvatskom tržištu jedne filozofije koju je dopustila hrvatska politika svih ovih godina. I iako ovaj zakon koji ćemo naravno podržati ima svoje nedorečenosti i točke koje bi trebalo korigirati i dopuniti da bi bio funkcionalan i pravedan i nediskriminirajući ipak treba naglasiti jednu stvar, a to je da ovaj zakon zapravo jedan od presedana u hrvatskoj politici. Jedan od presedana u radu ovoga Sabora, jedan od presedana u radu hrvatskih Vlada. Ovo je zakon koji ne skida hlače pred krupnim kapitalom, ovo je zakon koji se ne boji moćnih centara. Ovo je zakon koji se ne plaši reakcije ja bih rekao barem ne previše plaši reakcije onih koji su puno deblji i jači od nas. I ovo je zakon koji ide u tragu zaštite interesa hrvatskih građana i korigiranja propusta hrvatske politike u minulim godinama. Zato mislim da iz ovoga zakona kao politika trebamo stati u cijelosti, a poruka izvršnoj vlasti i Vladi gospodinu zamjenika ministra i ministru Lalovcu da sve amandmane koji su doneseni da bi se ovaj zakon izbrusio do kraja i da bi se potpuno pravedno i bez diskriminacije zaštitilo sve korisnike kredita u švicarcima, da te amandmane bez obzira od koga dolaze prihvate da se jednom kao politička scena u Hrvatskoj dignemo iznad vrlo niske razine koja je do sad vladala i da kao odgovorna politika u svim strankama iskažemo napor da zaštitimo nacionalni interes, suverenitet ove države jer ovo je čin suverene države [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] i interes naših građana. Hvala lijepa.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Ja sa B, na B ste zapeli. Tako i mi u Slavoniji i Baranji zapinjemo na B. Kaže Hrvatske udruge banaka, Hrvatske udruge babaroga. Isto na B zapinjemo. Tako oni plaše šta će se dogoditi sa Hrvatskom i gdje će nam Hrvatska i šta će bankarski sektor poduzeti protiv Hrvatske. A vidimo šta su nam oduzeli od naših građana u prošlim godinama. Žao mi je što su neki izgubili i svoje živote ili digli ruku na sebe na žalost u prošlim godinama zbog iznemoglosti i iscrpljenosti. No sigurno su potakli i mnoge da su nam odselili. Kolega Baranoviću, složio bih se s vama da je potrebno da obuhvatimo sve, pa i one koji su vratili svoje kredite. Ali moramo pokazati i stabilnost i snagu i da se Hrvatska ne boji bilo kakvih poteza, jer radimo ovo u dobroj vjeri, u vjeri da pomažemo mnogim obiteljima koje žive u Republici Hrvatskoj.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Znate što meni nije najjasnije u ovoj priči s obzirom da bi ekonomija trebala biti nekakva egzaktna znanost čovjek bi očekivao kad se donose ovakvi zakoni da će se dobit, da će bit bolje prisutni nekakvi egzaktni brojevi. Dakle, ovdje egzaktnih brojeva nema od samog početka priče pa do danas u ni jednom obliku. Dakle, ni o iznosima, ni o brojevima, ni u strukturi ni učincima. Čak nismo ni o HNB-a na kraju saznali je li taj švicarski franak ikad postojao, ni o učincima izravnim posljedicama na državni proračun koji će uslijediti. Dakle, nevjerojatno je da se zakoni koji dakle se isključivo bi trebalo baratati brojevima barata sa puno riječi, a sa vrlo malo brojeva ne samo u ovom predloženom materijalu nego i HNB tako barata tako banke barataju, tako svi mi zapravo negdje fluktuiramo oko nekih teza umjesto da je barem predlagatelj vjerojatno on ne može, iako je žalosno da predlagatelj ne može na nekoliko strana priložiti nekakvu analizu koje nema ni ovdje, kao što i inače nema kad se manje-više većina toga s područja ekonomije donosi u Hrvatskom saboru što iskreno meni je pomalo čudno. S druge strane govori se o dobroj ulozi HNB-a koja je sigurno negativna i u ovoj krizi kao i brojnim prethodnim i temama koje su se događale. Podsjetio bih na izmjene, … [[Govornik se ne razumije.]] s kraja 2013. godine kada je bila ideja da će se pratiti iz Biltena HNB-a godišnje stanje, prosječno stanje kamatnih stopa po stambenim kreditima i da će se u odnosu na njih za jednu trećinu ili za jednu polovicu maksimalno moći podići iznos tih kredita na pritisak HNB-a je to promijenjeno u tzv. ponderirane kamatne stope koje HNB objavljuje dva puta godišnje po tzv. kreditnim proizvodima. Odjednom su te stope znatno više od onih stopa koje je godinama HNB u svojim biltenima prikazivao kao prosječne stope stambenih kredita u RH. Zanimljivo. Dakle i tu je HNB zapravo na jednoj širokoj bazi oštetio korisnike kredita.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo kolega Đuroviću. Pa svi smo vjerujem u ovim klupama očekivali danas da će se pojaviti egzaktne brojke, očekivali smo i od Hrvatske narodne banke jer oni imaju sva izvješća i znaju vezano za valutne rizike što postoji u Republici Hrvatskoj. No, ja ću isto reći kad je bila ona nagla promjena tečaja da sam i sam išao u strukturu izvješća Hrvatske narodne banke i da sam pronašao onu brojku od 23 milijarde kuna, da je bilo kredita u švicarcu. I sigurno da sam gledao da li postoji dakle u aktivi i pasivi da li postoji neka ravnoteža itd. No, evidentno je i po današnjem onome što je ministar govorio i po izvješćima Hrvatske narodne banke da su u pitanju bili derivati, u pitanju je bilo i zaštita valutnog rizika od strane banaka i one su je mogle iskontrolirati svaki dan kao što je mogu i danas. No, želim reći kad gledamo taj bilten onda logično je da guverner i njegova ekipa rade dva posla. Jedan je da budu statističari, a drugo je da budu sukreatori politike. Za istu plaću oni su radili samo jedan posao, a to je da su bili statističari, nisu bili sukreatori politike, nisu jasno upozoravali i zabranjivali pojedine proizvode u Republici Hrvatskoj koji su bili štetni. Mi jesmo ove godine donijeli i Zakon o zateznim kamatnim stopama gdje smo ograničili upravu tu pljačku, jer njima je najbolji proizvod bilo minus po tekućem računu. Kamate su ubirali kake nigdje ni blizu Europe i EU ne mogu ubrat nego u Hrvatskoj. Prema tome, da ne govorimo o broju kartica kojih ima duplo više nego broja stanovnika u RH. Prema tome, išlo se na to da se Hrvatsku baci u dužničko ropstvo. No oni koji su plaćeni da upozoravaju nisu zvonili sa zvonom na uzbunu niti su bili sukreatori.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Bubalo najprije smo čuli ovdje da je ovo trajno rješenje, a onda ste vi išli sa tezom da je to polu-trajno rješenje. Ja sam rekao u odgovoru na ovo trajno rješenje nažalost nije ali ostat će trajna mrlja, a vama isto mogu reći moje mišljenje da ovo nije ni polu-trajno rješenje. Jer bez obzira što podržavam privremenu interventnu mjeru ovo rješenje je rješenje koje nosi sa sobom latentnu opasnost. Bez obzira na konverziju kredita u eure svaki korisnik kredita koji ima valutnu klauzulu nosi kantu benzina sa sobom i hoda do dana otplate kredita s tom kantom benzina. To je tolika nepredvidljiva opasnost. Svako jutro se buditi i prvo umjesto doručka gledati koliki je tečaj. A još uvijek, bez obzira na sve ove posljedice koje su nastupile, još uvijek nema nitijedne mjere koja je zabranila valutnu klauzulu u valuti u kojoj nema izvora sredstava. Točnije, zabraniti sve valutne klauzule osim vezanja uz euro. Postoji li negdje do danas takvo rješenje Narodne banke ili nekog drugog? Ne postoji. Mi se ne učimo ni na ovakvim pogubnim greškama. Još uvijek se mogu vezivati u nekim drugim valutama odobreni krediti. Udruga "Franak" je udruga očajnika sa trajnim posljedicama. I kad primjene ovaj zakon ako im se i vrati preplaćeno njihova oštećenja ostaju. Novčano će biti dijelom zadovoljeni, a što je sa patnjama kroz koje prolaze 10 godina, što je sa obiteljima, što je sa djecom koja su to sve proživljavala? Tko će to sve nadoknaditi? Oni koji imaju po nekoliko desetaka milijuna nečega u inozemstvu a država ne može doći ni do podatka je li na to plaćen porez. I zabranjuje se da se da izjava je li plaćen porez na to ili ne. Ali, trebalo je poslužiti da se nadoknadi manjak iz drugih kreditnih plasmana i sve se to nadoknađivalo sa kreditima i povećanjem kamatnih stopa i tečajnim kalkulacijama na stanovništvo. Stanovništvo je platilo ceh.
Vrijeme kolega. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Mariću pa ovo je po meni polu-trajno rješenje jer kažem nije obuhvatilo sve koje je trebalo. No zato je upravo i onaj prijedlog koji je HDSSB predložio prije godinu i pol dana, a odnosi se ne samo na ljude koji su u teškom položaju ne samo sa kreditom u švicarcu nego i eurom i svim drugim kreditnim aranžmanima koje se odnosi na prvu nekretninu i nekretninu u kojoj žive. Prema tome, upravo je trebao biti cilj oslobađanje od dužničkog ropstva. Jer ovo što ste vi rekli da hodaju s kantom benzina, i hodaju. Ali ne samo da je bitno oslobađanje od dužničkog ropstva nego isto tako i otvaranje novih radnih mjesta upravo za te koji imaju kredite a danas su ostali bez posla i ne mogu servisirati svoje obveze. No, želja svih nas u Hrvatskom saboru a i svih građana RH pošto svi rade za kune je logično da nemamo valutne klauzule i da naš kredit bude u kunama kao i plaća. Ili jednog dana ako pređemo na euro da se on odnosi upravo na euro. E onda ćemo znati da smo u ravnoteži, onda ćemo znati da imamo mogućnosti vraćati glavnicu kako smo i zadužili, a ne da je u pitanju lihvarenje. Kada govorimo o Udruzi "Franak" oni su dobro radili svoj posao i siguran sam da će ga raditi i dalje jer ovo je polovično rješenje ali mnogima iz te udruge i mnogim ljudima i mnogim obiteljima ovo ostavlja trajne posljedice. Sigurno neće ostaviti bankarima, a posebice bojim se onima koji nisu platili porez. No znamo i da je Al Capone dolijao pa tako će vjerujem i ovi koji nisu platili porez.
I Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega Bubalo vi ste u svojoj raspravi iznijeli jedan primjer iz svoje Slavonije gdje ste rekli da su banke odobravale odnosno plasirale kredite i klijentima za koje su unaprijed znali da su zapravo kreditno nesposobni, dakle da su prezaduženi i da su preopterećeni. Iz tog je zapravo primjera vrlo očigledno, vrlo evidentno da su banke u toj svojoj nezajažljivoj pohlepi za profitom, za novcem zapravo plasirale i kreditno nesposobnim dužnicima kredite i to ne može nitko reći da nije apsolutno njihov rizik. Ako se uz to uzme u obzir i činjenica da su bankari nagovarali one klijente koji zbog visine rata nisu mogli zadužiti se u eurima da se zaduže u švicarcima jer je tog trenutka zaduživanje u švicarcima naprosto bilo povoljnije i ako se uzme u obzir i to da su prešućivali negativne strane zaduživanja u švicarcima i time zapravo prikrivali one velike potencijalne rizike zaduživanja u švicarcima a istovremeno su se debelo osiguravali od svojih rizika onda je jasno da je u tom poslovnom odnosu između banke i klijenta više su nego odgovorne upravo same banke. I naravno HNB kao regulator financijskog sektora u Hrvatskoj. Dakle, tu odgovornost banke su u tom trenutku odbijale percipirati, a sad im se to naravno obija o glavu. Jer ako se klijenta obmanom dovede u situaciju da ne može vratiti dug onda to prestaje biti samo problem dužnika, to u tom trenutku zapravo postaje i problem vjerovnika. Naime, svi jako dobro znamo da ovoga trenutka banke u Hrvatskoj imaju već negdje oko 18%, 19% kredita koje ne mogu naplatiti. Dakle taj problem, taj mlinski kamen oko vrata iz dana u dan se povećava. Praktički eto već ovoga trenutka banke svaki peti kredit ne mogu naplatiti. O tome je trebalo voditi računa i tu je odgovornost banaka, a ponavljam i Hrvatske narodne banke kao regulatora.
Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Pa je, u pravu ste kolegice Jelaš jel s ovim upravo zakonskim rješenjima ja bih rekao da se pomaže bankama i zbog onih presuda i zbog onoga svega što su radili u prošli godinama, no sigurno da će klijenti lakše servisirati sve obveze, da će doći i do potrošnje, da će se zamotati i pokrenuti onaj kotač koji se pokrenuo i sa oslobađanjem poreza na dohodak. Isto tako ponovit ću da dobar dio partija koji se odnose na kredite u švicarcima je bio nategnut. Zašto? Zato ponavljam jer ljudi kad su radili otplatne planove u tom trenutku podnosili su, posebno ljudi u Slavoniji i Baranji, podnosili su kredite u švicarcu i rate za željenu glavnicu a u euru nisu. Prema tome, taj dio je itekako osjetljiv i taj dio upravo se odnosi na one koji su u najtežoj situaciji. Bankari jesu prešućivali, prešućivali su i rizike no ja često volim i prozvati javne bilježnike i sve one koji su masno naplaćivali solmizaciju ugovora a nisu upozoravali ljude na ono što im se može dogoditi sa valutnom klauzulom, što im se može dogoditi u idućim godinama.
U ime Kluba zastupnika OraH-a kolega Mladen Novak.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra pa počet ću svoju raspravu jednim citatom "I ovo je čisti populistički prijedlog" citat kolege Peđe Grbina iz listopada 2012.godine na prijedlog kluba Laburista o rješavanju ovog problema. Hoćete li da citiram premijera? "I ovo je čisti populizam". O svakom prijedlogu koji je dolazio od mog tadašnjeg kluba i općenito od oporbe. Pa ja i za ovo kažem s punom odgovornošću ovo je stvarno čisti populizam. Čisti populizam od kojeg će građani imati koristi i zato ćemo ga podržati. Ali iskreno rečeno rješenje bi moglo biti kud i kamo kvalitetnije, kud i kamo bolje. Još jedan razlog zbog čega smatram da je ovo populizam je sam materijal koji smo dobili. Tu se slažem sa kolegom, ne znam sad točno, netko je govorio od prethodnika, no mi u suštini kao potkrjepljujući materijal uopće nismo dobili kvalitetnu analizu. Mi nemamo stvarne nekakve elemente na osnovu kojih donosimo odluku na osnovu čega ćemo dignuti ruku a dignut ćemo je svi odnosno dat svoj glas za. Da je ovo ajmo reći ozbiljno pripremljen materijal osim ovih prijedloga amandmana između ostalog i Udruge Franak ali i onih drugih koje ćemo sve podržati onda bi unutra stajao odgovor i na sve ove prijetnje ili upozorenja koja navodi guverner Hrvatske narodne banke. U tom smislu ja se ne slažem s kolegom Marićem koji je napomenuo da tu ima nekih elemenata kojima nije mjesto u tome, čak štoviše ja mislim da bi ovaj materijal trebao biti daleko opsežniji i temeljitiji da na osnovu toga možemo donesti nekakvu kvalitetnu odluku. Bilo je ovdje, spomenuo sam guvernera Hrvatske narodne banke, onda se ne mogu, ne mogu odoljeti da još jedan citat ne upotrijebim, citat koji se odnosi na izvješće iz 2013.godine, izvješće Hrvatske narodne banke, citiram svoju raspravu "Od 1.7.2013.godine guverner HNB-a je najplaćeniji državni službenik, plaćeniji i od predsjednika države i od premijera. Ima plaću od 34 tisuća i nešto kuna neto. Prema tim istim izvješćima iz medija uz plaćeni trošak od gotovo pola milijuna kuna izbivao je preko 120 dana samo u 2013.godini što je otprilike 1/3. Pri tome je bio 3 puta u Americi, 4 puta u Aziji, 5 puta u Londonu, obišao je cijelu Europu." Treba li očekivat od ovog čovjeka da ima razumijevanje za one koji su pogođeni ovim zakonom, odnosno kreditom u švicarskim francima? E sad, imamo onu "smiješnu" priču, imamo priču o medijskom prepucavanju, napadanju ministra financija guvernera Hrvatske narodne banke i našeg premijera. Ali ne mogu a da se ne prisjetim vremena prije nego što je guverner postao guverner, da smo mi iz oporbe upozoravali na tu osobu, da smo upozoravali da je sjedio u istom tom čelništvu Hrvatske narodne banke, da je bio desna ruka gospodinu Rohatinskom koji je dobivao velebne nagrade od svjetskih udruženja bankara. Pa nisu oni njega nagrađivali zato što je štitio građane Hrvatske ili štitio nacionalne interese, oni su njega nagradili zato što im dobro služi. A mi smo ko zadnji naivci tome pljeskali, ponosili se s tim, to je bila ono nacionalni ponos, imamo čovjeka kojeg je nagradila Svjetska banka, kojeg su prozvali kao vrhunskog stručnjaka. Vrhunskog stručnjaka ali za šta? Za deranje kože vlastitom narodu, jako dobro. Sad ovo može već ići u ono omiljeno to sam maloprije spomenuo u replici, sprega financijskih moćnika ne samo ovih naših lokalnih, ovo su u rangu nekakvih podoficira u tom financijskom sektoru, ali oni glavni gore njihovi sigurno da imaju nekakve sprege pa između ostalog nitko me neće uvjeriti da nema i sprege i sa političkim elitama. Da li je to nekakve teorija urote? To je najlakše etiketirat to su teorije urote pa sada automatizmom je to neozbiljno. No međutim sve ove posljedice koje se događaju za građane tako je nebitno da li su teorija urote, da li su plod mašte, ali je bitno koje su posljedice. E sada da malo vratim nazad. Jedan od kolega je spomenuo neke od tih posljedica, neki od tih posljedica su oduzimanje vlastitog života, neke od tih posljedica su raspadi obitelji, ostajanja bez jedine nekretnine. Ova Vlada kada je dolazila na vlast, kada je dolazila na poziciju je znala za sve te probleme. Prije parlamentarnih izbora 2011.godine smo upozoravali, znači prije tih izbora smo upozoravali na ovo sve. Zbog čega se do sada čekalo? Zar to nije krajnji oblik licemjerja? Čekat do sada i sada pred izbore reći mi spašavamo građane, na ovaj način ćemo omogućiti otplatu kredita. Ma ovo je najobičnije licemjerje. Imali smo danas priliku slušati od ministra kako je u Austriji presuda suda, ali imali smo još nešto prilike čuti u Saboru. imali smo čuti predsjednicu Odbora za zakonodavstvo ako se ne varam, kolegicu Ingrid koje evo i sada tu sjedi koja je upozorila tijela progona su čula, riječ je o prijevari. Svi ste vi dio iste te koalicije, čak štoviše iste partije, 4 godine imate uvida u to barem ovo što računamo od kako ste na vlasti mada vjerojatno ste se ozbiljno pripremali i dok ste bili još u oporbi, zar sada treba nekakvo dodatno upozorenje? Što vas je sprečavalo da nešto poduzmete? Danas je ovdje i stvarno od svih vjerojatno spominjano i riječ prevara. Ja mislim da nitko ne dvoji da je ovdje stvarno riječ o velikoj prevari u kojoj je HNB odigrao svoju nekakvu ulogu. Ali ono što je mene zbunilo i to sam replicirao kolegi Liniću da mi u tu istu priču ubacujemo i nekakvu socijalnu kategoriju. U kom smislu socijalnu kategoriju? Treba zaštititi jedne, a druge ne. Oni neki su kupovali jahte, pa gdje je tu bilo odgovornosti i HNB-a i tih banaka ako daju nekome kredite za nešto što znaju da je nemoguće otplatiti. Mislim meni je to nepojmljivo. S druge strane spominje se prva nekretnina. Kolega Vuljanić i ja smo sjedili zajedno gore kada ga je nazvao kolega na početku ove rasprave, nazvao ga je njegov poznanik i koji mu je ispričao svoj slučaj. Kći koja je mlada poduzetna, uspješna dobila prvo zaposlenje, podigla kredit i kupila stan. 8 godina otplaćivala taj stan, nakon 8 godina nažalost više nije mogla. Vratila taj stan ostao joj dug od 40 tisuća eura. Njezin tata ili poznanik od kolege Vuljanića prodaje svoj stan da bi podmirio banku, preostali kredit. I kći i tata se sele kod njegovog tate. Tu možemo pričati o socijalnoj državi i o socijalnom elementu. Ali pazite kada mi to pričamo? Djevojka 8 godina otplaćivala kredit, nakon toga se sve ovo izdogađalo i sada mi pričamo o tome i pričamo na način mi smo našli spas za naše građene. Ma gdje smo bili do sada? Pravda je skora ali dostižna. Ponekad je besmislena. Šta znači pravda ako ona dođe kada je netko ad acta? U svakom slučaju podržat ćemo ovaj prijedlog, podržat ćemo i normalno sve amandmane kao što sam već rekao i nadam se da ćete ih vi barem razmotriti u onoj mjeri u koliko smatrate da je to prihvatljivo, uvrstiti u prijedlog zakona. A mislim da zakon stvarno ima prostora za dodatno popravljanje. Hvala vam lijepo.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Novak, kazali ste da sam rekao da nečemu nije mjesto u prijedlogu ovoga zakona. Malo ću vas korigirati, nisam rekao da nije mjesto nego da je nepotrebno pisano jer ako se kaže učinak konverzije koji rezultira rashodom u poslovnim knjigama vjerovnika, porezno je priznati rashod. Da ovo i ne piše taj isti učinak konverzije bi bio porezno priznat rashod samo po sebi, tko imalo razumije financije. To ne treba pisati, to se zakonom ne određuje. Zna se što je porezno priznati rashod, a posebno se propisuje ako nešto nije porezno priznato ili ako imaju porezne olakšice, ali ovo nije porezna olakšica nikakva. Samo je pitanje što je bilo kada je to bio prihod, jeli to bila i osnovica za porez ili je možda i taj prihod preko derivata prikazan kao gubitak pa je izbjegnuto plaćanje poreza. Tu je zadaća Ministarstva financija da ispita to da ne bi koristili sada odbitak, umanjenje porezne osnovice a da to prije nije bilo povećanje porezne osnovice. Što se tiče vašeg komentara za putove guvernera, nabrojali ste sve ali evo nedavno je bio u Alžiru, mogu razumjeti i u Ameriku i u Aziju i svugdje ali da u vrijeme ove najveće krize u Alžiru bude, ne znam što tamo ima raditi guverner Hrvatske narodne banke. Slažem se i sa demagogijom i licemjerstvom ponašanja i Vlade. Evo jedan primjer, Izvješće Hrvatske narodne banke za 2010. godinu 2011. nije prihvaćeno u Hrvatskom saboru a već 22.1.2012. odmah je ova Vlada ponovo raspravljala kršeći Poslovnik Hrvatskoga sabora o tom istom izvješću ali nije prihvaćeno zbog toga, zbog slučaja švicarski franak i svega ostalog. Pa je prihvaćeno jednoglasno to izvješće … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskom saboru a sada se taj isti guverner kritizira. Hvala lijepa.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Kolega Mariću možda je u međuvremenu na Hvaru usuglašeni su stavovi pa onda zbog toga je došlo do ove promjene. A ovo na početku što ste govorili da sam vas uvjetno rečeno prozvao, jer to se podrazumijeva vama, ali ovo je obrazloženje zbog čega se donosi zakon. Činjenica je da mi ovdje većina nas nismo, ni ekonomisti ni financijski stručnjaci i u samom dijelu obrazloženja zbog čega bi mi nešto trebali podržati ili ne, ja mislim da čak štoviše trebaju stajati takve stvari koje su u stvari ajmo reći prenesene u odredbi iz nekih zakona. Jer nije nužno da baš svi poznamo baš sve zakone i nemoguće je to, to je sigurno nemoguće. Tako da u tom kontekstu mislim da je ovo trebalo, da nije s goreg da stoji i ovaj dio koji ste vi spominjali. Ali u svakom slučaju je trebalo stajati neko temeljito obrazloženje svih onih navoda koje je spomenuo guverner Hrvatske narodne banke što će nam se ajmo reći dogoditi ili što bi nam se moglo dogoditi počevši od ne znam pravnih zavrzlama, financijskih nestabilnosti tečaja, ne znam što sve nije spominjao tamo ali na sve to je trebalo biti nekakav analitički odgovor pripremljen od strane Vlade da mi znamo. A sada iskreno rečeno rasprava na bazi onoga što smo pročitali u nekakvim novinama ili u nekom mediju i o dojmovima koje smo stekli na osnovu rasprave ne znam Što se tiče puta u Alžir, trebali ste provjeriti, možda je bio pravi razlog.
Boro Grubišić replika.
Hvala. Kolega Novak, ne liči li to vama s obzirom na neke zakonske odredbe kada se tri i više pravnih ili fizičkih osoba udruži u jedan zločinački organizirani poduhvat upravo na to? Dakle djelovanje banaka i tečaj švicarskog franka, krediti u švicarskim francima doveli su do toga da se više desetina ljudi ubilo, dakle izvršilo samoubojstvo. Da je više desetina tisuća Hrvata mladih koji ne mogu doći do novca za vraćanje takvih kredita odselilo u inozemstvo. Da je u Hrvatskoj preko 300 tisuća blokiranih računa, da bankari dijele bonuse upravo na tim minusima, na tim minusima naših građana. Je li to sve jedan zločinački poduhvat? Je. Ta prijevara bi trebala ići k tome ne samo da se donese ovaj zakon nego da se podnesu i kaznene prijave za takvo djelovanje, to je zaista organizirano i udruženo zločinačko djelovanje protiv Hrvatske države i naroda. I neka budu sretni što ostajemo samo na ovome i na ovakvom iako je kasno Marko na Kosovo stigao, to je trebalo odmah ako već nije ona stara Vlada HDZ-ova to donijela, trebala je donijeti ova SDP-ova kako oni kažu da je. Nažalost nije. Evo donosimo sada i pristajemo pa makar i sada ima evo 55 tisuća 800 ljudi koji još uvijek vraćaju te kredite pa bar da njima pomognemo i da se njima pomogne jer su zaista opljačkani i dovedeni u ponižavajući položaj u odnosu na kredite u eurima i u kunama. I ne samo to nego kamatna stopa u bankama majkama ovih banaka koje posluju u Hrvatskoj su tri puta manje nego u Republici Hrvatskoj. Što to znači? To je prava pljačka. Drugim se riječima to ne može nazvati.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Gledajte kolega, ne tako davno sam naletio, baš sam sa prof. Kregarom to komentirao, na izraz konvencionalna mudrost. Konvencionalna mudrost, autor je jedan nobelovac iz financijskih krugova, ekonomskih, pa nadam se da mi neće netko sada nabiti na nos da si uzimam za pravo nešto što mi ne pripada. Citiram, koji je rekao da konvencionalna mudrost je kada vam svoje mišljenje iznese netko tko ima autoritet struke i to se ne osporava ali se ni ne provjerava. To je nedokazivo i jednostavno to se uzima kao zdravo za gotovo. Ovo što, ovo zbog čega to navodim, to je upravo ono što ste vi ukazali. A kada mi kažemo, vi ste rekli zločinački pothvat, ja sam rekao sprega financijskih moćnika i politike, to sve skupa onda dobije etiketu, to je bolesni umovi koji šire teorije urote a ustvari prolazi ova druga priča, konvencionalna mudrost. Tko će osporiti autoritet jednog menadžera, ili u pravu ste, ili jednog Rohatinskog koji dobije nagradu Svjetske banke, ma tko je taj tko se usudi uopće staviti pod znak upitnika neku, bilo kakvu njegovu tezu. To je onaj apsurd što nama može prodavati maglu tko god hoće i kaže to je rekao uvaženi stručnjak. Ma možete misliti.
Vesna Sabolić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Kolega Novak, u svom izlaganju ste postavili pitanje zbog čega se dosad čekalo, iznijeli ste niz optužbi na račun HNB-a i banaka s kojima se ja u potpunosti slažem. A vama postavljam pitanje zašto ne raspravljamo o tome zašto se sada čeka. Naime, i vi ste potpisnik inicijative da se na dnevni red Sabora stavi rasprava odnosno osnivanje istražnog povjerenstva kako bi se utvrdilo tko je kriv, tko je odgovoran za ovu ogromnu štetu koja je učinjena hrvatskom narodu. Dakle mislim da bismo sada morali o tome razgovarat.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Dobro, ovo je pitanje na koje ustvari obadvoje znamo odgovor i više ide u kategoriju retoričkih pitanja, ali znate najdraže mi je kad čujem članove Vlade pa čak i samog premijera a gdje su vaši prijedlozi i onda dođemo sa prijedlozima i onda ih onako otkantaju protuzakonito. Da, bacaju u koš. Čekaju da dobiju na kancelarijskoj vrijednosti u zadnjoj ladici. Toliko o tome kakav je odnos. Ali onda premijer presječe negdje vrpcu i izađe van i onda kaže a šta je dosad ponudila ta oporba. I onda ponudiš prijedlog pa evo stoji dvije godine, čeka, kiseli se. Ne dobiješ uopće priliku ni da kažeš. Jednom su nam dali priliku pa su nam šest zakona stavili od 18 sati na dalje da možemo raspravljat. S kim, sami sa sobom? Toliko o ozbiljnosti i prihvaćanju ovog Sabora kao nekakve institucije koja bi trebala biti najviša u ovoj državi. Ali to je odraz i prema građanima, kako doživljavate te građane. I ovo isto, ovo odgađanje, ovo licemjerje, to je isto odraz kako vi doživljavate građane. Da nisu izbori ja garantiram da prijedlog ovog zakona ne bi bio na stolu.
Krešimir Bubalo, replika.
Kolega Novak, naime iznijeli ste onaj primjer koji me doista ganuo i koji se odnosi na dobar dio ljudi koji su vratili svoje kredite, o prodaji jednog stana, drugog stana i odlaska kod roditelja. Ta obitelj sigurno nije prodala stan ispod tržišne cijene, prodala ga je po fer i realnoj cijeni. Želim vam pročitat zadnji pasus koji je potpisao gospodin Bohaček. Kaže pitanje ustavnosti predloženog rješenja. … jedne ugovorene strane da posluje s gubitkom, dakle mutatis mutandis, prodaja robe ispod nabavne cijene čime dolazi do eksproprijacije njene imovine bez utvrđenog postojanja općeg interesa za izvlaštenje bez ikakve naknade. Pa ja pitam njega na ovom primjeru je li to bila eksproprijacija ili lihvarenje, a upravo banke su kroz švicarac lihvarile ljude i našli su se u ovakvoj situaciji u kakvoj ste vi maloprije ispričali. I onda još Hrvatska udruga banaka traži objašnjenja. Pa upravo da su vidjeli tu obitelj, da su vidjeli kad su prodali jedan stan pa drugi stan i vratili se kod njegovih roditelja onda bi vidjeli šta je hrvatska realnost i to je znak bio i Hrvatskoj Vladi da su trebali puno ranije povući ovaj potez. Ali naglašavam, ovo je pola koraka koji rješava one probleme koje ljudi imaju koji su u otplati, ali ne ovaj problem koji ste vi kolega Novak maloprije naznačili, a to je da su ljudi prodali dva stana, izišli iz dužničkog ropstva, ustvari još plaćaju jedan dio. Prema tome, to je hrvatska realnost i zato se trebalo pozabavit upravo i onima koji su pokušali izići iz dužničkog ropstva i isplatiti ili otplatiti kreditni aranžman u švicarcu.
Mladen Novak, odgovor na repliku.
Pa gledajte kolega, ja se jednim dijelom ne slažem s vama. Vi zamjerate kolegi, kolegi ograđujem se od ovoga, gospodinu Bohačeku ovakav odgovor. Ja mu ne zamjeram. On radi u interesu banaka, on je njihov plaćenik. Pa to ko da zamjerate onome jučer što je dao gol Dinamu. Pa to je njegov posao. Ali je problem šta je tu radio HNB, šta je radila Vlada Republike Hrvatske, to je problem. Ja ne zamjeram ni austrijskom ministru koji je poslao pismo. Ok, čovjek prekoračio, prevršio mjeru, malo je pretjerao, ne malo nego dosta ali štiti nacionalne interese. A šta smo mi odradili? Čekamo izbore da bi rekli našim građanima vidite kak mi mislimo na vas, vi ste nama najpreči na ovom svijetu, oni koji su ostali i preživjeli. To je ono žalosno. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. Tako je, tako je. Ovo je stvarno populizam s moje strane što sad pričam, a nije bio populizam 2012. godine kad je na ovakav prijedlog, kad ste vi galamili to je populizam. Žalosno, žalosno. …/Govornik isključen./…
Kolega Novak, nemojte galamit iz klupe. … [[Upadica se ne razumije.]] U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub HNS-a podržat će Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o potrošačkom kreditiranju i o kreditnim institucijama. Činjenice su u prvom redu da i kad se na tržište pustio švicarski franak, ne samo 2004., on je bio u opticaju i prije ali ne u nekim količinama, iznosima i brojevima koji značajno utječu. On je bio potpuno legitiman. Činjenice su isto tako da kako je ministar u uvodu rekao korištenjem instrumenata, derivata, …, on se mogao koristiti i plasirati. Ali onda postoji ona činjenica koja se zove poremećaj na tržištu. Poremećaj na tržištu koji se dogodio 2007., počeo 2008. u cijelom svijetu, u Europi, ne toliko u Hrvatskoj jer financijski sustav nije bio vezan za sve derivate i instrumente zbog čega je došlo do poremećaja na financijskom sustavu u svijetu. I onda su sve države, demokratske države reagirale na način da su spašavale financijske sustave, spašavale su banke sredstvima proračuna tih građana. Zašto? Da bi održale i monetarni i financijski sustav, ali i pravnu državu i gospodarstvo koje se urušilo. Mi smo toga bili zaobiđeni dijelom zbog mjera i rada Hrvatska narodne banke, dijelom zbog toga što naše financijske institucije, naše banke nisu bile povezane sa takvim deformacijama koje su se događale na svjetskom tržištu. Govoreći o kreditima u švicarskom franku, govoreći o švicarskom franku kao o valuti dogodio se poremećaj. On se zove 80% valutivnosti, oscilacije tog tečaja u zadnjih 10 godina sa 4,35 najdonje do 7,8 najviše u odnosu na hrvatsku kunu. I to je trenutak posebno ovaj zadnji trenutak kad je rastao 30% naglo u kojem je trebalo dodatno reagirati i u kojem je Vlada Republike Hrvatske prvo u siječnju zamrznula tečaj na 6,39 a ne zaboravimo 3,23 Zakon o potrošačkom kreditiranju fiksirali smo kamatu prateći što se događa sa švicarskim frankom. Znači reagiralo se kontinuirano odmah u trenutku kad je dolazilo do većih poremećaja, u trenutku kad je to poraslo kad smo ga fiksirali na 6,39. Krenulo se u pregovore, razgovore i sa Udrugom "Franak" koja je ovdje danas u galeriji i sa HNB-om i sa Hrvatskom udrugom banaka pokušavajući naći zajedničko rješenje. Zašto? Svaka demokratska vlada, a mi imamo demokratsku vladu razgovara, pregovara, dogovara, sjedi tražeći rješenje. I mi smo u Hrvatskom saboru imali tematsku sjednicu na kojem su svi bili prisutni mogli iznijeti određene svoje stavove i činjenice, donijeli smo zaključke i na dnevnom redu je između ostalog isto rasprava o tome temeljem odluke Odbora za proračun i financije Hrvatskog sabora. S obzirom da su se dogovori odužili, odnosno da banke u biti nisu izašle sa konkretnim kvalitetnim prijedlozima nego su išli sa parcijalnim rješenjima Vlada RH, odgovorna Vlada mora predlagati rješenja koja su konkretna, jasna i dugoročna, rješenja koja osiguravaju ne kvalitetno planiranje i stabilnost onih koji su uzeli kredite u švicarskim francima, nego stabilnost i pravednost svima onima koji su uzeli kredite u eurima i hrvatskim kunama. Jer ne zaboravimo u trenutku kad su puštani krediti u švicarskim francima na hrvatskom tržištu, mnogi koji su uzimali u eure i kune su se skrivali jer im je bilo neugodno, nisu mogli opravdati zbog čega oni uzimaju skuplje kredite jer su ovi bili atraktivniji. I većina banaka je koristila tu atraktivnost, povoljnost da zauzima svoju poziciju na tržištu. I to je taj period 2005., 2007. kad je plasirano više od 90% kredita u švicarskim francima. Upozorenja koja uvijek postoje i danas postoje, da je euribor na najnižoj razini. Pa kad je dolar bio na najnižoj razini, pa i o švicarskom franku da je na najnižoj razini, pa i upozorenja današnjeg guvernera tada viceguvernera da je to na određeni način rizik, ali nitko nije rekao da će to rasti 50, 60, 70%. To je poremećaj na tržištu i zato ovaj zakon nije populizam niti je licemjerje. Ovaj zakon je potreba da se donese, a sve mjere koje smo do sad radili su bile reakcije na trenutke kad se događao taj poremećaj sve veći i veći. I šta bi mi sad trebali? Ostavit još 5 mjeseci da se usaglašava određeni zakon ili donijeti rješenje koje je trajno. I ponavljam još jednom pravedno prema onima koji imaju kredite u eurima i kunama. Banke su specifični subjekti od ostalih gospodarskih subjekata i suštinska misija je u biti prvenstveno čuvati novce svih građana i gospodarskih i ostalih subjekata i biti razvojne sa tim sredstvima, a tek onda banke koje ostvaruju profit. One moraju ostvarivati profit, ali ne na teret i štednje a ne na teret građana i gospodarstva koje uzimaju kredite za razvoj, za rješavanje svojih stambenih problema. Rekao sam koristile su banke atraktivnost da bi zauzimale prostor na tržištu. Ono zbog čega pitanje švicarskog franka i profitabilnosti banaka koje je ukazao ministar citirajući Bilten 22. iz 2011. godine ukazuje da se banke nisu pridržavale ni Zakona o obveznim odnosima, a to je ono šta je bitno, a da u biti prvenstveno je zaštita valutna klauzula od gubitaka a ne profit. Bilo kakve arbitraže ili ne arbitraže ovo je zakon koji treba donijeti, ovo je zakon koji uravnotežuje plasman kredita ali čuva ono što je bitno tržište, osigurava da zakon tržišta, cijena kredita bude ujednačena za one koji to koriste a sprečava da građani uđu u ono dužničko ropstvo u koje su ušli. Raspravljalo se o tome nema matematika. Kako nema matematika? Pa dosta je ona jedna matematika prosječno je 82 tisuće eura kredit ali lakše je računati ako je kredit od 100 tisuća švicarskih franaka, on je tada 2006. godine iznosio 62 tisuće eura, danas glavnica iznosi 72 tisuće eura. To je potpuno jasno da to je neodrživo, da to nije normalno. I koliko god se i danas bankari zaklinjali u nekakva prava i tržište svako tržište je ipak regulirano. Ne postoji tržište u kojem se kaže sve je onako kakva je ponuda i potražnja i to ponuda potražnju određuje. Ponuda i potražnja da ali kad postoji poremećaj, kad postoje ekstremi onda postoje regulatori i postoji država koja je odgovorna prema svojim građanima, prema svom gospodarstvu, prema budućnosti da to reagira, da to stavi u određene okvire naravno poštujući tržište. Zato i ovaj prijedlog ide na to da se samo krediti u švicarskim francima izjednače sa kreditima u eurima, sa građanima koji su na isti datum, na isti dan pod istim uvjetima u različitim bankama uzimali kredite u eurima. Ravnopravan položaj to je ona socijalna kategorija. Linearno donosimo sve jer moramo prema svim građanima biti isti. Ne možemo jedne izdvajati, druge ne u nekoj situaciji kao što je ova gdje je poremećeno tržište. Ključno je da ovaj zakon osigurava predvidivo i trajno rješenje korisnicima kredita sutra. A HNB, njena osnovna, jedna od osnovnih zadaća, je da čuva stabilnost tečaja, kune prema euru i stabilnost cijena. I ona to može i ona će to i napraviti. Ovim nisu ugrožene devizne rezerve RH, ovim se osigurava ta famozna pravednost koju netko možda zove licemjerje ili populizam ali je potpuno jasno da je ovo jedini način ispravan da se riješi ovaj problem i da o tom problemu više ne razgovaramo. Postoji problem gospodarstva, pravnih osoba koje su uzele kredite u švicarskim francima. 65% njih to ne može više vraćati. Većina njih je otišla u predstečajnu nagodbu. Međutim, ovim zakonom da bi zaštitili građane, da bi osigurali provedivost ovog zakona ne možemo ići za pravne osobe ali to ne znači da provedbom ovog zakona ne može se sutra i u Zakon o trgovačkim društvima i Zakon o deviznom poslovanju, Zakon o kreditnim institucijama naći rješenje da i oni poduzetnici koji imaju još kredite u švicarskim francima budu ti koji mogu to pretvoriti u eure. Ali u ovom trenutku to nije moguće iz jasnih razloga, pravnih razloga, suštinskih razloga. Mi u klubu HNS-a još jednom ponavljam podržavamo donošenje ovog zakona. Vlada je, ovo je treća mjera Vlade koja bi trebala biti završna po pitanju švicarskog franka za građane, kažem još ostaju poduzetnici, a vjerujem da će HNB onaj svoj dio posla zaštite cijena i zaštite tečaja odraditi onako kako je i dosad radila. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković ponovno postavljam pitanje tajminga, dakle imali ste četiri godine da to napravite a niste napravili. Na kraju krajeva vi govorite o ravnopravnosti svih građana. Pa mi ni u Saboru nismo ravnopravni. Evo klub HDSSB-a prije godinu i pol dana je predložio donošenje zaključka o provedbi prethodne rasprave radi zakonskog zaustavljanja ovrha, pljenidbi i deložacija hrvatskih građana iz jedine nekretnine koju imaju u vlasništvu, a i u kojoj stanuju. I evo u zadnjem ovom, na kraju saborskog mi smo na 88. mjestu. Dakle, mi nismo ravnopravni uopće sa vama, vladajućima. I to mi ne možete odreći. Drugo, kada govorite o ravnopravnosti svih građana ja sam dobio objašnjenje da zbog ravnopravnosti svih građana ne može se postići legalizacija za jednu kunu za poljoprivredne objekte zato što bi oni koji na moru legaliziraju kuće vikendice i ovi koji u poljoprivredi legaliziraju svoje objekte onda ne bi bili ravnopravni jer bi onda naši seljaci bili ravnopravniji da kažem. No, takvo objašnjenje sam dobio da moraju svi ljudi biti jednaki. Mora se izvršiti legalizacija pod istim uvjetima. A poljoprivredni objekti su proizvodni objekti nisu oni vikendice na moru. Tako je to. Dakle, ako govorimo o ravnopravnosti svih građana pa onda su i oni koji su otplatili kredite valjda ravnopravni sa ovima koji još uvijek duguju u švicarskim francima, jel' tako? Je li tako? Zašto bi oni koji su otplatili kredit pod teškim uvjetima koje imaju i ovi koji još uvijek otplaćuju bili neravnopravni u odnosu na one koji su još uvijek dužni kredit u švicarskim francima? O tome mi govorimo, i pišemo amandman. O tome je kolega Bubalo raspravljao da se i onima koji su zaista sasvim sigurno ili su prodali stanove ili nekretnine ili automobile da bi otplatili kredit u francima i sada zatvorili taj kredit jesu oni ravnopravni sa onima koji evo dočekat će hvala Bogu situaciju da im se promijeni situacija u eure i anuiteti i sve ostalo.
Srđan Gjurković odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega dakle što se tiče točaka dnevnog reda obratite se predsjedništvu Hrvatskog sabora a ne meni. Što se tiče otplaćenih kredita, ako niste slušali ja sam slušao ministra u uvodnom izlaganju, jasno su pravni stručnjaci rekli da to bi uzrokovalo mogućnost da odmah ovaj zakon padne zbog retroaktivnosti, a mislim da smo svi ovdje prvenstveno mi dužni voditi računa da provodimo i zakone a ne da radimo nešto što svjesno može ugroziti zakon koji osigurava da 52 tisuće obitelji, 200 tisuća građana može napokon počet puno lakše disat nego sa švicarcima. To je ono što je ključno. Što se tiče legalizacije, iako nije ovdje tema, velikom većinom glasova zakon je u Hrvatskom saboru usvojen velikom većinom glasova što znači da smo osigurali ipak ravnopravnost kroz taj zakon za sve one koji legaliziraju objekte, da smo im osigurali mogućnost da nešto što u biti ima vrijednost, nešto što su uložili, možda uzeli i kredite mogu dobiti u pravom smislu vrijednosti i uporabnosti što je još važnije uključujući ako se ne varam i vas osobno. I to je ključna stvar legalizacije. I vrlo vodeći računa da većina građana koja dotada nije to mogla može legalizirati svoju uporabnu dozvolu i dobiti.
Krešimir Bubalo replika.
Hvala lijepo. Evo kolega Gjurkoviću, dosta ste toga rekli i obrazložili, no mišljenja sam da upravo s ovim zakonom se izdvaja jedna grupa građana. Izdvajaju se oni koji nisu otplatili kredite u cijelosti a zanemariju se ona grupa građana koja je refinancirala svoje postojeće obveze. Prema tome, kad je u pitanja ta grupa građana koja je otplatila kredite također im se treba pomoći, a ono što je trebao HNB napraviti to je trebao napraviti jedan kalkulator. Poznato je da imaju tečaj za sve ove godine svakodnevno srednji tečaj, ali isto tako je trebalo definirati i kamatu a ne da kalkulator u svakoj banci bude drukčiji i otplatni planovi koji će stizati da budu drukčiji za klijente. Prema tome, trebali smo mi definirati ovim zakonom jasan kalkulator koji je trebao izbaciti HNB, imati na svojoj stranici i ljudi nisu morali čekati otplatne planove da im stignu kući nego mogli su si odmah napraviti kalkulaciju i izračunati što to znači za svakog korisnika kredita. No, s ovim izdvojili smo jednu grupu a to je ova neotplaćenih kredita, a imamo situaciju kao što je maloprije kolega Novak govorio a svi mi znamo za neki primjer takav gdje su ljudi refinancirali svoje obveze a upravo to nije bilo refinanciranje nego je bilo prije toga lihvarstvo. Prema tome, taj je dio trebalo itekako pomoći i namiriti tim ljudima po istom ovom kalkulatoru od HND-a.
Srđan Gjurković odgovor na repliku.
Poštovani kolega, izmjene i dopune ova dva zakona rađena su u skladu sa uvjetima i mogućnostima da se napravi najbolje i najkvalitetnije u ovom trenutku za građane RH poštujući druge zakone koje imamo u RH i ne dovodeći ovaj zakon u poziciju da donosimo odluke koje možda bi bile pravedne ali ne mogu biti donesene jer su retroaktivne, jel ne mogu biti provedive. I to je ključna stvar ovoga zakona. Slažem se s vama da je trebalo ako je bilo moguće pronaći rješenje za građane koji su otplatili, ali ako ne možete s ovim zakonom ne možete zbog toga što se zna da ne možemo ići u retroaktivnost. Onda ne moramo na tome populizmom plakati za stvarima i mogućnostima i uvjetima koje nismo mogli nego pokušajmo riješiti ono što je moguće i pokušajmo tu ravnopravnost o kojoj sam govorio, ravnopravnost svih građana koji su uzeli kredite da budu pod jednakim uvjetima sada kad budu u eurima.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Goran Marić.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra, cijenjeni kolegice i kolege. Gdje mi je Gjurković, ode. Čuli smo ovdje pokušalo se obraniti od teza populizma i lice mjesta. Pa kolega Gjurković moli bi vas samo da ostanete sekundu. Hvala. Da malo potkrijepimo, da ipak ima i jednog i drugog. Prije 8,5 godina, ja mislim da je bio siječanj 2008.godine, točno s ovog mjesta progovorio sam o regulatornom tijelu financijskog sektora, bankarskog sektora HNB-a i tada je to bila čista hereza. Izvješće je ovdje jednoglasno prihvaćano osim jednog glasa u pravilu. A kada je bilo izvješće za 2010.godinu konačno je smogao snage Odbor za financije i proračun, ovdje ima i svjedoka, tada sam predsjedavao tim odborom, da ne prihvati izvješće HNB-a zbog niza propusta u svom radu. Jedan od navedenih najvažnijih razloga zašto nije prihvaćeno, a navedeno ih je 15-ak, 20 je i slučaj pojave švicarskog franka. Nakon što nije prihvaćeno izvješće HNB-a na odboru, nakon što su bili novi izbori, izabran novi saziv Sabora, ovaj saziv Sabora kolega Gjurković vi ste kao predsjednik odbora, mimo poslovnika odnosno kršeći poslovnik stavili na dnevni red ponovo tu istu temu i dva puta se odlučivalo o istom, prvi puta u povijesti Hrvatskog sabora, ponovo o istom izvješću HNB-a za 2010.godinu. Dopuštam mogućnost da vi za to niste znali i dam je to podmetnuto i tu dopuštam mogućnost. I zamislite izvješće koje nije bilo prihvaćeno je. nakon nekoliko mjeseci prihvaćeno jednoglasno i nije nikoga zanimalo da nije prihvaćeno zbog toga zbog pojave švicarskog franka. Onda mogu slobodno reći da ima licemjerstva i populizma kada sve složimo u koji se datum uklapa, koliko smo imali vremena i što se događalo do sada, dakle ima prostora za takve teze. Ovdje moramo reći o kakvoj pojavi se radi najprije. Pojava švicarskog franka je nešto slično kao elementarna nepogoda koja pogodi državu kao što suša, požar, poplava, samo ta nepogoda traje puno kraće ili te nepogode od ove nepogode. I zato pojava švicarskog franka može se slobodno nazvati pošasti. To je baš pošast na koju se gledalo sa nekoliko pozicija, vrlo dobronamjerno i dopuštajuće. Ali važno je reći koje su okolnosti dovele do takve pošasti. Najprije stvarala se atmosfera, ambijent, okružje poticanja zaduživanja, utjecalo se na mentalne sklopove ljudi kako poticati zaduživanje i kako stvarati lažnu moć, kupovnu moć kod ljudi. Upravo s tim stvaranjem lažnom kupovnom moći zamislite kada netko nema plaću, radi, ne isplati plaću pa a dobije i minus, dobije i kredit pa onda osjeti da ima novaca, lakše je potrošiti takve novce i na ono što ne treba možda. Jedna od okolnosti koje su dovele do toga je svakako i valutna klauzula. Ona se pokazala kao špekulativni instrument, ona se pokazala da je to neravnopravan odnos i trajna mrlja, to će biti trajna mrlja Hrvatske države uz odgovornost onih koji su dopustili da se to dogodi. A to se nije smjelo dogoditi,to se moglo spriječiti jer u vrlo mali broj zemalja je se to događalo, a u mnogo većem broju zemalja se to nije dogodilo zato što su sprječavali. Naravno da je tu propust HNB-a. Evo i pohvalit ću HNB za dosljedno ustrajno djelovanje ali na pogrešan način. Godinama radi dosljedno, disciplinirano pogrešno, disciplinirano štetno, disciplinirano neukusno i disciplinirano podcjenjivački za hrvatski narod i Hrvatsku državu. Stvarane su okolnosti za klopku, a HNB kao regulatorno tijelo koje je morala eliminirati takvu klopku ona je usmjeravala u tu klopku. Naravno da se nekima učinilo da je u jednoj klopki jeftiniji sir u jednoj besplatan, a HNB je znala za besplatan sir samo u mišolovkama, ali ne smiju biti mišolovke u kreditnim odnosima. Ovdje se valutna klauzula pokazala kao mišolovka. Naravno na okolnosti je utjecala i promjena tečaja švicarskog franka, ali i jednostavno mijenjanje kamatnih stopa na već ugovorene kreditne plasmane. I postavlja se temeljno pitanje, jesu li imali banke u izvorima sredstava švicarski franak? Ja mislim da više nema dvojbe ni kod koda da banke nisu imale švicarski franak. Čak je to sama sebe HNB demantirala i na jedan način potvrdila da su banke … derivate izvodile, ali da nikad nisu zakupnicu o kupoprodaji švicarskog franka učinile u većim iznosima. Postavlja se pitanje čija je odgovornost? Ima dijelom odgovornosti i onih koji su sami pristali da budu manipulirani zbog svoje … razine, financijske pismenosti nisu dužni oni ni biti pismeni, ali takve je lakše navesti oni su dopustili da ih se zavede, oni su dopustili da ih se prevari. Tu su odgovorne i banke koje su svjesno to špekulirale i činile. Naravno odgovorna je HNB kao regulatorno tijelo, ali ne mogu izostaviti odgovornost ni Vlada ni Hrvatskog sabora, upravo zbog onoga na početku što sam rekao koliko je puta Hrvatski sabor raspravljao o izvješćima te regulatorne institucije da nijedne skoro riječi nije bilo kritike do unatrag 2, 3 godine tek, osim iznimaka. I pojavilo se ovo rješenje koje dijelom donosi satisfakciju određenom broju korisnika kredita, određenom broju. Kako biti taj koji će reći neću biti za to da se pomogne onima koji su oštećeni, nemoguće jer su stvarno oštećeni. Ali to nije razlog da se kaže i da se ne primijeti da je ovaj zakon ipak invalidan, da on nosi sa sobom veliku neizvjesnost u svojoj provedbi, da on nosi neizvjesnost u pogledu tužbi, da on nosi neizvjesnost u financijskom pogledu upravo ono o čemu se, evo i skoro cijelo vrijeme govorilo koliki je financijski, posljedica ili učinak ili proizvod ovakve konverzije. Umjesto da se to zna egzaktno i da to, kolega Gjurković, na Odboru za financije podastre izvješće guverner, da odgovara na sva pitanja i da svojim potpisom i odgovornošću jamči za taj iznos onda se model može temeljiti na takvom novčanom iznosu financijskom. Ovako se kaže ovdje da za ovo nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu a zapravo to nije točno. Jer nedvojbeno je da će banke ostvariti više rashoda nego što su planirale i da će im to umanjiti osnovicu za porez, odnosno umanjiti će im dobit i osnovicu za porez, time će porez na dobit, rekao sam, po ovim procjenama iako nerado govorim o procjenama, u ovakvim situacijama nema procjena, u ovakvim situacijama se mora točno sve znati, da je čak moguće milijardu i 600 ili 2 milijarde da će biti manje uplaćeno poreza na dobit nego što je uplaćeno. To će biti nedostatak u proračunu. Kako ga nadoknaditi? Zaduživanjem. I sada kaže prijeti netko, guverner ili HNB, prijeti financijska nestabilnost. Pa financijska nestabilnost prijeti već odavno. Uz ovoliku zaduženost, uz 11 milijardi kuna kamata godišnje plaće, uz ovoliki broj nezaposlenih, uz ovoliki broj zaposlenih on je jednak broju umirovljenika, pa mi smo odavno u nestabilnoj financijsko situaciji. Čak ne znamo ni koliki je točan broj potencijalnih povrata i konverzija, ni to se ne zna. Procjena 52 tisuće, procjena 50, 60 tisuća kao ona procjena iz Hrvatske narodne banke 3 milijarde, 3,5, 5,5 pa sada 8 milijarda kao da se radi o tisućama kuna a ne o milijardama. Postavlja se pitanje kada se već, ako je riječ a u ovom zakonu kaže se da je riječ o povratu pretplaćenog. Ako je riječ o povratu pretplaćenog onda se treba vratiti svakomu tko je pretplatio, kao da je netko pretplatio elektri pa onda se jednom vraća a drugom ne vraća. Ako je riječ o pretplaćenom a je. Zašto nisu uključeni oni, zašto diskriminirati one koji su otplatili kredit možda jučer, možda danas? A oni znaju biti i u lošijoj možda eventualno ako ćemo promatrati socijalni status nego oni koji još otplaćuju, da ne pričamo sada vrlo dramatične situacije i pisma koja dobivamo, neću čitati. I bez obzira o kojem se radi je li otplatio, nije otplatio, je li konvertirao već u eure ili mu je čak i oduzeta nekretnina a isto je otplaćivao jedno vrijeme i preplaćivao i na njega više nitko ne misli. Ne misli nitko ni na trgovačka društva koja su mnoga propala zbog toga, otpustila radnike, smanjivala plaće, ne isplaćivala plaće, nisu uplaćivali doprinose. Čak … [[Govornik se ne razumije.]] jedinice lokalne samouprave su se zaduživale u kreditima za švicarski franak. Dokazano je da su banke usmjeravale komitente da uzimaju kredite vezane za švicarski franak i govorile im da nisu ispunili kriterije, da nisu sposobni za kredit u kunama, odnosno za kredit vezan uz eure nego da su samo sposobni za kredit u švicarskim francima. Još nisam čuo argument niti kriterij jer je nemoguće, ne postoji kriterij kojim bi se nekome utvrdilo da je sposoban vezati u jednu valutu a nije se sposoban vezati uz drugu valutu. To je nedopustiva radnja svakog činovnika bankarskog ili namještenika bankarskog. To je nedopustivo bilo i to se moralo spriječiti. Dapače, kako je moguće ako je rizik primjerice u kunama, nema valutnog rizika, onda je nula, ajmo uzmimo da je nula, ako je valutni rizik na eura a euro imamo 15 godina stabilan ajde recimo da je to koeficijent rizika 3, a švicarac koji varira stalno pa onda bi morao biti koeficijent rizika puno veći, morao bi biti 20, 30 ili 50. I sada zamislite onaj koji je u rizičnijoj skupini on je sposobniji i to promatra regulatorno tijelo. I mi skupa s time prihvaćamo takva izvješća godinama. Zato je propusta ovdje puno. Nisam za to niti Hrvatska demokratska zajednica ne može ne podržati 50 tisuća ljudi da im se pomogne i oni koji su oštećeni ali isto tako je uložila amandmane da se uključe svi da ne budu diskriminirani. Jer ovim zakonom nije ova skupina privilegirana koja je uključena u zakon. Ona samo dobiva satisfakciju, ali diskriminirane su ove druge skupine jer ne ulaze, jer one su isto tako oštećene a neće dobivati satisfakciju. Ali velike rizike nosi zakon koji ne zna se koliki financijski efekt proizlazi iz tog zakona. To je ogroman rizik koji Vlada preuzima. Osobno mislim da je daleko, daleko najbolje bilo da su se pripremila dva zakona, jedan o konverziji i drugi o povratu preplaćenog i da obuhvati se sve. Takva dva zakona vjerojatno bi se izbjegle mnoge tužbe, ovako sam siguran da će uslijediti tužbe, najviše onih koji su izostavljeni iz ovog zakona. Bit će tužbe banaka Ustavnom sudu o ocjeni ustavnosti ovoga, dakle proizvest će sa sobom mnoge nepravilnosti, ali na ovakav način kad već dotjerate do takve situacije HDZ je zadnja koja neće podržati da se jednoj određenoj skupini pomogne. Zamislite, kad opet se vratim malo na ugroženost financijskog sustava, bankarski ne postoji sektor još na svijetu da ima od ukupnih plasmana kreditnih u gospodarstvu čak 30% klasificiranih kao nenaplativi ili djelomično nenaplativi, a da taj bankarski sustav posluje pozitivno. To ne postoji. Zamislite na 267 milijarda kuna kreditnih plasmana imati 46 klasificiranih kao djelomično naplativi i potpuno nenaplativi, odnosno imati 23 milijarde rezerviranih za eventualne gubitke i usprkos tomu poslovati pozitivno. Imati 8% ukupnih kreditnih plasmana rezerviranih za gubitke i imati pozitivan rezultat. Pa koliki bi tek bila dobit banaka da naplaćuju svoje kredite, da nisu rizično plasirali. I nije palo na pamet nikomu iz HNB-a reći da se time ugrožava financijski sustav. Itekako je ugrožen, ali zašto nije u praksi de facto bio ugrožen? Upravo zato što se sve to prekrilo sa ovim kreditima, sa provizijama, sa naknadama, sa novim tzv. proizvodima gdje se svakim danom dobivaju naloge da osmišljaju nove izvore zarada, da prekriju ovakve gubitke. Nitko odgovorno ne snosi nego bonuse dijele na kredite dodijeljene kompanije koje se znalo da neće nikad moći vratiti takve kredite. Samo 10 kompanija u Hrvatskoj dobilo je 7 milijarda kuna i nikad ih nisu vratili. I takva uprava koja je to radila dijeli bonuse i čuli smo koliko, 50 liječnika, a onda to prekrivaju možda i liječnici i svi ostali vraćajući kredite u švicarskim francima. Doći će i do tehničkih poteškoća uvjeren sam, a o tome nije zakonodavac vodio brigu, da većina jamaca neće pristati potpisati ugovore o jamstvu. I što ćemo? Nema potpisa, nema konverzije. Pa ako se itko opekao, opekli su se jamci, opekli su se i korisnici kredita i sad kad konačno ima priliku da ne potpiše naravno da neće potpisat. O svemu je ovome trebalo voditi brigu i o onima naročito koji nisu obuhvaćeni, o financijskom efektu, o visini iznosa, o osiguranju sredstava i o tomu da ne dođe do tektonskih poremećaja u bankarskom sektoru jer bankarski sektor bez obzira na sve je najvažniji segment u ekonomskoj aktivnosti i on mora biti stabilan i siguran, ali nitko ne smije biti prevaren. Zato će HDZ ipak podržati ovaj prijedlog zakona, ali upozorava na sve negativnosti i invalidnost ovakvog jednog prijedloga. Hvala vam lijepa.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega, da je HDZ zadnji koji neće podržati ove zakone. … [[Upadica se ne razumije.]] Ergo podržat će jer nema kud. I dalje, podržat će jer nije onda kada je to mogao. Međutim, pustimo to sa strane. Vama treba zaista kolega odati priznanje jer koliko god ste u Saboru vi ste i postali prepoznatljivi diljem Hrvatske govoreći iz oporbenih svojih vremena, odnosno za vrijeme kad ste bili na vlasti, svoju oštricu uperili ne samo prema poslovnim bankama nego i prema središnjoj banci. Međutim tada doduše, iako je svima bilo jasno što vi govorite i zaista su to za vrijeme vaše vlasti bili heretički govori, međutim nikada direktno niste povezivali djelovanje banaka niti središnje banke sa djelovanjem tj. nedjelovanjem vlasti. Pa je jedanput … rekao, čujte kolega, jednom mladom kolegi, jako lijep govor ali što ćete vi napravit, što ste vi napravili. Dakle danas kad to govorite, kada se rješavaju stvari, a kad su stvari ponikle, pogotovo eskalirale i začele se najviše za vrijeme HDZ-a nije bilo rješenja. Danas kada se nudi rješenje vi koristite upravo ovo vrijeme da povezujete i kritizirate banke i povezujete je s ovom vlašću koja stvari rješava. Kad govorite o motivima, zaista mi možemo ulaziti kad netko nešto čini u različite motive zbog čega netko čini to nešto. Ja mislim da je, dozvolite mi ovaj izraz, narodu pun kufer takvih analiza, ljudi žele da im se stvari riješe i još jučer, ako ne jučer onda danas. A ja vjerujem i ja i dalje stojim na tom stajalištu da za dobra djela je uvijek pravo vrijeme, međutim, dobročinstva su uvijek kod nas sumnjiva [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] dok se zlo odnosno shvaća jednostavno zdravo za gotovo. U tome je naš problem cijele politike, jer je dobro uvijek sumnjivo.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Ne znam možda nešto postoji osobno ovako za ovakav nasrtaj, ali neću tako odgovoriti jer ništa od ovoga što ste vi govorili ja nisam govorio. Što danas nije bilo jasno što sam govorio i što je bilo drukčije i što sam povezivao o čemu vi govorite povezivajući vladu. O motivima? O motivima uopće nisam govorio. Govorio sam o licemjerstvu i izravno kolegi Gjurkoviću rekao zašto spominje licemjerstvo. Jer se Odbor za financije ponio licemjerno jer je sve znao, sve je vidio. Izvješće nije prihvaćeno bilo zbog toga što nije uopće spomenut slučaj švicarskog franka u izvješću za 2010. godinu. A onda kad nije prihvaćeno takvo izvješće mimo, krši se Poslovnik i stavlja se ponovno izvješće da se prihvati. Netko je izvršio pritisak da se izvješće to mora prihvatiti da ne smije ostati zapisano da nije prihvaćeno. Recite mi još jedan slučaj u radu Hrvatskog sabora gdje je izvješće neke agencije ili regulatornog tijela dva puta se o njemu prihvaćalo, odnosno kad se nije prihvatilo da se na drugoj sjednici išlo prihvaćati. Ne postoji. Ali ja uvijek sam, mogu ja podnijeti ovakvu vrstu kritike i ne odgovoriti na isti način. Meni to nije nikakav problem. Hvala lijepa.
Krešimir Bubalo, replika.
Uvaženi kolega Mariću, naime jasan je vaš stav i oko Hrvatske narodne banke i oko švicarca. No, tijekom svoje rasprave spominjali ste valutnu klauzulu i da je ona špekulativna. Pa imamo špekulativnu, a imamo zaštitničku. Naime, svojevremeno smo imali marku, danas euro, a špekulativna je bila švicarac, jen, dolar ali posebno švicarac i zato je trebala Hrvatska narodna banka reagirati. No tijekom svoje rasprave rekli ste da je potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu nije, a vidimo i danas već na odboru da imamo prijedlog za privremeno financiranje za iduću godinu. To će se tek reflektirati na proračune u idućim godinama, ali na rashodovnoj strani koja će morat bit manja. A vidljivo je da i ove godine kad nam prihodovna strana raste nije se vodilo brige oko deficita države i smanjivanje deficita. Prema tome, to će sigurno biti problem u sastavljanju idućih proračuna za iduće godine. No, želim reći i nešto o preplaćenim kreditima. Malo prije je kolega Gjurković govorio o retroaktivnosti. Isto je on otplaćen ili nije otplaćen kao što ste malo prije spomenuli bilo to struja, bilo plin, bilo nešto drugo. Prema tome, svi ti koji su otplatili kredite, teško otplatili kao što je kolega Novak govorio danas prodavali nekretnine, uzimali kredite u euru itekako im je trebalo izvršiti pretplatu tih kredita. Prema tome, tu je situacija jasna, a ne mogu se složiti s jednom vašom tezom, a ona se odnosi na jamce. Rekli ste, pitanje je hoće li jamci doći potpisati. Pa svi mi koji smo bili jamci nekom u švicarcu ma trčat ćemo da potpišemo jer se smanjuje glavnica.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Najprije vezano za, da se referiram na valutnu klauzulu. Rekao sam da je ova valutna klauzula vezana uz švicarski franak špekulativnog, instrument špekulativnog karaktera. Naime, valutna klauzula ima zaštitnu, obilježje zaštite ako u izvorima sredstava su, je valuta za koju se veže. Ali je ona zaštitna i za vjerovnika i za dužnika. I ako je ona je zaštitna ako se veže uz euro jer banke imaju u izvorima sredstava euro, iako ne u onolikoj mjeri koliko je prikazano jer imamo mi i vezanu štednju u eurima o kojoj se isto tako ne spominje u HNB-u ništa, gdje ne kupuju se devize, nego se samo knjiže kao da postoje. Ali ako nema u izvorima kao što nije imala švicarski franak ili znao sam reći marokanski dirham ili švedsku krunu onda je ona u startu špekulativna, ima samo špekulativno obilježje jer ne može imati zaštitno kad se nema nitko od čega štititi kad ne posjeduju ni jedni ni drugi tu valutu. Znači, zato je špekulativna. Što se tiče proračuna do sljedeće godine se slažem, naravno da će to utjecati na proračun sljedeće, ali neće se moći smanjivati rashodi jer što smanjiti od rashoda. Zato će vjerojatno dolaziti do novih zaduženja i povećanja prihoda kako bi se nadoknadili ovi novi rashodi, nedostatak ovih prihoda. Što se tiče jamaca. Logično, dopuštam zašto se slagati oko svega i različita mišljenja obogaćuju. Ali ono što pa čak i ako su ekstremno različita. Ali ima jamaca koji nisu u dobrim odnosima sa korisnicima kredita, koji su otplaćivali umjesto njih i [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] neće pristati više nikada potpisati tako nešto. Hvala.
Domagoj Hajduković, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Marić, govorili ste o populizmu, govorili ste o odgovornosti i što je dovelo do ovog problema i zašto smo u ovom problemu. No, ono što bih vas ja želio podsjetiti je da ovaj problem prije svega valutne klauzule u švicarskom franku ne postoji od jučer i nije nastao ni za ove Vlade, ni za ovog guvernera nego već prije 2005. odnosno 2006. ako se ne varam. Isto tako kada govorite o dobrim namjerama, evo to je najavio predsjednik vaše stranke i vi ste sad rekli da ćete podržati ovaj prijedlog zakona u dobroj namjeri zato što se pomaže 60 tisuća naših građana. Još su stari Latini rekli … [[Govornik se ne razumije.]] tako se i ja bojim HDZ-a, dobrih namjera. Bojim se kolega da su dobre namjere HDZ-a kao vaš gospodarski program. Svi o njemu pričaju, a nitko ga nije vidio. Hvala.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Kolega Hajduković, nisam navikao odgovarati na ovakve replike, pa ću možda ipak ispasti malo nespreman jer ne znam raspravljati na ovakav način na koji vi pokušavate. Kad kažete da nitko nije vidio gospodarski program, nedavno, prije dvije večeri ili tri, prikazano je na Dnevniku sindikati su ga vidjeli, pročitali, čak se i izjasnili o njemu. Prema tome, ne stoji vaša tvrdnja da ne postoji. Čak su ga i hvalili koliko se sjećam. Što se tiče problema, problem postoji malo i više unatrag nego što ste vi kazali. Nije problem nastao 2008. godine, problem je nastao i ranije samo se pojavljuje kao problem. Problem je nastao onda kad je potpisan prvi ugovor za kredit vezan uz švicarski franak. Tada je problem nastao. Samo što se pokazao kao problem kasnije kad je eskalirao tečaj. Niti sam politizirao niti se razbacujem populizmom ni ičim ali ako vi već spominjete da je HDZ imala vremena nekoliko godina čak je imala vremena i ona prije HDZ-a Vlada 2003. reagirati i spriječiti ako ćemo već ići na takav način raspravljati jer se tada prve pojavljuju takve transakcije. A moglo se i u ove 4 godine isto tako već riješiti. Ali ne volim na takav način razgovarati pa evo neću koristiti svaku sekundu. Hvala lijepa.
Sljedeća replika, poštovani Gjurković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega prozvali ste me par puta. Ja moram priznati da mi je prvi put da čujem da sam kršio Poslovnik Hrvatskog sabora stavljajući na dnevni red nešto što nije izglasano pa smo mi izglasali. Ne znam, nije mi nitko uočio, nije me nitko upozorio pa ćemo to provjeriti ali ovako ispada da sam kršio a ne mogu dokazati pa čini mi se da možda nije ni fer po tom pitanju raspravljati. Kad govorimo o odgovornosti, naravno da HNB ima odgovornost i uvijek će je imati. Pitanje kod prozivanja za odgovornost s obzirom da ovaj zakon pa zakon koji smo mijenjali 2013. i zakon koji smo u siječnju ove godine mijenjali odgovornost je za promjenu zakona na Hrvatskom saboru odnosno na predlagaču Ministarstvu financija, odnosno Vladi RH. I onda moram spomenuti da kad već prozivate za odgovornost HNB koji treba prozivati za određena nečinjenja onda ja moram reći da HDZ-ova Vlada od 2004. do 2012., odnosno kraja 2011. isto nije činila nešto konkretno da bi ovo spriječila. A vi ste s druge strane, to treba priznati, upozoravali. Ali onda bilo bi možda korektno i fer ipak u ovom Visokom domu kazati da tu odgovornost snosi i HDZ. Zato je dobro da podržite ovaj zakon jer on je u ovom trenutku moguć u ovim uvjetima ipak da se sprovede i da se dovede u situaciju i omogući građanima koji imaju kredite u švicarskim francima da mogu trajno i dugoročno planirati i imati iste uvjete kao oni u kunama i u eurima. Spominjali ste poticanje zaduživanja, lažnu kupovnu moć. Odgovornost za to isto je ipak imala HDZ-ova Vlada u to vrijeme.
Odgovor na repliku, Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Gjurković ako se sjećate rekao sam dopuštam mogućnost da niste bili informirani i da vam je podvaljeno. Vi sad tvrdite da je tako i to prihvaćam. Ali, i platio sam puno puta cijenu zbog neznanja, tako da se cijena plati nekad kad se ne zna. Službe su morale znati. I istina je da je bivša ministrica spriječila da to dođe na javnu raspravu, na raspravu u Saboru. To je istina. Ali se i zaduživala uz valutnu klauzulu isto tako i špekulativno i gdje smo na tečaju gubili. I to je istina, meni to ne smeta. Ali svi su znali u Saboru i saborske službe da taj prijedlog nije prošao. O tome se pisalo danima i danima. Vjerojatno je netko i utjecao da to ponovno dođe i da se prihvati. Ali to je istina. Kolegica Jelaš je svjedokinja da to nije prihvaćeno, a evo vi ste svjedok da je prihvaćeno jer ste bili tada. A 22. siječnja 2012. godine na drugoj sjednici Odbora za financije i proračun je prihvaćeno izvješće koje prije toga 6 mjeseci nije bilo prihvaćeno jer sam ja bio predsjednik kad nije bilo prihvaćeno. Nekome je to služilo, nekome je to trebalo. I uvijek je u izvješćima HNB-a pisalo toliko vidljivo što šteti hrvatskom gospodarstvu kao što je štetilo ako je stanovništvo nekada upola manje bilo kreditirano nego trgovačka društva, a danas imamo da trgovačka društva su manje kreditirana nego stanovništvo. Onda je jasno kud nas je sve vodio HNB, a zna se da nijedna ekonomija svijeta nije se razvijala ako su krediti stanovništvu veći od kredita trgovačkim društvima.
Vrijeme. Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Marić pravnici kažu neznanje ne opravdava. Prema tome, znao ili ne znao odbor jedan je donio odluku da se ne prihvaća Izvješće HNB-a a ovaj drugi nakon pola godine, dakle u mandatu ove Vlade je donio da se prihvaća. A jel' to netko zna ili ne zna to ne opravdava onoga tko ne zna a poglavito stručnjaka u ekonomskim pitanjima. No, ono što ste vi govorili i što ste sve navodili na koji način su građani navođeni. Vrlo promišljeno, vrlo sofisticirano da uđu u kredite sa švicarskim francima i otkada su ti krediti dizani. Dakle, i u vrijeme one vladavine SDP-a i koalicijskih partnera od 2000. do 2004. Dakle, krediti traju 20 godina, 25 godina, 30 godina, dakle vrijeme kredita. Zapravo navodi na to da je to jedan vrlo promišljeni i sofisticirano organizirani mehanizam ili kako sam ja to prije nazvao jedan zločinački pothvat nad onima koji su podizali kredite a to su zapravo hrvatski građani, hrvatski kreditni obveznici i zapravo radi se o jednom promišljenom, organiziranom, vrlo sofisticiranom, promišljenom zločinačkom poduhvatu za koji bi zapravo trebalo razmisliti i o kaznenoj odgovornosti a ne samo o ovome. Ovo je već zakašnjela mjera. Rekao sam prije ma kasno Marko na Kosovo stiže, al evo bar ćemo spasiti što se spasiti dade. A mogla je i ova Vlada, kao i on protekla promijeniti taj smjer i zapriječiti taj zločinački poduhvat koji je izvršen nad hrvatskim narodom i onima koji su podigli kredite u švicarcima.
Odgovor na repliku poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Nisam mislio dubiti ovaj problem, ali Vlada sadašnja je znala kao što je i saziv Hrvatskog sabora znao da nije njima dostavljeno to izvješće za 2010.godinu. To izvješće je bilo davno prije dostavljeno i nisu ga ni vidjeli. Njima nije dostavljeno i Vlada nije mogla ni dati mišljenje na to izvješće. A onda su odjedanput nalazi na dnevnom redu Odbora za financije i državni proračunu. Zato što su u taču dogovorili kad je ovaj postao guverner da se treba hitno to staviti da ne smije biti da izvješće nije prihvaćeno. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne na jedno mjesto gdje se nalazi. A zamislite u tom izvješću pisalo je da još uvijek ima prostora i da kreditnu aktivnost banaka treba usmjeriti još više prema stanovništvu. Zamislite koje bogohuljenje u službenom izvješću. A ne piše da treba prema gospodarstvu usmjeriti. Ako je kontinuirano godinama padalo i to u godinama krize, ali stanovništvo zadužiti što više, zašto? Pa zato što je najlakše stanovništvo oguliti, najveće kamate, najveće naknade i sve ostalo. U tom izvješću isto tako zašto nije prihvaćeno izvješće na odboru zato što je jedno između ostalih dvadeset razloga je bilo. Od kuda se klasificiraju minusi po tekućim računima kao krediti kad to nisu krediti. Nema ugovora, nema dogovorene kamate, nema roka povrata i sad su najedanput se pojavljuje u novim izvješćima nove pozicije, više nisu minusi po tekućim računima a i dalje su minusi, a godinama se vodili kao minusi po tekućim računima, a vodili se kao, evidentirali kao minusi, vodili se kao krediti. A nema ni jednog kolaterala, nema ni jednog osiguranja i tako je bilo 55 milijarda kuna tobože "kredita" po minusima, po tekućim računima i 14% kamatu su na to zaračunavali godinama. Eto to sve je HNB dopuštao i to je sve pisali i zato smo ga odbili, ali zato ga je ova Vlada ponovno prihvatila.
Nova replika poštovani Ante Babić.
Hvala vam lijepa. Kolega Marić, rekli ste kad ste govorili i ukazivali na ovaj problem još 2008.godine onda su vas proglašavali heretikom. Očito tada nisu imali viziju što bi se moglo dogoditi u narednom razdoblju a i vjerojatno u takvim okolnostima je gospodarska situacija bila povoljnija, ali ste ukazali i na puno manjkavosti ovoga prijedloga zakona pa ste govorili o procjeni, o procjeni troška, gubitka za državni proračun, o procjeni financijskih efekata, diskriminaciji prema onima koji su otplatili kredit, diskriminacija prema onima koji su konvertirali svoj kredit u eure, ali o tehničkim detaljima koji su vezani za jamce odnosno sudužnike. Zamislite recimo u mom slučaju oba jamca su blokirana, oni više nemaju gotovo nikakvih primanja. Što u tom slučaju tehnički napraviti? Ali ste izrazili sumnju da će banke zatražiti sigurno svoju zaštitu na sudu i ne isključujete mogućnost naplate od tih tužbi jer bankarski sektor je sigurno važan sektor u ekonomskim aktivnostima i od toga ne treba bježati. Dakle, svjesno izglasavanjem ovoga zakona svi mi ipak riskiramo mogućnost vraćanja izgubljene dobiti bankama. Hvala.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Najviše na dobit banaka da nije veća utječe nepovrat kredita velikih kompanija koje su osmišljeno završile u predstečajnim nagodbama. A kako predstečajne nagodbe funkcioniraju, moram se malo na njih osvrnuti, tako da oni koji imaju većinu tražbina a to su banke utvrde da se nekima otpisuje 80% potraživanja a bankama 5%. I kad otpiše, ovi svi drugi otpišu a država u pravilu 90% ili 100% a onda ostane banka čista i namiruje svoja potraživanja. To u praksi tako funkcioniraju i primjere ako treba navest ću, samo ako budem potaknut da ih moram kazati. Što se tiče manjkavosti, pa nesporno je da je manjkavo, a kako nije manjkav ako donosite model a ne znate koliko košta taj model? To je temeljni podatak, to je temelj kao kuća koja se gradi. A na temelju treba, zdravom temelju graditi. A guverner ne zna, HNB ne zna a onda ne zna ni ministar, naravno da ne zna. Ja tu ne pravdam, nego ne može znati ministar ni zamjenik ministra ako to ne da HNB. Ali od banaka nećete dobiti taj podatak točan nikada i zato je nužno bilo dovesti i zapovjediti guverneru izvoli doći u Hrvatski sabor sa izvješćem tim i tim. Imaš rok 7 dana, 3 dana ili 3 sata. Na odbor ponesi izvješće, potpiši i na tvom izvješću, na tvom potpisu se gradi ovakav model jer je prevelik rizik. On nema rizika nikakvog. Imamo veći vi i ja. Ako ovo sutra bude pa i vi ste glasovali za to ili niste glasovali. A onaj ko je najodgovorniji nema nikakva rizika. Četiri puta već uplaćiva od mene i vas. Hvala lijepa.
Replika, poštovana Vesna Sabolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić, u većini se slažem sa vašom raspravom naravno, ali me je zasmetala jedna vaša konstatacija da HDZ će prihvatiti odnosno poduprijeti, glasati za ovaj zakon iz razloga što je to pomoć 50, 70 tisuća ljudi koliko ste rekli. dakle rekli ste da se radi o pomoći velikom broju stanovnika dakle dužnika u švicarskim francima. Apsolutno se s vama ne slažem. Ti građani, a ovdje su predstavnici Udruge "Franak" nikada nisu tražili pomoć, oni su tražili pravdu. Danas cijeli dan raspravljamo i svi smo donekle mislim barem suglasni da se ovdje radilo ako ne o kriminalu ili prevari kako su to neki naši kolege nazvali, ali se svakako radilo o sofisticiranoj manipulaciji građanima. Zato mislim da ne smijemo koristiti nikakve izraze niti govoriti o socijalnim kriterijima, niti o pomoći građanima, govorimo o pravdi jer smo već odavno rekli da naše društvo mora biti pravedno društvo, da moramo imati vladavinu prava u ovom društvo, ako to tako utvrdimo onda ćemo onda ćemo lakše rješavati i sve one problem koje ovaj zakon u ovom trenutku nije mogao obuhvatiti. Dakle ako se utvrđuje odgovornost, ako utvrdimo da doista postoji kriminal onda će se i oni krediti koji su otplaćeni puno lakše rješavati redovnim sudskim putem.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Kolegice Sabolić, prvo nisam kazao da je ovaj zakon pomoć već sam rekao da se ovim zakonom pomaže da se izvrši povrat pretplaćenog i da se donese satisfakcija oštećenima. Ako netko zna kroz što prolazi Udruga "Franak" onda ja znam, a to i oni znaju. Kada su ih svi redom odbijali, nitko nije htio riječi za njih reći, ja nisam od njih bježao, ne bježim ni danas. Ali ne bježim ni od onih koji su ostali izvan ovoga svega, a jednako su nastradala. Ne želim mjeriti, jednako su nastradala, a oni su izostavljeni. Meni je drago zbog njih i zato dižem glas. Ali izražavam nezadovoljstvo zbog ovih, to me savjest tjera da izrazim nezadovoljstvo. O socijalnom i kriminalu nisam govorio, moguće je da dođe do pretplaćenog i bez kriminalnih radnji. Kako ishodi, kako će završiti? To ne znam. Ali sve što dovede do ovakve situacije ja ne mislim da mora biti i kriminalno, ne. Pa jeli kriminal ako ste preplatili Elektri? Neće vam čak ni vratiti novce nego kaže od idućih rata ćemo vam to odbiti. To nije kriminal u takvoj su poziciji. Tako su i banke bile u ovakvoj poziciji. Ja nikoga ne prozivam niti smatram da je ako je netko činio propuste onda je to propust činila HNB i opet ne tvrdim da je počinio kazneno djelo. Jel neko počinio kazneno djelo ja sam zadnji koji bi to rekao jer to ne bih nikada rekao da je neko počinio kazneno djelo jer ne znam. Ima onaj koji to utvrđuje, nisam za to zadužen. Tako da ne bi vas trebalo smetati što sam rekao da će HDZ podržati ovaj zakon zato što će to pomoći rješenje i donošenju satisfakcije i vraćanju novaca onoga što su preplatili da ih se na takav način obešteti. Ja sam da ih se obešteti ali i sve ostale. Hvala.
Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Mariću, jako stručno ste pričali o ovome zakonu o financijskoj nestabilnosti, o valutnom riziku i u svemu tome odgovornosti Vlade i Sabora. Ja bi na kratko se ponovno vratila i apelirala na Vladu posebno na ministarstvo da se u ovoj priči u ovom zakonu ne zaborave poduzetnici, investicije, investitori u koje se svi kunemo. Evo npr. danas na adrese svih gradova i općina i turističkih zajednica stigao je dopis Ministarstva turizma u kojem se traži da se popišu i dostave sva turistička ulaganja, sve investicije, njihovi načini financiranja s obzirom da je Ministarstvo turizma dužno pratiti ta ulaganja, sukladno Strategiji razvoja turizma do 2020.godine s ciljem razvoja i podizanja konkurentnosti našeg turizma. Pitam se da li samo u ovom trenu Ministarstvo turizma i Vlada vodi brigu o investicijama i investitorima, samo ovim budućim ili onima koje već imamo u prostoru? Da li znamo koliko poduzetnika, koliko obrtnika treba zatvoriti svoje obrte, trgovačka društva koliko otpustiti radnika zato što je kao što i stoji u obrazloženju prijedloga donošenja ovog zakona čak u jednom danu došlo do porasta tečaja čak za 30% koje je bilo nemoguće predvidjeti u onom trenu kada su podizali kredit? Da li su ti radnici poduzetnici građani drugog reda i o njima ovaj Sabor odnosno Vlada ne bi trebala voditi brigu ili ćemo prilikom donošenja ovog zakona zaboraviti investitore i poduzetnike, a onda ćemo za koji sat kada budemo govorili o Zakonu o poticanju ulaganja velike riječi imati upravo za njih?
Odgovor na repliku poštovani Goran Marić.
Kolegice Juričev, odgovornost Sabora je u mnogim slučajevima velika i neće moći ići dinamikom napretka kako mi očekujemo hrvatsko društvo dok bude Sabor mjesto za dizanje ruku kako dođe preko puta naredba. Zamislite paradoks, Vlada traži od Sabora da zasjeda, a Sabor ne može tražiti od Vlade da zasjeda. Vlada daje mišljenje na izvješća koja ne idu Vladi nego koja idu Sabor i Sabor ne raspravlja o tim izvješćima, a odgovara to tijelo koje podnosi izvješće samo Saboru ne Vladi, ali mora ići tamo mišljenje pa kada se pročita mišljenje Vlade onda ovdje i to ne to ne govorim za ovu Vladu, to ja kontinuirano govorim, društvo tako neće naprijed ići. Upadica se ne čuje./… Jesam govorio, isto ovo. Točno. Što se tiče ovih kredita u švicarskim francima i trgovačkih društava, pa mnoga trgovačka društva koja su bila primorana prodati nekretnine, smanjivati plaće da bi otplatili kredite u švicarskim francima ili otplaćivati još uvijek nisu uključena, neka su završila u predstečajnim nagodbama a sada će ostali završiti u stečaju, otpustiti ljude i završiti u stečaju. A zašto je to tako? Zato što se nije napravila sustavna analiza po ovim segmentima što ste vi tražili. Postoji li brojka za ovo? Ne postoji ništa, ne zna se koliki je broj korisnika kredita ni po kojoj osnovi, ni gospodarstvenika, ni obrtnika, ni u turizmu, ni u industriji, niti, postoji procjena 52 tisuće korisnika kredita u švicarskim francima, druge procjene niti jedne nema. Hvala lijepa.
Nova replika poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Marić, vi ste u svojoj raspravi govorili o populizmu, jučer smo ovdje vodili ugodne razgovore o populizmu i teško je to izbjeći s obzirom da se nalazimo u vremenu, predizbornom vremenu i ovaj zakon rješava određene probleme jednog većeg broja ljudi i stoga ga podržavamo. Međutim, ne treba se čuditi tom populizmu jer činjenica jest da određenim odredbama on planira točno da se rješenja, nova rješenja, tj. novi obračuni dešavaju točno u vremenu do samih izbora, ne nikako iza tih izbora jer bi onda rokovi bili sasvim drugačije posloženi. Ali Vlada se ima na to pravo i neka ona to radi i nitko me ne može uvjeriti da je drugačije jer ne znam što mi to danas znamo a evo blizu smo 10. mjeseca što nismo znali u 5. ili 6. mjesecu i tada bi se izbjegla ova priča o populizmu. A da je riječ o populizmu svjedoči i ovo što smo dobili na klupe, amandmane Vlade za rješavanje problema ljudi koji su podizali kredite u Raiffeisen štedionicama. Ja kod sebe imam ovdje dva pisana odgovora koja demantiraju ove amandmane tj. sposobnost Vlade da ih riješi u određenom vremenskom razdoblju. Jer kada smo tražili dva zaključka rekli su nećemo prihvatiti. Kada smo tražili da Vlada sama reagira i sama napiše što hoće i kako to treba riješiti, da se riješi jedna druga grupa ljudi koji imaju svoj problem nisu mogli nikako riješiti i gle čuda baš danas, 2, 3 dana prije završetka sjednice Sabora možemo i to riješiti. Evo sada možemo riješiti i pitanje njihovih ovrha. Ali što se desilo u međuvremenu? Desila se šteta. Mnogi ljudi su u međuvremenu u ovih nekoliko mjeseci u kojima smo na to upozoravali ostali bez svojih nekretnina. Evo nedavno je u Opatiji oglašeno 20 ovrha nad nekretninama ljudi koji imaju kredite na otoku Rabu. Kako da im vratimo tu štetu zato što se Vlada sjetila u zadnji čas a imala je sve isto prije 5 mjeseci i glasali ste protiv toga. Pa kako da ne mislimo da je populizam? Sve je jasno.
Goran Marić odgovara na repliku.
Kolega Boriću, mislim, ne mogu biti potpuno siguran da je ovdje barem 6, 7 puta tražena stanka u Hrvatskom saboru proteklih godina da se upozori na djelovanje Raiffeisen štedionica koje su poslovale, odobravale kredite građanima Republike Hrvatske a da nisu imali suglasnost Hrvatske narodne banke. Nitko nije reagirao do danas na to, hvale je vrijedno da je danas i drago mi je da se reagira jer sam osjetljiv na takve stvari i to je trebalo reagirali ali upozoravalo se do sada. E sada naravno da potiče na ovu kvalifikaciju koju vi kažete populizmu zadnji dan, još tri dana zasjedanja Sabora. Ali ima nešto i drugo osim populističkih zakona, ima i interesnih zakona. Kako je moguće da danas na odbore dolazi 6 novih zakona po hitnom postupku a možda ćemo zasjedati još 2 ili 3 dana, po hitnom postupku? Interesantno dolazi sve iz istog segmenta, te tržište energije, te Zakon o energiji gdje se mijenjaju takve stvari i tako pogoduje privatnicima i tako donose zakone na štetu države. Ali jedan dio, veći dio koalicije ne smije na to reagirati iako se protivi takvim zakonima jer drugi koalicijski partner ucjenjuje sa takvim zakonima i provodi. Sve šutke prolazi što ovdje dođe iz tog jedno te istog segmenta. A nema zakona iz tog segmenta koji nije interesni zakon i nema zakona koji nije invalidan, iščašen i naravno da je odgovornost svih nas kada još i dignemo ruku za takav zakon. Hvala lijepa.
Posljednja replika poštovana Nadica Jelaš.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Mariću rekli ste u svojoj raspravi da je nemoguće, odnosno nevjerojatno da banke u Hrvatskoj imaju 30% nenaplativih kredita i da unatoč tome posluju pozitivno, štoviše da ostvaruju milijarde kuna dobiti. Kada bi udio nenaplativih kredita zaista iznosio 30% to bi stvarno bio preveliki teret i tražio prevelika rezerviranja, dakle preveliki troškovi bi bili za banke i banke sigurno ne bi mogle poslovati pozitivno. Međutim, taj vaš podatak od 30% nije točan. Točan podatak je da poslovne banke u Hrvatskoj imaju 17% ukupno nenaplativih kredita a 30% su krediti koji su odobreni samo djelatnosti građevinarstva, dakle poduzetnicima iz građevinarstva, dakle samo jednoj djelatnosti. Ali ovom ispravku netočnog navoda htjela bih dodati još jednu činjenicu koja potkrepljuje ja bih rekla jedinstveni stav svih nas koji smo ovoga trenutka u sabornici a to je da su banke doslovno haračile po Hrvatskoj. I što se tiče građana i što se tiče gospodarstva odnosno poduzetnika. Dakle i Intesa Sanpaolo i UniCredit dakle dva velika talijanska financijska odnosno bankarska sustava čije su sastavnice i naše dvije najveće banke dakle Privredna banka i Zagrebačka banka, ostvarivale su u recesijskim godinama gubitke u poslovanju, gubitke u poslovanju. Istovremeno i Privredna i Zagrebačka banka kod nas su ostvarivale milijarde kuna profita, dakle milijarde kuna dobiti i isplaćivale milijunske bonuse svojim menađerima.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Kolegice Jelaš, možda ste vi pogrešno čuli, možda sam i ja pogrešno rekao, ali ako sam pogrešno rekao onda ću reći što sam mislio reći. 30% je nenaplativih i djelomično nenaplativi kredita u gospodarstvu, ukupnom gospodarstvu. Da je to točno, evo pročitat ću vam. Od 106 milijardi kuna odobrenih trgovačkim društvima 32 milijarde je okvalificirano kao djelomično nenaplativo. 32/106 je …, to je najnoviji podatak. A ukupno je nenaplativih okarakteriziranih kao 46 milijardi na 276 kreditnih plasmana, a ukupna rezervacija trgovačkim društvima, znači gospodarstvu rezervirana za gubitke je 14 milijarda, a stanovništvo i gospodarstvo je 23 milijarde kuna. 8 milijarda je rezervirano za stanovništvo, 14 za gospodarstvo za gubitke. Zamislite, skoro dvostruko više je rezervacija za gubitke u trgovačkim društvima koja imaju manje kredita nego stanovništvo. Tko onda redovitije otplaćuje i tko više plaća? Stanovništvo. Dakle tu se vjerojatno samo radilo o nesporazumu, nije bitno tko je sada, ili ste vi čuli pogrešno ili sam ja lapsus napravio. Što se tiče ove vaše drugog dijela replike oko dobiti i dobitka, da ne bi trošio vrijeme, slažem se sa svime što ste vi rekli jer sam to govorio pa se neću ponavljati. Hvala lijepo.
Posljednji klub je Klub HSU-a. On kao što vidimo na red za raspravu dolazi u 17,27 sati, Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog zakona koji bi iz dužničkog ropstva trebao osloboditi oko 52000 građana koji su uzeli kredite u švicarskim francima, a dobili su ga u kunama. Korisnici kredita u francima švicarac nisu vidjeli, a vjerojatno ga nisu vidjeli ni banke ni bankari. Pitanje je zašto su ga ti građani uzeli ako je kredita bilo u kunama i eurima. Kako mi kaže jedan kolega, uzeo ga je zbog povoljnijih uvjeta. Za euro nisu trebali jamci, a i tečaj je bio vrlo povoljan. Za mene osobno uvijek je bila zagonetka zbog čega Hrvatska uz kune i euro mora imati i još jednu paralelnu valutu. Postavlja se pitanje nisu li banke lukavo prema nekom svom scenariju podmetnule kredite u švicarcu s vrlo niskim tečajem, računajući na njegov budući rast. I to se dogodilo drastično 15. siječnja ove godine kad je tečaj podivljao sa 6,39 na 7,39 a rate kredita odletile u nebo. Korisnici tih kredita našli su se pred zidom kad više nisu mogli plaćati previsoke anuitete, kad su stizale ovrhe, a zbog njih došao je problem preživljavanja. Na drugoj strani imamo bankare koji su za dobru dobit dobivali velike bonuse. Sve te godine, posebno vrijeme 7-godišnje krize kako za državu tako i za građane, banke su svojim majkama stvarale vrlo veliku dobit. I država je dobila dio tog kolača u obliku poreza na dobit, a sve na teret građana. HNB kao glavni nadzornik i regulator financijskih institucija se ponašala kao da je se to uopće ne tiče. I sada mi poštovani kolegice i kolege, moramo donijeti pravednu i najbolju odluku koja bi trebala riješit ovaj veliki problem, ali bez velikih štetnih posljedica za državu, za građane pa i za banke. Ovih dana čitamo o raznim prijedlozima ekonomista, pravnika, političara, raznih udruga, a pred nama je i ovaj prijedlog Vlade. Spominje se šteta od 8 milijardi kuna za banke. U slučaju tužbe banaka šteta države od milijun eura, o gubitku deviznih rezervi HNB-a. Osobno se pitam možemo li u toj šumi ponuđenih rješenja i opasnih prijetnji donijeti najbolju odluku. Ovom izmjenom zakona predlaže se konverzija kredita korisnicima kredita u francima, kao i u kunama s valutnom klauzulom u francima čiji je cilj da se izjednači s položajem dužnika koji su bili kao korisnici kredita u eurima, a odnosi na takve kredite sklopljene od 1. siječnja 2000. do sada. Važno je napomenuti da je takva konverzija kredita na dobrovoljnoj bazi i ovisi o odluci potrošača. Člankom 357.c važećeg zakona ovog prijedloga propisuju se koraci odnosno način u izračunu postupaka konverzije tako da se početna odobrena glavnica kredita denominirana u švicarskim francima i u kunama s valutnom klauzulom u francima pretvori u euro po tečaju na datum isplate kredita. Početna ugovorena kamatna stopa u francima zamjenjuje se kamatnom stopom u eurima, a utvrđuje se i novi otplatni plan. Ključni korak konverzije je pretvaranje plaćenih iznosa u iznose kojima se namiruju iznosi anuiteta po novom otplatnom planu. Uplaćeni iznosi koji su veći od iznosa anuiteta u eurima raspoređuju se kao preplata čime bi se umanjio dio narednih rata dok se taj iznos preplate ne potroši. Obzirom da se iznosom preplate ne zatvara glavnica već samo anuiteti, na teret korisnika kredita pada iznos kamata izračunat po novom otplatnom planu. Dakle ono što je bitno, izračunom i konverzijom zadržavaju se uvjeti koje bi korisnik ostvario da je imao kredit u eurima. Člankom 357.d važećeg ovog zakona propisana je obveza kreditne institucije da izradi i objavi na svojoj internet stranici kalkulator izračuna konverzije i svih elemenata izračuna tako da svakom korisniku kredita putem OIB-a bude jasan postupak konverzije. Nažalost, kako se često u našim zakonima zaobilaze pojedine skupine korisnika tako se i ova konverzija kredita u švicarcu ne odnosi na već otplaćene kredite već samo na one koji su u otplati. Na taj način oštećenima će se shvaćati i osjećati oni koji su do 15. siječnja ove godine uspjeli prikupiti potrebna financijska sredstva i otplatili anuitete po starom tečaju od 6,39 kuna. Ako ništa drugo barem da im se vrati ono što su preplatili. Na kraju, iako danas ne možemo znati buduće poteze banaka i posljedice mogućih tužbi, a u uvjerenju da pomažemo građanima koji su u nemogućoj, bezizlaznoj situaciji klub Hrvatske stranke umirovljenika podržat će izmjene ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila poštovana Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege, gosti na galeriji poštovani. Već je vrijeme poodmaklo i ja mislim da sva ova verbalna artiljerija koju smo imali čuti ne može utišati i zaglušiti eksplicitan govor koji po prvi put u ovdje u Hrvatskom saboru i pred hrvatskom javnošću smo imali saznati detalja koji se tiču ovog predmeta i svega onoga što je izazvalo nevolje. Vrlo precizno, vrlo oštro što možda do sada nije bilo znano ni užoj ja bih rekla onima koji se politikom bave, a kamoli široj javnosti. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o kreditnim institucijama i Prijedlog zakona o potrošačkom kreditiranju ili kako smo ih mi već ovdje nazvali zakoni o švicarcima ili prijedlozi Zakona o švicarcima jesu eklatantan primjer da banke više ne pišu zakone koji se njih tiču, da to radi jedna odgovorna Vlada i ja mislim da mi kao odgovorna većina ćemo takve dobre prijedloge i podržati za razliku od vremena kada su se ti zakoni pisali negdje po nekim stranačkim uredima, bivše vlasti a sadašnje opozicije koja je vrlo grlata, koja glavni problem vidi da to ovaj problem nije riješen na početku ovog mandata. I takav prigovor bi zaista mogao stajati da oni ti isti nisu u prilici bili da to riješe, niti su govorili o tome, niti im na pamet ne bi bilo ni da su danas u istoj poziciji kao i ondašnja vlast da to riješe. I to je svakom jasno, jer nisu bili onda u komadu ne samo prvih 10 godina, 4 godine na vlasti, nego 8 godina na vlasti. Dakle, da su htjeli mogli su. Prema tome, bilo bi pristojno da se o tome sada šuti, međutim očito da tko god tako misli pa i ja sama od njih puno tražim. Dakle, ovaj prijedlog zakona, ovdje je nešto kolegica Sabolić i o tome govorila. Ja nemam takav kredit, niti bi mi ikad palo na pamet jer su mi neki u Americi rekli kad vidiš da je nešto povoljnije, jedna banka nudi nešto povoljnije bilo da je to u odnosu na kamate ili zbog tečajne razlike bježi od toga ko vrag od tamjana. Ali ljudi su bili nagovarani. Možda su to pojedinci samo koji su bili preoprezni. Ljudi su bili prisiljeni, primorani. Različite su to bile kombinacije. I to dakle nisu pojedinci prevareni, nego ogroman broj ljudi. I što je rekao jučer premijer, dakle mi ovdje ovim zakonom ne rješavamo pojedinačni slučaj, jer za pojedinačne slučajeve su nadležni sud. Mi rješavamo jednu opću pojavu koja je zadesila Hrvatsku. I dakle, ona nema samo reperkusije na ljude na koje će se to odnosi. Ono je od vitalnog interesa za zdravlje nacije, za novi položaj i odgovorni položaj banaka u društvu, za novu socijalnu, tržišnu ekonomiju. Zato ovakav, ono što se do sada događalo tim ljudima koji su podigli takve kredite to vrijeđa svakog građanina bio on podigao kredit ili ne jer je to nešto što nije pravedno, a da ne spominjem ono što sam i jutros rekla je li tu ima elemenata kaznene odgovornosti s obzirom na kazneno djelo prevare ili prevare u gospodarskom poslovanju jer odgovaraju i pravne osobe. Ima tko će o tome odlučiti. Banke vole reći da one nude industrijske proizvode. Kakav je to industrijski proizvod bio koji su oni ponudili? Vrlo smrdljiv proizvod, ali stavljen u celofan, zavarao je mnoge. Dakle, ovi prijedlozi zakona, jer po prvi put jedna Vlada pokazuje zaista ono što joj je i dužnost, što je dužnost bila i svih ostalih vlada ali nitko se to nije usudio reći. E sada trebalo bi zaista imati veliku širinu da mnogi to žele priznati, ali to se ne prizna, nego se to govori da se radi o nekakvim predizbornim trikovima. Rekla sam i ponovit ću da je uvijek svako vrijeme pravo vrijeme za raditi dobre stvari. Hrvatska Vlada, hrvatska ovdje saborska većina o tome ima svoj stav, podržat će i obećaje građanima puno dobrih i dalje stvari. Ja bih također posebno željela naglasiti da čitava filozofija kojom se banke rukovode, one su jednostavno bile odgojene i svako njihovo poslovanje ne ono kao što je rekao naš uvaženi kolega Gjurković da je posao banaka koje imaju specifičnu ulogu u društvu, jer inače kako radi suvremeno globalizirano gospodarstvo one su jednostavno srce, krvotok i one koriste takav jedan položaj tako da se mogu rukovoditi i rukovodile su se do sada svojom osnovnom tezom i porukom profit privatiziraj, profit je naš, odgovornost je vaša. E takvoj jednoj logici mislim da i ovim prijedlogom zakona, a i svim budućim regulacijama koje se budu ticale banaka, bankarskog poslovanja treba stati na kraj. Zato ja smatram da su ovi prijedlozi zakona otvorili dakle jednu novu ekonomiju, početak jedne nove ekonomije, jedne ekonomije za čovjeka. Kao što sam to rekla, i ponovit ću, da se ovim prijedlozima zakona rehabilitira država, da država preuzima onu ulogu koja joj je i dana da štiti građane od svakog nasrtaja, od svačijeg nasrtaja pa makar bile one i banke koje su do danas bile nedodirljive. Apelirati na njihovu savjest kao što je istina smo imali prilike zadnjih nekoliko godina, pogotovo dok smo mi bili u oporbi, od strane vlasti tu i tamo nešto i čuti, je naivno i neodgovorno. I istina je to da se jedanput u to vrijeme prije ne znam čini mi se sada već 5, 6 godina ako ne i više javio HNB sa vrlo jednom malom opaskom o tim kreditima. Ali tako su to o opreznosti odnosno o rizicima takvih kredita, ali rekli su to na takav način plašeći se i moleći Boga da ih nitko ne čuje. Dakle, stanimo ovim prijedlozima zakona jednoj zlouporabi slobode koja je dovela do samovolje, koja je posve degradirana u egoizam, koja je osiromašila brojne naše ljude, obitelji. O svim tim nedaćama, zaista su u pravu svi koji su govorili, ali ti ljudi suvišno je opisivati što su ti ljudi sve proživljavali. Oni od političara traže rješenja, traže brza rješenja. Zato ja podržavam svesrdno ove prijedloge zakona, a pogotovo amandmane kojim mislim da ćemo poboljšati i koje je podnio Odbor za zakonodavstvo kojim ćemo poboljšati primjenu predviđajući vrlo stroge kazne za one koji se drznu ne poštivati ove zakone. Hvala.
Imamo jednu repliku, poštovana Ada Damjanac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Ingrid sve podržavam to što ste rekli, više-manje svi naši građani prošli su kroz kreditna zaduživanja na ovaj ili onaj način, netko malo bezbolnije, a svi oni koji su dizali kredite u švicarcima nažalost vrlo bolno. Možda samo u jednoj rečenici da istaknemo da bi pored ovoga što se sad radi, mjere koje su poduzete da se ti građani definitivno spase od dužničkog ropstva treba voditi računa i o tome da smo mi građani EU i da ubuduće treba inzistirati na tome ako bude bilo tko imao potrebe se zaduživati da se onda zadužuje pod istim uvjetima kao i svi ostali građani EU, sa istim kamatnim stopama. Dakle, sve što vrijedi i za ostale građane. I inzistirati na tome iako su to većinom strane banke i njihove kćeri koje su u RH, inzistirati i raditi na tome da banke budu partneri naših građana i da ne budu izrabljivači i iscjeđivači hrvatskog naroda.
Odgovor na repliku, Ingrid.
Potpuno se slažem s vama. I dakle ne danas, ne jučer nego oduvijek u Hrvatskoj vrijede hrvatski zakoni. Prema tome, sve se ovo moglo učiniti i prije. Nije važno je li stranac pojedinac ili je stranac tvrtka koja djeluje i koja živi i radi u RH ima se ponašati po hrvatskim zakonima i ima je stići hrvatska pravda. To se moglo učiniti dosada ali su se pisali zakoni koji njima odgovaraju, a i oni koji im ne odgovaraju jer se nije moglo tako explicite razgoliti cijelu stvar imali su poseban povoljan položaj da su bili nedodirljivi i da se praktički i pozitivni zakoni na njih nisu odnosili. Pa sjećate se samo kad smo mijenjali Zakon o kaznenom postupku kada smo uveli otkrivanje bankarske tajne i obvezu banaka da to rade. Veliki otpor! Kažu banke mi imamo poseban Zakon o bankama. Ma gledaj, Zakon o kaznenom postupku se odnosi na sve pojedince i Zakon o kaznenoj odgovornosti pravnih osoba i na sve pravne osobe. I još nešto, mnogi govore ovdje o valutnoj, neće biti pravde dok se ne ukine valutna klauzula. Kada je '90-ih godina Zakon o obligacijama u potpunosti vrijedio nije se promijenio, odjedanput su sudovi zato što je takva bila politika pa natjerala sudove da sude po valutnoj klauzuli. Mi smo imali jednu odredbu da kamata nikada ne može prijeći glavnicu. I to je osnovna pravda, bila ona u ovoj ili onoj valuti. To je apsolutna pravda. Ja mislim da u tom smislu ne samo mi nego i zemlje u Europi morat će se orijentirati ukoliko misle uspostaviti pravednost jer žedni pravednosti su ne samo ljudi u Hrvatskoj nego diljem Europe.
Zahvaljujem. Pojedinačna rasprava poštovani Josip Kregar.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zahvaljujem se i vama koji ste danas prisustvovali jednoj dosta neočekivanoj sjednici Sabora. Čuli smo jako puno novih stvari i čulo se puno argumenata. Zbog toga pričekati do kraja rasprave oslobađa me zapravo potrebe da ponavljam mnoge stvari koje su rečene. Ali tri stvari želim svakako naglasiti. Prvo, ovo što imamo kao krizu otplate kredita u švicarskim francima rezultat je egoizma i pohlepe, egoizma zbog toga što je ideja u dobro formuliranoj rečenici koraljni otoci su narasli na egoizmu koralja. … nije točno, ovo područje mora biti strože kontrolirano i bolje regulirano nego mnoga druga područja jer se pojedinac, dužnik ne može nositi sa bankama. Pohlepa pa tu ste već rekli skoro sve. U ovom slučaju radilo se o mogućnostima da se iskoristi velika želja i ekspanzija da se plasiraju krediti, jer kada su došla vremena krize i oskudice tu se praktički taj problem ignorira. Ali ovdje glavni problem je činjenica, sasvim objektivna i čvrsta činjenica da ljudi ne mogu kada i žele vraćati obaveze u skladu sa ugovorom kakav je nekad postignut. Rebus sic stantibus vremena i okolnosti su se promijenile i ne možemo ni banke ne bi smjele inzistirati na tome braneći svoj interes da budemo slijepi prema toj činjenici. Druga stvar, ono što me najviše zabrinjava je vrijeme. Gospodo vi ste ovdje izabrani i članovi ste političkih stranaka ali zar ne vidimo da ovaj trenutak donošenja zakona je krajnje nepogodan za racionalno rješenje problema zato što se smatra … da se radi o poklonu s predizbornim ciljem. Ja ću to zaboraviti, zaboravimo i to da se ovdje toliko puta pokušavalo na razne načine način rješenje ali da volje nije bilo, volje izvršne vlasti prije svega, ranije ili sadašnje, koju bi ipak trebao komentirati. Mi smo imali ovdje konkretne prijedloge zakonskih rješenja napisane zakone koji međutim nisu došli na raspravu, jedan će doći, nisu nudila svoja rješenja. Mene brine to što u ovakvom vremenu se pokazuje prilično jasnim da obećanja vezuju u baš najviše u predizborno vrijeme, ali da mi na to nismo navikli. Mi smo navikli na nešto drugo da dok si u oporbi sve je jednostavno i lako a kada si na vlasti postaje nemoguće to ostvariti. Tog se ja bojim u ovom slučaju i ja se bojim da će vlast ova ista ili buduća neka druga suočena sa problemom i jakim bankarskim utjecajem naći stotine razloga da odustane od ovoga što smo danas detektirali. To je ono što je uzrok moje zabrinutosti. Zbog toga naravno ne smijemo shvatiti obećanja pa makar dana i uz to da se kaže model nije dobar, ja ću to isto reći. Postoje mogućnosti banaka da uspiju u svojim tužbama, ali to kako ćemo glasovati obvezuje i ovu i buduću Vladu da provede ono što je ovim zakonom propisano. To nije zakon za jednokratnu upotrebu, to je zakon koji mora biti strateška odrednica buduće Vlade. Dozvolite jednu samo malo osobnu napomenu, ja se s ovim problemom teško nosim jer sam sa 19 godina bio iseljen s obitelji, moja obitelj na ulicu. Teško mi je bilo tada i zato razumijem kako je teško ljudima koji se i danas nose sa tim problemom. Ali jedna stvar ovdje mora biti dobro razmotrena i uzeta u obzir a to je činjenica da su banke vrlo pažljivo dosada uvijek izmicale presudama sudova, odlukama, pritiscima i najgore ponudama za pregovore. Ovakva pitanja se rješavaju pregovorima a zasad i sad za to neće biti vremena. Banke su odgađale rješenje ne bi li dovele do ovakve situacije u kojoj će računati sa nekom budućom vladom koja će pomoći pa će tražiti vraćanje usluga. Na što želim ukazati, treće je činjenica da će ovaj zakon u velikoj mjeri biti izvrgnut izazovima osporavanja pred međunarodnim institucijama pravosudnim, Europskim sudom pravde, arbitražom u Washingtonu i našim Ustavnim sudom. Neće se, kolega Linić je dobro rekao, nema ga, on je dobro rekao tu moramo biti vrlo skeptični prema modelu. Ali činjenica je jedna da se neće pozivati banke na ono što je on isticao a to je solidarnost i socijalna država. One će se pozivati na Ustavom zaštićeno slobodu poduzetništva i jamstva za ulaganja članak 49.stavak 3. Ustava. To je jako argument kojeg se ne može samo tako ignorirati. Istina, banke imaju i mnoge druge instrumente pritiska političkog i ekonomskog, one mogu doista Vladu, malo je teška riječ ali upotrijebit ću je, ucjenjivati. Pa mi smo zemlja u dužničkoj krizi, ovisna o neprekidnom dotoku sredstava izvana. Bez toga naše gospodarstvo ne funkcionira. Ali vidim da pomalo i vaše strpljenje i vrijeme ističe. Jedna od knjiga koja za ovakvu raspravu je obavezana literatura je Shakespearov Mletački trgovac. Točno, jer ovdje se ponavljaju svi oni likovi koji tamo postoje. Jedan zli bankar koji traži ispunjenje ugovora, oku mesa kako tamo kaže, oko srca. Tako je i ovdje. Ali kako je Mletački trgovac riješen? No, Shakespearov način se ne može sada imitirati, ali riješen je zapravo jednom mudrom odlukom suda da ugovorom nije bilo propisano da će izgubiti se krv ili da će umrijeti onaj … mesa oko srca. Mi imamo ovdje nešto slično. Nažalost, naš Vrhovni sud nije imao sve mogućnosti, nije udovoljio svim onim zahtjevima koje prije svega Udruga "Franak" u kolektivnoj tuži podnijela. Ali tu leži potencijal. Mi smo predložili u onom drugom jednom zakonu koji će doći na dnevni red da se iskoristi bar to da je tu ostavljeno uporište za tumačenje koje ide prilog dužnicima, samo da mi moramo izmijeniti taj postupak koji je inače predviđen. Ne možemo riskirati još 70 tisuća pojedinačnih tužbi da bi ljudi dobili zadovoljenje i pravdu, to ne možemo. Zbog toga možda iako je manje atraktivno nego jedan ovakav zakon iako će biti manje poticajno i manje će oduševljavati dužnike treba pomisliti koji su načini u kojima mi možemo naći slabosti banaka kao interesnih igrača u ovom slučaju. Ja mislim da ta orijentacija ima neke veće šanse jer ono što bi inače trebalo postići u ovakvim slučajevima je da se ne zlorabi ovako jedno pitanje za izborne trenutne nego da to bude obaveza zasnovana na konsenzusu političkih stranaka koje idu na izbore, tako da bi obaveza bila tvrda bez obzira na rezultat izbora. Hvala.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Ja se uvaženi kolega profesore slažem s vama kada kažete da je postojala opasnost kada bi današnja opozicija došla na vlast i da bi se dogovarala s bankama jer je to oduvijek činila i jer je njihova politika, politika krupnog kapitala koja je pomagala na raznorazne načine, čak ako je to radila na zakonit način nema se tome niti toliko prigovoriti. Međutim njihov ekonomski program koji dan danas nitko nije vidio, a dosadašnji se još uvijek razotkriva pred hrvatskim sudovima i koji inače smatraju šta će nam vlast kada imamo banke. Međutim što se tiče straha da bi i ustavnog određenja oslobodi poslovanja, svaka čast slobodi gospodarenja i poslovanja, ali ovdje se ne radi o slobodi, ovdje se radi o slobodi moždana početku koja je degradirala u samovolju, a samovolja u krajnji egoizam koji više nema veze sa slobodom. Na kraju krajeva odredba članka 48.i te temeljne glave gospodarskih, socijalnih i kulturnih prava nakon što se jamči pravo vlasništva kaže se da vlasništvo obvezuje. Kako su se banke odgovorno ponašale, to je sada suvišno govoriti o tome. Prema tome, ja mislim da ovo što ste rekli da su izmicali uvijek kada god su to mogli zato je i težina ove vlasti bila jer to su već naučena ponašanja i sada nije tek tako i zato su ovo i prvi pokušaji da se taj duh ponovo stavi u bocu. Ali realna opasnost odnosno opasnost ja mislim da takva neka velika ne postoji, ali ponašanje ukoliko se dođe u takvu poziciju ono stoji ovdje kao mi ovdje koji jesmo.
Josip Kregar, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se na mogućnosti da ovdje ukažem na dvije važne stvari, prije svega ne možemo mi prejudicirati kako će biti tumačenje ili stav institucije u odnosu na članak 48.ili 49. Ustava. Stavak 1.članak 48. Vlasništvo je nedodirljivo, to da obvezuje to je točno ali to će trebati tumačiti, a nisam siguran da će to tumačenje pogoditi duh i namjere ovog zakona. Slažemo se u jednome da je ovdje opasnost od zapravo predizborne politizacije pitanjem jer ako će Vlada je SDP-ova predložit će zakon, ali za njega će glasovati i svi ostali, tako su se izjasnili danas. Ali što to znači onda? Da ne mogu se izvlačiti kroz 4 mjeseca ako slučajno nekim čudom dođu na vlast da nisu znali. Glasali ste, prema tome to vas obvezuje. I to je ono što mislim u ovoj situaciji je nemoguće popraviti. Ali netko treba upozoravati. Sjetite se recimo kod rasprave o našem sporu sa Slovenijom i arbitraži. Bilo je zastupnika koji su ostali u manjini. Šta bi oni danas trebali trijumfirati i reći e bio sam vam … a kako. Stvari su se desile, došlo je do toga da zapravo smo jednoglasno bili protiv takve arbitraže. Ovdje neće nadam se doći do toga, ali upozoravam na vrijeme.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani zastupniče Kregar, rekli ste u svojoj raspravi da ovaj zakon ne bi trebalo rabiti u predizborne svrhe. Dakle žao mi je što tako govorite jer jako dobro znate koliko dugo zapravo Vlada radi na ovom problemu i što je sve poduzimala da bi ga kvalitetno riješila. Dakle 2013.fiksirana je kamatna stopa na kredite vezane u švicarske franke na 3,23%, dakle učinak tog poteza je bio pola milijarde kuna na teret banaka. Početkom 2015.kada je eskalirao, strahovito eskalirao tečaj švicarskog franka, isti je fiksiran na 6,39 kuna za švicarski franak, a učinak te mjere bio je 400 milijuna kuna opet na teret banaka. Istovremeno kada su poduzimani ti potezi dana je bankama mogućnost odnosno rok od godinu dana da predloži jedno trajno rješenje ovoga problema. Nažalost, banke su kalkulirale računajući upravo i sa podrškom država iz kojih su majke banke i tog rješenja, jednog obostrano zadovoljavajućeg rješenja, nažalost do ovoga trenutka nije bilo i sada je Vlada ponudila ovo rješenje, dakle Vlada samo radi svoj posao. I ja zapravo moram postaviti pitanje da li ovo vaše kvalificiranje da je riječ o predizbornom potezu zapravo znači da Vlada posljednjih mjeseci pred izbore ne bi trebala raditi ništa a da to vi ne bi kvalificirali kao predizborni potez?
Josip Kregar, odgovor na repliku.
Sasvim suprotno. Ja mislim da Vlada ima obavezu do zadnjeg trenutka svog mandata. Međutim, ovdje upozoravam na činjenicu da ono što se predlaže ne smije imati takve slabosti da bude osporeno. A moj zaključak se temelji na činjenici da smo ovdje imali prijedloge zakona i pred godinu dana i pred 2 godine i na ljeto. Pa tu su bili prosvjedi Udruge Franak gdje smo tražili hitno rješavanje tog pitanja. Ali ipak se malo pričekalo i nisam sasvim siguran da je tu na pozitivan način izražena volja Vlade da se nađe rješenje. Ja se slažem s vama međutim u jednom. Ovdje banke nisu htjele rješenje i one su htjele da dođe do ove predizborne situacije one odgađaju rješenje jer zastare teku, prava će se izgubiti a kredite će se naplaćivati. To je ono što ja vidim kao opasnost. A kada sam govorio o predizbornom, nisam mislio da je to ne znam kakva manipulacija. Ja samo ponavljam, ovaj trenutak nije dobar zbog toga što zapravo svi teže da dobiju što više glasova, glasati će na jedan način a uz mentalnu rezervaciju će misliti sasvim drukčije.
Ja sam na brzinu pogledala dnevni red. Nema takvog zakona, ovo je prvi zakon koji ovo regulira. Sljedeći u pojedinačnoj raspravi, potpredsjednik Nenad Stazić.
Zahvaljujem. Ja mislim da danas u Hrvatskoj nema, ne postoje dva veća problema nego što su dužničko ropstvo u koje je upalo 62 tisuće građana ali nije to 62 tisuće pojedinaca, to je 62 tisuće obitelji i deložacije onih koji su uzimali kredite austrijskih štedionica. Zašto su građani uzimali kredite u švicarskim francima? Zato što im se to tada u tom momentu isplatilo. Jer su to u tom momentu bili povoljni krediti. Ja sada čujem kao pa trebali su građani paziti što potpisuju, trebali su paziti kakve kredite uzimaju, mogli su uzeti i nepovoljnije kredite. I ne mogu se načuditi takvim prigovorima, tko bi lud uzeo nepovoljniji kredit ako ima povoljniji? Zašto su banke nudile pak kredite u švicarskim francima? Pa kao prvo, nisam to znao, danas sam to saznao, banke se za plasman takvih kredita nisu vani zaduživale u švicarcima. Građani nisu dobivali švicarce, građani su dobivali kune. I da li je cijela ova operacija bila zapravo zamišljena kao jedna pljačka građana od strane banaka o čemu je ovdje bilo riječi ne znam. Ove deložacije one su još, ma još gori problem, ljudi ostaju bez svoje imovine, opet neki kažu bili su pohlepni, nisu bili dovoljno oprezni. Pa da, ima i neopreznih ljudi, nisu svi bankari, nisu svi financijski stručnjaci, to ne moraju ni biti. Ali kada se dogodi ovako nešto i ovako velikih razmjera onda država mora stupiti na scenu, onda Vlada mora zaštiti građane. O ovom problemu se može razgovarati da dva aspekta sa stručnog i sa političkog. Dio toga stručnog aspekta su nam ovdje objasnili i ministar Lalovac i zamjenik Rađenović. Čuli smo ovdje i bivše ministre i Linića i Šukera, čuli smo kolegu Marića kojeg također uvažavam kao stručnjaka. I htio bih nešto reći o ovom političkom aspektu jer o ovom stručnom ne znam ništa. Vlada je, svaka Vlada je dužna zaštiti svoje građane. Vlada je izabrana zato da vodi državu i izabrana je zato da ju vodi na najbolju korist svojih građana. I kada dođe do ovakvog jednog incidenta bez obzira kako je i zašto je do njega došlo, ne treba analizirati uzroke i praviti se nad njima pametan nego treba biti efikasan, to je ono što ova Vlada radi. Da li su to mogle raditi bivše Vlade? Mogle su, ovaj problem nije od jučer, nije ni od prije 3,5 godine, on egzistira 7, 8 godina. Je li to mogla napraviti i Vlada HDZ-a 2011. godine kada je prvi put došlo do jakog skoka? Mogla je. Nije, nije. Bilo bi bolje da je. Ja bih bio sretniji, svi bi bili i građani bi bili sretniji da jest. Nije. Bavila se tada Vlada HDZ-a nečim drugim 2011. godine. Bila je pod optužbom za pljačku, ostali su bez šefa, situacija za njih vrlo nepovoljna, kuda bih još sada stigli brinuti o građanima, pa nisu njima građani tada bili na pameti. Čuli smo ovdje od kolege Linića, ima dva prigovora, dva ozbiljna prigovora kao nije ovaj zakon utemeljen u ustavnom određenju Hrvatske kao socijalne države i nije dobro razmotren aspekt možebitnog kaznenog djela, znači prevare, pa je to trebalo rješavati drugačije. Slušam kolegu Linića i čudim se, kolega Linić je bio ministar u ovoj Vladi kada je problem već postojao, danas nudi bolje zakonsko rješenje od ovoga koji nudi ova Vlada. Pa što ga toj istoj Vladi, tom istom premijeru nije ponudio dok je bio ministar? Ja da sam znao to ja bih to ponudio ovdje u Saboru. Ja nisam financijski stručnjak. Jednako evo gledam kolegu Marića, jednako se odnosi i na njega za tu 2011. godinu. Pa je, ja nisam kriv, kolega Kregar to nije morao znati. Kolega Kregar je sociolog, ja sam završio filozofiju, ali stručnjaci, financijski stručnjaci koji su danas naknadno pametni i posebno idu na živce. O čemu se ovdje radi? Nije ovaj zakon križarski rat protiv banaka i tako ga ne treba ni shvatiti. Ali u sukobu između banaka i građana, a taj sukob nesumnjivo postoji, Vlada staje na stranu građana. Premijer Karamarka naziva advokatom, zagovornikom, zastupnikom banaka. Premijer je očito ovdje zastupnik građana. I taj konflikt nažalost postoji. Imamo agenta banaka i agenta građana. Slušam ovdje poštovanog kolegu Kregara koji kaže da su banke namjerno odugovlačile rješavanje ovoga problema nadajući se doći će nova vlast i ovo će sve propasti. Vrlo moguće. Vrlo moguće da takav dogovor postoji između bankara i Karamarka jer slušam izjave Karamarkove i one upućuju da takav dogovor postoji, da se radi ovdje o agentu banaka protiv građana ove zemlje, onih koji su pali u dužničko ropstvo. Slušam kolegu Kregara, kaže naivno ali HDZ će ovo ipak podržati u glasanju i to stvara kod njih obavezu da to provedu. Ne kolega Kregar, HDZ je u Gradskom vijeću Vukovara glasao za ćirilicu kad su imali političku korist od toga, ali čim su tu političku korist izgubili oni su protiv toga. To vam je priroda HDZ-ova ponašanja. Prema tome, to što će oni eventualno sutra glasat za to vama nije garancija ni za što, a pogotovo nije garancija građanima. Njih treba upozoriti. Kažu da ovaj zakon ima neke mane, veli donosi se pred izbore, u zadnji čas. Pa nije točno. Ovaj problem se počeo rješavati 2013. godine fiksacijom kamatne stope, pa se nastavio rješavati početkom ove godine fiksacijom tečaja, pa je bankama dano vremena da one predlože rješenja, nisu ga predložili. Pa šta sad treba pustit, da građani pocrkaju od gladi? Mogao se problem riješiti ranije da su banke pristale rješavati, da ne čekaju Karamarka, ali s obzirom da čekaju Karamarka mora se rješavati ovako. Kažu da je, čujem sa strane HDZ-a da je najveći problem, najveća zamjerka populizam ovog zakona. E građani se onda moraju bojati njihova antipopulizma. Ako dođu u priliku da djeluju antipopulistički e pa građani će opet morat plaćat visoke rate ovih kredita, to im mora biti jasno. To je najveća opasnost za ovaj zakon, veće opasnosti nema. Prednosti i koristi su nebrojene, dakle rate će se smanjiti do 50% za neke, ne za sve, ali za neke će se smanjit do 50%. Građanima će ostat više novca, taj će novac trošiti, taj novac više neće ići majkama bankama u Austriju i Italiju nego će se trošit ovdje što će potaknuti dakle ukupnu potrošnju, što će potaknuti rast BDP-a, znači to će se blagotvorno odraziti na cijelu ekonomiju države. Prema tome, nema potrebe za ovakav zakon, prigovori su posve neosnovani, opasnost kao što sam rekao postoji samo jedna, da oni koji ovome nalaze mane da im to bude izgovor da vrate ovo čitav problem u prijašnje stanje. Hvala.
Josip Kregar, replika.
Zahvaljujem se gospodinu Staziću. Dobro koncipirano izlaganje na koje imam tri stvari dodati, reći ili pojasniti. Prvo, ja mislim da ni danas ovaj zakon ne bi bio na dnevnom redu bez jednog važnog elementa, a to je javni pritisak oštećenih organiziranih u razne udruge, Franak je samo vrh ledene sante ja mislim, ali bez njihovih prosvjeda, pritiska pa i podrške javnog mnijenja ne bi došlo do ovako ozbiljnog razmatranja tog problema. Drugo, slažem se s vama da ovo nije rat s bankama jer kad bi to bio rat s bankama mi bismo morali detektirati i neke njihove prednosti. Banke imaju novac, banke raspolažu sa mogućnostima utjecaja u medijima. Banke mogu čekati, banke mogu uvjetovati Vladi određena ponašanja da bi pomogli kod dobivanja sredstava. I na kraju, točno, mane zakona nisu izgovor, one ako se i primijete obvezuju ako se zakon podrži. Ja čak ću reći ovo, ja zakon nisam podržavao ali glasat ću za njega. Zbog toga mislim da vrijedi ona poslovica ″nitko ti ne može toliko platiti koliko ti ja mogu obećati″.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Djelovanje Udruge Franak je bez sumnje korisno i svaki takav oblik pritiska javnosti, posebno zainteresirane javnosti je koristan. On usmjerava Vladu, on je potiče. Pozitivno je i to što je Vlada osluhnula taj poziv i što je na njega odgovorila. Strašno bi bilo opasno kad bi se ovo shvatilo kao rat s bankama. Ne treba banke promatrati kao zločinačke udruge. Banka ima svoj racio poslovanja. Kao što sam rekao banke nisu karitativne ustanove. One ne postoje zbog toga da bi novcem koji prikupljanju nekome pomagale. To nije njihov interes, njihov interes je profit, njihov interes je dobit. I taj interes ne treba osuđivati. Banke koje ne bi tako poslovale bi propale. Bilo je, poslovale su banke u ono prvo vrijeme HDZ-ove administracije kad su davale, namjerno su davale plasmane, namjerno su davale kredite HDZ-ovcima znajući da ih neće vratiti, a to je već oblik pljačke banaka. I onda su građani morali po 5 puta sanirati te banke prije nego što su prodali. E to je već oblik pljačke. Danas kad bi vi došli u banku i rekli da vas šalje premijer ili ne znam tko da vam daju kredit koji ne možete vratiti ja mislim da bi oni pozvali ambulantna kola da vas odvedu u ludnicu. Tada je to moglo se prije 20 godina. Prema tome, treba ovdje stati u zaštitu bankara i njihovog legalnog poslovanja. Njihov interes da im je profit što veći je normalan. Ne bi bilo normalno kad bi htjeli da im je profit što manji. Ali kad se dogodi ovakav problem da ta njihova želja za profitom, legalna želja za profitom ugrozi egzistenciju velikog broja ljudi onda se na to mora reagirati i to je ono što Vlada čini.
Goran Marić, replika.
Kolega Stazić, kad ste govorili da vi ste tek danas saznali da u izvorima banke nisu imale švicarske franke i da financijski stručnjaci, ekonomisti tu su morali znati da danas ne bi trebali glumiti naknadnu pamet i da vas začuđuje što nisu 2011. reagirali. Stalno ste gledali u mene i čak st me i prozvali, pa evo samo moram to potkrijepiti nekim kontra činjenicama. 2011. godine je zasjedao Odbor za financije i državni proračun i raspravljao o Izvješću Hrvatske narodne banke u kojima je, to izvješće nije prihvaćeno zato što nije ni riječi bilo o problemima švicarskog franka. Između ostalog 20 je bilo navedeno razloga, između ostalog što nije bio švicarski franak i valutna klauzula. Za izvješće su glasovali svi članovi oporbe tadašnje i dva člana Hrvatske demokratske zajednice, a protiv izvješća su glasovali predsjednik tadašnjeg HSS-a, ja i još dva člana Hrvatske demokratske zajednice i Mile Horvat iz Srpske demokratske stranke. Izvješće nije prihvaćeno zbog tog razloga. 2012. godine u siječnju sudjelovao sam u snimanju filma "U braku sa švicarcem" gdje nitko drugi nije htio iz politike riječi progovoriti o ovom slučaju. Iz SDP-a nije htio nitko sudjelovati u snimanju tog filma, a tada sam rekao da nereakcija Vlade bilo koje na ovu pojavu je kao da ne reagira na požar ili poplavu. I sad vi mene prozivate da sam šutio 2011. di mi se prijetilo, izbacivalo i prijetilo izbacivanjem iz stranke što govorim, a drugi o tome šute. Mislim da, a to znate i mislim zato da to nije korektno. Hvala lijepa.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Uz dužno poštovanje kolega Mariću, uz dužno poštovanje neprihvaćanje izvješća HNB-a u Hrvatskom saboru s vaše strane nije moglo riješiti problem građana u švicarcima. Sama ta činjenica da ste vi glasali protiv tog izvješća nije rješenje problema. Nikakav film, snimanje nikakvog filma, ni dugometražnog, ni kratkometražnog ne može spasiti 62000 ljudi od dužničkog ropstva. Vama svaka čast na hrabrosti, ali vi niste predložili zakonsko rješenje kakvo je predložila sada ova Vlada ni kao saborski zastupnik, ni unutar svog HDZ-a. Ja vama vjerujem, ja sam iskren pri tome. Ja vjerujem da ste imali problema. Čudim se da niste imali i većih problema kad ste se usudili HDZ-u predložili ili upozoriti na neki problem. pa dobro da vas nisu izbacili iz stranke, čudim se da nisu jer druge koji su tako radili ti su morali odletjeti. Vi ste se namjerili, vi djelujete unutar stranke koja kao što sam rekao čini se da za predsjednika ima agenta banaka. I ja se neću čuditi ako vas izbace iz stranke zbog ovog što ste danas govorili.
Josip Borić, replika.
Ovako to izgleda kada jedna normalna, mirna rasprava tokom dana završi sa izlaganjem kolege Stazića koji ovako kaže da nije financijski stručnjak, ali točno zna utjecaj konverzije na rast BDP-a i objašnjava ga. Utjecaj konverzije znači temeljem ovog zakona, švicarca u eure kako će to utjecati na potrošnju i rast BDP-a, ali niste financijski stručnjak. Vaša rasprava je u cijelosti više-manje kontradiktorna. Ona je bila sa ciljem da pronađe nekog na drugoj strani koji bi bio nekakav virtualni neprijatelj, kojega bi se trebalo optužiti, kojemu bi trebalo staviti nekakvu etiketu bez obzira što smo jasno tokom dana rekli da ćemo podržati ovaj zakon vi i dalje imate potrebu da kažete da će netko biti agent građana, a netko će biti agent banaka. E pa sad kad smo kod tog agenta banaka mene kao građanina više bi uvjerila činjenica da je netko kao premijer dobio kredit kojeg nije mogao dobiti u nekoj banci koja mu je sada veliki neprijatelj kao vaš sadašnji premijer ili neka njegova šira obitelj u nekoj slovenačkoj banci u Sloveniji ili netko iz njegove uže ili šire obitelj opet nekakav kredit ili netko tko nas zaduži za sto milijardi javnog duga i onda dođe i kaže držite lopove, evo on je agent banaka. Ja nisam, držite njega, gledajte u njega. Ja sam agent građana. Pa ako je bio agent građana što je te građane pustio do predizbornog vremena. Od 2011. hvala bogu do 2015. je 4 godine, isti je bio problem. Vi se samo morate dogovoriti kad je problem počeo. Peđa Grbin kaže neku večer da je problem počeo prije godinu dana. I sad kažete da je čak taj neuspješni loši HDZ uspio ministra iz SDP-a, ministra financija nagovoriti na kredit u francima. Zamislite to! Kako to logički izgleda? Taj ministar se uspio zaraziti toksičnim kreditom za vrijeme HDZ-a i sada ga rješava na svoj način. Vrlo kontradiktorno. A kad bi vrijedilo ono tko je bio za ćirilicu ili protiv, kad je HDZ bio za ćirilicu vi ste bili protiv.
Vrijeme.
To vam ne smeta. I sada ste vi za, a sad je netko drugi protiv. Pa u čemu je problem? Da se držimo toga vi nikad ne bi bili na vlasti u RH. Vi ste bili protiv osamostaljenja RH.
Mislite da stoput ponovljena laž postaje istina, ne postaje, ne postaje. Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Pa slušajte, nikakva laž ne može promijeniti činjenice pa ni vaša neće. Vi možete blatiti SDP dokad hoćete ali ga blatiti možete jedino lažima jer istinom nas oblatiti ne možete. Ali to ostavljam vama na dušu. Ja ne znam tko je digao kakav kredit u kojoj banci, ja sam čuo da je supruga Karamarkova digla nekakav veliki kredit u banci koji nije otplatila jer je banka propala. To sam čuo jučer na aktualnom prijepodnevu. Ja ne znam da li je to istina ali vjerojatno će novinari to provjeriti pa ćemo to čitati na naslovnicama ovih dana. Pa ako je to istina bojim se da će vam Karamarko jako zamjeriti što ste potaknuli ovu temu.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić evo da imam sms došao bi mi znate od koga? Ravno od Nicole Machiavellija. Vjerojatno znate što i tko je to. Teoretičar, političar, diplomat, pisac a doktrina kakav mora biti uspješan političar. Da izvrće istinu, da laže, da obmanjuje svoje glasače, da učini sve da druge ponizi, a da se prikaže kao netko tko je spasitelj, tko će te iste birače odnosno u tadašnje vrijeme svoje podanike učiniti sretnim, učiniti veselim. E to je on. Danas on trlja ruke jer u zadnja dva mjeseca obzirom koliko ništa niste činili ova Vlada je preuzela njegovu doktrinu i on je zadovoljan. I premijer i Vlada i danas svi svojim istupom bez obzira što smo rekli da će se podržati ovaj zakon ali i ukazali na niz argumenata, na niz problema koji će se javiti opet ništa. Evo 7800 je došlo izbjeglica uvaženi kolega, a premijer jučer blage veze nema on kaže da će oni samo proći ovuda. E pa to je pravi makjavelizam, čestitam vam, čestitam vam gospodin Machiavelli! Vi ste najbolji njegovi odlikaši.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Malo ste me zbunili kad ste rekli da ste dobili sms od Machiavellija, shvatio sam poslije da je to poetika. Kažete niste ništa radili do prije 15 dana, ova Vlada. Rast BDP-a drugi kvartal 1,2, treći će vjerojatno biti 2%. Vi ste inače preuzeli 5% rasta BDP-a, uništili ste sve, strovalili ste to u blato, upropastili potpuno, pokrali sve viškove, odnijeli u stranačku blagajnu. Izvoz rast 12%, industrijska proizvodnja rast 1,6%, PDV u 8 mjeseci 2,1 milijardu kuna više nego lani, strana ulaganja 40% veća, nezaposlenost najniža stopa u zadnjih 6 godina, 72 tisuće zaposlenih više nego prije 2 godine. To je vama ništa?!
I u ime predlagateljice završno zamjenik ministra financija Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovani dame i gospodo zastupnici teško se nakon ovakvih žestokih replika vratiti u stvarnost i ono što sam zapravo mirno mislio zaključiti ovu raspravu jer me razveselilo ono u najvećem dijelu kojem sam prisustvovao i zapravo svima vama zahvaliti na doprinosu ovoj raspravi. Dugo se u hrvatskoj javnosti razgovara o švicarcu, bilo je pa i puno težih riječi u samoj javnosti, bilo je puno dolazaka, odlazaka, prosvjeda. Evo kolege iz "Franka" su jedni od najupornijih među vama. Jedan prosvjed je bio i prije dan, dva. Svega je bilo i odlazaka sa sastanaka iz ove naše čuvene radne skupine itd., itd. Ali da se ne raspravljamo o svemu tome. Problem je nastao davno, 2005. do 2007. 90% kredita rečeno je bilo je 1000, 2000 njih 2004., bio je 1000, 2000 ili 3000 njih 2008. ali problem je star 10-ak godina. I problem nije rješavan. Puno se kao što rekoh razgovaralo, prosvjedovalo, tužakalo, puno sudova su donijeli neke odluke. Ovim prijedlogom zakona, mislim da je to njegova glavna prednost, mi rješavamo trajno taj problem. Netko je tu kritički rekao polu-trajno. Mi računamo da je trajno i baš zato je taj obuhvat tih kredita takav da svi oni koji nisu u otplati na bilo koji način da sad ne idem opet u detalje toga zakona se ovim problemom rješavaju. A kako se rješavaju? Rješavaju se kao što rekoh pravedno budući da se … svih onih koji su taj kredit uzeli stavlja u položaj istim onima u kojem su drugi dužnici, u kojem je najveći broj dužnika u Hrvatskoj dakle u eure, u valuti u kojoj Hrvati htjeli mi to priznati ili ne najviše vole štedjeti. I koji ukoliko, zazivali se stručni argumenti, nema druge podloge u kojima se onda i krediti mogu davati, barem u situaciji u kojoj smo sad, barem sa zakonskim rješenjima kao što smo sada, barem po pravilima struke kao što ih imamo sada. I drugi glavni argument, zašto pravedno? Simplificiram do bola ali kako drukčije? Zato što trošak ove konverzije, povratak u isti položaj svih građana svih dužnika ide na teret jačega i oko toga duboko stojimo i to je druga temeljna točka ovoga zakona. Na trošak onoga tko je u tom dužničkom vjerovničkom odnosu jači, dakle u zaštiti potrošača s jedne strane, a sa druge strane je trošak onoga koji je na tim kreditima zarađivao prijašnjih godina puno diskusija je bilo u tom smjeru. Mislim da su sve, da su gotovo sve išle najviše u tom smjeru. Znači cilj je i cilj je bio ove Vlade, jedan od razloga da se ovaj zakon i donese nakon kažem i dva poteza koje je Vlada povukla, evo kolega Stazić je … i zamrzavanje kamate tj. određivanje maksimalne kamate za valute koje idu preko 20% i zamrzavanje kamate nakon drugog udarca, ovo je treće i trajno rješenje. Tko je kriv, zašto je kriv u tom četverokutu dužničkom i robničkom odnosu banke? Oni koji su uzeli kredit, Vlada, tadašnje Vlade, HNB, tadašnji HNB i tadašnji guverneri i danas je najmanje bitno. Ja vas podsjećam bilo je tu najviše kritike možda oko rada HNB-a, guverner HNB-a tada i nekoliko godina poslije toga svega bio je najpopularnija osoba u RH. Kalkuliralo se o tome da će izaći na izbore itd. Prema tome, problem nismo riješili ali ga sada tu pred vas postavljamo i vjerujem da ćemo sutra svi zajedno ovaj zakon ipak donijeti. Zato je taj zakon važan donijeti i uvažavajući sve argumente koji su izrečeni pa i onu diskusiju gospodina Kregara koji u jednom djelu, s kojim se u jednom dijelu i slažem. Ovaj zakon nije najbolje rješenje toga smo svjesni. Vjerojatno ni jedan zakon svijeta nije najbolje rješenje i ne rješava uvijek na pravedan način sve ono što može riješiti ali u svakom slučaju najbolja moguća rješenja u ovome času. Stojimo pri tome. Popravili smo ga sa jednim amandmanom, popravit ćemo ga i sa nekim amandmanima od vas i zahvaljujem svim klubovima koji su dali amandmane i one koje ćemo prihvatiti i one koje vjerujem sa dobrim obrazloženjem vjerojatno nećemo prihvatiti. Znači popravit ćemo ga i sa tim amandmanima i evo nadam se zaključno ili predzaključno da sutra usprkos svim razlikama i problemima s obzirom na važnost ovog zakona i s obzirom na 10 godina teških rasprava i iscrpljivanja, teških situacija u kojima su ti ljudi ali i cjelokupna hrvatska javnost bila vjerujem da možda sam preromantičan ali vjerujem da možemo pronaći snagu da ovaj zakon ipak donesemo konsenzusom bez fige u džepu ili barem velikim, velikom većinom u ovome Saboru. I evo onako ispod crte ili ps možda ne najmanje važno dobar dio kritika slušao sam, vidjeli ste danas veliku većinu vaših rasprava, dobar dio kritika bio je na HNB, na položaj HNB-a, na personalna, kadrovska rješenja u samome HNB-u, nemojte shvatiti presamokritički ovaj Sabor kao i mi kao Vlada smo ipak na odlasku. Na kraju tjedna doći će neki ljudi ovdje, Zakon o HNB-u nakon svega ovoga, nakon ovih 10 godina traumatskih odnosa možda bi bilo dobro govorim ne kao dužnosnik govorim kao Igor Rađenović vaš bivši kolega i sada mislim da bi bilo dobro da novi ljudi koji dođu u ovaj Sabor da u slijedećem mandatu se najozbiljnije pozabave i sa samim zakonom o HNB-u, da se slijedeći mandat Sabora puno kvalitetnije i bolje pozabavi sa svim izvješćima HNB-a koje nam negdje dolaze onako usput kao neka druga točka, sa onim polugodišnjim izvještajima itd. Ako i to bude benefit svog ovog donošenja zakona mislim da smo pogodili bit. Jer ipak Sabor je taj koji bira guvernera, Sabor je bio taj koji bira čak 7 viceguvernera i ima pravo da u ime naroda zajedno sa HNB-om pronađe najbolje moguće rješenje za njen rad i za stabilnost financijskog sustava što je osnovana zadaća ako se ne varam u članku 3.sadašnjeg Zakona o HNB-u. Evo oprostite mi na ovoj završnoj digresiji. Još jednom da ponovim vjerujem, nadam se da će sutra ovaj zakon kao najbolje moguće rješenje koje možemo proizvesti u ovom času i kao potrebno rješenje biti usvojen velikom većinom vaših glasova. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospodine zamjeniče ministra kazali ste da zahvaljujete na raspravi jer nije bilo teških riječi, iako neki kažu da je ali rasprava je bila civilizirana, pristojna, osim onih koji su upućivali uvijek grube riječi jer drukčije ne znaju razgovarati. To je uobičajeni ambijent. Kad se govori o motivima donošenja, moram podsjetiti malo i odgovoriti potpredsjedniku Sabora. Prije točno pola godine bila te tematska sjednica saborskog odboru kojoj je predsjedavao predsjednik Sabora na kojoj sam sudjelovao i sudjelovalo je više njih. Predlagao sam konverziju kredita u eure, nitko iz SDP-a nije podržao taj prijedloga, a govorite kako je ova Vlada odlučila riješiti taj problem. Da nije bilo pritisaka, da nije bilo filmova, da nije bilo štrajkova i da nije onoga što dolazi ovaj prijedlog zakona ne bismo mi vidjeli. Zato je dužno to se kazati i motiv nije rješavanje problema nego je motiv ovoga zakona rješavanje i otklanjanje budućih mogućih problema ali ne za Udrugu Franak, ne za korisnike kredita nego budućih mogućih problema za vladajuću koaliciju. To je glavni motiv. Ali iako je to, podržavam ovakav prijedlog zakona. A agent banaka, agent banaka je onaj ko je osmislio predstečajne nagodbe, to je jedini agent banaka a ne netko drugi, a ne ko glasuje za ovaj zakon.
Odgovor na repliku zamjenik Igor Rađenović.
Da cilj mojeg završnog obraćanja, misao vodilja bila je u pravo ovo da zaboravimo što je bilo, kako je bilo jer svi nose određene grijehe i oko toga se nećemo složiti i dvije minute je prekratko da ja objasnim ispred Vlade RH i svoje osobno da mislim da grijehe koje strana ili ko u tom odnosu nosio neke veći iznos u tome grijehu definitivno. Ali sami spomen na 2005., 2007.kad je problem eskalirao možda najbolje o tome govore. Ali kažem nije to bio cilj, drago mi je, ne znam da li ste svjesni ili niste svjesni jedan od, zapravo izrekli ste ga da je glavni argument ove Vlade upravo da izbjegne svoje buduće probleme pa mi je drago da i vi vjerujete da će i druga Vlada Zorana Milanovića voditi ovu zemlju. Hvala lijepa.
Replika Ivan Šimunović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani zamjeniče ministra uzimajući u obzir osjetljivost ove teme o kojoj se danas govori mišljenja sam da hrvatska javnost, a posebno korisnici kredita u švicarskim francima trebaju znati neke činjenice. HSP Ante Starčević na dan 15.1.2015.godine odnosno na dan kada je tečaj švicarskog franka naglo porastao prvi je reagirao i ponudio svrsishodno rješenje. Na taj dan predložili smo konverziju predmetnih kredita u euro ili kune i to u trošku banaka, a ne dužnika. Drago nam je da je Vlada 8 mjeseci nakon našeg prijedloga smogla snage da povuče određene poteze iako je to moglo biti davno prije, a ne u ovo predizborno vrijeme jer građani moraju živjeti i prije izbora. Mi ćemo naravno podržati ovaj prijedlog zakona jer to odgovara onima koji su oštećeni, a to su građani. Međutim, nije nam jasno zašto nisu ponuđeni neki drugi modeli poput konverzije u kune nego bojimo se da je ishitreno vezano uz euro. I danas većina korisnika kredita u švicarskim francima sa kojima imamo kontakt namjeravaju dizati kredite u kunama, a znamo kada dignu kredite u kunama i vrate da će opet zaraditi samo tko nego banke. Ponovit ću, HSP će podržati ovo polovno rješenje problema dužnika u francima i to isključivo jer su to oni sami prihvatili taj prijedlog, ali ako želimo biti iskreni nikakvu mogućnost nisu ni imali. Bilo je uzmi ili ostavi. Želim poručiti svim korisnicima kreditima u bilo kojoj stranoj valuti da HSP Ante Starčević nikad neće dozvoliti da pohlepa stranih banaka uništava hrvatske građane i hrvatsku budućnost. Hvala.
Odgovor na repliku zamjenik Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa teško mi je odgovoriti na repliku budući da vidim da ste vi imali taj govor prije napisan i teško da je odgovor za repliku. Žao mi je da se možda niste, znam da nemate klub i da ste mala stranka i da ne možete u ime kluba, ali bilo bi dobro da je bila rasprava i u pojedinačnoj raspravi i dobro hrvatska javnost je čula što misli vaša stranka. Možda bi bilo dobro da ovaj pojašnjenja, upravo sam i to govorio završno da nije dobro da uvjetno prihvaćamo ovaj zakon. ja se još jednom odgovarajući vama indirektno na repliku zahvaljujem svima koji su pokušali sa amandmanima popraviti ovaj zakon i popravit ćemo ga iz onoga što je Vlada i danas usvojila od ovih amandmana što je prije došlo, a ove ćemo još u ovih nekoliko sati razmotriti maksimalno moguće i evo nadam se da je ipak to smisao svega. Ali dobro ajde svi smo izrekli svoje političke stavove za budućnost pa je možda i ovo dobro i još jedan argument ovoj mojoj završnoj tezi da je dobro da ovim zakonom ipak trajno rješavamo problem švicarskog franka pa više nećemo i tako politikantski diskutirati. Hvala lijepo.
I posljednja replika Branka Juričev-Marinčev.
Hvala lijepo. Pa poštovani zamjeniče ministra gospodine Rađenoviću kao što vi apelirate na nas da ovaj zakon donesemo jednoglasno, da svi podignemo ruke za njega. Evo ja, a i svi mi u klubu HDZ-a apeliramo na vas da se ovaj zakon odnosi na sve naše građane i na poduzetnike i obrtnike i njihove radnike, znači da ne idemo samo na jednu kategoriju nego na sve građane da neke ne stavljamo kao građane drugog reda po strani prilikom donošenja samog zakona.
Odgovor na repliku zamjenik Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko. Dakle neke od ovih kategorija ili gotovo sve od ovih kategorija na ovaj se zakon odnosi, ne Zakon o potrošačkom kreditiranju nego zakon kako ja to volim reći nama najdraži zakon ZOKI, mogu sada pred kraj malo, dakle Zakon o kreditnim institucijama. Tamo jesu i OPG-i i obrtnici, slobodna zanimanja i puno šire. Dakle jednom rečenicom, obuhvat ovog zakona je jednak obuhvat onog zakona onih subjekata koje smo imali prilikom donošenja prošloga zakona, prilikom donošenja fiksiranja tečaja početkom ove godine. prema tome, najveći broj od njih je tu unesen. Ova šira priča da tu uđu i trgovački subjekti vodi u put, mislim zapravo ne mislim nego pročitao sam da je ministar, njegov fonogram, da je ministar to jako dobro objasnio u uvodnoj riječi, kada bi za tim posegnuli onda bi nam zakon na prvoj instanci nažalost pao oko svih ovih institucija oko kojih se bune oko ovoga zakona, a vi dobro znate koji je. Prema tome, taj nažalost amandman ne možemo prihvatiti jer bi inače pao čitav zakon pa onda zasigurno ne bi mogli, evo gospodin Kregar kao pravni autoritet klima glavom, pa je meni onda još lakše, a onda bi nam sve dobro u ovom zakonu palo u vodu, a to ova Vlada ne želi, a nadam se ni sada. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo sutra.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o kreditnim institucijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 900. Rasprava o konačnom tekstu zakona je zaključena. Amandmane su podnijeli prema posebnoj tablici. Idemo poštovani zamjenik ministra financija Igor Rađenović. Poštovani Rađenoviću idemo po redu. Amandman broj 1 Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Amandman broj 1 Kluba zastupnika HDZ-a ne prihvaćamo uz obrazloženje da se izmjenama Zakona o kreditnim institucijama štite određene skupine poduzetnika i to prvenstveno oni poduzetnici kojima je zbog relativno malog obujma njihovog poslovanja bilo najteže bilo zaštititi svoje kreditne obveze … razlila. To su nositelji slobodnih zanimanja, obrtnici i trgovci pojedinci i nositelji OPG-a. I ako postoje kao poslovna opcija derivatni financijski instrumenti kojima bi se štitili navedeni poduzetnici od promjena tečaja švicarskoga franka nisu prvenstveno zbog cjenovnih razloga bili u mogućnosti koja bi ta skupina klijenata kreditnih institucija mogla iskoristiti. Stoga se proširenje i na pravne osobe ne može prihvatiti. Isti amandman i sljedeća dva amandmana pa je zato nešto šire obrazloženje, ali pri tome kasnije.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Goran Marić.
Klub HDZ-a je podnio ovaj amandman iz tri razloga. Prvo, da se prilikom konverzije u europske kredite da se prilikom konverzije zadrže sva prava koja su imali povlaštena prava po pitanju kamatnih stopa istovrsne skupine potrošača i da se zadrže po namjeni kredita u roku otplate, trajanju itd., da se precizira jasnije jel se radi o sukcesivnom ili linearnoj otplati. Naime, iz objašnjenja se tvrdi da je sukcesivno ali po ovom zakonu ispada da se može otplaćivati i do kraja otplate bez obzira da može se i po 100 kuna umanjivati rata i do kraja trajati otplate. Smatramo da se to treba jasnije precizirati da bude sukcesivna otplata. Istodobno da se briše.
Ovaj ZOKI? Govorimo o ZOKI-U.
Oprostite, ispričavam se. Klub HDZ-a podnio je ovaj amandman da se izjednače oni koji nisu u ravnopravnom položaju zbog odredbe ovoga zakona jer svi oni koji su bili korisnici kredita u švicarskim francima ovim zakonom nisu u istom položaju. Naime, ima i onih koji su otplatili kredite, ima i onih kojima je prekinut kreditni odnos, ima i onih koji su se zaduživali, a trgovačka društva su bila, ima i jedinica lokalne samouprave vi ovim samo jednu skupinu izvlačite i ostale dobivaju satisfakciju samo jedna vrta dužnika u kreditima švicarskog franka i mi to podržavamo, ali zahtijevamo da se izjednače sve skupine jer ako se radi o povratu preplaćenog iznosa, a to tvrdite u zakonu da je povrat preplaćenog iznosa onda taj preplaćeni iznos treba vratiti svima koji su imali kredit u švicarskim francima bez obzira na njihovo stanje. Hvala lijepa.
Tražite glasovanje? [[Upadica: Goran Marić: Tražim glasovanje.]] Molim glasujte o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a broj 1 kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 2 zastupnika Petra Baranović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Vlada ne prihvaća ova amandman. Obuhvat korisnika kredita jednak je kao i prilikom prethodnih izmjena, obrazloženje je jednako kao s prvim amandmanom on je praktički jednak, prema tome Vlada ga ne može prihvatiti.
Podnositelj amandmana poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče, nisam zadovoljan vašim odgovorom iz razloga što se ovaj zakon donosi zato da bi zaštitili hrvatske građane od robe s greškom kako ste i sami konstatirali narav kredita u švicarskim francima. Braneći načelo jednakopravnosti, a želeći da ovaj zakon bude sveobuhvatan i da zaštiti sve građane koji su direktno i indirektno pogođeni inzistiramo da se ovaj zakon primjenjuje ne samo na fizičke nego i na pravne osobe, jel jednako su ugroženi radnici, zaposlenici poduzeća koja su dizala kredite u švicarskim francima koje ih ne mogu vraćati. Ako donesemo ovakav zakon nismo donijeli zakon koji sve aktere ove priče dovode u jednakopravni položaj i donosimo zakon koji je isto tako roba s greškom samo pravne prirode. Zato inzistiram da se glasa o ovom amandmanu jer smatram da je pošteno u jednoj ustavnoj državi da za sve one koji su oštećeni ovakvom robom s greškom koju pokušavamo riješiti navedenim zakonom, moramo dovesti sve građane i sve subjekte u Hrvatskoj u jednakopravni položaj. Jednako tako i korisnici kredita u švicarskim francima nakon ovog zakona trebali bi imati jednaku poziciju i prava kao i svi korisnici kredita drugih vrsta u Hrvatskoj, a to nismo ovim zakonom riješili do kraja. Mi ćemo podržati ovaj zakon, ali smatramo da ima falinke koje se jednim dijelom ovim amandmanom ispravljaju, zato tražim glasovanje o amandmanu.
Molim glasujte o amandmanu poštovanog zastupnika Petra Baranovića Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Molim obrazloženje i stajalište Vlade oko amandmana broj 3 zastupnika Branka Hrga.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman uz jednako obrazloženje kao prethodna dva amandmana.
Podnositelj amandmana poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala gospodine predsjedniče, pa nekada se samo još jedanput ponovi ovo što je rečeno. Dakle mi imamo ovdje različito tretiranje korisnika kredita u švicarcima. I danas kada glasamo o ovom dijelu moramo razmisliti da li smo postigli pravi cilj, potpuni cilj. Dakle ovaj zakon vjerojatno ide u pravcu socijalne sigurnosti građana, onih koji su dizali kredite u švicarcima. Razmislimo si da li ćemo kada odbijemo ovakav amandman ugasiti možda u nekom trgovačkom društvu, u nekom poduzeću nekoliko desetaka radnih mjesta. Ja stvarno ne vidim razloga da netko tko je fizička osoba digne kredit, kupi jahtu, neki skupi automobil, gradi apartmane ili nešto drugo luksuzno a s druge strane neko trgovačko društvo je diglo kredit da bi moglo poslovati i čuvati radna mjesta, dakle oni neće imati ovo pravo oslobođenja a ona fizička osoba koja je radi … [[Govornik se ne razumije.]] svojeg možda i luksuza koji nije bio potreban će i dobiti to oslobođenje. Ja vas molim da stvarno o tome dobro razmislite, tražim glasovanje.
Molim, molim malo pozornosti. Glasovanje je o amandmanu br. 3. poštovanog zastupnika Branka Hrg kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman br. 3. nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 4. zastupnika Srđana Gjurkovića, molim.
Amandman br. 4. zastupnika Gjurkovića Vlada prihvaća.
Molim?
Prihvaćamo.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnoga prijedloga zakona. Idemo na amandman br. 5. istog zastupnika poštovanog Srđana Gjurkovića.
Također prihvaćamo gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 6. istog zastupnika.
Jednako tako prihvaćamo i amandman br. 6.
I taj prihvaćate?
Tako je.
Odlično. Amandman br. 7. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman br. 7. Odbora za zakonodavstvo također priHvaćamo.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Nema više.
Nema.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte o konačnom prijedlogu zakona. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 111. glasova za, ništa suzdržanih i ništa protiv donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
6. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o umirovljeničkom fondu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 902. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Dakako. Ministar rada i mirovinskog sustava profesor, doktor MIrando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o umirovljeničkom fondu, s Konačnim prijedlogom zakona kojim želimo na neki način i riješiti pitanje koje je pitanje svih pitanja, a to je kakav je standard umirovljenika u RH i doprinijeti da taj standard bude barem nešto malo bolji zbog krize u kojoj jesmo i zbog toga što je kriza Hrvatsku zahvaćala sve ove godine. Ali evo stvari se poboljšavaju, izlazimo iz krize i s druge strane otvaraju se radna mjesta, povećava se zapošljavanje što će onda i u budućnosti omogućiti da se i odnos umirovljenika i zaposlenih bude veći da bude više doprinosa i da u konačnici i standard i mirovine budu veće. Kao što je poznato Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda RH od 12.svibnja 1998.donesen je radi obeštećenja korisnika mirovine koji je nastupio zbog djelomičnog usklađivanja mirovina za razdoblje od 1.rujna 1993.do 31.prosinca 1998.godine putem posebnog fonda. Na temelju Zakona o Umirovljeničkom fondu osnovan je Umirovljenički fond iz kojega su se korisnicima mirovina ili njihovim nasljednicima iz prvog nasljednog reda svake godine isplaćivale svote pojedinačnih obeštećenja po dva modela. Model A prema kojem se isplata polovične svote obeštećenja obavljala u roku od 2 godine i model B prema kojem se obeštećenje obavljalo u roku od 6 godina s početkom od, s počekom od 2 godine. Umirovljenički fond je osnovan kao investicijski fond u kojem je država trebala dati dionice i prodajom tih dionica namaknuti sredstva da bi onda ove isplate išle redovito. Međutim sve vlade su posegnule za drugim putem a to znači da su dionice prodali i onda preko ovog računa koji je bio u HPB Investu da preko toga računa dokapitalizirale sam fond i onda isplaćivale umirovljenicima njihove zaostatke. Zašto se išlo na investicijski fond, vrlo pragmatično jer isplate iz investicijskog fonda nisu oporezive i to je bilo i na korist države a i na korist umirovljenika. U razdoblju od 2006. godine do 2013. godine HPB Invest društvo za upravljanje Umirovljeničkim fondom isplatilo je ukupno preko 10 milijardi kuna za obeštećenje za 488081 član umirovljeničkog fonda. Budući da je HPB Invest 19. prosinca 2013. godine isplatio posljednju 6 ratu umirovljeničkog duga Republika Hrvatska je time kao osnivač Umirovljeničkog fonda izvršila svoju … [[Govornik se ne razumije.]] isplate obeštećenja. Ovim prijedlogom zakona predlaže se da preostala sredstva koja se odnose na neisplaćene udjele preminulih članova Umirovljeničkog fonda koji nemaju nasljednika prvog nasljednog reda kao i sredstva članova Umirovljeničkog fonda koji nisu u propisanom roku dali izjavu o načinu isplate udjela u Umirovljeničkom fondu a koja su postala imovina Republika Hrvatske prenamijene za isplatu jednokratnog novčanog primanja korisnicima mirovine ostvarenih u obveznom mirovinskom osiguranju generacijske solidarnosti. Rok kada to možemo napraviti je 18.12., 18. prosinac ove godine i izmjenom ovog zakona omogućavamo da Vlada Republike Hrvatske u roku od 30 dana od stupanja na snagu ovoga zakona utvrdi odluku o isplati jednokratnog novčanog primanja korisnika mirovine a tu isplatu će provesti Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Sredstva za isplatu tog jednokratnog novčanog primanja osigurati će se iz namjenskog prihoda, dakle od sredstava, prenamijenjenih sredstava iz Umirovljeničkog fonda koji su u iznosu od 190 milijuna 996 tisuća kuna i ta sredstva će biti onda isplaćena svim umirovljenicima iza 18.12. … [[Govornik se ne razumije.]] ono što će biti prijedlog Vlade da ta isplata bude socijalno osjetljiva. A to znači da oni koji imaju najmanje mirovine ispod 1000 kuna dobiju više negdje između 300 i 350 kuna a oni koji imaju veće mirovine da ta isplata bude 100 kuna. Raspon će utvrditi Vlada i nadamo se da će ovaj zakon dobiti podršku svih klubova jer je socijalno osjetljiv. S druge strane on … [[Govornik se ne razumije.]] povećava deficit, za to se ne zadužujemo. A s druge strane i što se tiče umirovljenika ne možemo to napraviti nego sada jer raspuštanjem Sabora i ne promjenom ovoga zakona ta sredstva se 18.12. transferiraju u državni proračun, dakle ne u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje nego u državni proračun. Nadam se da će svi klubovi podržati ovu izmjenu zakona. Hvala lijepa.
Prelazimo na replike. Prvo Ada Damjanac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, zahvaljujem uvaženi ministre što danas raspravljamo o dopuni ovog zakona, odnosno što ćemo sutra izglasati jer upravo ovom izmjenom i dopunom omogućiti ćemo da se umirovljenicima koja je najosjetljivija i rekla bih najugroženija socijalna kategorija u Republici Hrvatskoj i isplati eto ta jednokratna pomoć. I to što ste ponovili da to nisu sredstva koja terete proračun nego iz Umirovljeničkog fonda i da to nije predizborni trik nego je to upravo briga o našim građanima koji su zaista socijalno najosjetljiviji i najugroženiji.
Odgovor na repliku Mirando Mrsić.
Dakle u predizborno vrijeme sve ono što pokušate napraviti je predizborni trik, odnosno predizborna davanja, predizborno podmićivanje, već kako tko šta kaže. Sasvim sigurno da za ovu, dakle za ovu odluku i za sam čin koji treba napraviti nismo mogli to niti ranije niti kasnije. Napominjem da prije 18.12. ne možemo raspolagati sa tim sredstvima a da s druge strane ako ne prenamijenimo sredstva, dakle ako ne omogućimo da Vlada donese ovu odluku iz 18.12. ta sredstva automatski se sa računa prenose u proračun Republike Hrvatske jer je to vlasništvo Republike Hrvatske, Republika Hrvatska je vlasnica Umirovljeničkog fonda.
Druga replika Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Lijepo je ovako slušati nisu predizborni štosovi i slične stvari i igrati na one koji su najosjetljiviji i na one koji su u ovom trenutku najugroženiji. Ovaj fond je osnovan sa jasnom namjerom, u njega su izdvojena silna sredstva, sredstva od prodaje dionica INA-e, sredstva od prodaja dionica HT-a i još se država morala kasnije zadužiti jer ni to nije bilo dovoljno. Međutim, ono za što sam se javio za repliku, gospodine ministre, netočno je da nije ovo deficit državnog proračuna. Dakle sva sredstva koja su izdvojena za povrat duga umirovljenicima, bez obzira što najveći dio tih sredstava je bio praktički osiguran iz izvora koji nisu bili prihod državnog proračuna se tretirao kao deficit državnog proračuna u godini kad su ta sredstva izdvojena. Prema tome, ne možete reći da to nije deficit državnog proračuna, to je deficit državnog proračuna bio u onom trenutku kad su ta sredstva izdvojena u fond. Prema tome, radi korektnosti i radi istine … treba to reći iz razloga što iz političkih razloga se volimo nabacivati koliki deficit je bio koje godine pa tako u nekim godinama recimo 2008. godine deficit državnog proračuna bi bio i manji od onih 0,8% da nisu išle određene obveze prema ovom mirovinskom fondu. Kažem, politička ocjena i procjena je Vlade, ali koju sliku šaljete sa ovakvim odlukama to će vam odgovoriti oni koji vas prate u mjerama prekomjernog deficita.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Da, rijetko se uvaženi zastupnik Šuker i ja slažemo ali ja nisam govorio da to nije deficit, to nije deficit proračuna ove godine, bio deficit onih proračuna prije, ali bi transferiranje 18.12. bilo prihod ovog proračuna ove godine. Prema tome, smatramo da s time ne bi ništa puno bolje popravili dakle državni proračun i smatramo da je puno bolje da umirovljenici onda pred Božić dobiju ovu jednokratnu isplatu. Izbori će pokazati da li smo bili u pravu ili ne.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika ORAH-a govorit će poštovani Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa pomoćnicom, kolegice i kolege zastupnici. Ja mislim da ovdje u ovom Saboru nema nikoga tko bi bio protiv da se umirovljenicima dodijeli pa makar i jednokratna pomoć i mislim da neće biti problem za donošenje ovog zakona koji ima tri članka i taj zakon će pomoći dijelu umirovljenika da dobiju neku kunu, a pogotovo ovo što je ministar rekao ako će se voditi briga da i oni umirovljenici sa manjim mirovinama dobiju veći iznos, onda je to u svakom slučaju za pohvalu. Ali ono što želim reći, a to je pitanje i što se provlači kroz javnost, da li je ovo predizborni trik, da li je na osnovu ovog zakona kupovanje glasova itd. Pa ne može nitko tvrditi da ovakav zakon u ovakvom obliku kao što je napisan nije mogao biti donesen i pred 6 mjeseci, nije mogao biti donesen i pred godinu dana, a isplata jasno da je mogla ići 18.12. ove godine. I onda ove priče o predizbornim trikovima, kupovanje glasova, ne bi bile danas aktualne ali eto, zakon se donosi nekoliko dana prije raspuštanja Sabora i nitko ne može reći da to nije kupovanje glasova kod umirovljenika, pogotovo kad je u pitanju ova osjetljiva populacija. Jasno, klub ORAH-a će podržati ovaj zakon, ali ono što moramo ovdje posebno naznačiti, a to je da negdje ako uzmemo da ima milijun i 130 tisuća umirovljenika, ministar je ovdje rekao a meni žao što u materijalima nije stajao taj dio podatka da postoji negdje oko 190 milijuna kuna pa na kraju da imamo i podatak koliko to je umirovljenika umrlo, a da nema nasljednika pa nije ostvarilo pravo dio podataka, koliko po onoj drugoj osnovi nisu podnesli ovaj zahtjev i nisu ostvarili to pravo da im se isplatila iz Umirovljeničkog fonda sredstva. Jer mislim kad je donosimo neke i mijenjamo određene zakone onda da i dio takvih podataka bi trebali imati priloženo unutar toga tako da se i barata sa određenim podacima na osnovu kojih to skupina i koje brojčano nisu ostvarili to svoje pravo koje su imali prema zakonu i temeljem toga da će sadašnji umirovljenici eto dobiti božićnicu. Pogotovo mislim da je ona itekako potrebna za ovih 460 000 umirovljenika koji imaju negdje mirovinu oko 2000 kuna ili ispod 2000 kuna, do 2000 kuna, a to je negdje brojčano ako uzmemo u postotku oko 40% umirovljenika. Jasno da njima svaka kuna je potrebna, a pogotovo volio bih da to bude onako kao što je ministar rekao, da oni dobiju znatno veći iznos. I bilo bi pošteno i lijepo kada ne bi bilo kupovanja glasova, da i danas mi znademo točno i imamo podatak prema primanjima umirovljenika koliko će koji umirovljenici dobiti prema visini svojih mirovina i možda prema njima bi isto bilo to pošteno, a ovako vjerojatno možda će izbori biti ali taj podatak koliko će koja skupina umirovljenika dobiti financijskog iznosa možda neće biti u javnosti, možda tek onda kad prođu izbori onda će se znati koliko će i dobiti. I kada govorimo ovdje o socijalno osjetljivim skupinama umirovljenika, a onda ja moram ovdje reći za dio skupine umirovljenika, a posebno ću reći o dvije skupine, a to su umirovljenici koji su trajno oštećeni, njih negdje oko 10 tisuća, koji imaju radnog staža preko 41 godinu ali zato što je tada važio određeni zakon njima je penalizirana i umanjena im je mirovina i oni su praktički trajno oštećeni. Mislim da je bilo imalo sluha prema toj skupini da se ta nepravda mola za te umirovljenike ispraviti, jer prema nekim podacima to bi bio godišnji izdatak negdje oko 30 milijuna kuna i u ovoj cijeloj ovoj situaciji, pa i vidimo i sada ovaj proračun da je na osnovu poreza ostvario znatno veća sredstva. Taj dio skupine umirovljenika se mogao na neki način obeštetiti, ne na način da im se isplaćuje retroaktivno pravo koje su ostvarili, ali od onog trenutka kada bi se i doneso zakon da ostvare to pravo i da se izjednače sa umirovljenicima koji danas idu u mirovinu i imaju preko 41 godinu staža i 60 godina života. I moram ovdje se isto osvrnuti i na još jednu skupinu umirovljenika. Njih je nešto malo manje od 4000. To su umirovljenici od royal osiguranja koji godinu i pol dana primaju neki i do 500 kuna manju naknadu iz royal osiguranje za šta isto ova Vlada nije do sada imala sluha i što su pretežito, radi se negdje oko 250 tvrtki pretežito u državnom vlasništvu i ti umirovljenicima kojima je izvršavana praktično uplata da im se uplaćuje preko royal osiguranja razlika mirovine ostali su trajno oštećeni. I eto, ova Vlada nije našla do sada sluha da ispravi tu nepravdu. Prvenstveno sam htio ukazati na ove dvije nepravde kada govorimo i o socijalnoj skupini umirovljenika ono što je i ministar naznačio da kroz ovaj dio jednokratne isplate će im se pomoći. Ali i ove dvije skupine nije bilo sluha ove Vlade da isprave nepravde i da oni praktično ostvare nešto što imaju drugi umirovljenici. Ali eto, šta je tu je. Vjerojatno možda neka druga Vlada će o tome voditi računa. Kao što sam i rekao klub ORAH-a će ovaj zakon podržati, jer mislim da je on u svakom slučaju korist pogotovo u onom dijelu umirovljenika koji jesu socijalno ugroženi, onima o kojima sam govorio da ih ima negdje 460000 sa primanjima ispod 2000 kuna. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike, Vanja Posavac. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Tušak. Definitivno se sa nekim stvarima koje ste iznijeli u raspravi slažem i ja, a vjerujem i svi ostali da će našim umirovljenicima taj iznos koji će biti isplaćen jako dobro doći. I slažemo se oko toga da treba voditi i računa o tome da oni sa većim mirovinama će dobiti nešto manje, oni s najnižim mirovinama će dakle dobiti najveći iznos. No međutim, ono što ja se ne slažem sa vama i zapravo vas na neki način i moram pitati, dakle kad vi kažete da je ovo predizborni trik, a kaže se dakle u zakonu da rok za isplatu udjela članovima fonda istječe 18. prosinca 2015. godine. Vi zapravo time predlažete kad ste rekli da što se nije zakon prije donio. Pa mislim šta predlažete, da je zakon trebalo prošle godine donijeti, a istječe rok 18. prosinca 2015. da netko ne bi pomislio da je predizborni trik. A najbolje bi valjda bilo po vama da Vlada ova zadnja dva mjeseca, pa i mi u Saboru valjda ništa više ne radimo.
Hvala. Odgovor kolega tušak.
Kolegice vi da ste čitali zakon od tri članka onda ne bi ovako govorili, jer u tom zakonu jasno se kaže: "Zakon daje samo određenu mogućnost i daje pitanje Vladi koja treba u roku 30 dana donesti odluku." Ovakav zakon što je napisan on je komotno mogao i pred 6 mjeseci biti donesen i pred godinu dana donesen, a isplata se može obaviti jedino poslije 18.12. Tako da pitanje zakona uopće ovdje nije problematično i sami sebe unutar toga kada kažete je, ovo je stvarno predizborni trik i kupovanje glasova pogotovo osjetljivih a to je pitanje populacije umirovljenika.
Hvala. Željko Šemper, replika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Tušak, ne bih se htio složiti sa vama što se govori da je to predizborni trik ili populistički potez, jer to govorimo za sve zakone koji se donose manje-više u ovoj izbornoj godini. A dokaz je to da umirovljenici za ovih 100 ili 300 kuna da neće to biti presudno, jer oni su ovih 6 zadnjih godina dobivali znatno veće svote. Znači 10 milijardi ovih 6 godina podijeljeno tog obeštećenja i to nisu bili, taj novac nije bio presudan jer svaki umirovljenik ima svoju stranku. Uglavnom je to HDZ, SDP eventualno HSU. I prema tome, ni taj veliki novac ne može biti, a ni ovaj mali biti presudan kome će oni dati sad svoj glas.
Hvala. Odgovor kolega Tušak. Izvolite.
Hvala. Pa kolega Šemper, jasno da vi i ja možemo imati različita razmišljanja i jasno da ne moramo isto misliti. Vi možete tvrditi da to neće biti. Ja ću tvrditi da je, jer isto kao što sam rekao i prethodno kolegici zakon je mogao davno ranije biti donesen i što je najvažnije ako se i mislilo ovaj zakon onda su se mogle reći prema dobnoj skupini koliko tko i umirovljenici prema primanjima će dobiti. Zašto mi danas to ne znamo kad donosimo ovaj zakon? Pa ne znamo zato što će eto, dali smo nadu umirovljenicima i ta nada će bit na neki način i presudan da će dio glasovati za koaliciju. Ali o.k. Građani ako vjeruju oni glas dadu, oni su punoljetne osobe. To je njihovo pravo za koga će glasati, a moje je isto pravo da ja kažem da ovaj zakon mogao se donesti davno ranije pa ne bi te sumnje bile.
Hvala. Ivan Šuker, replika. Izvolite.
Kolega Tušak nalazimo se praktički u zadnjim danima zasjedanja ovog saziva Sabora i jedna Vlada je donijela jedan zakon ponukana s onim što je naslijedila, a to je Zakon o preuzimanju vlasti. Dakle, od trenutka raspuštanja Sabora aktualna Vlada koja praktički postaje tehnička do kraja mandata ne može donijeti nijednu odluku s kojom stvara bilo kakvu obvezu prema novoj Vladi, nijednu odluku. Sad se postavlja pitanje da li su odredbe ovoga zakona u suprotnosti s tim zakonom? Ja baš ne bih rekao. Zašto? Zato što po svim mjerilima Zakona o proračunu mi dijelimo proračunski prihod. Ovo je proračunski prihod, ovo što ostaje unutra i Vlada ga svojom odlukom prenamjenjuje za nešto drugo što je potpuno i legitimno pravo dok joj to nitko ne spori. Ali je stvar u tome kad se to i u kojem vremenskom periodu događa. Druga stvar, ono što meni općenito u životu smeta kod ovakvih odluka kad se ovakvi novci dijele onda se treba itekako jasno postaviti socijalni kriterij. Nekome tko ima mirovinu 4 ili 5 tisuća kuna, to nije velika mirovina da se razumijemo s obzirom na troškove života, mislim da ovi novci, da me ne bi netko krivo razumio, neće puno pomoći. Ali nekome tko ima mirovinu 1500 ili 1600 kuna da dobije na ono što će dobiti 50 ili 60 kuna ili 100 kuna više će mu itekako pomoći jer mu više treba. Prema tome, mi donosimo odluku samo tek toliko da kažemo da ćemo nešto napraviti a netko će onda kasnije mimo ovoga Visokog doma donositi kriterije i načine. I ono što kažem, stvara obvezu za novu Vladu jer ova Vlada to neće moći isplatiti jer naprosto neće moći napraviti kriterije.
Hvala. Odgovor, kolega Tušak. Izvolite.
Hvala. Pa kolega Šuker ja vjerujem da nitko neće postavljati pitanje vezano za zakon i nitko ga neće osporavati računajući da umirovljenicima stvarno treba svaka kuna. S time da se slažem s vama u ovom dijelu kada ste govorili da su trebali postojati određeni kriteriji i da mi danas kad donosimo, ne danas ali kad će biti glasovanje i kada ćemo donositi ovaj zakon, onda da se znadu kriteriji, a posebno unutar toga da budu istaknuti socijalni kriteriji. Oni koji imaju manje mirovine da dobiju i veća primanja jer jasno da su njima više potrebnija ta sredstva. Jasno, oni koji imaju veće mirovine možda čak i u jednom dijelu oni sa velikim mirovinama da ne dobiju ništa. Možda ne bi bilo pošteno prema njima, ali vjerojatno i oni bi se solidarizirali sa onima koji imaju jako malo. Jer dio umirovljenika jako teško živi, jako teško preživljava a vjerojatno njih dio možda je otišao u mirovinu, a možda otplaćuju ove kredite u švicarcima iz prethodne točke o kojoj smo raspravljali. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Nada Murganić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, zamjenice, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi prijedlog zakona o dopuni Zakona o umirovljeničkom fondu. Dakle, onom istom fondu koji je osnovan 2006. godine radi obeštećivanja korisnika mirovina odnosno isplata povrata duga umirovljenicima. Kako su te iste isplate i po modelu A i B izvršene fond je isplatio obeštećenje svim članovima fonda koji su podnijeli zahtjeve. Rok ističe 18.12.2015. godine i prijedlog Vlade je da za preostala i neisplaćena sredstva koja su ostala u iznosu od oko 191 milijun kuna se ne ostavljaju državnom proračunu jer taj iznos za proračun koji iznosi oko 120 milijardi, deficit od 18 milijardi ne bi bio značajan. Vlada predlaže da se sredstva koja su pripala RH prenamijene za isplatu jednokratnog novčanog primanja umirovljenicima. Ona će odlučiti kome i u kojem iznosu će se vršiti isplate, dakle odredit će se i krug i način raspodjele. Kažu, to će poboljšati materijalni položaj umirovljenika te da time se pokazuje socijalna osjetljivost. Kolegice i kolege svaka pomoć građanima RH bila ona minimalna treba je podržati, ali svima je jasno da je ovo predizborna aktivnost Vlade i Kukuriku koalicije i služi u promidžbene svrhe. Bez obzira na replike koje slijede to je naš stav i mislim da na to ne treba posebno odgovarati. Pa i sam ministar je rekao da će građani vidjeti da li je ili nije pa će se vidjeti i po rezultatima. Jučer je u aktualcu postavljeno pitanje ministru Mrsiću vezano za ovaj zakon u smislu da je oporbi tj. HDZ-u žao što Vlada pomaže umirovljenicima. Naravno da to nije točno. Nama je žao što Vlada premalo pomaže umirovljenicima. Ovu pomoć koristi u predizborne svrhe pa se tako ne možemo oteti dojmu one slike premijera kao djeda mraza koji dijeli darove. Ali darovima se svi vesele pa neki i ovi minimalni iznosi budu predizborni poklon, božićni poklon ove Vlade. Kada govorimo o umirovljenicima govori se često o broju umirovljenika kojih ima oko milijun i 200 tisuća, o nepovoljnom odnosu umirovljenika i radno aktivnih, zaposlenih koji svojim radom odnosno doprinosima pune umirovljenički fond i taj omjer je negdje 1 na prema 1,18. Govorimo o mirovinama koje ne mogu biti veće baš iz ovog razloga, baš iz ovog omjera. Govorimo da je prosječna mirovina puna negdje oko 2266, a puna 2466 kuna. Često se u javnosti govori čak i o mogućem smanjenju mirovina ili mogućeg u budućnosti prestanka isplata mirovina. Govorimo o nedostatku sredstava iz Fonda međugeneracijske solidarnosti, o udjelu mirovina u nacionalnom bruto proizvodu koji iznosi negdje oko 12%, o udjelu mirovina u odnosu na plaće koje iznose oko 41% i starosne 44,40 u odnosu na bruto plaću. Međutim, ova tema sve više iziskuje raspravu o socijalno ekonomskom položaju umirovljenika. Umirovljenici su po svojim mirovinama postali socijalna kategorija, postali su socijalni slučajevi, poniženi jer neki i nakon 30 i 40 godina radnog staža nemaju dostatno za svoj život. Troškovi stanovanja prelaze mirovine, hrana, odjeća, lijekovi, prijevozi, budući plaćaju usluge prijevoza jer su smanjeno mobilni i štošta drugo prelaze njihova primanja. Demografska slika društva je neumoljiva, umirovljenika je sve više, starijih osoba je sve više, udio starijih od 65 godina u ukupnom broju stanovnika prelazi negdje i 24%. Ističemo da uz treću životnu dobi imamo i četvrtu životnu dob radi produljenja životnog vijeka. Međutim, ta dob je bremenita teškim problemima. Ističemo i često potrebu aktivnog i zdravog starenja, a u isto vrijeme nemamo osigurane osnovne uvijete za život starijim osobama. Samci umirovljenici su pogotovo u teškom položaju. U našem društvu razgovaramo o potrebi suzbijanja svakog oblika diskriminacije, a dobra diskriminacija itekako je prisutna. Često se misli da starijima ne treba puno, a starost pratiti dodatne teškoće i za kvalitetu organizacije života starije osobe trebaju znatnija sredstva nego što su njihove mirovine. Mjere štednje koje je ova Vlada započela pogodile su prvo starije osobe. Mijenjanjem pravilnika o ortopedskim pomagalima, snižavanjem imovinskog i dohodovnog cenzusa radi ostvarivanja materijalnih i novčanih prava i socijalnih usluga, nepristupačnost tijelima vještačenja za ostvarivanje prava kao što su osobne invalidnine, doplatci za pomoć i njegu i slično, ukidanja vaninstitucionalne skrbi, pomoći i njega u kući ili ograničavanje prava na ista i štošta što je puno više nego što će dobiti ovom pomoći iz božićnice koje ima jedino propagandnu ulogu u službi Vlade Zorana Milanovića.
Hvala. Imam replike. Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice Murganić, spominjali ste datum 18.12. to je datum koji bi ustvari trebao po svim izračunima biti poslije datuma izbora, uvijek se nešto govori u 11. mjesecu pa me to malo podsjeća na onu čuvanu priču o izborima i cipelama, lijevoj i desnoj cipeli. Mene ovaj zakon upravo podsjeća na to. Ovaj zakon je lijeva cipela, pa kad završe cipele onda pravo možemo u 12.mjesecu doći i po desnu cipelu. I sam ministar čak to nije ni krio u svojoj raspravi pa ćemo vidjeti. Pa vidjet ćemo. Ja osobno smatram da sve ove mjere i sve ovo je na neki način možda čak, mi ih nazivamo populizam ali da je to ipak i podcjenjivanje građana i njihovih moći i razmišljanja pa i vlastitog rada i svega jer onaj tko računa da 4 godine ništa nije napravio ili 3,5 godine pa se pojavimo u zadnjem nekakvom kvartalu i nešto radim, nudim, dijelim itd. pa ćemo i dalje mi to nešto moći. Mislim da podcjenjuje i sebe i sve oko sebe. Tako da mi podržavamo ovo jer znamo kako žive hrvatski umirovljenici i cijelo vrijeme im Vlada zaboravlja reći što im je ona napravila u ove protekle 4 godine. Da smo im poskupili struju, plin, grijanje, sve ostalo što se moglo poskupjeti i ova ide sigurno jedna mjera pomoći da se to nešto malo nadoknadi. To raditi u proceduri prekomjernog deficita isto je očito dozvoljeno pa možemo utvrditi da to nisu sredstva državnog proračuna i da nikoga previše i ne interesiraju, a i što će nam 200 milijuna kuna u proračunu. I sve će to voditi tome da će ovaj čuvani agent o kojem oni govore, agent građana svejedno na ovim izborima biti otpušten zajedno ja mislim da svim svojim trgovačkim putnicima koji ovih dana obilaze Hrvatsku i govore kako uspješno rade, kako su oni sve nešto napravili jer i građani, i kažem ne treba ih podcjenjivati u onome što oni već znaju a to je, ja mislim da je velika većina sigurna za koga će dati glas.
Hvala. Odgovor. Izvolite kolegice Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić, da ja sam isto u svojoj raspravi dotakla se toga da cijenimo bilo kakav oblik pomoći starijim i siromašnim građanima budući jako dobro znamo da ako netko ima mirovinu ispod 1000 kuna da ono što iznos od 200 ili 350 kuna već ne znamo kakav će biti razrez, odnosno kvote i način izračuna i isplata. Sigurno će im dobro doći, dobro će im doći, ali neće umanjiti sve one probleme s kojima se svakodnevno umirovljenici susreću. Postoji još mnogo drugih instrumenata, postoji još propisi i prava koja mogu ostvariti iz drugih sustava koja zbog nečinjenja ove Vlade, a to ću sada ponoviti i apelirati na ministra i na zamjenicu, budući se tijelo vještačenja preselilo u njihov resor su zakinuti. Zakinuti su mjesečno za puno više nego što je ovih 350 kuna i godišnje, odnosno jednokratne uopće isplate za doplatke za pomoć i njegu koje ne dobivaju jer ne radi tijelo vještačenja, oni iznose 500 kuna. Za smanjene doplatke 350 kuna, mogu ostvariti prava na ortopedska pomagala, mogu ostvariti prava na osobne invalidnine i ne samo oni nego i djeca odnosno oni koji ih njeguju, koji im olakšavaju život. Puno toga je još život umirovljenika, da ministre, puno toga je još život umirovljenika a ne samo ova jednokratna isplata.
Hvala. Đurđica Sumrak replika. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice, pa naravno nitko ne može reći, a mislim niti u ovom Saboru, ali nitko iskreno da su im umirovljenici uz mlade, i uz one koji ne rade, i uz one koji su blokirani, uz one koji neće naći posao najranjivije skupine kao i djeca. Oni su cijeli život radili, danas nemaju od čega živjeti. Pa naravno da im treba pomoći. Međutim, ima jedna dobra izreka jedna edikta, "Ne vjeruj Danajcima ni darove kada nose" jer da ovaj zakon glasi da je obveza svake godine isplatiti umirovljenicima božićnicu, još bi se čovjek mogao zamisliti da ova Vlada misli ozbiljno i iskreno. Međutim, hrpa vaučera koji se dijele, sipaju se na sve strane ima novaca, to me nekako podsjeća znate ministre na ono u svadbi kada viknu djeca "Kume izgore ti kesa", a onda on vadi novčiće i baca po njima, tako i vi. Međutim, narod ne vjeruje to više. A dobro je, dajte mi ćemo podržati naravno, hvala Bogu, ali nije to narod koji je naivan.
Hvala. Odgovor kolegice Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem. Da, rekli ste i počeli ste i na tom dijelu vaše replike ću se i zadržati da su umirovljenici popularan je izraz, najranjivija skupina. Čak i oni koji imaju dobra primanja i koji imaju dobre prihode, čak i oni koji imaju potporu obitelji. Iako je potpora obitelji sve manje jer sve manje je zaposlenih mi znamo da imamo situacija gdje je u obiteljima mirovina gotovo jedini prihod i da sa tim malim mirovinama pomažu svojoj nezaposlenoj djeci. Zbog toga smatram i zato je bila moja rasprava odnosno naša rasprava u tome pravcu, neće sve riješiti samo jednokratne isplate, puno toga država može učiniti ako smatra, shvati da su starije osobe kategorija koju trebaju posebno zaštititi, kroz institucije, kroz sustav, a ne prepustiti da se kroz udruge, kroz različite jednokratne natječaje pomaže starijim osobama i taman kada dobiju pomoć koja im je trebala zbog nedostatka sredstava, zbog ograničenosti trajanja nekog programa ostaju bez toga. Gerontodomaćice, kućne njegovateljice su im itekako značajne i potrebne i one malo koštaju, a država je upravo između ostalog na njima vidjeli štediti. Nije sve vaš resor, ali ovaj dio o kojem sam ranije govorila je.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine ministre. Pa evo pred nama je danas Prijedlog zakona o dopuni Zakona o umirovljeničkom fondu, s Konačnim prijedlogom zakona i naravno i već iz dosadašnjih rasprava je ovaj zakon izgleda sve što ćemo uopće na ovom zadnjem zasjedanju odraditi ispada da je predizborni zakon. i postavlja se pitanje zašto to nismo raznije donosili? Mogli smo pred godinu dana. Da smo donijeli pred godinu dana ja pretpostavljam da bi rasprave bile u stilu, ah to donosite, tko zna što će biti za godinu dana, to je tek krajem iduće godine, to se neće ispoštivati svi će na to zaboraviti i slično. Tako da smatramo u klubu SDP-a da ovaj zakon upravo se donosi odgovorno na odgovoran način i to praktički neposredno prije nego što se mogu osloboditi sredstva iz Umirovljeničkog fonda. Ovdje su kolegice iz kluba HDZ-a govorile o smanjivanju plaća i mirovina, oprostite tko smanjuje plaće i mirovine, tko govori o smanjivanju plaća i mirovina? Ako se ne varam upravo je to iz redova HDZ-a došlo odnosno od stručnjaka iz stranih instituta koje vam rade programe koji govore o mogućem smanjenju mirovina i plaća naravno kada vi eto jednog dana preuzmete vlast. Ono što treba podsjetiti da je Umirovljenički fond nastao na osnovu Zakona o provođenja odluke Ustavnog suda RH koji se odnosio na obeštećenje korisnika mirovine za onaj period od 1.9.1993.do 31.12.1998.godine kada tadašnja vlada HDZ-a nije bila u stanju niti donijeti zakon po kojem bi se to učinilo nego su donijeli odluku na osnovu koje je onda Ustavni sud odreagirao i 1998.godine donio odluku kakvu je donio. Valja onda podsjetiti da upravo taj period ratni, neposredno poratni period bio taj u kojem se desilo to da je ugašeno preko 400 tisuća radnih mjesta kroz pretvorbu i privatizaciju usred rata u Hrvatskoj i da je tada broj umirovljenika narastao na otprilike milijun i kada su ljudi slani u mirovine,a u punoj snazi i mogli su još godinama raditi i puniti taj isti Mirovinski fond. A danas kada mi, dakle radimo ustvari jedino pravednu stvar, a to je da upravo ova sredstva iz ovog fonda koja jesu ostala zato što je nažalost jedan dio oštećenih umirovljenika u međuvremenu umro, nemaju nasljednike koji imaju pravo da to ostvare ili nisu na vrijeme dostavili sve papire odnosno dali zahtjev za isplatu obeštećenja i najpravednije da taj novac se raspodijeli našim umirovljenicima. Njih danas u Hrvatskoj ima za kolovoz 2015.ove godine podatak milijun 131 tisuću 312 korisnika mirovine sa prosjekom mirovine od 2.233,21 kunu s tim da ih je najviše u kategoriji koji primaju od 2 tisuće do 3 tisuće kuna odnosno 316 tisuća 956 korisnika, a 233 tisuće 576 korisnika je u rasponu mirovine od 1.500 do 2.000 kuna. Ono što također treba reći što je ova Vlada napravila pa i to treba valjda podsjetiti da smo mi uveli ponovno usklađivanje mirovina. Dakle upravo ova Vlada je to učinila. I što se nas tiče možete i dalje govoriti da je ovo predizborni zakon jer ne pristajemo na to da do kraja zasjedanja Sabora ne donosimo zakone i da ne radimo. A to da li je to predizborni trik, ne može biti trik, poštovane kolege i kolegice zato što je to nešto što će umirovljenici dobiti. Dakle mi danas sa izmjenama ovoga zakona obvezujemo Vladu da donese odluku kojom će raspodijeliti ta sredstva i naravno smatramo pravednim i to što će veći iznos božićnice dobiti upravo oni koji imaju najmanje mirovine a nešto manji iznos oni koji imaju nešto više mirovine. U konačnici smatramo dakle da je ovo i u skladu, ja sam kada smo radili, kada smo govorili na izvanrednoj sjednici o Izmjenama zakona o socijalnoj skrbi, tada sam podsjetila sve nas da postoji nešto što se zove strategija borbe protiv siromaštva u Republici Hrvatskoj, da postoji program koji je napravljen početkom ove godine i da je i ovaj zakon smatramo ga dijelom upravo toga programa, dakle nečega što je upravo ova Vlada učinila, niti jedna Vlada prije nje. Prema tome da ne ponavljam sve što se sa ovim izmjenama zakona dakle dešava, ono osnovno je dakle da se omogućuje Vladi da iz 18. prosinca isplati, da donese odluku u roku od 30 dana a da iza 18. prosinca isplati taj jedan dodatak, jednokratni svim našim umirovljenicima na način koji smatramo da će biti pravedan. Dakle Klub SDP-a itekako podržava ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HSU-a Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom. Danas i jučer smo čuli već dosta o problemu o kojem danas raspravljamo i o kojem donosimo zakon. Ovom dopunom Zakona o Umirovljeničkom fondu završava jedan uspješan višegodišnji projekt o obeštećenju 488 tisuća umirovljenika u ukupnom iznosu od 10 milijardi 252 milijuna u razdoblju od 2006. do 2013 godine. Bio je to rezultat zahtjeva svih udruga umirovljenika i njihova političkog predstavnika Hrvatske stranke umirovljenika koje su izborile Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. kojim je uređeno obeštećenje korisnika mirovina kojima su mirovine usklađivane mimo zakona u razdoblju od rujna '93. do prosinca '98. godine. Na temelju zakona osnovan je poseban Umirovljenički fond iz kojeg su oštećenim korisnicima mirovina ili njihovim nasljednicima iz prvog nasljednog reda svake godine isplaćivale svote pojedinačnih obeštećenja po dva modela. Model A prema kojem se isplata polovice svote obeštećenja obavljala u roku od 2 godine. Na taj model pristala su i odlučila se čak 75% umirovljenika s obzirom na bolest i poodmaklu dob. Model B prema kojem se obeštećenje obavljalo u roku 6 godina s počekom od 2 godine odlučilo se 25% umirovljenika. Umirovljeničkim fondom je upravljalo društvo za upravljanje HPB Invest koje je 19. prosinca 2013. godine isplatilo zadnju 6. ratu obeštećenja a nakon te zadnje isplate u fondu je ostalo saldo od 190 milijuna kuna od preminulih članova fonda koji nemaju nasljednika 1. nasljednog reda i članova koji na propisanom obrascu nisu dostavili potrebne podatke za isplatu obeštećenja u roku od 2 godine. Taj rok istječe 18. prosinca 2015. godine pa se sada na inicijativu HSU-a i prijedlog Ministarstva rada i mirovinskog sustava ovom dopunom zakona predlaže da se ova navedena sredstva koja bi inače pripala državnom proračunu Republike Hrvatske prenamijene za isplatu jednokratnog novčanog primanja koje se popularno zove božićnica korisnicima mirovine iz sustava generacijske solidarnosti sukladno sa odlukom Vlade Republike Hrvatske koja treba i koja će utvrditi krug korisnika, iznos i način isplate prema socijalnom kriteriju manja mirovina veći iznos i veća mirovina manji iznos božićnice. Naravno klub Hrvatske stranke umirovljenika podržati će ovu dopunu zakona. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HNS-a Dragutin Glavina. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Prema podacima u mjesecu lipnju prosječna plaća u Hrvatskoj je iznosila 5810 kuna a prosječna mirovina 2234 kune, odnosno prosječna mirovina iznosila je 38,46% prosječne plaće. Ili ako primijenimo podatke u visini bruto plaće onda je to češće, iznosi svega 27,7% te se po tom pokazatelju nalazimo tek na 24 mjestu među državama Europske unije. Neću ulaziti u analizu razloga koji su do sada utjecali na ovakav odnos. Ima ih više a sigurno da omjer radno aktivnih u odnosu na broj umirovljenika je jedan od najvažnijih. Međutim želim upozoriti na stanje u kojem se nalazi veliki broj umirovljenika koji primaju mirovinu ispod ili oko prosjeka, na njihov standard i uvjete života. Na koji način to promijeniti? Na koji način i kojim socijalnim programima se njima pomaže i na koji način se ta pomoć može povećati? I posebno, da je svaka vrsta pomoći dobro došla. Iz tog razloga pozdravljam inicijativu i opredjeljenje Vlade Republike Hrvatske za donošenjem prijedloga izmjena Zakona o Umirovljeničkom fondu. Drugim riječima, to znači da bi se na taj način osigurala sredstva u visini od 191 milijun kuna i koja bi u najvećoj mjeri koristila se upravo odnosno koristila bi upravo ova kategorija umirovljenika. Kako su nastala i akumulirana ova sredstva, o tome je iscrpno govorio ministar pa i neki prethodnici pa ja ću to preskočiti. A zašto zakon sada, a ne prije? Rokom za isplatu udjela članovima fonda koji istječe 18. prosinca ustvari tada je stvorena mogućnost i ovim se zakonom predlaže da se navedena sredstva koja su pripala Republici Hrvatskoj prenamjene za isplatu jednokratnog novčanog primanja korisnicima mirovine u sustavu obveznog mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti. Eto i na taj se način ujedno omogućuje raspolaganje tim sredstvima, odnosno isplatu jednokratnog novčanog primanja korisnicima mirovinskih primanja a radi poboljšanja njihovog materijalnog položaja. Treba istaknuti da sva važna pitanja kao i samu tehniku vezanu uz isplatu jednokratnog novčanog primanja korisnicima mirovinskih primanja treba donijeti Vlada Republike Hrvatske. Sigurni smo da će vladina odluka sadržavati pravične kriterije, oni kojima je pomoć najpotrebnija da dobiju najviše. U ovom slučaju to su oni sa najmanjim iznosom mirovine. Na koncu, i to će biti način pokazivanja naše socijalne osjetljivosti. Neke naznake o tome dao je ministar u svom uvodnom izlaganju. Stoga će klub HNS-a podržat donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ivan Šuker, izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Mogu si zamisliti da je slučajno izvorni zakon ovaj donio SDP kako bi danas rasprava bila i kako bi hvalospjevi prštali o silnim milijardama koje su osigurane za povrat duga umirovljenicima. Međutim ovdje se ne radi o 10 milijardi, ovdje se radi o 15 milijardi plus one kamate koje ćemo mi još sljedećih ohoho godina plaćat na ovih 6 milijardi što se Hrvatska država zadužila, što nije mogla fond napuniti sa prodajom dionica INA-e i HT-a jer o dugu umirovljenicima se donosila dva puta odluka. Najprije je bila jedna, onda se donosila druga odluka u iznosu od preko 2 milijarde kuna za one koji nisu bili obuhvaćeni s tim. Zašto? Zato što naprosto kad se rade saborski materijali onda ako donosite jedan ovakav zakon onda morate reći cijelu povijest toga zakona kako se došlo do tih 100 i toliko milijuna kuna iz razloga ako se to ne napravi na takav način onda je taj dokument falsifikat Ali očigledno danas su se silni hvalospjevi vršili oko toga što se Vlada odriče nečega, ali kad je Vlada donijela odluku za nešto drugo onda smo slušali još gore stvari od predizbornih štoseva sa druge strane sabornice i mi i kolege iz HSU-a koji su tada bili u nekoj drugoj koaliciji. Dakle, meni uopće nije sporno i politička prava i odluka je svake Vlade da u ovakvoj situaciji donese odluku kakvu ona smatra da treba donesti. I neću se igrat sa pričom politička-nepolitička, predizborna-ne predizborna jer kažem to je pravo Vlade da donese takvu odluku. Ostali su novci, kako će ih ona preusmjeriti to je njeno političko pravo upravljat sa sredstvima i nisam se uopće zbog toga javio za raspravu da bi govorio o tome. Dakle, javio sam se prvo da kažem da u zapisnik uđe koliki je taj iznos dug budućih generacija jer mi ćemo na ovih 6 milijardi plaćati još 15-20 godina kamate kolegice i kolege. Tako da taj iznos će se popest na nekakvih 17-18 milijardi. Druga stvar da je tu kolega Davorko Vidović on bi sad sigurno digao repliku i počeo bi govoriti o onome programu 6%+100 kuna koje se isplaćivala kao naknada… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? 6% kolegice [[Upadica: 7.]] 6, 6 plus 100 kuna koja je sad na godišnjoj razini preko milijardu kuna kad se uzme trošak i kad uzmete protekle te godine onda dug umirovljenicima se već popeo na blizu 35-40 milijardi kuna u nekakvom svom ukupnom iznosu. I sve su se Vlade igrale da će vraćat na takav način i ovaj fond će prestat postojati ovom odlukom, isplatit će se ove božićnice, ali mislim zbog istine, zbog hrvatske javnosti treba reći o ovom iznosu. Kao što bi trebalo možda govoriti o nekim drugim iznosima koji su iz raznoraznih političkih razloga isplaćeni u ovom Saboru i onda se za vrijeme svih političkih opcija na sveopći užas, bez obzira koji je kolega bio ministar financija, onda se ne bi čudili zašto nam je danas dug 100 i još nešto, zapravo javni dug zašto nam je 90% BDP-a ili blizu 300 milijardi kuna. Dakle ono što je po meni trebalo u zakonu donesti, mislim da se to moglo napraviti, mogle su se odrediti nekakvi socijalni kriteriji da se zna jasno kako i tko će dobit kolko novaca. Ovako mi donosimo bianco odluku Vladi koja je na odlasku da raspoređuje 150 milijuna kako ona hoće. Mene čudi da Hrvatska stranka umirovljenika je prihvatila to, ali očigledno u želji da pokaže svojim biračima da se brine o njima prihvatili su i taj dio. Po meni, ako već raspodjeljujemo ovih 150 ili koliko će već bit milijuna kuna onda smo to morali namijeniti onima koji primaju najmanje mirovine da dobiju značajniji iznos. Jer kažem, nije svejedno da l netko ima 1300, 1400, ili netko ima 3500 ili 4000 kuna. Pa ako govorimo po socijalnoj osjetljivosti onda smo trebali reći. Ali ponavljam, kad govorim o povratu dugova umirovljenicima onda je taj iznos pozamašan. I kad bi o tome govorili sve kolege koji su praktički od '99. godine na ovamo se bavili mirovinskim sustavom neću pretjerati, ali ne bih htio da me nitko lovi za riječ a mislim da smo premašili debelo iznos od 35 milijardi kuna. I šta je najbitnije onih 6% plus sto kuna isplaćivat ćemo još oho ho godina. I to je iznos u onom trenutku kad je postignut sporazum da se to ugradi u osnovicu, onda je taj iznos počeo rasti. I zato mi je žao gospodine ministre, mislim da ste trebali upravo danas ovo sve reći, ne zbog toga da bi se netko glorificirao, nego da svi mi koji smo u politici postanemo svjesni kad se donose nekakve odluke da sve mora imati svoju granicu. Zašto? Zato što to u konačnici svi plaćamo i zato što to u konačnici nas možda sprječava da provodimo određene reforme i da našoj djeci sutra bude bolje. Jer o ovom povratu duga umirovljenika više nitko u Hrvatskoj ne govori. Danas smo isto tako svi donijeli odluku za švicarce, jer smo svjesni činjenice da nekim našim sugrađanima treba pomoći. Ali bježeći od socijalne osjetljivosti i bježeći od toga da trebamo prikazati kroz državni proračun gdje država mora biti socijalna i koliko to košta hrvatske građane donosimo odluke koje nas u konačnici strašno puno koštaju. Možemo govoriti ovdje i o hrvatskoj brodogradnji i o hrvatskim željeznicama i o subvencijama u poljoprivredi. Pogledajmo kakva je danas situacija, a progutali su sigurno negdje 25% javnog duga. I da ne dužim više, osjećao sam potrebu ovo reći jer na žalost ovo ovdje ne piše. Jer kad se govori o INA-i prodaja onih dionica INA-e koja je bila najtransparentnija bez obzira što tko pričao. HDZ ni jednu dionicu INA-e i to želim ovdje reći nije prodao MOL-u, nego je na Zagrebačkoj i Londonskoj burzi omogućio hrvatskim građanima, institucionalnim ulagateljima isto kao što je omogućio zaposlenicima INA-e uz određeni popust i hrvatskim braniteljima da dobiju dionice. Iz tih sredstava koja su se namaknula tim je išla prva isplata povrata duga umirovljenicima. Nakon toga su prodane dionice Hrvatskog telecoma, išla je sljedeća isplata. Kad je donešena druga odluka nije bilo više novaca od privatizacije, nego su se podizali krediti. Kažem za koje ćemo još 15, 20 ili 30 godina plaćati kamate, jer Hrvatska na žalost sa ovakvim gospodarskim rastom i ne bih želio da ovo bude politički oko gospodarskog rasta, neće bit u stanju vratiti toliko taj kredit. Evo hvala lijepo. Radi povijesti i radi istine.
Hvala. Imamo jednu repliku, Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, vaša Vlada je 2006. i 2008. isplatila božićnicu za hrvatske umirovljenike, pa mislim da i ova Vlada može barem jednu božićnicu isplatiti. To je legalna, bit će legalna odluka Vlade a mi ćemo se vrlo lako dogovoriti da poštujem ovaj princip o kojem smo danas govorili manja mirovina, veća božićnica, veći dodatak, manja mirovina, ništa ili nešto. A što se tiče što pričate o kreditima i kamatama koliko će se još to godina otplaćivati ja vas moram podsjetiti da je ova generacija umirovljenika novih umirovljen od 1.1.'99. jako oštećena i ta generacija ako gledate onu do '98. je oštećena mjesečno, svaki umirovljenik za 446 kuna. To je na godišnjoj razini 3 i pol milijarde. Mislim da to ova generacija plaća i propuste i vaše Vlade, a to vas moram podsjetiti na jednu grešku što se tiče aktualne vrijednosti mirovine. 2004. taj spominjani dodatak 100 kuna i 6% ušao je u sastav mirovine. Tom prilikom aktualna vrijednost mirovine današnjih umirovljenika nije korigirana, a taj dodatak se isplaćivao 31.12. i nije bio u sastavu mirovine. Trebalo je kad je ušao u sastav mirovine trebalo je korigirati za taj iznos i aktualnu vrijednost mirovine koja se odnosi na nove umirovljenike. I danas ti umirovljenici plaćaju danak, kažem 3 i pol milijarde godišnje. To su činjenice kao što vi često puta kažete. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Šuker, izvolite.
Kolega Šemper, ja sam rekao da je političko pravo Vlade da donese odluku i o tom naprosto ne želim raspravljati, to je o.k. Međutim, vi dobro znate da kad se na bilo koji način dirne u mirovine da to dugoročno znači ogromne iznose. Vi dobro znate da ono pehanje o tome kad je tko otišao u mirovinu i ako je netko otišao mjesec dana ranije je imao za nekoliko stotina kuna veću mirovinu od svog kolege s kim je proveo cijeli radni vijek u istoj kancelariji ili za istim strojem zato što je on mjesec dana otišao. A znate zbog čega? Znate kad je promijenjen taj zakon? Mirovinska reforma je u Hrvatskoj izvršena '99. godine i onda zbog povrata duga ili da se obeštete su rađene razno razne varijante na temu da tako kažem, a ne mirovinska reforma i zato se to dogodilo. Prema tome, na žalost svi umirovljenici u Hrvatskoj danas mogu se žaliti na ovakav ili onakav način. Zašto? Zato što su mirovine ostvarivali praktički u tri razdoblja koji jedno s drugim nemaju veze. Jedno je bivša država, jedno je Hrvatska u vrijeme rata kad su plaće bile nerealne takve kakve jesu, jedno je ono praktički kad je počeo nekakav gospodarski rast u RH. Prema tome, o tome možemo raspravljati koliko god hoćemo. Ali o nekim činjenicama koje su takve kakve jesu naprosto ih ne možemo mijenjati. One jesu, da isplaćivane su božićnice umirovljenicima ali u trenucima kad je proračun godišnje rastao 11, 12% ne zbog povećanja poreza, nego zbog gospodarskog rasta i zato što su se vršile neke naplate koje se nisu izvršile prethodnih godina. Ali mi danas govorimo o vremenima kad Hrvatska ima gospodarski pad i kad Hrvatska ima najniži odnos zaposlenih i umirovljenika. Jer ako vi od broja zaposlenih oduzmete onih 250 tisuća koji primaju plaću iz državnog proračuna, onda je taj odnos na žalost 0,85:1. A to je činjenica, jer ti primaju praktički iz iste kase plaću od kud se isplaćuju i mirovine.
Hvala. Završno, ministar Mirando Mrsić. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo drago mi je da će zakon dobiti jednoglasnu podršku svih klubova, a ovo sve je u sklopu izbora, izborne retorike od strane kolega iz HDZ-a. Ono što treba reći je da ova Vlada nije zamrzla mirovine da ih je odmrzla. Usklađivali smo onoliko koliko je bio rast i sve ostalo. Prema tome, nešto što je činjenica. Na mirovinskom sustavu treba raditi i dalje, mirovinski sustav je nešto što je osnova sigurnosti socijalne, s druge strane borbe protiv siromaštva i na tom području treba napraviti još dodatne iskorake. Mirovinska reforma je pokrenuta, ona već i daje svoje rezultate. A kažem, ovo je nešto što smo trebali napraviti prema našim umirovljenicima i sasvim sigurno Vlada će donijeti odluku vrlo brzo nakon stupanja zakona na snagu i ona će biti socijalno osjetljiva. Dakle, u onim razinama o kojima sam već i rekao u uvodnom izlaganju. Hvala lijepo na raspravi, ja se nadam da će sutra biti sve ruke u zraku kada bude glasanje o ovom zakonu. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Imamo jednu repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Opet radi istine, jer ovo će ostati zabilježeno. Dakle mirovine, povećanje mirovina temeljem švicarske formule je ukinuto 2009. kad je gospodarska i financijska kriza tresla cijeli svijet i kad je gospodarski pad bio 6 i još nešto posto ne samo u Hrvatskoj nego praktički u cijeloj Europi i u cijelom svijetu i proračunske mogućnosti naprosto to nisu dozvoljavale. A ovo što ste vi nekome dizali mirovinu 2,5 kune, 50 lipa to možete mačku o rep objesiti.
Odgovor, izvolite ministre.
Nisam se nadao replici jer stvarno činjenice su činjenice, HDZ je zamrznuo mirovine, HDZ u svom programu koji je pisan u Njemačkoj vrlo jasno kaže da će mirovine pasti 10%. Mi mirovine nismo zamrzavali, usklađivali smo ih onoliko koliko smo ih mogli. Prema tome, … [[Upadica se ne razumije.]] To je rekao vaš konzultant, prema tome ne možete se oprati. Po vašima očito je da to skrivate, zato i skrivate program da ga ne vide građani RH. Mi smo rekli da štednju i stabilizaciju nećemo raditi na račun onih najsiromašnijih. 2009. vi ste to napravili sa zamrzavanjem mirovina. I to je nešto što je zapisano i nek ostane evo zapisano i tu. Prema tome, mirovine nismo zamrzavali, uskladili smo ih onoliko koliko smo mogli. Ne koliko smo samo mogli nego koliko su bili parametri koji su nam to dopuštali da u novom Zakonu o mirovinskom osiguranju smo usvojili i novu povoljniju formulu koja ide za time da se usklađuje sa povoljnijim parametrom sve sa ciljem da održimo mirovine iznad razine siromaštva. Gledajući što smo uspjeli vrlo jasno je i vidi se da je netko tko ima 65 godina i 40 godina radnog staža njegova mirovina u ovom trenutku je 70% prosječne plaće. Da imamo manji broj umirovljenika zato da u vrijeme HDZ-a kada je bila privatizacija i kad su ljudi odlazili u prijevremene mirovine danas ne bi imali takvih problema, da su ljudi ostali raditi ne bi imali problem koji imamo sada da imamo relativno veliki broj umirovljenika i da zbog toga onda i troškovi mirovinskog sustava su izuzetno veliki. Toliko za rekord, za zapisnik. SDP ne smatra da stabilizaciju proračuna treba raditi na umirovljenicima. Nismo smanjivali mirovine, isplaćivali smo na vrijeme i ovo što sada radimo je na istom tom tragu na kojem smo radili 4 godine.
Hvala. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Nastavljamo, hvala ministre vama i pomoćnici.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o umirovljeničkom fondu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 902. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Molim rezultat? Utvrđujem da je zakon broj 902 donesen jednoglasno sa 102 glasa za.
7. Konačni prijedlog Zakona o poticanju ulaganja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 897; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili. S nama je u ime predlagatelja zamjenik ministra Alen Leverić, uvodno. Zamjeniče izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Trenutno kao što znate na snazi je Zakon o poticanju investicija i unapređenju investicijskog okruženja koji je stupio na snagu 10. listopada 2012. godine. U smislu provedbe zakona Ministarstvo poduzetništva i obrta je nadležno za mikro, male i srednje poduzetnike dok Ministarstvo gospodarstva nadležno za velike poduzetnike. Važeći zakon dao je dobre rezultate, od početka njegove primjena nadležna ministarstva zaprimila su ukupno 400 prijava za korištenje poticajnih mjera. Ukupna procijenjena vrijednost prijavljenih projekata iznosi gotovo 20 milijardi kuna, a procijenjeno je da će rezultati tih projekata biti 13 tisuća novootvorenih radnih mjesta. Tijekom provedbe važećeg zakona do današnjeg dana isplaćeno je direktnih potpora u visini 55 milijuna u vidu poticaja za novootvorena radna mjesta te poticaj za kapitalne troškove projekata ulaganja. Međutim, zbog potrebe usklađivanja nacionalnog zakonodavstva s novim smjernicama za regionalne državne potpore Europske komisije za razdoblje do 2020. godine te zbog provedbe Industrijske strategije 2014. do 2020. i želje da nove investicije budu u potpunosti u skladu s usvojenom Industrijskom strategijom predlaže se donošenje novog Zakona o poticanju ulaganja. Svim ulagačima koji ulažu u proizvodno-prerađivačke, razvojno-inovacijske aktivnosti i aktivnosti poslovne podrške, aktivnosti usluga visoke dodane vrijednosti RH nudi brojne poticajne mjere. Novi zakon podržava sve poticajne mjere važećeg zakona i propisuje još 4 nove mjere koje će dodatno povećati konkurentnost i atraktivnost Hrvatske za ulaganja, posebice u odnosu na zemlje u okruženju. Nove mjere potpora vezane su za usklađivanje s Industrijskom strategijom, a radi se o potporama za ulaganje u minimalnom iznosu protuvrijednosti od 13 milijuna eura uz uvjet otvaranja najmanje 10 novih radnih mjesta visoke stručne spreme povezanih sa samim projektom ulaganja i odnose se isključivo na novootvorena društva. Predloženi novi zakon poveća konkurentnost i atraktivnost Hrvatske za ulaganje te daje nadležnim ministarstvima gospodarstva i poduzetništva i obrta mogućnost sklapanja sporazuma između poduzetnika i nadležnog ministarstva što je važan akt u privlačenju novih investicija. Ukratko, sva pitanja koja se predlažu urediti novim zakonom pitanje ulaganja jesu, temeljni pojmovi definirani su u članu 6.zakonu, usklađuje se definicijama iz uredbe komisije, u djelu koji definira poticaj za opravdane troškove usavršavanja, briše se podjela na opće i posebno usavršavanje, briše se odredba koja omogućuje korištenje poreznih poticaja bez dodatnog zapošljavanja, izmjena je definicije logističko distributivnih centara odnosno propisano je ograničeno samo na projekte ulaganja u proizvodno prerađivačkim aktivnostima, izmijenjana je definicija aktivnosti turističkih usluga radi uočenih nedostataka i dvojakih tumačenja u primjeni zakona, i usklađuje se sa industrijskom strategijom RH 2014.-2020. godine. Stupanjem na snagu predloženog Zakona o poticanju ulaganja stavlja se izvan snage Zakon o poticanju investicija i unaprjeđenju investicijskog okruženja. Hvala.
Hvala zamjeniče. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a Ivo Jelušić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege evo da ne bi bilo zabune ako netko ne prati, netko tko nije pročitao zakon da ne misli da evo sada ova saborska većina i ova Vlada pod kraj mandata, dakle na zadnjem zasjedanju ide sa novim zakonom, na Zakon o poticanju ulaganja kako ono da nismo eto sjetili se na kraju mandata da potiču ulaganja. Dakle ovo je novi zakon u svojoj formi ali u osnovi on je nastavak ili produžetak ili samo involviranje onog zakona koji je donesen 2012.godine Zakon o poticanju investicija i unaprjeđenju investicijskog okruženja. Dakle odmah na početku svog mandata ova Vlada upravo je donijela takav jedan zakon, a sada se naprosto ide sa novim zakonom da bi se on uskladio sa nekim odredbama EU i da bi se uskladio sa industrijskom strategijom koju smo donijeli prije ako se ne varam godinu dana. Dakle, nismo se tek sad sjetili nego smo se sjetili odmah na početku mandata, a sada samo stvar usklađujemo sa onim što se u međuvremenu dogodilo novoga. I većina dakle odredbi ili bolje rečeno svi oni poticaji koji su bili u dosadašnjem zakonu ostaju i dalje, uvode se i četiri samo nove mjere ili četiri bitne promjene a vezane su za industrijsku strategiju o njima je zamjenik ministra govorio pa ih ja neću posebno eksplicirati. Dakle, ništa se poduzetnicima ovim zakonom ne možete im se dogoditi lošim, naprotiv nego samo bolje. Svi oni koji su aspirirali i misle da mogu ili žele natjecati se za sredstva iz po starom zakonu i dalje to mogu, oni mogu se posebice oni koji su započeti po starom zakonu završiti ih po tom, a ako im ide u prilog ili ako im više paše mogu i po novom zakonu, dakle po ovom o kojem danas raspravljamo. Dakle, samo se njima mijenja na bolje a ništa na gore. Vidimo dakle da je već dosada u jednom i drugom ministarstvu, dakle u Ministarstvu gospodarstva, u Ministarstvu poduzetništva i obrta dosada podneseno impozantan broj zahtjeva, ukupno negdje oko skoro 400 zahtjeva, negdje je to skoro oko, ti zahtjevi su negdje oko dvadesetak milijardi kuna, ali ono što je najbitnije šta o tom zahtjevima, prema tim zahtjevima bi se otvorilo negdje oko 12, 12,5 tisuća novih radnih mjesta. Čuli samo da je dosada dio toga riješen, da je isplaćeno dosada 55 milijuna, a ono što se planira dakle u ovoj i slijedećim godinama, dakle mi u proračunu ove 2015. godine imamo planirano za poticanje ulaganja u Ministarstvu gospodarstva 15 milijuna, u Ministarstvu poduzetništva 20, dakle 35 milijuna, a u projekciji proračuna za 2016. i 2017. imamo dakle u 2016.planirano 85 milijuna, 50 u gospodarstvu i 35 u Ministarstvu poduzetništva. Od 2017. 60 milijuna u Ministarstvu gospodarstva i 41 u Ministarstvu poduzetništva. Dakle sve skupa u ove 3 godine negdje oko 220 milijuna namijenjenih za poticanje poduzetništva. Sigurno su ove mjere stimulativne, ne oni koji su dobili poticaje su sigurno svojim radom doprinijeli da imamo i konačno dobre pokazatelje gospodarske, da imamo rast izvoza, da imamo rast industrijske proizvodnje već drugu godinu, ono što nismo imali zadnjih šest godina, da imamo rast izvoza koji traje već također iz mjeseca u mjesec stalno već drugu godinu. Prema tome, to su i to je rezultat dakle ako mogu tako reći ovih poticaja ili ukupno gledajući ukupne ekonomske politike koju je ova Vlada, ova Vlada provodila. Tko se može natjecati za ovo, odnosno kome su namijenjena ova sredstva? Prije svega za proizvodnju, dakle za proizvođačku i prerađivačku industriju, djelatnosti, za razvoj inovacija i za usluge, ali samo usluge visoke dodane vrijednosti. Dakle želi se pomoći dakle proizvodnja, razvoj i usluge visoke dodatne vrijednosti. Prije svega cilj nam je postići što veću zaposlenost jer niti jedna od ovih mjera koje su navedene u zakonu se ne može realizirati, odnosno ne može se poticati ni po jednom mjeri ukoliko se ne traži ili ukoliko ona ne rezultira novim zapošljavanjem. S druge strane dakle osim zaposlenosti želi se osigurati nova oprema, suvremena tehnologija i tako da u tehnološkom smislu dakle naša poduzeća učinimo istima ili konkurentnima ili konkurentnijima od okruženja kako bi se mogli ravnopravno nositi na zajedničkom europskom tržištu a ne može se nositi na europskom zajedničkom tržištu ukoliko imaš lošu opremu, zastarjelu tehnologiju, onda sigurno ne možeš biti konkurentan. Dakle ovaj zakon i ove mjere će sigurno učiniti naše prije svega proizvođačku i prerađivačku industriju, ali općenito naše gospodarstvo konkurentnijim i spremnijim za bitku na jedinstvenom europskom tržištu. I naravno ovaj zakon osigurava i treći cilj koji smo si zacrtali, a to je ravnomjerniji razvoj unutar same RH jer smo nizom mjera stimulirali da se veći iznosi, veći poticaji daju onim područjima koja su nerazvijenija odnosno koja imaju višu stopu nezaposlenosti. Koje su to mjere ili vidovi potpora koje se najviše …? Prije svega kroz umanjenje poreza na dobit koji se kreće i do 50% za 5 ili 10 godina ovisno o broju zaposlenih, ovisno o broju ulaganja, dakle prije svega kroz umanjenje poreza na dobit, kroz porezne poticaje. Drugo, kroz poticaje po novootvorenim radnim mjestu dakle određeni iznos po glavi novog zaposlenoga, po novozaposlenom radnom mjestu od 3 do 9 tisuću ovisno o broju zaposlenih. I naravno ono što je bitno reći kod jedne i kod druge mjere ukoliko se ne ispuni ono što je u programu predviđeno ukoliko se ne osigura potrebito zapošljavanje ili ne zadrže svi koji su zaposleni, a bilo je planirano, da se gubi pravo na daljnju pomoć i naravno moraju se vratiti sredstva. Dakle nema kao što je to do sada u mnogim mjerama bilo kod mnogih naših poticaja i subvencija, uzmi poticaj, kreni u program nitko te poslije ne pita šta je s programom da li ima proizvodnje, da li ima zapošljavanja, ali bitno je da se novce uzelo. Dakle toga u ovom slučaju nema. I naravno tu je treći vid potpore to je kroz bespovratna novčana sredstva koja se odnose prije svega u sufinanciranju ili participiranju u snošenju troškova za kapitalna ulaganja i tu se kreću od 10 do 20% ovisno koliki su tu troškovi ulaganja dakle riječ o ulaganjima u dugotrajnu imovinu. Sve o svemu riječ je o zakonu koji će sigurno doprinijeti konkurentnijem hrvatskom gospodarstvu, koje će biti sigurno sa ovim zakonom puno konkurentniji. S druge strane osigurat će kada bi se svi ovi zahtjevi realizirali oko 12 tisuća radnih mjesta i sigurno da će u konačnici rezultirati onim što je već započelo, dakle još većim rastom industrijske proizvodnje i još većim rastom izvoza i u konačnici još većim rastom BDP-a, a onda će to u konačnici značiti i viši standard i osobni ali uopće društveni standard svih nas. Hvala i podržavamo naravno ovaj zakon.
U ime Kluba zastupnika HNS-a potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, zamjeniče ministra. Donošenjem ovog zakona prestat će važiti prethodni zakon koji je isto područje tangirao, a to je Zakon o poticanju investicija i unapređenju investicijskog okruženja. Naime, kada se pogleda u samoj analizi on je polučio određene rezultat, tako da je nastavak da tako kažem odnosno donošenje potpuno novog zakona usklađenog sa regulativom EU, usklađenog također sa nizom domaćih zakona koje smo donijeli, mislim da predstavlja jedan napredak. Ono o samom tekstu zakona koji je matematički vrlo dobro odrađen, tehnički iako po mom osobnom sudu sama struktura zakona nije možda u najboljoj mjeri razumljiva svima, pa vjerujem da će, a to sam predložio i na Odboru za gospodarstvo predlagačima da će se napraviti jedan drukčiji strukturirani vodič za potencijalne korisnike poticaje odnosno potpora. Klub HNS-a će podržati prijedlog zakona, time da je prethodni zakon polučio kvalitetne rezultate, određene rezultate, a ti rezultati su vidljivi i u 2014.i u ovoj godini što se tiče i rasta industrijske proizvodnje, rasta BDP-a. A isto tako i sa samom projekcijom proračuna za 2016., 2017.gdje se iz proračuna izdvajaju značajni iznosi u dijelu potpora. No, ono što možda po meni je trebalo možda više naglasiti odnosno možda više teksta, više pisanja to je glava 3 Poticanje unapređenja ulagačko-poduzetničkog okruženja ili kao što smo prije zvali povoljno-poslovno okruženje. I tu dobro piše, slažem se sa svime ovime što piše, no možda je propušteno, a ja bih sada želio, naravno to je moje mišljenje odnosno mišljenje kluba HNS-a, da je niz zakona koje možda trebalo pobrojati koji su na neki način utjecali na povoljno-poslovno okruženje od seta poreznih zakona, konkretno novi Zakon o prostornom uređenju, Zakon o gradnji, Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture koji je u raspravi još doduše, Zakon o slobodnim zonama, Strategije razvoja poduzetništva, Industrijske strategije, niz pravosudnih zakona. Naime, što je povoljno poslovno okruženje osim ovoga što piše, to je funkcioniranje pravne države u svim segmentima. Svakako povoljno poslovno okruženje nisu i ono čega smo bili svjedoci proteklih godina razbijanja dvojezičnih ploča, to svakako nije povoljno poslovno okruženje, da ne kažem plinske boce, da ne kažem šatori neopravdano, da ne kažem izazivanje puča, destabilizacija, funkcioniranja ne samo Vlade nego državnih institucija. Nadam se da, nadam se također da se i svijest naših građana mijenja o poduzetnicima i o poduzetništvu i određenih struktura društva koji imaju jedan po meni iskrivljen pristup, iskrivljeno gledanje na samog poduzetnika. Naprosto ne bih želio etiketirati ili nekome posebno govoriti tko je taj. Međutim, isto tako pokušajte se sjetiti ne tako davno i određenih aktivnosti po pitanju i javnih rasprava kada smo govorili o Zakonu o radu, izmjenama zakona o radu jedan negativistički stav prema samim poduzetnicima. No, nadam se da su ta vremena polako iza nas i da ovaj dio što se tiče dijela zakona poticanju unapređenja, ulagačkog, poduzetničkog okruženja možda nomotehnički ili sam izričaj je trebalo jednostavnijim, razumljivijim jezikom da bude opisano. Ali velim svakako je tu niz zakona koje smo donijeli u ovom mandatu i nekih zakona iz prethodnih razdoblja i po meni ih je svakako trebalo možda spomenuti u tome dijelu. Nadam se da će kao što su bili i period 2013. i 2014., da su bile iskorištene potpore, da će i temeljem ovoga dijela zakona potpore biti također iskorištene na ekonomski održivoj bazi i naravno vjerujem da će se to u konačnici reflektirati i na rast brutodruštvenog proizvoda, također rast industrijske proizvodnje i jednog u samoj prerađivačkoj industriji višeg stupnja proizvoda. Kao što sam rekao Klub Hrvatske narodne stranke će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Batinić, nisam mogao da vam ne repliciram, vi očigledno niste pogledali rebalans proračuna. Dakle na poziciji Ministarstva obrta i poduzetništva i na Ministarstvu gospodarstva vam se proračun smanjio za skoro 440 milijuna. Tek toliko, ništa drugo. O iskorištenosti.
Nemamo odgovor? Nemamo. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Domagoj Ivan Milošević.
Hvala gospođo potpredsjednice, zamjeniče ministra bez suradnika. Ja ću prvo za početak odmah reći, nema nas tu puno, ali ću reći da je ovo dobar zakon, dakle sada da ne bi, sve što ću dalje govoriti da ne bi morali razmišljati o tome što, kako, gdje, što se tiče ovoga zakona. I neću ga, jer ga je kolega Jelušić dosta detaljno elaborirao i analizirao, čak i više nego zamjenik ministra pa onda ne trebam još ja sada u 8,10. Međutim, moram o samom zakonu reći jednu ključnu stvar i neću iznositi ovdje tračeve jer Zagreb je relativno mali grad a tračeva je puno ali ću zamoliti gospodina zamjenika ministra da ako će još jedanput ipak biti ljubazan na kraju nama svim obratiti da nam objasni zašto je trebalo ovoj Vladi godinu dana da da ovako dobar zakon, nakon što smo dobili, čini mi se, dakle uredba Komisije je od 17. lipnja 2014.. Dakle nešto tako pametno i dobro od 17. lipnja od 2014. možda je ova Vlada mogla i prije reagirati ako je to tako važno i dobro a jest, kao što rekoh. Ali ću odgovoriti na neke druge stvari. Dakle prvo, za početak ću ponoviti ono što ste čuli tu već s naše strane, ove desne više puta, … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Mislio sam meni, da nešto krivo govorim, ali ovo su sve činjenice. Dakle, reći ću nešto što već više puta smo govorili a to je da nažalost se ulaganja ni u jednoj zemlji ne mogu riješiti jednim zakonom. Dakle kako god bio dobar ovaj zakon on sam po sebi neće riješiti mnogo. On čini ulaganja nekako brže isplativim ali sama po sebi da će se ovdje desiti, zbog toga neće. Dakle, nego kao što je netko rekao od mojih predgovornika to se rješava ulagačkim okruženjem. A ulagačko okruženje čine stabilnost i predvidivost zakona, poreznog okvira koji znamo da je jedno 40-ak puta mijenjan samo u protekle 4 godine i konkurentnošću gospodarstva. Kolega Jelušić je i spomenuo da će ovaj zakon, dakle od 20-ak milijardi kuna koliko čeka ovaj zakon, dakle ulaganja generirati 12 tisuća radnih mjesta. Pa onda kolega Jelušić, ja sam ovako grubo izračunao bez kalkulatora da to znači da je vaša Vlada uništila 120 milijardi kuna u zadnje 4 godine. Izračunajte broj radnih mjesta i koliko ta radna mjesta vrijede. Dakle ja ovako "od oka" ako ste rekli da će 20 milijardi kuna generirati 12 tisuća radnih mjesta, onda gruba računica kaže da ste 120 milijardi kuna upravo uništili a onda je ovih 20 milijardi samo šestina onog što ste uništili u 4 godine. To je jedno. A moram i kolegi Batiniću napomenuti još jednu stvar a to da ne braneći ni najmanje plinske boce, ali nekako sve to se događalo prije turističke sezone kojom se volite pohvaliti, navodno je najbolja u povijesti Hrvata turistička sezona pa nekako čini mi se da to nije imalo ipak utjecaja na investicijsko okruženje i turističku sezonu. I na kraju još samo jednu rečenicu, dakle ponoviti ću po ne znam koji puta a to je dio investicijskog okruženja o kojem nitko od vas ne želi ništa reći. Dakle pod "doing business" Svjetske banke a to je jako bitno za to kako neki ulagači vrednuju hrvatsko ulagačko okruženje Hrvatska je na 65. mjestu, nakon što je promijenjena metodologija Svjetske banke, daleko najslabija od svih država Europske unije. A kako su se genijalni zakoni donosili proteklih 4 godine najbolje govori nekoliko podataka. Dakle izdavanje građevinskih dozvola Hrvatska je na 178. mjestu. Što je doduše veliki napredak jer smo godinu prije bili na 185. Ispred nas su Zimbabve, Sudan i Bangladeš i slične zemlje. Dakle toliko da se nešto dramatično to promijenilo. Pravosudni sustav funkcionira genijalno pa je onda registracija vlasništva Hrvatske na 92. mjestu. Vanjska trgovina 86. mjesto, to su doduše od 10 parametara najlošiji. Ali ja mislim da se u ove 4 godine neposredno prije ulaska u Europsku uniju i 2,5 godine nakon što smo ušli u Europsku uniju mislim da se ipak moglo malo bolje i više. Hvala.
Ivo Jelušić, replika.
Razmišljao sam se da li u ovo kasno vrijeme da repliciram ali moram naprosto neke stvari. Meni je drago kolega Milošević da vi kažete da je ovo dobar zakon jer je zaista zakon dobar i sigurno će pripomoći. I mislio sam da ćemo ostati na toj razini da razgovaramo kao što ja nisam napadao prije toga nego sam samo govorio … da ćemo ostat na ovoj razini da kažemo idemo što je dobro podržati svi ne bi li nam svima bilo i danas-sutra bolje i mislim da takvo gospodarstvenici očekuju, a i vi i ja smo gospodarstvenici i tako bi trebali razgovarati. Međutim, vi ste rekli onda … pa ste izveli ako očekivani dakle zahtjevi ovi od … milijardi da rezultiraju 12000 radnih mjesta koliko je onda ova Vlada upropastila. E sad pazite, to netko drugi može i govoriti… … [[Upadica se ne razumije.]] Naravno da ste se šalili, ali to netko drugi može i govoriti ali ne vi iz HDZ-a za vrijeme čije vladavine je krenulo smanjenje zaposlenosti prije svega u gospodarstvu i nažalost mi svi kukamo evo zato što smo 6 godina izgubili … desetine i desetine radnih mjesta nažalost sve u gospodarstvu, nije u javnom sektoru na sreću ili nažalost nitko izgubio posao, a ako nema u gospodarstvu neće biti ni u javnom sektoru novaca za plaće jer jedino gospodarstvo je to koje stvara. Dakle, nije to rezultat ipak lošeg rada ove Vlade nego je to rezultat ako ćemo o vladama govorit, one Vlade koja je bila ali prije svega recesije koja nas je nažalost predugo držala.
Domagoj Ivan Milošević, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Dakle ja se nadam da smo sad već Europska unija 2015. pa onda je dozvoljeno kad nešto pohvalite reći ono što je loše pa sam si ja uzeo to za pravo ako mi dozvoljavate, uz to što sam rekao da je to dobar zakon, zapitavši se legitimno zašto se čekalo godinu dana s tako nečim pametnim i dobrim, a ja neću ovdje iznositi ali znam što se čekalo. To je još jedna od potvrda koordiniranosti ove aktualne Vlade, ali to nam ne uzima za pravo za kritizirati i iznijet ono što su činjenice, a ja se trudim iznosit činjenice pa ću vam sad odgovorit činjenicama. A činjenica je sljedeća, 2007. nakon 1929. za vašu informaciju je bila najveća kriza ekonomska zapadne civilizacije. Ona je negdje došla do Hrvatske krajem 2008. Kao što je kolega Šuker rekao imali smo pad 6%, imali su neki 10, 12 i 13% u Europskoj uniji i bili su članice Europske unije 2009. … [[Upadica se ne razumije.]] Ok. 2011. kao i većina država Europske unije i Hrvatska je došla negdje blizu nule. Imali smo dva kvartala gospodarski rast. Ja to uopće ne iznosim zato što sam ja bio član tada te Vlade 2011. nego samo zbog golih činjenica da je zbog pogrešnih poteza, a to vam pokazuje svaki EUROSTAT i svaki …, svaki, svaki, svaki mogući graf, da su nakon 2011. većina zemalja posebno tranzicijskih nastavile se oporavljati gospodarski rast, a naša je domovina nažalost zaronila nazad. E sad da li to ima veze sa ovom vladom ili kao što ništa nema veze s ovom vladom to prepuštam vama da prosudite.
Ja bih voljela da smo se veselili onoj nuli i da se sad veselimo nešto više od nule i sve naše Vlade su… … [[Upadica se ne razumije.]] I sve naše Vlade su hrvatske vlade, svi naši uspjesi su naši i neuspjesi isto tako. Milorad Batinić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Naime, drago mi je kolega Milošević da ćete podržati jer je kao potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo kad ste bili znam da baratate tematikom i materijom, no ne mogu se složiti da plinske boce nisu pokvarile raspoloženje i da nisu skrenule pozornost na taj akt. Naime, nisam nikome predbacivao nego samo govorim da takva pojavnost takvih događanja nije dobra i vjerujem da ćete svakako složiti da čini povoljno ili loše povoljno poslovno okružje, kao i niz stvari. Drugo, trodioba vlast, sudbena vlast. Nažalost činjenica, a toga smo svjesni da je to prostor gdje možemo, moramo ustvari još puno toga napraviti i sa setom vrlo dobrih po svima nama zakona koji su doneseni pravosudni u ovoj godini stvari idu na bolje. Međutim, vi vrlo dobro znate da politika ne smije i ne može se mijenjat u sudbenu vlast. Što se tiče dozvola mogu se složit, građevinske dozvole još uvijek su nažalost negdje veliki problem, međutim negdje nisu. Znači to je prostor ovisno o županijama, o jedinicama lokalne samouprave, kako na kojem području. Ja se neću time hvaliti jer ono kad veli dozvola za jedan dan, da, teoretski da, sa kompletnom svom potrebnom dokumentacijom. Pribavljanje dokumentacije, upis imovine, gruntovna, mislim da je to jedno drugo područje nažalost gdje bi trebali kroz predložene zakone pokušati ubrzati procedure, riješiti problem, međutim velim treći stup vlasti je sudstvo. Tu nažalost mislim da imamo premalo utjecaja po meni osobno, a mislim da bi trebalo i bilo moguće napraviti iskorak. Hvala.
Domagoj Ivan Milošević, odgovor na repliku.
Hvala još jednom, zadnji put večeras nadam se. Pa dakle ja sam spomenuo plinske boce isključivo zato što ste ih vi stavili u kontekst investicijskog okruženja. Tamo im stvarno nije bilo mjesto, dakle daleko da bi ih branio. Ali vam moram reći jednu stvar, stvari uopće ne idu na bolje, a ja ću vam sad probat argumentirat što nekako nije baš lako … danas u hrvatsku javnost i kroz medije. A zašto u Hrvatskoj stvari ne idu na bolje, pa zato što ovako, u prvih 6 mjeseci Vlada se voli pohvalit da imamo rast, u prvih 6 mjeseci ove godine Hrvatska je rasla stopom od 0,8%. Za to vrijeme Češka vam je rasla točno 4,2%, Rumunjska s kojom se nismo voljeli uspoređivat a u krivu smo i nemamo pravo se ne uspoređivat više ni s Rumunjskom ni Bugarskom ni puno lošijih od Rumunjske i Bugarske, vam je rasla stopom 3,8% u prvih 6 mjeseci ove godine. U prvih 6 mjeseci ove godine opterećena mnogim problemima i nereformiranim gospodarstvom ima dosta iskustva Slovenija 2,7%. To govorim zato što valjda svima mora to bit jasno dakle ne da mi sustižemo nekoga nego se mi sve više udaljavamo od svih zemalja s kojima nekad se nismo niti željeli uspoređivati nego smo se uspoređivali arogantno sa Njemačkom i Austrijom. A da vam kažem kako stoje Austrija i Njemačka? To su zemlje koje danas na 40000 eura po glavi stanovnika plus rastu 1% stopom kao i Hrvatska. E pa sad ja mislim da je to najprostija elementarna osnovnoškolska matematika da razumijete koliko Hrvatska zaostaje za apsolutno svima i to ubrzano. Dakle, Nijemce i Austrijance ne možemo nikad stići. 1% od 100 je malo manje nego 1% od 400. A Česi, Slovaci, Poljaci, Mađari sad da ne nabrajam baš sve stope gospodarskog rasta grabe po stopama tri, četiri, neki nisam ih nabrajao namjerno i većim stopama od toga. E pa sad kako onda Hrvatskoj ide bolje? Da li ćemo se uspoređivati sutra možda sa Sirijom? Slučajno sam uzeo taj primjer. Dakle, na žalost ne ide na bolje. I dok mi ne pogledamo sami sebe u ogledalo i ne prestanemo se ovdje lagati u ovom Saboru pa šta da ljudi misle o svima nama. Pa do kad ćemo se lagati? Pa jel' stvarno svi mi mislimo ili neki od nas misle da ljudi ne znaju računati i ne znaju na internetu pogledati statistike? [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Ispričavam se.
Završno izlaganje zamjenik ministra gospodin Alen Leverić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo samo kratko. Zahvaljujem vam se da smatrate zakon vrlo kvalitetan i pogotovo zato što ima 48 članaka. Jednostavan je, regulirane su stvari u njemu. Jest malo se možda duže radio ali rezultat je ovako kvalitetan zakon i odavno smo prestali vjerovati tračevima, tako da mislim da smo preozbiljni da idemo tim smjerom. Samo za naglasak što se tiče rebalansa proračuna 8 milijuna kuna su povećana sredstva upravo za poticaje u gospodarstvu. Znači, ako pogledate stavke vidjet ćete da 8 milijuna kuna povećano i ta sredstva će biti utrošena do kraja godine upravo za ovo što radimo ovdje za potpore investitorima. Hvala lijepa.
Time smo završili sva izlaganja. Zaključujem raspravu. I glasat ćemo o zakonu sutra. Konačni prijedlog Zakona o poticanju ulaganja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 897. Rasprava o tekstu zakona je završena, amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra gospodarstva Alena Leverića da se izjasni o amandmanu Odbora.
Amandman odbora se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Molim da pristupimo glasanju. Rezultat? Utvrđujem da je zakon broj 897 donesen sa 91 glasa za i 2 suzdržana. Sada ćemo po dogovoru objediniti sljedeće dvije točke 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu električne energije, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. 906. i 9. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o energiji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 907. Predlagateljica oba zakona je Vlada RH. Prijedloge akata ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Njihova ste izvješća primili, pa sad molim zamjenika ministra Alena Leverića da uvodno obrazloži oba zakona.
Hvala lijepo gospođo potredsjednice. Evo bit ću vrlo kratak. Radi se o zakonima iz trećeg energetskog paketa. Što se tiče samog Zakona o energiji, znači s obzirom na obavezu Republike Hrvatske da osigurava postojanje prikladnih mjera zaštite radi zaštite ugroženih kupaca i na taj način se jasno odredi koncept samih ugroženih kupaca koji se može odnositi na energetsko siromaštvo i među ostalim na zabranu isključivanja isporuke na umreženim sustavima električne energije, toplinske energije ili plina takvim kupcima u kritičnim vremenima, a da se prije toga ne ugroze tržišni odnosi. Vodeći računa o tome ovim se zakonom određuje da će iznos solidarne naknade za ugrožene kupce, način prikupljanja sredstva za solidarno podmirivanje računa ugroženih kupaca, kriteriji, mjere zaštite ugroženih kupaca kao i obaveze operatora sustava i opskrbljivača odrediti Uredbom o kriterijima za stjecanje statusa ugroženih kupaca energije iz umreženih sustava. Isto tako, ovim se zakonom određuje ukidanje odredbe važećeg Zakona o energiji danom stupanja na snagu Zakona o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovite kogeneracije kako ne bi došlo do drugačijeg reguliranja u predmetnim zakonskim propisima. Što se tiče Zakona o tržištu električne energije osim samog usklađivanja sa tržištem električne energije isto tako ovdje se treba, jedna od bitnijih stavaka je da se formira i burza same električne energije. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne ćele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika ORAH-a kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovana potpredsjednice, poštovani predstavniče Vlade, malobrojne kolegice i kolege. Na samom početku izlaganja u ime kluba ORAH-a o Konačnim prijedlozima Zakona o tržištu električne energije i Zakona o energiji želim reći da klub ORAH-a neće podržati ni Prijedlog zakona o tržištu električne energije, jer je suprotan javnom interesu i besramno pogoduje pojedinim tvrtkama. A nećemo podržati ni Prijedlog zakona o energiji, jer je taj prijedlog zakona najobičnija sveta vodica. Njime se ništa ne rješava, ne definira se precizno tko su to socijalno ugroženi kupci, prema kojim kriterijima se određuje energetsko siromaštvo, a bojim se da to neće transparentno urediti ni Uredba o kriterijima za stjecanje statusa ugroženih kupaca energije iz umreženih sustava. Sramotno je da socijaldemokratska Vlada tek na samom kraju mandata rješava ovo pitanje, te stoga možemo opravdano zaključiti da to čini samo isključivo u predizborne populističke svrhe ne bi li kupila naklonost birača prikazujući se kao socijalno osjetljiva Vlada. No, da je ova Vlada bila istinski socijalno osjetljiva onda bi davno uredila ovo pitanje, jer je na to uostalom obvezuje i direktive iz tzv. trećeg europskog energetskog paketa s kojima smo se davno trebali uskladiti. Treći europski energetski paket se sastoji od dvije direktive i tri uredbe koje imaju cilj stvoriti jedinstveno europsko energetsko tržište u Sektor električne energije i prirodnog plina, omogućiti krajnjim kupcima stvarnu mogućnost izbora opskrbljivača, te djelotvornu zaštitu socijalno osjetljivih kupaca. Da bi se navedeni ciljevi postigli potrebno je djelotvorno odvojiti regulirane mrežne od tržišnih djelatnosti, a to je proizvodnja i opskrba energijom i omogućiti tržišno formiranje cijena, te djelotvornu razinu regulatornog nadzora. Na žalost kiksali smo na svim elementima za provedbu trećeg europskog energetskog paketa. Nismo odvojili prijenos u posebnu tvrtku u sto postotnom vlasništvu države bez mogućnosti privatizacije i nismo djelotvorno odvojili regulirane, odnosno mrežne od tržišnih djelatnosti i nismo djelotvorno zaštitili socijalno ugrožene kupce. Nažalost nemamo niti nepristranog i jakog regulatora koji bi bio potpuno odvojen od utjecaja politike. O tome ću na kraju krajeva reći nešto više kada ću govoriti o konačnom prijedlogu Zakona o tržištu električne energije. Tu je stanje još gore. ORaH se uključio u javnu raspravu o ovom nacrtu prijedloga zakona a nijedna primjedba koju je u ime ORaH-a podnio prof.dr. Davor Škrlec ORaH-ov europarlamentarac i jedan od najvećih hrvatskih stručnjaka za mrežne djelatnosti nije prihvaćena iako je dosta njih bilo potpuno tehničke prirode. Ovim prijedlogom zakona stvaraju se prepreke investicijama, ne omogućava se transparentan i jednakopravan pristup mreži svim korisnicima, uvodi se monopol u dijelove koji su tržišna djelatnost, ugrožava se sigurnost i stabilnost pogona elektroenergetskog sustava RH te krši odobreni sustav državnih potpora za obnovljive izvore energije. Upozorit ću samo na cijeli niz loše sročenih definicija u članku 2. ovog prijedloga zakona. Nova definicija energije uravnoteženja je netočna i potpuno je nejasno zašto predlagatelj intervenira u taj dio zakona jer je definicija u važećem zakonu potpuno ispravna. Također, ne postoje obnovljivi nefosilni izvori energije, postoje samo obnovljivi izvori energije, a među navedenima su i oni koji koriste fosilna goriva ali ih se smatra CO2 neutralnima. Ne postoji kupnja električne energije prema reguliranim uvjetima, postoje samo jedne pomoćne usluge sustava a dobavlja ih operator prijenosnog ili operator distribucijskog sustava, ovisno o sustavu kojim upravlja. Postupak transformacije goriva ili energije u električnoj energiji treba glasiti postupak transformacije primarnih oblika energije u električnu energiju. Uravnoteženje sustava se ne provodi radi održavanja frekvencije sustava. Postavljamo pitanje predlagatelju i na koji to način visoko učinkovita kogeneracija štedi primarnu energiju? Ako se uvodi definicija visoko učinkovite kogeneracije onda mora postojati definicija kogeneracije pošto je termoelektranama na biomasu zbog vrste goriva nemoguće postići stupanj djelovanja visoko učinkovite kogeneracije. Postavljamo i pitanje poznaje li predlagatelj uopće područje kombinirane proizvodnje električne i toplinske energije i raspoložive tehnologije? Članci 14. i 15. prijedloga zakona su također sporni. Naime, operator prijenosnog sustava nije izvođač radova pa je ovo u suprotnosti s pravom ostvarivanja transparentnog pristupa na mrežu. Ovim člankom se krše i pravila tržišnog natjecanja jer se na ovaj način daje skrivena državna potpora točno određenim energetskim subjektima. Nije jasno gdje operator mora obratiti pozornost na energetsku učinkovitost i na koji način je odgovoran za zaštitu prirode i okoliša, možda u smislu zaštite ljudskog zdravlja od neionizirajućeg zračenja. U članku 15., stavku 35. predlagatelj se poziva na nepostojeći dokument "Program provedbe strategije energetskog razvoja" a izostavlja dokument "Nacionalni akcijski plan za energetsku učinkovitost" a u prethodnom članku operator sustava je odgovoran i za energetsku učinkovitost. Postavlja se pitanje zašto je člankom 18. unutar zatvorenog distribucijskog sustava zabranjeno priključivanje povlaštenog proizvođača energije? Nije li to u suprotnosti s paradigmom distribuirane proizvodnje i mikromreža? Također, ovim se prijedlogom zakona propisuje potpuno nepotrebna obveza izrade elaborata optimalnog priključenja jer prema prethodnim odredbama operator prijenosnog sustava i operator distribucijskog sustava obvezni su svake godine agenciji podnositi osvježeni 10-godišnji plan razvoja mreže i detaljno iskazati investicije u sljedećem 1-godišnjem i 3-godišnjem razdoblju, moraju analizirati gubitke u mreži i predlagati mjere za njihovo smanjenje. Kako sve takve aktivnosti zahtijevaju proračune mreža od strane operatora samo se produžavaju rokovi izgradnje energetskih postrojenja i investitorima stvaraju nepotrebni troškovi. U klubu ORaH-a također upozoravamo i da važećim Zakonom o tržištu električne energije ili nekim drugim zakonom nisu utvrđeni kriteriji za uvrštenje projekata vjetroelektrana na listu za priključenje kao i postupovnik izdavanja prethodne elektroenergetske suglasnosti za vjetroelektrane pa se postavlja pitanje kako se člankom ovog zakona može ukinuti dokument bez zakonske podloge? Pošto su fizičke ili pravne osobe sklopile ugovor s HROTE-om na temelju rješenja izdanog od HERA-e u prosincu 2013. godine nakon što je Vlada Republike Hrvatske usvojila Nacionalni akcijski plan za obnovljive izvore energije do 2020. godine i odredila kvotu od 400 megavata temeljem zahtjeva HOPS-a odnosno Hrvatskog operatora sustava kako bi se osigurao siguran i stabilan pogon elektroenergetskog sustava RH temeljem koje analize se na ovaj način omogućava priključak dodatnih 400 megavata vjetroelektrana i na koji način Ministarstvo gospodarstva namjerava opravdati promjenu u programu državnih potpora koji će biti u suprotnosti sa Nacionalnim akcijskim planom i programom državnih potpora koji je odobrila Europska komisija? Ovih dana u javnosti su se pojavile informacije da ovim prijedlogom zakona Vlada pogoduje određenim tvrtkama i interesnim lobijima bliskima samom vrhu Vlade. U tom kontekstu se posebice spominje tvrtka CERP. Naime, neosporna je činjenica da se ovim izmjenama i dopunama zakona Hrvatskom operatoru prijenosnog sustava HOPS-u de facto nalaže sklapanje aneksa ugovora o priključku na mrežu. To je ključni kriterij za vjetroelektrane temeljem ranije potpisanog ugovora s hrvatskim operatorom tržišta energije koji … i isplaćuje novac za obnovljive izvore energije. Oni koji su sklopili ugovor s tom institucijom sada se moraju priključiti na mrežu. Ranije je to bilo uvjetovano kvalitativnim stanjem prijenosne mreže, stabilnošću ili pak mogućnošću regulacije elektroenergetskog sustava. Kvota je vodila računa o sigurnosti elektroenergetskog sustava. Ovim se zakonom ustvari zapovijeda HOPS-u da omogući uključivanje u sustav bez obzira na kategoriju sigurnosti sustava. Hrvatski operater prijenosnog sustava ovim bi se rješenjem mogao odvesti u bankrot jer neće moći uložiti sredstva u stvaranje kvalitativnih pretpostavki za održavanje sustava stabilnim i to u trenutku kada se na sustav spoji dodatnih 350 megavata iznad kvote od 400 megavata. Nažalost, naš regulator nije se oglasio po ovom pitanju iako je na to morao reagirati. Zašto nije? Možda će u narednim mjesecima ili godinama istraživati Državno odvjetništvo. Ovakvo neodgovorno pogodovanje i to stranim fondovima, bankama i tzv. investitorima će dovesti do neminovnog povećanja cijene električne energije krajnjih kupaca, naročito kućanstva, i dovesti ih u stanje energetskog siromaštva s kojim se ova Vlada navodno evo hvata u koštac, eto prikladno na samom kraju mandata što najbolje upućuje na odgovornost i djelovanje u javnom interesu ove Vlade. Slijedom svega prethodno rečeno klub OraH-a ne može podržati ova dva prijedloga zakona.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Saša Đujić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege evo ja ću vrlo kratko. Prvo o izmjenama i dopunama Zakona o električnoj energiji. Ja ću u kratkim crtama samo reći šta je najbitnije u ovim izmjenama i dopunama. Ono što je najvažnije je da donošenjem ovih izmjena i dopuna zakona dolazi do dodatne liberalizacije tržišta električne energije, nadalje dolazi do povećanja transparentnosti na tržištima električne energije a sve to u interesu građana odnosno krajnjih korisnika što će dugoročno dovesti do smanjenja cijena električne energije a to se sa liberalizacijom tržišta već i danas osjeti. A dugoročno to će imati još veći učinak a samim time i veću korist za naše građane. Pojačava se i nadzor tržišta električne energije od strane agencije što bi trebalo imati učinak na reguliranje cijena i dodatnu zaštitu potrošača, dodatno se pojačava stupanj zaštite krajnjih kupaca kada su u pitanju prigovori. Obaveza koja se propisuje ovim zakonom je da je opskrbljivač dužan jednom godišnje podnositi izvještaj o statusu i riješenosti prigovora od strane korisnika Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji a to dodatno pojačava zaštitu kupaca i krajnjih korisnika. Ovim izmjenama i dopunama zakona dodatno se uređuje i pojednostavljuje odnos između opskrbljivača i krajnjih korisnika odnosno omogućuje se lakša i brža promjena distributera od strane korisnika a također se pojednostavljuju i izdavanja računa, priključenja kućanstava kao i privremena isključenja. Ono što treba posebno naglasiti je da se ovim izmjenama i dopunama zakona uvozi burza električne energije što je vrlo važna stvar i što bi dugoročno dodatno trebalo imati utjecaj na visinu cijena električne energije naravno u onom pozitivnom smislu odnosno trebalo bi utjecati na smanjenje troškova. Također ovim izmjenama i dopunama zakona određuju se mjere u slučaju izvanrednih situacija koje će dodatno biti uređene kroz uredbu Vlade RH a koje omogućuju energetskim subjektima da lakše, jednostavnije i brže obavljaju sve potrebne poslove u izvanrednim slučajevima kako što su privremeno zbrinjavanje ljudi, ponovno priključenje instalacija korisnika, korištenje privremenih izvora napajanja kao i ostale usluge, ali ono najvažnije u takvim situacijama a to je način na koji će se snositi troškovi tih aktivnosti. Potreba za reguliranjem tih potreba ukazala se tijekom elementarne nepogode koja je prošle godine pogodila Gorski Kotar kada je zbog ekstremnog leda između ostalog došlo i do problema opskrbe energijom na tom području, ali i zbog događaja koji su uslijedili nakon pucanja brana na Rijeci Savi. I na kraju osim usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom i europskim direktivama ove izmjene i dopune zakona usmjerene su kao povećanju zaštite krajnjih kupaca, liberalizaciji dodatnoj kontroli tržišta a samim time i dugoročnom smanjenju cijena električne energije ili jednostavno usmjerene su ka zaštiti krajnjih kupaca odnosno građana i stoga će klub SDP-a podržati ove izmjene i dopune zakona. Kada je u pitanju, kada su u pitanju izmjene i dopune Zakona o energiji to je jedna rečenica. Tu se u biti, dešava se promjena u jednom članku koji propisuje da će Vlada svojom uredbom odrediti iznos solidarne naknade za ugrožene kupce, naročito prikupljanje sredstava za solidarno podmirivanje računa ugroženih kupaca, kriteriji i mjere zaštite ugroženih kupaca kao i obveze operatora sustava i opskrbljivača. Dakle svi kriteriji i uvjeti će biti regulirani uredbom Vlade. I to je također usklađivanje sa europskim direktivama i pravnom stečevinom stoga će klub SDP-a podržati oba dvije ove izmjene. Hvala vam lijepa.
I u ime Kluba zastupnika HNS-a potpredsjednik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, zamjeniče ministra. Klub HNS-a podržat će oba prijedloga zakona naime iz više razloga. Ja ću samo radi kratkoće vremena navesti nekoliko. Prvenstveno jer su povezani, drugo što se predloženim Zakonom o energiji dodatno uređuje pitanje ugroženih kupaca i zakonodavni koncept temeljen na odrednicama direktive vezane uz tržište električne energije i plina, osigurava se kontinuitete opskrbe električnom energijom krajnjim kupcima, sigurnost opskrbe energijom u RH, uređivanje gospodarskih prilika u području socijalne kategorije građana u području energetike te rješavanje naplate računa za energiju kod takvih krajnjih kupaca. Određuje se da će se uredbom određenom važećim zakonom dodatno odrediti iznos solidarne naknade za ugrožene kupce, način prikupljanja sredstava za solidarno podmirivanje računa ugroženih kupaca, kriteriji i mjere zaštiti ugroženih kupaca kao i obveze operatera sustava i opskrbljivača. Ono što je, što se tiče Zakona o tržištu električne energije, znači osobiti razlozi radi kojih ćemo podržati, već sam neke naveo u djelu Zakona o energiji jer su neminovno povezani, znači to je kontinuitet pouzdanost opskrbe krajnjim kupcima. Ovaj dio što se tiče članka 38.u zakonu kaže "Propisuje se da će nadležno tijelo za socijalnu skrb pojedinačnim aktom koji utvrđuje status ugroženog kupca odrediti razinu socijalne potpore ugroženom kupcu, odnosno vrstu i opseg prava koja pripadaju s obzirom na utvrđeni status te način sudjelovanja u podmirenju troškova socijalnog minimuma potrošnja električne energije. Iz Zakona o socijalnoj skrbi i osiguranje pravne pretpostavke za uredan početak rada Hrvatske burze kao i drugih burzi električne energije iz EU na teritoriju RH što direktno utječe na tekuću gospodarsku politiku u području energetike koje budimo iskreni dosada nije bilo." To je vrlo kratko. Mislim da je dovoljno i da je vrlo znakovito i nama opravdano u cijelosti, stoga ćemo podržati ovaj prijedlog iako jedna opaska kolegice Holy. Vaša stranka ima naziv ORaH Održivi razvoj, međutim primjedba moja, vaša rasprava ni u kom slučaju ne može se povezati sa održivim razvojem. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlozima ova dva zakona glasat ćemo sutra. Kolegice i kolege, kao što je jutros dogovoreno s predsjednikom Sabora počet ćemo u 9,00 sati za klubove koji se žele obratiti prije same sjednice. U 9,30 ćemo glasati o raspravljenim zakonima, a nakon glasanja ćemo raspraviti Prijedlog izmjena i dopuna državnog proračuna, zatim Zakon o izvršavanju državnog proračuna i Prijedlog odluke o privremenom financiranju. Hvala lijepo. Vidimo se u 9. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu el.energije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 906. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Rezultat? Utvrđujem da je zakon pod brojem 906 donesen sa 76 glasova za, 23 suzdržana i 4 protiv.