Poštovani gospodine predsjedniče, dopustite da iskoristim ovu priliku, evo približavamo se kraju ove 14. sjednice i jasno je dakle da nećemo raspravljati o nekim zakonima koji su već dugo na sjednicama ovoga Hrvatskog sabora, to prvenstveno mislim na zakone o sigurnosti prometa na cestama koji su predani u saborsku proceduru još prije šest mjeseci. Mislim da je povrijeđen članak 138. i 144., dakle jer sam mišljenja da su ti zakoni morali biti raspravljeni kako u radnim tijelima tako i na plenarnoj sjednici Sabora pa vas molim dakle da za sljedeću sjednicu pripremite da ovi zakoni budu obrađeni barem u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Ovo je povreda Poslovnika, ali od vas kolega i mogli ste se javiti za riječ i predložiti nešta u vezi tih prijedloga zakona, ali se ne javljati o kakvoj povredi Poslovnika je riječ. Nikakvoj povredi Poslovnika. Nismo ni počeli sjednicu, a vi… To je jedan prijedlog, jedna inicijativa, ali nemojte ići na taj način, to možete predložiti na drugi način. Vlada je dostavila Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna za 2004. godinu. Raspravu su proveli odbori za financije i državni proračun, ljudska prava i prava nacionalnim manjina. Molim državnu tajnicu Martinu Dalić da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane dame i gospodo zastupnici dobro jutro i dozvolite mi nekoliko uvodnih napomena vezano uz fiskalnu politiku u 2004. godini i sam obračun, godišnji obračun državnog proračuna. Fiskalna politika u 2004. godini bila je u funkciji realizacije temeljnog ekonomskog cilja Vlade, a to je za izdavanje iznimno brzog rasta vanjskoga duga. Naime kao što je poznato tijekom 2003. godine razina vanjskog duga Republike Hrvatske povećana je za 15,5% bruto domaćeg proizvoda ili 4,8 milijardi eura, odnosno sa 62,2% bruto domaćeg proizvoda početkom 2003. na 77% krajem 2003. Ignoriranje ovog problema ili eventualno nastavljanje po istom trendu moglo je rezultirati poremećajima u stabilnom funkcioniranju financijskog sustava i ekonomije u cjelini. Fiskalna je politika stoga u 2004. oblikovana tako da rezultira u usporavanju brzine rasta vanjskog duga, stabiliziranju njegove razine, mjereno udjelom u bruto domaćem proizvodu a da se istovremeno ostvare ciljevi Vlade u području investicijske i socijalne politike. Kao rezultat ovakvog pozicioniranja fiskalne politike ostvaren je velik korak tijekom 2004. u realizaciji ovako postavljenog makroekonomskog cilja. Vanjski dug Republike Hrvatske je u 2004. porastao samo za 4,5% bruto domaćeg proizvoda u odnosu na rast od 15,5 tijekom 2003. te je istovremeno deficit platne bilance smanjen sa 6,8% bruto domaćeg proizvoda na 4,7 u 2004. Temeljne osobine fiskalne politike koje su omogućile ovakav rezultat u 2004. i koje će rezultirati daljnjim stabiliziranjem njegove razine u 2005. jesu: konsolidiranje javnih financija, povećanje transparentnosti državnih operacija i smanjivanje deficita državnog proračuna isto kao i deficita svih ostalih dijelova javnog sektora. Deficit državnog proračuna u 2004. smanjen je s 3,8% BDP u 2003. na 2,9 u 2004. odnosno deficit ukupnog javnog sektora mjeren konsolidiranom općom državom smanjen je sa 6,3% bruto domaćeg proizvoda u 2003. na 4,9% u 2004. Drugi oslonac fiskalne politike u 2004. godini jest usmjeravanje zaduživanja države na domaće tržište. Usmjeravanjem zaduživanja države na domaće tržište mijenja se struktura javnoga duga u korist domaće komponente. U situaciji kada je pretežit dio javnog duga još uvijek inozemni javni dug, kada je likvidnost financijskog sustava zadovoljavajuća, a potreba i potražnja za visoko kvalitetnim papirima države velika, veća prisutnost države na domaćem tržištu kapitala omogućila je između ostalog i njegov razvoj isto kao i porast njegove likvidnosti. Jasno je međutim da stvaran doprinos fiskalne politike ostvarenju temeljnog makroekonomskog cilja i smanjivanju vanjskoga duga države dolazi od smanjivanja deficita, kako državnog proračuna tako i svih dijelova javnog sektora. Stvarno smanjivanje deficita javnog sektora važno je i stoga jer povećava i održivost javnih financija u smislu buduće sposobnosti servisiranja duga. U skladu s tim tijekom 2004. smanjen je primarni deficit, tj. deficit koji se dobije kada se iz ukupnog deficita isključe kamate, odnosno povećana je državna štednja, tj. povećan je tekući višak. Ukupni višak državnog proračuna, odnosno ukupnog javnog sektora povećan je sa 1% bruto domaćeg proizvoda u 2003. na 2,1% u 2004. To znači da je u 2004. godini javni sektor iz tekućih prihoda poreznih i neporeznih uštedio oko 2,1% bruto domaćeg proizvoda ili nešto više od 4 milijarde kuna i uložio ta sredstva u investicijska ulaganja. Napor smanjivanja deficita u 2004. je to važniji jer je istovremeno sa smanjivanjem deficita povećana transparentnost državnih operacija i u proračun uključen dio operacija koji su se ranije odvijali izvan njega. Dio investicijskih rashoda isto kao i dio subvencija, točnije subvencija Hrvatskim željeznicama. Osim transparentnosti državnih operacija ovime je omogućeno nesmetano funkcioniranje HŽ-a i stvoren prostor da se ta tvrtka može u potpunosti posvetiti zadacima restrukturiranja i financijskog konsolidiranja. Kao rezultat u 2004. ukupni prihodi državnog proračuna iznosili su 80,7 milijardi kuna što je 7,7% više nego u 2003. godini. Ukupni rashodi poslovanja u 2004. godini iznosili su 83,1 milijardu kuna što je 7,7% više nego u 2003. godini pri čemu su rashodi za zaposlene povećani u odnosu na 2003. 3%, materijalni rashodi 2%, financijski rashodi, odnosno kamate izvršeni su u iznosu od 4,4 milijarde kuna što je 13,4% više nego u 2003. godini. Subvencije su u odnosu na 2003. godinu povećane za milijardu i 248 milijuna kuna primarno zbog povećanja subvencija Hrvatskim željeznicama. Naknade građanima i kućanstvima iznosile su u 2004. godini 45,2 milijarde kuna pri čemu su najveća izdvajanja bila usmjerena na mirovine i mirovinska primanja 25,4 milijarde kuna, mirovine branitelja 2,7 milijarde kuna, skrb o braniteljima 1,3 milijarde kuna i zdravstveni sustav 13,8 milijardi kuna. Naknade građanima i kućanstvima sveukupno u 2004. bile su 9,9% više nego u prethodnoj godini. Istovremeno sa ovakovim izvršavanjem rashoda poslovanja tijekom 2004. godine nesmetano je i uredno su financirani investicijski radovi te su svi investicijski projekti završeni s rokovima i na vrijeme. U 2004. godini za investicijske radove iz državnog proračuna izdvojeno je 4,2 milijarde kuna ili više od 20% nego u prethodnoj godini. Sveukupno javni je sektor u 2004. godini za investicijske radove, mislim na državni proračun i izvanproračunske fondove i lokalnu upravu izdvojio 11,3 milijarde kuna ili 6% bruto domaćeg proizvoda. Hvala vam lijepo. Stojim na raspolaganju za vaša pitanja.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospođa državna tajnica je netočno izjavila da je deficit od 6,5% iz 2003. smanjen na 4,5%. To su neuporedivi podaci, jer je 6,5 izračunato po modificiranoj metodi prvi puta u Hrvatskoj, dok je po usporednoj metodi, dakle gotovinskom načelu iznosio 4,9 u odnosu na ovogodišnji 4,5 koji je zapravo posljedica toga što se povuklo gotovo 2 milijarde kuna dobiti iz Hrvatskog telekoma.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Šime Prtenjača izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dopustite kratko Izvješće sjednice Odbora Odbor je na 31. sjednici održanoj 8. lipnja razmatrao Prijedlog godišnjeg obračuna proračuna za 2004. godinu i sukladno odredbi članka 128. stavka 6. Zakona o proračunu Vlada RH uputila je Hrvatskom saboru prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna RH za 2004. Osim toga Vlada Republike Hrvatske donijela je Izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2004. U uvodnom obrazloženju predstavnika Vlade RH ukratko je istakao najbitnije makroekonomske pokazatelje, te ostvarenje prihoda i primitaka, rashoda i izdataka i deficit državnog proračuna za RH za 2004. U 2004. Vlada RH donijela je po prvi puta načela fiskalne politike za razdoblje 2005., 2007. i posebno je ukazano na najvažniji cilj programa fiskalne politike za 2004. godinu koji je bio usmjeren na uspostavljanje transparentnosti i efikasnosti na području javnih rashoda i upravljanje javnim dugom kako bi se smanjile eksterna ranjivost te započela srednjoročna konsolidacija državnih financija. Odbor za financije i državni proračun RH odlučio je bez rasprave većinom glasova 6 za i 2 protiv predložiti Hrvatskom saboru donošenje Godišnjeg obračuna državnog proračuna RH za 2004. godinu. Zaključak prihvaća se u prilogu naravno, prihvaća se izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2004. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Šime Prtenjača, izvolite.
Zahvaljujem. Još jedanput pozdrav, Klub HDZ-a će naravno ovo izvješće prihvatiti, podržati i evo obrazloženja još jedanput zašto mi smatramo da to izvješće treba prihvatiti. Temeljni ciljevi makroekonomske politike, gospodarske i fiskalne politike pa u onom dijelu i monetarne koja se odnosi na ovo obračunsko razdoblje valja prihvatiti jer su ostvareni temeljni ciljevi te politike predviđeni za 2004. godinu. Temeljni razlozi za to je rast gospodarskih aktivnosti i ispunjavanje temeljnih makroekonomskih ciljeva smanjivanjem deficita državnog proračuna, konsolidiranje javnih financija, smanjenje deficita tekućeg računa platne bilance, uspostavljanje rasta vanjskog duga, usporavanje rasta vanjskom duga i zadržavanja stabilnosti cijena. Također u to dijelu monetarne politike stabilnosti tečaja o kojem i svim elementima nešto kasnije. Pored ostalog i poboljšan je i kreditni rejting i također kod porasta odnosno stabiliziranja prinosa između Hrvatskih i Njemačkih referentnih euro obveznica također je poboljšan odnos. Bruto domaći proizvod vrlo kratko, pregled preko toga, bruto domaći, mada se slažem da svođenje komparacija što je već bilo prigovora na to, komparacija s obzirom na različite metode mjerenja da je vrlo teško u dijelovima poena ne bih htio govoriti ali ću pokušati izvući zaključke unutar toga. Bruto društveni proizvod je rastao po stopi od 3,8% međutim, što ovdje smatram i mi iz Kluba HDZ-a bitnim istaći da je u zadnjem kvartalu 2003. godine bio značajan pad društvenog bruto proizvoda i da je u prvom kvartalu 2004. godine trebalo zapravo zaustaviti taj pad a tek onda u drugom dijelu odnosno polovicom godine i naprijed krenuti ka uzrastu društvenog proizvoda što je onda takva stopa od 3,8 držimo zadovoljavajuća. Dakle, usporedne su tendencije pada u prvoj fazi a onda nastavljena faza rasta u drugoj fazi. Što je karakteristično još i to također želim kratko obrazložiti usporavanje rasta investicija na stope od 4,4%, zašto. Zato što investicije naročito u cestogradnji bile su ili dostigle tjeme krivulje vrhunac negdje tamo u ljeto, u sredini 2003. godine, a s obzirom na program radova i koji su predviđeni za 2004. i stabilizaciju pogotovo kod javnih poduzeća bilo je i predviđena takva tendencija rasta prema tome, naravno da smanjenje zaduženja, smanjenje investicije u ovom sektoru ima i određene druge tendencije koje su imale za posljedicu onda i rast bruto društvenog proizvoda takav kakav je povratno naravno. Također osobna potrošnja imala je realni porast po stopi od 3,9% ali ova osobna potrošnja dijelom je bila vezana također i uz ovu potrošnju investicijsku potrošnju i koja je također imala svoje izvore a onda i kretanja u 2004. godini, po ovoj stopi koja je za nas prihvatljiva. Po prvi put državna potrošnja je realno pala i što znači da ipak tendencije kontrole javnih financija odnosno javnog duga bolje reći trošenja u sektoru državne potrošnje po prvi put zabilježimo tu stopu. Izvoz i uvoz posebno, a vidjet ćemo kasnije kroz kratku analizu da je posebno značajan upravo ovaj omjer uvoza i izvoza i da se tu postigla promjena u strukturi. Kod izvoz je rastao po stopi od 5,4% a uvoz je usporio rast po stopi od 3,5% što znači da smo se počeli što je poželjno naravno u idućim vremenima povećavati stupanj pokrivenosti uvoza i izvozom i već sada je postignuta pokrivenost negdje oko 44% otprilike. U strukturi bruto društvenog proizvoda u 2004. godini također je došlo do promjena i te promjene smatramo pozitivnim tendencijama i bilo bi dobro da se one stabiliziraju i nastave jačati u izmijenjenoj strukturi. Najsnažniji izvoz o kojem sam kratko kazao posebno izvoz roba i usluga što je ohrabrujuće u 2004. godini i njegovo povećanja u strukturi bruto društvenog proizvoda. Prvi put od 2000. godine dakle u prethodnih 5 godina po prvi put on ima tendenciju rasta u bruto društvenom proizvodu negdje od pola posto ali ipak on bilježi prvi puta tendenciju rasta unutar strukture. Zatim, posebnu potrošnju osobna i državna potrošnja smanjila je svoje učešće što također možemo komentirati na način da se stabiliziraju kontrole trošenja unutar tog sektora. Bruto investicije u kapital također rastu i isto smatramo bitnim u promjeni strukture bruto društvenog proizvoda prema tome dolazi do blage promjene u toj strukturi. Industrijska proizvodnja ono što je ohrabrujuće bilo u 2004. godini, industrijska proizvodnja je ukupno porasla za 3,7% e sada unutar te industrijske ponovno kada se vrši analiza, sektorska analiza unutar toga onda vidimo da raste prerađivačka industrija i u toj prerađivačkoj industriji posebice da raste metalska, odnosno metalna proizvodnja i tako u strukturi izvoza također što je pozitivno čini značajni udjel. Ono što je vezano a vezano je kroz investicije i razvoj bilo je rudarstvo i vađenje kamena, naravno vezano je direktno bilo uz cestogradnju i nadamo se da ta tendencija koja je u ovoj godini da će biti čak i poboljšana u idućem razdoblju. U strukturi izvoza odnosno proizvodnje najznačajnije je učešće metala a govorimo i o izvozu, zatim proizvodnja motornih vozila i prikolica itd., dakle tehničkih sredstava u koja je ugrađena cijena rada. Značajni porast imamo prehrambene, drvne i kemijske industrije što znači također da dolazi do oporavka i u ovim sektorima i takvu tendenciju dalje treba podržavati kroz ostale mjere ekonomske politike. Upravo rast ovih grana doprinio je rastu izvoza i pokriću uvoza u onom iznosu za koji smo kazali. Imali smo porast također od trgovine na malo nominalno oko 4,4%, realno oko 2,6%. Naravno da je to vezano uz ona kretanja iz prethodnog komentara kroz osobnu državnu potrošnju i ostalo. U turizmu dolazi do također stabiliziranja broja gostiju kroz mjerenja, noćenja i ostale pokazatelje. Negdje oko 6% dolazaka više 2% nešto noćenja ali ovdje je bitno da stabilizira odnos domaćih i stranih i da u strukturi stranih počinju ponovo se stabilizirati i vraćati struktura Nijemaca, Talijana i Slovenaca, te tri skupine koje su bitne za hrvatski turizam. I naravno da će ta tendencija, da ju moramo zapravo podržati i u budućim dakle kroz sve ove mjere. E sada zaposlenost plaća a to je ono što je svima najintrigantnije ali prema pokazateljima koji su iskazani za ovu godinu kaže da je zaposlenost povećana za 1,2% u strukturi ukupno mjereno prosječno na razini godine. Prema tome, to je ipak stopa porasta zaposlenosti, naravno onda pada stopa nezaposlenosti kroz isti sustav mjerenja negdje oko 6%. Plaće bruto ili neto rasle su negdje 6,4, 5,9 ili tu negdje, tako da ovisi o onim obvezama iz plaća i na plaće, tako da je porast i plaća u stopi od 5,9% naravno tome se mogu ili time mogu biti zadovoljni zaposleni a za one druge vidjet ćemo kasnije kroz one mjere koje su ostvarene kroz proračun da je također su imali tendenciju rasta negdje visine plaća. U robnoj razmjeni već sam kratko komentirao da je izvoz i uvoz imali pozitivne tendencije i da ta pokrivenost izvoza uvozom također se približava 48,4 ili tu negdje onoj željenoj stopi barem ako ne u ovim uvjetima i povećanoj. Cijene. Možemo kazati također da su cijene bile stabilizirane ali na udar cijena naročito je posebno ističem imala značajna stabilizacija odnosno blagi porast utjecaj cijene nafte i naravno onda struktura nafte unutar toga, nešto plina i nešto prehrane u ovom zimskom razdoblju krajem godine koje je nažalost nastavilo tendenciju i početkom ove godine. Prema tome, smatramo u ukupnom da su cijene bile stabilne i da su ostvarene na relativno niskoj razini. U financijskom sektoru bio je iznimno snažan pritisak na aprecijaciju kune, međutim možemo također biti zadovoljni da je odnos tečaja kune i prema euru i prema dolaru zadržao u ovim uvjetima zadovoljavajuću razinu što je moglo imati s obzirom na tendencije pritiska moglo imati još gore posljedice. U monetarnim kretanjima banke u strukturi ukupnog zaduženja sudjeluju sa negdje oko 25%, ostali sektori negdje 18,9 čini mi se 19% skoro, država se smanjuje a svoje učešće i zaduženja po stopi negdje oko 9,4-9,5, tu negdje i to je pozitivna tendencija. Naročito je snažno zaduženje banaka krajem godine što do ovog trenutka čak osobno ne mogu komentirati zašto je došlo do tog značajnog zaduženja ali to zaduženje je onda povećalo zaduženje, ukupno zaduženje u prošloj godini. Međutim, ono što je značajno da kod plasmana sredstava banaka dolazi do ipak do alokacije takvih sredstava, da su ranije pretežitu strukturu činilo stanovništvo a da sada postupno se prelazi na sektor gospodarstva što upućuje također onda na jačanje sektora gospodarstva i plasmana sredstava unutar toga. Međutim, ono što smatram bitno evo i ovdje za govornicom javno istaći da mada makroekonomski analitičari različito tretiraju to zaduženje države ili strukture unutra i naravno da koliko je viđenja da toliko je i ocjena drugačijih. Ali ono što je bitno istaći da sektor stanovništva je relativno zadužen, da negdje oko 65,3 milijarde otpada na sektor stanovništva i da na sektor gospodarstva otpada 53 i nešto milijarde, što znači da je stanovništvo više zaduženo, što opet možemo komentirati s obzirom na štednju građana koju vidimo kasnije kroz određene strukture što ne mora biti zaduženost ali pojedinci u takvom zaduženju mogu doći pod udar što onda ne bi bilo naravno dobro. Ukupna štednja ima tendenciju rasta, oko 10% raste štednja. Prema tome, raste zaduženost ali raste i štednja i taj omjer valja kontrolirati ili biti na neki način u ovoj godini zadovoljan s tendencijama koje su bile. U tržištu novca porast mase ukupno na tržištu novca gotovo za 10 milijardi u tržištu kapitala tri karakteristike što sam već u uvodu i kazao da posebno Krobeks bilježi porast od 31-32% čini mi se a da i ostale tendencije također upućuju na porast tržišta kapitala. Euro obveznice sam kratko komentirao, odnos hrvatskih i referentnih njemačkih i poboljšanja kreditnog reitinga od 3%. Vanjski sektori, vanjski dug ističemo još jedanput posebno da se smanjuje, da uvoz raste. Platna bilanca također postiže pozitivne rezultate što također izražavamo zadovoljstvo u ovoj godini. I na kraju, onaj deficit kratko da se vratim ponovo deficit državnog proračuna da smatramo u ovoj godini s obzirom da postavljanje ciljeva je da on zadovoljava i da stabilizacija i deficita ali i kontrola troškova unutar ovoga vremena da možemo s njome biti zadovoljni i da one daju solidni temelj u stabilizaciji javnih troškova i zaduženja za iduće razdoblje. Time smatramo da ovaj obračun proračuna za prethodnu godinu ćemo podržati i nema razloga da ne budemo s njime zadovoljni. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Klub SDP-a na Prijedlog Godišnjeg državnog obračuna za 2004. godinu želi dati ocjenu o radu Vlade Republike Hrvatske u 2004. godini. I na prvom mjestu želimo istaknuti da je Vlada Republike Hrvatske u toku dvanaestog mjeseca prošle godine pokazala da je oduzela pravo Hrvatskom saboru da ubuduće donosi državni proračun. Osim što je preuzela funkciju donošenja državnog proračuna što ustavno nema pravo ona je svima nama oduzela i pravo da možemo kontrolirati stavke državnog proračuna. To pokazuje prijedlog proračuna. Osim toga, Vlada Republike Hrvatske u 2004. godini nije provodila reforme i niti je osigurala potrebne potpore gospodarstvu Republike Hrvatske pa je to razlog i daljnjeg pada stope rasta gospodarstva i uzrok svih loših makro-ekonomskih kretanja u 2004. godini. Također, Vlada Republike Hrvatske svojim nečinjenjem u 2004. godini pokazala je svoju nesposobnost i to je razlog da nije ostvarila niti jedan od predviđenih ciljeva fiskalne konsolidacije i fiskalnih ciljeva predviđenih za srednjoročno razdoblje predviđeno od 2004. do 2007. godine što znači izgubljena godina. Što je rezultiralo neostvarivanjem tih ciljeva? Nekontrolirani rast rashoda u državnom proračunu, nesposobnošću financija da osiguraju potrebne prihode da bi prihodima mogli kompenzirati ne kontrolirane rashode. Također su razlog rasta javnog duga sa preko 10 milijardi kuna, jer se trebalo pokriti rashode i osigurati, ja bih rekao, novim zaduženjima nemogućnost i nesposobnost naplate. Također rast vanjskog duga, istina više ne čujemo od strane gospode iz Vlade da je slučaj Argentine, nego je to čisto makro ekonomski podatak. Drago nam je da ne plašimo građane Hrvatske više. Također … [[Govornik se ne razumije.]] svjesni da ne činjenjem zbog rasta cijena goriva nismo zaustavili trend rasta cijena u Hrvatskoj pa imamo nažalost prošlu godinu prisutnu u značajno povećanje cijena. Ali također želimo jasno reći da nije ostvaren i onaj glavni cilj koji je rečen a to je smanjenje deficita proračuna. I o kombinacijama, metodologijama koje se spominju u ovom proračunu govoriti ćemo naknadno u ime Kluba jer je evidentno da kada se ne uspije u onom osnovnom što se na neki način obećavalo, onda se pokušava govoriti o različitim metodologijama. Ali najveća tragedija je da je sakriveno preko 5 milijardi kuna neplaćenih obaveza što administracije, što trgovačkih društva u vlasništvu Hrvatske države pa se i time ne iskazuju istiniti podaci oko stvarnog deficita proračuna. Ali isto tako svojim ne činjenjem Vlada Republike Hrvatske uzrokuje ne likvidnost u Republici Hrvatskoj iz razloga što se dobrim dijelom ne plaćanja računa iz proračuna, iz trgovačkih društva, država ponovno javlja kao jedan od većih dužnika u Republici Hrvatskoj. Pored ovakvih ocjena ovog proračuna evidentno je da i sporazum sa MMF-om pokazuje ne odgovornost Vlade za potpisane međunarodne dokumente. Ovaj puta MMF nije institucija koja će poslati negativnu poruku prema, ja bih rekao stranim kreditorima i međunarodnom financijskom tržištu. Ovaj puta je MMF u ulozi institucije u funkciji Europske komisije koja ocjenjuje spremnost i sposobnost sa ekonomskog gledišta Hrvatske države za ulazak u Europsku uniju i za početak pregovora. Prema tome i još jedan cilj a to je bio cilj kako se okrenuti i biti što efikasniji u ulasku u europske integracije pa se sa ovakvim ponašanjima i udaljujemo. Dapače, tragična je, ja bih rekao poruka i vapaj MMF-a koji jednostavno priziva sve faktore i političke i ja bih rekao sindikalne i gospodarske da pomognu Vladi da se napokon sredi i započne sa svojim radom. Jer jednostavno to je još jedino preostalo MMF-u kada je pročitao ovu bilancu, kada je vidio ovu bilancu i došao do tragičnih saznanja o neostvarivanju ciljeva koje smo zacrtali početkom 2004. godine. To su ocjene, ja bih rekao, rada Vlade od strane Kluba za 2004. godinu. Pa mi dozvolite i neka od obrazloženja koja ću u ime Kluba iznijeti a ostatak ćemo pokušati u pojedinačnim raspravama. Počnimo najprije vrlo kratko sa prihodima. Prihodi pokazuju prije svega da Vlada nije imala politiku niti je željela prihodima iz privatizacije osigurati neophodna sredstva. Da čak nije bilo rebalansa u 7. mjesecu mi ne bi imali niti tih 2 milijarde koliko je preneseno iz ranijih dobiti trgovačkih društva i u biti oduzeto gospodarstvu za razvoj i za barem onih još 1% stope rasta koje smo trebali osigurati. Bez politike privatizacije nismo u stanju ući u nijedan razvojni projekat. I to je razlog zašto nemamo ni željeznice, ni plina niti daljnje cestogradnje. I duboke, duboke zaostatke čak i u projektima cestogradnje. Jer nismo imali vlastitih izbora. Nije bilo te politike. A u isto vrijeme smo imali potpisane dokumente. To pokazuje da Vlada nije radila, da Vlada nije odlučivala. I tada se pojavljuje još jedan problem. S obzirom na enormna prekoračenja u isplati plaća. Ali ne zato što smo povećali plaće pa bi imali zadovoljnije, sposobnije ljude u državnoj administraciji, u javnim službama koje bi mogle odraditi određeni dio posla pogotovo usklađenja propisa sa Europom mi imamo povećanje broj zaposlenih. I ogromno obećanje koje smo imali, mala Vlada, racionalna, efikasna uprava, mi imamo ogromno povećani broj ljudi koji košta u 2004. 600 i nešto milijuna novih troškova. Novih troškova. I dapače, što smo učinili? Da pokrijemo te izdatke nismo platiti račune za materijalne troškove, nismo platili račune za pojedine ne financijske rashode i na taj način Vlada u 12. mjesecu izbjegava proračun i donošenje rebalansa proračuna u Sabor. Pozivajući se na nekakva ovlaštenja u Zakonu o izvršenju proračuna učinila je ono što nije imala pravo. Povećala je rashode, povećala je rashode za preko 250 milijuna i pozvala se na to pravo koje smo parlamentarna većina dala. Ali to pravo nije imala. I ne samo to, o tome ćemo posebno govoriti, mnoge stavke su zbrisane, a pojedine stavke su dodane. Pa to nema pravo hrvatska Vlada. To nema pravo. Ali zašto smo morali imati prekoračenja. Pa ono dalje, zamislite, ministar financija piše u ovom dokumentu da mu je siva ekonomija porasla, da zbog toga nije uspio naplatiti temeljne poreze iz prometa roba, niti PDV, niti trošarine, porasla mu je siva ekonomija. I sada zamislite ona načela transparentnosti, a dio nas ne zna pročitati ovo. Kada uspoređujemo rebalans iz 7. mjeseca koji je usvojen od ovoga Sabora mi ga nismo u stanju usporediti sa dokumentom. To je transparentnost, znači mi, saborski zastupnici ne znamo pročitati a kamoli netko drugi. A u isto vrijeme mi moramo razumijeti da ministar nije mogao kontrolirati sivu zonu. Te financijska policija, te novci za financijsku policiju, te zaposleni u financijskoj policiji, te porezna uprava, te nesposobna bivša Vlada ništa nije znala. A u ovom trenutku mi imamo obrazloženje. Dapače, dapače, jedno jedino ja bih rekao iznenađenje u većem iznosu od plana je bilo na porezu od dohotka. Ali neću u ime Kluba, pojedinačno ćemo o tome razgovarati. Je li i to znači da Ministarstvo financija nije znalo procjenjivati prihode. Što reći o deficitu? Priča koja je zabavljala hrvatsku javnost 2004. godine. Ne bih ja nazvao to metodu kao što ju je nazvao gospodin Šuker, modificirana metoda, ne, jer ako je u pitanju modificirana metoda tada želimo znati koji su to materijalni troškovi koje Vlada nije htjela platiti da bi mogla izvršiti pokriće prekoračenja na plaćama? Koji su to materijalni troškovi? Jer oni su učinjeni ali nisu plaćeni i nisu prikazani. I to ćemo izvlačiti cijelu ovu godinu jer ne možemo prihvatiti takvu netransparentnost i takvu neozbiljnost. Hoćemo također razgovarati u cijelom ovom dokumentu neprekidno se priča o jamstvima za Hrvatsku željeznicu. Milijardu kuna neplaćenih računa u Hrvatskoj željeznici. Jedna milijarda neplaćenih računa. Tristo četrdeset dana neplaćenih dobavljača. To je rok plaćanja. Tristo četrdeset dana. To je transparentnost. To je deficit. Želimo ga ovdje vidjeti. Nemamo ga prikazanog. Što je sa zdravstvom? Tri milijarde neplaćenih računa. Tri i po milijarde neplaćenih računa. Zašto nije ovdje prikazano. O tome smo neprekidno govorili. Prošlu godinu je pisano neplaćena bolnica, neplaćeno ovo. Zašto danas nemamo te podatke? Zašto se međusobno igramo oko toga? Nedozvoljivo ponašanje. I želimo to ... [[Govornik se ne razumije.]] I nažalost nema investicija u ceste ali imamo neplaćenih računa pri trgovačkim društvima u cestogradnji. I to želimo vidjeti. I to želimo. Ne možemo prihvatiti da nam se sada piše po gotovinskoj metodi i kod cesta i kod ovih i kod onih. Ni Željeznica nije naša briga jer nema jamstva. Ali neplaćeni računi čija su briga? Takve metodologije, takva izigravanja hrvatske javnosti je neprihvatljivo. To se ne može nazvati nikako da je to način transparentnog prikazivanja Proračuna za prošlu godinu. Ono što također želimo vrlo jasno istaknuti to je da najveći problem hrvatske Vlade da svojim reformama nije se okrenula racionalnom potrošnji u prošloj godini. Nema tih reformi. Bez tih reformi evidentno je da nećemo moći postići ciljeve koje smo si zacrtali u Proračunu ili proračunskoj periodu 2004.-2007. Automatski ugrožavamo svoje temeljne ciljeve. Temeljne ciljeve da pomognemo gospodarstvo koje mora uspjeti u bitci za tržnu ekonomiju i temeljne ciljeve kojim ćemo sebi omogučiti realizaciju kvalitetnih pregovora sa Europskom unijom. Zbog toga pozivamo i sve vas u Saboru da o ovom dokumentu ozbiljno porazgovaramo. Za nas je tragedija da danas nema ministra Šukera. Njega ne zanima čuti ocjenu o radu cijele Vlade. Cijele Vlade u 2004. godini. To je dokument koji ne govori o brojkama. On govori o radu. Šutke nitko od nas ne želi komentirati kako nas svijet ocjenjuje. Ove brojke svijet ocjenjuje. Ne želi dati ocjene jer ih je strah dati. Ali mi moramo o tome otvoreno porazgovarati. Jer taj svijet ocjenjuje da mi zajednički nešto moramo učiniti. Na koji način ćemo to zajednički učiniti kad ono što mi vidimo Vlada želi zatajiti, ne želi o tome raspravljati. Većina u hrvatskom Parlamentu ne želi otvoreno govoriti o problemima, a problemi se zove nema reformi, nema promjena. Nećemo ostvariti ciljeve. Onda ostaje pitanje ako ne želimo na taj način razgovarati u redu. Neće biti jedinstva. Samo nema li zajedništva u rješavanju ovih problema, nema li zajedništva bojim se da nećemo ostvariti ciljeve koje smo zacrtali. Klub SDP-a želi pomoći Vladi u kompletnom vođenju odgovorne politike, ali na ovaj način govoreći o ovom dokumentu mislim da Vlada nije pokazala volju da Klub SDP-a dade njoj potporu u tom putu. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče gospodin zastupnik je izrekao niz netočnih navoda kao da čitamo različita izvješća. No zbog nedostatka vremena samo dva. Rekao je doslovno da je ovo izvješće i loš proračun uzrok negativnom trendu gospodarskog rasta. Međutim svi objektivni pokazatelji koji su statistički dokazivi pokazuju da je, da su svi pokazatelji gospodarskog rasta pozitivni. Porast izvoza je pokrio 48,5% uvoza što je 5% više nego 2003. godine. Porast industrijske proizvodnje za 3,5%. 19 tisuća 924 novozaposlenih + 24 tisuće onih novih koji su došli iz škola također dakle preko 50 tisuća novih radnih mjesta. Pad stope nezaposlenosti i zbog toga za 1 i pol posto. I tako dalje i tako dalje. Druga neistina je što je rekao da nije ostvareno smanjenje fiskalnog deficita. Pa u današnjem Vjesniku onaj koji ne prati stručnu literaturu može pročitati izvješće stalnog predstavnika MMF-a u Hrvatskoj koji je doslovno rekao: «U prošloj godini su ostvareni svi ciljevi koji su zadani državnim proračunom osim fiskalnog deficita, ali i tu je ostvaren znatan napredak u odnosu na 2003.» To je točno i treba Vladi na tome čestitati. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnik je između ostalog netočno kazao doduše povišenim tonom citiram: «Vlada je u 12. mjesecu prošle godine oduzela pravo Hrvatskom saboru da donosi državni proračun.» To ne samo da nije točno nego uistinu ne predstavlja nekakav temelj za ozbiljan razgovor o ovom dokumentu.
Treći ispravak poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Linić je rekao da je ministar konstatirao da je porasla siva ekonomija u 2004. godini međutim ja moram reći da to nije točno. Da to ne stoji u ovom izvješću. Na stranici 269. se spominje i riječ je o sivoj ekonomiji, ali to je u odnosu na planirane prihode kad je riječ o poreznim prihodima odnosno trošarinama i točno je da određene trošarine nisu ostvarene u planiranom iznosu, ali vi ste to na neki način parcijalno tumačili. I kad je riječ o nelikvidnosti također nije točno gdje država se ovdje pojavljuje kao glavni generator nelikvidnosti na razini države. To nije točno jer i u izvješću ne samo ovom nego i u izvješću i Hrvatske narodne banke stoji da država ispunjava sve svoje obveze i da vrijeme plaćanja dospjelih obveza nije bitno pomaknuto u negativnom smislu u odnosu na 2003. godinu.
I četvrti ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo htio bih ispraviti netočan navod gospodina Linića. Vlada nije davala potpore gospodarstvu. Pa vidim ovdje da je u pregledu plana izvršenja rashoda za subvencije da je preko 5 milijardi dobilo gospodarstvo. Ali ono što je interesantno da ne samo vi ignorirate sve što Ministarstvo gospodarstva radi. Što se reformi tiče o reformi smo se naslušali četrdesetak pa i više godina. Bile su hit do 1990. Svakih nekoliko godina rezultati poznati. Katastrofalni. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime Kluba HNS-a PGS-a. Izvolite.
Dobar dan gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Najprije, smiješne su ove igre sa očekivanjem televizije. Kolega Kovačević je bio treći, pa budući da nije pola 11 povukao je prijavnicu da bi došao na vrijeme kada je televizija. To je doista neozbiljno da se ovaj Sabor dovodi u situaciju da ovisi o tome kada će početi televizijski prijenos i igra se utakmica među klubovima tko će se prijaviti. Mislim, doista smo stvari dotjerali do apsurda. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. No, radi se o tome gospodine predsjedniče što klubovi očekuju televiziju i nitko se neće prijavljivati, onda se igra jedna tako nečista utakmica, prijavljuje se pa se onda povlače prijave itd. Ma dobro, pustimo sad to. Dakle, ovo je obračun proračuna, de facto je to prikaz jedne politike, politike Vlade i politike svih ministarstava i ovdje bi trebali biti ne nazočni samo svi ministri nego i predsjednik Vlade a mi ovdje zapravo nemamo niti ministra financija. Tu je samo državna tajnica i pomoćnik ministra i doista je već to samo po sebi pokazatelj kako se Vlada odnosi prema ovome Saboru, krajnje neozbiljno. Ovo je prikaz kompletne politike koja je vođena protekle godine dana. I bilo bi u redu da je tu svaki ministar, da se može očitovati, da se može voditi rasprava, da može čuti što zastupnici govore, naravno tu bi trebao biti i predsjednik Vlade, jer to je cjelovita politika Vlade. A ne samo da nema njega nego nema ni ministra financija i doista je i to jedan pokazatelj kako se odnosimo prema Hrvatskom saboru. No važnije je zapravo ovo što ću reći. Radi se zapravo o tome kakav je, kako je formiran ovaj proračun. I to je doista više od skandala. Kad pogledate brojke proračuna onda vidite da je većina tih stavki ostvarena sa 100% što naravno nije moguće. U najsavršenijem planiranju nije moguće ostvariti polovicu stavki proračuna sa 100% i onda pogledajte zapravo o čemu se tu radi. Primjerice čak i obveze po sudskim sporovima koje je gotovo nemoguće planirati jer vi ne znate kako će završiti neki sudski spor, su ostvarene sa 99,99%. Pa to je savršeno planiranje rada hrvatskih sudova. Pa pogledajte primjerice kako je, kako su plaće u školama 2 milijarde 645 milijuna 964 kune i nula lipa, plan je promašen samo za 5 lipa. Ostvaren je sa 100%. Pa to je nešto savršeno. Pa mi smo došli doista u stanje apsolutne savršenosti i više zapravo ništa ne trebamo niti činiti. Takove stvari do te mjere zbunjuju da sam onda pogledao zapravo o čemu se radi. Radi se o tome da je ovo falsificirani proračun. Ovo nije proračun koji je donio Hrvatski sabor. To nije proračun koji smo mi donijeli, kada je to bilo, u lipnju prošle godine, to je tehnički rebalans proračuna koji je napravila Vlada. I to ne samo po ovim sitnim stavkama, nego po svim stavkama, po najvišim stavkama. Pogledate primjerice rebalans proračuna koji je donio Hrvatski sabor i ovaj proračun na, evo recimo najvažnijoj stavci a to je Vlada Republike Hrvatske pa ćete vidjeti nešto što je apsolutno nedopustivo, ja ne znam kako si to Ministarstvo financija odnosno ponajprije predsjednik Vlade može dopustiti. Dakle Vlada Republike Hrvatske, prema ovome bio je plan 145 milijuna kuna, tako piše ovdje, međutim rebalansom proračuna je to bilo 157 milijuna kuna. Vlada je izvršila u 12 mjesecu, i to je ovo što je govorio kolega Linić, tehnički rebalans proračuna bez Hrvatskoga sabora što u jednom dijelu po zakonu može činiti ali samo u izvanrednim okolnostima a ne kao pravilo i naravno ne na najvišim stavkama. Ali ako je to već Vlada činila onda nam je trebala podastrijeti ovdje i stvarni proračun pa da vidimo kakav je odnos stvarnoga proračuna, onoga koji je donio Hrvatski sabor, tehničkog rebalansa koji je Vlada učinila i izvršenja. Šta se dakle dogodilo? Vlada je ono što je ostvarila negdje tamo u 12 mjesecu pretvorila u plan. I taj plan i izvršenje naravno da su isti, jer je izvršenje proračuna Vlada učinila planom. Što znači zapravo da plana uopće nema. To znači ne samo da je to neodgovoran odnos prema Hrvatskom saboru. Ovo je doista falsifikat, to je pokušaj prevare i to se mora sankcionirati. Ako ćemo tako raditi onda neće biti plana, nema potrebe za planiranjem. Ako nema planiranja onda nema ni politike. Sve što učinite je savršeno jer je ostvareno sa 100%. Doista je to nešto što je apsolutno nedopustivo, ta odredba koja, na koju se Vlada poziva, ona je samo u izvanrednim okolnostima i pretpostavlja se zapravo samo za neke najsitnije stavke unutar proračuna, a ne da možete mijenjati najviše proračunske stavke, Vladu, sva ministarstva su promijenjena a da Hrvatski sabor to ne zna. Pa to je nešto što je ispod svake razine doista. I to je drugi ili treći primjer nepoštivanja i odnosa prema financijama, odgovornosti prema politici, prema poslovanju a naravno i onda pokazuje kakav je odnos prema Saboru, jer se u obrazloženju proračuna čak to niti ne napominje. Vi morate analizom, gledanjem starih dokumenata koje ste negdje zagubili ili ih niste zagubili doći do te činjenice, to vas Vlada uopće ne upozorava u ovim dokumentima koje je podnijela. Dakle to je nešto što je apsolutno ispod svake razine i ovaj proračun je falsifikat, to nije obračun proračuna nego je to samo prikaz onoga što je utrošeno bez ikakove mogućnosti da vidite koja je bila dogovorena od Sabora prihvaćenja fiskalna politika, to naravno znači i ukupna politika i to je dakle nešto što doista bi netko za ovo trebao snositi odgovornost. To se naravno događa na svim ostalim stavkama, na svim stavkama ministarstava, da ne govorim kakve se drastične promjene događaju na nekim vrlo važnim podstavkama. Ako se mijenja ukupan proračun ministarstva svakoga onda možete misliti šta se tamo događa sa nekom stavkom, ali to je gotovo nemoguće pratiti jer nam Vlada nije zapravo kao što sam rekao dala proračun da bi ga mogli uspoređivati. Nego mi izvršenje proračuna de facto uspoređujemo sa samim sobom, što naravno nije nikakva usporedba i onemogućava praćenje bilo kakve politike. Što se tiče ovih najvažnijih pitanja glede proračuna, dakle to je svakako pitanje deficita proračuna. Govori se o tome kako je deficit proračuna smanjen sa 6, nešto na 4,7 a pri tome se zapravo zaboravlja niz vrlo važnih stvari. Ponajprije činjenica da je ove godine povučena dividenda koja čini negdje oko 1% bruto nacionalnog proizvoda. Znači da je zapravo umjetno smanjen deficit. Dakle on ako, da dividenda nije bila povučena kao što je onda bi on bio za oko 1% bruto nacionalnog proizvoda veći. Ili pak da je prošla Vlada 2003. godine povukla tu dividendu onda bi i njen deficit bio za 1% bruto nacionalnog proizvoda manji. To je manipulacija. Da ne govorim o tome, o dugu. Ako je dug države, a 2000. godine treba se toga sjetiti smo ga zatekli na oko 9 milijardi. 9 milijardi kuna je 4,5% bruto nacionalnog proizvoda. To automatski znači da deficit raste za 4 i pol %. To je falsificiranje podataka. Ako je sadašnji javni dug, koji naravno ovdje nije vidljiv, samo 2 milijarde, to je rast deficita za 1%. Ako je 4 milijarde onda je to 2% itd. Pa onda ovaj podatak o tome da nam je deficit državnog proračuna 4,7% je doista vrlo vrlo problematičan. I još treća dimenzija koja sve ovo skupa dovodi u pitanje je činjenica da su dugovi 2003. godine pumpani. Napuštena je stara metodologija da se troškovi iz 12. mjeseca prebacuju u iduću godinu nego su svi nazad gurnuti u 2003. godinu tako da je ta godina imala iz 12. mjeseca 2002. i 12. mjeseca 2003. pa je ta godina de facto imala 13 mjeseci što naravno ovdje nije slučaj. Ako to imate na pameti da su dakle ti troškovi gurnuti u 2003., da je napumpan deficit te 2003. godine onda je naravno deficit 2004. godine smanjen opet dodatno za nekakvih 1% bruto nacionalnog proizvoda. Pa to je doista tehnologija koja se ne smije primjenjivati. Pa saborski zastupnik bi morao nakon dvije godine rada uzeti proračun i sa lakoćom doći do tih krucijalnih podataka. To nje moguće ovdje. To su takovi dokumenti, dakle neki podaci uopće ne postoje, a oni koji postoje ovdje morate biti nevjerojatan stručnjak da do njih dođete jer se svake godine mijenja tehnologija. I ove stvari o kojima sam ja govorio, dakle taj javni dug, pumpanje 2003. godine i širenje 2004. godine to naravno ovdje uopće ne postoji i na takav način se mi možemo igrati naravno i ne znam sa kime, sa javnošću, sa Međunarodnim monetarnim fondom itd. ali ne možemo promijeniti stvarnost. Ako nemamo jasne podatke o tome kakav nam je proračun, koliki je stvarni državni deficit bez skrivanja onda nećemo biti u mogućnosti, možda ćemo zavarati nekoga, sebe, javnost, MMF, ali nećemo biti u mogućnosti voditi pravu politiku. I to je nešto što apsolutno bi trebalo promijeniti. Konačno nakon ne znam 15 godina demokracije trebali bi doći do toga da imamo jedan jasan proračun iz kojeg se ljudi koji to prate, a zastupnici svakako spadaju u taj krug sa jednim jednostavnim uvidom bi mogli doći do ovih temeljnih podataka. Koliki je stvarni deficit, koliki je rast vanjskoga ili ukupnoga javnoga duga ili bar duga države. To bi trebalo sa jednim pogledom uopćiti, a ne da morate loviti ovdje tri zadnja proračuna, naravno gdje ćete to čuvati mislim da bi uopće došli do takovih podataka. Sve se mijenja, nazivi se mijenjaju, ministarstva se mijenjaju, tehnologija obračuna se mijenja, a naravno stvarnost se ne može promijeniti takvim papirnatim manipulacijama. Druga stvar koja je naravno vrlo važna to je rast duga. Dinamika rasta duga je smanjena, ali nije smanjen rast duga. To je bila jedna od najvažnijih stvari na kojima se vodila politička utakmica prije zadnjih parlamentarnih izbora, ali naravno realnosti su drugačije nego što su bile političke najave i obećanja i taj rast duga koliko je god dinamikom manji nego što je bio prije on je vrlo značajan. Utjeha da je to dominantno zaduživanje na domaćem tržištu je sasvim bespotrebna. Mi znamo da su većina naših banaka je u stranim rukama, prema tome to je opet de facto zaduživanje vani i naravno sa većim kamatama. To su dakle stvari koje apsolutno nisu u prilog ne samo odgovornog vođenja knjiga o čemu sam govorio nego zapravo plod i loše politike. I još jedan vrlo neugodan podatak iz ovoga do kojega dođete. Otplata glavnica dugova je planirana negdje sa 8,5 milijardi, a učinjena je sa negdje oko 6 milijardi. Dakle vanjsko zaduženje za vraćanje, za saniranje duga mimo plana za 3 milijarde manje je išlo na glavnicu, išlo je na kamate. Što to zapravo znači? Da nas ta glavnica čeka, da nismo smanjili dug i to je loše planiranje Ministarstva financija i naravno jedna vrlo neugodna činjenica. I još samo nekoliko pojedinačnih stvari kada govorimo o proračunu. U Ministarstvu zdravstva, opće bolnice Šibenik, Virovitica i neke druge bolnice se financiraju sa 6 milijuna kuna, 4 milijuna kuna, Vukovar sa 5 milijuna kuna, a znamo da je Vlada ukinula Odluku o razvoju bolničkog sustava proglašavajući financiranje bolnica protuzakonitim, jer to nije u nadležnosti središnje države, a ovdje se to čini. Prema tome to je bila samo izlika da se to učini, da se prekine jedna po mom mišljenju dobra odluka zato što ju je donio netko drugi, a protuzakonitost kao argument apsolutno ne stoji, jer ovoliko veliki iznosi financiranja ovih triju bolnica, ima toga još, pokazuje da tome nije tako. Dakle ovaj proračun je metodologijom doista skandalozan, a rezultatima loš i Klub zastupnika HNS-a i PGS-a neće biti za njega. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih samo ispravio kolegu Radoša da nije prekinuto financiranje izgradnje bolnica u svim županijama. Prekinuto je u 14, u 5 nije. Očito da postoje, da negdje to je u 5 u okviru zakona, u 14 nije. Nisu valjda isti zakoni u svim županijama.
Hvala. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Ispravit ću najprije ovaj netočan navod o financiranju bolnica. Zakoni su isti štovani zastupniče u svim županijama i ovo što je rekao gospodin Radoš nije istina. Mi nismo financirali samo one bolnice koje po zakonu koje je donijela Vlada 2003. godine, dakle prije nas, ne smijemo financirati, to su županijske bolnice. Izuzetak su bolnice na područjima od posebne državne skrbi, njih smo nastavili financirati i izuzetak su već zatečeni potpisani ugovori koje nismo smjeli ni mogli razvrgnuti pa smo ih nastavili financirati, jer bi šteta razvrgavanja bila veća i za državu i bolnice. I drugi netočan navod gospodina Radoša da je deficit od 4,7% problematičan i da zavaravamo MMF, javnost i sebe. MMF, javnost i sebe zavala je prošla Vlada koja je objavila deficit od 4,5% a onda je došla revizija MMF-a i vidjela da je deficit bio 6,6%.
Hvala. Kluba HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz Ministarstva financija. Rasprava o obračunu Državnog proračuna po našem sudu trebala bi biti uvod u raspravu o Državnom proračunu za iduću godinu. Međutim unatoč tome što smo sada u sredini lipnja, dobro znamo da ćemo o proračunu za iduću godinu raspravljati u općoj strci koncem godine unutar tjedan dana. Iz naplate pojedinih poreza u ovom obračunu, iz izvršenja pojedinih dijelova ovog proračuna mogu se već sada steći pouke kako napraviti kvalitetan proračun za iduću godinu. Možemo to uostalom učiniti i takvu detaljnu analizu i kada budemo radili analizu izvršenja proračuna za ovu godinu. Obično se to radi u rujnu za prvih šest mjeseci ove godine, ali ono na čemu klub HSP-a inzistira jest to da se promijeni praksa u Hrvatskom saboru i da se o proračunu počne raspravljati, da se njegove stavke počnu planirati mjesecima prije. Nema nikakvog razloga da se te stavke planiraju u općoj strci zadnjih mjesec dana, odnosno da Sabor o svemu tome provodi raspravu unutar zadnjih tjedan dana prije usvajanja. Ono što je očito iz ovog proračuna, u prvom redu jest to da Hrvatska država i njezina porezna uprava zapravo nemaju efikasan mehanizam naplate poreza. Ako su trošarine planirane da će porasti za 8,4% a porasle su samo za 1,2% onda to znači da se ili netko temeljito prevario u planiranju prihoda od trošarina ili da ne funkcionira sustav naplate poreza. Nema nikakvog drugo razloga zašto bi to tako bilo. Tos e ne može objasniti niti izmjenama Zakona o posebnom porezu na duhan niti carinskim procedurama koje su zakočile uvoze automobila, uvoz kave ili čega drugoga. Nego jednostavno sa činjenicom da ili netko u Ministarstvu financija ne zna matematiku ili ne funkcionira sustav naplate trošarina. Koncesije su također problematične. Očito je ne samo to da je naplata od koncesija smiješno mala nego da je uočen i pad od 18,4%. Ne može se ni tu naći izgovor isključivo u tome što je izostala uplata od koncesije za 3. mobilnog operatera ja držim da je problem puno dublji, a problem je u tome da je neshvatljivo da Hrvatska koja je bogata rudnim bogatstvima dakle zemlja koja je bogata vodom, zemlja koja je bogata resursima kao što je pomorsko dobro, planira naplatu od trošarina u iznosu od 2, 3 milijarde kuna. I to je ono na što je HSP neprekidno upozoravao da je doista čudno da se u proračunima, u državnim prihodima ne planira više od onoga što imamo, a to je pomorsko dobro, to su rudna bogatstva i to je pitka voda. Pitka voda je strateški resurs Hrvatske, na stranu to što ni ova Vlada kao ni bivša nisu učinile Bog zna što da pitku vodu zaštite, odnosno da posebnim zakonom ili posebnom deklaracijom ustanovimo pitku vodu kao strateški važan prirodni resurs, ali je nevjerojatno da uz sve to skupa mi od koncesija i za taj prirodni resurs zarađujemo ovoliko malo. Nekakav napredak u ovom proračunu vidi se jedino u vidu naplate kazni, od 307 milijuna skočili smo na 342 milijuna, ja ne znam je li to efikasnija policija ili je riječ o 0 promila, ali ako je to čitav rezultat tih nekakvih 30 milijuna kuna, onda bolje da se u tu cijelu priču nismo ni upuštali. Želim ovdje još jednom podsjetiti na prihod od PDV-a. Prihod od PDV-a je konstantan, usporedba svih ovih godina se uočava da je PDV po prilici uvijek oko 27 do 29 milijardi kuna, i taj PDV također nije porastao koliko se planiralo nego koji postotak manje, ali njegova stalnost je zapravo najveće jamstvo stabilnog financiranja Hrvatskog državnog proračuna, i zato su jako opasne sve kalkulacije i svi planovi o snižavanju PDV-a za 2%, međutim, Hrvatska država još uvijek nije iznašla odgovor, još uvijek nije postignut konsenzus o tome da li ili ne uvesti među stope PDV-a, držimo da i ova rasprava mora biti dijelom usmjerena prema tome, jer će vjerujemo uvođenje među stope PDV-a za turizam, među stope PDV-a za niz drugih proizvoda biti prihvatljivo i za MMF i za Europsku uniju, ili ćemo to morati učiniti kroz sustav povrata poreza ali definitivno ćemo morati nekim mehanizmima odgovoriti na one zahtjeve koje se Hrvatskoj upućuju od strane MMF-a i Europske unije glede nulte stope PDV-a. Zanimljiva je i činjenica da strelovito raste prihod od prometa nekretnina, ne tako davno upravo ovdje u Saboru raspravljali smo o problemu prodaje nekretnina na obali, odnosno o fenomenu kupnje Hrvatskih otoka. Ovakav rast poreza od prometa nekretnina jasno pokazuje koliki je interes za Hrvatsku obalu, koliki je interes za Hrvatske otoke i jasan je signal da i Vlada i Sabor moraju učiniti više u zaštiti najvrednijih dijelova naše obale i otoka. Na žalost naš model po kojem smo htjeli zaštititi od stampeda rasprodaje naše otoke nije usvojen, a novi model od Vlade nismo dobili. Zanimljivo je i to da je porez na dohodak unatoč svim olakšicama po prilici također konstantan, on je iznosio oko 3,1 milijardi kuna, i taj njegov iznos sam po sebi govori koliko se zapravo može učiniti još na tom polju u vidu poreznih olakšica i uvođenja novih stopa. Svaka od tih poreznih olakšica, svaki od manjaka u porezu na dohodak, svako takvo povećanje plaća naših građana, bez problema bi se dame i gospodo kompenziralo redovitijom i korektnijom naplatom trošarina, redovitijom i korektnijom naplatom koncesija. Svaka država koja vodi računa o standardu svojih građana bi se ponašala na takav način. Na žalost mi smo se doveli u situaciju da tamo gdje možemo ubrati novac a to je u redovitoj i pravilnoj naplati trošarina to ne činimo ali zato stišćemo građane oko naplate poreza na dohodak, jer je to očito daleko jednostavnije. I za kraj osvrnuo bih se na činjenicu da prihodi od dividendi rastu i to nas ujedno dovodi do ključnog pitanja a to je treba li Hrvatska doista isprivatizirati sve što ima, treba li Hrvatska doista prodati i ono što joj donosi profit, kolikog je smisla bila prodaja Hrvatskog telekoma Deutsche telekomu ako on donosi ovakav profit. Ja se slažem sa činjenicom da neke firme nisu profitabilne, razumljivo je da se država nastoji riješiti neprofitabilnost gubitaškog portfelja ali se čovjek pita u svim ovim situacijama nije li bilo bolje uzeti kredit i otplatiti ga od dividendi gospodarski uspješnih telekomunikacijskih firmi negoli za taj resurs zauvijek izgubiti privatizaciju, i to ne vrijedi samo za telekomunikacije nego i za čitav niz drugih firmi. Klub HSP-a će primiti k znanju ovo Izvješće Prijedlog obračuna državnog proračuna za prošlu godinu uz jednu napomenu da je doista loše ako se u Saboru nastavi praksa da se o proračunima raspravlja ad hoc, da se proračuni usvajaju u panici unutar tjedan dana odnosno da se rasprava o svim proračunskim stavcima ne vodi po mjesec ili dva unaprijed, da se o svim stavkama ako su doista za državu od tolike strateške važnosti na vrijeme raspravi i postigne konsenzus. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena kolega zastupnik Tadić je naveo jednu veliku netočnost u svom izlaganju. Naveo je da ova hrvatska Vlada ništa ne poduzima da zauzme, da zaštiti pitku vodu. Kolega Tadić očito je zaboravio da u ovoj državi postoji Ustav koji je podnijet prije petnaest godina i da postoji Zakon o hrvatskom vodnom gospodarstvu. I u jednom i u drugom je uređeno da je voda posebno državno i narodno dobro, da je posebno zaštićena Ustavom i zakonima, posebno Zakonom o vodnom gospodarstvu. Na pitkoj vodi, kolega Tadić, ne mogu se stjecati nikakva vlasništva. Može se samo steći korištenje, ništa drugo. Prema tome, nema potrebe nikakve druge zakone donositi i zaštićavati ono što je riješeno Ustavom i zakonima.
Hvala lijepa. U 10,46 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj temi. Državna tajnica u Ministarstva financija Martina Dalić. Izvolite!
Hvala lijepo. Pa evo dozvolite mi niz objašnjenja, pojašnjenja i viđenja sa Vladine strane ovoga što je do sada rečeno. Ja sam jutros pripremajući se za ovu raspravu mislila da govoriti o metodi obračuna proračuna je ustvari prevelika tehnikalija i premalena tema za ovaj Visoki dom zato jer smo puno razgovarali o metodi obračuna i ono što želimo reći je da je proračun obračunat po identično istoj metodi kada govorimo o deficitu kao što je bio slučaj i za 2003. a ta ista metoda koja je korištena za obračun i koja se naziva modificirano obračunsko načelo dogovorena je u lipnju 2003. sa Međunarodnim monetarnim fondom i samo je nastavljeno njezino korištenje u 2004. i pravilno primijenjeno na 2003. Rezultat toga je 63 u 2003. i 4,9 u 2004. za opću državu. Što se tiče dividende koja također dovodi ovdje u vezu sa metodom obračuna potrebno je reći sljedeće. Dividenda je prihod od vlasništva. Dakle, povlačenjem dividende vlasništvo Republike Hrvatske u HT-u je ostalo nepromijenjeno i rekla bih hvala Bogu da postoje firme koje su u vlasništvu Republike i koje uspješno posluju i donose prihod i dobit a ne samo gubitke i probleme. Republika Hrvatska u tom smislu kao vlasnik, kao bilo koji drugi vlasnik u Republici Hrvatskoj ili u svijetu u tržišnoj ekonomiji mislim da ima pravo koristiti prihod od svoga vlasništva, posebno stoga što spomenuta tvrtka je bila i još uvijek je jedna od najlikvidnijih tvrtki u Hrvatskoj i u tom smislu dakle kao što se može vidjeti u njezinim bilancama značajan dio svoje imovine drži u obliku novca. A zašto je iskorišten taj prihod od vlasništva? Pa to je makar jasno vidljivo i upravo istaknuto i u uvodnom govoru. Ako se sjećate u uvodnom govoru sam govorila da je postojao tekući suficit u proračunu. Dakle, dio tih tekućih prihoda u visini 4 milijarde, dakle dvostruko više nego što je ta dividenda ušteđen je i uložen u kapitalne investicije. Prema tome, Vlada je koristeći prihod od vlasništva, koristeći to uložila i povećala svoju imovinu. Dakle, ne samo da nije taj prihod utrošila na tekuću potrošnju nego je sa prihodom od vlasništva povećala vlastitu imovinu. Prema tome, reći, štoviše reći da dividenda je upravo, da se vratim na onaj proračun, da je dividenda upravo razlog razlike u obračunu je netočno jer svaki gospodarstvenik zna da je dividenda prihod, nije prihod od prodaje imovine nego je tekući prihod koji se ponavlja svake godine. Reći da nema investicija i reći da nema cesti i da projekt stoji, da postoje zastoji ja mislim da se nema što reći, valja ići pogledati. Pa onda se i na taj način uvjeriti ima li ili nema jer mislim da na to dalje ne treba trošiti riječi. Reći da je 2004. izgubljena godina. A zašto to reći? Ne želim koristiti niti jedan domaći argument nego samo činjenicu da je u protekloj godini prvi puta nakon sedam godina Republici Hrvatskoj povećan kreditni reiting, prvi puta od siječnja 1997. kada je Republika Hrvatska stekla kreditni reiting on je promijenjen i to na gore. To nismo, te analize i tu ocjenu nije činilo ni Ministarstvo financija niti ikoji domaći analitičar. Učinila ih je nezavisna i visoko kredibilna reiting agencija. Prema tome, mislim da ocjeni da se radi o izgubljenoj godini ne treba više ništa dodavati. Reći da Hrvatska nije zaustavila trend rasta cijena naftnih derivata. Nafta je trenutno otprilike na 56 dolara. Radi se o strukturnom poremećaju tržišta nafte a rezultat toga je porast potrošačkih cijena u Republici Hrvatskoj od 2,1. Prema tome, reći da se u Hrvatsku vraća inflacija, reći da Vlada nije učinila ništa mislim da nije i da ne odgovara baš sasvim podacima koje možemo pročitati i koji se mogu vidjeti i u ovom proračunskom izvješću. Želim vam skrenuti pozornost što se samog obračuna tiče da je izvršenje rashoda 99,6% u odnosu na plan rashoda poslovanja odnosno rashoda za nabavu nefinancijske imovine 92%. Prema tome, to samo po sebi govori da ni na koji način Vlada nije niti promijenila niti povećala plan u odnosu na ono što je donio Hrvatski sabor. U zaključku još rekla bih nekoliko napomena o transparentnosti, dostupnosti i kvaliteti ovoga obračuna. Radi se o obimnom dokumentu. U njemu su svi podaci zakonom propisani a štoviše i što se tiče duga, javnoga, vanjskoga, po različitim klasifikacijama, sve je to dostupno u publikacijama Ministarstva financija, … [[Govornik se ne razumije.]] web siteu mjesečno vrlo promptno i svatko tko prati može se vrlo precizno informirati o državnim operacijama. Što nije uvijek bio takav slučaj. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospođa državna tajnica ne može nas ocjenjivati da mi ne znamo čitati. Lako je pročitati da je manjak proračuna središnje države iskazan prema gotovinskom načelu za 2004. godinu, 4,5%. A da je za 2003. godinu prikazan po modificiranom načelu dakle za 2004. godinu nije prikazan po modificiranom načelu. Da se prihodi nisu povećali, netočno je, odnosno rashodi. Pa ovdje se kaže da je nakon rebalansa su rashodi iznosili 83 milijarde 203 milijuna kuna a po preraspodjeli u 12 mjesecu kojeg je učinila Vlada 83 milijarde 452 milijuna. Pa toliko znamo pročitati.
Hvala. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod po kojemu je obračun po modificiranoj metodi za 2004. 4,9 milijardi. Netočno. 600 milijuna ne plaćenih računa u državi i to 350 za materijalne troškove 250 za nefinancijsku, nisu pribrojeni u tih 4,9. Milijardu kuna neplaćenih računa u Hrvatskoj željeznici, ako je u modificirani model 2003. ušao iznos jamstava milijardu kuna neplaćenih računa izvolite unijeti, niste unijeli. 3 milijarde ne plaćenih računa u zdravstvu, izvolite unijeti jer nisu uneseni. Prema tome, govorimo o tome da nisu iste metode upotrjebljavane. I mislim da ćemo još puno razgovarati, naravno nastojati ćemo ne umarati ljude koje ne zanima brojka ali 4,9 mora biti napisan po istoj metodologiji.
Hvala. Treći ispravak, poštovani zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Državna tajnica je govorila o metodologiji obračuna državnog proračuna. Ali ono nije obračun državnog proračuna kojeg je donio Sabor, ovo je obračun rebalansa državnog proračuna kojeg je donijela Vlada, ili drugačije rečeno ovo je obračun uštimanih cifri. Hvala.
I četvrti ispravak poštovani zastupnik Josip Leko.
Poštovani predsjedniče, uvažena državna tajnica netočno negira da prihod iz dividende javnih poduzeća ne dovodi do manipulacije pokazatelja državnog proračuna. Naime, dividenda državnih poduzeća stvorena e 2003. godine a pribrojena je proračunu za 2004. Neosporno je vlasništvo, o tome nismo govorili nego o uticaju na deficit državnog proračuna što je točno iznio kolega Slavko Linić.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena predstavnice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Ako je mene nešto zasmetalo u ovoj replici državne tajnice, onda je njen termin kojega je upotrebljavala za raspravu o kojoj je danas riječ da je to zapravo rasprava o tehnikalijama. Ako se neće razgovarati o izvršenju proračuna, riječ je o 83 milijarde kuna, ja ne znam o čemu bi zastupnici uopće trebali razgovarati, to nije riječ o tehnikalijama, to je naprosto riječ o suštini postupanja države u datom trenutku. No, na svu sreću na ovoj sjednici biti će dva izvješća, ovaj obračun ili onaj idući. Znači ovaj obračun za 2004. godinu te Izvješće Hrvatske narodne banke za 2004. godinu i prvi kvartal 2005. Izvješće Hrvatske narodne banke bitan nam je jer tamo se malo podrobnije prati rast vanjskoga duga. Moramo priznati da su oba dva izvješća obilna. No, sada je ono drugo pitanje o čemu je govorio gospodin Linić, odnosno gospodin Radoš da li se ovdje nešto skriva a ja ću reći da neke stvari se ne moraju iskazati ali se skriti ništa ne može. To danas gospodo jednostavno nije moguće. Hrvatska narodna banka nadzire banku a nezavisne institucije i Hrvatsku narodnu banku odnosno i banku. O međunarodnom monetarnom fondu ili svjetskoj banci da ne trošimo previše riječi. Isto je sa poslovnim bankama koje financiraju državni proračun. Znači jednom riječju tehnički rebalans kao što je, odnosno ovaj jednostavno ne može proći. I možda je najispravnije to ocijenio gospodin Radoš kada je istoga nazvao falsifikatom. Znači iz godine u godinu trebalo bi poslovanje biti sve transparentnije, sve poslovnije, međutim, postavlja se pitanje da li je tome doista tako. Istina je kada govorimo o tim makroekonomskim pokazateljima vjerojatno ne treba biti katastrofičar ali zanimljivo je s druge strane pratiti danas pregovore između MMF-a s jedne strane i Vlade s druge strane. Podržavam nastojanje Vlade, to apsolutno da smanji deficit, 2003. ovdje čitamo da je bio 6,3%, 2,4 iznosi 4,9, iako je bio planiran 4,5% i bilo bi dobro da 2005. ne iznosi više od 4% iako vjerojatno ne bi ništa tragično bilo, i ako bude, ali realno 4,2%. Međutim, brine nešto drugo a to su najave, npr. ukidanja nultih stopa, kruh, mlijeko itd., uvođenje participacije u zdravstvo do osim za mlade do 18 godina i starije od 75 godina. Veća, tj. brža privatizacija preostalog obiteljskog srebra, to je Croatia banka, Croatia osiguranje, Poštanska banka, INA, te, te svakako odustajanje sada od usklađivanja penzija sa rastom plaća i prelazak ponovo na tzv. švicarsku formulu, najvjerojatnije 2006. godine. Ako se to dogodi u idućih 10 godina Vlada će uštedjeti oko 27 milijardi kuna. A predviđa se da bi samo u idućoj godini to donijelo Vladi uštedu od 520 milijuna eura. E sada dobro je da je ovaj Grk Dimitrij Demekas ispred MMF-a konačno, znači konačno priznao da u Hrvatskoj imaju vrijediti hrvatski zakoni. Te da ako smo pravna država onda jasno i odluke Ustavnog suda treba ispoštovati o povratu mirovina. Međutim, namjera Vlade da pristane da u svome mandatu isplati svega jednu ratu duga, i to najvjerojatnije mjesec ili dva dana prije izbora 2007. to nije ništa drugo nego jedan novi izborni inženjering. Bolje išta će netko reći nego ništa. Ali taj dug valja gospodo valja plaćati daleko prije da se sve doista ne svede na najobičniju obmanu. Rekoh, Vlada bi promjenom načina mirovina u 10 godina uštedjela 27 milijardi kuna što će reći da će dug vratiti umanjenjem mirovina novim obračunom. To će reći da je na dijelu alkemijanje doista svjetskog razmjera. Najprije ću ti uzeti pa ću ti to što sam ti uzeo sa godinom ili dvije kašnjenja i vratiti dakako bez kamata. A na ne znam čiju sreću, možda vladajuće koalicije svake godine će još i 20 tisuća umirovljenika biti manje jer i jasno umiru pa će onda još i Vlada zaraditi. To je sjajno taj recept, doista nije se mogao izmisliti nigdje doli u Republici Hrvatskoj. S druge strane trebam ti vratiti 20 milijardi kuna a promjenom obračuna Vlada će zaraditi 27 milijardi kuna što realno će reći da će još na tome zaraditi 7 milijardi kuna.
Kolega Kajin vratite se na raspravu o Prijedlogu godišnjeg obračuna
Dobro. Jasno,
Za 2004. godinu.
Jasno, ovaj problem doći će do rasprave, ali ovaj problem mirovina i zdravstva svakako je najveći hrvatski problem uz ovaj katastrofalni vanjski dug i trend uvoza. O nezaposlenosti neću govoriti. To svi znamo. Znamo da je hrvatski prosjek 19%, u Slavoniji 30%, u Istri 6,1%, u Zagrebu 7,8% i tako dalje. Da se vratim znači na ovo mirovinsko. Od doprinosa ostvaruje se 14,8 milijardi kuna, a za mirovine nam treba 25,4 milijardi. Znači u proračunu za mirovine treba pronaći još 11,5 milijardi kuna. Kod zdravstvenog osiguranja doprinosi gotovo da pokrivanju izdvajanja. Razlika je 600 milijuna kuna, 13,9, 13,3 milijarde kuna i da možda pred dvije, tri godine nismo ukinule onih ako se ne varam 0,5% doprinosa na zdravstvo. Možda smo mogli i 500, 600 milijuna kuna izdvajati za kapitalne objekte. Konačno, ono što treba također ovdje u ovom izvješću priznati da su trošarine silno podbacile. Svake godine imamo sve više recimo automobila za nekih 60 tisuća. Imamo sve više turista međutim od njih sve manji prihod što će reći da se troši manje, ali i prihodi su manji što će reći da jasno ljudi teže žive pa se manje voze. Ali padaju prihodi i po osnovu prihoda od alkoholnih trošarina. Ili onih na pivo. Zašto? Jer smo uveli onu aspurdnu odredbu o 0,0% i to se sada mora osjetiti u proračunu. Samo po tom osnovu proračun je kraći gospodo za 150 milijuna kuna. Da tragedija bude potpuna nema ni manje smrtnih slučajeva na našim cestama. Ima, tamo gdje su auto-ceste, ali nema u Istri recimo ili u Zagrebu. Policija, da budem ovako ciničan trudi se da taj gubitak državi smanji. Dala se je na posao, ali posao im je uzaludan. Je da su puno radili, da su prometne kazne podigli na 160 milijuna kuna tj. povećali su prihod za 16,1%, ali moj im je savjet da malo olabave. Jer od jedne pive ili čaše vina sigurno nitko neće biti pijan, a s druge strane ta, ta vas avantura pod navodnicima može koštati 500 do 1500 kuna. Ista stvar je s duhanom. 140 milijuna kuna manje. Kako će se na sve to sad odraziti ulazak Bata na hrvatsko tržište e to ostaje da se vidi. Ali između svjetskog monopoliste i domaćeg ja bih stao ipak na stranu domaćeg bez obzira što to nisam nikada do sada izjavio. Što se tiče poreza na dobit i poreza na dohodak zvuči gotovo nevjerojatno da su ta dva poreza izjednačena. 3,1 milijardu kuna. Zašto je tako odjedanput narastao porez na dobit? Pa zato jer da se može bez oporezivanja iznositi u inozemstvo. HT i tako dalje. Znači s druge strane mišljenja sam da uz određenu decentralizaciju tj. spuštanje dijela obveze sa Vlade na općine i gradove tj. županije država se ovog poreza može, pod navodnicima, nonšalantno odreći u korist lokalne samouprave. Ako se to ne učini onda treba promijeniti zakon da se dobit stvarno plaća tamo gdje se poslovanje obavlja, a ne da porez recimo jedna Porečka rivijera plaća Zagrebu, a ne Poreču jer joj je sjedište nakon privatizacije danas u Zagrebu. Ista stvar je s bankama i tako dalje, ali ono čega se ja bojim što treba imati na umu da ako se ništa ovdje ne promijeni da će doista dogoditi da će Zagreb politički, financijski, ekonomski usisati cijelu Republiku Hrvatsku i stoga nam je doista potrebna što skorija regionalizacija odnosno decentralizacija. Po meni uz male mirovine, skromne plaće i tako dalje ja mislim, visoke cijene, najveći problem je taj odnos uvoz-izvoz. Ja ću tu citirati nekoliko pokazatelja za zemlje tzv. tranzicije. Poljska izvozi 70 milijardi kuna, uvozi 75 milijardi kuna. Mađarska izvozi 54,3, uvozi 59 milijardi kuna. Jedna Češka izvozi 65,7 milijardi kuna, uvozi 67,5 milijardi kuna. Jedna Slovačka koja nam je možda najbliža po broju stanovnika, nema mora izvozi 27,9 milijardi kuna, uvozi 28,9 milijardi kuna što će reći da joj je robna razmjena oko 55 milijardi kuna. Koliko to je sa Hrvatskom? 25 milijardi kuna. Znači Češka, Slovačka pardon ima robnu razmjenu 100 i nešto, 120, 130% veću nego Republika Hrvatske. Znači sve te zemlje stvarno su potakle gospodarstvo, pretekle su gospodarski Hrvatsku, a Hrvatska nikako da shvati ili će kapital u Hrvatsku ili će Hrvatska za tim kapitalom. Jučer sam pročitao jedan podatak da Italija ima 40 tisuća hotela, a Hrvatska ih ima svega 400. To je gospodo bit. Konačno pogledajte i ovaj bruto društveni proizvod per capita, Hrvatske je, samo malo, nekih koliko je? 9 tisuća 84 dolara, Slovačke je 12 tisuća 400. Nama će trebati 5, 6 godina da dostignemo Slovačku iz 2004. godine. Ja se slažem da je rat, prognanička kriza, obnova i tako dalje, malo smo i mi rušili po «Oluji», Hrvatsku puno koštala. Međutim ja mislim da upravo taj moment kako privuči relevantan kapital je ono što znači naprosto opstanak ove države i ekonomije na ovim prostorima. Međutim ajde moramo priznati iz godine u godinu stvari se polako pomjeraju, ali gdje je najveći problem ove zemlje? U sporosti. U sporosti. Bruto društveni proizvod u tekućim cijenama, u EUR-ima 2002. godine iznosio je 24,2 milijarde kuna. 2003. svega 25,5 milijardi. 2004. svega 27,6 milijardi. Da ne govorim o stopama rasta industrijske proizvodnje, bruto društvenog proizvoda i tome slično. Znači hrvatski problem ili problem svih problema je naprosto taj, ta sporost tih procesa. Ajde sve se nekako mijenja, reći ću na bolje, ali više temeljem neke inercije nego neke sustavne politike ili da parafraziram Linića, možda je bio preoštar kada je rekao da je iza nas jedna izgubljena godina. Možda ona nije izgubljena ali sigurno prošla godina nije niti dobivena. Međutim ajde jedno je statistika, a drugo je stvarni razvoj, ubrzan razvoj, a njega nažalost u ovom trenutku nitko niti ne nazire. Hvala.
Hvala. Državna tajnica gospođa Martina Dalić.
Pa htjela bih dodati naime ja sam bila na neki način šokirana količinom koliko je puta izgovorena činjenica da je Državni proračun falsifikat. I nikako nisam mogla identificirati i dešifrirati u čemu je to utemeljeno. Nisam, nisam, nemam očito dovoljno iskustva u ovim poslovima. I, a posebno dakle odnosi se to da je Vlada povećala ukupan okvir proračunski za 248 milijuna kuna. Pa sam željela pojasniti da kao što pokazuju tabele izvršenje je manje od plana, a na strani 276 piše, istina, da je preraspodjelom na rashodima poslovanja osigurana odnosno su dodatno preraspodjeljena sredstva u ukupnom iznosu od 248 i pol milijuna kuna. I da je najveće povećanje preraspodjelom zabilježeno na stavci rashoda za zaposlene, na stavci odnosno na stavci za plaće. Ali isto tako u istom paragrafu piše da je u isto vrijeme preraspodjelom umanjen rebalansom utvrđen plan materijalnih rashoda za 245 milijuna kuna, financijskih rashoda za 110. Okvir i sveukupan iznos rashoda naravno nije mijenjan. A zašto se je morala učiniti preraspodjela za plaće? Upravo stoga jer je Vlada naslijedila potpisani kolektivni ugovor kojim je određeno da se plaće državnih službenika i namještenika odnosno osnovica povećava za 4,4% čini mi se, i to je obveza koja se je morala izvršiti u 2004. i nije baš bilo nekog naročito manevarskog prostora. Pa je stoga i to utjecalo na ovu toliko spominjanu preraspodjelu. Evo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović je prva. Izvolite.
Gospođa državna tajnica je rekla da ovaj dokument nije falsifikat i da je ona time šokirana. Ovaj dokument od 363 stranice je čisti falsifikat i naziv mu je falsifikat, jer ovo nije Prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna. I vi kažete da ste vi šokirani. Ne gospođo državna tajnice, nego su saborski zastupnici s ovim šokirani. A možda ćete više biti šokirani kada o ovome bude raspravljalo Državno odvjetništvo a ne ovaj Visoki dom.
Hvala lijepa. Možda je šokiran dio saborskih zastupnika a ne svi. Recimo ja nisam šokiran kao saborski zastupnik. Ispravak netočnog navoda gospodin Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa ispravljam netočni navod da je gospođa državna tajnica rekla da je rečeno da je državni proračun falsifikat. To nije rečeno. Državni proračun je donio ovaj Hrvatski sabor i on sasvim sigurno nije falsifikat. Falsifitat je obračun tog državnog proračuna, zato jer ovo što smo mi dobili na klupe nema nikakve veze s onim što smo mi u ovoj saborskoj dvorani raspravljali i donijeli. O tome se radi.
Još ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Netočno je da nisu povećani rashodi poslovanja. Ja ovdje imam pred sobom "Narodne novine" od 27. srpnja 2004. godine kada je donesen rebalans proračuna. Proračun, osnovni proračun, plan je bio 81 milijardu 258 milijuna kuna. Rebalansom je povećan za milijardu 945 milijuna kuna i novi plan, dakle po rebalansu je iznosio 83 milijardi 203 milijuna 886 tisuća kuna. Sada u ovom obračunu pod plan za 2004. godinu po preraspodijeli koju je učinila Vlada on iznosi 83 milijarde 452 milijuna 433 tisuće ili za 250 milijuna više nego što je to po rebalansu proračuna iz srpnja 2004. godine.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Netočna je izjava državne tajnice da 600 milijuna veći iznos za plaće zaposlenih je rezultat samo kolektivnog ugovora. Transparentno bi bilo da smo danas dobili podatke novozaposlenih u 2004. i to nekontrolirane novo zaposlenosti pa bi znali da je povećani broj zaposlenih također rezultat 600 milijuna. Također je zaprepašćujuća neistina kad se veli da se u 7 mjesecu kad je ovaj Dom utvrđivao proračun nije znalo za kolektivni ugovor i za broj zaposlenih. I možda čisto sugestija. Što reći o ljudima koji vele da ne zna što učiniti ako mora smanjiti iznos za plaće. Očito ne zapošljavati ali prekontrolirati da li imamo racionalno zaposlene, da li bi trebalo ići ono što svatko traži od odgovorne Vlade prekontrolirati broj zaposlenih i smanjiti zaposlene na teret poreskih obveznika.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Vesna Škulić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Gospođa državna tajnice. Meni je izuzetno žao što nema ovdje odgovornih ljudi u liku gospodina ministra Vukelića ili predsjednika Vlade jer ću ja govoriti o Fondu za zapošljavanje i profesionalnu rehabilitaciju osoba s invaliditetom. Dakle prije nekoliko tjedana sudjelovala sam u radu jednog okruglog stola o mladim osobama s invaliditetom odnosno pod nazivom "Pravo na kretanje, pravo na odabir". Trebali smo razgovarati o pravu na odabir pristupačnih turističkih destinacija pristupačnom prijelazu i svemu onome što mlade ljude zanima da bi … … [[Upadica se ne razumije.]] Na žalost ispostavilo se da su to ekskluzivne teme ove populacije. Dakle na tom okruglom stolu sudjelovalo je 30-tak mladih ljudi koji imaju invalidnost. Kreću se u invalidskim kolicima ili su slijepi. To su studenti iz naših sveučilišnih centara, neki pred diplomom psihologa, socijalnog radnika, Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta, Filozofskog, Pravnog, Ekonomskog itd. Većina njih je život provela po raznim institucijama, sada žive u studentskim domovima. Ne znam na koji način bih vam približila suočavanje sa svakim danom ovih mladih ljudi. Od problema s literaturom za slijepe studente, o nepostojanju osobnog asistenta. Mi smo se smijali tragikomičnoj situaciji upravo na tome skupu kada je jedan slijepi studen bio u pratnji svom kolegi u invalidskim kolicima. To je za nas stvarno bila malo tragikomična situacija. Vjerujte mi u stvarnom životu nije nimalo smiješna. Problemom prijevoza, odnosno redovnog odlaska na predavanje onih koji ne žive u Zagrebu. Također prelazak preko desetine stepenica na Pravnom i Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu. Možete samo pretpostaviti o kojoj količini entuzijazma se radi. Nije nam trebalo dugo da se odmaknemo od glavne teme. Što nakon svega ovoga? Što nakon završenog fakulteta? I između ostalog glavno pitanje je bilo, što se događa sa Fondom za rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom? Nisam im mogla u potpunosti odgovoriti. No pregledavajući godišnji proračun, obračun Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu mnoge stvari mi postaju jasnije. Pravo na rad i zapošljavanje je osnovno ljudsko pravo. I upravo iz tih razloga je osnovan Fond za rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom i donesen pa mijenjan i usvojen Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom. Na žalost nakon toga nije se dogodilo ništa. Ni jedan provedbeni akt, ni jedno otvoreno radno mjesto koje se trebalo financirati iz tog fonda, nije osposobljena ni jedna osoba u novim oblicima rada. Fond je raspolagao s 21 milijun kuna. Potrošeno je 9 milijuna kuna i to za zaštitne radionice "Oriho", De-Split, Tekop Pula, Suvenir Sirač i Zapos. I to je u redu. Jasno mi je zašto je ovim radionicama podijeljen nova i to krajem 2004. godine. Opet napominjem radi se o trećini fonda da se zamažu oči zaposlenicima u zaštitnim radionicama, da ispadne kao da ih je netko spasio u zadnji tren, da je država davateljica milosrđa itd. Vjerujem da im nije objašnjeno da je to njihov pripadajući novac koji im je osigurao državni proračun za prošlu godinu i da se cijelu godinu s njima igralo i poigravalo, manipuliralo s njihovim radnim mjestima zbog toga što se nije imalo dovoljno volje izraditi Pravilnik o raspodjeli sredstava iz tog fonda. Da Vlada baš nije toliko socijalno osjetljiva kada treba ispuniti svoje financijske obveze, da joj prava osoba s invaliditetom nisu baš jača strana i da ih doživljava kao nevidljive ljude i na taj način sudjeluje u diskriminaciji 10% svojih građana. Zanima me koje tijelo kontrolira gdje su se novci potrošili, da li su novci namjenski utrošeni. Poznato je da su zaštitne radionice u Hrvatskoj u nekakvom čudnom pravnom položaju i vrlo teškoj financijskoj situaciji. Zanima me koliko je prošle godine rehabilitirano osoba s invaliditetom, korisnicima ovog fonda, koliko ih je zaposleno i rehabilitirano preko fonda, koji je to program jer je ravnatelj trebao dati program, ukratko nema ravnatelja ni programa ni rada fonda. Fond je dužan objaviti način ostvarivanja prava na novčani poticaj te da putem nadležnih upravnih tijela kod poslodavaca nadzire pravilnost obračuna novčanog poticaja. Formalnopravno je sve pravilno, a ništa nije potrošeno. Molim vas objasnite mi gdje su ti novci, odnosno da li vi to nama zamagljujete budućnost prikazujući brojke koje ne postoje. Na Zavodu za zapošljavanje registrirano je preko 7 tisuća osoba sa invaliditetom. Na koji će se način ljudima objasniti da neće biti ništa u skoroj budućnosti od njihovog zapošljavanja, da će i dalje živjeti od naknade za nezaposlene, da neće biti integrirani u sustav zapošljavanja. Kako ćete im objasniti da je raspisan natječaj o imenovanju ravnatelja fonda pa poništen? Da, 2004. godina je izgubljena godina gospođo državna tajnice, ma koliko god vi to tvrdili, a ja kažem da jest, za osobe s invaliditetom koji čekaju posao. Na žalost to se događa i u 2005. godini. Fond još ne radi. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Vidite da ovaj dokument ili kako kazneno zakonodavstvo ima terminologiju isprava, jer će o tome također biti riječi, da nešto valja tu bi se ovdje nalazio premijer, a da išta valja tu bi bio bar ministar, a ovdje je gospođa državna tajnica koja je evo ipak svrnula oči da možda čuje što poneki saborski zastupnik govori, jer ona je vjerojatno još u šoku kako su to eto šokirani sami saborski zastupnici pa se eto tako čudi i zgraža, a mi se s puno više prava imamo zgražati nad ovim što je podastrto. 363 stranice sa netočnim navodom, nazivom – Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske. Ili ako je točan naslov nije točan sadržaj, a ako je sadržaj točan onda naslov ne odgovara tome, jer ovo onda bi bio prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna koji je donijela Vlada, jer ovo ovako u Saboru, ovakav dokument koji bi mogao biti kontroliran nije donesen. Ovdje se govorilo, vi ste govorili o transparentnosti, ovo je dokument apsolutno nekontrolabiran, nije usporediv, u tome je ta njegova manjkavost i u tome su te njegove kvalifikacije netočne krivotvorene isprave. Nema sumnje da ovo treba figurirati kao isprava, kao javni dokument, kao javna isprava namijenjena javnoj uporabi, a nije točna nego je isfabricirana, nego je falsificirana. Članak 311. našeg Kaznenog zakona govori o krivotvorenju isprave pa kaže: «Tko izradi lažnu ispravu» itd. «s ciljem da se takva isprava uporabi kao prava kaznit će se». Ovo da je napravio jedan blagajnik poljoprivredne zadruge u Šopotu pored Benkovca istog dana bi bio pritvoren uza svu sporost pravosuđa. Da možete ovo napraviti zaista nismo se nadali. Uza svu kritiku što smo kritični naspram sposobnosti vlasti, ali zaista mislim da je Vlada s ovim izgubila svaki kompas. I zato mislim da biste se trebali savjetovati i povući ovaj dokument iz Hrvatskog sabora još dok je koliko-toliko vrijeme. Moje tvrdnje potkrepljujem time da javnost zaista ima razloga za zabrinutost. Zabrinjavajuća je skupa cijena neznanja, nekompetentnosti, nesposobnosti da se provedu reforme i da se Hrvatska okrene u poželjnom smjeru razvitka. Nasuprot tome nudite nam ovdje rog za svijeću, uljepšavate sliku. Toj slici evo trebao je doprinijeti i zakon koji je skinut s dnevnog reda da se ne čuje i ne vidi. Nešto što vi ne želite ni čuti ni vidjeti kao prosvjedi na Markovu trgu. Ministar Šuker hvalio se pri izradi proračuna kojeg sada na temelju ovoga ne možemo uopće kontrolirati, da se proračun povećava za 10 milijardi kuna, a da se neće povećati postojeći niti da će se uvesti novi porezi. Očito je računao na bolju naplatu, međutim podbacili su ne samo, prije svega su podbacili prihodi od PDV-a, trošarina. Dakle upravo ono gdje su uložena ogromna sredstva, 250 novih ljudi zaposleno, čitava jedna nova institucija formirana, s druge strane državna uprava devastirana, nema novca i umjesto da se pojačaju uredi poreske uprave formira se nova institucija, bačeno 200 milijuna kuna, a rezultat… … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da bačeno. Jer je rezultat ovoga katastrofalan. Dakle nikad gora naplata od trošarina, nikad gora naplata od PDV-a, ali tom buketu kao što je rekao jedan krasno novinar, vaših proračunskih promašaja valja kompletirati i upravo onu skandaloznu odluku gdje ste se odrekli prihoda od dividendi i na taj način pokazali u kom smjeru idete. Dakle, benevolentan stav prema kapitalu bilo kakve vrste sumnjivog i nekontroliranog, a s druge strane pola milijuna ljudi ostaje bez olakšica uz cinično obrazloženje ministra Šukera da su eto toliko siromašni da se ne mogu niti tim povlasticama koristiti i da stoga one jesu nepotrebne i neupotrebljive u našem sustavu. Prihodovna strana je zaista zabrinjavajuća, ona upravo pokazuje vašu nespretnost, vašu nekompetentnost i u tom tehničkom smislu da uberete nešto što ste po zakonu bili dužni ubrati, a čemu je evo i ova omražena institucija trebala služiti ali očito nije. Prihodovna strana dakle najveći minus je tu upravo od PDV-a, od trošarina. Država propušta ubrati 10 milijardi kuna i kako će to onda tu proračunsku rupu prikriti nego što je nakanila, trajno se rastati sa imovinom i to onom imovinom koja nije rasprodana a za koju ste optuživali raniju Vladu da je sve rasprodala. A poznato je da kad se čovjek, to je iz osobnog života poznato, kad se nađe u stisci, u krizi i kad rasprodaje svoju imovinu da bi namirio već postojeće dugove, da onda nije jak na tržištu, da je ucijenjen i da će prodati bilo zašto. Evo u takvu poziciju vi ste doveli Hrvatsku, u tom smjeru pokrenuli Hrvatsku i sada kada se trebate suočiti temeljem ovakvog akta pred hrvatskom javnošću nema premijera, nema čak ni ministra nego vama dadoše eto tu ulogu. Od koncesija 260 milijuna kuna je manje nego što je to planirano. Dakle, vaši planirani prihodi niti su stabilni, niti su na onoj razini jer smo mi kao oporba već onda govorili da taj proračun neće izdržati, da je napuhan. To ste vjerojatno znali sami jer je do takve mjere bio prenabreknut da evo potajno skrivečki negdje u 12. mjesecu vi donosite novi proračun, a ovo je prikaz novog proračuna. Molim vas, ovdje je već kolega RAdoš o tome govorio 100% unaprijed znate kakvi će biti rezultati sudskog postupka pa niste valjda u dosluhu sa sudbenom vlašću, negdje energija točno u kilovat sat predviđeno koliko će biti potrošeno. Međutim, što se sposobnost neda sakriti to su upravo izvršenje po zajmovima za velike projekte, evo hvalimo se sređenjem katastra i zemljišnih knjiga, tu za sav napor da uštimate podatke ide svega 47%, jednako tako za onaj veliki zajam za sređenje ne samo katastra i zemljišnih knjiga nego za projekt tehničke pomoći u vezi sa stečajevima izvršen svega 46%. Dakle o tome je riječ. Nigdje nema ondje dakle gdje su, o tome također kolega Radoš govorio gdje će kamate biti ogromne, gdje se glavnica treba još vratiti a ti projekti se ne ostvaruju u potrebnom ritmu i ono za što je ustvari za te potrebe podignut kredit upravo da se u određenom razdoblju i dovrše. Dakle, evo da zaključim morate se suočiti sa činjenicom, da ste pokazali upravo svu nesposobnost i svu nekompetentnost i ovo je jednostavno jedan dokument koji nije trebao, vjerujte iskreno govorim nije trebao doći u Hrvatski parlament i ja se zaista divim vašoj toj hrabrosti.
Hvala lijepa. Prije nego dam riječ, zatražili su replike, ispravak čak i povredu Poslovnika, molio bih da pokušamo biti umjereni u izričaju. Nije nužno u Saboru pokazivati preveliku žestinu, premda žestina je nekad dobra, pogotovo u riječi kao omražene institucije, kao prosvjedi na Markovu trgu, ne znam koje imaju veze ovdje sa ovom raspravom i u pogledu poštivanja Poslovnika koji je poštovan na taj način što je ovdje državna tajnica iz ministarstva, i nije dobro podcjenjivati državnu tajnicu, nijednog državnog tajnika jer je ona kompetentna. Pa utoliko bih vas upozorio ako se može malo umjerenijim rječnikom, odnosi se moja primjedba unaprijed za sve, ne samo za lijevu nego i za desnu stranu, prije nego im dam pravo da govore replikama i ispravcima netočnih navoda. DA svedemo ovu raspravu u normalne okvire, pa ćemo prije i završiti, petak je a imamo prijavljena 24 govornika. Ja bih vas to zamolio, možda malo pretenciozno vas molim ali dužnost mi vas je zamoliti. Hvala lijepa. Imamo repliku gospodin, imamo povredu Poslovnika gospodin Ivan Bagarić. Koji će nam reći najprije članak koji je povrijeđen.
Vi ste već ispravili ovaj dio, ne ispravljali nego opomenuli na uvredu gospođe državne tajnice ja bih ispravio ja bih kazao da je povrijeđen članak 214. Kolegica se nije držala teme, danas govorimo o Prijedlogu godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu, a kolegica je govorila o nekoj meni apsolutno nerazumljivoj apokalipsi ja doista nisam dokučio o čemu, o nekoj strahoti koja će se dogoditi, koja se događala i ja stvarno nisam shvatio o čemu ona govori. Prema tome, ja mislim da je povrijedila i taj članak, ali i ovaj članak koji se odnosi na uvredu gospođe državne tajnice.
Hvala, ja sam već upozorio na ove neke riječi koje nisu u skladu sa temom o kojoj se govori, ali idemo dalje. Gospodin Jure Bitunjac je tražio repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegica Antičević de facto govoreći ovdje u Hrvatskom saboru, održala je zapravo ili je pokušala održati jedan predizborni govor tako da sam ja pomislio da sam na kalelargi a ne da sam u Saboru. Naime, da ne bi na neki način replicirao cijelom njenom govoru reći ću samo određene stvari koje je ona tu istaknula gdje stavlja kao velike propust ove Vlade, spominje sud, državno odvjetništvo itd., transparentnost između ostalih je spomenula. Ali je time na neki način zaboravila da kao član bivše Vlade 6 milijardi kuna nije uopće bilo evidentirano u proračunu za 2003. godinu, prema tome s te strane kao članica vlade nema pravo dijeliti lekcije i kada je riječ o transparentnosti odnosno analitici samog proračuna koji bi trebao na neki način biti razumljiv, čitljiv, ako je moguće svim građanima Hrvatske odnosno bar svim korisnicima državnog proračuna. Kada je riječ o Financijskoj policiji koju ona nije direktno spomenula ali je dala naslutiti na neki način da smo formirali tu instituciju, odnosno vratili je nazad u poreski sustav u poresku kontrolu, onda je izgubila iz vida da Financijska policija tek treba početi raditi ove godine a da je bivša Vlada ukinula financijsku policiju i time indirektno doprinijela slabijoj naplati trošarina u 2004. godini. Ove podaci kada je riječ o Izvješću državnog proračuna, da iskoristim priliku reći ću samo to da su oni apsolutno isti podacima Hrvatske narodne banke, prema tome, trebalo je malo pogledati izvješće Hrvatske narodne banke za 2004. godinu i Izvješće o izvršenju državnog proračuna za 2004. godinu da vidimo da su podaci jedni i drugi isti i de facto da nema nikakve katastrofične situacija, odnosno nikakva kataklizma ne prijeti niti Hrvatskoj i Hrvatskom gospodarstvu.
Odgovor gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
Točno je da koalicijska vlast ukinula Financijsku policiju i ukinut će je kada dođe ponovno na vlast. Jer upravo kada je bila ukinuta Financijska policija nikada veći iznos poreza nije bio uprihodovan i naplaćen a sada imamo obrnutu situaciju. To je glede same Financijske policije. Inače vi ste govorili ovdje, meni se predbacuje da ja nisam govorila o godišnjem obračunu državnog proračuna, dakle na temi, pa tko na temelju ovog dokumenta može uopće govoriti, pa u tome i je njegov krimen što se on ne da raspraviti, jer ono je jedna stvar, a ovo je druga, a ova stvar bi trebala kontrolirati onu. I mi bi trebali uspoređivati. Pa tu su sakriveni troškovi, tu su izmišljene, odnosno postavljene nove stavke o kojima Hrvatski sabor nije raspravljao, a eventualno neku mogućnost preraspodjele moguće je izvršiti unutar odobrenih stavki.
Hvala lijepa. Repliku je imao također gospodin Niko REbić izvolite.
Osobno držim da treba uvijek reagirati kada netko na ovaj način omalovažava tuđi rad i ove dokumente koji su po meni vrlo kvalitetno napravljeni, a zapravo zastupnica osim neargumentiranih optužbi i omalovažavanja Vlade govoreći o obračunu proračuna kao o falsifikatu i kaznama koje su predviđene za one koji ih falsificiraju i službene dokumente između ostalog vrijeđa i jednu poljoprivrednu zadrugu koja zašto nužno se uzima kao da radi loše i da ne zna prikazati što je radila u određenoj godini a jasno bez ijednog argumenta onda se stvarno postavlja pitanje. Jer ipak je nepobitna činjenica da je u 2004. godini dakle da su zaustavljeni svi negativni trendovi koje smo imali prilike vidjeti što su radili kroz četiri godine oni s kojima je ona bila u vlasti. I što je najvažnije po prvi put je smanjeno zaduživanje prezadužene zemlje. Dakle, ova Vlada ima niz kvalitetnih podataka koje bi trebali veseliti ovaj Sabor i ja mislim da nikakva larma ili ovako neargumentirano optuživanje ali ponajmanje nam treba ovakav nivo i vrijeđanje i Vlade i ljudi koji rade u Vladi i koji nam serviraju proračune i druge dokumente u ovom Saboru. Hvala lijepa.
Ni larma nije adekvatan izraz za ovaj Sabor. Odgovor na repliku gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
Ma kako su zaustavljeni svi negativni trendovi? Svim negativnim trendovima otvorili ste put i u tom smjeru pokrenuli Hrvatsku. Rast vanjskog duga banaka od gotovo 3 milijarde kuna u travnju sa 5,9 na 8,8 milijardi kuna rezultat je točno zaduženja banaka a glavni razlog rasta duga je država koja se zaduživala kod bankara na domaćem tržištu a banke su se onda logično umjesto nje zaduživale u inozemstvu. Toliko o tome i o tim trendovima. Što se tiče vaše svesrdne obrane kao da vam je gospođa državna tajnica izdala punomoć za njezinu obranu bilo bi bolje da ste nas obranili od njezinog napada koja je rekla da ovdje eto se Vlada služila visokim tehnikalijama koje nisu podobne Visokom domu. Da zaista, tu bih se složila s vama da ste upotrijebili visoke tehnikalije kako ste rekli da biste isfabricirali nešto što se sakriti ustvari nikako neda. I ja nisam ovdje uvrijedila poljoprivredu zadrugu. Dapače, ja upozoravam Vladu da bi se trebalo okrenuti i najmanjoj poljoprivrednoj zadruzi da vidi kako se radi.
Hvala lijepa. Gospođo zastupnice, ne mora državna tajnica davati nikome nikakve punomoći za obranu. Svaki saborski zastupnik ima pravo govoriti uključujući i ono što ste vi govorili. Prema tome, dajte suzdržite se oko toga spominjanja državne tajnice koja ovdje je došla u ime Vlade u skladu sa poslovnikom. Da li me slušate, gospođo Ingrid Antičević-Marinović? Nemojte više upotrebljavati takve riječi i ponižavati ili pokušavati poniziti državnu tajnicu. Nemate na to pravo. Ja ne dajem opomene ali ako nastavite sa ovakvim onda ću morati i to učiniti. Imate sada ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepo. Štovani gospodine dopredsjedniče, u temperamentnom govoru gospođa zastupnica ima čitav niz netočnih navoda ali zbog kratkoće vremena. Netočno je što je rekla podbacili prihodi od PDV-a. Prihodi od PDV-a su 6,2% veći nego u prethodnoj godini. Netočan navod, nikada slabija naplata prihoda. Ukupni prihodi su 7,7% veći nego prethodne godine što znači da je naplata neusporedivo bolja. Netočan navod, ministar Šuker nezainteresiran pa nije došao. Ministar Šuker je sada na zajedničkoj sjednici Vlade Republike Hrvatske i Vlade Slovenije koja je neobično važna, koja je zakazana u ovom trenutku ne zaslugom ministra Šukera nego zajedničkim međudržavnim dogovorom. Netočno je da je gospođa Martina Dalić svojom riječju tehnikalije omalovažila Sabor jer je pod tehnikalije mislila metodu obračuna koja je zaista jedan tehnički detalj a ovdje se govori i raspravlja i podrazumijeva da svi zastupnici koji se javljaju za riječ znaju taj detalj. I na kraju, nisam zastupnik gospođe Martine Dalić, ali gospođa državna tajnica je vrhunski stručnjak dokazana u području proračunskih radnji ne samo na našoj nego i na međunarodnoj razini. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici! Doista je već postala praksa da kada se nešto pred ovaj Hrvatski sabor stavi na raspravu kao tema koju je teško braniti pred zastupnicima a posebice pred hrvatskom javnosti da se onda negdje ministri izmaknu i da onda ovaj zadatak moraju izvršiti državni tajnici. Mislim da je tako i danas jer doista je ovaj dokument teško obranjiv i teško će biti objasniti prvenstveno hrvatskim građanima zbog čega se ignorira na ovaj način Sabor i zbog čega se pred nas danas stavio ovdje jedan dokument koji nema nikakve veze i uopće nimalo ne sliči onom dokumentu koji je Hrvatski sabor prije godinu dana ovdje donio. Isto tako bi trebalo, htjela bih reći da bi mi bilo puno draže i da bih više cijenila gospodina Šukera da je danas imao hrabrosti i petlje doći ovdje pred Hrvatski sabor i jednako samouvjereno nastupiti kao što je nastupio prije godinu i pol dana kada je ovdje govorio o nesposobnosti bivše Vlade i bivših ministara da financije drže na način kako je to mislio gospodin Šuker. Međutim, ovaj današnji obračun proračun za 2004. godinu pokazuje da naprosto gospodin Šuker nije uspio i Vlada Republike Hrvatske u cijelosti nisu uspjeli niti u jednom cilju koji ste si sami zadali. Dakle, neki moji prethodnici su rekli da ovo govori o nesposobnosti Vlade Republike Hrvatske, da se nosi sa tekućim problemima i doista proračun i ovaj obračun proračuna je najbolji dokument iz kojeg se takav jedan zaključak da isčitati. Treba reći da je Vlada punih godina dana nije radila ništa kada su financije u pitanju osim toga da je nastojala negdje izigrati kontrolu Sabora nad trošenjem sredstava i isto tako da je nastojala izbjeći rebalans proračuna pa je zbog toga prošli puta i donesen jedan članak, izmijenjen je Zakon o izvršenju državnog proračuna kojim se omogućuje da Vlada Republike Hrvatske preraspodjeljuje određene stavke unutar samoga proračuna i mi smo tada upozorili na problem takve jedne izmjene zakona. No nažalost, većina u ovom Domu je odlučila da će to tako biti. Taj članak jest otvorio prostor Vladi Republike Hrvatske za preraspodjele ali vam nije otvorio prostor za ovakav falsifikat dokumenta kojeg je donio Hrvatski sabor i nije vam dao nikakvu zakonsku osnovu da trošite više od onoga što je Hrvatski sabor ovdje odlučio i izglasao. Na kraju krajeva, ako se sa ovakvom tehnikom nastavi i ako se sa ovakvom praksom nastavi u Vladi Republike Hrvatske mislim da bi bilo dobro uštedjeti za budući proračun energiju i vrijeme jednako ljudima u Vladi i u Ministarstvu financija ali i nama ovdje u Hrvatskom saboru pa bi bilo dobro da proračun donesemo na način da se donese samo jedna konačna cifra koliko sredstava mislimo potrošiti u narednoj godini a da sve ustvari drugo po stavkama preraspodjeljujete vi unutar Vlade jer naprosto potpuno je nebitno donosili mi proračun ili ne vi ste njega na neki način prepjevali onako kako je vama trebalo da opravdate vlastiti nerad. Iz ovoga proračuna je vidljivo da se Vlada nažalost nije bavila niti jednom reformom. Reforme koje je bivša Vlada pokrenula su zaustavljene. Ja ću samo reći da je u ovom proračunu vidljivo da je na primjer reforma socijalne skrbi ostala na nula kuna i predviđenih i realiziranih, dakle, jedna reforma koja je osmišljena u jednom sustavu koji je vremenit problemima je naprosto zaustavljena jer nema financijskih sredstava za njezinu provedbu. Nema jednako tako niti reforme u sustavu zdravstva. Naime ministar Šuker je prije samo godinu i pol dana ovdje govorio o tome da su preveliki dugovi u sustavu zdravstva i kaže gospodin Šuker, citiram: "Ja ću svesti te dugove u zdravstvu na nulu i početi od nekakvog optimalnog početka.". To svođenje na nulu gospodina Šukera je naprosto nešto što nije nula nego tri i pol milijarde duga u sustavu zdravstva. I dakle, na samu reformu zdravstva nas nije potaknula naša svijest o potrebi da se nešto pomakne u tom sustavu nego nažalost MMF koji je neki dana kada je došao u Republiku Hrvatsku na dakle, prvu kontrolu bio doista šokiran vašim ne radom, vašom ne efikasnošću i rekao da je krajnje vrijeme da nešto počnete i raditi prvenstveno kada su reformski potezi u pitanju. Jednako tako niste ništa napravili niti sa reformom mirovinskog sustava. Mi smo vas ovdje vrlo korektno upozoravali da je nova obračunska formula nešto što državni proračun nije u stanju podnijeti. Nažalost vi kada ste došli na vlast krenuli ste sa vrlo velikim obećanjima, nerealnim obećanjima, vrlo velikim beneficijama, pojedinim skupinama i očigledno ste htjeli pokazati hrvatskoj javnosti da je ova Vlada prethodno bila em što je bila nesposobna em što je bila Vlada koja naprosto nije htjela napraviti nešto što je mogla napraviti. Pa nije htjela umirovljenicima osigurati puno bolje mirovine i osigurati jedan drugačiji izračun. … [[Govornik se ne razumije.]] bili svjesni toga da hrvatski proračun to ne može podnijeti. Vi ste nažalost tek sada kada vam je proračun pukao po svim šavovima na mirovinama shvatili da to tako ne ide i sada ste prisiljeni vratiti se na staru obračunsku formulu. Ništa niste napravili niti u državnoj upravi kada je u pitanju reforma i smanjivanje državne uprave, čak štoviše vi ste povećali broj zaposlenih a efikasnost toga povećanja je ravna nuli. Naime, samo u financijskoj policiji ste zaposlili preko 250 ljudi, dakle, novo zapošljavanje u državnoj upravi. Nažalost sva naplata trošarina, poreza i svega je podbacila, prema tome, zapošljavanje, novo zapošljavanje, novo opterećivanje državnog proračuna, samim tim smanjivanje sredstava za razvoj je nešto što je dakle, loša, loša gospodarska politika i umjesto da idete na smanjenje državne uprave vi ste krenuli u njezino povećanje. Dakle, u ovom proračunu je vidljivo da je prisutan nekontrolirani rast rashoda, da ste pokazali svu nesposobnost za prikupljanje prihoda, ne iz ovih postojećih sredstava nego iz onoga što se naziva siva ekonomija. Naime, gospodin Šuker je na samom početku svoga mandata, dosta često govorio o tome da će on stati na kraj sivoj ekonomiji za razliku od prethodnika koji su bili u tome nesposobni, da će on naplatiti bitno i u značajnoj mjeri iskorištavanje rudnog bogatstva u Republici Hrvatskoj, u ovom proračunu se vidi da nije uspio naplatiti niti ono što su uspjeli uprihodovati njegovi prethodnici a kamoli da je povećao, dakle, prihode na tim stavkama. I na kraju nešto čime se ova zemlja dosta dugo vremena već bavi a to je tema vanjskog duga. U ovom Domu se nekoliko puta raspravljalo o tome, u vrijeme bivše koalicijske Vlade, nažalost ne u vrijeme Vlade HDZ-a, zbog toga što vi taj problem ne smatrate kao problem o kojem bi trebalo raspravljati. Naime, ja moram priznati da sam bila zatečena činjenicom na stranicama Hrvatske narodne banke da ćemo do kraja godine kada je u pitanju vanjski dug doseći iznos od 80% GDP-a, za mene je to jedna zabrinjavajuća cifra, za vas u Vladi očigledno nije. Nelikvidnost sa kojom se bivša koalicijska Vlada nosila, koju je bila smanjila na način da se ipak plaćalo u nekim pristojnim rokovima, otprilike negdje do 120 dana, sada smo se popeli na 350 dana ne plaćanja obveza i ponovno pokrenuli jednu lavinu ne likvidnosti koja u svakom slučaju najviše pogađa naše gospodarstvenike. I na kraju, bilo je priče i o deficitu, samo bih htjela reći kada smo mi ovdje govorili da nije problem u tome koliki je deficit nego kuda se deficit troši, da li u potrošnju ili u razvoj. Drago mi je da vam je sada gospodin iz MMF-a napokon rekao da je njima potpuno nebitno koliki je deficit, puno je bitnije da provodite reforme, da nešto radite u zemlji i da ono što je deficit ne ide u potrošnju nego da ide u razvoj, nažalost kod vas sve to ide u potrošnju. I na kraju, mislim da bi ova Vlada trebala smoći hrabrosti i prestati zavaravati i sebe i narod. Reći koje su poteškoće, reći da su nužni neki rezovi u Hrvatskoj, zbog toga što nam neće biti bolje dok se ti rezovi ne naprave jer nas ovakva politika dugoročno vodi još većem siromaštvu. Mislim da je dosta lijepih priča i gesta, krajnje je vrijeme da se primite posla jer 2004. godina je definitivno izgubljena godina za Hrvatsku i njezine građane.
Hvala lijepa. Prije nego dam riječ predstavniku predlagatelja ispravcima, mislio sam da će biti dovoljno objašnjenje gospodine Andrije Hebranga koji je rekao da je u medijima već duže vremena objavljena i javnost upoznata da će se zajednička sjednica Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije na današnji dan održati na Brijunima. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam vam dao riječ gospodine Liniću! Ne dobacujte iz klupe, dajem objašnjenje. Kako je poznato da je gospodin Ivan Šuker član Vlade Republike Hrvatske i da je Vlada najavljena već nekoliko dana a nije se znalo kada će ova točka doći na dnevni red, onda je ministar financija, na sjednici Vlade Republike Hrvatske na Brijunima koja se održava skupa sa Vladom Republike Slovenije. Budući da je po Poslovniku Hrvatskoga sabora dovoljno da nazoči sjednici, daje odgovore državna tajnica, onda ovdje kao što vidite sjedi državna tajnica gospođa Martina Dalić i već se nekoliko puta ponavlja ta primjedba pa sam sada dao objašnjenje zbog čega ministar Šuker nije na današnjoj sjednici Hrvatskoga sabora. Dajem, izvolite u ime Kluba.
U ime Kluba pet minuta stanku radi vašeg obrazloženja.
Vi ste dužni dati obrazloženje po Poslovniku zbog čega tražite sjednicu Kluba.
Sjednica Kluba je iz razloga što ste pokušali svojim obrazloženjem pred hrvatskom javnošću opravdati izostanak gospodina Šukera. Akt koji se zove državni obračun za 2004. godinu u kojem obračunu su sve stanke bitno različite od proračuna utvrđenog u lipnju 2004. godine po odluci ovoga Sabora je akt koji nije donesen od ovoga Sabora. Koji je akt kojeg je Vlada svojim rebalansom u 2004. godini u 12. mjesecu izmijenila. To su cifre o kojima mi ništa nismo znali. Takav akt nije bila uobičajena praksa do sada. To je razlog da je ili ministar Šuker trebao sjediti ovdje ili Hrvatski sabor nije trebao to imati na dnevnom redu. Pa gospodine predsjedniče onda se probajte u predsjedništvu upitati zašto ova tema dolazi u dnevni red ako znate da ministar neće biti ovdje. Prema tome mi pokušavamo reći da ovo nisu brojke, ovo su dokumenti koji govore o nesporazumima Hrvatskoga sabora i Vlade. Ovo su dokumenti koji govore o trošenju poreskih novaca. I uz svo uvažavanje gospođe državne tajnice osnovni problem je da mi nemamo meritorno razgovarati sa onim tko je donio odluke o promjenama stavaka koje ovaj Sabor nije utvrdio. Prema tome vi možete imati obrazloženje, ali mi ga ne prihvačamo. I to je razlog zašto u ime Kluba tražimo stanku.
... [[Govornik je udaljen od mikrofona, ne razumije.]] dati kratko obrazloženje. Prije svega ja vam na tom obrazloženju zahvaljujem. Međutim gospodine zastupniče po Poslovniku Hrvatskog sabora kojeg smo svi donijeli udovoljeni su svi uvjeti za raspravu o ovoj točci dnevnog reda činjenicom da je na sjednici Hrvatskog sabora nazočna kompetentna osoba i osoba koja je po Poslovniku sasvim u redu da daje objašnjenja u pogledu bilo koje točke dnevnog reda iz resora koje pokriva gospođa Martina Dalić. Ja vam osporavam pravo na potcjenjujete pa na taj način vrijeđate gospođu Martinu Dalić jer je ona po Poslovniku Hrvatskog sabora ovdje da daje objašnjenja [[Upadice se ne razumiju.]] Nemate na to pravo ni vi ni ostali zastupnici jer nije prekršen Poslovnik Hrvatskog sabora. Nije prekršen Poslovnik Hrvatskog sabora, a sad kako ne mogu dati manje od 10 minuta, a tražili ste 5, 10 minuta stanke pa ćete moći ponovo govoriti [[Upadica: Hvala.]] Hvala lijepa. STANKA U 12,04 SATI. Nastavljamo sa sjednicom. U ime Kluba SDP-a koji je tražio stanku, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Kolegice i kolege. U ime Kluba SDP-a gospođi državnoj tajnici želimo vrlo jasno poručiti da ju ni vrijeđamo, niti želimo vrijeđati i da ju i uvažavamo kao stručnog suradnika i molimo ju da sugestije potpredsjednika o tome da ju pokušavamo uvrijediti ne prihvaća. Ono što Klub SDP-a želi istaknuti, to je da je dokument koji su ovom trenutku raspravljamo jedan od najvažnijih dokumenta za rad Hrvatskog sabora. To je dokument koji govori kako se troše novci, kako je ukupno novac poreskih obveznika, prodanih trgovačkih društava i dionice njihove prodane imovine u 2004. godini potrošen. Mi pokušavamo govoriti koji su efekti načina raspolaganja cjelokupnim državnim proračunom u 2004. godini. S obzirom na enormne promjene koje su učinjene od strane hrvatske Vlade u 12 mjesecu bez znanja javnosti, bez znanja ovog Parlamenta ocijenili smo da bi u tom trenutku upravo radi važnosti teme trebao biti prisutan netko od članova Vlade, nekoliko članova Vlade i evidentno ono što je nas zanimalo ministar financija. I dapače uvažavamo obveze Vlade, ali ostaje da je to znalo i predsjedništvo Hrvatskog sabora. Prihvaćamo i nitko ne spori poslovničku, ja bih rekao proceduru u kojoj je evidentno da raspravu možemo držati. Ali želimo istaknuti da u tome se i razlikujemo politički. SDP kao stranka ocjenjuje da oko ove rasprave trebala bi biti ozbiljna rasprava, pogotovo treba biti ozbiljna jer na bazi ovih dokumenata MMF poziva, on poziva političke stranke u Republici Hrvatskoj da se okupimo i pokušamo promijeniti ove trendove. On nas poziva, stranci nas pozivaju a mi velimo a na čemu ćemo se to mi otkupiti kad ovdje danas raspravljamo o dokumentu koji nas mora na neki način promijeniti u ponašanju a nema onih koji su kreatori politike u 2004. Postoji osoba koja je odgovorna, stručna koja nam može dati obrazloženje. Za SDP to je razlog zašto mi pokušavamo ukazati na važnost rasprave, važnost prisustva ljudi u tome. Ali mi prihvaćamo, parlamentarna većina ne želi o toj temi razgovarati, ja bih rekao u smislu da nas taj dokument okupi, da nas taj dokument poveže u našim aktivnostima u 2005. i 2006. godini. Prihvaćamo tu poruku i nastavljamo raspravu jer su procedure Poslovnika zadovoljene. Hvala.
Hvala lijepa. Nitko ne sprječava Sabor i SDP da ozbiljno raspravlja o ovoj točci dnevnog reda, niti je bilo tko sprječavao bilo koga da raspravlja, doduše upozoravao sam da malo umjerenije rječnik se upotrebljavaju kako ljevicu tako i desnicu. I drugo, saborska većina želi raspravu i ona se odvija u skladu sa Poslovnikom. Ponovno ponavljam uzastopno pozivanje na potrebu nazočnosti ministra diskvalificira indirektno gospođu, pokušaj diskvalifikacije državne tajnice. Ona je u skladu Poslovnikom i radimo u skladu sa Poslovnikom i nema nikakvog razloga da se ova rasprava ne odvija i dalje u skladu sa Poslovnikom. Dužan sam prije nego dam riječ gospođi državnoj tajnici, imamo dva ispravka netočnog navoda u odnosu na zadnju raspravu. To je gospodin Krunoslav Markovinović, gospodin Bitunjac i gospođa Lelić, tim redom. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Naime, tko god pozna ministra Šukera shvatiti će da je apsolutno krivi navod da gospodin Šuker nema petlje. Konačno, da je on ovdje mislim da bi retorika bila drugačije. Ministar Šuker, ponavljam po ne znam koji puta, je sa Vladom Republike Hrvatske na sastanku sa Vladom susjedne Slovenije da popravi ono što je vaš predsjednik stranke neovlašteno i neodgovorno kao bivši premijer potpisao. To je jedno. … [[Pljesak.]] Drugo, vaša stranačka kolegica je već jedanput uputila zastupničko pitanje i dobili ste svi na klupe o broju zaposlenih u državnoj upravi. Vidjeli ste koliko je smanjen. Ali nemoguće je smanjiti sve ono što ste vi krajem 2003. zaposjeli kad ste shvatili da ste izgubili vlast. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, gospodin Jure Bitunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica Opačić govoreći o likvidnosti rekla je da je vrijeme odnosno rok plaćanja države prema obvezama za izvršavanje svojih obveza popeo se sa 120 dana na 350 dana. To naprosto nije točno i ja ne znam odakle taj podatak. Naime u izvješću koje dolazi iza ovoga, a to je Izvješće Hrvatske narodne banke, tamo decidirano stoji kad je riječ o likvidnosti i vanjskoj, kad je riječ o likvidnosti, nutarnjoj likvidnosti da je ona solidna, da nije zabrinjavajuća, a ovih 350 dana kad bi to bilo točno to bi bila stvarno katastrofa. Međutim ja u niti jednom, niti u dnevnom tisku kad je riječ o gospodarskim kretanjima, niti pak u nekim časopisima kad je riječ o Gospodarskoj komori ili nekim drugima nisam naišao na takav podatak. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda gospođa Ruža Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvažena kolegica Antičević je rekla da pokušavajući prikazati kako država odnosno Vlada ne ispunjava svoje obaveze plaćanje pa je rekla da se lijekovi ponovno plaćaju u roku od 350 dana. Ja mogu reći … cesijom da su plaćeni sa 6. prosincem i nakon toga još tri tjedna. Znači da su došli u 150 do 180 dana, a za vrijeme zaista od 2000. do 2003. godine cesije za plaćanje lijekova bile su učestale. … [[Upadica se ne razumije.]]
Najšire dok predsjedavam toleriram ispravke netočnog navoda koji nemaju nikakve veze sa ispravcima kako ljevice tako desnice, pa mi možete to posvjedočiti. I nemojte me sada opominjati na jednom slučaju a onda pređete preko 10 ili 50 drugih slučajeva. Molim državnu tajnicu koja je tražila riječ, gospođu Martinu Dalić. Izvolite.
Pa dozvolite mi s obzirom da je u nekoliko navrata rečeno da je naziv dokumenta kriv i da s obzirom na to da je naziv dokumenta pogrešan da je to krunski argument, da je cijeli dokument netočan, falsificiran, nestručan, nekompetentan itd. Ime dokumenta regulirano je Zakonom o proračunu, člankom 128. koji u stavku 5. kaže da Ministarstvo financija Vladi upućuje Nacrt prijedloga godišnjeg obračuna. A u stavku 6. kaže da Vlada upućuje Saboru Prijedlog godišnjeg obračuna, što je i logično. Jer kada bi Vlada upućivala Saboru godišnji obračun to upućuje na svršen čin. Prema tome Vlada zna se može Saboru samo predlagati i to je regulirano zakonom u ovim člancima. Prema tome sama ta činjenica pokazuje koliko su neargumentirane, neutemeljene i primjedbe o falsifikatu, o netočnosti, o pogrešnosti, jer državna administracija, državni službenici ne stvaraju falsifikate nego izvještavaju točne činjenice. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje s raspravom, gospođa zastupnica Marija Lugarić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kao i brojni moji prethodnici i prethodnice ja ne mogu podržati donošenje ovog Prijedloga godišnjeg obračuna državnog proračuna za 2004. godinu jer uz sve ono što je već do sada istaknuto ovdje se dogodila prijevara jer se ovdje radi o obračunu, ali se ne radi o obračunu proračuna koji je donesen ovdje u Hrvatskom saboru. Ovdje se radi o prijevari nas zastupnika, posebno vas kolege iz parlamentarne većine koji ste glasali za donošenje proračuna kakav je izglasan u lipnju 2004. godine. Gdje se krije ta politička prevara. TA prevara se poštovani kolege, krije u tome da one brojke koje smo mi, odnosno vi u Hrvatskom saboru izglasali u Saboru nemaju ama baš nikakve veze s onim brojkama koje ovdje kao obračunavaju. Tajna te prijevare krije se, a to je za nas u Saboru pogubno, upravo u Zakonu kojeg ste opet vi iz parlamentarne većine ovdje izglasali. Mene to sve skupa neodoljivo podsjeća na one ne tako davne, nepoštene i nepravedne procese i postupke u privatizaciji i pretvorbi koji su upropastili tvrtke i ljude ostavili bez posla a koji su bili kao i ovaj obračun po zakonu. Stoga parlamentarna većina koja je izglasala zakon koji omogućuje prijevaru mislim da treba snositi i odgovornost za tu prijevaru. Što se tu zapravo dogodilo. Sve je bilo u redu do srpnja 2004. godine, hrvatski sabor je donio proračun, onda je u srpnju donesen i rebalans proračuna no međutim, istovremeno se mijenja i Zakon o izvršenju proračuna koji Vladi, legalno ali ne baš i legitimno daje pravo, ponavljam upitne legitimnosti, da sama mijenja i prekraja proračun. Naša Vlada to svoje pravo obilato koristi, vrlo ekstenzivno tumači i od srpnja mimo volje Sabora 7 puta mijenja onaj proračun koji je izglasan u ovome Saboru. Tako naša Vlada donosi odluku o preraspodjeli sredstava planiranih u državnom proračunu, naime tako se zove taj dokument, 5. svibnja, pa onda 1. rujna, pa onda 22. rujna, pa 20. listopada, pa 24. studenog i na kraju da bi se sve uštimalo do kraja 31. prosinca. Ne radi se tu o tehnikalijama radi se o tome da je 7 puta smišljeno mijenjan onaj proračun koji je donio ovaj Hrvatski sabor. Jedan primjer o čemu se zapravo radi, ja ću primjer jednog Ministarstva i samo jedne od tih 7 izmjena pokazati, radi se o ovoj zadnjoj izmijeni i preraspodjeli od 31. 12. i Ministarstvu obrazovanja. Kolegice i kolege jeste li vi znali da je tom odlukom Vlada smanjila za pola milijuna kuna sredstva za izradu studiju i standarda radi promjene sustava obrazovanja, da je za 400 tisuća kuna smanjila sredstva za prevenciju ovisnosti u školama, da je vlada mimo volje ovog Sabora i svih vas ovdje koji ste podržali proračun za milijun i 800 tisuća kuna smanjila sredstva za obrazovanja djece hrvatskih građana u inozemstvu. Jeste li znali da je za 400 tisuća kuna Vlada mimo volje ovog Sabora smanjila sredstva za prevenciju nasilje u školama, da je Vlada za 500 tisuća kuna smanjila sredstva za uspostavljanje vanjskog vrednovanja u obrazovanju, da je Vlada primjerice za 200 tisuća kuna mimo volje ovog Sabora i mimo donesenog proračuna smanjila sredstva za poticanje programa rada s darovitim učenicima, da je vlada mimo volje ovoga Sabora za 900 tisuća kuna smanjila sredstva za projekt reforme obrazovanja. DA je Vlada primjerice mimo volje ovog Sabora izglasanog proračuna za 100 tisuća kuna smanjila programe modernizacije strukovnog obrazovanja, da je Vlada posve ukinula tri stavke, izradu studije razvoja sporta, izradu programa standarda za izgradnju sportskih objekata i prilagodbu objekata sukladno zakonu o sprečavanju nedoličnog ponašanja navijača. Da je primjerice Vlada za 8 i pol milijuna kuna mimo volje ovog Sabora, svojom odlukom smanjila sredstva za osnovno obrazovanje i opismenjivanje odraslih, vrijeme mi ne dozvoljava da istaknem sve te stavke, ali činjenica ostaje, to je dokument Vlade, koji se zove odluka o preraspodjeli sredstava, da je Vlada mimo volje ovog Sabora i izglasanog proračuna smanjila sredstva. Istovremeno uz smanjivanje tih stavki imamo povećanje na jednoj stavci to je povećanje sredstava za plaće. Bilo bi sve u redu da to istovremeno, ne bi bilo u redu ali bilo bi koliko toliko prihvatljivo i objašnjivo da je to istovremeno značilo povećanje plaća, ali to nije značilo povećanje plaća. Radilo se o tome da je prvo Vlada loše planirala sredstva za plaće, kada su neki od nas i sebe ubrojavam u to upozoravali kada smo donosili proračun, da sredstva za plaće neće biti dovoljna bili smo proglašavani citiram nekompetentnim kritičarima. Naravno da nije bilo dovoljno sredstva za plaće i onda Vlada preraspodjeljuje i umjesto da boljom naplatom iz prihodovne strane osigura sredstva za plaće što nije učinila, jer očito zato nije bila sposobna jer ja ne mogu vjerovati da nije htjela, imamo na koncu da se uzimaju sredstva iz ovih stavki koje su bile planirane za razvoj i upucavaju se u čistu proračunsku potrošnju. To na žalost nije izolirani slučaj već postaje paradigma djelovanja ove Vlade koja očito nema razvojnih projekata, koja očito je ima nekontrolirani rast rashoda i nekontrolirani rast potrošnje. A to je kolegice i kolege a to je vrlo jednostavan zaključak, sve samo nije obećano pokretanje Hrvatske a mislim da nije pretjerano reći da je to i njezino zaustavljanje u razvoju. Zbog toga, ne zbog toga što se ovdje radi o dokumentu koji načelno izgleda super, svi su indeksi 100 nego zato što se ovdje radi o prevari zastupnika, što se ovdje radi o obračunu nečega što nije državni proračun kojega je donio ovaj Hrvatski sabor ja neću moći podržati ovaj dokument. Hvala.
Hvala lijepa. Ja ću još jedanput zamoliti ne morate naravno prihvatiti da se ne upotrebljavaju neke riječi bez obzira s koje strane. 8 puta ste spomenuli pitanje riječ prevara, što baš i nije neka riječ koja bi se mogla tako često spominjati u Hrvatskom saboru. Ima ispravak netočnog navoda gospodin Andrija Hebrang.
Štovani gospodine dopredsjedniče, kao što ste i sami rekli optužiti Vladu da je prevarila je uvreda ali ja ne ispravljam uvredu nego netočan navod. Ova Vlada nije prevarila sa ovim obračunom državnog proračuna jer je on izrađen prema Zakonu i izmjenama zakona o izvršenju državnog proračuna kojeg je donio ovaj Dom, uvredom Vlade vrijeđa se i ovaj Dom, dakle to je netočno. I drugo što je netočno od čitavog niza navoda koje mogu ispraviti jer da ova Vlada nije dobro planirala izdatke za plaće. Ova vlada je naslijedila proračun prvi kvartal od prethodne Vlade i u tom proračunu nisu bila uključena sredstva za plaće, koje su podigli prije izbora iz demagoških razloga. Prema tome, mi smo morali korigirati propust prethodne Vlade koja je u prvom kvartalu nije uključila te rashode u proračun. Inače sve uvrede koje idu, 25% ide na prethodnu Vladu jer je ona imala prvi kvartal proračuna a ne naša Vlada.
Na redu je gospođa zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Ja za ovaj Prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna Republike Hrvatske koji je pred nama ne mogu bez obzira na vaše upozorenje gospodine potpredsjedniče, ne mogu reći ništa drugo nego da se tu radi o prijevari. To je varanje i nas zastupnika u Hrvatskom saboru a i cijele Hrvatske javnosti. Zašto to kažem. Pa zbog toga što ovo nije onaj dokument kojeg je ovaj Hrvatski sabor izglasao prilikom donošenja državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu, odnosno prilikom donošenja rebalansa tog proračuna. Vlada je sebi uzela za pravo da vrši preraspodjele unutar proračuna, doduše na to imaju pravo po Zakonu o izvršenju državnog proračuna koji mi iz kluba SDP-a nismo podržali kada se on u ovom Saboru donosio, ali te preraspodjele su rađene previše često i u ne tako malim iznosima, tako da sada pred sobom zapravo imamo jedan novi proračun koji ovaj Sabor nije izglasao. Praktički ako pogledamo obrazloženje Prijedloga godišnjeg obračuna državnog proračuna u dijelu rashodi i izdaci državnog proračuna, nema dijela u kojem se ne spominje preraspodjela. Tako se u konačnici pojavljuju neke nove stavke kojih u rebalansu proračuna nije bilo, a neke stavke su izbrisane. Mi iz klub SDP-a u više navrata smo ukazivali na to da ova Vlada nema strategiju razvoja. Pa i ovaj dokument o kojem danas raspravljamo govori u prilog tvrdnji da ova Vlada još uvijek luta. Prošla je godina i pol dana od početka konstituiranja ove Vlade, znači više nego dovoljno vremena da eventualno početna nesnalaženja prestanu i da se počne sa konkretnim radom i da se na kraju krajeva rezultati tog rada i vide, a da Vlada nema strategiju razvoja govore mnogi podaci pa tako ekonomisti već dulje vrijeme upozoravaju da se ekonomska slika zemlje pogoršava. Pridružio im se i Savjet Hrvatske narodne banke koji je poslao upozorenje da pokazatelji nisu dobri i obećavajući pa Savjet HNB-a ističe između ostalog, to su usporavanje gospodarskog rasta na što upozoravaju podaci iz više sektora, viša stopa inflacije, nastavak aprecijacijskih pritisaka na tečaj te kratkoročno zaduživanje države kojim se pokušava premostiti raskorak između kretanja proračunskih prihoda i rashoda. Nadalje, činjenica je da inozemni dug raste. Krajem prošle godine iznosio je prema podacima HNB-a 82% BDP-a. Krajem travnja ove godine bruto inozemni dug bio je na 577 milijuna eura, više nego krajem prošle godine. Znači da i dalje raste. Krajem travnja ove godine inozemni dug dosegao je iznos od 23,3 milijarde eura, a to je razina koja je bila predviđena za kraj godine. Na stranici 314 konstatira se da je javni dug Republike Hrvatske s dugom HBOR-a iznosio krajem 2004. godine 110,2 milijarde kuna što iznosi 53,2% BDP-a i povećan je za 10,1 milijardu kuna. U više navrata se ističe kako je namjera ove Vlade da se pri zaduživanju više oslanja na domaće izvore pa se ističe da je 65,2% povećanja ukupnog javnog duga u 2004. godini ostvaren na domaćem financijskom tržištu dok je taj omjer u 2003. bio suprotan. Pa kakva je bitna razlika? Da li se zadužujemo kod kuće ili inozemstvu jer znamo da su banke u Hrvatskoj u rukama stranaca. Prema tome neovisno od povećanja zaduživanja države u zemlji činjenica je da inozemni dug banaka i ostalih sektora i dalje raste. Da ova Vlada nema jasnu strategiju što i kako raditi kazuje i činjenica da još do danas nisu donesene mjere koje će imati odlučujući utjecaj u smanjivanju proračunskog deficita s prošlogodišnjih 4,9 na 3,7%. Zbog kašnjenja tih mjera, odnosno zato što te mjere nisu donesene i primijenjene na samom početku ove godine, upitno je da li će se ovogodišnji deficit održati na razini 3,7% BDP-a kao što i to stoji u sporazumu sa MMF-om. I sada Vlada ubrzano traži načine za povećavanje proračunskih prihoda pa se tako opet najavljuje uvođenje markica, ovaj put markice na kavu. Nagađa se da bi država mogla posegnuti za uvođenjem novih trošarina, ali koje bi bile lako naplative pa bi se na udaru mogle naći i struja, voda i telefonija, a možda se Vlada sjeti da građani ove zemlje još uvijek i dišu pa se možda uvede i trošarina na kisik. Sve to ukazuje na loše planiranje, na stihijsko rješavanje problema, povezivanje, posezanje za vatrogasnim mjerama. Na kraju krajeva upravo iz tih razloga je i izaslanstvo MMF-a odaslalo jasnu poruku, izbori su prošli, krajnje je vrijeme da se prihvatite posla i da ozbiljno i sistematski počnete rješavati unutarnje životne probleme građana ove zemlje. Da je jamstvenoj kartici odavno istekao rok pokazuje i pad podrške građana radu ove Vlade koji opada iz mjeseca u mjesec pa najnovija istraživanja pokazuju da 58% građana uglavnom ne odobrava rad Vlade, a čak 73% građana smatra da se stvari u Hrvatskoj kreću u lošem smjeru. Čini mi se da je ovaj godišnji obračun državnog proračuna rađen na način da se najprije utvrdilo izvršenje u 2004. godini, a onda se išlo na preraspodjelu kako bi se to izvršenje uskladilo sa planiranim sredstvima za pojedine stavke proračuna pa onda najčešće imamo izvršenje od 100%, 99%, 98%, rijetko ispod 90%. Ali ima i nekih odstupanja pa evo samo da upozorim na neke stavke u Ministarstvu zdravstva, pa se tako vidi da se štedilo u poboljšanju zdravstvene infrastrukture pa je izvršenje 78,76% od toga poslovni objekti izvršenje 84,70%, a medicinska i laboratorijska oprema 65,93%. Zatim stavka za zanavljanje stare opreme izvršenje 42%, a često smo naročito mi zastupnici iz oporbe u ovoj sabornici upozoravali na lošu opremljenost naših zdravstvenih ustanova, na dotrajalost i zastarjelost postojeće opreme pa mi nije jasno zbog čega Vlada je našla za shodno da štedi upravo na ovoj stavci. A štedilo se i na očuvanju unapređenju reprodukcijskog zdravlja žena pa se i od onako malih sredstava koja su bila predviđena za ostvarenje ovog programa utrošilo svega 75%. Onda imamo znatno povećanje izvršenja od čak 259% na stavci na kojoj piše: «ostale udruge». Bilo bi zanimljivo čuti objašnjenje što se podrazumijeva pod ostalim udrugama i zbog čega su za tu stavku proračuna tekuće donacije u novcu potrošene za 264% u odnosu na planirana sredstva. Štedi se i na prevenciji alkoholizma kod mladih, ali je zato za rano otkrivanje, liječenje i rehabilitaciju ovisnika opojnim drogama umjesto planiranih 361 tisuća 595 kuna potrošeno čak 4 milijuna 426 tisuća 510 kuna. Meni je drago da ministarstvo nije tu štedilo, ali bi bilo zanimljivo čuti što je bio uzrok ovako drastičnog prekoračenja plana. Ima i nekih programa koji upućuju, koji uopće nisu realizirani, odnosno izvršenje je nula kuna pa se tako, to se odnosi npr. na sve programe koji se odnose na prevenciju oboljenja od HIV-a, svugdje je izvršenje nula i zaista ne mogu zamisliti da se ovi programi nisu realizirali jer to je van pameti da se u današnje vrijeme ne nalazi za shodno realizirati ove preventivne programe ili su se možda oni provodili u okviru nekih drugih projekata, ali to iz ovog dokumenta nije vidljivo. I da ne nabrajam dalje, sve u svemu ja isto ne mogu podržati ovaj dokument koji je pred nama i mislim da je krajnje vrijeme da se ova Vlada uozbilji i da počne rješavati životne probleme građana ove zemlje. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, htio bih jedan netočan navod koji se stalno ponavlja od svakog diskutanta, a to je da je to prijevara. Prijevara je protuzakoniti čin koji ima sve obilježje protuzakoniti čin, a svi ti isti diskutanti, pa i kolegica je rekla da je cijeli taj obračun rađen prema zakonu. Istina, kaže nije glasala za njega ali on je unatoč tome obvezujući za sve građane Republike Hrvatske.
Hvala. I drugi ispravak poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Štovana gospođa zastupnica je izrekla niz netočnosti a ja ću opet zbog kratkoće vremena onoliko koliko do crvene lampe imam. Rekla je da se štedjelo na infrastrukturi jer nije potrošena cijela predviđena svota u zanavljanju stare opreme. Nije se štedjelo nego jednostavno u proceduri javnog natječaja nekoliko sudionika opetovano ulaže žalbe, natječaj se odgađa, ide na sve zakonom propisane instance i gubi se vrijeme i jednostavno ti natječaji zbog toga nisu mogli biti provedeni do kraja. Žalbena instanca, znači ministarstvo nije odgovorno za to. Drugo, da su za preventivne programe oznake izvršenja nula. Nula su zato što su ti programi financirani iz global fonda iz kojeg je svaka donacija potrošena do zadnje lipe ali po obračunu konačnom global fond ne dozvoljava da se ti rashodi unašaju u državni proračun i zbog toga je unešena nula. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, poštovana državna tajnice! Za razliku od mojih prethodnika kolegica i kolega koji su uglavnom izražavali nezadovoljstvo terminom rasprave pa i predstavnicima Vlade evo ja ću izraziti zadovoljstvo. Ja mislim da je ovo jedan veliki pomak zato što smo obično o proračunu, o rebalansu proračuna ili izvršenju državnog proračuna razgovarali u kaznim poslijepodnevnim i noćnim satima. Prema tome, ovo premještanje već na prijepodnevnu raspravu ja mislim da je jedan veliki pomak. I mislim da moramo i sa malim koracima biti zadovoljni. Malo me čudi to da nismo znali da eto zastupnici i sa predsjedničkog stola u liku potpredsjednika smo bili upozoreni da smo trebali znati iz medija da se danas održava povijesna sjednica dviju Vlada na Brijunima. Ja jesam to doista znao iz medija. Čudi me da to nije znalo predsjedništvo i da nije moglo uskladiti, dakle da rspravu o izvršenju državnog proračuna imamo onda kada bi ministar ili neki drugi predstavnik Vlade imao možda mogućnost doći ovdje na ovu raspravu o izvršenju državnog proračuna. Bilo je vremena i tijekom ovog tjedna ali ja mislim da se ništa ne bi dogodilo da o ovoj temi raspravljali na početku sljedeće sjednice pa čak i da smo raspravljali možda u onom trenutku što bi bilo najpodesnije kada bi dobili izvještaj državne revizije o nalazu, o proračunu za prošlu godinu. Tada bi dakle mogli raspravljati o ta dva dokumenta. Dakle, ova rasprava očito je tehnička rasprava koja nema neku suštinsku prirodu i doista mislim da smo mogli onda danas raspraviti možda neki zakon koji je hitniji, koji treba odnijeti a ne obaviti ovu raspravu dakle kada eto zbog te neusklađenosti na Markovom trgu, valjda ove ograde koje se tu rade nisu uspjele napraviti da komunikacija bude bolja pa nismo uspjeli iskoordinirati se kad bi ministar Šuker bio u prilici prisustvovati ovoj raspravi. Ja sam siguran da bi on sasvim sigurno želio i da bi ovdje cijelo vrijeme bio. Ali, treba reći dakle da rasprava o izvršenju državnog proračuna prema našem poslovniku nije tek rasprava zbog rasprave ili tek rasprava o nekom dokumentu. Dakle, u članku 176. se točno kaže da ta rasprava ima jednu drugu suštinu. Kaže se da se u raspravi o izvršenju državnog proračuna a na osnovi rasčlambe ostvarenih programa radova mogu se utvrđivati osnove politike za iduće razdoblje ili pravci za izradu proračuna a mogu se utvrđivati uvjeti i mjerila za financiranje zadaća državnih tijela i organizacija i za financiranje drugih potreba u državi. Dakle, to smo sve mogli i još uvijek možemo tijekom današnje rasprave o izvršenju državnog proračuna raditi. Očito da to nećemo raditi jer očito je ovdje samo u pitanju da se obavi forma, da se zadovolji jedan članak Zakona o proračunu, da Sabor raspravi o izvršenju državnog proračuna. Ja neću upotrijebiti ove teške riječi koje su moje kolege govorile prije mene o tome da je to to ali ja sad sebe osobno pitam o čemu mi danas raspravljamo. Ovo je proračun, Državni proračun za 2004. godinu, ovo su izmjene i dopune Proračuna za 2004. godinu, ovo je Izvješće o šest mjeseci ovoga pa smo nakon toga onda imali ovo, pa smo nakon toga imali izmjenu Zakona o izvršenju proračuna i sad smo dobili ovo. A to nema veze ni sa čim ovim. E sada ja ne znam s čime da to usporedim. Pazite, ja sam se trudio stvarno s čime da usporedim. Probao sam s ovim, ne mogu. Probao sam s ovim, ne mogu. Probao sam s ovim, ne mogu. Nemam s čime usporediti to da bi mogao vidjeti kako je Vlada radila prošle godine. Da li je to ono što ja neću reći ili nije, prosudit će javnost. Kako je Vlada radila nije važno da li ćemo se mi uvjeriti ovdje da li su ostvareni ciljevi ekonomske politike ili ne jer o tome trebaju građani odlučiti. Znate, mi možemo ovdje donijeti po hitnom postupku dekret da je dovedeno blagostanje u Hrvatskoj ali to nam narod neće vjerovati. E sada, što je Vlada mogla raditi? Vlada je temeljem članka 40a. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju državnog proračuna mogla raditi slijedeće. Radi osiguravanja isplate sredstava za plaće i ostala primanja korisnika i servisiranje javnog duga Vlada Republike Hrvatske će na prijedlog Ministarstva financija obavljati preraspodjelu sredstava između stavki namijenjenih za plaće, materijalne rashode, subvencije, pomoć i nabavu nefinancijske imovine a u okviru proračuna planiranih sredstava za plaće, naknade, materijalne rashode, subvencije, pomoći i nefinancijsku nabavu nefinancijske imovine. Da li je to Vlada radila? Bojim se da nije. Odnosno je to, napravila je Vlada sve to što piše u članku 40a. ali je napravila i puno više toga. Vlada je doista mislila da je članak 40a. daje pravo da kad god se sjeti može napraviti rebalans proračuna jer ako su samo uvjeti bili da se zbog isplate plaća i primanja korisnika i servisiranje javnog duga može raditi preraspodjela onda nije bilo razloga da se to učini sedam puta u četiri mjeseca. Nemoguće je da smo sedam puta u četiri mjeseca to morali napraviti, da nismo mogli isplanirati plaće, da nismo mogli znati kako ćemo trebati servisirati javni dug. Očito da je Vlada mislila da je Sabor i da ona može donositi rebalanse proračuna. Kad je već to uzela sebi za pravo onda je bilo korektno da nam u ovom izvještaju koji ne govori o onom o čemu se zove kaže što je doista činila u odnosu na ono što je parlament rekao da čini. Dakle, trebala je ovdje označiti točno gdje i zbog kojih razloga je došlo do preraspodjele, gdje to je bila nemogućnost servisiranja javnog duga pa je trebalo promijeniti i preraspodjelu napraviti. Gdje to nije se mogla isplatiti plaća pa je trebao raditi preraspodjelu, a ne ovo što smo tu dobili da imamo stavke koje su izvršenje nula, da imamo stavke koje su izvršenje sto. Ali naravno te stavke koje su izvršenje sto nisu ni iz daleka u onome što smo mi na početku godine donijeli. Ja se slažem s time da je bilo privremeno financiranje prvi kvartal, ali sjetite se rasprave oko rebalansa proračuna kada je govoreno tu da smo sada sagledali situaciju, vidjeli sve, isplanirali. I Vlada je mogla to napraviti. Vlada je mogla rebalansom proračuna doći u 11. mjesecu pred ovaj Sabor, da ne krši zakon, da ne krši Zakon i radi preraspodjelu kada joj to padne na pamet. Jer ovo što je ona preraspodijelila to sasvim sigurno ne spada u članak 40.a. Poticanje izvoza je smanjeno, poticanje lokalnih razvoja projekata je smanjeno. Razvoj djelatnosti poduzetničkih centara je smanjeno i to vidite koliko je smanjeno sa 6 milijuna 400 na pet, za 5 milijuna i 200. Gotovo je ukinuta stavka. Razvoj poduzetničkih inkubatora je gotovo ukinuta stavka. To sve ne govori se ovdje u članku 40.a. A sasvim siguran sam da nije postojala potreba da ne subvencioniramo i potičemo lokalni razvoj i poduzetničke inkubatore da bismo nekome morali isplatiti plaću. To nitko neće moći, neće moći reći da je tako. Isto je poticajni razvoj informacijskih tehnologija, razvoj mreže Internet kioska, stipendije i zaklade, suradnje u okviru međunarodnih sporazuma, sređivanje zemljišnih knjiga, itd., itd.. Sređivanje zemljišnih knjiga sasvim sigurno ne spada u članak 40.a i uvjeren sam da zbog toga da nismo negdje zapeli sa isplatom plaće ili sa servisiranjem javnog duga da bismo morali manje za sređivanje zemljišnih knjiga odrediti sredstva. Ono što je još čudno da je Vlada 31. 12. donijela zadnji rebalans proračuna i donijela odluku o isplati sredstava iz rezerve. Pa zar nije mogla to sve staviti lijepo u proračun? Tko je to priječio? Nego je čak morala nekim općinama čudnog li čuda reći da se trebaju deplogirati računi i da im treba dodijeliti neka sredstva za tekuće financiranje. Isti dan zamislite se donosi odluka o nepredviđenim rashodima i radi rebalans proračuna. Pa to ako ništa drugo to je krajnje neozbiljno. A mene doista zanima što će u ovom što se zbivalo, završavam, u prošloj godini reći državna revizija. I kada nismo imali potrebe raspravljali u skladu sa člankom 100., sa sadržajem članka 176. onda smo barem mogli pričekati državnu reviziju da čujemo što ona o ovome misli.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Franjo Arapović, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Prije nego što ispravim netočan navod, reći ću za ovaj smijeh, smijeh nakon svakog izlaganja, izgleda mi da podcjenjuje ovaj Sabor. To je napravila osoba koja je ispred njega. A ispravljam netočan navod, kada je gospodin zastupnik Mršić rekao da u ovome Saboru nema kompetentne osobe da raspravlja o ovome prijedlogu pa je prizivao gospodina ministra Šukera a da je gospodin ministar Šuker ovdje onda bi prizivao Sanadera, da je i gospodin premijer Sanader ovdje, ne znamo gdje bi završili u prizivanju. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolega Mršić je rekao da je ovo ono što on ne želi reći. A ja tvrdim da je to netočno jer je ovo po zakonu i sukladno zakonu kojeg je donio ovaj Sabor, pa ono što on želi reći za ovo nije točno.
Poštovani zastupnik Ivan Lončar, ispravak netočnog navoda.
Pa, kolega Mršić je u svom vrlo energičnom govoru kao da je profesor obrane i zaštite rekao sljedeće. Ovo je veliki pomak u odnosu na dosadašnje rasprave o proračunu, Izvršenju državnoga proračuna jer ova se rasprava odvija prije podne za razliku od dosadašnjih koje su bile kasno navečer. Kolega Mršiću to kako bi rekao … [[Govornik se ne razumije.]] uopće nije tačno. O svim važnijim zakonima, zakonskim prijedlozima i dokumentima za vrijeme dok je na vlasti bila partijsko seljačka koalicija počimali smo raspravljati oko ponoći, iza ponoći i kasno u jutarnje sate. Jedino što je tačno, uvijek bi ujutro glasovali. Hvala.
Hvala lijepa. Inače jučer u 17,30 sam ja bio sazvao sve predsjednike Klubova i na tom sastanku u 17,30 je, tema je bila da li i kako raspravljati oko Prijedloga izmjena i dopuna Zakona o javnom okupljanju i u sklopu toga upravo na prijedlog Predsjednika Kluba SDP-a, gospodina Ivice Račana a bio je nazočan u drugom dijelu i potpredsjednik Kluba gospodin Slavko Linić, su se suglasili ostali predsjednici Klubova da danas počne rasprava ne o ovom Prijedlogu zakona, Izmjeni i dopuni Zakona o javnom okupljanju nego o godišnjeg obračuna državnog proračuna. Bio je nazočan i predsjednik Vlade i svi smo suglasno zaključili da treba danas početi ovu raspravu uz puno znanje i spoznaju da se danas održava i zajednička sjednica hrvatske i slovenske Vlade. Poštovani zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, da budem malo jasniji, najveći dio smo se usuglasili da ne bude rasprava o lošem Prijedlogu zakona o javnom okupljanju, a kako je onda slijedom toga bila ova točka, onda smo rekli, biti će ovo, tako da ne bi bilo jasno da smo mi izabrali što će biti, nego je to bio dogovor kako izbjeći raspravu o lošem prijedlogu Zakona o javnom okupljanju. Toliko radi javnosti. A sada mi dozvolite da nastavim osobno raspravom o ovom dokumentu. Ja ću se prije svega u ovom dokumentu okrenuti jednoj stavki koja onda implicira niz negativnosti u makroekonomskim veličinama. A ta stavka se zovu prihodi državnog proračuna. Prihodi državnog proračuna su jedan od razloga lošeg ostvarenja rezultata rada Vlade, jedan od rezultata novih zaduženja, jedan od rezultata rast deficita od najmanje 1 do 2% državnog proračuna i nažalost jedan od rezultata ja bih rekao sve manje kontrole nad područjem sive ekonomije. I možda ću da ne izgubim puno vremena zadržati se samo na jednoj vrlo važnoj činjenici o kojoj smo u ovom Saboru dosta dugo raspravljali u 2004. godini. A to je činjenica da li porezna politika treba biti samo batina ili porezna politika treba biti i … [[Govornik se ne razumije.]] I ne mogu zaboraviti raspravu u kojem je ministar Šuker jasno stavi do znanja, porezne prihode prikupiti ću batinama. Jednostavno energičnim i grubim nastupom prema poreznim obveznicima. I to je metoda kojom ću prikupiti sredstva. To je gospodin Šuker vrlo jasno poručivao, kako će promijeniti, kako će educirati i na kraju i prijedlogom Zakona o financijskoj politici. Dapače, možemo vidjeti da su povećane određene stope trošarina i na duhan i na alkohol nismo dobili rezultate povećanih prihoda u planiranom iznosu koji bi nam omogućavali nešto lakše disanje ako ne možemo kontrolirati rashode. Ali što je još jedna porazna činjenica koju možemo vidjeti. Dosta česte rasprave u 2004. godini vođene su oko olakšica u porezu na dohodak. Ogromno nepovjerenje prema olakšicama rezultirale su time da je Vlada Republike Hrvatske predložila smanjenje iznosa po osnovu prihoda iz dohotka jer je ocijenila da će na ime olakšica u 2003. isplaćivati enormne iznose i da ćemo zbog toga imati manje prihode. A ovdje u Proračunu možemo vidjeti jedina stavka u prihodima koja je prekoračila planirane iznose su prihodi iz poreza na dohodak. Što to znači? Da onog trenutka kad smo građanima poreskim obveznicima ne prijetili nego smo im poslali poruku: Građani Hrvatske to je vaš novac, ali vi imate pravo i na olakšice. Ako imate stambene kredite, ako se liječite, ako školujete djecu imate pravo na olakšice. I time smo htjeli povećati poreznu disciplinu, poreznu odgovornost. Evidentno je da je ta politika dala rezultate, ali što se nama dogodilo u 2004. godini. Vlada je to bitno reducirala. Bitno je reducirala. I što možemo zaključiti? Da upravo porezne olakšice su stimulirale građane da se bore protiv crnog rada jer su imali koristi od takvih poreznih olakšica. Stimulirale građane da prijavljuju svoje stambene odnose ukoliko su podstanari i ostalo. I imamo rezultate. Da li mi to vidimo? Očito ne jer to nas ni ne zanima. A to je bitka za poreze. To je ono gdje mi u ovom Hrvatskom saboru trebamo pokazati gdje smo koji puta pogriješili. I evidentno je da nismo dovoljno bili svjesni činjenice što znači ići i sa olakšicama ili stimulacijama prema poreznim obveznicama da osiguramo veće prihode. Naravno uz nekontrolu rashoda, uz ovakvu poreznu politiku i organizaciju poreskih službi dobili smo dvije milijarde kuna većeg gubitka i neophodnog financiranja državnog proračuna. I došli smo na preko 4 milijarde. Dvije milijarde je samo usputno rečeno 1% deficita. 1% deficita. To smo nažalost ostvarili sa ovakvim ponašanjem. I sada dolazimo na pitanje deficita. I ako se sjećate «opeta» naših sukoba da li deficit od 4 i po posto je tragedija i trauma za Republiku Hrvatsku? Jer mi smo pokušavali reći: Ne. 4 i po posto deficita omogućuje Republici Hrvatskoj razvoj, bitku za razvoj, bitku za ulaganje, bitku za stopu rasta od najmanje 5% koja nam je potrebna. To je bio i još jedan kamen spoticanja između ja bih rekao nas koji u ovom Saboru smo raspravljali oko stope rasta. I naravno 4 i po posto deficita ovakvog koji znači pokrivanje troškova, pokrivanje gubitaka je prevelik deficit, ali 4 i po posto deficita koji je trebao ići u razvojne projekte ne bi bio prevelik. I 5%. I zadnja izjava MMF-a koji veli: Ne zanima me u ovom trenutku deficit. Bitno je da je taj deficit u razvoju i bitno je da vi provodite reforme. Da li mi shvaćamo da se ponovno moramo vračati na temu što je to deficit u Hrvatskoj i da li ga možemo koristiti da bi podigli stopu rasta? A zašto nam je bitna stopa rasta? Ako uložimo u gospodarstvo, ako se borimo za to gospodarstvo, ako otvorimo tržište investicija u Hrvatskoj tada će nam pasti broj nezaposlenih. Rast će nam broj zaposlenih. Imat ćemo sigurne plaće. Ali ono što je najvažnije, dva najveća problema, a ti se problemi se govore o prevelikom udjelu mirovina i cijelog mirovinskog sustava u GDP-u padat će. Moći ćemo drukčije razgovarati i o dugovima prema umirovljenicima i o rastu mirovina. Ali isto tako zdravstvena reforma koja je u postotnom iznosu previsoka u GDP-u premala je po glavi stanovnika. To možemo promijeniti samo sa stopom rasta sa razvitkom. I mi se moramo boriti za tu stopu rasta. To je ono o čemu mi moramo opet otvoriti raspravu. Nije problem 4 i po posto. Sada to tvrdi MMF, svi. A mi smo sebi postavili cilj da moramo biti ispod 4 posto za ovu godinu. Zbog čega? I sada kad imamo prekoračenje zbog troškova, zbog nekontrole rashoda mi sliježemo s ramenima umjesto da se pitamo zašto to prekoračenje nemamo zbog ulaganja. Gospodo ceste su stale. U 2004. godini nastavak dionice Split-Ploče nije započeo. Mogao je započeti. U 2004. godini iako su bili novci, krediti građevinska operativa nastavak druge trase, druge trase auto-ceste prema Rijeci nije nastavljen. Prije 15 dana otvoreni su radovi. Sve je bilo, operativa, novci, poslovi, projekti. Godinu i po dana se čekalo. To su činjenice. Hoćemo govoriti o našem najvećem problemu, standardu održavanja cesta? U 2004. godini je srušen. Srušena je kvaliteta održavanja auto-cesta. Hoćemo govoriti o Željeznici? Pa ne treba govoriti o Željeznici. Željeznica svoje najružnije probleme će pokazati u narednih godinu dana. U narednih godinu dana. Zaustavljen razvoj Hrvatskih željeznica u ovom trenutku ima za probleme ne samo problemi nedostatka posla za Končar, za Đuru Đakovića, za ja bih rekao čakovačku radionu vagona, da ne govorim o Gredelju. Željeznica ima problem viška ljudi. Zašto? Napušten je projekt modernizacija Željeznice. Restrukturiranje. A uz sve to što više ne ulažemo u Željeznicu mi imamo milijardu kuna neplaćenih računa. Milijardu kuna. A hoćemo se vratiti pitanju što je bio problem Željeznice 0,30 lipa veće trošarine. I jasne poruke nećemo opteretiti vozače sa 0,30. Ali smo sa 2 i po kune opteretili radi dizanja cijena. Umjesto da smo izvršili preraspodjelu PDV-a, umjesto da smo INA-u dodatnim porezima za ekstra zaradu na visokoj cijeni nafte, domaće nafte preraspodjelili. To su stvari o kojima bi mi danas trebali razgovarati. Ne možemo razgovarati. Ne želimo razgovarati. A to su pitanja koja znače, ja bih rekao promjenu našeg ponašanja u idućoj godini. Žao mi je jer isteklo je vrijeme, ali valjda će biti prilike na nekom drugom dokumentu vezano za proračun i financijske veličine Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime evo gospodin Linić je rekao da je siva ekonomija u porastu. Pa ilustrira manjom naplatom trošarina i slično. Pa mislim da bi trebalo jasno i glasno reći da trošarine i nisu mogle biti veće jer činjenica da se puno manje pije, to vi sami tvrdite kad tražite izmjenu Zakona o prometu. Prema tome ako se manje pije bit će i manje trošarina, a ne znam jeste primjetili da je i pušača bitno manje nego u vaše vrijeme. Čitajte malo, gledajte ankete, a i po školskim dvorištima daleko, daleko manje djece puši nego što je bilo do sad. Pa prema tom mislim da bi trebalo malo i tako razmišljati.
Hvala. Državna tajnica Martina Dalić. Izvolite.
Pa govoreći o konceptu ekonomske politike i fiskalne politike ja bih rekla potrebno je imati u vidu da ekonomija ne funkcionira kao računovodstveni identitet. Računovodstveni identitet za izračunavanje bruto domaćeg proizvoda istina kaže da je to C + G + I + X - M je jednako bruto domaći proizvod. Naoko to pokazuje da svako povećavanje državne potrošnje u G, u državnoj potrošnji tekućoj ili državnoj investicijskoj potrošnji pridonosi rastu bruto domaćeg proizvoda. U kratkom roku to je istina, međutim valja imati na umu da država i na različite druge načine djeluje na sposobnost rasta ekonomije. Hrvatska djeluje svojom veličinom koja izaziva potrebito porezno opterećenje koje onda izaziva i distorziju u funkcioniranju privatnoga sektora. Hrvatska je stoga poznata i u Europi je jedna od zemalja koja ima gotovo najveći javni sektor. Dakle moglo bi se reći da zahtjevi i prijedlozi da je kroz daljnje povećanje državne aktivnosti da je to pravi put ka gospodarskom rastu to ima i svoje kontra argumente, jer to znači i daljnje povećavanje visine i veličine državnog sektora i kretanje mjereno udjelom državnog sektora u bruto domaćem proizvodu prema europskim rekordima. A to onda ograničava sposobnost rasta privatnog sektora. Država, iskustvo ekonomska i ekonomska teorija i iskustvo drugih zemalja nam pokazuje da tamo gdje je država temeljni generator rasta gdje je zagušila privatni sektor da tamo efikasan rast nije postignut. U našem konkretnom slučaju to između ostalog također znači i vođenje brige o utjecaju veličine deficita na financijske agregate, na financijske tokove u ekonomiji, na kamatne stope, na dostupnost financijskih sredstava privatnom sektoru. Može se imati veći deficit u kratkom roku, može ali to onda isto tako znači i imati manje raspoloživih sredstava za privatni sektor, imati više kamatne stope što opet posljedično djeluje na smanjenu sposobnost gospodarskog rasta. Prema tome država na žalost, ekonomija na žalost ne funkcionira kao računovodstveni identitet. Ponovno se moram vratiti na pitanje investicija u slučaju Hrvatske. Neosporno je da država mora izvršiti infrastrukturne investicije, da to ima pozitivan efekat na gospodarski rast i stoga su određeni projekti koji su započeti u vrijeme prethodne Vlade ili nastavljeni iz vremena Vlade premijera Mateše i dalje visoko rangirani u ovom proračunu i privode se kraju. Međutim i činjenično je stanje da se i projekti privode kraju. A što se tiče daljnjih i izgradnji cesti u drugim područjima Hrvatske želim upozoriti da je Vlada donijela plan građenja za naredne četiri godine koji predviđa u HAC-u i u HC-u investicije u naredne četiri godine preko 28 milijardi kuna. Dok je u periodu do 2004. to bilo 27 milijardi kuna. Dakle država će zadržati taj investicijski napor, ali mora također naći i načina da pomogne i podupre razvoj privatnog sektora i stabilnost cjelokupne ekonomije. I stoga se radi o potrebi da se deficit smanjuje, da se smanjuju negativni financijski učinci koje veliki državni sektor ima i može imati na financijski sektor i na financijske tokove i općenito uvjete financiranja svih drugih subjekata u ekonomiji. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Ispravljam dva netočna navoda. A to je jedan da državne investicije ograničavaju i smanjuju razvoj privatnog sektora. Obrnuto, državne investicije u željeznici, plinu, cestogradnji, električnoj energiji i u vodi zapošljavaju privatni sektor i u biti omogućavaju rast, razvoj i investiranje privatnog sektora. Znači potiče se sa infrastrukturom i energetikom privatni sektor. I drugo ono što želim ispraviti, nije se smanjio državni deficit, nego je državni deficit povećan zbog potrošnje a smanjen zbog razvoja. I mi govorimo o stopi od 4 i po do 5% i ona je nesporna i nije problematična, ali je sada problematična jer je taj deficit u potrošnji. Da je taj deficit i u razvoju Vlada bi kontrolirala razvoj, poticala razvoj a zaustavila potrošnju. I zato je priča o manjem deficitu bio uspavanka za Vladu.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Gospođo državna tajnice i pomoćniče ministra. Kolegice i kolege. Kod donošenja proračuna uvijek kažemo da je to najvažniji dokumenat kojim se projicira, regulira politika razvoja za jednu godinu u državi. Pa bi tako i rasprava o obračunu ili izvršenju državnog proračuna trebala dati ocjenu kako se ta politika provela. Kad smo donosili proračun za ovu prošlu godinu, dakle 2004. trebao je to biti prvi proračun odnosno prva godina ostvarenja plana za pokretanje Hrvatske i ostvarenja jamstvene kartice s kojom se tako važno ušlo u izbornu kampanju i u prvu godinu mandata. Tada je obrazlažući ciljeve koji bi trebali biti postignuti ovakvim proračunom za 2004. godinu predsjednik Sanader rekao da je prvi cilj konsolidacija financija, da je drugi cilj povećane subvencije gospodarstvu, da je to borba protiv nezaposlenosti, povećanje mirovinskih i socijalnih davanja i aktivna proeuropska politika. Kad smo raspravljali o izvršenju proračuna za šest mjeseci već tada smo vidjeli da mnoge stavke nisu bile izvršene niti sa jednom lipom ili kunom, dakle indeks im je bio nula ili tek pokoji postotak. Zato je trebalo doći i do preraspodjele odnosno rebalansa proračuna. Ali već tada se je ocijenilo da to neće biti dovoljno i stoga se išlo i u izmjenu Zakona o izvršenju proračuna. Analizirajući dakle ovih pet ciljeva možemo reći da su oni gotovo niti u jednom cilju nisu ostvareni. Gledajući konsolidaciju financija imamo deficit koji je veći nego što je planiran. Sada se on pokušava u usporedbi sa 2003. godini malo ublažiti jer smo tada na velika zvona promovirali modificiranu metodu iskazivanja deficita državnog proračuna i na tome je značajno inzistirao ministar. Ja sam očekivala da ćemo u ovoj godini uz ovu metodologiju koja je … Zakonu o proračunu dakle po metodologiji gotovinskog načela imati i iskazani deficit po modificiranoj metodologiji, ali na način kao što je to bilo prikazano 2003. godine da se iskažu sve neplaćene obveze po različitim korisnicima državnog proračuna. A ne ovako da usmeno dobijemo nekakvu cifru od 4,9%. To je neprihvatljivo i to je samo vjerojatno mi možemo tako zaključiti skrivanje zapravo pravog stanja stvari. Zašto mi kažemo da ovo nije obračun proračuna za 2004. godinu. Ja sam eto pročitala dio Ustava koji se odnosi na državni proračun i naš Zakon o proračunu, pa ću ovdje i citirati. Članak 80. Ustava kaže da Hrvatski sabor donosi državni proračun, članak 90. stavak 1. Ustava kaže da se državni prihodi i rashodi utvrđuju u državnom proračunu, dakle onog koji donosi Hrvatski sabor. I članak 112. kaže da Vlada Republike Hrvatske samo predlaže državni proračun i završni račun. Malo nam nije rječnik usporediv sa Zakonom o proračunu. A što kaže Zakon o proračunu? U članku 4. u točci 9. kaže: «proračun donosi Sabor za proračunsku godinu koja odgovara kalendarskoj godini i to prije početka godine za koju se odnosi». Članak 30. stavak 5. kaže: «Vlada utvrđuje prijedlog proračuna i konsolidirani proračun te ga dostavlja Saboru na donošenje do 15. studenoga tekuće godine. Članak 32. stavak 2. kaže: «Izmjene i dopune proračuna provode se po postupku za donošenje proračuna». Dakle ne može Vlada vršiti prenamjene. Članak 36. stavak 6. kaže: «Izmjenama i dopunama proračuna koji usvoji Sabor na prijedlog Vlade ponovno se uravnotežuju prihodi i primici, odnosno rashodi i izdaci proračuna». Dakle ni to ne može raditi Vlada. Međutim postoji i članak 38. Zakona o proračunu koji kaže: «da se proračunska sredstva ne mogu preraspodijeliti osim pod uvjetima i na način kako je to utvrđeno ovim zakonom, odnosno Odlukom o izvršenju proračuna». I stavak 2. kaže «iznimno ako se preraspodjela ne izvrši u skladu sa stavkom 1. ovog člana, preraspodjela sredstava za proračunskim stavkama može se izvršiti najviše do 5% rashoda i izdataka na stavci koja se umanjuje», dakle ne više od 5%. Već sam rekla da smo mi kod samog rebalansa proračuna donijeli i izmjene Zakona o izvršavanju Državnog proračuna za 2004. na način da smo dodali članak 40a. o kojem je ovdje već bilo riječi i gdje se kaže da se radi osiguranja isplate plaća, sredstava za plaće, ostala primanja korisnika, servisiranje javnog duga, će Vlada na prijedlog Ministarstva financija obavljati preraspodjelu sredstava, ali kaže se između stavki namijenjenih za plaće, materijalne rashode, subvencije i pomoći, nabavu nefinancijske imovine u okviru proračunom planiranih sredstava za te namjene, dakle plaće, naknade itd. Što je Vlada učinila? Nije učinila niti u skladu sa člankom 40a. jer je povećala ukupne rashode sa 83 milijarde 203 milijuna 886 tisuća 810 kuna koliko je to bilo iskazano rebalansom proračuna na 83 milijarde 452 milijuna 433 tisuće i 403 kune ili za okruglo 250 milijuna kuna. Dakle nije mogla to učiniti. Nije mogla raditi to niti između svih stavaka nego samo onih koji su nabrojeni u članku 40a. Kad smo donosili izmjene ovoga zakona ja sam i za proračun 2004. i za izvršenje proračuna za ovu tekuću godinu upravo na to ukazivala i pisala amandman, međutim naravno nije bio prihvaćen jer to olakšava posao Vladi, jer ne mora dolaziti dva ili možda čak i tri puta sa rebalansom proračuna u Parlament jer ovdje rasprave kad se radi o rebalansima nisu baš ugodne pa niti obrazloženja zašto to treba činiti. I na kraju, dosta oko toga, oko pojedinih stavaka je bilo rečeno. Ja ću ponovo ponoviti kao što sam to rekla i kod izvršenja za prvih šest mjeseci 2004. godine. Vlada nije ispunila još jednu obvezu koju joj nameće Zakon o izvršenju proračuna, a on glasi da, u članku 40. «omogućeno je ministru financija da uz suglasnost Vlade može odgoditi plaćanje ili odobriti obročnu otplatu dospjelih neplaćenih javnih davanja. Uz polugodišnje i godišnje izvješće o izvršenju proračuna Vlada je dužna izvijestiti Hrvatski sabor o odgodi i obročnoj otplati». Kako to nije bilo učinjeno za prvih šest mjeseci 2004. godine, ja sam postavila i zastupničko pitanje Vladi i to na način da dobijem odgovor koliko je bilo takvih odgoda, kome su one učinjene, kojim tvrtkama ili fizičkim osobama. Dobila sam odgovor da je Vlada takvu mogućnost koristila samo kod poreznog obveznika Tvornice lakih metala Šibenik u iznosu od 28 milijuna kuna. Iz drugih izvora imamo saznanja da je, možda nije dala Vlada odobrenja, ali da je daleko više ovakvih obročnih otplata i odgoda plaćanja javnih davanja bilo činjeno u 2004. godini pa još jedanputa tražim da Vlada ispuni svoju obvezu i dostavi nam ovaj podatak za cijelu 2004. godinu.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege obzirom da ima još 14 prijavljenih za raspravu treba nastaviti i raspravu bez stanke. Ja apeliram na malo jedno sažimanje rasprave da bi mogli u 15,00 sati što prije glasovati. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. U programu Vlade Republike Hrvatske za mandatno razdoblje 2003. – 2007. godina piše da je glavni prioritet u ovim okolnostima koje su, a znamo da je to nezaposlenost i sve ostalo, jedan od najglaviniji prioritet hrvatske politike je osiguranje obnova i rasta hrvatskog gospodarstva i da to Vlada planira dinamizirati ukupnu gospodarsku aktivnost i osobito domaću proizvodnju nizom komplementarnih mjera. Kaže se da će Vlada pokrenuti gospodarski razvoj uz snažan zamah vlastite proizvodnje i zapošljavanja naročito u strategijskim djelatnostima. Jedna od tih strategijskih djelatnosti je i prometna infrastruktura i na stranici 13 tog programa Vlade kaže se da će Vlada ubrzati, restrukturirati i pokrenuti temeljitu modernizaciju Hrvatskih željeznica i željezničke infrastrukture. Na žalost kada gledamo izvršenje državnoga proračuna onda to na žalost ne stoji tako. Ima nas koji smo u i u raspravi o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskim željeznicama 2004. godine govorili da nije dobro rješenje da se ukida članak zakona kojim je trebalo osigurati 30 lipa iz potrošnje goriva za potrebe razvoja Hrvatskih željeznica. Nije nas se htjelo posluštati tada. Nemojmo zaboraviti da je 40-tak godina su željeznice kako god se one tada zvale, ali to su bile željeznice na području Hrvatske, plaćale tzv. franšizu i kada su kupovali dizel gorivo da su izdvajale i novac za razvoj cestovne infrastrukture. Ovdje imamo na stranici 195 izvršenja državnog proračuna između ostaloga i stavku koja kaže modernizacija željezničkog prometa, izvršenje 90,7%. Ovo pokazuje između ostaloga da je ova Vlada zaustavila i restrukturiranje i modernizaciju i razvoj Hrvatskih željeznica. Nemojmo zaboraviti da je tijekom rata da su Hrvatske željeznice ostale bez 50% svojih kapaciteta, na jednoj strani bez 50% vučnih kapaciteta lokomotiva, da je uništena infrastruktura na drugoj strani, o željezničkim i putničkim vagonima da se ne govori. Činjenica jest da ima problema u plaćanjima, znači da se ne izvršavaju ugovori koje su Hrvatske željeznice imale sa trgovačkim društvima koje su vršile kako modernizaciju vagona i putničkih i teretnih tako i onih dijelova gdje ide modernizacija i nabava novih lokomotiva. Ako znamo da Hrvatska ima u željezničkom prometu ogromne prometne kapacitete i potencijale. Imamo koridor 5B koji ustvari je željeznička pruga koja ide prema luci u Rijeci, koridor 5C koji jednim dijelom ide i kroz Bosnu i Hercegovinu, imamo luku u Pločama, znamo da modernizacijom pruga se zapošljavaju otprilike u 80 do 90% slučajeva domaći kapaciteti, znači remont i modernizacija pruge to je domaći razvoj domaće industrije. Isto kao što je modernizacije željeznica razvoj domaće industrije, razvoj i opstanak novih ali i postojećih radnih mjesta. Na žalost upravo zbog poteškoća a imamo i veliku nelikvidnost na Hrvatskim željeznicama, nemojmo zaboraviti o tome je nešto govorio kolega Linić, trenutno ovoga časa Hrvatske željeznice imaju neplaćenih računa za 1 milijardu kuna uz rokove plaćanja 340 dana. Napominjem 340 dana, i domaće gospodarstvo upravo zbog toga trpi htjeli mi to priznati ili ne. Prošla Vlada prije toga Račanova je imala plaćanje 60 dana uz ubrzani razvoj Hrvatskih željeznica. Ja ću vam citirati iz lista Hrvatskih željeznica "Željezničar" radi se i o smanjenju broj zaposlenih, jer modernizacijom Hrvatskih željeznica doći će da se jedan dio društava izdvojiti iz sustava zbog toga što nisu djelatnosti koje su važne za rad odnosno koje nisu nužne za rad Hrvatskih željeznica. Međutim, imamo upitnu sigurnost prometa na Hrvatskim željeznicama, i citirat ću kaže se doslovce ovako: "Što se tiče broja smanjenja zaposlenih u Hrvatskim željeznicama ono nije moguće dok se ne provede modernizacija jer bi u pitanje bila dovedena ne samo prometna sigurnost a ona je prioritet koji nema alternative". Prema tome, očito je da Vlada svjesno ili ne koči jednim dijelom i provedbu Zakona o Hrvatskim željeznicama posebno onaj članak koji stupa na snagu 1. siječnja sljedeće godine kada na hrvatskim prugama imaju mogućnost voziti i strani operatori. Što to znači u situaciji kada Hrvatske željeznice nemaju dovoljno niti putničkih niti teretnih vagona, što je to u situaciji kada nema dovoljno vučnih kapaciteta, izgleda da će na našim prugama profitabilno voziti stranci a Hrvatske željeznice htjeli mi to priznati ili ne polako će stagnirati. A upravo modernizacijom Hrvatskih željeznica ponovno naglašavam razvijaju se domaći proizvodni kapaciteti i ostavljaju odnosno razvijaju nova proizvodna radna mjesta što u programu Vlade vrlo jasno stoji na žalost od toga se vrlo malo provodi. Postavljam i pitanje Hrvatskih željeznica oko lokalnih pruga, ovoga proljeća to je možda ostalo manje zabilježeno u medijima zbog kampanje za lokalne izbore, sindikati sa Hrvatskih željeznica su vrlo intenzivno po sjedištima županija razgovarali sa zainteresiranima i o razvoju lokalnih pruga. I tu dolazi u pitanje opstanak lokalnih pruga upravo zbog toga što Hrvatske željeznice ne imajući dovoljno novca traže sve veću subvenciju ili sve veće učešće jedinica lokalne i regionalne samouprave saznali smo da i Vlada priprema Zakon kojim bi obvezala jedinice lokalne i regionalne samouprave ne samo za veće subvencije za putnički prijevoz nego i općenito za opstanak takvih pruga. A kada smo upozoravali da zbog nedostatnog financiranja Hrvatskih željeznica koje i rebalansom za 1,28 milijardi kuna nije dovoljan, da će doći do toga da se neke lokalne pruge ili gase ili neće biti obnovljene. Ja sada mogu pitati i sebe i vas što je sa prugom od Vinkovaca do Osijeka jedna od lokalnih pruga koja je imala najveći promet u ovoj državi. Na žalost od početka njezine izgradnje kako stvari stoje ništa. Upravo zbog toga bi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora bilo nužno možda ne da su ministri ovdje, postoji državni tajnici iz ostalih resora, ne samo da je gospođa DAlić iz Ministarstva financija, možda bi nam iz Ministarstva mora, turizma i razvitka mogli objasniti kako to da ne ide razvoj Hrvatskih željeznica onim intenzitetom kojim bi trebao ići jer isto tako činjenica je da se smanjuje i kvaliteta i brzina održavanja pojedinih hrvatskih pruga koje su nužne za modernizaciju. Ne mogu ne reći još nekoliko bisera koje ovdje imamo, neki su već napomenuli ali i ja moram da umirim savjest. Svi se kunemo kako Hrvatska želi što više mladih i školovanih ljudi, u isto vrijeme za stipendije i školarine izvršenje proračuna 91,94%. Zakonom o sigurnosti prometa na cestama donesen je čini mi se u srpnju prošle godine ukinut je Hrvatski savjet za sigurnost prometa na cestama. S obzirom da sam 4 mjeseca bio predsjednik toga Savjeta i pazili smo da ne trošimo novce, … do ukidanja zakona a odjednom je potrošeno 76% novca predviđenog za rad Savjeta, oprostite ovdje nešto smrdi. Bilo bi dobro da su iz Ministarstva ovdje pa da nam objasne zašto je to tako. Citirao sam program Vlade gdje se Vlada kune u domaću proizvodnju, poticanje gradnje brodova za Hrvatske brodare u Hrvatskim brodogradilištima izvršenje 78,62%. Koga zavaravamo, želimo li mi razvijati i poticati domaću proizvodnju ili ne želimo. Očito da između riječi i djela postoji evidentni raskorak. Prema tome, očito je kao što ovdje stoji na stranici 279. obrazloženje izvršenja, gdje se kaže za subvencije trgovačkim društvima da je smanjenje znači za otprilike 106 milijuna kuna, kako želimo poticati ako za razvoj gospodarstva, jer to su subvencije, smanjenje 106 milijuna kuna. Očito da iz pojedinih ministarstava a ne Ministarstva financija bismo trebali dobiti odgovore zašto je to tako, očito da vlada i pojedina ministarstva nisu imali niti programa niti želju da provedu određene aktivnosti jer inače bi situacija bila evidentno drugačija, upravo zbog toga ne mogu prihvatiti i dati svoj glas za ovo Izvršenje. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja imam dojam da se nalazimo na jednoj spiritističkoj seansi jer iz ovoga dokumenta koji je poslala Vlada izlijeću duhovi, to veze sa stvarnošću nema. Tu je na djelu jedan …, tu se žonglira brojkama, tu se nastoji izvući zeca iz šešira, ali na sreću u sabornici ima dovoljno svjetla a u glavama zastupnika dovoljno razuma pa je taj pokušaj trika propao na samom početku. Glavni mag nije ni došao. On očito trik nije dovoljno uvježbao pa se boji da će propasti na otvorenoj sceni i onda je poslao svoje pomoćnike. U čemu se sastoji trik. Trik je dosta jednostavan, jednostavan je moglo bi ga malo dijete naučiti. Zastupnici donesu državni proračun po Ustavu i po zakonu, a onda Vlada napravi tzv. tehnički rebalans proračuna pa izmijeni taj cijeli proračun, sve stavke po njemu iskroji napravi jedno duboko oranje po tom proračunu, onda uštima brojke i onda to natrag vrati u Sabor kao dokument koji se zove Obračun državnog proračuna. Čemu Sabor, što će Sabor ovdje se uopće mučiti i patiti nekoliko dana i donositi nekakav proračun, izglasavati proračun kada Vlada to tako i tako sama poslije promijeni sve te stavke, neke izbaci, neke doda, veze to nema s onim proračunom koji je Sabor donio. Nema više parlamentarne kontrole, gotovo je. Gotovo je. Neuspio trik je pokazao da Vlada ne treba tu kontrolu, da joj ona smeta i da neće trpjeti Sabor kao svog kontrolora. Ona će tehničkim rebalansom proračuna stvari sebi naštimavati kako joj padne na pamet. Zbog toga se ovaj dokument uopće krivo zove. On se zove Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu. Ali to nije to. Usporedimo mi to sa državnim proračunom pa ćemo vidjeti da to nema veze sa državnim proračunom. To je obračun tehničkog rebalansa državnog proračuna, dakle dokumenta koji je Vlada donijela u 12. mjesecu. Da bi se mogla uopće izvršiti kontrola onda je dokument trebao stići u ovom obliku. Državni proračun kako je izglasan u Saboru, pa rebalans državnog proračuna, pa onda ovaj obračun. E onda bi to bilo transparentno i usporedivo. Ali da se to tako napravilo onda bi se vidjelo posve jasno da nijedan od ciljeva nije postignut. To bi se učitalo, to bi lijepo pisalo iz tih brojki, to bi slijedilo jedno iz drugoga. Vidjelo bi se na primjer povećanje izdataka za plaće od 600 milijuna kuna. Činovnici bi državni pomislili o ho pa to je dobro, povećala nam Vlada plaće a opet s druge strane znaju da nije jer znaju kolika im je plaća. A zašto onda povećanje od 600 milijuna kuna? Povećan je broj činovnika, povećana je birokracija nasuprot onome što se obećavalo da će državni aparat biti manji i jeftiniji. On je veći i skuplji. Obećavalo se konsolidacija financija a da je napravljeno onako kao što sam rekao onda bi posve transparentno izašlo van da postoji 3 milijarde neplaćenih računa samo u zdravstvu. Mi to, gdje mi to vidimo u ovom dokumentu? Nigdje. To se ovdje ne iskazuje. Da je rok plaćanja produžen na 340 dana. Gdje mi to vidimo u ovom dokumentu? Nigdje, to se ne iskazuje. Obećano je bolje ostvarivanje prihoda. Mi se svi sjećamo ovdje ministra Šukera koji je Račanovu Vladu nazivao nesposobnom jer eto ne zna naplatiti ni poreze ni trošarine i kad one bude ministar to će sve biti puno, puno bolje. On će sve te trošarine naplatiti 50% više nego Račanova Vlada. A sada ministar Šuker kaže priznaje da mu se povećala siva ekonomija i da nema te naplate, bolje naplate prihoda. Nema je. Nije ona Račanova Vlada bila nesposobna. Nesposoban je ministar Šuker i još je obmanjivao kad je obećavao da će nešto napraviti što ne zna napraviti. Ne zna. Vanjski dug. Pa kolika je bila povika oko toga vanjskoga duga. Pa tu se spominjao argentinski sindrom. Plašilo se narod argentinskim sindromom jer Račanova Vlada ogroman vanjski dug radi, zadužuje zemlju, zemlja će bankrotirati ako se to tako nastavi. Je, rastao je vanjski dug ali su rasla i ulaganja. Napravljena je cesta Zagreb-Split. Pa gdje su vaše ceste, gospodo? Vanjski dug vam raste. Raste i dalje vanjski dug. Ali gdje su vaše ceste? Jedina cesta koju ubrzano gradite je ona prema Haagu, jedina. Tobožnje smanjenje deficita proračuna. Ali, što je s 5 milijardi kuna neplaćenih obaveza ukupno na državnoj razini. Pazite, ako znamo da je 2 milijarde kuna da je 1% GDP-a. Onda 5 milijardi kuna je 2,5%. Pa kad dodao još 2 milijarde kuna koje je Vlada povukla iz dividendi onda je to još 1%. E pa onda deficit. To je sve skupa 4,5%. E pa onda deficit nije 4,9 nego je 9,4. Zamislimo što bi bilo da je Račanova Vlada povukla te dividende. Onda bi onaj deficit Račanove Vlade bio manji računovodstveno iskazano. Ovaj bi bio veći Sanaderove Vlade. Tu se dakle žonglira brojkama, tu se neće reći istina. Tu se prikrivaju stvari. Da se to transparentno prikazalo vidjelo bi se rast javnog duga od 10 milijardi kuna. Ali unatoč tome što raste javni dug nema investicija, nema modernizacije željeznica. A čega ima? Ima povećane potrošnje i to one nekontrolirane. Može dakle Vlada pokušati varati javnost ovakvim trikovima, uštimavanjem brojki, građenjem tu "Potemkinovih sela". Ali znate, gdje su vam pokušaju dosta jeftini to su trikovi koji spadaju više na vašar neki seoski za kirvaj a ne ovdje u Sabor i za njih se jednostavno ne može glasati. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Kolega Stazić je rekao da je 600 milijuna kuna više isplaćeno za plaće povećanje birokracije, više zaposlenih. Netočno kolega Stazić. Točno povećanje je 4% plaće i sudske ovrhe i presude zbog vaše Vlade što se vaša Vlada nije pridržavala odredaba kolektivnog ugovora. I dobili su sudove ti ljudi i treba ljudima platiti pošteno.
Poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Hvala lijepo. Upravo me ovo izazvalo da se uopće javim u raspravi. Besmisleno je polemizirati sa svim ovako tužbama, vrijeđanjima i ostalim. Ali netočno je među ostalim nabrajanja mase plaća, rečeno je da je radi povećanja broja činovnika itd. Apsolutno netočno. Podsjetit ćemo da je točno da sve sudske presude koje su stigle i kojih je bezbroj na stotine pa i tisuće onih koje ste izbacili na ulicu mimo svih zakona. I drugo, što ste pred kraj mandata 2003. potpisali kolektivni ugovor čije obveze tek ovih dana dolaze i dolazit će još jako dugo. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica povreda poslovnika Ingrid Antičević-Marinović.
Povrijeđen je poslovnik članak 209. stavak 2. koji govori kad se može podići i odnosno koristiti institut netočnog navoda. Kolega je dakle pod tom parolom … [[Govornica isključena, ne čuje se.]] jer ovo … [[Govornica isključena, ne čuje se.]] stiže na naplatu ono što je bilo nezakonito po deset i dvanaest godina sa kamatama u prosjeku od 600 do 7 stotina tisuća kuna po pojedincu.
Kolegice Ingrid Antičević, prvo ne radi se o povredi poslovnika jer je zastupnik Šime Prtenjača osporavao jedan navod svoga prethodnika. Poslovnik ste svjesno i namjerno povrijedili vi. Svjesno i namjerno ste ga povrijedili vi jer vi jako dobro znate da ne možete intervenirati sa povredom poslovnika tvrdeći da je netočno ono što je iznio zastupnik koji se javio za ispravak netočnog navoda. To spada u elemente poslovnika. Vi ih izvrsno znate, i molim vas nemojte. [[Upadica se ne čuje.]] Ne trebam ja ništa. Ja sam čuo kao i svi ostali. Vi kažete nije točno što je rekao zastupnik Prtenjača. Pa ne možete to, to nije povreda Poslovnika, to je ispravak, ispravka zastupnika za što nemate pravo. Ajde vi ste vrsni znalac Poslovnika. Nemojte to. Nemojte to više činiti jer ne dolikuje vašem renomeu. Poštovani zastupnik Antun Vujić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo, čule su se riječi razne i o prijevarama i tako dalje, ali meni se jako svidjelo pristup vezano na tumačenje ovoga sada, rebalansa, rebalansa izvršenja, ne izvršavanja, ili ne izvršavanja, izvršavanja kada se govorilo o trikovima. Ali ja bih si dopustio da možda čak malo i popravim kolegu Stazića, zato što kada se rade trikovi koji su neuspjeli, oni su poslije potrebni, opet trikovi, novi trikovi da rješavaju loše posljedice prethodnih trikova. Pa i to, zato ću u ovoj preambuli onoga što ću poslije reći o kulturi, upozoriti na jedno takvo karakterističan postupak. Najprije za muzejsko galerijske djelatnosti bilo predviđeno 18 milijuna, onda je odlukom Vlade to smanjeno za jedan milijun pa je bilo 17 milijuna a na kraju se potrošilo 18 milijuna i 382 tisuće kuna. Dakle, imamo zanimljivi način na koji zapravo je čak i onaj prethodni budžet s kojim nismo bili zadovoljni izgleda bio bolji od postupaka Vlade koji se zove dakle, preraspodjela sredstava planiranih u društvenom proračunu pa su se vratili na početne stavke. Dakle imamo i takvu vrstu pojava. No, možda je to zapravo sa stanovišta odnosa prema ukupnom dokumentu zaista vrlo loš postupak i presedan da govorimo o izvršenju onoga proračuna koji nije ovaj Sabor izglasao nego koji je donesen na neki način odlukama Vlade. Ali postoji jedan supstencijalni problem u ovome proračunu, oprostite, a to je što se kontinuirano i sve hrabrije na neki način sredstva predviđena za kulturni budžet srozavaju na niske grane. Jedna od glavnih ne izrečenih konvencija prošle Vlade bilo je da će kultura, znanosti i obrazovanja kao sastavni dio ukupnoga razvitka i ključni elementi i faktor razvitka rasti kontinuirano po određenim stopama i mi smo se pomakli od prethodne Vlade za 68% u sredstvima koja su predviđena za javne kulturne potrebe. Sa ovim proračunom smo pali za 15%. Dakle, umjesto da rastemo onako kako smo rasli u ovom segmentu od po 15-ak% godišnje, po prvi puta smo dobili proračun koji je 15% umanjio sredstva prethodnoga Ministarstva za javne potrebe u kulturi. Posebno je ovdje sada na neki način i realizirano ono što smo se bojali a to je u jednom od ključnih elemenata funkcioniranja Ministarstva a to je u funkciji dakle, kada se radi o zaštiti spomenika kulture jer 50 milijuna kuna manje. Tada se objasnilo da ćemo zahvaljujući Zakonu kojega je također dobila prethodna Vlada o spomeničkoj renti moći nadoknaditi i to što će biti manje sredstava za obnovu kulturne baštine. Dakle, ono što je bilo zamišljeno da bude dodatak na neophodna i potrebna državna sredstava trebalo je sada poslužiti kao supstitut za smanjenje tih sredstava. Međutim, zanimljivo je da je ovaj proračun ili barem ja nisam u stanju da otkrijem a gledao sam dovoljno pomno, nigdje nema zabilježeni nikakvi prihodi koji bi se ticalo prihoda koje je ostvario proračun po osnovi spomeničke rente a znamo da je na čitavom nizu mjesta i gradova ona ipak krenula u funkciju i da se određena sredstava prikupljaju, pa prema tome 40% od prikupljenih, prikupljene spomeničke rente morao bi negdje biti iskazan kao aspekt ovoga proračuna i proračunskih sredstava. Ja … [[Govornik se ne razumije.]] nisam mogao naći, tu su dakle, nekakve zbirne veličine, nema nigdje specifikacije itd.. Što dakle govori da ozbiljno padamo i da ne nadoknađujemo u onome što su nam temeljni resursi. Jer je kulturna baština jedan od temeljnih resursa i čak neka i ministarstva u Europi i svijetu se i ne zovu Ministarstva kulture, nego se zovu ministarstva kulturne baštine. Na tom ključnom segmentu je dakle, 50 milijuna kuna manje nego što je bilo prošle godine, ne dakle da nije raslo za 15% nego se smanjilo za 50 milijuna i na tom ključnom segmentu dakle, ne bilježimo prihode vezano za spomeničku lentu. Ja ću zajedno sa svojim kolegama zamoliti da se jednom za svagda raščisti pitanje od kuda i koliko košta državna uprava jer imam podatke da je zapravo negdje oko 100-tinjak novo zaposlenih ljudi u Ministarstvu kulture, a iste takve podatke smo čuli i za neka druga ministarstva. Trebalo bi zaista izaći ovdje pred Sabor vrlo otvoreno i jasno sa komparativnom slikom broja zaposlenih po pojedinim ministarstvima u ovome razdoblju da se vidi da nešto što je nama, što se od nas zahtijevalo da bude politika, a to znači da se ne širi, barem ne nepotrebno državna uprava, da je upravo prekršeno i da se bitno širi, što je onda i probilo sve ove elemente, elemente proračuna pa onda dakle, i plaće idu gore. Eto sa poantom u kojoj nažalost moramo konstatirati da je budžet, da je kulturni proračun bitno pao, da se smanjio za nekih 15%, moramo zaključiti, mogu zaključiti, nesretan zbog toga i ovaj skromni prilog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Dame i gospodo iskreno mislim, odnosno vjerujem da i Ministarstvo financija i Vlada Republike Hrvatske nisu također zadovoljni sa ostvarivanjem proračuna u 2004. godini. I to je vjerujem jedino i moguće. Naime, prihodi su teško ostvarivani i podbacili su, s rashodima je bilo značajnih problema tako da je u par mjeseci, u četiri mjeseca se moralo restrukturirati rashode da bi se mogle podmiriti prijeke potrebe, deficit je premašio planirani iznos i u takvim uvjetima, dakle, ni Ministarstvo, ni Vlada pa ni mi u Saboru ne možemo biti zadovoljni sa time kako je ostvarivano, bio tijek ostvarivanja proračuna u 2004. godini. I naravno ovdje je sada prilika da se razgovara, ne samo o tome što se dogodilo nego da se iz toga izvedu i pouke što dalje. I zato gospodine potpredsjedniče, nismo mi ovdje u ovom Saboru sujetni što nema ministra ovog ili onog. Ja mislim da je šteta ne za nas sabornike nego šteta je za Hrvatsku i hrvatsku Vladu da nije ovdje, jer sada je ovdje bilo riječi o problemima kulture, o problemima željeznice, o mnogim bitnim pitanjima svih sektora hrvatskog gospodarstva o kojima se inače uopće ne razgovara. Ovdje je moment za taj razgovor ali tog razgovora nema. I to je jedino što je ovdje u relaciji danas Sabor, Vlada bitno. Nažalost na ovom važnom pitanju se ne razgovara dovoljno o važnim temama. Ja ću učiniti samo jednu napomenu u vez sa prihodima. Na vrlo grub način su diskvalificirani mnogi ljudi koji su se bavili skupljanjem poreznih prihoda u dužem prethodnom razdoblju kada su pojedinci iz sadašnje strukture vlasti tvrdili da su nesposobni i da u dužem razdoblju ne skupljaju poreze i prihode kako bi se to moglo. Ja znam da od mog profesora Hažekovića koji je bio prvi ministar financija pa na dalje, mnogi su ljudi činili napore da se unaprijedi prikupljanje poreza, no nikada dovoljno agilnosti u zemlji u kojoj jedan od omiljenih sportova naprosto izbjegavanje plaćanja poreza. I neke drastične promjene u tome da će se, da ovi do sada nisu znali to napraviti a da ćemo mi to sada brzo popraviti nisu bile dobre nisu bile mudre. Sada se naprosto pokazuje da nije bilo realno obećavati da će se obećano je u 11. mjesecu 2003. da će se 6 milijardi prihoda prikupiti više boljom naplatom i tako dalje. Pa je to omogućilo onda i zaključak da se ide, HDZ je išao sa prijedlogom na temelju toga da će smanjiti PDV. Pa naravno da onda i daljnji su zaključci išli da svi oni sad su zapravo u zraku kao i obećanja o rastu, životnom standardu i ostalom. Ja također se sjećam teških objeda o tome da sa trošarinama osobito s naftom netko od ljudi koji su zaduženi za to ne radi kako treba i da treba položiti račun. Znam jedan grafikon koji je pokazivan čitavo vrijeme kako se tijekom ljeta ne skuplja dovoljno novaca od trošarina, a tijekom ljeta su tu turisti i taj bi grafikon trebao eksplodirati tijekom ljeta. Pogledajte kakav je za 2004. godinu. Bilo je ovdje riječi da se istražuje kako plaćaju porez ljudi koji su pokupovali sve one jahte koje su se pojavile na prvim onim izložbama i sajmovima jahti. Ili sve one automobile ili koji grade sve te moguće vile i tako dalje. Očito to ne ide samo tako, a prihodi kao što vidimo nažalost ne ostvaruju se. Ne ostvaruju se ni približno dovoljno. Ovdje je gospodin Hebrang naveo da su prihodi porasli 7,7%. Je, ali ne porezni. Porezni prihodi su u prošloj godini porasli 4,1% i to zabrinjava zato što je to gotovo upola niže od intenziteta gospodarske aktivnosti. Dakle ako imamo neku gospodarsku nominalnu aktivnost koja je oko 7% nominalno, uzmite inflaciju, sve ove ostale parametre, a porezni prihodi su porastu svega 4,1% onda tu postoji ozbiljan problem. Taj problem je naravno osobito vezan uz PDV jer taj PDV čini 2/3 svih ukupnih poreznih prihoda i on je povećan 6,2% u odnosu na 2003. što svakako ne može zadovoljiti. Planirano je bilo 8,3, a trebalo je prema svim onim obećanjima biti i više jer je to sve skupa na razini nekakve dinamike rasta. A uzmite trošarine. Osobito ću sad reći naftne derivate. Te trošarine na naftne derivate koji su meni stalno stavljani pod nos 4 godine da se ne uspjevaju ubrati su u 2004. apsolutno manje nego u 2003. godini. A naravno trebalo je, planirano je i tako dalje povećati ih. Gledajte ja neću biti zločest ali ću ipak reći. Pitanje prihoda i urednijih financija u pogledu skupljanja većih prihoda je pitanje suptilnog mehanizma pristupa i cjelovitijeg pristupa u kojem očito treba kombinirati i stimulacije i olakšice ali i disciplinu. Mi smo razvijali sustav u kojem smo stimulirali da ljudi, da ljudi naprosto budu upućeni na neke aktivnosti da si popravljaju krov, grade kuću i tako dalje i tada imaju porezne olakšice. Oni tada pridonose gospodarskom rastu. Nisu otišli na neke otoke ne znam gdje i to smo mu priznali kao olakšicu. Te olakšice su bile, uveli smo ih, bile su 48 tisuća ukupno moguće. Sad su smanjene na 12 tisuća ukupno moguće novim rješenjima. To neće povećati prihode vjerujte mi. A povećat će sivu ekonomiju i dalje. Stimulira ljude na neproduktivnu potrošnju, a ne da čine neke druge stvari. Sve međunarodno iskustvo fiskalno upućuje na to. Samo dakle takva jedna kombinacija i olakšica i discipline i moram reći boljih uvjeta rada poreznih djelatnika može poboljšati stanje. To osobito želim reći zato što ja nisam uspio osigurati da ti ljudi budu bolje plaćeni nego što zaslužuju. Ali to mora biti cilj. Poreznici su vrlo slabo plaćeni, nepriznati, pod stalnim su pritiskom, rade u ambijentu neuredne države i mi tražimo od njih da uredno naplaćuju porez od onih koji ih malim prstom mogu staviti u džep zajedno s njihovim familijama. Dakle to su realni problemi koji, koji zavređuju pozornost u narednom razdoblju. Toliko o prihodima. Dakle ostvarivanje tih prihoda je svakako ozbiljna stvar o kojoj će trebati voditi računa, više. Dopustite ipak da o dugu, o dugu moram nešto reći. Mi naprosto u ovoj državi moramo sebi neke stvari vrlo jasno reći. Naime sad su prisutne ocjene. Smanjuje se vanjski dug. Nešto se povećava unutarnji dug pa dug nešto i raste i tako dalje. Tu moramo biti egzaktni. Dug, ja sad govorim o središnjoj državi ne o bankama i poduzećima. Dug središnje države Hrvatske raste i poprimio je razmjere u kojima mora biti osobiti predmet pažnje cijele ekonomske politike i svih poteza. Naprosto u 2003. kad je dug porastao puno. On je porastao, to možete vidjeti iz tablice 13. najnovijeg biltena Hrvatske narodne banke ili drugih, ali dug središnje države u 2003. godini porastao je 9,9 milijardi. Dug središnje države i unutarnji i vanjski. A u 2004. je porastao 12 milijardi. Dug država se ubrzano zadužuje i to povećano zadužuje. Zadužuje se, raste dug i prema vani i osobito prema unutra. Ima široke implikacije na sve moguće. Ja samo upozoravam na činjenicu da se u nas nedovoljno shvaća teret duga koji dalje raste, a projekcija je bila da se uspori i da pada. Ali istodobno usporava se gospodarski rast, usporavaju se investicije. Postoje naravno problemi sve veći nelikvidnosti i tako dalje. Ja sam time jer i vrijeme ističe zapravo htio samo reći sljedeće: ekonomska politika ne možemo reći da je zadovoljavajuće uspješna. Trendovi, niz trendova je negativno. Ta ekonomska politika pa i Vlada na stanoviti je način u škripcu. U pitanju je i vjerodostojnost u ostvarivanju tih utvrđenih ciljeva. Sad nam MMF daje memorandum, daje zahtjev da za 2 tjedna pripremimo neke dodatne mjere i tako dalje i tako dalje. Cijela materija gospodarstva doista mora ozbiljnije biti na dnevnom redu Vladi. To zahtijeva i ovaj Proračun i onda uskoro bi trebalo očekivati neke poteze. Hvala.
Hvala lijepa. Prije državne tajnice imamo dva ispravka. Prvo Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Crkvenca gdje je ustvrdio da su trošarine i prihodi od trošarina bile apsolutno i znatno manje nego što je to bilo u 2003. godini. Naime trošarine su i naknada od trošarina povećane su za 1,2% u 2004. godini nego što je to bilo u 2003. godini. One nisu ostvarene kako su planirane. To je točnost da nisu ostvarene kako su planirane u 8,4% povećanja nego samo u 1,2%. Gospodine ja sam vas dovoljno slušao i nisam vas ometao kad ste izlagali. Budite toliko pristojni ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Budite toliko pristojni pa ostavite da rečem do kraja. Znači da brkajući pojmove razlika između planiranih i ostvarenih i prošlogodišnjih tj. 2003., 2004. je ustvari bit i suština problema nismo postigli u 2004. ono što smo planirali ali smo postigli veći prinos od trošarina nego što je to bilo u 2003. godini za 1,2%.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine dopredsjedniče. Štovani zastupnik je u svezi sa prihodima izrekao dvije netočne stvari pa ih ispravljam. Prvo, rekao je da u porezu za dodanu vrijednost smo podbacili jer da imamo manje ostvarenja od planiranoga. Imamo manje ostvarenje za 587 milijuna, ali u usporedbi sa godinom prije kada je gospodin, štovani zastupnik Crkvenac vodio proračun imamo više ubranoga milijardu 735 milijuna od PDV-a. Ja smatram da je to uspjeh. Drugo što je rekao da su ukupni prihodi podbacili. Treba ponovno reći ukupni prihodi su veći 7,7%. To zvuči malo, ali kad se to izračuna u odnosu na ukupnu svotu proračuna, onda su ti prihodi 2004. ukupni bili veći od 2003. za 6 milijardi 220 milijuna kuna. To onda ima malo drugu sliku, mislim pozitivnu. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin Mato Crkvenac.
Gospodine potpredsjedniče, žao mi je što to moram koristiti i pozivati se na taj članak 214. itd., ali ti ispravci naprosto nisu točni. Ja sam govorio o trošarinama od nafte koje su manje i one su manje apsolutno nego su bile lani. A rast ukupnih trošarina od 1,14% bolje ne spominjite jer taj rast bi morao biti znatno veći. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, to nije ni koliko je inflacija rasla. A gospodinu Hebrangu ponavljam, rasli su prihodi 7,7% ali porezni prihodi su rasli 4,1%. … [[Upadica se ne razumije.]]
Gospodin Crkvenac je i sam rekao da se ispričava što koristi ovaj. Međutim vi zaista niste, vi ste ispravljali gospodina Hebranga. Ali kako sam ja …
Ma ne, nego on je ispravljao mene u dijelu kojem to nisam rekao.
Ali nemate mogućnosti da to, poslovničke. Dozvoljavam da je to tako, međutim ja kao što sam poznato je tolerantan u tom pogledu pa ja onda ne prekidam, znate. Idemo dalje. Državna tajnica gospođa Martina Dalić. Izvolite gospođo.
Govoreći o prihodima i naplati prihoda pa ja bih ako mi dozvolite također rekla trebali smo bolje. I zato bih upravo htjela nekoliko objašnjenja u tom smislu dati što se radi da bude bolje. Jer zadatak je naravno izvršne vlasti da provede zakon i da naplati porez od svih onih koji su ga dužni platiti. Međutim u vezi s tim sam htjela reći sljedeće i što vjerojatno i objašnjava i razloge zbog kojih tvrdimo da naplata poreznih prihoda može biti bolja. Educiraju se ljudi, uvode se novi načini rada. Međutim želim reći i sljedeće. 2000. godine postojala je Financijska policija čiji je zadatak bila naplata. U poreznoj upravi postojao je odjel za velike porezne obveznike. Porezna uprava bila je usmjerena na velike porezna obveznike jer oni su ti koji su važni u naplati i u sakupljanju poreznih prihoda. 2004. Financijske policije nema jer ne treba, jer će se naplata i poticaj i prisila, da se tako izrazim za naplatu, valjda napraviti sama od sebe. A rekao je gospodin Crkvenac da mi nismo baš zemlja najpoznatija po kulturi redovitog plaćanja poreza, pa nam vjerojatno stoga niti snažni prisilni organi u tom smislu valjda nisu trebali. Porezna uprava u cijelosti je usmjerena na male porezne obveznike, obrtnike i njima slične. Treba i te porezne obveznike kontrolirati, ali pitanje je pondera i naglaska koji se stavlja. Također najbolji službenici porezne uprave danas po privatnim firmama, po velikim i uglednim korporacijama danas rade bivši djelatnici porezne uprave, mnogo njih, ne želim ovdje nabrajati ta poduzeća, otišli nakon 2002. Dobri su očigledno privatnom sektoru. Poreznoj upravi 2000. i 2001. čini se nisu bili dobri. Trošarine, sustav trošarine premještene, nadzor i naplata trošarina premješteno je u carinsku upravu, premješten samo posao. 2004. godine počelo se efektivno ponovno iz početka i mi to danas radimo uspostavljati sustav nadzora i naplate jer u carinskoj upravi na tome je radilo tek nekoliko ljudi. Nisu obećanja ministra Šukera kojeg nažalost nema, bila dana u prazno. Međutim nije se niti moglo znati da je stanje kadrovsko u poreznoj upravi ovako loše, kadrovsko u smislu edukacije. U pogledu nagrađivanja, nagrađivanje i porezne i carinske uprave bilo je definirano posebnim zakonima koje reguliraju djelovanje tih institucija. To je, ta su prava poreznoj i carinskoj upravi ukinuta. I istina je ovo što kaže profesor Crkvenac. Danas porezna i carinska uprava se bore i nadziru ljude koji su od njih puno bolje plaćeni. Međutim mi danas živimo u sustavu rigidnih koeficijenata i nije moguće, nažalost nije moguće sve to u vrlo kratkom roku popraviti i promijeniti i izmijeniti. Porez na dodanu vrijednost istina je, ponovno ponavljam što je rekao profesor Crkvenac, mi nismo zemlja poznata po velikoj disciplini u plaćanju poreza. I što radimo onda? Uvodimo sve šire i šire olakšice u sustav poreza na dodanu vrijednost. A olakšice onda se koriste i za one koji to, na to imaju pravo ali i za one koji to nastoje iskoristiti na svoj način. I zadatak koji stoji pred nama, ponovno ukinuti te olakšice postepeno vratiti red u sustav poreza na dodanu vrijednost. Evo, pa stoga sam u stvari željela podcrtati i ove činjenice i možda iskoristiti priliku da i dobijem odgovor na neka od ovih pitanja koje su za Ministarstvo financija stvarno ne odgovor nego objašnjenja zašto su se neke od ovih stvari dogodile a to je od Ministarstva financija stvarno od životnog značaja. I naravno dakle u pokušaju ponovnog podizanja porezne uprave i carinske uprave za to treba vremena. Ali kao što kažem uvodimo ponovno odjel za velike porezne obveznike, uvodimo ponovno nadzor nad povratima PDV-a, jer nekada se povrat PDV-a nije mogao obaviti bez da je Financijska policija izvršila kontrolu iznad određenog iznosa, međutim to nije trebalo. Financijska policija će početi raditi kao što ste imali prilike vidjeti u novinama natječaji su u tijeku i nije točno da je već dodatno zaposleno, dodatnih 250 ljudi, ona će se organizirati sinergijom između postojećih ljudi u poreznoj upravi i nekih novozaposlenih. Vjerujem stoga, uvodi se naravno i niz koordiniranih akcija sa drugim službama u carinskoj službi vezano uz naplatu trošarina. Vjerujem stoga da će to dati napore i da će to dati rezultate u naplati poreza. Pridružujem se tome, trebalo bi bolje, ali uzmite u obzir i sve ovo što sam rekla. Što se tiče duga samo još jednu napomenu. 2003. je, javni je dug porastao za 9,9 milijardi, 2004. za 12. Jedino što je, još nije rečeno da je u 2003. postojalo 3,7 milijardi kuna kapitalnih prihoda koji su korišteni za financiranje deficita otplate glavnica i dakle u računima državnog proračuna kao što zna gospodin Crkvenac, imaju isti tretman kao i dug samo predstavljaju nedužničko financiranje deficita. Evo, hvala lijepa. Ne bih više duljila.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak, gospodin Mato Crkvenac. Izvolite.
Ja ću s kolegicom Dalić razgovarat mimo ovog sustava ispravki, jer sam zapravo razočaran njezinim istupom i pristupom stvarima. Naprosto ta filozofija je kriva. Da policijska uprava nije usmjerena samo na male poduzetnike, porezna uprava nije usmjerena samo na male poduzetnike, ona se sudarala sa Financijskom policijom cijelo vrijeme i tu je postojao jedan nemogući sklopu kakav nema ni jedna država Europe jer ni jedna nema poreznu, osim jedne, poreznu policiju, financijsku policiju. Zašto to nemaju? I drugo, netočno je da će se sada ponovo uvesti red, postupno vratiti red, ne znam kad je to bio. Pa kadrovsko stanje u poreznoj upravi je bilo bolje na početku 2004. nego ikad prije. I žao mi je što namjeravate dalje ukidati olakšice da biste time smanjili evaziju. To je potpuno krivo.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Prije i prilikom donošenja ozbiljnijih i realnih ocjena izvršenja proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu moraju se uvažavati neke neosporne činjenice koje su uvjetovale kako njegovo donošenje tako i njegovo izvršenje. Kao prvo to je vrijeme njegovog trajanja. Svi znamo da je državni proračun izglasan u ožujku 2004. godine, a znamo i zašto. Dakle trajao je 9 mjeseci, a ne 12 mjeseci. Drugo, osnovni cilj fiskalne politike je bio uspostaviti transparentnost i efikasnost na području javnih rashoda i upravljanje javnim dugom te započeti srednjoročnu konsolidaciju javnih financija. I treće, planiranje proračunskih prihoda za 2004. godinu bazirano je na makroekonomskim pokazateljima gospodarske i socijalne fiskalne politike za 2003. godinu. Postavljeni makroekonomski ciljevi ove Vlade na unutarnjem planu su oživljavanje gospodarstva, smanjenje nezaposlenosti javnog duga, povećanje izvoza uz usporavanje uvoza te zadržavanje niske inflacije i monetarne stabilnosti su dugoročnog karaktera i ne mogu se očekivati puni učinci već u prvoj godini. Međutim već u toj prvoj godini ostvareni su pozitivni pomaci i kvalitetne strukturne promjene na makroekonomskom planu. Bruto domaći proizvod od 3,8% zabilježio je pozitivan pomak u odnosu na zadnji kvartal 2003. godine kada je bruto domaći proizvod iznosio 3,6% odnosno porastao je za 3,3%. Inflacija je zadržana na 2,1%, zaposlenost povećana za 1,2%, a u robnoj razmjeni prvi put je postignut brži rast izvoza 16,9% od uvoza 5,4% uz usporavanje vanjskog zaduživanja. 2003. godine vanjsko zaduživanje je bilo 9,8 milijardi dolara, a 2004. godine 6,1 milijardu dolara. Na ovakvim osnovama postavljen Državni proračun za 2004. godinu izvršen je u 99,6% na rashodovnoj i u 97,8% na prihodovnoj strani. Ostvarenje proračunskih prihoda po pojedinim vrstama i njihovo povećanje u odnosu na prethodnu godinu slijedi ekonomsku logiku, odnosno povećanje izvora iz kojih se oni alimentiraju. Tako je prihod od poreza na dohodak povećan u skladu s povećanjem zaposlenosti i realnih plaća, odnosno za 1,9%, a njegov sporiji nešto rast u odnosu na prethodnu godinu za 0,4% posljedica je znatnog povećanja različitih oblika poreznih olakšica koje su se primjenjivale u 2004. godini. Prihodi od PDV-a čini 63,6%, prihoda od svih oblika poreznih prihoda i sa 37% sudjeluju u ukupno ostvarenim prihodima i čine njegov najizdašniji oblik proračunskih prihoda. U odnosu na prethodnu godinu oni su povećani za 6,2% što je rezultat povećanja svih oblika gospodarske aktivnosti u kojima se stvara dodana vrijednost. Prihod i po osnovi trošarina ostvarili su povećanje u odnosu na 2003. godinu 1,2%. U strukturi prihoda od trošarina poseban porez na naftne derivate sudjeluje sa 41,8% a on je smanjen kako u odnosu na plan tako isto i u odnosu na prošlu godinu. Drugi po svom učešću u prihodima od trošarina i poseban porez na duhanske prerađevine 30,6% i ostvareno je 140 milijuna kuna manje prihoda nego što je planirano, ali 3,5% više u odnosu na prethodnu godinu. Slična je situacija sa ostalim oblicima trošarina, ali ostvareni su u manjim iznosima u odnosu na plan, ali nešto više ili na istoj razini kao u 2003. godini. Prihodi od socijalnih doprinosa ostvareni su sa 99,5% u odnosu na planirano ili za 7,5% više u odnosu na 2003. godinu. Ovi prihodi isto kao i prihodi od poreza na dohodak u jasnoj su korelaciji skretanjima u gospodarstvu, odnosno s porastom plaća i zaposlenosti. Što se tiče proračunskih rashoda oni su ostvareni onako kako su planirani i to gotovo u 100%-tnim iznosima. Indeks je 99,6% i to bez obzira da li su oni analizirani po organizacijskoj ili ekonomskoj klasifikaciji. To znači da su prihodi pojedinih korisnika proračunskih sredstava izvršeni u skladu s planom i da su sredstva utrošena za namjene koje su planirane, to znači po ekonomskoj klasifikaciji. Ovakvo izvršenje proračuna za 2004. godinu pokazuje da se počela primjenjivati načela fiskalne politike, da je postignuta transparentnost, efikasnost i konsolidacija državnih financija i određena financijska disciplina. Nema više slučajeva da se prihodi rasporede jednom korisniku, a troše kod drugog i za druge namjene kao što je bilo uobičajeno u bivšoj Vladi. Na kraju važno je također istaći da je deficit iz 2003. godine smanjen sa 6,3% bruto domaćeg proizvoda na 4,9% u 2004. godini. Smatram da su u 2004. godini učinjeni mnogi pozitivni pomaci u sređivanju državnih financija, da su u izvješću precizno prezentirani ostvareni rezultati i predlažem da se ono prihvati. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa Biserka Perman koje nema pa prema tome gubi pravo. I dalje, gospodin zstupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, poštovani pomoćniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Pa ponavljati da nema Vlade, da nema ministara, da nema neposrednog uvida javnosti u raspravu o Godišnjem obračunu proračuna zaista nema više smisla, ali treba ponoviti radi građana koje predstavljamo ovdje, koji je smisao rasprave o Godišnjem obračunu državnog proračuna. Da li je to poslovnička forma ili je to razgovor o svim građanima Republike Hrvatske? Ja mislim da je smisao rasprave o godišnjem obračunu državnog proračuna da se pred hrvatskom javnošću Vlada opravda za trošenje novca poreznih obveznika. I još nešto, da se vladina fiskalna i gospodarska politika provjeri da li je u skladu sa realnim mogućnostima i potrebama hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstva, odnosno da i je njena fiskalna politika u skladu sa obećanjima koje je dala hrvatskim građanima. ako ovdje nitko nije osporio ocjenu da se obračun, godišnji obračun državnog proračuna ne može usporediti s aktom koji je donio Hrvatski sabor onda sasvim sigurno da građani ne mogu imati uvid u politiku fiskalnu i gospodarsku politiku Vlade koja je trebala biti iskazana u obračunu godišnjeg proračuna. To znači da je i diskrepancija ne samo između akata koji su službeni nego i između politike koju je Vlada obećala i one s kojom je Vlada završila godinu. Znači razlika je između obećanja i realizacije ogromna. Kada se osim uvida u službene dokumente pogleda i rasprava ne može da čovjeku ne dođe na ideju ona narodna poslovica "Ne zna ljevica šta radi desnica". NO, pođimo nešto konkretnije. Je li se ostvarila obećana politika Hrvatske vlade kada su u pitanju prihodi državnog proračuna odnosno kada je u pitanju uvođenje poreske discipline u Hrvatski pravni i fiskalni sustav. Nije, nije ni 1% bez obzira što tehnički i statistički se potvrđuje da je 1%. Ako, o tome je govorio profesor Crkvenac, kolega Crkvenac to je i državna tajnica priznala da nema pomaka u poreskoj disciplini i u naplati državnih prihoda onako kako su obećani najmanje ali idemo nešto konkretnije vezano za vanjski dug odnosno javni dug. Ako se netko od vas sjeća, morali bi se sjećati i vi i građani kako je današnja pozicija govorila o vanjskom dugu kada je bila u opoziciji. Da li je obećanje iz opozicije realizirala kada je došla u poziciju. NO, o tome ne bih htio govoriti ništa na politički način, ako nešto kažem pokušat ću govoriti na nacionalni način. Dakle, nastavlja se rast vanjskog duga i u prošloj 2004. godine a danas u 2005. godini na žalost možemo konstatirati da je narastao i prešao iznos od 31 milijardu dolara, ovakva visoka zaduženost Republike Hrvatske, odnosno ovako visoki vanjski dug ugrožava stabilnost i budućnost Republike, preciznije rečeno sama država ukupnom vanjskom dugu sudjeluje do 30% tog duga, a Hrvatske banke dužne su u inozemstvu također nešto više od 30% ukupnog duga, a tek preostali dio je u privatnom sektoru. Javni dug je dakle 31 milijardu dolara i on prelazi 80% bruto domaćeg proizvoda što zahtjeva zaista ozbiljno promišljanje izvanrednih mjera za smanjenje tereta vanjskog duga. Ako se tome još doda da vanjski dug se može dodatno se opteretiti tečajnim razlikama a time i povećati vanjska zaduženost na što Hrvatska država ne može utjecati, onda opasnost tog vanjskog duga zaista nije mala. Ovdje naročito značajno ukazati na dug hrvatskih banaka u ukupnoj vanjskoj zaduženosti Republike Hrvatske. Većina poslovnih banaka u Hrvatskoj je u stranom vlasništvu pa su njihovi poslovni ciljevi i interesi u pravilu samo maksimalizacija kamatnog profita. Dakle, one će i dalje nastaviti zaduživati se dokle god vani posuđene novce mogu uspješno plasirati poduzećima i građanima, a u zadnje vrijeme vrlo sigurno i Hrvatskoj državi. Da bude apsurd čak i veći, Hrvatska država je samo ove godine za pokrivanje troškova HZZO-a o tome smo već jedanput govorili u Saboru zadužila se kod domaćih banaka za 800 milijuna kuna, mada nije precizirala je li to dug, kredit ili posudba, što će dodatno ojačati trošak te transakcije. Naš bankarski sustav ne samo neke banke, olako su prodane a može se reći za vrlo male novce, a sjetimo se i danas su živi ti ljudi i danas djeluju u Hrvatskom bankarskom sustavu i u vlasti su nas uvjeravali da ćemo prodajom banaka urediti bankarski sustav, smanjiti kamate, financirati naše gospodarstvo, naš razvitak međutim, ti ljudi jesu govorili ali njihov govor se nije ostvario, svi trendovi su negativni kada se to pogleda u cjelini. Na žalost samo te naše banke one zaista jesu Hrvatske ali u vlasništvu stranih građana, ostvaruju veliku dobit koja pripada njihovim stranim vlasnicima te njihovu dobit ustvari je teret, trošak našeg gospodarstva i naših građana. One zadužuju Republiku Hrvatsku u inozemstvu da bi svojim vlasnicima opet u inozemstvu stvorile velike profite i to na visokim kamatama i to kod Hrvatske države. Međutim, što mi zastupnici u Hrvatskom saboru radimo, mi samo prihvaćamo konstatacije nadležnih hrvatskih vlasti, institucija i pojedinaca da vanjski dug je proizvod sustava. Ako je točno da je vanjski dug proizvod sustava onda taj sustav treba mijenjati. Mi ne smijemo zapasti u jednu logiku liječnika koji konstatira da je bolesnik prehlađen, da bolest napreduje i na kraju nas obavještava da bolesnik može umrijeti ali on ni jednu od mjera koje je obvezan po pravilima struke ne poduzima, takva situacija je na dušu ovom Parlamentu. Naša je obveza prema građanima postaviti pitanje Hrvatskoj vladi, hrvatskim institucija i pojedincima koji sudjeluju u kreiranju ovakvog modela da zaustave ove procese, posebno procese privatizacije koja ne zapošljava, koja i dalje stvara gubitak radnih mjesta, da zaustave visoke kamatne stope hrvatskih banaka koje ne investiraju proizvodnju, prema tome, ako tome dodamo još i situaciju sa obračunom koji imamo danas u hrvatskom saboru da ne možemo uspoređivati službeni dokument Vlade sa službenim dokumentom Sabora onda zaista trik ne vrijedi, nije moguće onda da treba prihvatiti načelo da ne zna ljevica što radi desnica pa glasovati za takav dokument. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo upravo slušajući ove zadnje riječi kolege Leke na neki način vidimo da brojeve i određeni postotci, određene parametre koji se nalaze u obračunu godišnjeg proračuna za 2004. kada je riječ o državnom proračunu, de facto i moram reći apsolutno krivo čitamo na različite načine a ja sam siguran da ćemo na točki koja će biti na sljedećem zasjedanju Sabora kada je riječ o Izvješću Hrvatske narodne banke da ćemo tu možda naći neko pomirenje. A da bi parametri koje danas gledamo pred sobom na neki način koliko toliko ih objektivno sagledali. Naime, vi ste sada rekli da se povećava nezaposlenost itd., a to uopće ne stoji. Možete vidjeti u makro-ekonomskim pokazateljima da je stopa nezaposlenosti najniža u pet godina, da ove godine iznosi 18%, da je broj zaposlenih povećan u odnosu na 2003. godinu za 18 tisuća, da izvoz bilježi porast u odnosu na 2003. godinu 17% a uvoz bilježi porast u odnosu na 2003. godinu 5,4%. Da je prosječna plaća u 2004. godini bila 4 tisuće i 312 kuna, govorim o neto plaći a to znači njeno povećanje u odnosu na 2003. godinu od 6,6%. Realni porast plaća je bio 3,7%, imali smo stabilne cijene i stabilan tečaj. To ste bar trebali istaknuti i onda ići jednom kritikom na način na koji ste izlagali kad je riječ o obračunu proračuna. Ja ću se vratiti na ono što smatram relevantnim po mojoj prosudbi reći o proračunu. Smatram da porezni prihodi koji nisu ostvareni u 2004. godini je da su oni rezultat više faktora kad je riječ o trošarinama i ministarstvo je uvijek transparentno i otvoreno reklo da postoji siva ekonomija a ne možemo govoriti o porastu sive ekonomije nego de facto ova Vlada je imala one mehanizme koje je naslijedila kad je riječ o naplati poreza odnosno trošarina u 2004. godini, kad je riječ o nafti i drugim proizvodima koji su predmet oporezivanja. Moram reći da svakako ukidanje financijske policije u 2001. ili 2002. godini kada se to dogodilo također je imalo negativnog obraza na prikupljanje trošarina i uopće prikupljanje poreza i smatram da je to na neki način rezultiralo i uvozom nekvalitetne robe a ta roba se uglavnom prodaje na crno i smatram da pred ovom Vladom uz postojeće mehanizme i uz konstruiranje financijske policije da joj predstoji jedna velika borba a to je da zaštiti domaće proizvode, a da zaštiti i domaće trgovce. Kad je riječ o subvencijama reći ću samo nekoliko riječi. Smatram da je tu Vlada na neki način dajući, subvencioniraju i potičuću gospodarstvo u okvirima proračuna učinila jedan dobar posao, da su te subvencije manje zbog obveza koje je trebalo podmiriti iz ranijih godina a odnosi se i na onih famoznih 6 milijardi kuna koje nisu niti evidentirane. I prema tome, da je vodila u granicama realnog i mogućeg tu dimenziju razvoja, razvojnu dimenziju kad je riječ o proračunu. A također vidimo i povećanje subvencija za socijalu. Prema tome, vodila je i jednu socijalnu politiku. Po pitanju transparentnosti samog proračuna gdje je danas bilo dosta kritike ja smatram da eventualno neke pozicije mogu biti i analitički drugačije prikazane ali po mojoj osobnoj procjeni smatram da kad je riječ o transparentnosti onda ne mogu prebacivati zastupnici koji su bili i u Vladi, ovoj Vladi i vezano za transparentnost samog proračuna, poglavito zbog toga ako znamo da dobar dio troškova, rashoda nije bio realno i prikazan i nije bio uopće bio prikazan u proračunu za 2003. godinu a što je potvrdila i Državna revizija. Da zaključim. Mi ipak pričamo ono što se dogodilo, što je bilo iza nas u 2004. godini. Smatram da u okvirima kojima smo poslovali gledajući i međunarodno okruženje da možemo biti zadovoljni sa ostvarenjem proračuna i da je Vlada Republike Hrvatske za 2004. godinu ispunila svoju osnovnu zadaću. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Kolega Bitunjac je ispravljao mene ono što ja nisam rekao. To naprosto nije moguće, nije logično moguće. Ja nisam govorio o tečaju ništa a ako već govori o tečaju onda tečaj nije svrha sam sebi. Drugo, ako ste govorili o zapošljavanju povećanom ja nisam govorio o povećanom zapošljavanju u državnu upravu nego o zapošljavanju kroz pretvorbu što je točno. Prema tome, niste ništa ispravili ali jeste dezavuirali sam ovaj akt. Hvala.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče, moram se osvrnuti na raspravu svoga kolege Bitunjca a vezano za državne poticaje. U raspravi smo dosta često danas govorili o stopi deficita koja je neophodna za razvoj i onda smo konstatirali da osim državnih investicija je vrlo važno imati razne poticaje u gospodarstvu da bi ipak mogli približiti stopu gospodarskog rasta do 5%. Jedna od takvih mjera su i subvencije. Nažalost, u izvršenju prošle godine što možemo utvrditi. Osim plaćanja obveza prema Željeznici, subvencioniranja željeznica radi neprekidnih problema jer ne završavamo procese restrukturiranja niti procese konsolidiranja Hrvatskih željeznica bitno su smanjile se potpore i subvencije gospodarstva, bitno su se smanjile. I to je jedan od problema. Ne pomažemo gospodarski sektor da bi ojačao izvoz, da bi izvršio modernizaciju u svojim tehnologijama i nismo dovoljno prisutni ni u gospodarstvu. A zašto nismo? Zato što ne kontroliramo potrošnju i zato ne možemo biti zadovoljni. Neću govoriti jer nemam vremena o problemima potpore poljoprivrede jer nažalost ni one nisu te koje su dovoljne da bi mogli izvršiti promjenu i u politici poljoprivrede.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Pa dobro, ja bih se složio da bi subvencije trebale biti značajnije i hvala Bogu da svaki zastupnik svaki član Vlade ako bi realne mogućnosti bile veće da bi i te subvencije bile značajnije u gospodarstvo i u restrukturiranje samog gospodarstva. Međutim, to što ste vi sada rekli na neki način inicira nova zaduženja i de facto to jest po meni razlika između bivše Vlade i ove gdje na neki način sadašnja Vlada pokušava naći jednu harmoniju između zaduženja bilo u inozemstvu bilo kod nas kad je riječ o razvoju … [[Govornik se ne razumije.]] međutim, vi bi vjerojatno išli sa još nekih 6-7 milijardi kuna odnosno dolara, ne znam ni ja čega, zaduženja a da bi se pokrenuo gospodarski ciklus. To je pitanje po meni struke. Možemo mi se ovdje nadmudrivati ali smatram da je Vlada dobro procijenila i ocijenila realnost i zbilju ne samo ovog trenutka nego i onoga što će se desiti za četiri, pet ili šest godina. Hvala.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Ja stvarno ne znam kolega Bitunjac o kakvim vi to naslijeđenim instrumentima kod naplate trošarina govorite. Mi se ovdje svi sjećamo sadašnji ministar Šuker kao zastupnik je grmio na tadašnjeg ministra Crkvenca da je nesposoban jer da ne može naplatiti trošarine jer da mu je naplata trošarina primjerice na naftne derivate u sedmom i u osmom mjesecu jednaka kao u četvrtom i petom i da će on kada bude ministar to povećati bar za 50%. Onda smo mi doživjeli ostvarenje tih ideala pa je ministar Šuker postao ministar. Pa kakva mu je naplata trošarina od naftnih derivata, gdje mu je ta naplata, gdje je ta njegova efikasnost. Pa ne radi se tu o instrumentima, tu se radi o sposobnostima. Čovjek je govorio makar što dok je bio saborski zastupnik a sada kao ministra radi makar kako. Eto, o tome se radi.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Pa ja mislim da će trebati još bar i ova godina proći da bi naslijeđe kad je riječ o ubiranju poreza i svega drugog riješila ova Vlada. Prema tome, tek sada uvođenje financijske policije i konsolidacijom uopće cijelog poreznog sustava, poreznih službenika, službenika, ova Vlada može odgovoriti na to pitanje. Međutim, vi očito, vi očito kada je riječ o nasljeđu ne bi željeli da se spominje, ja nikada nisam aludirao, evo sada ću prvi put spomenuti ono što je bilo 90.-te to meni ne pada, to nije moj stil ni način govora. Niti privatno a poglavito kao zastupnika. Prema tome ja smatram da vi osobno imate kompleks nasljeđa ali to je vaš problem.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević, replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, slušajući uvaženoga kolegu koji je iznosio sve podatke statističke kako je porastao izvoz pa kako je zaposlenost i ovo, reklo bi se da smo mi zemlja mlijeka i meda, ali nažalost surova zbilja je sasvim drukčija. Znamo da je zaduženost povećana i to je preko 32 milijarde dolara. Znamo i to što to znači u vrijednosnim iznosima ako vidimo kakva nam je pokrivenost izvoza i uvoza, treba govoriti znači o vrijednosnim iznosima, pa ćemo vidjeti da nemamo turizma da bi malterne bankrotirali. A što se tiče trošarina, gledajte tu je stvarno jedan nesklad, znamo i sami da je planom bilo predviđeno proračunskim da ćemo ostvariti preko 8,5 milijardi prihoda od trošarina a ostvarili smo manje od 8. A zanimljiva je situacija šta bi to značilo, ili da loše planiramo ili da je već Vlada ukalkulirala ove dijelove i ona sva povećanja naftnih derivata. To je malo zanimljiva situacija, ostaje i dalje ono da nemamo instrumenata naplate. Jedino što je vidljivo da je pomak u odnosu izvršenje plan je samo kod kazni a to je 0,0. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Pa kolega Kovačević ja nisam iznosio parcelne podatke kada je riječ o nekim pokazateljima nego sam iznosio jednu cjelinu. I vi govorite sada o zaduženosti a trebali ste onda pogledati da je zaduženost 2003./2004., ako gledamo odnos samo te dvije godine 1:2, to je riječ o direktnom zaduženju države. A što se tiče inače samog zaduživanja, ja mislim da ste i vi i ja, da smo svi svjesni na neki način da ipak, s obzirom da je bankarski sektor privatiziran 91., 92% banaka su vlasnici stranci, da onda možemo govoriti na neki način da su tu, da smo htjeli ili ne htjeli, da taj bankarski sustav može uvijek vršiti određene presije kada je riječ i o gospodarstvu i o ukupnom našem životu u Hrvatskoj. Prema tome to su sve faktori koje treba imati u vidu. A ovaj drugi, kada je riječ o trošarinama, mislim da sam njih već rekao, tako da ne bi, nema potrebe ponavljati isto.
Hvala. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo, štovani gospodine predsjedniče, dame gospodo zastupnici. Pred nama je proračun koji evo izaziva kontraverzne rasprave kao da se radi o dvije različite knjige, ja ću govoriti o onoj koju sam ja pročitao jer sam je dobio tu na stol. To je knjiga koja daje izrazito pozitivne pokazatelje u usporedbi sa prethodnom 2003. godinom, ali pri kritičkom razmatranju ove knjige, dakle, ovog proračuna za 2004. godinu moramo reći od čega je ova Vlada krenula. I to moramo ponavljati jer je to evidentirano prekoračenje od 7,5 milijardi kuna izvan proračuna neprikazanih u proračunu koji je ova Vlada morala nadoknaditi u ovoj godini. Ovo što sada žele gospoda ispraviti ovaj ispravak krivog navoda, moraju se obratiti ne meni koji sam to naveo nego gospodinu Demekasu i MMF-u koji su to potvrdili i moraju se obratiti državnoj reviziji koja je također potvrdila. Pa ću ja samo u kratko ponoviti citirajući stranicu na kojoj se nalazi to u državnoj reviziji da skratimo ovu raspravu. Dakle, u znaku nasljeđa Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje nije iskazao isplatu mirovina za bivše republike, bivše države u iznosu od milijardu 300 milijuna kuna, stranica 311 državne revizije. Ministarstvo graditeljstva ugovorilo je za milijardu i 300 milijuna kuna više radova nego što mu je u proračunu bilo odobreno, radi se o onim famoznim stanovima. Ministarstvo zdravstva, HZZO je iskazao milijardu i 600 milijuna kuna manje rashoda što je iskazano u, na stranici 319 državne revizije o prikrivanju duga Hrvatskih željeznica u iznosu od milijardu i 300 milijuna i prikazivanju izvan proračuna ne treba više ni ponavljati. Reći ću samo i podsjetiti da je, da su Hrvatske autoceste manjak prihoda i rashoda umanjili za milijardu 700 milijuna stranica 401 državne revizije itd.. Dakle, od čega smo krenuli? Krenuli smo od rijeke koja je iscurila iz korita. Krenuli smo od rashoda koji su izvan proračuna, i to što je ova Vlada podivljalu rijeku vratila u korito već je pozitivan iskorak. A o tome govore i podaci o ukupnim prihodima i rashodima, kao i ukupni gospodarski pokazatelji koji iz toga proizlaze. Pa evo, prihodi da ponavljamo, jest oni su manji od plana, manji su od plana za 2,2% ali su veći od prihoda godinu dana ranije za 7,7% ili 6 milijardi 221 milijun kuna. Bilo bi dobro kada bi sljedećih godina tolik povećavali svoje prihode. Bilo je govora da su ti prihodi na račun poreza podbacili. Oni su 4,1% veći iz samih poreza. A iz PDV-a čak 6,2% što smatram da također se može itekako dobro progutati. A doprinosi su uvećani čak za 7,5%. Primjerice za zdravstvo u siječnju su prihodi bili 861 milijun a u prosincu milijardu i 160 milijuna to su vrlo pristojni porasti prihoda i to je na čast ovoj Vladi. Kada govorimo o rashodima ti su rashodi bili u okviru plana kojeg je Vlada sebi zadala tolerantno odstupanje. Međutim, najviše treba analizirati na što su ti rashodi išli i gdje su oni porasli. Oni su porasli u području socijalnih rashoda i u području subvencija. U području subvencija moralo se naknadno povećati rashode za milijardu 248 milijuna kuna upravo za onaj dug HŽ-a što je bio sakriven izvan proračuna i to je Vlada nadoknadila. Što se tiče socijalnih rashoda i to služi na čast ovoj Vladi i njezinim socijalnim osjećajima jer smo naslijedili dosta nestabilnu socijalnu situaciju početkom 2004. i zbog toga su socijalni rashodi povećani za 9,7% a da podsjetim, 2003. na 2002. su porasli samo 5,2%, dakle, gotovo dvostruko povećanje izdataka za socijalne rashode, sjetimo se to su bili oni otkinute i od porodnih naknada, preko dječjih doplataka, povećanje mirovine za 100 kuna plus 6%. Dakle, kada analiziramo prihode i rashode, naravno da ima i kritika, trošarine su porasle svega za 1,0 i nešto posto što naravno Vladi ukazuje da treba ispitati razloge zbog čega trošarine nisu ubirane onako kako smo očekivali i planirali. Ovo je tek prvi kvartal mandata ove Vlade. I taj prvi najteži kvartal, uvijek je taj prva godina mandata najteža. Ovi prihodi i rashodi su sasvim u okviru onoga što je očekivano i obećavano čak u nekim elementima i iznad toga. U čemu su iznad toga? U gospodarskim pokazateljima koji proizlaze iz ovog i ovakvog proračuna. Zaposlenosti i nezaposlenosti. Čuli smo u ovoj dvorani već toliko puta pada vam zaposlenost, raste nezaposlenost. Ja mislim da moramo govoriti ono što govore objektivni statistički podaci, ovo je godišnjak Hrvatskog zavoda za zapošljavanje koji kaže da je 2004. godine velikim dijelom i zbog dobro vođenog proračuna bilo nezaposlenih manje 19 tisuća 925 od čega manje nezaposlenih muškaraca 11 tisuća 52 i manje nezaposlenih žena to ističem jer je neki dan rasprava o ravnopravnosti spolova govorila suprotno, manje je nezaposlenih žena za 8 tisuća 873 nego 2003. godine. Pa bih ja molio da kada iznosimo podatke da se pozovemo na izvornu referencu kako bi to bilo vjerodostojno. Plaće. Bruto plaće su porasle 6%, neto plaće 5,9%. Za prvi kvartal mandata ove Vlade, za prvu četvrtinu jako dobro. Bilo je govora da ova Vlada vodi lošu gospodarsku politiku jer ne potiče izvoz. A zašto je onda prvi puta upravo ove 2004. godine izvoz rastao brže od uvoza. Izvoz je pokrio uvoz sa 48,3%, godinu dana ranije samo sa 43%. Dakle 5% je bolja pokrivenost. Nije da se spava na tim lovorikama, ali dobar poticaj da se nastavi ovim putem i da ga se još više usavrši. Nadalje kao posljedica ovakvog dobro vođenog proračuna nitko nije spomenuo podatke sa tržišta novcem. Tržište novcem je bitan pokazatelj gospodarskih trendova. Buđenje gospodarstva najbolje se vidi u tržištu novca. Prema tržištu novca Zagreb promet je 2004. iznosio 38, 2004. godine 38 milijardi kuna. Godinu dana ranije 28 milijardi kuna. 10 milijardi kuna manje. Ili naši indeksi Crobex i Crobix. Crobex je veći za 32,1%, a Crobis za 1,1%. Tržište novca je indikator zbivanja gospodarstva i prognostički, vrlo važan prognostički faktor ako ne dođe do nekih nepredviđenih turbulencija. O kreditima se također puno govorilo, kako vanjskim tako i domaćim i zaduženjima. Mislim da je pozitivno to što se nastavio trend povećanja kredita građanima. On je 18,7% veći nego godinu dana ranije. Netko će reći ali 2003. povećan za 25%. To je točno, ali ovih 18,7% je, su građani više potrošili na fiksne investicije, na nekretnine i zbog toga je porast kredita za stambenu štednju i za stabmenu izgradnju čak 26,6%, a to je nešto što je trajno vlasništvo. Nije potrošno dobro i sigurno je kvalitetnije nego kupiti potrošno dobro. Samo dvije riječi jer imam vremena još toliko o vanjskom dugu. Vanjski dug je 31. prosinca 2004. 22 milijarde 675 milijuna ili 82,1% bruto domaćeg proizvoda. Ali kakva je dinamika vanjskog duga? 2003. godine vanjski dug je uvećan za 31,6%, a ove 2004. godine za 14,5%. Slažem se sa kritičarima da je domaći dug povećan i to je također pouka Vladi i ona će sigurno izvući iz toga određene konzekvence. I na kraju ja bih rekao najveći kompliment vođenju ovog gospodarstva. Međunarodno priznati kompliment je da je prvi puta nakon 8 ili 7 godina, 7 čini mi se, kreditni rejting Republike Hrvatske poboljšan. Da je išla prema gore. To je priznanje za ovakvo izvršenje proračuna i za ovakav proračun te ja mislim da u zaključku treba reći objektivne kritike su dobro došle, ali falsificiranje objektivnih podataka ne možemo prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kaže doktor Hebrang: «Raspravlja se o ovome Proračunu različito kao da se radi o dvije različite knjige.» A kao da se ne radi o dvije različite knjige. Pa u tom i je štos doktore Hebrang. Dvije su knjige. Jedna knjiga koju je, proračun koji je donio Hrvatski sabor i druga knjiga koja je ovdje došla kojom je Vlada pogazila volju Sabora kojeg ste vi sada član i napravila neki svoj Proračun. I poslala izvještaj o tom svom Proračunu. To su dvije knjige doktore Hebrang.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Kad govorimo već o podacima kolega Hebrang pokušava reći veći prihodi, kontrolirani rashodi. Samo je zaboravio reći da je razlika između prihoda i rashoda 4 milijarde kuna, a planirano je bilo nešto manje od dvije milijarde. Znači dvije milijarde je razlika u tim prihodima i rashodima. Dvije milijarde novih kredita. Dvije milijarde koje sve ukupno napuhuje 10 milijardi novog zaduženja Hrvatske države. Ili novog javnog duga. Prema tome nešto očito u tim brojkama ne vrijedi. Prema tome čitajmo brojke do kraja i nemojmo se hvaliti nečim što ne stoji. Ali tu je onda i ono osnovno. Tih dvije milijarde SDP bi uvijek podržao da je išlo u razvoj, ali nije išlo u razvoj. Išlo je u nekontroliranu potrošnju, potrošnju. Više manje za SDP, ali Europska unija i MMF dijeli lekcije i traži odgovornost svih nas upravo zbog toga što ne kontroliramo tu potrošnju. Isto tako ja ću rado usporediti 2005. i devizni deficit na računu tekućeg plaćanja. Jer znate, znam brojit brodove i često znamo biti protiv brodogradnje, ali pobrojit ćemo brodove predane u 2004. i 2005. Bit će lijepo ako ostanete na pokrivenosti izvoza onakvoj kakva je bila u 2004. Samo nažalost bit će manje brodova. I još nešto. Kad govorimo o vanjskom dugu zaboravite smo jednu činjenicu. Devizne rezerve na 24 milijarde zaduženja koliko je bio konačni saldo 31.12.2003. bile su blizu 5,7 milijardi dolara. Sada su pale na 5,2 milijarde. Zabrinjavajući trend spuštanja rezervi. A dug je došao na 34 milijarde.
Hvala. Odgovor na repliku. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani zastupnik gospodin Linić je u pravu kad kaže da se za dvije milijarde razlikuju naši planovi od realizacije. Ali treba reći i zašto? Zato jer nam je ostavio takav Proračun da nam je trebalo 6 mjeseci da odgonetnemo koje ministarstvo je što izvan Proračuna nekome dužno? Jer to nije bilo transparentno prikazano. I dok smo mi otkrivali ovakve neplanirane i nepredviđene i neiskazane gubitke naravno da smo planirali sasvim drugu cifru. Nakon što smo ju planirali ustanovili smo da moramo platiti još 7 i pol milijardi duga prethodne Vlade. I zbog toga je ta razlika između planiranog i realiziranog. Što se tiče ovih priča o dva različita teksta. Tekst je jedan. Utvrdila ga je hrvatska Vlada i nadam se danas i Hrvatski sabor. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Replika.
Kolega Hebrang kaže u svojoj raspravi od kuda smo krenuli, ali treba reći i kuda smo došli. U ovom trenutku raspravljamo o tome da će gubitke bolnica pokrivati županija, a ne država iz svojih malih proračuna. Govori se o uvođenju novih participacija za usluge zdravstva. Kao što vidimo danas Vlada bez Sabora povećava troškove proračuna za 250 milijuna kuna. Deficit se ponovo iskazuje po novčanoj metodi samo da se ne iskažu dugovanja na kraju 2004. godine jer onda bi taj deficit nešto drugo pokazivao. Dug je samo u jednoj godini povećan za 10 milijardi kuna. Nema novih investicijskih projekata. Investicije u fiksni kapital kao što to kaže se u izvješću Hrvatske narodne banke je najsnažnije opao u odnosu na razdoblje do 2000. godine i to za 12,4 postotna poena u odnosu na godinu ranije. Dakle to su sve podaci koji zapravo moraju zabrinuti jer mi nećemo moći kontrolirati rashode ako nećemo imati povećane prihode. Povećane prihode možemo imati samo na dva načina. Kratkoročno povećanjem poreza što smo učinili u prošloj godini i što ćemo učiniti vjerojatno i u ovoj godini ali to je na kratki dah. Stanovništvo i gospodarstvo ne može podnijeti visoke poreze ako nema mogučnosti ulaganja i razvoja.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa. Štovana gospodine, štovana gospođa zastupnica je govorila o financijskim pokazateljima za tekuću 2005. godinu, a mi raspravljamo o Državnom proračunu za 2004. No ipak treba odgovoriti da ne bi za našu javnost ispalo nedorečeno. Spomenula je da smo u zdravstvu nešto dužni. Ništa nismo dužni. U ovom trenutku nema dospjelih neplaćenih dugova zdravstva. Ukupni dug je 3 i pol milijarde što je jako dobro jer je naslijeđeni bio 7,3 milijarde, ukupni dug. Nemojte zaboraviti da smo morali u lipnju mjesecu platiti 2 i pol milijarde dospjelog kredita HZZO-a od poslovnih banaka. Da smo morali platiti milijardu 600 milijuna neiskazanih gubitaka HZZO-a i neprikazanih u Proračunu. Dakle nema panike. Zdravstveni sustav je stabilan u ovom trenutku, ali je drugo pitanje da li može budućnost Proračuna izdržati opterećenje od 8 i pol do 9% GDP-a za zdravstvo. O tome se raspravlja. Ako ćemo govoriti o ovoj godini onda ćemo reći da su investicije i ove godine nastavljene istim tempom i da je povećanje u investicije bilo čak 20% 2004. Taj trend se nastavlja. Prema tome ni ovdje nije podatak bio točan. Mislim da treba našem narodu objektivno prikazati situaciju a ne ga dovoditi u nekakve iluzije da smo u desperatnoj situaciji. Gospodarski pokazatelji za 2004. su u svim elementima bolji nego za ukupnu Europsku uniju. Cjelokupna Europska unija je imala porast bruto nacionalnog dohotka za 1,5% mi za 3,8%. Europska unija je imala pad zaposlenosti ukupno, mi smo imali pad nezaposlenosti za 1,5%. Treba narodu reći istinu da ima povjerenja u svoju državu i u svoju Vladu bez obzira koja je i kada bude. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Gospođo državna tajnice. Gospodine pomoćniče ministra. Kolegice i kolege. Evo na ovome samome kraju skoro cjelodnevne rasprave o Prijedlogu godišnjeg obračuna državnog proračuna kako se to novo zove, sam da kažem nekoliko riječi. Ja uopće ne sporim da su i gospođa Dalić i gospodin Niko Raić sigurno jedne od najkompetentnijih osoba u Ministarstvu financija i u cjelokupnoj Vladi i sigurno ima razloga da sjede ovdje. Međutim, mi danas raspravljamo o državnom proračunu koji daje prikaz politike jedne vlasti, jedne Vlade tijekom godine dana i sigurno je ovdje trebao sjediti i ministar financija ako ne premijer i još nekolicina članova Vlade zasigurno potpredsjednici Vlade da bi se dala jedna ozbiljnost cjelokupnoj ovoj raspravi a i da bi mogli odgovoriti na kritike i primjedbe koje se mogu čuti iz ovih redova. Ovim ponašanjem Vlade znači ona je pokazala ne samo neozbiljnost bez obzira što uopće ne dvojim da su opravdano spriječeni susretom sa slovenskom Vladom, ali onda postavljam pitanje ovu današnju raspravu mogli smo obaviti jučer ili ostaviti za neki drugi dan. To je zasigurno bilo unaprijed poznato da Vlade danas ovdje nema. Već ona pokazuje i skandalozno ponašanje Vlade jer metodološki dobili smo podatke ne državnog proračuna kojeg smo izglasali krajem 2003. godine ili u rebalans u 6 mjesecu 2004., već tehnički rebalans proračuna iz 12 mjeseca kojeg je donijela Vlada bez ikakvih drugih podataka. Postavlja se pitanje zašto Vlada krije te podatke, reklo bi se kao "zmija noge". Ovdje je bilo primjedbi na termin prijevare. Pa dobro neću koristiti termin prijevare, ali možemo govoriti o terminu obmane ne samo hrvatskih saborskih zastupnika već i općenito hrvatskih građana. Jer uistinu ne znam o čemu raspravljati kad ostalih podataka ovdje nema, odnosno ne znamo o čemu bi Vlada htjela da mi raspravljamo osim što bi možda htjela čuti pohvale. I moram reći da bismo mi bili uistinu zadovoljni kada bismo toj Vladi mogli udijeliti neki kompliment ali uistinu bez obzira koliko se mi trudili to je jednostavno nemoguće. U ovoj raspravi mogu jedino pokušati pokazati apsurdnost politike aktualne Vlade koja u želji da pokaže svoju savršenost ispada ponekad i smiješna. Jednostavno smatram da se Hrvatska na taj način ne pokreće. U ruskoj povijesti bio je jedan lik, mislim da se zvao Potenkin koji je gradio nepostojeća naselja i onda su vrhovnici ruski prolazili tim selima i bili su strašno zadovoljni, međutim nije bilo pomoći niti toj državi niti toj vlasti. I zato ne bih volio kada bi ovoj Vladi uzor bio taj lik iz ruske povijesti. Bio sam član izvršne vlasti i neke stvari o sastavljanju proračuna znam, kao što znam i kako se planiraju troškovi u pojedinim ministarstvima i kako je nemoguće kod nekih stavki doći do 100% izvršenja. Jer nemoguće je planirati u tom iznosu sredstva. I tada su se činile preraspodjele, činile su se korekcije, ali nikada na način koji je evo nama dostavljen po ovome Prijedlogu godišnjeg obračuna državnog proračuna. Uzmimo primjer Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, kako se to već danas zove. Mislim da je u tom ministarstvu bilo čisto stanje bez ikakvih dugova, ako se može dug, odnosno uvijek se govori o nekakvom dugu koji je ostao iza one bivše vlasti. Iza ovoga ministarstva nisu ostajali nikakvi milijunski dugovi. Proračun ministarstva, ono što sam rekao i prilikom njegovog donošenja u izvornom obliku krajem 2003. godine bitno se ne razlikuje od proračuna koji je bio te 2003. godine izuzev sredstava za mirovine, nekih 500 milijuna koji su prebačeni iz Ministarstva rada i socijalne skrbi, tako da se u principu bez obzira što ovdje govorimo o enormnome povećanju troškova u ovome ministarstvu barem za hrvatske branitelje ništa bitno nije promijenilo, ali to ću pokazati na Izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja koji nakon 6 mjeseci nije došao u saborsku proceduru. Krenimo redom. I volio bih ako me već demantirate da onda to učinite sa replikom tako da mogu odgovoriti na eventualne neistine koje će biti nakon ovoga moga govora izrečene. Jer vas uvjeravam da to što ćete reći apsolutno ne odgovara istini. Krenimo redom, nekoliko stvari. Uzmimo stavku usluge telefona, pošte i prijevoza. Planirano je 684 tisuće kuna a kaže izvršeno je 683 tisuće 936 kuna ili 99,99%. Pa krenimo od sebe. Da li netko može planirati troškove telefona za vlastito kućanstvo ne godinu dana unaprijed već često niti mjesec dana unaprijed. Jer bez obzira koliko mi trošili ili koliko mi sebe držali pod kontrolom, pa često cijene same se znaju mijenjati. Jednostavno 99,90% je apsolutno nemoguće ostvariti. Ili idemo dalje, malo veća cifra. Zapošljavanje hrvatskih branitelja, plan je 31 milijun 700 tisuća, a izvršenje je 31 milijun 661 tisuća 857 ili 99,88. Već ovih 99,88 izgleda malo realnije planirano. Međutim ako znamo da je protiv nekih službenika u ministarstvu dignuta krivična prijava zbog korupcije i mita i ako znamo da su poslovi u tom ministarstvu bili obustavljeni nekoliko mjeseci onda se postavlja pitanje pa kada su onda potrošili tih 99,88% sredstava i to potrošili namjenski, a posebno ako znamo da se broj nezaposlenih hrvatskih branitelja ne smanjivao, ne smanjio 2000. kao što se smanjivao za vrijeme one nenarodne vlasti kako se sa lijeve strane moglo čuti, već se sada povećava za 2 tisuće osoba godišnje. Ili idemo dalje, još veća cifra, devetoznamenkasta. Trajna prava, tu su osobne invalidnine, obiteljske invalidnine i naknade u iznosu od 654 milijuna 856 tisuća i nešta kuna, a izvršenje je 654 milijuna 835 tisuća 699. Ovdje piše 100% iako bi istine trebalo stajati 99,997%. Međutim, ja bih uvijek stavio 99,99% bez obzira što matematički može biti to 100%, međutim neka mi netko kaže tko normalan može planirati sredstva u iznosu od 654 milijuna kuna za nekoliko desetaka tisuća korisnika prava ako znamo da se broj korisnika prava iz mjeseca u mjesec mijenja. Samo onaj tko će ovaj rebalans proračuna donijeti 31.12., znači zadnji dan te godine. I još jedan podatak. Evo interesantno, obilježavanje masovnih grobnica iz Domovinskog rata planirano milijun 982 tisuće i 500, a izvršeno je milijun 938 tisuća i nešto, 97,76%. Postotak nije sporan, međutim sporna je činjenica onaj tko zna, prošle godine otkriveno je dva ili tri spomen obilježja. Godišnje se planira najmanje 10 do 12 spomen obilježja i ja ne znam uistinu kako se onda došlo do ovih 98%. I da zaključim. Odgovorna Vlada nikada sebi ne bi dozvolila ovakvu blamažu. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče ispravit ću samo jedan netočan navod uvaženog kolege Pančića u kojem je naveo da njegovo ministarstvo nije ostavilo ama baš nikakvih dugova. Ja ću samo podsjetiti nikakvih dugova osim onih 7 ugovora koje ste sklopili onda kada više niste bili ministar, samo tih 7 dugova za medicinsku opremu je ostao dug vašeg ministarstva transparentno prikazano u raspravi koju smo vodili prije, koje ni danas niste rekli gdje su ta sredstva utrošena i zbog čega, kojom odlukom su sklopljeni ugovori kada je vaš mandat već istekao.
Kolega Pančić, povreda Poslovnika.
Kolega je povrijedio Poslovnik jer sam ja odmah rekao … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] tu neistinu, članak 214. To je već bilo …
Nemojte…
A ja bih volio da ne koristite laži, da ne koristite neistinu.
Nemojte, znam da bi volili, ali jedno je ljubav prema istini a drugo je povreda Poslovnika. Poštovani zastupnik Ivo Banac, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče dopustite mi da popravim krivi, odnosno pesimistički zaključak kolege Pančića, jer nakon pokušaja kneza Ponpjonkina, ruska carska vlast je trajala još stoljeće i pol što ipak nadamo se neće biti slučaj s ovom Vladom.
Nadajmo se, knjigom na knjigu. Zaključujem raspravu. Pripremimo se za glasovanje. Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu. Dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg obračuna. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Trebao je to izvesti radove Finomehanika, a ne Siemens. ... [[Upadica se ne razumije.]] Zastupnik Jarnjak izvolite.
Predlažem ... [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Predlažem da se ručno glasa također [[Upadica: Tako je.]]
Ne rade ni mikrofoni, da. Dobro onda moramo glasovati ručno. Molim tko je za taj Prijedlog godišnjeg obračuna za 2004. godinu? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? To je rezultat? Kad ima dvije ruke, a nema tri. 73 za, 24 protiv, 1 suzdržan. Sa tim omjerom snaga je prihvačen ovaj godišnji obračun. Još imamo jedan zaključak u svezi toga. Prihvača se izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2004. godinu. Molim tko je za to? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Iliti uzdržan? 68 za, 31 protiv. Sa tom većinom je prihvačeno izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2004. godinu.