Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od 10 min kako bih progovorio o najavi promjene izbornoga zakonodavstva. Hvala.
Kolega Glasnović, vi ste drugi.
Kaos u katastru.
Kaos?
Kaos u katastru, u zemljišnim knjigama.
Dobro. Kolegice Glasovac, vi ste treća.
Poštovani gospodine predsjedniče, tražim stanku u ime kluba SDP-a kako bismo upozorili na potrebu uključivanja gluhih i gluho slijepih osoba u izradu pravilnika o pomoćnicima u nastavi.
Može. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime kluba Hrvatske narodne stranke da bi progovorili o aktualnoj političkoj situaciji. Zahvaljujem.
Može. Hvala vama. Javlja li se još netko? Poštovana Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba HDZ-a kako bismo govorili o položaju gluho slijepih osoba.
Hvala. Kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a o aktualnoj političkoj situaciji.
Evo ga imamo znači 7 zahtjeva za stankom. Nastavljamo u 9 sati i 50 minuta. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo s radom. Prva rasprava poštovani zastupnik Branimir Bunjac u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, izborno zakonodavstvo je veliki problem u Hrvatskoj jer nema dovoljno zastupljenosti, mišljenja birača iz razloga jer veliki dio glasova propada. Tako se zna dešavati da veliki broj hrvatskih građana se protivi GMO-u, obaveznom cijepljenju, NATO-u i EU. Ali, njihovo mišljenje u Saboru nitko ne zastupa zbog izbornoga inženjeringa koji glasove prebacuje veliki tzv. velikim strankama. Također znalo se dešavati da 2 stranke sa jednakim brojem glasova dobiju različiti broj mandata i to drastično. Dovoljno je npr. usporediti stvarnu snagu HSLS-a i HNS-a, gdje je HSLS, uvijek dobivao puno više glasova od HNS-a, ali istovremeno putno manje mandata. Znači, bilo bi potrebno uvesti pravednija pravila i nove statistički i metodološki ispravnije izborne jedinice. Međutim, ovih dana u intervjuu u Večernjem listu i Globusu istaknuti član HDZ-a Vladimir Šeks otkriva njihove prave namjere. Ta stranka ne samo da ne želi demokratizirati izborni sustav, već ga želi limitirati i uvesti dvostranačje u RH, bolje reći jednostranačje, u kojem će HDZ stalno biti na vlasti, a SDP stalno na oporbi, s time da će obje stranke u biti provoditi zajedničku politiku u svemu osim po pitanju 2 spomen ploče. Šeks najavljuje da HDZ to misli postići ne samo promjenom izbornog zakonodavstva, već i promjenom Ustava gdje bi ponovno vratio dijasporu kao nefiksu kvotu, čime bi se njihov broj u najmanju ruku udvostručio, broj zastupnika dijaspore. To konkretno znači da bi HDZ bianco na svakim izborima dobivao minimalno6 mandata, jer se zna da je dijaspora zamjenski termin za birače iz BIH. Također HDZ traži da se uvede većinski izborni sustav prema kojima bi ona stranka koja dobije najviše glasova bila izborni pobjednik, da se izborni prag poveća sa 5 na 7 %, da se zabrani prije izborne koalicije, te da se manjinama zabrani pravo glasa. HDZ, dakle, niti ne skriva, da je cilj izmjena izbornog zakonodavstva, eliminirati iz političkog života sve političke stranke osim HDZ-a i SDP-a, pa promjenom zakonom naziva, giljotinom za male stranke. Ponavljam, giljotinom za male stranke. Dakle, uvaženi kolega koji niste članovi HDZ-a i SDP-a, HDZ vam priprema giljotinu. Prema, tome vraćamo se u doba francuske revolucije i imamo stranku HDZ i akubiniciji i Vladimira Šeksa, novoga … [[Govornik se ne razumije.]] koji će rezati glave, dakle, nama iz malih stranaka, jako demokratično. Dakle, osoba, Vladimir Šeks koji je svojedobno izjavljivala da on sa Srbima može pregovarati samo pod zemljom, a kasnije je identificirao uhićivao, locirao i transferirao hrvatske ratne heroje, sada bi htio suspendirati parlamentarnu demokraciju u Hrvatskoj. Iako navedeni gospodin rijetko ima navedene stavove, informacije koje on daje ne treba nipošto zanemariti, budući da su u navedenim intervjuima, gospodin predstavlja kao ideolog glavni HDZ-a, naime tvorcem parlamentarne većine. Prema tome, ja molim, da kolege iz HNS-a također se očituju o tome, da li je tvorac parlamentarne većine u Saboru gospodin Vladimir Šeks. S obzirom na sve navedeno, a posebno obzirom na medijsku pozornost, koja je dana izjavama dotičnog gospodina, ja pozivam sve političke stranke i javnost, da se suprotstavlja političkom jednoumlju, koji očito ne može ispariti iz glava onih koji su u jednoumlju politički istasali. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Druga rasprava, poštovani kolega Željko Glasnović u ime Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani kolege, ja mislim da je danas, što ću danas reći je dokaz da mi još živimo ne u Hrvatskoj državi, nego u nekoj državi koju ja zovem Croslavija. Kad je danas u pitanju razvojna strategija, ja mislim, napisala je radna skupina predsjednice o, prepreke za ulaganje u Hrvatskoj državi. I Hrvatska je posebna, posebno mjesto po preporukama za ulaganje. Zašto? Tu još vlada kaos, ne samo u katastru, zemljišnim knjigama. I ja svaki dan dobivam pritužbe od ljudi koji nisu riješili svoja pitanja po pitanju imovine, povrat imovine. Tu vlada kaos od povrata iz društvenog zemljišta, prevedeno u privatno zemljište. Imate primjere gdje ljudi imaju rješenja, ne mogu riješiti svoj status po pitanju zemljišnih knjiga. I tu je u spregi ne samo bivši kadrovi, komunistički nego kriminalne skupine, tzv. građevinska mafija. I to je rak rana hrvatskog društva, korupcija, i to je rak rana svih post komunističkih društava. Ali mi još nismo riješili pitanje zemljišnih knjiga ni 5% nije uvedeno. Imate ne samo gospodarski forum koji zasjeda svake godine ovdje, u Zagrebu. I ovo što sam govorio od … [[Govornik se ne razumije.]] nitko neće doći u zemlju gdje vlada takav kaos u katastru. Imate opstrukcije na svim razinama. U gradu Zagrebu imate zaštićene stanare koji žive tamo od '45. godine, ljude se poubijali ili su ih otjerali, još ne vraćaju stanove imaju druge nekretnine. Javno su prijavili imovinsko stanje, to je kazneno djelo. Imamo židovskih nasljednika, židovske nekretnine koje također nisu vraćene natrag. Traži se povrat '45. do '48., '56. godine ukinula je Jugoslavija suradnju sa Izraelom, ljudi traže povrat imovine. Hrvate, tisuće Hrvata nisu riješili svoje probleme odonda. Kada će se to dogoditi, ta sprega kriminala i bivših kadrova. Imate ljude koji sjede ovdje, bivši SKOJ-evci, koji su prisvojili sebi 13 stanova npr. u Zagrebu, nikada vraćeni. Taj kaos se nastavlja i ja ne vidim tu kraj. Imate sudstvo totalno neefikasno, imamo ja mislim 1700 sudaca i stotine tisuća neriješenih predmeta. Imamo više sudaca per capita nego itko u kontinentalnoj Europi, samo se statira. I dok se to ne riješi nitko neće doći u ovakvu zemlju gdje vlada taj katastarski i zemljišni kaos. Na kraju bih rekao ovo, šta je do sada radilo državno odvjetništvo po pitanju tih malverzacija. Ljudi su izgradili na tuđem zemljištu npr. Dubrovnik, oduzetom zemljištu, konfisciranom, to je bila jedna pljačka, legalizirana pljačka hotele. Imate u Istri, izgradili su staračke domove. Imate čovjeka koji ne može vratiti svoju imovinu a spor se vodi od 1993. godine. A njegovo zemljište je u obitelji stotine godina. I šta se događa? … [[Govornik se ne razumije.]] Ti sporovi traju od minimum od 4 godine do 12 godina. spora pravda nije pravda i mi možemo govoriti samo o nekakvoj … [[Govornik se ne razumije.]] demokraciji dok se ne riješi to pitanje dekomunizacije. To je ključna riječ. Jer ti kadrovi koji nas zavaravaju ovdje govore o demokraciji, imaju dva paralelna sustava, jedan je sustav za njih a drugi je za druge ljude koji ne mogu ostvariti svoja prava i čekaju do 12 godina da se riješe ti problemi. Po pitanju Agrokora, evo na kraju kada kažem paralelni pravni sustav. Kako je moguće da netko posudi 156 milijuna dolara od nekoga i nije pozvan u to povjerenstvo da svjedoči. Npr. mister Valentić i drugi. I ta hobotnica bivše udbe, službe državne bezbjednosti i bivših kadrova je rak rana hrvatskog društva. I te kriminalne skupine. Pogledajte grad Zagreb, one fasade koje nisu popravljene, šta to znači? To su neriješeni imovinsko pravni odnosi. To su ljudi vani, ljudi su svjesni toga vani, oni bi se vratili ovdje, investirali ali u ovakvu pravnu kaljužu nitko neće doći. I dok se ne riješi taj problem pravne države, prvenstveno govorim o zemljištu, napomenuo bih samo da ni 19% zemljišta u Hrvatskoj nije vraćeno pravim vlasnicima.
Hvala. Nastavljamo dalje. Klub zastupnika SDP-a i poštovana zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Prije nekoliko dana ovdje na saborskim klupama, saborski zastupnici potpisivali su jedan apel koji je došao od Hrvatskog saveza gluhih i naglukih osoba i Hrvatskog saveza gluho slijepih osoba Dodir. Negdje oko 60-ak zastupnika zapravo je dalo podršku njihovom apelu koji bi trebao ići prema Ministarstvu znanost, obrazovanja i sporta a s ciljem da ih se više ne, neću reći opstruira ali ne zaobilazi pri izradi pravilnika za djecu sa teškoćama, pravilnika o pomoćnicima u nastavi i stručnim komunikacijskim posrednicima. To nije nešto što je uobičajeno da neka udruga traži podršku saborskih zastupnika, to zapravo de facto u pravnom svom obliku ne znači puno ali nije niti zabranjeno i oni su naprosto osjetili da se nama kao narodnim zastupnicima trebaju i mogu obratiti kako bi njihovi zahtjevi dobili dodatnu snagu. Ja ću samo na samom početku podsjetiti da UN-ova Konvencija o pravima osoba sa invaliditetom vrlo jasno navodi da osobe sa invaliditetom moraju imati mogućnost biti aktivno uključivane u procese donošenja odluka o politikama i programima uključujući one koji se izravno odnose na njih. Jednako tako ta Konvencija jamči osobama sa invaliditetom da će im RH osigurati provođenje obrazovanja osoba, poglavito djece koja su slijepa, gluha ili gluhoslijepa na najprikladnijim jezicima i načinima te sredstvima komunikacije za pojedince i u okruženjima koja u najvećoj mogućoj mjeri potiču intelektualni i socijalni razvoj te da će im omogućiti da ostvare pravo na redovni inkluzivni i odgojno-obrazovni sustav. Međutim to pravo im se ovim potezom Ministarstva znanosti, obrazovanja zapravo narušilo. Nacrt prijedloga Pravilnika o pomoćnicima u nastavi i stručno-komunikacijskim posrednicima je u izradi od 2015. godine. Dakle, mi ga također nismo donijeli. Prilikom njegove izrade zapravo nije bilo, u njegovu izradu uključena niti jedna od krovnih organizacija gluhih i gluho slijepih osoba iako su te krovne udruge zapravo ukazivale na brojne nelogičnosti pri njegovu nastanku. No, njihovi komentari su do danas ostali neuvaženi. Ja ću samo podsjetiti da je javno savjetovanje o ovom pravilniku otvoreno 1. lipnja 2017. godine, a zatvoreno 30. lipnja istog mjeseca. Izvješće na komentare do dan danas nije objavljeno. Stoga ja koristim ovu priliku da sa ovog mjesta uputim u ime Kluba zastupnika SDP-a, vjerujem da će se tome priključiti i neki drugi klubovi u ime svojih zastupnica i zastupnika, da Ministarstvo znanosti, obrazovanja što hitnije donese pravilnik o pomoćnicima u nastavi i stručno-komunikacijskim posrednicima. Zašto? Zato jer bi taj pravilnik trebao riješiti brojna otvorena pitanja. Mi sada imamo nakon četiri godine, koristimo sredstva ISF-a. Imamo 90 milijuna kuna za 2648 učenika s teškoćama u razvoju kojima im osiguramo pomoćnike u nastavi stručno-komunikacijske posrednike. Znači novac više nije problem. Međutim, donošenje pravilnika trebali bismo regulirati na koji način zapravo usustaviti financiranje sutra kada možda tih sredstava iz europskih fondova ne bude ili ne bude u tolikoj mjeri na koju smo navikli. S druge strane tim pravilnikom bi se trebalo jasno definirati i koje su obveze pomoćnika u nastavi. Isto tako i stručno-komunikacijskih posrednika, odnosno je li termin stručno-komunikacijskih posrednika za gluhonijeme osobe zapravo pravi termin. To je ono na što upozorava udruga, nitko je ne želi slušati. Ona samo inzistira na tome da se upotrijebi i u pravilniku primijeni adekvatna terminologija. I treće ne manje važno na koji način djeci sa teškoćama u razvoju osigurati sigurnost u obrazovnom sustavu, da danas ako imaju jednog pomoćnika, ako se za njega vežu, ako se na njega priviknu da ga sutra ne izgube zbog toga što ne postoji jasno definirana pravila na koji način se angažiraju pomoćnici, koje su njihove obveze, koji su programi koje oni moraju proći da bi se osjećali sigurno osposobljeno za radit sa djecom sa teškoćama bez obzira o kakvim teškoćama se radilo. Stoga evo ja molim i vas kolegice i kolege, ali molim i Ministarstvo znanosti i obrazovanja da što prije završi donošenje, odnosno da donese ovaj pravilnik. A s druge strane da u tom postupku donošenja proba sjesti za stol sa predstavnicima triju krovnih organizacija [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] gluhih i gluhonijemih osoba i da ih uključi u proces što je već trebalo napraviti.
Četvrta rasprava Klub zastupnika HNS-a i poštovana zastupnica Marija Puh, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Evo u svojem uvodu prvo bih se željela osvrnuti na raspravu kolegice Sabine Glasovac. Nije točno da udruge nisu sudjelovale u izradi pravilnika. U izradi pravilnika sudjelovali su iz Ureda pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom, iz Zajednice osoba sa invaliditetom, Hrvatskog saveza gluhoslijepih „Dodir“, iz Saveza gluhih i nagluhih grada Zagreba i predstavnici Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta. I oni su se što se tiče pravilnika usuglasili i nakon toga su ga pustili u e-savjetovanje. Ono o čemu ja danas posebno želim govoriti i što moram reći da me strašno smeta. Slušam rasprave naših zastupnika i mi se doslovce ponašamo kao da smo jedni drugima neprijatelji. Mislim da je krajnje vrijeme da se počnemo baviti sa konkretnim stvarima i da se počnemo baviti sa stvarima koji se tiču naših građana. Moramo se početi baviti sa povećanjem plaća, sa nagrađivanjem izvrsnosti i sa činjenicom da i sama kurikularna reforma ide svojim tijekom. Obrazovanje definitivno nema nikakvu alternativu i ja vas moram izvijestiti i moram izvijestiti javnost da nakon četiri mjeseca nakon što je ministrica Blaženka Divjak preuzela resor znanosti i obrazovanja rezultati su više nego vidljivi. U sklopu izmjene Zakona o odgoju i obrazovanju koji će uskoro ići u javnu raspravu osigurano je povećanje od 30% povećanje plaća nastavnicima koji će raditi na EU projektima. Smatramo da je nagrađivanje proaktivnih, motiviranih i poduzetnih nastavnika nešto što je iznimno bitno i za naše učenike, a na kraju krajeva i za samu Hrvatsku. Samim time potičemo iskorištavanje europskih fondova i apsorpciju novaca koji čekaju novaca na nas. Za 2018. godinu u državnom proračunu u Ministarstvu je osigurano povećanje proračuna koje će biti namijenjeno povećanje plaća zaposlenicima u prosvjeti. Što se tiče kurikularne reforme 33 stručne radne skupine su odgovorile na prijedloge iz javne rasprave i 12 njih je pripremljeno i osvježene su zadnje verzije kurikularnih dokumenata. Tri kurikuluma su u fazi prevođenja na engleski jezik i nakon toga će se ti dokumenti dati i na revalorizaciju, odnosno na međunarodnu recenziju. Mislim da su to podaci o kojima trebamo govoriti, mislim da su to stvari sa kojima se trebamo baviti. Na kraju krajeva ove godine odblokirano je 370 milijuna eura koji su potpisani za centre izvrsnosti koji će se graditi u RH. Ti novci su nam na raspolaganju već neko vrijeme, ali su stajali i nitko se nije za njih pobrinuo. Ministrica je osigurala da se ti novci iskoriste kod nas. Što se tiče stipendija osigurani su novci za 3000 novih STAM stipendija. Znači naši učenici će automatski upisom u STAM fakultete i STAM područja dobivati stipendije. Dakle, potiče se izvrsnost, potiče se uspješnost i ono što mislim je da definitivno se trebamo okrenuti prema budućnosti trebamo se okrenuti prema konkretnim stvarima, na kraju krajeva, HNS je preuzeo odgovornost za to. I poruka kolegi Bunjcu, ovo su vam razlozi, ovo su vam konkretne brojke, ovo su vam konkretni podaci, što je HNS doprinio ulaskom u koaliciju. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika. Kolegica Glasvoac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Mislim da je kolegica povrijedila članak 232. koliko sam sluša kad se tražila stanka, nije najavljena tema da će ovo biti promotivnih 5 minuta gospođe ministrice Blaženke Divjak i to svatko ima pravo ovdje lijepo to najaviti. I promovirati svoju ministricu i reći što je ona dobro napraviti.
…/Upadica Predsjednik: Kolegice Glasovac, ovo nije povreda Poslovnika/…
Međutim, ne može se replicirati, ali samo trenutak, kolegica je uvodno replicirala na nešto, ne čak moje, nego je optužila ove udruge, Hrvatskih savez gluhih i nagluhih i Hrvatskih savez gluho slijepih osoba da lažu.
Kolegice Glasovac, ja vas molim da ne zloupotrebljavate povredu Poslovnika, jer ću vam biti primoran dati opomenu.
Ja mislim da je nisam zloupotrijebila.
Zloupotrijebili ste je, vi krećete u polemiku.
Ako meni netko replicira, ne meni, nego udrugama da lažu, onda ja naprosto moram na to reagirati.
Ja vas molim da sjednete, jer ovo je klasična zlouporaba povreda poslovnika s vaše strane. Prelazimo na 5 raspravu, kolegica Ljubica Lukačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo, ja bih rekla, najprije općenito što se tiče položaja osoba s invaliditetom u RH, da je on danas, daleko bolji nego prije, samo 2 ili 3 godine. Što se tiče apela koji su zastupnicima u Hrvatskom saboru, poslali Hrvatski savez dodir i Hrvatski savez gluhih i nagluhih osoba i Hrvatski športski savez gluhih, otvoreno mogu reći da mi doista nije jasno, zašto je to poslano, čemu taj apel služi? Sva 3 saveza, samnom su obavila razgovor, na temu navedenih problema u ovom apelu, za koje bi ja rekla, da naprosto ne postoje. Što se tiče pravilnika o pomoćnicima u nastavi i stručnim komunikacijskim posrednicima, moram reći da je pravilnik napravljen, da je pravilnik gotov i da će on uskoro biti objavljen. U izradi pravilnika, ravnopravno su sudjelovale sve krovne organizacije osoba s invaliditetom, pa tako i predsjednica saveza … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle, saveza gluho slijepih. Kao i svih ostalih kategorija osoba s invaliditetom. Dakle, netočno je kad govorimo da se određene kategorije osoba s invaliditetom zaobilaze pri donošenju pravilnika o učincima, o pomoćnicima u nastavi. Što se tiče termina, stručni komunikacijski posrednik, željela bi reći, da i rezolucija sama koristi termin posrednik, jer nije prevoditelj znakovni jezik jedan jedini posrednik koji je bitan i značajan za gluhe, nagluhe i gluhoslijepe osobe. Takve osobe trebaju koristiti onaj oblik komunikacije koji im najviše odgovora. Kako ćemo zvati one koji pišu na ruku nekome? Stručni komunikacijski posrednik, a posredovanja ima još nekoliko vrsta. Stoga, termin stručni komunikacijski posrednik, je širi termin od prevoditelja na znakovni jezik i u pravilniku o pomoćnicima u nastavi je upravo tako i navedeno i navedene su točno obveze koje će ispunjavati, dakle, ono što će raditi prevoditelj i što će raditi drugi stručni komunikacijski posrednici, kao i pomoćnici u nastavi za neke druge kategorije osoba s invaliditetom. Iskreno mi je žao, što danas ovdje razgovaramo o problemu koji naprosto ne postoji. Hrvatska Vlada je Savezu gluhoslijepih osoba Dodir, omogućila da na najbolji način artikulira svoje probleme, pa i predsjednik Hrvatske Vlade primio predstavnike saveza Dodir, kako bi se sam uvjerio da li problemi doista postoje. Na tom sastanku zajednički smo zaključili da problemi eventualno postoje kod predškolskog odgoja. Dakle, kod djece koja trebaju biti uključeni u vrtiće. Međutim, u slijedećoj godini riješiti će se i taj problem izmjenom Zakona o predškolskom odgoju, a do tada lokalna zajednica je preuzela rješavanje ovih problema. Stoga, moram reći da je vrlo malo djece gluhih i gluhoslijepih koji se uključuju u vrtiće, međutim, i za njih su osigurani prevoditelji i stručni komunikacijski posrednici onakvi kakvi su im zaista potrebni. Hvala.
Zahvaljujem. I idemo na zadnju raspravu, u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odmah da kažem Most nezavisnih lista će jednoglasno podržati inicijativu pravilnika o pomoći gluhoslijepim osobama. Smatram da je potpuno neprimjereno situacija u kojoj se navodno želi pomoći osobama s invaliditetom, u ovom slučaju, slijepih, gluhih i gluhoslijepih osoba, a onda degradirati profesiju prevoditelja koji je istinska pomoć ovim osobama. Produljiti agoniju, smanjiti mogućnost nastavka školovanja, izazvati isključivost iz društva ovih osoba na način da se koristi u pravilniku netočan, neprikladan i nigdje u svijetu prepoznat termin stručni komunikacijski posrednik. Omogućite ovim osobama iskrenu pravnu pomoć promijenit doslovno jedan termin, stavite prevoditelja znakovnog jezika, prevoditelja za gluho-slijepe osobe ako želite pomoć. To je način na koji može pomoć, ne igrajte se sa životima ovih ljudi i ovu inicijativu kolegica Ninčević-Lesandrić ovdje je došla i pokrenula i prikupila je više od 50 potpisa saborskih zastupnika koje će uputiti u Vladu RH. Kolegice i kolege, vidjeli smo protekli tjedan, bio je angažiran nakon natpisa o termoelektrani u Perući kolega bačić. Naravno, on je u svome stilu sposoban prenositi torbu od točke A do točke B u slučaju Fimi Media, ali govoriti neistine da je strateški projekt u strategiji koja je izglasan u Saboru je neistina. Ja sam tada i izlagao u ovoj sabornici, vi niste gospodine Bačiću. Strategiju prostornog razvoja nigdje nije u strategiji termoelektrana Peruća niti se spominje, osim što je spominje u obrazloženju MCC gdje je vlasnik suprug od naše potpredsjednice Vlade koja je ovdje nazočna, koji taj zločinački, smrtni projekat za Cetinsku krajinu, termoelektrane Peruće žele napraviti, koja je strateški, ekonomski i ekološki neprihvatljiva. To je činjenica, ja sam to prvi kazao. Prije imenovanja ministrice Burić, da iz vrha Vlade se pogoduje tome projektu i znamo reakciju vaše potpredsjednice, kolega Bačić, potpredsjednice Martine Dalić gdje je nisam niti pitao nego sam pitao premijera je li kolegica vaša, potpredsjednica Vlade tj. njegova u sukobu interesa, je li njen suprug želi nametnuti jedan monstrum koji ima 100 metara visok dimnjak, širok 10 metara i koji 700 kila otrovnih plinova želi ispustiti u zrak. 120 vas je glasalo za to. U raspravi sam ja sudjelovao i ovo sam ponovio, u obrazloženju se nigdje ne navodi. Jedino gdje se navodi je na karti gdje je HDZ-ov načelnik općine gdje je Vis Viva projekat, gdje je također vlasnik suprug ministrice Burić koji je imao kancelarije kod toga načelnika općine i koji im je pogodovao da se uplani, zbog toga je jedino na jednome obrascu, a nigdje se ne spominje u Strategiji razvoja RH. To je činjenica, jedino pritužba koja je odbijena jer je gospodin Burić dao poslije. I sada se želi mene prikazati kao čovjeka naroda Sinja i Cetinske krajine koji je prvi ukazivao, kojemu je priječeno, kolega Grmoja je svjedok. Koji je ukazivao da je sukob interesa 10 milijardi kuna u vrhu Vlade, dvije potpredsjednice su vezane, to je vama normalno. Karamarko, Konzultantica slučaj je nula za ovo. ja javno govorim i narod Sinja i Cetinske se krajine protivi. Mene možete degradirati kolega Bačiću, vi i HDZ. Što ne spominjete gospodina Šipića koji živi na rijeci Cetini, kuća mu je 6 metara od rijeke Cetine. Najbitnije u ovom slučaju je Povjerenstvo o strateškim investicijama, ono donosi odluku šta je strateška investicija. I prigovore čekamo na studiju utjecaja na okoliš. To su bitne stvari. A ne ova strategija koja u biti nije provedbena i gdje se nigdje ne spominje osim ovoga što je ucrtao vaš načelnik, Dinko Bošnjak koji je bio kao saborski zastupnik ovdje i koji je lobirao taj projekat. I koji kroz županiju treba proći i lobirala ga je županija. jel' se ijednom čuo glas protiv termoelektrane Peruća dok ja nisam došao u ovaj Parlament? Kao saborski zastupnik toga kraja. To je strateški najbitniji resurs, pitka voda, možete mene udarati, izbaciti i blatiti pred narodom, ali narod Sinja i Cetinske krajine nikada, nikada neće dozvoliti graditi termoelektranu Peruća, kolega Bačiću, ma šta vi rekli. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika, kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen članak 238. Poslovnika. Kolega Bulj vrijeđa i omalovažava druge zastupnike. Dakle ničim izazvan on proziva mene zbog toga što je glasova o strategiji koju nije pročitao, pa to nije ni prvi ni zadnji dokument kojega kolega Bulj nije pročitao …… [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica predsjednik: Kolega Bačić.]] Prema tome, kolega Bulj, ja vam [[Upadica predsjednik: Kolega Bačić.]] Ja vam ničim ništa nisam napravio da vi glasujete o nečemu što niste pročitali [[Upadica predsjednik: Kolega Bačić.]] I vi sada zbog toga što nije pročitao, on vrijeđa mene, gospodine predsjedniče i ostale zastupnike HDZ-a što je javnost primijetila da je digao ruku za dokument u kojemu se spominje potencijalna lokacija … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Bačić, ja vas molim sada, dakle, nije došlo do povrede Poslovnika u izlaganju kolege Bulja. Izvolite, kolega Zekanović.
Također povreda Poslovnika, članak 238. Kolega je omalovažavao druge zastupnike, spominjao je kolegu Šipića koji nažalost nije ovdje ali ja ću samo kratko reći. Cetinjani kažu Bulj govori, Šipić novce donosi.
Dobro, i vi ste isto tako zloupotrijebili povredu Poslovnika, dakle ovo je već povreda Poslovnika koja je zloupotrebljena i ja vas molim, imamo i kolegu Bulja, vjerojatno će i on povrijediti Poslovnik, ja vas molim da se to ne radi jer ću od sada dijeliti opomene i drugi puta nakon povrede Poslovnika bit će oduzimana riječ. Ne, dobit će i Bulj riječ, ali koristite sada svi povredu Poslovnika za repliku i to nije korektno i sustavno i namjerno se krši poslovnička odredba. Dakle, još kolega Bulj, izvolite, nakon toga idu opomene, a drugi puta zlouporaba bit će oduzimanje riječi. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Povreda članka 238. Kolega Bačić je kazao da ja nisam pročitao strategiju, da, ja sam je pročitao, od A do Ž, i znači nigdje se ne spominje u strategiji u tekstualnom dijelu se ne spominje. Jedino šta je stavljeno da ucrtana, a to je općina Hrvace gdje ste i vi dobro lobirali za taj projekt skupa sa načelnikom i županijskim čelnicima, a nigdje se ne spominje kao strateški projekat. Jedino šta je ucrtala općina Hrvace, a znamo tko je na vlasti, to je istina. A da ja nisam pročitao, možete vidjeti jer sam i raspravljao od tada, znači lažete i obmanjivate cijelu javnost. Upadica predsjednik: Ajde molim vas!/… I nije vam ovo FIMI-MEDIA i prenošenje novca od točke A do točke B [[Upadica predsjednik: Kolega Bulj!]] Hvala lijepa [[Upadica predsjednik: Kolega Bulj!]]
Kolega Bulj, ajde molim vas. Dobro. Kolega Bačić.Ajde molim vas, da se ponašamo u skladu sa pravilima koja smo si sami odredili dok ih ne odredimo. A do tada vas molim da budemo korektni i da poštujemo Poslovnik. Poštovane zastupnice i zastupnici prije nego nastavimo sa radom, ajde imam jednu važnu vijest, nije vijest nego jedna informacija koja je posvećena jednom krugu vrlo plemenitih ljudi pa vas molim da me saslušate. Današnji dan 25. listopada svake godine obilježava se kao dan dobrovoljnih darovatelja krvi. Toga dana 1953. godine u Željezari Sisak prvi put je u organizaciji Crvenog križa organizirano dobrovoljno prikupljanje krvi. Zato mi dozvolite da svim tim plemenitim ljudima koji nesebično darivajući dio sebe, svakodnevno spašavaju veliki broj ljudskih života kao i institucijama koje o tome skrbe zahvalim i čestitam njihov dan u ime Hrvatskoga sabora, svih zastupnica i zastupnika!
Vidim da se javlja uvaženi zastupnik Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, u ime kluba MOST-a tražim stanku o opstrukcijama i makinacijama koje HDZ provodi kako bi zaustavio rad saborskog Istražnog povjerenstva Agrokora.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku na temu Istražnog povjerenstva o Agrokoru.
Hvala. Molim? Ne razumijem.
Oprostite, ali molim u ime kluba GLAS-a i HSU-a također na istu temu stanku.
Hvala. Uvažena zastupnica Glasovac.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi progovorio o novoj verziji povijesti Domovinskog rata u režiji HDZ-a. Hvala lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Znači, tražimo stanku klub HNS-a po istoj temi, pitanje Povjerenstva za Agrokor.
Hvala. Još koji klub? Ne. Hvala lijepo. Vidimo se u 11,55.
U ime kluba MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege mi nismo imali prošli tjedan glasovanje o uvrštavanju novih točaka u dnevni red, a u petak nije nas bilo ovdje previše u sabornici. Potpredsjednik Sabora Furio Radin nam je najavio za srijedu glasovanje što bi značilo da bi se kroz to glasovanje uvrstile i nove točke u dnevni red. Međutim, evo došli smo jutros i glasovanja nema. Znate zašto nema glasovanja? Zato što sam ja u petak uputio u proceduru izmjenu odluke o osnivanju saborskog istražnog povjerenstva kojem su potporu dali svi oporbeni klubovi i jedan zastupnik vladajuće većine. Kada bi svi ti klubovi stali iza toga to bi bilo negdje 74 potpisa, odnosno 74 ruke u Saboru. Očito je da je namjera da to ne uđe u dnevni red, da idući tjedan vrlo vjerojatno ne zasjedamo i čeka se trenutak da se dogodi ovo što HDZ željno iščekuje i na što se oni pozivaju, da onda kažu povjerenstvo po sili zakona više ne može raditi. Znači nakon mjeseci i mjeseci da pristanu uopće na saborsko istražno povjerenstvo sada opstruiraju njegov rad, znači opstruiraju i traže sve moguće načine kako da tog istražnog povjerenstva ne dođe. A dao sam konkretan prijedlog. Uostalom mi nismo izabrali potpredsjednika saborskog istražnog povjerenstva. Bio je dogovor na ovom prvom neformalnom sastanku da će se uputiti izmjena odluke u saborsku proceduru. Nitko je nije uputio, evo pa sam ja krenuo u tu inicijativu, skupio potpise, a to je bio zadatak onih koji su izglasali povjerenstvo, da upute izmjenu odluke. To nije napravljeno što pokazuje koja je krajnja namjera. Namjera je da se sakrije puna istina o Agrokoru. A ono što je zanimljivo sa mnom se složio i Vladimir Šeks u svom posljednjem intervjuu, glavni ideolog HDZ-a, tvorac ove većine koji je ohrabrio HNS preko određenih punktova kako on to kaže. Nadam se da to nisu pravosudni punktovi. Kaže ovako Šeks: „Istraživati bi se mogle sve ostale okolnosti vezane za osnutak i funkcioniranje Agrokora. Činjenice koje izlaze izvan okvira kriminalnih radnji. Ja naravno nisam savjetnik oporbe, ali bih im ipak savjetovao da predlože osnivanje povjerenstva kojim bi se istražilo funkcioniranje koncerna poput Agrokora, kakav je bio odnos političke vlasti prema njemu, kakav je bio odnos bankarskog sustava, kako su se postavljale razne vlade. Sa ovim mojim prijedlogom izmjenom odluke unutar koje sam maknuo ovu točku koja se tiče kvalitete financijskih izvješća u koncernu Agrokor, upravo takvu odluku drage kolege imate iz HDZ-a, odnosno iz većine predanu. Vi je samo sad trebate uvrstiti na dnevni red i sve smo riješili. Evo drago mi je da se i ja nekad slažem sa Vladimirom Šeksom, tako da ako ćete ga poslušati kao što ste ga poslušali kod formiranja saborske većine i kad je već čovjek odigrao tako ključnu ulogu u hrabrenju preko određenih punktova idemo sada ga poslušati i o ovome i ovo znači staviti na glasovanje, izglasati ovu odluku i krenuti sa radom saborskog istražnog povjerenstva. A što se tiče vaše namjere da gasite saborsko istražno povjerenstvo jedini tko može, a zbog toga ćete trpjeti ozbiljne političke posljedice može ovaj Hrvatski sabor koji je izglasao saborsko Istražno povjerenstvo. Ono drugačije ne može prestati s radom, pa očekujem ako već nas zavlačite ovoliko dugo da uputite tu vašu odluku, taj prijedlog u proceduru, da o tome raspravimo i da onda glasamo i da svi u Hrvatskoj vide da HDZ i njihovi koalicijski partneri iz HNS-a čiji je čelnik također imao Ledo škrinju u svom stanu, da i oni također kažu hrvatskoj javnosti da ne žele punu istinu o Agrokoru, da ne žele da se sazna koji su ljudi odgovorni. A ja sam najavio na prvoj sjednici povjerenstva izaći ću s dokumentima koji će baciti jedno novo svjetlo na ono što su činile izvršne vlasti, odnosno što je činila izvršna vlast u slučaju Agrokora i što je činilo uostalom hrvatsko pravosuđe. Hvala.
Idemo dalje. Poštovani Branko Bačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Najprije na ovu tezu kolegi Grmoji da HDZ opstruira rad povjerenstva. Da je po vama kolega Grmoja povjerenstva ne bi ni bilo. Naime, ja ću vas podsjetiti da niste podržali osnivanje niti imenovanje povjerenstva. Dakle, po vama ga ne bi ni bilo. Mi u HDZ-u tvrdimo da povjerenstvo može raditi. Ja ne znam što radi medijski predsjednik povjerenstva. On predsjedava s povjerenstvom u medijima. Šalje poruke u ime povjerenstva i to odluke za koje ga nitko nije ovlastio. Odluke koga će pozvati a da to povjerenstvo nije o tome donijelo odluku. On se prijeti kao predsjednik povjerenstva da će podnijeti kaznenu prijavu. On može kao građanin, kao što je i kolega Petrov kao građanin, a ne kao predsjednik Sabora podnio kaznenu prijavu može isto tako kaznenu prijavu kolega Orsat Miljenić kao građanin. Ali kao predsjednik povjerenstva kaznenu prijavu može podnijeti onog trenutka kad većina od ukupnog broja nazočnih, od ukupnog broja članova povjerenstva za to donese odluku. Prema tome, ne vidim razloga i ja prozivam predsjednika povjerenstva što čeka. Jeste li donijeli poslovnik o radu? Niste. Jeste li utvrdili dinamiku rada? Niste. Jeste li propisali koga ćete na koji način pozivat na povjerenstvo? Niste. Imate već 15 dana povjerenstvo, a još predsjednik povjerenstva osim jedne sjednice nije sazivao druge sjednice. Zašto? Ja postavljam pitanje zašto? Jer pitanje je kada će se i ako se potvrdi rješenje o otvaranju istrage. ja ne znam, možda Županijski sud odbije rješenje o otvaranju istrage i Povjerenstvo će nastaviti s radom. I nitko ne priječi, pogotovo mi u HDZ-u, ne priječimo Povjerenstvo da radi. Ja pozivam predsjednika Povjerenstva gospodina Orsata Miljenića, da sazove Povjerenstvo i ovo što kolega Grmoja govori, nek' se nastavi sa radom. Ali kolega Grmoja, vi to jako dobro znate i vi svi zastupnici MOST-a i ostalih oporbenih stranaka to što nema potpredsjednika Povjerenstva, to ne priječi Povjerenstvo da radi. U slučaju spriječenosti predsjednika Povjerenstva može ga mijenjati potpredsjednik ali postojeća odluka koju je predložio Klub zastupnika SDP-a, ne mi u HDZ-u jer je Klub SDP-a bio predlagatelj odluke o osnivanju Povjerenstva, to što su greškom, zabunom, omaškom, zaboravili i predložiti potpredsjednika, to nije na nama, ali to što je zaboravljeno, to što je ispušteno, to što sada vi predlažete da se uvrsti u dnevni red i bez toga što ste vi predložili i što tražite predsjednik Sabora uvrsti u dnevni red, vi možete raspravljati na Povjerenstvu, donositi odluke koje su u djelokrugu rada tog Povjerenstva i zato nije kriv Klub zastupnika HDZ-a. Isto tako, do rješenja o istrazi, ako ono bude potvrđeno, opet ja govorim, ako bude, ne znam hoće li biti, do tada, možete raspravljati i o bilancama i svemu onome što piše u samoj odluci. Iako Županijski sud u zagrebu potvrdi, onda po nama u Klubu zastupnika HDZ-a, ex lege Povjerenstvo prestaje s radom, tu je potpuno jasan članak 4. stavak 2. Zakona o istražnim povjerenstvima koji govori ako se o nekom pitanju, za koje je Povjerenstvo osnovano otvori sudbeni postupak, tada Povjerenstvo prestaje radom. Ne piše u zakonu da treba Sabor donositi nikakvu posebnu odluku, nego temeljem zakona, snagom zakona ono automatski prestaje radom i Povjerenstvo na svojoj sjednici treba donijeti zaključak s obzirom da je otvoren sudbeni postupak u dijelu, opet ću reći da ne bi prejudicirao bilo što, ako se takva odluka donese i potvrdi rješenje državnog odvjetnika od strane Županijskog suda u Zagrebu, tada će Povjerenstvo, odnosno članovi Povjerenstva konstatirati da im temeljem zakona prestaje rad jer je pokrenut sudbeni postupak. Mi u klubu HDZ-a ne znamo na koje okolnosti je otvorena istraga i čak i kada bi znali, pa o tome ne raspravljali na Povjerenstvu, nego o čemu zašto nije u ovom trenutku državni odvjetnik otvorio istragu, to ne znači da tijekom 18 mjeseci koliko ukupno i maksimalno može trajati istražni postupak, da se neće utvrditi neke teme koje bi sada Povjerenstvo u ovom slučaju raspravljalo. Prema tome, evo završavam gospodine predsjedniče, Klub zastupnika HDZ-a, niti opstruira niti ima namjeru opstruirati rad Istražnog povjerenstva.
Hvala vam. Treća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, dakle ja ne vidim u čemu je ovdje spor i sada je kolega Bačić vrlo jasno rekao da ako se otvori sudski postupak eventualno o nekoj temi, onda Povjerenstvo o toj temi prestaje s radom. Dakle, sudski postupak se može otvoriti o kaznenoj odgovornosti, ali zadaća Povjerenstva nije utvrđivanje kaznene odgovornosti. Zadaća Povjerenstva je utvrđivanje političke odgovornosti. Povjerenstvo ne može nikog kazniti, stavit ga u zatvor, ništa od toga. Dakle, Povjerenstvo je ustanovljeno upravo zato da pogleda one elemente koji možda nisu kazneno djelo ali jesu pitanje političke odgovornosti. I u onim dijelovima u kojima Povjerenstvo eventualno dođe do jedne točke koja se odnosi na kaznenu odgovornost, to je jasno da to preuzimaju pravosudne institucije, dakle policija, pravosuđe itd., ali oni ne mogu utvrđivati političku odgovornost i ne mogu se uopće baviti pitanjem političke odgovornosti. Za nas međutim, kao najviše predstavničko tijelo u zemlji je politička odgovornost u ovom slučaju, tvrtke koja je imala dakle, apsolutni monopol, tvrtke koja je očito bila uvezana sa politikom, tvrtke čiji čelnik danas tvrdi da je on kako je rekao, konzervativni demokršćanin. Kakve to veze ima s bilo čime? Dakle, poziva se na neki politički svoj identitet a sumnjiči ga se za lažno prikazivanje da ne kažem, pronevjeru. Možda lažno prikazivanje financijskih podataka. Dakle, pokušava se braniti nekom političkom kvalifikacijom svojom. Očito je da je pitanje uvezenosti sa politikom i političke odgovornosti ovdje vrlo važno i zanimljivo pitanje i Povjerenstvo ne treba ulaziti u kaznenu odgovornost čak i bez obzira što napravilo pravosuđe. Sve što se odnosi na kaznenu odgovornost, neka procesuira pravosuđe. Ali ne može pravosuđe se baviti političkom odgovornošću, to može samo Parlament, odnosno kroz dvoju instituciju Povjerenstva. Moramo reći da je cijela ova rasprava je javni škandal počeo pred 6 mjeseci. Ja sam znala iz prve stranice novina na kojima je to pisalo da je Ivica Todorić u Londonu kad je krenula 5 ujutro strašna akcija u njegovoj kući jer su svi znali da ga tamo nema, dakle očito nekih problema ima kad se čeka 6 mjeseci, da se uopće nešto pokrene u kojem se može sve sakriti, odnijeti, pospremiti itd. Očito nekih problema ima za koje takvo saborsko povjerenstvo potrebno. Ponavljam, ne za kaznenu odgovornost, to je pitanje pravosuđa, ali za političku, apsolutno. Hvala.
Zahvaljujem. Četvrti na redu, Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa kolegice i kolege. Javili smo se po ovoj istoj temi. Mislim da je danas svima u Hrvatskoj jasno, da HDZ ne želi raspravu, da opstruira raspravu, da mu nije u interesu, da se jednostavno čuju određeni odgovori i da je tomu tako, vidimo po cijeloj kronologiji. Čak bi se moglo postaviti pitanje, da li su kolege iz HDZ-a sa određenih punktova dobile informacije, kada će krenuti kazneni progon i sve jer su se opirali 6 mjesec. Mi da smo osnovali povjerenstvo kada smo mi to predlagali i kada je to bilo ovdje na raspravu, povjerenstvo bi već bilo pred kraj sa svojim radom. Znači postavlja se pitanje gospodinu Bačiću i HDZ-u zbog čega su opstruirali pola godine, pokretanje rada povjerenstva i čekali da dođemo u situaciju, da bi onda sad oni mogli tumačiti kako njima odgovora da povjerenstvo ne može raditi. Znači jasno je kao dan, da je HDZ napravio sve da zaustavi povjerenstvo, da to radi i dalje. Jasno je kao dan, da u tome koristi i određene punktove, koji očito također služe HDZ-u kao potporni stup. Jasno je kao dan da je ovo povjerenstvo najneugodnije i zbog toga Plenković to izbjegava, zbog HDZ, zbog umiješanosti Martine Dalić, Zdravka Marića, Ante Ramljaka i ovih koji su sada u Agrokoru, to je jasno kao dan. I naši građani moraju toga biti svjesni. Mi ćemo iskoristiti svaku mogućnost kao parlamentarna opozicija da svaki dan na to upozoravamo. Objavljivati ćemo sve informacije i ja pozivam hrvatske građane i sve one koji nešto znaju, da mi se slobodno obrate, ja ću to svaki dan ovdje u stankama koristiti i govoriti. Sve što saznam, kao što sam saznao da je u izvještaju HANF-e, odnosno Vijeća za financijsku stabilnost, već upozoravamo u 2016. g. U 2016. g. gospodin Bačić na probleme, [[Upadica: Nemojte dobacivati, molim vas.]] na probleme, koje postoje u faktoring poslovanju, dok je vaš ministar govorio da je Agrokor izvrsna tvrtka, a već 2016. je HANFA upozoravala, sve su to podaci koje ćemo nastaviti objavljivati i na kojima ćemo konfrontirati HZD, da se vidi, da je HDZ politički = Agrokor, gospodarski, da je to jedno proizašlo iz drugog, da sve tvrtke su privatizirane za vrijeme HDZ-ovih Vlada, bilo do 2000., bilo za vrijeme Sanaderove Vlade, kada je ministar bio i gospodin Bačić. Od 2004. nadalje, znači sve što je vezano uz Agrokor, bitno je napravljeno za vrijeme HDZ-ove Vlade. I onda je jasno, zašto HDZ ne želi raspravu. Ali, sada još jedan korak dalje, pa tko zna uopće da li se i što se preklapa u odluci vezano za povjerenstvo i za postupak DORH. Da li to zna gospodin Bačić? Da li to zna bilo tko iz HDZ-a da bi oni sad tvrdili svaki dan da povjerenstvo neće raditi i sa te strane meni je puno mjerodavnija izjava gospodina Cvitana koji tvrdi da povjerenstvo može radit. Ja vjerujem više gospodinu Cvitanu, nego što vjerujem gospodinu Bačiću. Pa ja vjerujem da u ovoj stvari svi više vjeruju gospodinu Cvitanu, nego gospodinu Bačiću. Ako on tvrdi da nema razloga da povjerenstvo ne radi, Cvitan, DORH, zašto HDZ i Klub zastupnika HDZ-a tvrdi da ima? Kako je to moguće? Kako oni imaju bolju informaciju od toga što ima državni odvjetnik, koji je rekao da povjerenstvo može nastaviti sa radom. Ili imaju informaciju opet sa nekih punktova, a to je posebna tema koju treba obraditi, gdje je gospodin Šeks rekao jednu skandaloznu stvar, a to je da su utjecali i to je tema za povjerenstvo istražno u Hrvatskom saboru, kako i koji punktovi i Šeks preko tih punktova utjecao na predsjednika HNS-a, na tajnika HNS-a, da promjene odluku o koaliciju sa HDZ-om. To je pravo pitanje. Da li su to bili pravosudni punktovi, da li su to bili gospodarsko financijski interni punktovi, možda energetika, to je pitanje za povjerenstvo. Kako je to Šeks i Plenković utjecao na HNS da preko noći promijeni odluku? To povjerenstvo će SDP također predložiti u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na 5 raspravu, u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Hrvatska javnost i hrvatska historiografija imaju jedinstveno mišljenje da su akcije Bljesak i Oluja bile časne akcije uništenja Velikosrpske agresije i istovremenog oslobođenja hrvatskog teritorija. Sve do jučer svi smo bili složni da je odlazak jednog dijela Srba iz tzv. Republike Srpske krajine, bio organiziran od ljudi koji se nisu mogli pomiriti sa postojanjem suvremene međunarodne priznate RH. Međutim, članovi kninskoga HDZ-a vrlo važnog ogranka, dakle, ljudi sa terena, izvještavaju nas da je prvi predsjednik HDZ-a i RH, doktor Franjo Tuđman iselio Srbe iz RH štoviše, da je to učinio s razlogom, i da je to bio njegov san. Dakle, njegov san je bio iseljenje Srba iz RH. Dakle, zaprepašteni smo tvrdnjom da članovi HDZ-a imaju u politici dr. Franju Tuđmana jednako mišljenje kao i vladajući srbijanski političari koji ne priznaju legitimnost akcija Oluja i Bljesak. S toga razloga molim HDZ da se izjasni da li se ovdje dosita radi o novoj do sada nepoznatoj verziji hrvatske povijesti koja će posljedično tome ući u školske udžbenike ili se radi o kleveti pa i o kaznenome djelu. Da li ovakvi dokumenti javno objavljeni služe možda najavi čitanja presude šestorici Hrvata iz BiH-a koji su optuženi za udruženi zločinački pothvat a koja će biti objavljena 29. studenoga ove godine? S obzirom na ozbiljnost izrečenoga i ponavljam još jednom, javno dostupnoga dokumenta nastaloga u vladajućoj stranci iz kojeg ostaje previše otvorenih pitanja, molim da se HDZ ovdje u Saboru očituje o svemu. Hvala lijepa.
Zadnja rasprava, poštovani kolega Batinić u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolegice i kolege, za očekivati je bilo da će Istražno povjerenstvo konačno početi sa radom a sad ispada da opet otvaramo te teme i da neko opstruira rad. Ja bi samo želio podsjetiti na ono što sam govorio nekoliko puta sa ove govornice, naravno kao reakcija na traženje stanke određenih kolegica i kolega, upravo iz razloga onda vrlo jasno kažem, stav HNS-a po pitanju da li treba Povjerenstvo ili ne. Prihvatili smo kao i svi ovdje, mi nemamo s tim ništa protiv s time da bi želio napomenuti, na zadnjoj stanci da sam i osobno bio ovdje na kraju u zadnjoj rečenici kazao i pozvao predsjednika Istražnog povjerenstva, gospodina Miljenića, da što čeka, zašto ne počne sa radom. Svašta smo opet danas čuli od nabrajanja, ja bi samo želio spomenuti, postoji Zakon o istražim povjerenstvima koji vrlo jasno u svojim člancima, u svojim točkama govori kada počinje, tko može, kako i na koji način i kada Povjerenstvo treba prestati sa radom. Da li se radi o političkoj odgovornosti, da li se radi o kaznenoj odgovornosti, svjesni smo da je ovo političko tijelo i da se želi istražiti politička odgovornost međutim tada predlagači izvolite, mijenjajte članke zakona ili što se očekuje od nas koji smo ovdje u Saboru zastupnici da iščitavamo ovaj zakon onako kako piše. Ja ću predložiti, evo ovo je moj prijedlog prema svima nama želim da ga podržite, imamo saborski Odbor za zakonodavstvo, imamo saborski Odbor za Ustav, ne vidim razloga zašto ne bi to bila tema ta dva odbora pa da oni tumače članak 4., koji kaže „Ukoliko je pokrenut sudbeni postupak o nekom pitanju za čije je istraživanje prethodno osnovana Istražno povjerenstvo, ono će odmah prestati sa radom.“ Dalje nema pojašnjenja. Meni je čudno a vjerujte i veliko većini građana RH, mi smo ti koji donosimo zakone. A sami ih, neki od nas, pardon, neki od nas ih žele kršiti. Stoga bi predložio da se saborski Odbor za zakonodavstvo očituje o tome i ovim prijedlozima nekih kolega i tumačenjima, da li se može posebno razlučiti kaznena odgovornost vezano za ovo i politička odgovornost. Volio bi čuti. Inače, i dalje nemamo problema sa time i vidim da je predsjednik Istražnog povjerenstva gospodin Miljenić, on komunicira očito samo sa medijima, daje izjave, a ne znam zašto nije sazvao sastanak Povjerenstva. Naime, to me pitao… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] [[Upadica predsjednik: Kolega, samo malo, kolega Miljenić, ja vas molim da se pristojno ponašate.]] To pitam u ime člana…
Uopće vas nema, nema vas uopće u sabornici, sada upadnete unutra i počnete se derati sa strane, molim vas da se ponašate pristojno. Postoji način na koji se to radi i to jako dobro znadete i nemojte se ponašati na način kao što sad to činite.
Hvala predsjedniče. Nadam se da ćete mi uvažiti 30, 40 sekundi. Naime, to pitam iz razloga jer moj kolega iz kluba koji je član toga Povjerenstva željno očekuje početak rada. Hvala, kolega Miljeniću. Nadalje, ono što nas u HNS-u posebno zanima to je budućnost te tvrtke. Prvenstveno budućnost, to su radna mjesta i kako će se ova kriza kada se i kako i na koji način će se razriješiti, kako će reflektirati na ukupno hrvatsko gospodarstvo. Na ove objede i na one konstrukcije određenih kolega po pitanju, spominjan je bio i naš bivši saborski kolega Šeks s kojim sam bio unatrag godinu dana sam se jedanput sreo biti na Trgu žrtava, pozvao sam ga na kavu u našu stranku, nije prihvatio, sa smiješkom nije prihvatio, iz određenih razloga, ne znam kojih, međutim, ovo su izmišljotine i izmišljene konstrukcije. Nažalost iza ove govornice puno puta smo čuli takve izmišljotine, neću upotrijebiti težu riječ, međutim i činjenica je da ukoliko se ne demantiraju, svaki puta postat će istina. Stoga i ovaj puta, vrlo jasno demantiram konstrukciju koja se ovdje složila sa prelaskom HNS-a preko noći, to nije točno. To je tema o kojoj se razgovaralo zadnjih 6 mjeseci. Maras, imao si priliku. Zadnjih 6 mjeseci tijelo stranke kao što je središnji odbor, najviše tijelo između … [[Govornik se ne razumije.]] donijelo je dvotrećinskom većinom odluku. Otklanjam sve špekulacije i kolega Maras, ukoliko vam nešto nije jasno, možete me pitati, ja ću vam vrlo rado odgovoriti ali sugeriram nemojte izmišljati i govoriti laži.
Nastavljamo sa radom Izvolite kolega Pernar.
Poštovanje, molim stanku od 10 minuta zbog stanja, zbog nefunkcionalnosti državnih institucija. Hvala.
Dobro. Jel pustite kolegu Glasnoviću da on da repliku?
Ma puštam, general, naravo.
Ajde može.
Poštovani kolega ovako, sve o čemu raspravljamo ovdje ovih mjeseci, svodi se na jednu stvar, čujemo, vrijednosti, moral itd. Pa ja mislim zašto gledamo sadašnju situaciju, zašto jesmo gdje jesmo sada? Evo … [[Govornik se ne razumije.]] Indijanci, stanovnici drevnog Egipta imali su više razvijeniju duhovnost i moralnu … [[Govornik se ne razumije.]] izobrazbu nego mi ovdje sada. Zašto je to tako? Imate drevni Egipat, vagalo se je srce, grešnici su išli tamo, na smrti su išli tamo u raljama Vodenog konja, a drugi u nirvanu, a što imamo ovdje, što je korijen svega ovoga. Zašto je nama … [[Govornik se ne razumije.]] moralni etički kodeks? Zašto imamo slika puno o Kneza Drpislava kako to? Ja sam radio 10 godina u pravosudnoj policiji, u Kanadi, jednostavne zakone, administracija je bila profesionalna. Ja sam naučio, kao vojnik, da svaki sastanak proizvodi akciju. Gdje je ta akcija u ovim mjeseci? Zašto nemamo noćne sudove jednostavne zakone, ima li uopće u Kaznenom zakonu, kad govorimo o sukobu interesa, šta je sukob interesa? Je li sukob interesa to povjerenstvo za istraživanje prošlošću, gdje bivši kadrovi, UDBA-e, partije, raspravljaju o prošlosti. To sam rekao, prije, toliko da se ciganjska mafija, sama sebi istražuje. O čemu mi govorimo. Sve što gledamo danas, o posljedici nečega. To znači konfiskacija, nacionalizacija, pa imate 1000 masovnih grobnica, ni jedna DNK analiza. Amerikanci dolaze ovdje za 2 zrakoplovca. A mi strahujemo i govorimo o vladavini prava itd. Kako to ovaj, u kojem zecu leži grm. U tome zecu da je kod nas, totalno ubijena ta, u većinu naroda, ubijeno je ta duhovna inteligencija i moralni instinkt. Evo imate ljudi koji se smiju ovdje, čiji su šefovi pljačkali državne tvrtke. To ima jedan ovdje karakter i drugi glava, neki su pobjegli ovdje. Što je s njima? Tko dolazi po njih?
Hvala. Odgovor na repliku ili nema? Izvolite.
Gospodine Glasnoviću, dragi kolega, ja žudim vama odgovoriti. I pokušam se svaki put, kad me replicirate uloviti za nešto i to mi pobjegne. Toliko tema zapravo ovo pokrenete, da je to nemoguće odgovoriti. Pazite to je čudo jedno. A ovo pitanje, u kojem zecu leži grm, to ne mogu odgovoriti da sam ne znam kakav. Hvala.
Kolega Pernar, jel vas mogu zamoliti nešto? Još imamo samo jednu repliku, kolega Šuker i onda bi … [[Upadica se ne čuje.]] Ne može, Šuker ne može. Dobro. A da li moramo imati stanku od 10 minuta ili možemo. Možemo odmah nastaviti. Dobro. Može.
Uvažene dame i gospodo. Da hrvatske institucije ne funkcioniraju, to znamo svi. Znači, to nema potrebe za daljnje obrazlaganje. Međutim, navesti ću jedan primjer, nečega, što ne znam čime drugačije nazvati, nego trgovanjem povlaštenim informacijama. Naime, o čemu se radilo? Ante Ramljak, prije donošenja samog lex Agrokora, čak mjesec dana prije ili više, sastaje se s predstavnicima Nightshade Capital znači tog lešinarskog fonda. Zašto je to bitno? Bitno je zato, u tom trenutku je to bilo nebitno, šta, tko je Ante Ramljak, tog zakona nema, mi nemamo povjerenika o Agrokoru itd. Međutim, kasnije će se postaviti bitnim to pitanje, jer mi nikada nismo saznali tko je pisao lex Agrokor ili lex kako god već, lex Todorić. Ali smo kasnije saznali da je taj isti Ante Ramljak, koji je pregovarao s tim Nightshade lešinarskim fondom kasnije postao povjerenik i išao na ruke tom fondu koji će dobiti zapravo, odnosno, zaraditi će dvostruko više nego što je uložio, za razliku od svih ostalih vjerovnika Agrokora, koji će izgubiti, barem 80% onoga što su uložili. Znači, logično pitanje je zašto je Ante Ramljak išao razgovarati sa predstavnicima Nightshade Capital? Sad, možda su oni pričali o vremenskoj prognozi. Možda su pričali, o ne znam, o sportu, o Davoru Šukeru, nebitno o kome. Međutim, postoji velika vjerojatnost, a ja pretpostavljam da je ona očita, da je išao razgovarati s njima, upravo na temu tih lešinarskih kredita, odnosno, njihove uloge o budućem raspletu situacije sa Agrokorom. I paradoksalno, iako se radi o milijardama, doslovce o milijardama, iako će jedino profitirati lešinari iz Amerike, na radu i muci hrvatskog naroda, a hrvatski proizvođači i radnici izgube, nitko ne dovodi u pitanje, je li gospodin Ante Ramljak imao neke povlaštene informacije. Da li je znao možda nešto prije drugih aktera u cijeloj priči, niti se dovodi u pitanje, kako je, kako bi to rekao, usudio bi se reći, čak bio i u sukobu interesa. Međutim, osobno imam iskustvo da su me zvali iz barem su se tako predstavili ljudi koji ovi koji sjede ovdje meni iza leđa, iz te, neću nazvati agencije ali ne znam kako bi ih nazvao, Povjerenstva za sukob interesa. Da mene pitaju gospodine Pernar, je li to istina da ste vi naplatili recimo odlazak u neki klub itd.. I gospodin Beus Richembergh odmah se kao ti strvinari uhvatio tog detalja i potpuno je skrenuo pozornost sa biti a bit stvari su ove milijarde koje će otići iz Hrvatske mimo ikakvog nadzora i da povjerenstvo tu ne radi ništa i da se bavi povjerenstvo trivijalnim stvarima a istovremeno bitne ignorira. Bitne ignorira. I takva je i cijela Hrvatska država. Znači ako imate dva grama marihuane biti ćete prikazivani kao drogeraš itd., e a ako pokradete milijarde onda ćete se dopisivati sa premijerom, slati ćete mu poruke ovako preko bloga i reći će, evo vidiš ti si ovo, ti si ono itd.. Znači ovo je jedna sramota od rada državnih institucija i nažalost nije kriv gospodin Beus Richembergh, jednostavno je narod cijeli takav, narod ne shvaća bit, narod se hvata za detalje. Narod ne shvaća da je cilj primjera slikovitog karikaturnog ukazati na apsurd i paradoks a ne ulaziti u pitanje je li nešto ok ili nije i da li ja to radim ili ne radim. Nego je cilj bio ukazati na problem da se povjerenstvo bavi sa par sto kuna a ne bavi se milijardama eura. To je bio cilj. I tako kažem, sve te državne institucije su funkcionirale na isti način kao i povjerenstvo, cijedili su sirotinju za kunu viška u blagajni, porezna uprava a Todorić koji si je godinama isplaćivao nepostojeću dobit i pri tome nije plaćao porez na dobit s njime se nije bavila niti jedna državna institucija. I nažalost dame i gospodo od ove rasprave nema ništa, ovo je sve cirkus, predstava i ovo je bacanje prašine u oči narodu. Hvala.
Dobro. Sada se vraćamo na replike. Sada prelazimo na 1. točku današnjeg dnevnog reda: - Prijedlog nacionalne Strategije razvojne suradnje RH za razdoblje od 2017. do 2021. godine. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora a u vezi članka 6. zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći i inozemstvu. Raspravu je proveo Odbor za vanjsku politiku. Molio bih predstavnicu predlagatelja, potpredsjednicu Vlade i ministricu vanjskih i europskih poslova, uvaženu Mariju Pejčinović-Burić da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite potpredsjednice i ministrice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora, poštovane i uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Nacionalna strategija razvojne suradnje RH za razdoblje 2017./2021. godine pripremljena je sukladno Zakonu o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu. Nadograđujući prethodnu i prvu Nacionalnu strategiju RH na ovaj način definira nacionalnu politiku međunarodne razvojne suradnje i humanitarne pomoći kao jednu od ključnih sastavnica i važnih instrumenata svoje vanjske politike. Međunarodna razvojna politika je instrument kojim razvijene države pomažu zemljama u razvoju u nastojanjima da smanje siromaštvo, ojačaju institucije i potaknu gospodarski rasta. U vanjskoj politici razvojna suradnja može biti i prvi korak u uspostavljanju opsežnijih, političkih, gospodarskih i društvenih odnosa između razvijenih i zemalja u razvoju. Razvojnom suradnjom promičemo vlastite sustave vrijednosti i politički poredak te usklađujemo gospodarske i društvene standarde. Kao rezultat takvih nastojanja otvaramo vrata za politička partnerstva i podršku u međunarodnim odnosima, našim tvrtkama otvaramo mogućnost za gospodarsku suradnju i nova tržišta a našem društvu dajemo nove mogućnosti, spoznaje, suradnje i razmjene znanja i iskustava i tehnologija. U samo nešto više od 2 desetljeća od svojeg osamostaljenja RH je prošla put od zemlje suočene sa agresijom, Domovinski rat, humanitarnu krizu, bili smo primateljicom razvojne pomoći, prošli smo poslijeratnu obnovu i oporavak te demokratsku tranziciju. Pristupanjem NATO savezu i EU pridružili smo se skupini najrazvijenijih država i ujedno najvećem i najutjecajnijem donatoru na svijetu koji izdvaja više od polovice ukupne globalne razvojne pomoći. Ovdje je važno napomenuti kako je Hrvatska povećanjem svojeg bruto nacionalnog dohotka 2011. godine izašla iz skupine primateljica pomoći i postala isključiva donatorica. Položaj RH u globalnim okvirima razvojne politike određen je veličinom, kapacitetima i izazovima nove zemlje davateljice. No jednako tako i iskustvom poslijeratne tranzicije koje je RH prepoznala kao svoju dodanu vrijednost i uz pomoć kojeg će imati priliku globalnoj razvojnoj zajednici pridonijeti udjelom razmjerno većim nego države sličnog vanjsko političkog utjecaja i gospodarskog obujma. Svjesna svojih komparativnih prednosti ali i ograničenih resursa te činjenice kako poticanjem razvoja sigurnosti i stabilnosti u drugim zemljama osiguravamo i vlastiti razvoj, stabilnost i sigurnost. RH će prije svega kroz okvire svoje razvojne suradnje nastojati promicati uzajamnu međuovisnost i usklađenost mira, sigurnosti i razvoja. U tom kontekstu RH će se zalagati za sveobuhvatni pristup EU u transformaciji sukoba u dijalog i to kroz rano upozoravanje, sprječavanje sukoba, pravovremeni odgovor na krize i njihovo upravljanje, rani oporavak i održivu obnovu, stabilizaciju i izgradnju mira i države te jačanje otpornosti na buduće krize i katastrofe i dugoročni održivi razvoj. Prilikom planiranja i provedbe politike međunarodne, razvojne i humanitarne pomoći RH će se nastaviti voditi međunarodno utvrđenim načelima pri čemu će posebnu pozornost obraćati na poštivanje načela solidarnosti, pravednosti i humanosti. Jednako tako razvojna suradnja i humanitarna pomoć nastaviti će se temeljiti na načelima transparentnosti, djelotvornosti i usmjerenosti kojima će se nastojati dodatno smanjiti raspršenost a povećani je učinak dodijeljene pomoći. Konačno kako bismo osigurali potpuni angažman zemlje partnerice već u začecima planiranja i provedbe razvojnih programa ustrajati ćemo na uzajamnoj odgovornosti primatelja iz čega oba partnera izlaze međusobno osnaženi novim znanjima i iskustvima. S time u skladu razvijati ćemo partnerstva sa međunarodnim organizacijama koje mogu najdjelotvornije odgovoriti na krizne situacije. U skladu sa načelom usklađenosti politika za razvoj, RH će dodatno promicati međuinstitucionalnu suradnju između Ministarstva vanjskih i europskih poslova kao nacionalnog koordinatora međunarodne razvojne i humanitarne politike, te institucija koje imaju utjecaj na razvojnu i humanitarnu politiku. Naime, nacionalne politike poput trgovinske, migracijske ili sigurnosne imaju značajan utjecaj na razvojnu politiku i promjene u tim politikama. Mogu pozitivno ili negativno utjecati na napredak država u razvoju. Jednako tako brojna ministarstva, uredi i agencije u Hrvatskoj imaju znanja i iskustva koja vlastitim projektima izravno prenose zainteresiranim zemljama u razvoju. Stoga će kao platforma za nacionalnu koordinaciju nastaviti djelovati međuresorna radna skupina za razvojnu suradnju i humanitarnu pomoć inozemstvu koja će služiti za razmjenu stajališta usklađivanje i predlaganje strateških odluka i smjernica. Međutim za sveobuhvatnost djelovanja nacionalne razvojne i humanitarne politike ključnom smatramo i suradnju s izvaninstitucionalnim partnerima poput privatnog sektora, civilnog društva. Među tima znanstvene zajednice, vjerskih zajednica itd. U tom smislu nastavit ćemo aktivnu suradnju i s međunarodnim kao i nacionalnim organizacijama civilnog društva u okviru platforme civilnog društva za međunarodnu razvojnu suradnju. Nadalje putem krovnih organizacija i udruženja gospodarskih subjekata ali i izravnom komunikacijom Republika Hrvatska će ojačati suradnju sa zainteresiranim predstavnicima privatnog sektora s kojima će po uzoru na platformu civilnog društva razmjenjivati iskustva i informacije o mogućnostima ulaganja u zemlje u razvoju, te razmatrati nove mogućnosti suradnje u razvojnim projektima kao na primjer mogućnost suradnje s bankarskim sektorom u pogledu kreditiranja takvih aktivnosti. Jednako tako suradnja sa znanstvenom zajednicom bit će usmjerena na izradu i obogaćivanje nastavnih programa iz područja međunarodne razvojne suradnje i humanitarne pomoći čime će se poboljšati spoznaja i interes o ovoj politici međunacionalnom znanstvenom publikom. Hrvatska u međunarodnoj razvojnoj politici ima prednost kao rijedak i etabliran donator s prepoznatom nišom. Točnije vlastitim iskustvom ratne i poslijeratne demokratske tranzicije. To konkretno znači da imamo vlastita praktična znanja u primjerice uspostavi sustava za razminiranje, razvojačenje, resocijalizaciju branitelja i slično. Osim toga nedavna uloga, donedavna uloga primatelja pomoći omogućuje nam i bolje razumijevanje i poštivanje stvarnih potreba primatelja. Ova iskustva tražena su i cijenjena u globalnoj zajednici i već ih prenosimo zainteresiranim državama. Međutim, kao novi donator suočeni smo sa određenim izazovima kao što su ograničena financijska sredstva, zakonodavni i administrativni kapaciteti. Uzimajući u obzir navedene činjenice u Nacionalnoj strategiji odabrali smo i odredili prioritete hrvatske politike razvojne suradnje koji su podijeljeni prema sektorskom i zemljopisnom obuhvatu. Sektorski prioriteti odabrani su prema kriterijima iskoristivosti vlastitih znanja i iskustava u globalnim okvirima, dosadašnjeg iskustva u provedbi i postojećih kapaciteta, usmjerenosti na glavne preduvjete razvoja, te usklađenosti sa temeljnim nacionalnim prioritetima. Sukladno navedenome Republika Hrvatska će svoju razvojnu politiku usmjeriti na tri sektora. Prvi sektorski prioritet je dostojanstvo svake ljudske osobe. Hrvatska politika razvojne suradnje i humanitarne pomoći bit će vođenja usmjerenošću na razvoj čovjeka, njegovo dostojanstvo, prava i dobrobit kao i razvoj ljudskih sposobnosti i ostvarenje punog potencijala neovisno o spolu, statusu, pripadnosti, uvjerenju ili mjestu boravka. Republika Hrvatska će svoju razvojnu politiku uz borbu protiv siromaštva usmjeravati prema krajnjem cilju jačanja dostojanstva te političke, gospodarske i društvene uključenosti pojedinaca koje će biti zadovoljan svojim životom i ulogom u društvu i koji će na taj način pozitivno pridonijeti razvoju svog okruženja. Posebna će pozornost pritom biti usmjerena na obrazovanje, zdravlje, te na zaštitu i osnaživanje žena, djece i mladih. Drugi sektorski prioritet je mir i sigurnost, te razvoj demokratskih institucija. Svjesna dalekosežnih i dugoročnih posljedica sukoba sa ciljem smanjenja razlika izbijanja, prelijevanja ili obnavljanja sukoba Republika Hrvatska će ukazivati na važnost pravovremenog prepoznavanja i djelovanja na uzroke sukoba. K tome usmjerit ćemo se na istraživanje uzroka sukoba, pronalaska odgovarajućeg programa za njihovo suzbijanje, a kroz znanstvena istraživanja i promicanje istine o Domovinskom ratu, zemljama koje se suočavaju sa sličnim iskustvom ponudit ćemo znanje i iskustvo u rješavanju izazova. U tom pogledu kao zemlja sa imigracijskom i emigracijskim iskustvom, a naročito kao zemlja suočena s pitanjem izbjeglica i prognanika tijekom Domovinskog rata, te kao članica sa vanjskim granicama EU RH će nastaviti isticati važnost pronalazaka kvalitetnih programa za suzbijanje uzroka migracija na njihovom izvoru. Naglašavat ćemo važnost djelotvornog suzbijanja svih oblika radikalizma kroz obrazovanje o humanističkim vrijednostima poput poštovanja ljudskog života, jednakosti svih ljudi bez obzira na vjersku, nacionalnu i drugu pripadnost, ravnopravnost muškaraca i žena, obrazovanje za mir, pluralizam i toleranciju. Poštujući lokalni kontekst u razvojnoj suradnji ćemo nastojati ponuditi iskustva i znanja u području izgradnje države usmjerena na jačanje uključivih političkih i gospodarskih institucija koje će promicati pravnu državu, pravilno upravljanje i temeljna ljudska prava. Usporedo sa jačanjem institucija naglasak će bit stavljen na jačanje gospodarskih kapaciteta, posebice jačanje malog i srednjeg poduzetništva. Posebna će pozornost pri tom biti usmjerena na poslijeratnu tranziciju, kao i na pomoć pristupanju EU, gdje posebno smatramo važnim, hrvatsko iskustvo prenijeti državama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama za članstvo u EU, ali i državama obuhvaćanom europskom politikom susjedstva. Treći sektorski prioritet je odgovoran gospodarski razvoj. Izgradnji zdravih temelja za razvoj društva ovisi o uspostavi, pametnog, održivog i uključivog gospodarskog okruženja, koje će se temeljiti na korporativnoj, socijalnoj i okolišnoj odgovornosti, koji je oslobođeno od korupcije i koje poštuje lokalni kontekst. RH, će težiti gospodarskom osnaživanju zemalja partnera, kao važnom poticanju trajnog i održivog napretka društva otpornog na krize i prirodne katastrofe. Kao zemlja koja vlastiti razvoj temelji na odgovornom korištenjem resursa, zaštite prirodne i održavanje bioraznolikosti, RH, će u razvojne programe ugraditi sastavnicu zaštite okoliša, naročito u pogledu odgovornog gospodarstva, turizma, poljoprivrede i ribarstva, održive proizvodnje i potrošnje, te zaštite morskih eko sustava, kao općeg javnog dobra. S tim u skladu, u suradnji s privatnim sektorom, biti će razmatrane mogućnosti podrške razvoju malog i srednjeg poduzetništva, te društvenog poduzetništva, cijelo životnog učenja za poduzetništvo i financijske pismenosti, kao ključne vještine ženskog poduzetništva, gospodarstva, temeljenog na znanju, zaštiti okoliša i revitalizacije gospodarstva nakon sukoba, naročito u pogledu turizma. Ohrabrivati ćemo kreativnost, inovativnost i razmjenu spoznaju i iskustava. U sektorske, u nacionalnoj strategiji izdvajamo i zemljopisne prioritete, koji su utvrđeni sukladno iskaznom interesom države za suradnjom, iskoristivosti specifičnih hrvatskih znanja i iskustava, dosadašnjem iskustvu suradnje, te sveobuhvatnom interesu RH za jačanje cjelokupne suradnje. Stoga, prvi zemljopisni prioritet svakako je jugoistočna Europa, unutar koje će RH, posebnu pozornost obratiti na projektnu suradnju sa sljedećim zemljama, Albanija, Crna Gora, Kosovom, Makedonija i Srbija. Ovdje bi posebno željela kao programsku zemlju izdvojiti BIH, povijesne poveznice, neposredno susjedstvo, visoki stupanj povezanosti društava, kultura i gospodarstava, te uloga hrvatskog naroda kao jednog od 3 konstitutivna naroda, ključni su razlozi zašto je BIH među glavnim razvojnim prioritetima RH. BIH u naporednom je susjedstvu EU i vrlo je važan čimbenik za stabilnost i konačnu integraciju cjelokupne jugoistočne Europe u njezino članstvo. Radi toga RH, ima snažan interes podržati i pomoći BIH u političkom, društvenom i gospodarskom razvoju koji bi je približio članstvu u EU. U tom smislu RH pruža pomoću u području obrazovanja, zdravlja, kulture, institucijalnih reformi i usklađivanja sa zakonodavstvom EU. BIH pomažemo u jačanju civilnog društva, osnaživanju mladih, obnovi i izgradnji te potičemo malo poduzetništvo za drugarstvo i razvoj privatnog sektora. Podrška BIH usmjerena je na razvoj cjelokupnog društva s dodatnim naglaskom na hrvatski narod kao glavnog pokretača sustavnih proeuropskih reformskih procesa i jamca opstojnosti multietničke BIH. Kako bi svoju razvojnu suradnju u BIH usustavila i učinila djelotvornijom te na taj način najbolje odgovorila na razvojne potrebe BIH, RH, će izraditi višegodišnji razvojni program u kojem će biti okupljene sve razvojne aktivnosti. Razvojni program biti će izrađen, proveden i nadziran u suradnji s nadležnim tijelima BIH. Te će biti usklađen s razvojnim nastojanjima EU, kao i drugih donatora aktivnih u BIH. Na taj način otvoriti će se i mogućnost razvojnih partnerstva s vodećim donatorima u toj zemlji. Drugi zemljopisni prioritet je južno i istočno susjedstvo, koji jie nakon jugoistočne Europe sljedeći Hrvatski interesni prsten koji je od sigurnosnog, gospodarskog i političkog značaja ne samo za RH, nego i za EU. Navedeno područje zbog svog zemljopisnog položaja svojevrsni most između EU, Afrike i Azije. U tom pogledu ova regija važan je dionik u raspravama o sigurnosnim i migracijskim pitanjima, ali i partner s velikim kapacitetima za razvoj gospodarskih odnosa. Unutar šire regije južnog i istočnog susjedstva, RH, će posebnu pozornost, obratiti na suradnju sa sljedećim zemljama, Egipat, Irak, Libanon i Siriju. Opsežniju, programsku suradnju u ovoj regiji Hrvatska će usmjeriti na 2 programske države. Prva je Jordan iz južnog susjedstva. Jordan se može izdvojiti kao primjer političke stabilnosti koja pozitivno utječe na gospodarski i društveni razvoj. Jordan je susjedno često odredište za izbjeglice iz okolnih kriznih područja. Dosadašnja razvojna suradnja RH i Jordana u području mira i sigurnosti, pokazala je značajne pozitivne učinke i ojačavanje suradnje, donijeti će koristi za obje države. Druga programska država je Ukrajina. Zemljopisni položaj Ukrajine čini važnim partnerom za suradnju između političkog istoka i zapada. Radi se za EU o značajnoj zemlji o pogledu političke i sigurnosne nestabilnosti, a trenutna politička sigurnosna i gospodarska situacija u Ukrajini poznata je RH. Upravo iz tog razloga RH prenoseći vlastita iskustva putem međuinstitucionalne suradnje već pridonosi a namjerava i nastaviti sustavno pridonositi umanjenju posljedica sukoba posebno kroz prenošenje hrvatskih iskustava u mirnoj reintegraciji znanja i iskustava u pridruživanju EU te kroz pružanje humanitarne i razvojne pomoći uključujući kroz projekte izgradnje institucionalnog i zakonodavnog okvira za upravljanje skrbi o prognanim i izbjeglim osobama protuminskog djelovanja i humanitarnog razminiranja kao i psihosocijalne pomoći žrtvama, zaštite kulturnog blaga, obuke liječnika u liječenju posttraumatskog stresa te resocijalizacije branitelja i druge. Treći zemljopisni prioritet su države u razvoju. Suradnjom s ovim državama RH će imati priliku izravno prenositi vlastita iskustva ali i otvoriti mogućnosti daljeg razvoja međusobne suradnje na političkom i gospodarskom planu, poticanje razvojne suradnje sa državama poput Afganistana i Tanzanije pomoći će između ostalog i RH u širenju razvojne suradnje izvan užeg regionalnog djelokruga te će osigurati otvorenost prema državama koje iskazuju potrebu za hrvatskim iskustvima dok će suradnja sa Kolumbijom otvoriti mogućnost drugih oblika političke i gospodarske suradnje kao i međusobne razmjene iskustava i suradnje u drugim zemljama u razvoju. Do sada su navedene specifične sektorske i zemljopisni prioriteti kao i načela razvoja, suradnje i humanitarne pomoći. Nadalje kako bismo ostvarili navedene prioritete i našu suradnju učinili djelotvornijom vodili smo se sljedećim konkretnim ciljevima. U međunarodnim donacijama i projektima promicati ćemo međuovisnost mira, sigurnosti i razvoja kao preduvjet za napredak. Također želimo promicati vidljivost i vrijednost iskustava novih donatora kao i važnost vlastitog iskustva u razvojnoj politici pri čemu ćemo promicati i koristiti vlastita iskustva demokratske tranzicije. Namjeravamo jačati političku i projektu suradnju sa partnerima u Hrvatskoj osobito sa gospodarskim sektorom, civilnim društvom, akademskom zajednicom i institucijama te na taj način ojačati njihove spoznaje i kapacitete za sudjelovanje u razvojnoj politici kao i povlačenje sredstava iz vanjskih instrumenata EU što je uostalom i jedan od važnijih ciljeva djelovanja Vlade RH. Smatramo bitnim ojačati svijest u javnosti o važnosti, prednostima i našoj niši u razvojnoj politici. Konačno, raditi ćemo na daljnjem poboljšanju zakonskog, administrativnog i proračunskog okvira za kvalitetniju i djelotvorniju provedbu politike razvojne suradnje i humanitarne pomoći. Time želimo napraviti i dalji iskorak prema etabliranju RH kao razvijene države i donatora sa jasnom vizijom koja pomaže drugima i time ispunjava vlastite prioritete. Na kraju nekoliko konkretnih podataka o dosadašnjim aktivnostima RH u međunarodnoj, razvojnoj i humanitarnoj politici. Od 2011. godine otkako smo isključivi donator, hrvatske institucije su provele ukupno preko 1300 razvojnih i humanitarnih projekata. Od toga je Ministarstvo vanjskih i europskih poslova provelo više od 80 projekata. Samo u BiH Hrvatska je od 2011. godine provela više od 500 projekata. Primjerice, Hrvatske je 2016. godine za službenu razvojnu pomoć izdvojila ukupno 279,5 milijuna kuna što predstavlja 0,08% od bruto nacionalnog dohotka. Ovdje treba napomenuti kako se EU kao najveći i najvažniji globalni donator obvezala do 2030. godine skupno izdvojiti 0,7% od bruto nacionalnog dohotka. To možemo vidjeti kao priliku da kroz ovaj oblik suradnje promičemo svoja vlastita iskustva i kapacitete, ispunimo vanjskopolitičke prioritete i ojačamo svoju vidljivost u ovoj politici. Najveća vidljivost i djelotvornost stječe se provedbom izravnih bilateralnih projekata u zemljama u razvoju. Hrvatska je tako između ostalog gradila, obnavljala, obučavala i poticala poduzetništvo u nama ključnoj partnerici BiH, gradila škole i knjižnice te poticala žensko poduzetništvo u Afganistanu, liječila djecu iz Iraka, obučavala o minskom djelovanju u Kolumbiji u Jordanu, prenosila znanja o izgradnji održivog turizma u Tunisu, podučavala liječnike o liječenju PTSP-a u Ukrajini te pomagala u pretpristupnom procesu u zemljama kandidatima za članstvo u EU. Osim toga, Hrvatska je aktivan partner u brojnim multilateralnim projektima i inicijativama unutar UN-a, Europske unije i u međunarodnim organizacijama. Tako je financijski podržan zakladni fond EU za Komumbiju a u pripremi je i potpora Zakladnom fondu za Afriku kojim se korijenski rješava pitanje nezakonitih migracija. Također u tom kontekstu razmatramo financijsko sudjelovanje u drugim inicijativama i fondovima EU-a poput inicijative o gospodarskoj otpornosti i Europskog fonda za održivi razvoj. I konačno Hrvatska redovito pomaže potrebitom stanovništvu u brojnim humanitarnim krizama diljem svijeta primjerice u Makedoniji i BiH, Iraku, Siriji itd.. Zaključno, Nacionalna strategija razvojne suradnje za razdoblje 2017. do 2021. godine rezultat je uspješne suradnje niza tijela, nevladinog sektora, gospodarskih udruženja i znanstvenih institucija. Stoga vjerujemo da će nam ovaj dokument biti dobar vodič i podloga kako bi u sljedećem razdoblju razvojna pomoć bila još koncentriranija, realnija, učinkovitija i vidljivija u međunarodnoj zajednici. Plan je u sljedećem razdoblju usmjeriti naše aktivnosti na bolje usklađivanje gospodarskih i vanjskopolitičkih ciljeva. Nakon donošenja Nacionalne strategije uslijedit će usvajanje provedbenog programa gdje ćemo se usredotočiti na ključne projekte u Bosni i Hercegovini, jugoistočnoj Europi kao i drugim prioritetnim zemljama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem potpredsjednici Vlade. Imamo čak 9 replika. Prvi je poštovani kolega Pernar, izvolite.
Uvažena gospođo, pričali ste o tome kako Hrvatska država služi odnosno promiče mir, vrijednost ljudskog života, usudio bih se reći čak slobodu i ne znam kakve vrijednosti. Međutim, u isto vrijeme kada propagirate humanitarnu pomoć i usudio bih se reći prikazujete vanjsku politiku naše zemlje kao neki arhitip Majke Tereze Hrvatska država prodaje oružje Saudijskoj Arabiji koja vrši agresiju na najsiromašniju zemlju arapskog poluotoka to je Jemen. Stotine tisuća ljudi tamo gladuje. Znači humanitarna situacija je katastrofa, a vi gledajući u uskom smislu svoj profit prodajete oružje Saudijskoj Arabiji na isti način na koji je Hrvatska prodavala oružje i u Siriji, znači na isti način. Odnosno ne Siriji naravno nego zemljama koje su prosljeđivale to oružje onima koji otkidaju glave, guraju i bacaju ljude sa krovova ili jednostavno im pucaju u leđa samo zato jer nisu dio njihove sekte ili čega već. Znači Hrvatska država svojim oružjem potpomaže sukobe, sukobe u kojima stradavaju uvijek siromašni ljudi, sukobe u kojima s jedne strane se nalazi manje-više goloruk narod, a s druge strane nalazi se ili teroristi ili najgori mogući oblik terorizma, a to je državni terorizam. To je ono što Saudijska Arabija radi. Vaše ponašanje ovdje u Saboru podsjeća me na onaj primjer one knjige doktor Jekyll mister Hyde, gdje znači jedna osoba ima zapravo dvije ličnosti i to je u suštini kao i hrvatska Vlada. Hvala.
Druga replika poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice. Zapravo ovaj Zakon o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći nalaže izradu Nacionalne strategije i razvojne suradnje Republike Hrvatske i ona je nastavak onoga od 2013., 2017. godine i sada od 2021. godine. I drago mi je, možda niste posebno naglasili promjenu paradigme da se zapravo više ne govori o razvojnoj pomoći već o razvojnoj suradnji. To podsjeća na onu poslovicu kinesku „Ne treba dati čovjeku ribu, treba ga naučiti loviti ribu.“ Međutim, možda potiho se provuče nešto što onako se usput spomene, a to je zapravo iskustvo RH u ovih 25 godina. I ono je jako značajno kada se pogleda taj prijelaz iz jednog političkog sustava u drugi sustav, jedan nametnuti rat, jedna agresija koja se dogodila, snalaženje u tom ratu, zatim prijem velikog broja izbjeglica gotovo pola milijuna, a time i organiziranje škola zdravlja, obrazovanja za sve te ljude ponovno jedna mirna reintegracija koja je trajala tri godine. I nakon toga prilagodba zakonodavna Europskoj uniji što je svakako trebalo i mentalno prilagoditi građane cijeloj toj situaciji. To je jedno veliko iznimno i značajno iskustvo koje moramo kao mala država koristiti danas u svijetu i to možemo i dobivamo pohvale od mnogih, pa evo spomenuli ste Jordan. Ono što bih želio naglasiti, a drago mi je da ste to spomenuli, to je naše susjedstvo Bosna i Hercegovina, prilike u Bosni i Hercegovini. Ta razvojna suradnja mora biti jača, ona mora biti intenzivna, svakodnevna posebice zbog recentnih događanja u posljednje vrijeme i onih koji će se dogoditi u budućnosti i na tome trebamo jako ustrajati. Hvala vam lijepa.
Treća replika poštovani kolega Klisović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospođa potpredsjednica Vlade i ministrica vanjskih poslova spomenula je u svom izlaganju ispravno da osim država danas u međunarodnoj razvojnoj suradnji sudjeluju i drugi dionici kao što su civilno društvo, vjerske i znanstvene organizacije ili biznis, privatni sektor. Također ste spomenuli da u cilju učinkovite provedbe razvojne politike Republike Hrvatske postoji vladina koordinacija koja će dalje nastaviti funkcionirati. No, ono što mene zanima da li Ministarstvo vanjskih poslova planira napraviti jednu trajnu platformu, dakle naglasak je na trajnoj platformi odnosa i koordinacije sa civilnim društvom ili sa hrvatskim gospodarstvom kako bi uvezalo njihove interese u razvojnu politiku. Jer nije dovoljno dobro da samo tražimo pomoć civilnog društva kad imamo konkretan projekt i kad ga želimo u inozemstvu implementirati. Trebalo bi imati jednu trajnu suradnju i dobivati taj input od tih sastavnica društva na jednoj kontinuiranoj i sustavnoj osnovi. Hvala.
Četvrta replika poštovani kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice, potpredsjednice Vlade. Evo na ovoj strategiji kada se govori o sektorskim prioritetima u onome dijelu koji se tiče dostojanstva osobe u dijelu koji se tiče osnaživanja žena i uloge žena. U jednom vrlo sažetom dijelu spominje se pomoć žrtvama seksualnog nasilja. Mene konkretno zanima na koji način, odnosno da li je bilo ideja kako operacionalizirati to, taj cilj. I htio bih vam zapravo skrenuti pažnju na činjenicu da je 2015. ovaj Sabor donio Zakon o žrtvama seksualnog nasilja koji je, u Domovinskom ratu, koji je zapravo izuzetno dobro ocijenjen u međunarodnim institucijama u kojima su se vrlo pozitivno izražavale recimo … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] itd. Tada je ministrica, tadašnja ministrica Pusić je zapravo i ta Vlada je ostavila dobre temelje da Hrvatska se može mnogo snažnije i mnogo bolje profilirati baš na tom području pomoći žrtvama seksualnog nasilja i kako bi to mogao na neki način postati jedan od prepoznatljivih oblika razvojne pomoći koje Hrvatska daje. Također u to vrijeme su vođeni i razgovori sa Europskom komisijom upravo na tu temu. Pa evo ukoliko, volio bih čuti što mislite na tome, da li postoji nekakva ideja da se dalje gradi na tim temeljima. I naravno još možda vrijedi spomenuti da je taj zakon bio interesantan, između ostaloga i zato što je na njega u potpunosti implementirana Istambulska konvencija koja tada nije ratificirana ali evo uskoro nam dolazi na stolove. Hvala lijepa.
5. replika, poštovani kolega Bulj.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažena potpredsjednice Vlade, vi kao čelnica vanjskih poslova zajedno naravno sa predsjednicom Republike i svim ostalim čimbenicima trebali bi raditi znači na strategiji politika, vi ste ih ovdje pročitali, one su sve jako bitne od sigurnosnih, trgovinskih, gospodarskih, humanitarnih. Međutim, koliko se poduzima po pitanju koje mjere se namjeravaju da se naši resursi koje imamo a to je voda, zrak, poljoprivreda, prehrambena proizvodnja, energetika da se iskoristi u razvoju kao razvojni potencijal u RH a ne da nam, u biti mi dovedemo se u poziciju da strancima plaćamo subvencije i da naši mladi zbog toga odlaze u Irsku. Pa vam postavljam jedno konkretno pitanje, voda kao vrlo bitan resurs a znamo da imamo veliki potencijal vode, koliko ste poduzeli da naša voda ode na tržište jer je žalosno što stranci dolaze do naših izvora kao npr. u Cetini za vrlo mali novac. Koliko ste poduzeli mjera da se voda koju trebamo zaštiti a ne oštetiti prezentira u svijetu i da je mi naplaćujemo jer znamo da je skuplja od nafte? I šta poduzimate po pitanju onečišćenja jer znate pošto ste vi i supruga od vlasnika Vis Viva projekta za termoelektranu kolike štete će nanijeti RH ta termoelektrana i tko je investitor? Vi bi morali znati kao ministrica vanjskih poslova, znamo da je vlasnik projekta gospodin Burić ali tko je investitor koji će uzeti 25% hrvatske energetike ili 1000 megavata. Evo na ova pitanja mi odgovorite jer vjerujem ako itko zna to vi znate.
Replika br. 6. poštovani kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana potpredsjednice Vlade, slušao sam vaše izlaganje koje se jednim dobrim dijelom dakle, jednim dobrim djelom je bilo obično nabrajanje vrlo lijepih termina. Između ostalog ste govorili o sigurnosti, dijalogu, sprječavanju sukoba, jačanju odgovornosti, održivom razvoju, solidarnosti, pravednosti, humanosti, rješavanju uzroka sukoba, dostojanstvo svake ljudske osobe itd.. Međutim, to vaše teoretsko izlaganje ima jedan vrlo ozbiljan defekt a taj je naime vaša praksa jer hrvatske Vlade u zadnjih nekoliko godina pa evo i u vrijeme sada kada vi imate mandat ilegalno prodaju oružje dakle u ratna područja. Prije svega mislim na Siriju i na Jemen gdje se između ostaloga hrvatskim oružjem vrše ratni zločini. I vi to vrlo dobro znate. O tome je napisano već na desetine članaka i u hrvatskom tisku i u stranom tisku. I ne samo da su počinjeni brojni ratni zločini nego hrvatsko oružje završava u rukama terorističkih organizacija kakve su al-kaida i islamski kalifat. Pa mislim da se tu radi o jednom vrlo, vrlo velikom i ozbiljnom raskoraku na koji biste vi hitno trebali odgovoriti. Između ostaloga i zato što Hrvatska tim činom krši UN ugovor o trgovini oružjem a također krši i domaće hrvatsko zakonodavstvo. Mislim da je krajnje vrijeme da Hrvatska nešto poduzme po tom pitanju a prije svega da se glasno i jasno očituje o navodima koji su objavljeni na toliko puno mjesta a do sada o njima niste rekli niti jedno slovo. Hvala lijepa.
Replika br. 7 poštovani kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo ministrice u vašoj raspravi oko međunarodne razvojne suradnje istaknuli ste važnost vanjsko-političkih ciljeva koji bi trebali biti usklađeni sa onim koji su ciljevi našeg gospodarstva odnosno gospodarski interesi RH. Ali ja ne vidim baš puno poveznica između onoga šta mi međunarodno sudjelujemo u određenim aktivnostima pogotovo u ovom dijelu pomoći koji ste ovdje isticali i našeg gospodarskog interesa. Ne vidim kakav to mi interes gospodarski ostvarujemo u ovim zemljama koje ste naveli, rekli ste Jordan, rekli ste Ukrajina. Čak mislim da nam je zbog situacije u Ukrajini možda i ugrožen jedan dio gospodarskog interesa zbog toga što vidimo da imamo problem oko rješavanja gospodarskih odnosa sa Rusijom. I onda nam se dešava kada naša predsjednica ode u službeni posjet u Rusiju da se desi jedna vrlo rijetka situacija da netko nenajavljen dođe, evo tu je iskusni diplomat Miro Kovač, da netko nenajavljen dođe na sastanak sa predsjednikom druge zemlje. To se vrlo rijetko desi. Ali nama se evo recimo u Rusiji desilo. I znam da ljudi koji su u diplomaciji, hvala Bogu tu ih ima puno takve slučajeve rijetko susreću. Tako da to isto pokazuje kakav je odnos tih zemalja prema nama zbog nekih naših aktivnosti vezano uz druge zemlje. Ali ono što mene posebno muči je spominjali ste pomoći u edukaciji šta podržavam siromašnih zemalja, odnosno djece iz siromašnih zemalja ali ne podržavam da u isto vrijeme planiramo potrošiti milijarde kuna na kupnju zrakoplova iz razvijenih zemalja dok naša djeca u Hrvatskoj osiguran prijevoz, dok nemaju svih osigurane udžbenike, dok profesori zarađuju ispodprosječno, to ne smijemo raditi i nadam se da to nije dio razvojne suradnje koju također HDZ-ova Vlada planira. Hvala lijepo.
Hvala vam. 8. replika poštovana kolega Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege. Ministrice, ovako, to sam prije govorio 20 puta, bit politike je kadrovska politika. Ja recimo ne znam po pitanju vašeg izlaganja ima nešto šta se zove naučena lekcija, vojnik sam većinu života i te novčane lekcije se primjenjivaju na terenu šta mi imamo u Hrvatskoj. Tu smo govorili o propisima EU itd. Imate stotine zakonskih propisa svake godine. Ali naši, kome mi možemo predavati išta ovde ako nismo sredili svoje dvorište po pitanju ortačkog kapitalizma, disfunkcionalnog sustava, znamo kakvo je pravosuđe, korupcija, siva ekonomija koja je do 30%. Ja mislim to su naši problemi, to su unutarnji problemi. Dok to ne riješimo kako ćemo mi preživjeti u jednoj globaliziranoj i digitaliziranoj na tržištu. Danas sam govorio o otuđenom zemljištu. I korupcija nije samo rak rana Hrvatske države nego svih drugih post komunističkih društava. Šta radi po tom pitanju? Ja bih volio jedanput da mi sjednemo za stol i da mi usavršavamo to centralizirano planiranje i da odredimo koji su prioriteti za Hrvatsku. Ali ja sam rekao prije da u ovakvoj državi kakva je sada po pitanju investicije, gdje su kapitalne investicije za Hrvatsku, gdje je taj pravni okvir. To su naši problemi. Ja ne vidim kome mi možemo išta iskustva prenositi ikome. Mi još nemamo u Hrvatskoj ni muzej Domovinskog rata. I sami ne znamo što se dogodilo ovde. Dolaze ljudi, bio sam u Dubrovniku gore na Srđu i to je sramotno gore da je to prepušteno lokalnoj zajednici dole koju nije briga uopće što se događalo dole tamo od devedesete do devedeset i pete godine itd. Po pitanju otuđene imovine itd. i nju smo riješili. U stvari zašto se bojimo te riječi dekomunizacije? I kako mogu sjediti u Ministarstvu vanjskih poslova ljudi koji su bili u tom sustavu i radili su za tajne službe, Službu državne bezbijednosti [[Upadica predsjednik: Hvala.]] kad su te službe vršile atentate nad Hrvatima vani. To ljudi vani vide [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Glasnović.]] I dok se to ne riješi imat ćemo teške probleme.
Hvala. 9 zadnja replika poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena potpredsjednice Vlade, gospođo Pejčinović Burić. Pa evo ono što je uglavnom na neki način i cilj ove strategije je postavljanje takvog odnosa između davatelja i primatelja da oni postanu partneri, da se napusti taj odnos. Vi ste kroz ove sektorske i kroz zemljopisne primjere pokazali što je zapravo suština strategije. Ono što se u strategiji stidljivo spominje, a meni se čini iznimno bitnim to iskustvo RH u tadašnjoj Republici Jugoslaviji, a to je Pokret nesvrstanih. I tada su bile zastupljene ideje koje se i danas spominju u strategiji, a prije svega to je uzajamno poštovanje i načelo potpomaganja u demokratskom razvoju. Istina je u tom pokretu je bilo veliki broj zemalja sa sumnjivim likovima koji su bili diktatori. Međutim, te zemlje se i danas suočavaju sa problemima pogotovo kad govorimo o Libiji, Siriji ili drugim zemljama koje se moraju transformirati i proći onaj dio priče, a koji se ovdje spominje jako dobro u strategiji a to je 25 godina koje iskustvo ima RH. U tom smislu mislim da u strategiji taj period trebalo jače naglasiti, ne treba se toga stidjeti, jer mislim da unatoč tome kažem što su bili tu razni likovi, ali taj pokret je sam obilježio jedan povijesni dio i mislim da ga je bilo vrijednije spomenuti u ovoj strategiji malo opširnije. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo onda dalje. Žele li onda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Poštovani Miro Kovač predsjednik Odbora za vanjsku politiku. Ne? Onda otvaram raspravu. Prva se za riječ javila poštovana kolegica Vesna Pusić u ime Kluba zastupnika GLAS i HSU. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Strategija razvojne pomoći i humanitarne pomoći iako su to dvije različite stvari, ali i jedna i druga imaju bez daljnjega važnu ulogu u profiliranju vanjske politike, odnosno mislim da su jedan od najvažnijih i potencijalno najefikasnijih instrumenata vanjske politike. Često su potisnuti i zanemareni jer možda nemaju momentalni efekt, ali već gledano u nekim srednjoročnim okvirima potencijalno mogu proizvest vrlo pozitivne efekte za jednu zemlju u cijelom nizu dimenzija od gospodarske koja se najčešće spominje koja je naravno vrlo važna, ali i jedne koja se meni čini još važnijom a to je izgradnje međunarodnog ugleda i statusa jedne zemlje, izgradnje onog što se nekim modernijim jezikom zove imidža jedne zemlje. I ovisno o imidžu pogotovo kad se radi o malim zemljama utjecaj te zemlje u međunarodnim organizacijama se bitno mijenja. To možda izgleda nevjerojatno na prvi pogled, ali faktički bitno se mijenja koliko vrijedi riječ jedne zemlje u različitim multilateralnim i organizacijama, ali i inicijativama i projektima. Dakle, jednokratnim projektima, pa i onda kad su interesi te zemlje bitno dovedeni u pitanje. Dakle, da bi mogli efikasno braniti svoje interese vrlo je važno kakav ugled, imidž, kakvu sliku ste o sebi stvorili međunarodno. I u tom pogledu razvojna pomoć i humanitarna pomoć i cijeli projekt razvojne humanitarne pomoći ima veliku ulogu. Također taj koncept ili taj projekt i njegovi ciljevi se snažno odražavaju i na unutarnju politiku. Ne treba se zavaravati da je vanjska politika općenito, a naročito u ovoj dimenziji razvojne i humanitarne pomoći, nešto što je potpuno odvojeno ili što nema puno veze sa unutrašnjom politikom i situacijom u zemlji, obrnuto, reflektira se vrlo snažno na to kako mi sebe vidimo kao društvo. Dakle, kakvo smo mi društvo ili kakvo društvo u ovom slučaju kad se radi o konceptu, kakvo društvo želimo biti i kroz to se projiciraju i vrijednosti koje kao društvo zastupamo. I u konceptu razvojne pomoći bez daljnjega tu te vrijednosti koje zastupamo međunarodno de facto prenosimo na sebe kao na domaćem planu, dakle, unutrašnjoj politici. Jedan preduvjet da bi ovaj ili bilo koji malo širi koncept razvojne suradnje, mogao i humanitarne pomoći, mogao funkcionirati je zakon na kojem smo mi počeli raditi, nažalost nismo ga nikada proveli kroz Parlament, ali praktički je bio završen i koji je vrlo važan da bi se moglo uopće ovo raditi, a to je zakon koji omogućava, ne samo recimo na onaj način na koji naši policajci ili vojnici mogu surađivati i sudjelovati u međunarodnim misijama i da mogu i visoki državni činovnici, dakle, ljudi koji su u državnom aparatu, a stručni su za pojedine teme, ne znam, od, kaj ja znam, od irigacije, do zdravstvenih tema. I ljudi iz civilnog društva, sudjelovati u našoj međunarodnoj razvojnoj pomoći. U ovom trenutku mi zapravo nemamo načina, kako slati predstavnike civilnog društva koji su jedan od vrlo važnih, pogotovo u kriznim situacijama, u državama koje je ili rat ili neka vrsta sukoba ili krize na dijelu, vrlo često tamo gdje država ne može doprijeti. Može doprijeti civilno društvo, dakle, mogu doprijeti predstavnici civilnog društva, međutim, mi u ovom trenutku nemamo zakonske mogućnosti da to učinimo. Dakle, da šaljemo i da podržimo predstavnike civilnog društva koji bi u takvom slučaju sudjelovali ili visoke državne činovnike koji imaju specifična znanja o nekom području a nisu bilo vojnici, bilo policajci. Tako, da to je jedno pitanje i jedna preporuka, da bi bilo po mom mišljenju vrlo dobro da se ta zakonska prepreka ukloni i taj zakon donese kako bi se moglo proširiti krug ljudi koji sudjeluju u ovome. Jedan od ciljeva koje je ministrica navela u svom uvodnom izlaganju je izrada kataloga znanja koje imamo. Pretpostavljam u prvom redu se odnosi na znanja vezana na izgradnju institucija, post … [[Govornik se ne razumije.]] rješavanje konflikata, post konfliktnu izgradnju institucija, gdje je nama znatno pomogao cijeli koncept EU, ali to je bez daljnje korisno i za države koje nisu u Europi i nemaju namjeru ulaziti u EU, ali imaju namjeru imati funkcionirajuće institucije. Mi smo koristili tu europska iskustva, međutim, ona su naravno, pogotovo filtrirana kroz jednu zemlju kao što smo mi, značajna i bez daljnja upotrebljiva. Međutim, koliko ja znam, taj katalog znanja je u velikoj mjeri već napravljen. Dakle, mi smo pripremili jednu takvu vrstu kataloga znanja u okviru jednog projekta koji su provodili UN i moje pitanje ovdje da li se koristi taj katalog znanja koji je već napravljen, naravno tu se može dodati još dodatnih stvari, dodatnih eventualno novih iskustava, ali u okviru tog UN projekta, mi smo katalog znanja i upotrebljivih iskustava sačinili. Upozoravam na jednu poteškoću, a to je kad dođe do toga, da ta znanja treba faktički prenositi, vrlo je teško dobiti ljude koji s tim znanjima raspolažu bilo zato što su u civilnom sektoru, privatnom sektoru, momentalno ili zbog nepostojanja ovog zakona koji državnim činovnicima omogućava sudjelovanje na taj način u razvojnoj suradnji. Vrlo je teško dobiti ljude koji će faktički otići tamo i prenositi ta iskustva. Mi smo radili to recimo sa pravosudnim policajcima, oni su vrlo često išli u takvu vrstu, ali tu je pomogla činjenica da se je to na neki način moglo regulirati kod policije, zato mislim da je i ovaj zakon važan i treba koristiti katalog koji imamo. Za nas je također važno jer 2 su aspekta, koja možda ovdje nisu naglašena razvojne suradnje, vrlo važna, ali različita po svojoj naravi i po ciljevima koji za zemlju mogu postići. Jedno je bilateralna suradnja. U bilateralnoj suradnji direktno Hrvatska sudjeluje sa nekom dr. zemljom u razvojnom projektu ili intervenira u jednoj humanitarnoj krizi. Druga situacija je suradnja sa međunarodnim organizacijama. Tu su naravno UN ključni, ali nisu jedini, UN su donijeli svoje ciljeve razvojne, ciljeve održivog razvoja, dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] koji su obuhvatili 17 mislim da ih ima, koji su obuhvatili jedan vrlo široki krug razvojne mogućnosti razvojne suradnje. Za Hrvatsku bilo, mi smo čak i jedan od tih ciljeva sami uspjeli definirati u tom kontekstu, mislim cilj 16, ali unutar toga bi bilo jako dobro da se mi uklopimo i nekako vodimo računa u suradnji sa međunarodnim organizacijama da se uklopimo u te ciljeve strateškog razvoja. U Ministarstvu vanjskih poslova imali smo centar izvrsnosti koji je bilo mjesto na kojem su se sakupljali i iz civilnog društva i državnoga aparata iskustva tranzicije, izgradnje institucija. Što je s tim? Jel' to još postoji, što se s tim događa? Imali smo u suradnji sa Ministarstvom kulture hrvatsku kuću. To nije direktno, nisu razvojni projekti ali bi se moglo povezati s njima obzirom da kroz projekte iz kulture de facto promiče neku vrstu pozitivnog imidža Hrvatske. Imali smo platformu civilnoga društva, dakle permanentnu suradnju sa institucijama civilnoga društva koja je bila apsolutno dragocjena i u mnogim situacijama koje su kolege ovdje spominjali, po mom mišljenju, ne dovoljno upoznati sa stvarnim činjenicama je upravo civilno društvo bilo to preko kojeg se mogla kad nije se moglo preko državnih institucija, preko kojeg se mogla i humanitarna i razvoja suradnja, ali naročito humanitarna suradnja uspostaviti. Hrvatska ima po mom mišljenju, značajne prednosti u razvojnoj suradnji. A to je prvo, mi smo dovoljno mali da nikog ne ugrožavamo. Obzirom na povijest razvojne i humanitarne suradnje, to je veliki plus i taj plus treba iskoristiti i staviti na djelo jer je vrlo često razvojna suradnja bila povezana sa različitim da upotrijebim jednu starinsku riječ, imperijalističkim ciljevima. Dakle, kroz razvojnu suradnju se zapravo nametao vlastiti politički interesi i neka vrsta dominacije. To u slučaju Hrvatsku nije problem i zbog toga suradnja sa Hrvatskom mislim da ima tu dodatnu prednost. I druga naša dodatna prednost je postkonfliktno iskustvo. Mi smo preživjeli postkonfliktno iskustvo za koje mnogi kažu da je katkad teže od konflikta samoga. E sad, neki kolege su tu spominjali i tu postoji naravno, to je nije neopravdano spomenuti, a to je da bi mogli prenositi svoje iskustvo i svoje znanje, rezultat tog iskustva mora biti pozitivan. Dakle vi morate imati dobre institucije, morate imati funkcionirajuće institucije recimo zaštite ljudskih prava, morate imati funkcionirajuću zaštitu različitih vrsta manjina. U tom pogledu kao što vidite je unutrašnja i vanjska politika su usko povezane i ako nemate dobro iskustvo i ne možete pokazati dobre rezultate, onda je mala vjerojatnost da će netko od vas to htjeti kupiti. Jedna primjedba jer će mi pobjeći vrijeme, vezano na suradnju sa BiH-om. Dakle ovaj koncept koncentričnih krugova mislim da je logičan, to smo mi također koristili u vanjskoj politici i kroz to logičan je i ovdje. Međutim, BiH za nas naravno važna iz niza očitih razloga, ali je vrlo važno vidjeti na kojim projektima, nije ni najmanje svejedno ne samo u BiH-u, naravno nego i svugdje drugdje, ali u BiH-u pogotovo, na kojim projektima mi surađujemo sa BiH-om. Da li su to projekti koji pomažu BiH-u da se razvija prema ajmo reći, nekom modelu europske države i buduće članice EU-a, što smo donekle neke korake uspjeli u tom pogledu napraviti ili su to projekti podjele i razjedinjavanja društva u BiH-u. I to je ključna stvar. I da li je suradnja sa BiH-om dobra ili ne, vidjet ćemo kad vidimo tip projekata a tu je bilo strašnih projekata. Apsolutno strašnih projekata i apsolutno neprihvatljivih sa pozicije buduće članice EU-a, a činjenica je da Hrvati u BiH-u imaju taj prostor. Taj prostor nositelja europske budućnosti BiH-a. Puno bi naravno još imala za reći, ali hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Uvažena kolegice Pusić, govorili ste u svom govoru o međunarodnom ugledu naše zemlje, međutim kao što i sami znate, svaka zemlja koja je sluganska, koja je marionetska, kojom se upravlja izvana, koja nema svoju vanjsku politiku, već samo provodi direktive koje stižu bilo iz Washingtona, Bruxellesa ili nekog drugog centra moći, takve zemlje nažalost, nitko u međunarodnoj politici ne cijeni. Takve zemlje koje se nalaze u vazalnom položaju, neka su se zvale satelitske zemlje. To su zemlje koje ne predstavljaju ništa i čije mišljenje niti ikoga zanima niti išta vrijedi. Zašto? Zato jer one svoje mišljenje i svojeg stava nemaju. Vi ste išli svojedobno u utrku za mjesto glavnog tajnika UN-a jer ste bili uvjereni da takvu vašu politiku koju ste provodili ili kako naša zemlja provodi, netko u svijetu cijeni. Međutim, doživjeli ste hladan tuš. Hladan tuš kad ste vidjeli zapravo da vaš ugled kao osobe u UN-u ili naše zemlje zapravo ne predstavlja ama baš ništa, odnosno slikovito rečeno uopće ne postoji. Nažalost bili ste ministrica vanjskih poslova, bili ste sastavni dio Vlade, mogli ste na to utjecati. Mogli ste na to utjecati, mogli ste mijenjati percepciju naše zemlje, učinili niste apsolutno ništa da se promijeni njen status. Znači Hrvatska je danas jednako sluganska i vazalska kao što je bila i u doba vašeg mandata. I stoga ovaj vaš govor smatram jednim bacanjem prašine u oči i jednim neiskrenim zapravo nastupom čiji je cilj prikazati da tobože Hrvatska na nečemu radi, da se Hrvatska na nečemu trudi a zapravo sve te stranke koje su vodile zemlju nas ne vode nikamo. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor uvažene zastupnice Pusić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar govorite o nečemu o čemu nemate udaljenog pojma. Dakle što se tiče sluganskog odnosa Hrvatske prema bilo kome to nije problem Hrvatske. Problem je eventualno da nemamo dugoročnu,…
…/Upadica predsjednik: Kolega Pernar vas ionako ne sluša, on je otišao van./…
… dobro, dobro ali neka slušaju ljudi, …
…/Upadica predsjednik: Mislim ne, ne, samo tako da znate da je to irelevantno./…
Dakle problem Hrvatske je eventualno jedna konstanta u vanjskoj politici i politici u općenitoj i to svakoj zemlji treba neko vrijeme da dođe do toga da prepozna šta je vanjska politika i u kojoj mjeri je važno da u vanjskoj politici se djeluje po jednom kontinuiranom putu i da se ne mijenja svaki puta kada se promijeni Vlada ali do toga ćemo doći. Što se UN-a tiče, naša politika u UN-u je imala veliki ugled. I da ne prepričavam ovdje što mi je rekao nakon izbora novo izabrani glavni tajnik UN-a o našoj zemlji i našoj kandidaturi i o činjenici da je samo izostanak podrške Vlade, našem kandidatu odnosno meni u tom slučaju izazvao taj rezultat koji je izazvao i meni je rečeno bez podrške Vlade naravno tu šansi nema. Ali to je naštetilo ugledu naše zemlje samo utoliko ne zbog sluganskog odnosa nego zbog nepostojanja kontinuiranog razumijevanja da je vanjska politika jedna zajednička stvar i da ne treba u njoj stranjčariti. To je bilo loše ali nije bilo sluganski, to je samo bilo kratkovidno.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvažena profesorice Pusić, kazali ste u svom govoru da biste za korištenje punog potencijala civilnog društva bilo potrebno malo doraditi pravni okvir koji postoji u RH a koji se odnosi na razvojnu pomoć ili ih jednostavno ne možemo slati temeljem trenutnog pravnog okvira u određene misije suradnje na području razvojne pomoći. I ja sam govorio o potrebi da se uspostavi jedna trajna platforma sa civilnim društvom radi razmjene iskustava ili njihovog uključivanja u aktivnosti razvojne pomoći. Nažalost nismo dobili odgovor, niti jedan od zastupnika na repliku koju smo uputili potpredsjednici Vlade i ministrici vanjskih poslova. No čini mi se da u ovom trenutku kada oporba poziva na dorađivanje pravnog okvira koji je potreban da se civilno društvo uključi u razvojnu pomoć da je samo malo potrebno sa strane vlasti, jedna mala volja kako bi se tako nešto i napravilo i kako bi sa riječi prešli na djela jer sve ono što pišemo u strategiji a nije moguće realizirati zbog našeg zakonodavstva, jednostavno je prazno slovo na papiru i ne znači ništa osim da uveseljavamo ovaj Sabor ili našu javnost. Ako smo ozbiljni onda moramo sve provedbene mehanizme utvrditi kako bi ove želje koje smo naveli u strategiji mogli pretočiti u stvarnost. Pa evo čisto i vas molim da kažete da li i vi pozivate kao i ja Vladu da doradi taj pravni okvir kako bi sve ovo skupa imalo smisla. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor uvažene zastupnice Pusić.
Pa naročito se slažem sa ovim djelom koji, gdje ste rekli da pozivamo Vladu. Jer mislim da će se bilo šta moći dogoditi isključivo ako Vlada zauzme takvo stanovište, Vlada kao cjelina, na čelu sa premijerom jer inače će se dalje otaljavati kako se otaljavalo. A u ovom području je apsolutno potrebna jedna malo hrabrija inicijativa. I ta hrabrija inicijativa može uključivati tu platformu civilnog društva i pravne okvire, mora uključivati donošenje onog zakona koji je već pripremljen a eventualno i malo hrabriji iskorak u komunikaciji sa zemljama izvan neposrednog okruženja.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovana kolegice, ja sam dvije riječi izdvojio iz vašeg izlaganja i mislim trebali bi više govoriti o prvoj riječi a ta riječ je vrijednost. Koje su vrijednosti u hrvatskom društvu? Jesu to vrijednosti iz bivšeg sustava gdje je prva zapovijed bila druže snađi se, malo radi, puno kradi, u gepek mito, živio drug Tito, ničije svačije itd. ili su to 10 Božjih zapovijedi koje su temelje civilizirane Europe? Tako vrijednosti o bivšem sustavu, šta ste imali, lažne akademske titule, imali ste gdje su ljudi napredovali ne po integritetu i profesionalnosti nego po vezi. I to se danas događa, vidite gdje se prodaju tamo ispiti studentima, itd.. To znači, mi smo na moralnoj razini bivše države. Druga riječ, suradnja. Pa naravno suradnja, ja bih volio vidjeti više suradnje sa Bugarskom, recimo Poljskoj, Rumunjskoj, zemlje koje su proveli … [[Govornik se ne razumije.]] zakone, Poljska je npr. ispred nas sada jer tamo je došlo do katarze. I opet ponavljam bit politike je kadrovska politika. I davno je dokazano da sa kadrovima koji su umočeni u bivšem sustavu, koji ne mogu promijeniti mentalni sklop, ja sam vojnik, Njemačka kada se i ujedinila sve su više časnike smijenili, ni zašto, prvi razlog što oni glume demokraciju a ne mogu promijeniti mentalni sklop. Drugi razlog je što ste radili sa tajnim … [[Govornik se ne razumije.]] protiv svojega naroda, to nema katarze, a dio tog bivšeg sustava koji još vlada u ovoj državi su nevladine udruge i oni sprečavaju tu katarzu. Kakvo civilno društvo? Imate masu, masovni ubojica, imate ovdje, masovni ubojica je ovdje koji hodaju po Zagrebu, ustvari zone i UDBE i službe državne bezvrijednosti, koji su dobivali 50000 dolara po ubojstvu, tu su u Hrvatskoj, nikom ništa. I kad ćemo doći do katarze. I tajne Vlade i udruge su samo floskula za nastavak bivšeg sinekura da ostaju na vlasti i njihovih nasljednika. Neki koji sjede ovdje, to je njima smješno, a oni su bili doktori znanosti, a ništa ne znaju o svojoj povijesti i to su klonovi bivšeg sustava … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Kolega Glasnović hvala vam lijepo. Odgovor uvažene zastupnice Pusić Izvolite.
Što se vrijednosti tiče, vrijednosti koje mi propagiramo ili bi trebali propagirati ili barem nominalno tvrdimo da propagiramo, a na kojima smo gradili cijelu svoju transformaciju, su ono što se zove europske vrijednosti. Kao i svaka takva kategorija, one su jedna vrsta, ako smijem upotrijebiti tu riječ pozitivne utopije. Dakle, pod pozitivnoj utopijom mislim, jedan cilj prema kojem se permanentno ide i prema kojem se orijentira, a koji nikada u potpunosti ili barem u ovom trenutku nigdje u potpunosti nije realiziran. Ali, ta činjenica da nije u potpunosti realiziran, ne znači, da one nama ne mogu koristiti kao putokaz, i mislim da nam trebaju koristiti kao putokaz i kao neka vrsta permanentne inspiracije i na tim vrijednostima, mislim da trebamo surađivati i njih prenositi. Što se suradnje i svega što se vezano na to tiče, komentirati ću samo jednu činjenica, dakle, Poljska je u ovom trenutku politički u lošoj situaciji, ekonomski je bolje preživjela ekonomsku krizu u Europi nego bilo tko drugi. Ali, moram vam reći da je to iznijela generacija koja je počela u NGO u Poljskoj je taj uspjeh i taj rezultat iznijela upravo generacija ljudi ili grupacija ljudi koji su došli iz NGO-a i koji su imali dugu tradiciju, počeo sa Malcerovićem, i onda jednom cijelom generacijom mladih ljudi koji su kroz NGO-ove ušli u institucije Poljske države.
Hvala. I zadanja replika, uvaženog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Gospođo Pusić vi ste rekli da su postojali neki strašni projekti razvojne pomoći u BIH koji su načinili ogromnu štetu Hrvatima u BIH. Prije nego što vas zamolim da mi malo eksplicirate nama svima ovdje, posebno meni, koji su to projekti, koji su tako strašni bili. Ja ću samo podsjetiti, sve nas pa i vas da su Hrvati prvi koji su ustali protiv agresije na BIH. Prvi, prve žrtve rata u BIH i oni koji su najviše izbili demografski u BIH. Danas vidimo da nije moguće promijeniti izborni zakon iako postoji odluka Ustavnoga suda BIH da se mora izmijeniti. To se pokušalo blokirati, oni tamo nisu ravnopravni. BIH ako ne promijeni izborni zakon nije pravna država. A mi kao … [[Govornik se ne razumije.]] ćemo se ulagati u to da bude pravna država, jer naša je obaveza da promičemo ispunjenje obveza preuzetih u aneksu 4, to je što se tiče Ustava BIH koji predviđa postojanje Ustavnog suda čije su obveze konačne i obvezujuće. Bacaju se „bombe“ verbalne zbog gradnje Pelješkog mosta. I vas sad danas spominjete da su postojali strašni projekti razvojne pomoći RH koji su načinili štetu Hrvatima BIH. Ja vas lijepo molim, budite toliko ljubazni, eksplicirajte nam, meni, koji su to bili strašni projekti razvojne pomoći RH u BIH. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Pusić.
Pa to bi vi kolega Kovač morali znati, jer ste i vi bili ministar, pa ste imali uvida u to. Recimo da se 5 ,6 puta farbala ograda iste crkve. Recimo da se 5, 6 puta su se kupovale narodne nošnje za iste sastave. Novci koji su mogli bez daljnjeg ići u ono što bi bilo od koristi, a to je recimo osposobljavanje Hrvata u BIH za europski projekt. Ne za razbijanje društva, ne bacanje novaca tko zna kome i tko za zašto, ali sigurno ne za interese hrvatskog naroda, nego za neke privatne interese, to se vidi po tipu projekta, a i po broju ponavljanja, koliko su se takvi projekti ponavljali. A taj novac je umjesto toga mogao ići upravo za to da se Hrvati uspostave u BIH kao ono što bi mogli biti, a to je lideri europskog projekta BIH. Ne samo Hrvata u BIH, nego cijele BIH. To bi mogli biti. I naravno, da je problem u BIH, reprezentacija. Dakle, jedan od razloga demografskog stradanja, odnosno, takvog egzodusa, činjenica je da nema modela reprezentacije niti je postojao model reprezentacije koje bi mogao faktički reprezentirati interese Hrvata. Ali to, na tome se ne radi, sa ovom vrstom razvojnim projekata, na tome se ne radi sa izgradnjom velebnih zdanja milijunske vrijednosti, na tome se radi profiliranjem i projektima sa Hrvatima u BIH koji im mogu omogućiti vodeću ulogu u europskoj budućnosti BiH-a cijele.
Hvala.
Nastavljamo sa radom, sada je na redu poštovani kolega Pernar, u ime Kluba zastupnika Živog zida. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, strategija razvoja naše zemlje, nažalost, je manjkava, nažalost pokazuje da oni koji su se stvarali, nemaju viziju, da ne mogu, ne znaju ili ne žele. Mi vidimo strategija razvoja naše zemlje koja se do sada vodila, možemo u skladu s tim pretpostaviti, ako se nastavkom iste te politike nastavimo kretati u budućnosti, kamo ćemo završiti. To je zemlja bez ljudi, ljudi bez novaca, roditelji čija djeca odlaze van zemlje, djeca čiji roditelji odlaze. To je zemlja u kojoj skoro dvostruko više ljudi umire nego se rađa. Takva zemlja nema budućnosti, nemojte imati dvojbe oko toga. Što se tiče monetarne politike, isto se planira kontinuitet, planira se čak od strane znači političke elite, ukidanje kune, kao hrvatske nacionalne valute i njena zamjena s eurom, čime dolazi zapravo do potpune kolonijalizacije naše zemlje. U strategiji razvoja, taj problem uopće nije spomenut niti se na njega ukazuje, valjda se to ne smatra problemom. A zašto je ovo sve sporno? Pa evo, ja sam u jednoj replici pokušao dokazati da situacija u kojoj Hrvatska tvrdi da se zalaže za mir u svijetu i pomaže humanitarno, ajmo reći benevolentno, drugim zemljama, ljudima itd. je licemjerna u trenutku kada Hrvatska šalje oružje teroristima, u Siriji ili državnim teroristima u Saudijskoj Arabiji koji hrvatskim oružjem zapravo vrše agresiju nad susjednu zemlju Jemen, bez ikakvog legitimiteta. Bez odluke Vijeća sigurnosti UN-a, bez da je ičime Jemen ugrozio teritorijalno cjelovitost Saudijske Arabije. Radi se o pokušaju promjene režima, koji zapravo ima blagoslov jedini američki, odnosno, izraelski. Ta promjena režima nema nikakav legitimitet i to je sramota i u arapskom svijetu i za ostatak svijeta. Međutim, moja želja danas se osvrnuti se posebno i na izjave Vesne Pusić tijekom njenog govora, ona je naime, rekla jednu šokantnu misao, kada sam ja rekao, da nas u Hrvatskoj ne cijene, da nemamo ugled, jer smo sluganska zemlja, jer nemamo svoju politiku, da zapravo naše mišljenje ništa ne znači, jer mi svoje mišljenje nemamo, ona je rekla, da citiram, to što smo mi sluganska zemlja, to nije naš problem. Znači, po njoj, to što je Hrvatska sluganska zemlja, za Vesnu Pusić, nije zapravo naš problem. A ja evo, pitam vas gospodo zastupnici, od slijeva na desno, ako nije naš problem, čiji je problem. Čiji je problem to što se nalazimo u podčinjenom položaju. Nažalost, mi se u političkom smislu nalazimo u odnosu kao jedna žena koja ima muža, koji govori sve što će raditi, upravlja sa njom i to radi na njenu štetu. Znači, radi protiv njenih interesa, potkopava ju cijelo vrijeme, uzima autonomiju, uzima njen novac izvlači milijarde itd. odnosno, da tako kažem, odnos u kojem jedna stran iskorištava drugu. Vesna Pusić u takvom odnosu ne vidi problem. Možda sam ja jedini koji ovdje u Hrvatskom saboru vidi, s iznimkom par kolega, da milijarde eura godišnje idu iz naše zemlje stranim kreditnim institucijama. Da se izvlači enorman novac iz naše zemlje. Jesam li ja jedini? Evo, neka gospodin Marić kaže, ove godine koliko će novaca ići na otplatu kredita? Ako se ne varam, znači na otplatu državnog duga, na otplatu duga javnih poduzeća, kojima je država jamac, znači gdje je dala državna jamstva i pripadajućih kamata, otići će 45 milijardi kuna. Drage dame i gospodo, to je više od to je zapravo 6 milijardi to je zapravo 6 milijardi eura. Znači, samo samo ove godine iz Hrvatske izlazi 6 milijardi eura, a ljudi kopaju po smeću, imaju mirovinu 300, 500 kn. Sto tisuća umirovljenika, i onda što kaže iz vladajuće koalicije, gospođa Božica Makar, kaže da, imaju mirovine njih 100000 manje od 500 kn. Da, kopaju po smeću, ali to je hrvatska stvarnost. To je hrvatska stvarnost za nju. A za kreditore koji pljačkaju našu zemlju uz pomoć kolaboratora, za njih ima 45 milijardi kuna i opet ćete reći, pa to je stvarnost, pa tim kreditorima tim debelim guskama koji ionako imaju više novaca nego što mi možemo nula upisati u kalkulator, njima treba davati do zadnje lipe. Do zadnjih centi, do zadnje kune, do zadnje eure, marke, odnosno, ajmo reći konvertibilne marke ili dolara. To je politika naše zemlje. Znači, onima koji imaju sve, onima koji su kraljevi novca, onima koji vladaju ovim svijetom, njima se klanjate, pred njima pužete u zamjenu za što? Dali su vam jedno od kraljevstvo ovog svijeta da sa njime upravljate, ali, čak ni njime ne možete u opravljati svojom voljom, već je rekla gospođa Pusić sluganski. Takvu politiku, protivno interesima svojega naroda, nažalost, provode skoro sve parlamentarne stranke konsenzusom. Svojedobno kada je Isus Krist bio u pustinji došao mu je vrag, izvještaj kaže i rekao mu je, pokazao mu je sva kraljevstva ovoga svijeta i ponudio mu ih. Isus ih nije prihvatio. Međutim, kada su ti strani kreditori došli vama i rekli prodajte nam svoju državu, predajte nam vaš narod u ropstvo, pristanite na podčinjavanje svoje volje našoj, pristanite na sluganski odnos, vama će biti dobro a ostalima Bog zna šta će s njima biti, vi ste na to pristali. Pokazali ste da nemate mudrosti, da nemate odgovornosti i da nemate ono što je najbitniji element a to je ljubav. Kaže Isus kada bi, tj. negdje u Bibliji piše ako sve imate a ljubavi nemate đaba sve, vi gospodo i dame nemate ljubavi. Znači za čovjeka koji kopa po smeću vi nemate ljubavi niti suosječanja. Vi ćete reći, to je tvoja realnost prijatelju i ući ćete u službenu limuzinu, sada nabavljate sa strojnicama koje vrijede ne znam po 2 milijuna kuna jedna. Znači on prolazi neki državni dužnosnik u takvoj limuzini pored čovjeka koji kopa po smeću i kaže mu, prijatelju a to je tvoja stvarnost. Eto, to je vaša ljubav prema mladim ljudima koji de facto sa suzama u očima se rastaju od svojih roditelja. A vi kažete dame i gospodo to je vaša stvarnost. Zašto vam to govorim? Pa zato jer kada vidim ovu strategiju vidim da se ništa neće promijeniti. Vidim da sve ovo što ste radili do sada raditi ćete i nadalje. Takva politika je suicidalna za društvo, katastrofalna za državu i vodi nas u zapravo gubitak nje same. Snaći će nas jednog dana sudbina Kurda, biti ćemo raseljeni po cijelom svijetu, nećemo imati svoju državu. Možda će Hrvatska biti poznata ne kao neka regija, kao što zovu „Kurdistan“ itd., ali naš hrvatski narod je izgubio svoju slobodu, izgubio svoju državnost i ono što je najbitnije izgubio je narodne vladare. I nema narodnih vladara. Tko su državnici danas u ovoj zemlji od onih koji su na vlasti? Je li jedan Plenković državnik? Je li Kolinda Grabar-Kitarović državnik? Je li Vesna Pusić državnik? Nema više narodnih vladara dame i gospodo u ovoj zemlji. I samim time vlast takva ne predstavlja narod i nema legitimiteta više iz njega. Nema. Nema dame i gospodo legitimiteta ona vlast koja optužnicama stvara saborsku većinu, nema legitimiteta ona vlast čiju glavnu okosnicu čini stranka koja je osuđena za kriminal, koja je ukrala novac 22 milijuna kuna pravomoćnom sudskom presudom je presuđeno da je to učinila ali odbija novac vratiti. A potom, zahvaljujući političkoj kontroli nad najvišim sudbenim razinama obara tu presudu i kaže ha, nema pravomoćne presude iako su na sudu priznali da su izvlačili novac. Nažalost kada bi i krivio samo političku elitu bio bih neiskren, kriv je narod, narod koji je odabrao takav put za sebe, takav put za svoj narod, takav put za svoju državu, put poniženja, put patnje, put siromaštva, put bijede. Uvažene dame i gospodo, kada biste imali srama, kada biste imali srama, ja ne tražim od vas da date ostavke, ali bi izašli za ovu govornicu i rekli dame i gospodo priznajemo da smo vodili krivu politiku. Priznajemo da treba promijeniti smjer kojim naša zemlja ide. Međutim, kao što je rekla Vesna Pusić ja ne vidim problem u tome da sve Vlade, da jedna i druga Vlada vode istu politiku, politika treba biti politika kontinuiteta. Pa da ako je smjer u kojem idemo dobar, ako mi živimo svi u blagostanju, ako je Hrvatska zemlja u koju ljudi dolaze a ne odlaze, ako je Hrvatska zemlja u kojoj mladi imaju budućnost a stari ljudi dostojanstvo, onda možemo reći da, trebamo nastaviti sa kontinuitetom, sa istom politikom. Ali možemo li mi reći da umirovljenici u Hrvatskoj imaju dostojanstvo ili mladi ljudi budućnost? Nažalost nemaju, nažalost ona im je oduzeta, ona im je oteta i to od strane ljudi koji su izabrani da ih predstavljaju. I to je najveći paradoks. Oni koje je narod izabrao rade protiv svojih birača i na taj paradoks nažalost ja ne mogu utjecati, ja ne mogu uzeti nož, pištolj, bombu i tjerati ljude da ne glasaju za one koji ih vode u propast. Bog je dao ljudima slobodnu volju, tako i mi dajemo slobodnu volju biračima. Ali je moja dužnost upozoriti ih na to da ako nastave ili ne izlaziti na izbore ili na izborima glasati za ove za koje su do sada glasali da će završiti na kontejneru za smeće, na graničnom prijelazu, u avionu, na burzi rada, u redu pred pučkom kuhinjom, u skloništu za beskućnike, da će im se raspasti obitelj, da će se razvesti, da zapravo neće imati sreće, da će se svađati doma oko raspodjele zadnje kune. U vrijeme, znači obitelji se u Hrvatskoj svađaju radi 100 kuna, 500 kuna, 1000 kuna. A kažem 45 milijardi kuna samo ove godine odlazi iz naše zemlje van. Dame i gospodo, ja ne znam gdje je vama mozak, gdje vam je pamet, gdje vam je mudrost, da dame i gospodo, gdje vam je osjećaj za nacionalni identitet, za brigu za narod kojem pripadate, brigu za narod kojeg ste dio? Nažalost, vi se ponašate kao da je hrvatski narod neki strani entitet, kao da vi nemate ništa s njim, pa shodno toga ni njegova sudbina ova kakva jest vas ne uznemirava i umjesto da kažete idemo ju mijenjati kažete nastavljamo istim smjerom. Hvala.
Hvala lijepa. Ja sam kolega Pernar dozvolio da vi to sve iskažete što ste rekli iako apsolutno ništa od toga nije imalo nikakve veze sa razvojnom suradnjom i humanitarnom pomoći inozemstvu. Ja lijepo molim sve slijedeće govornike da se drže teme. Imamo jednu repliku, uvaženost zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Pernar, u vašem govoru ste spomenuli Isusa i ljubav. A svi dobro znamo ako vjerujemo da je Isus išao, širio ljubav, nije tražio novac. I pokušao narodu dati ljubav, da žive i da se poštuju i da žive pošteno u svijetu. Međutim, neki su tražili sreću. Ljudi koji imaju puno traže sreću smatrajući da je bogatstvo sreća. Mi skupa vidimo ovdje evo sada, imali smo Todorića kojeg spominje o svaki dan, on je smatrao da je on sretan čovjek jer je postao bogat. Kada je njemu krenulo loše, neću ga braniti, smatram da je kriv, svi su mu okrenuli leđa i svi ga ovdje prozivaju, čitava nacija. On je jako nesretan sad čovjek, prema tome, imati novac nije sreća, širiti ljubav, da, to je sreća i to je prava stvar, a sad vama postavljam recimo jedno pitanje. Vi ste kao Živi zid imali priliku ući u izvršnu vlast, pokušati mijenjati nešto u ovoj državi, uzeti neko ministarstvo i onda pokušati pomoći ovom narodu koji smatrate da je prevaren, koji smatrate da je pokraden, ali ovo što vi sad činite i ova sva oporba, a smatram da … [[Govornik se ne razumije.]] HDZ ili SDP, treba ući u neku izvršnu vlast i pokušati mijenjati a ovo što vi sad govorite, to je čisti populizam i demagogija. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Pernara.
Evo gospodine Mišić, bit ću konkretan i iskren sa vama. Trudim se biti općenito iskren u svakom javnom nastupu, reći ono što mislim i u kontekstu. A gledajte, vaša je odluka bila da uđete u vlast. Ok, međutim morate se zapitati. Znači ja ne osuđujem sada vas zato što ste digli ruku za HDZ. Ja vas sada osuđujem zbog toga jer time što ste digli ruku za HDZ, što ste u zemlji promijenilo? Da li su mladi prestali napuštati zemlju? Da li su umirovljenici prestali kopati po kontejnerima? Da li su redovi pred pučkom kuhinjom nestali? Da li je više ljudi zaposleno? Da li su otvorena nova radna mjesta? Da li su porezi smanjeni? Da li je odljev kapitala iz zemlje obustavljen? Itd. Nažalost nije, znači ja da sam htio, mogao sam ući u vlast HDZ-ovu, bilo mi je nuđeno, mogao sam se voziti u limuzini a ne ići doma javnim prijevozom, taxijem ili pješke, mogao sam imati veću plaću, mogao sam imati tajnicu i koga sve ne, i ne znam, pomoćnike svoje itd., međutim ja sam znao da nije problem u tome što ja to uzmem, nego je problem u tome što će narod dobit iza uzvrat. A nažalost da sam surađivao sa HDZ-om narod bi dobio frišku figu, znači dobio bi ništa. I znači nije moj razlog zašto ja ne želim u koaliciju sa HDZ-om u tome što ja ne želim privilegije, naprotiv, ja želim privilegije, ali želim i da hrvatski narod nešto dobije za uzvrat. A vi ste nažalost ušli u Vladu samo radi privilegija a hrvatski narod za uzvrat dobio nije ništa. Eto hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je je onaj SDP-a u ime kojega će o temi ovaj puta govoriti uvaženi zastupnik Joško Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. I možete biti sigurni da klub SDP-a će govoriti o temi koja je pred nama. Evo pozdravljam još jedanput potpredsjednicu Vlade, ministricu vanjskih poslova sa suradnicima i želim reći u ime kluba SDP-da da mi smatramo da ovakav jedan dokument jedna zbrojena država mora imati, pogotovo članica EU-a. Dokument je dobro sastavljen i mi ćemo ga podržati. No htio bi naravno i uputiti i dati par komentara na ovu strategiju koja je danas predmet rasprave pa prije svega dozvolite mi da kažem da je razvoja suradnja važna komponenta vanjske politike i treba bi doprinijeti ostvarivanju solidarnosti i pravednosti u međunarodnim odnosima te posljedičnom promicanju u svim društvima zajedničkih vrijednosti kodificiranih u Povelji UN-a. E sad, ako se pitamo koje su to vrijednosti, a bilo je i toga u raspravi, evo može se otvoriti Povelja UN-a, prva dva članka govore upravo o tome. Osnovni cilj razvojne politike je osposobiti građane svih država da sami upravljaju svojoj sadašnjošću i budućnošću na vlastitu dobrobit te omogućiti svakom pojedincu osobni napredak i razvoj. U središnju razvojne politike nalazi se čovjek, njegovo dostojanstvo, njegova prava i njegove potrebe. Danas su razlike između razvijenih i nerazvijenih država kao i nejednakosti unutar samih država, posebice između bogate manjine i siromašne većine velike i izazivaju razne društvene devijacije. Od terorizma do neprihvaćanja održivog razvoja, od protivljenja klimatskim promjenama do organiziranog kriminala, od korupcije do produbljivanja digitalnog jaza. Razvojna suradnja je instrument za korekciju ovih devijacija u cilju jačanja digniteta čovjeka i stabilnosti međunarodnih odnosa. Za razliku od humanitarne pomoći, čiji je primaran cilj spašavanje života u kriznim situacijama i olakšavanje patnji ljudi, razvoja suradnja usmjerava se na rješavanje uzroka tih problema te nakon prepoznavanja izvora problema daje prijedloge za poticanje sveukupnog političkog, ekonomskog i društvenog razvoja s krajnjim ciljem dostizanja njegove održivosti i osposobljavanja društva i pojedinaca da upravljaju svojom sudbinom. U dokumentu koji je pred nama pravilno je kazano da je došlo do promjene paradigme u razvojnoj suradnji i više ovu cijelu priču ne zovemo razvojna pomoć nego razvojna suradnja jer se shvatilo da je na čelima partnerstva puno bolje i učinkovitije ostvarivati ove ciljeve koje sam spomenuo. Tako da to više nije ni jednostrani odnos između donora i primatelja donacije nego jedan dvosmjerni partnerski odnos gdje donatori kao partneri utvrđuju zajednički sa onima koji primaju pomoć potrebe koje je potrebno zadovoljiti a koje definira sama zemlja partner koja je primatelj takve pomoći. Treba naglasiti i to je vrlo važno s obzirom da Hrvatska nije bogata zemlja i iz proračuna ne možemo izdvojiti veliki novac za razvojnu pomoć, da razvojna suradnja ima i svoj financijski, ali jednako tako i nefinancijski element, pa prenošenjem znanja, iskustva ili nekim drugim oblicima nefinancijske pomoći možete i puno više i bolje pomoći državama kojima je potrebna pomoć nego samo upumpavanjem novca. Hrvatska je na taj način pokrenula jednu seriju projekata recimo sa Ukrajinom kako znamo gdje prenosimo određena iskustva iz mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja. Ali jednako tako to možemo raditi i u susjednim zemljama, pa i u onim dijelovima koji se tiču zadovoljavanja uvjeta za ulazak u EU. O novim dionicima u razvojnoj suradnji smo govorili i svakako ih treba prepoznati od civilnog društva, vjerskih i znanstvenih organizacija, gospodarstva, biznisa. Želim i ovdje napomenuti da recimo jedan oblik nefinancijske razvojne pomoći može biti i treba to svakako iskoristiti. Dobra volja muftije u Zagrebu da ovaj model zaštite vjerskih manjina koji imamo u Hrvatskoj bude jedan ogledni primjerak, jedan obrazac koji bi se mogao promovirati u Islamskim zemljama za zaštitu kršćanskih i ostalih manjina u tim zemljama. Dakle i to je jedan oblik razvojne suradnje u suradnji sa vjerskim zajednicama koje su sklone tako nešto podržati. Također treba naglasiti da su 2015. godine definirani novi ciljevi održivog razvoja, novih 17 ciljeva u kontekstu nove globalne Agende 2030. u čemu naravno i Hrvatska treba aktivno sudjelovati ako želi unapređivati svoj međunarodni položaj. O samom dokumentu dodatno koje ste nam uputili ja moram priznati evo i sektorski i zemljopisni prioriteti da su jedan od važnih elemenata, da vidimo gdje ćemo koncentrirati naša nastojanja i mislim da su oni dobro definirani. Tu imamo recimo obrazovanje, zdravlje, zaštita i osnaživanje žena, djece i mladih. No ono što je po meni ključno kada prepoznamo i međunarodne inicijative koje imaju za cilj iste stvari Hrvatska bi se trebala u njih uključiti. Mi smo imali nedavno inicijativu „She decides“ koje su organizirale niz država članica Europskih unija kao reakciju na prestanak financiranja od strane Amerike, odnosno predsjednika Trumpa, zdravstvenih programa u zemljama u razvoju. Dakle, tu se radilo prvenstveno o programima zaštite, reproduktivnog zdravlja žena. Nismo se htjeli uključiti pod izlikom da se time promovira pobačaj. Pobačaj se time nije promovirao. Tu se radilo o širokom spektru zaštita žena i njihovog reproduktivnog zdravlja, a pobačaj je bio samo jedna od krajnjih mogućnosti u određenim slučajevima kao što su možda slučajevi silovanje ili nekih drugih kaznenih djela. No Hrvatska pokazuje koliko stvarno drži do dokumenata strateških koje usvaja na način da ih u praksi provodi i da prepoznaje svaku priliku kako bi upravo ove ciljeve koje smo sami ovdje napisali mogla promovirati u praksi. Jednako tako bilo je dosta spomenuta i Bosna i Hercegovina. Ja mislim da je ovo dobar okvir za pomoć Hrvatima u Bosni i Hercegovini uključujući i pripadnicima HVO-a. Dakle, ako govorimo o dostojanstvu svake ljudske osobe, obrazovanju, zdravlju, ako govorimo o miru i sigurnosti, razvoju demokratskih institucija, poslijeratnoj tranziciji i mnogim drugim stvarima po našim prioritetima, onda to zasigurno prepoznajem i u Bosni i Hercegovini. I na ovaj način transparentan pružati pomoć pa i kažem pripadnicima HVO-a mi se čini puno mudrije nego posebnim zakonom to regulirati i pojačavati možda argumente onih koji nemaju dobre namjere i koji pred međunarodnim sudištima pokušavaju Hrvatsku brendirati kao zemlju agresora u BiH što zasigurno nije tako. Ono što je također važno i što je prepoznato u ovoj strategiji i što bi trebalo sigurno biti i u praksi realizirano, to je pitanje smanjivanja raspršenosti naših novaca. Dakle na previše malih projekata koji nemaju velik utjecaj na stvarnost, koncentrirati ih na manji broj projekata koji imaju utjecaj na stvarnost i to je opet Bosna i Hercegovina jako dobar primjer. Koncentracija novaca na mostarsko sveučilište, na bolnicu u Mostaru je sigurno puno više doprinijela i samoj Bosni i Hercegovini, hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini nego tisuće malih ograda koje su se farbale po pet puta ili nošnji koje su se kupovale kao što je u raspravi spomenuto. I ne samo da su takve institucije od koristi hrvatskom narodu, nego jednostavno su otvorene i drugim narodima u Bosni i Hercegovini što pojačava automatski značaj i položaj hrvatskog naroda, posebice društveni i politički položaj u vlastitoj zemlji gdje su oni na žalost najmanji konstruktivni narod po broju pripadnika. I zbog toga su im potrebne i jake institucije i zbog toga su im potrebna i zakonska rješenja koja njihova prava osiguravaju u njihovoj realizaciji. No, vrlo je važno također kazati da je razvojna suradnja, dakle instrument vanjske politike kojim se može jako dobro uspostaviti politička partnerstva sa prioritetnim zemljama, ali i gospodarska partnerstva. I sigurno je gospodarstvo jedno od ključnih varijabli u odlučivanju gdje ići u zemljopisnom smislu. Dakle, regija posebice Bosna i Hercegovina nije sporna, ali nakon toga u koje zemlje ići nije više samo pitanje politike i s kojom zemljom želite dobre odnose nego je pitanje gospodarstva. U kojim zemljama naši gospodarstvenici vide obećavajuća tržišta gdje mogu napraviti dobar posao samim time izvoziti robu ili investirati novce i na taj način posredno puniti i državnu blagajnu. Dakle, ne bi se smjelo desiti da se utvrđuju prioriteti zemljopisni bez da se prethodno konzultira gospodarstvo i zato se ja zalažem za jednu trajnu platformu koordinacije sa gospodarstvom oko prioritetnih zemalja gdje ići. Ovdje smo definirali i Afganistan, Kolumbiju i Tanzaniju. Sve one imaju svoj razlog zašto su tu. Ako su to te zemlje u redu, no moramo vidjet stvarno kako dodatno motivirati gospodarstvenike kojima možda i nije jasno kako Hrvatska može država pomoći njihovom istupu na međunarodnom tržištu, a može u Afganistanu koje je veliko gradilište možemo angažirati naš recimo građevinski sektor, ili u Africi koja stvarno se budi, postaje svjesna svojih resursa i Vlade koje su trenutno na vlasti su dobrim djelom pune novca i samo im je potrebno predstaviti određene gospodarske projekte kako bi i kompanije bile angažirane. A razvojna pomoć na da je upravo mogućnost da budemo bliži kao Vlada, ako ministarstvo sa tim zemljama u Africi i na taj način pokušamo otvoriti vrata hrvatskom biznisu. Dakle hrvatski biznis obavezno mora biti dio ove naše priče. Ono što također smatram posebice važnim, to je pitanje jedne PR kampanje gdje bi našim građanima pokušali objasniti značaj razvojne suradnje za RH u cjelini i za njenu vanjsku politiku jer vrlo teško je objasniti građanima njen značaj kada su oni koncentrirani na svoje vlastito stanje, stanje na svojim bankovnim računima i u svojim novčanicima. Kad imamo umirovljenike koji izlaze Trg bana Jelačića i štrajkaju protiv siromaštva teško je onda objasniti zašto Hrvatska mora odvajati dio novca i slat ga negdje daleko, u neke daleke zemlje kao što je Kolumbija ili Tanzanija, kada nisu zadovoljene potrebe ni hrvatskih građana. Dok to pokušavamo staviti u kontekst razvoja hrvatskog gospodarstva, otvaranja novih tržišta, ako stavimo u kontekst doprinosa Hrvatske međunarodnom miru i sigurnosti koji prije ili poslije bilo da se zbiva u Afganistanu, Siriji ili Iraku, Libiji ili negdje treće, može doći i zakucati na naša vrata nesigurnost, onda će sigurno građani biti informiraniji i podržati aktivnije nastojanja u ovom segmentu vanjske politike. Tako da mislim da ne smijemo zaboraviti niti zanemariti i taj segment komunikacije sa hrvatskom javnošću koja se ne iscrpljuje samo u komunikaciji sa civilnim društvom ili sa hrvatskim poslovnim ljudima. Evo toliko od nas i ono što mi se čini posebno važnim, ako hoćemo realizirati ove projekte koje smo ovdje i prioritete naveli, da moramo doraditi pravni okvir kao što smo danas nekoliko puta rekli, oporba će to poduprijeti jer nam je svima u interesu da hrvatska razvojan politika bude kvalitetna i novac koji smo tu alocirali da se oplemeni na najbolji mogući način u smislu zadovoljavanja naših hrvatskih interesa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prva je poštovana kolegica Marta Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Poštovani kolega Klisović, obzirom da ste u svom izlaganju i u samoj nacionalnoj strategiji se spominju međunarodni odnosi BiH-om, ja imam potrebu kao osobu koja se bavila diplomacijom, pitam za jedan stavi mišljenje o problemu koji se trenutno događa u Slavonskom Brodu. Naime jučer je Predsjednica Republike boravila u Slavonskom Brodu, došla je na sat vremena da nam najavi kako je riješeno pitanje zagađenja rafinerije u Bosanskom Brodu na način da će se postojeći produktovod sada koristiti kao produktovod za protok plina kako će se sada rafinerija, znači pogonsko gorivo rafinerije bi bio plin, to je dogovoreno sa ruskim vlasnicima. Međutim, taj protokol koji je potpisan, koliko je nama poznato je potpisan sa Republikom Srpskom a ne sa službenim Sarajevom. Pa obzirom na tu političku odluku koju je donijela evidentno i Vlada i koja je nama prezentirala Predsjednica Republike, ja vas pitam kao osobu koja se bavila diplomacijom, kakvo je vaše mišljenje kako će se to odraziti na bilateralne odnose sa BiH-om, da li će to imati određene gospodarske posljedice i kako vi uopće gledate na tu političku odluku i da li je ona u skladu sa ovom nacionalnom strategijom suradnje sa BiH-om. Hvala.
Kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Pitanje rješavanja zagađivanja zraka u Bosanskom Brodu odnosno u Slavonskom Brodu, preko Save nije pitanje razvojne suradnje sa BiH-om jer Bosanski Brod je ruska investicija i stanje stvari u samoj rafineriji koje ne odgovara europskim uvjetima zaštite okoliša je problem zbog kojeg se zagađuje zrak i zbog kojeg ljudi trpe u Slavonskom Brodu također. Hrvatska država je niz godina pokušavala taj problem riješiti, nažalost uz mnoga obećanja i Predsjednika Republike Srpske kao i ruske kompanije koja je investirala novac u Bosanski Brod i njenu rafineriju, nisu dovela do zadovoljavajućih rješenja. Sada imamo ideju tog produktovoda što nije nova ideja, ona je trajala već duže vrijeme kao i ideja da se južni tok koji se na kraju neće realizirati, prikopča na Bosanski Brod i na se na taj način riješi opskrba rafinerije plinom i spriječi daljnje zagađivanje. Ja se nadam da konačno jesmo blizu rješenja iako do dok to rješenje ne bude stvarno u praksi ne možemo reći i biti 100% sigurni da će tako se i desiti jer smo mnogo puta do sada slušali obećanja i Republike Srpske i ruske kompanije pa i ruskih državnih institucija, uključujući Vlade i ministra vanjskih poslova da je to riješeno, a nije bilo riješeno. Što se toče samog potpisivanja sporazuma, dakle, potpisuje sporazume one institucije koje su Ustavom ovlaštene. Ako su to dvije države, to su međunarodni sporazumi, ako Ustav u ovom slučaju BiH-a daje ovlasti entitetu da se bavi određenom materijom onda ono ima pravo da potpisuje takav sporazum. No RH sigurno nije pandan entitetu Republici Srpskoj i ne bi trebala s njom potpisivati sporazume, to bi se onda moglo napraviti na razini ne znam, županije Hrvatske sa Republikom Srpskom ili neki drugi način. No ovdje je ključno ustvari dobiti investitora, a to su ruska kompanija da se drži onih pravila zaštite okoliša koji imamo i mi u RH kako bi se spriječilo daljnje zagađivanje.
Hvala. Druga replika, poštovani kolega Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Klisović, ja vam želim postaviti jedno pitanje s obzirom da ste bili dugo vremena u diplomaciji i vjerojatno ćete mi moći odgovoriti. Ali prije toga htio bi spomenuti dvije ključne riječi koje ste i ovdje za govornicom rekli a to je gospodarstvo i tržište. Mi smo nekad, iako je hladni rat gotov već davno, ja ću opet se potrudit pa spomenut iako se to u strategiji nekako stidljivo spominje, a to je pokret nesvrstanih. Mi smo tada imali mnoge studente koji su dolazili iz zemalja u razvoju, koji su studirali ovdje, stjecali visoku naobrazbu, čak su mnogi liječnici ovdje i ostali raditi. S druge strane imali smo poduzeća koja su išla na to tržište i tamo sklapali vrlo dobre ugovore i tako se razvijali. Međutim, koji je sad položaj RH uostalom i cijele EU kada govorimo o današnjim mogućnostima? S jedne strane, iako je kažem hladni rat davno gotov interesi i dalje su ostali, interesi Amerike, interesi Rusije. I tu se EU zapravo nalazi između ta dva, da kažem kao tampon zona i RH a koja je već pretrpjela velike štete zbog sankcija Rusije. Hrvatski diplomati kažu, mi nećemo ništa, nikakve odluke donositi koje će se odudarati od zapravo odluka Brisela. Evo i kolegica Marta Luc-Polanc je govorila o energetskoj neovisnosti. I kako sad, kako RH može zapravo ostvariti energetsku neovisnost kada se i Rusija nudi za pomoć i Amerika se nudi za pomoć. Amerika naravno kroz LNG terminal, Rusija kroz plinovod, a vi bi htjeli biti strateški neovisni. Koliko je to zapravo današnjim tim međunarodnim odnosima moguće jer i temelji ove strategije, kada govorimo, govori o partnerskim odnosima. Kako je moguće uspostaviti partnerske odnose ako nemaš, ako nema neovisnost koja je ključna zapravo da bi na taj način mogao pregovarati sa svima onima kojima želiš pružiti pomoć i od kojih na kraju krajeva možeš i dobiti i sam pomoć. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Klisović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora i hvala na ovom pitanju. Dakle ja mislim da je kidanje veza sa članicama Pokreta nesvrstanih bila jedna od većih grešaka naše politike opravdana time što želimo ući u NATO i EU. Ja jesam da uđemo u NATO i EU, ali ne mislim da smo trebali zbog toga bitno narušavati svoje odnose sa članicama nesvrstanih. Jer to je jedan ogroman dio svijeta koji je, u kojem Hrvatska ima veliki ugled i uvijek ga je imala. Na kraju krajeva hrvatski liječnici, hrvatski poslovni ljudi, znanstvenici su radili ili u bilateralnoj suradnji u tim zemljama ili kroz međunarodne organizacije. Njihov ugled je poprilično velik i oni su mogli i trebali su i dalje otvarati vrata prvenstveno našem gospodarstvu za dobivanje poslova. A naše gospodarstvo je bilo u tim državama poprilično prepoznato kao dobro, kvalitetno. jest da smo tada bili u sastavu Jugoslavije, ali smo bili prepoznati po imenu i prezimenu svaka tvrtka posebno. Kidanje tih veza nije doprinijelo ničem u RH ali nažalost je odmoglo, jer možda danas ne bi bili ni u ovoj gospodarskoj situaciji da smo iskoristili mogućnosti koje su se pojavljivale na tim tržištima a te zemlje postaju svakim danom sve bogatije, sve bogatije i napreduju poprilično brzo, čak mogu reći da imaju veći postotak napretka od same RH. To je nažalost neprepoznavanje prilika gdje smo jedni od šampiona, što je žalosno ali eto tako je. I mislim uz naš put i naše obveze u EU i NATO-u koje treba u potpunosti odrađivati na najkvalitetniji mogući način jer tu je naša budućnost da ne moramo se sramiti niti odnosa sa nesvrstanim zemljama, kao što se to ne srami ni Francuska, ni Španjolska, niti Velika Britanija kao evo izlaz iz EU. I Commonwealth države s kojima je prije imala posebne odnose kao kolonijalna sila sada su ustvari njeno potencijalno glavno tržište gdje će nastaviti svoj razvoj. Hrvatska je mogla dio svoje povijesti iskoristiti za svoj interes danas. Hvala.
Hvala. Prelazimo na iduću raspravu Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade i ministrica vanjskih i europskih poslova, kolegice i kolege. Doista je potrebno da donesemo ovu novu strategiju koju nam danas Vlada predlaže na temelju zakona koji je donesen još 2008. godine o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći. Potrebno je to zbog toga što naravno već je dotrajala prošla strategija ali i zbog toga što se puno toga promijenilo i na globalnom i u regionalnom smislu, odnosno u okruženju ali isto tako i u položaju RH. Dakle prvo što moramo konstatirati, naravno da ulaskom u EU Hrvatska je tu preuzela i određene obaveze što se tiče razvojne suradnje ali isto tako i prava da oblikuje europsku razvojnu suradnju. EU daje gotovo 50% cijele razvojne, sredstava za razvojnu suradnju svijetu. Novi konsenzus unutar EU treba se tek početi dogovarati i implementirati. Isto tako i 2020. godine ističe sporazum iz Kotonua koji regulira sredstava iz Europskog fonda za razvoj koji je vrlo izdašan i gdje Hrvatska mora u skladu sa ovom strategijom o kojoj danas raspravljamo i prioritetima koje si postavljamo ući u tu raspravu i definirati onda, ne samo što je naš nacionalni cilj nego to pokušati pretočiti i u europske dokumente. Drugo zbog toga što evo i u okviru naše kandidature za članstvo u OECD-u, a OECD je upravo ustanova koja i mjeri razinu razvijenih zemalja u razvojnoj suradnji sa zemljama u razvoju da ova strategija bude na taj način i usklađena i da bude i da podupire našu kandidaturu za članstvo u OECD-u. No, isto tako rekao sam promijenile su se i okolnosti u okruženju, vidimo puno agilniju prisutnost nekih razvojnih agencija trećih zemalja i izvan EU, to je pogotovo slučaj u BiH i tu stoga moramo isto tako prilagoditi i naše sudjelovanje i naše aktivnosti. Na globalnoj razini što je danas već više puta spomenuto, rečeno, promijenila se razvojna paradigma, promijenio se okvir onih milenijskih ciljeva iz 2000. godine za borbu protiv siromaštva su zamijenjeni sa novom Agendom 20-30 i 17.-est novih ciljeva za održiv razvoj koje unose određene novine i potrebno je stoga da i naša Nacionalna strategija prepozna neke od tih prioriteta. I u tome naravno je ovaj dokument vodio računa. No najvažnije u svim tim, naravno promijenjenim okolnostima jest i definirati koji su naši nacionalni prioriteti i na koji način se postaviti. Dakle uzeti u obzir sve ove promijenjene okolnosti, uzeti u obzir i novu UN-ovu agendu, ali je najvažnije vidjeti tu gdje je hrvatski interes i na koji način ćemo to promovirati kroz ovu strategiju, kroz implementaciju strategije za razvojnu suradnju, naravno i za humanitarnu pomoć. Jedna od novina ovog novog okvira na globalnoj razini jest univerzalnost, dakle, ti kriteriji koji su se nekada postavljali samo za zemlje u razvoju, danas su važni i za sve članice UN, dakle, sve države pa čak i one razvijene, moraju ih ispuniti. Moraju o tome i izvijestiti UN prema tome, ova razvojna strategija mora voditi računa, isto tako i biti usklađena i sa politikom koja se provodi na domaćem planu. Promjena paradigme, kao što je i prije rečeno, što je i ministrica spomenula i kolega Babić, isto tako stavlja naglasak na to da danas više nemamo odnos između donatora i primatelja pomoći, nego želi se kroz razvojnu suradnju razvijati upravo jedan dijalog sa zemljama koji su primatelji tih sredstava i s njima dogovarati koji su prioriteti, koji su oni projekti koji doista najbolje mogu pomoći njihovom razvoju. To je važnost i za naš odnos npr. s BIH što smo u geografskim prioritetima mislim s pravom istaknuli kao zemlju s kojom želimo razvijati najviše projekata iz ovog programa razvojne suradnje. Isto tako transparentnost u razvojnoj suradnji, o tome i jest bio nešto riječi, ali, evo ja pozdravljam što je u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova se razrađuju standardi u projektiranju te razvojne suradnje, nedostatak takvih standarda je dovelo do slučaja npr. kao što je bio slučaj projekta o suradnji sa Angolom, gdje je bila jedna donacija, koja je završila u jednoj zakladi gospođe Melinde i Bill Gates i gdje nije bilo povratne informacije da li su ta sredstva doista stigle tamo gdje su bila namjena. Prema tome, to je on što se mora promijeniti, da bude puna veća transparentnost, da se zna točno, da jednom kada se alociraju sredstava, da ta sredstva će doći, do onih kojima je namijenjeno. Novi okvir globalni, traži da se promovira mir i sigurnost kao pretpostavka za razvoj. To jest jedna novina, u onim starim milenijskim ciljevima, borba protiv siromaštva nije uzimala u obzir važnosti mira i stabilnosti, važnosti izgradnje demokratskih institucija i ono što se zove dobra vladavina. I tu u tom segmentu, ova strategija to uzima u obzir i prepoznaje da je Hrvatska tu ima baš jednu nišu, gdje može kroz svoja iskustva, iako nema možda najveći financijski kapacitet, naravno, pogotovo u odnosu sa drugim velikim donatorima, ali može zbog iskustva, koje nažalost smo stekli nakon Miloševićeve agresije i onda obnove zemlje, ta iskustva moći prenijeti i drugima i na taj način pridonijeti razvojnoj suradnji. Važno je što u ovoj strategiji, mislim da je Vlada dobro detektirala i postavila koji su prioriteti u geografskome smislu, što se tiče jugoistoka Europe, unutar toga, razvoj suradnje sa BIH, naravno strategija u ovom slučaju postavlja samo onu načelnu razinu, kasnije se to mora razraditi. U toj razradi vjerujem da će se ići putem povećanje suradnja između županija u RH i jedinica lokalne samouprave u BIH u slučaju federacije to su isto tako i županije. Upravo zbog toga što su te županije one koje najbolje znaju na koji način se mogu najbolje, najefikasnije iskoristiti ta sredstva za razvoj tog kraja. Naravno, da naša razvojna suradnja sa BIH vodi računa o opstanku Hrvatskog naroda, da bude ravnopravan, da bude konstitutivan, ne samo na papiru, nego doista i u praksi, ali isto tako je i ovdje naglašeno, ovo je razvojna suradnja sa cijelom BIH, jer je to interes RH, razvoj cijele države BIH i naravno njenog europskog i euroatlantskoga puta. Što se tiče južnog i istočnog susjedstva, mislim da isto tako, valja ovdje naglasiti, da je izbor Jordana kao zemlje s kojom će se surađivati izuzetno bitan zbog toga što je važan faktor u promicanju političke stabilnosti na Bliskom Istoku, u suradnji sa EU, kada se treba adresirati pitanja migracija, Hrvatska ima već razvijenu suradnju i dobra iskustva sa Jordanom i stoga nastavak na taj način pokazuje da imamo jednu dobru fokusiranju suradnju. Mislim da je tu ključ. Dakle, ne ići se raspršiti sa projektima, koji onda nemaju neku veliku dodatnu vrijednost, nego izabrati neke zemlje, fokusirano s njima raditi i to održati kroz veći jedan period i to upravo ova strategije pokazuje takav put. Isto tako što se tiče zemalja u razvoju, ovdje se spominje Kolumbija, Hrvatska je početkom ove g. po prvi puta uplatila 20000 eura u fond EU za razvojnu suradnju sa Kolumbijom koji je jedan fond za potporu mirovno procesu u toj državi. I ovo jest usko povezano i s onim što se prije u raspravi spomenulo, gdje su tu gospodarski interesi. Na prvi pogled čovjek bi rekao, zašto Kolumbija, daleko je, gdje su tu interesi. Međutim, evo, upravo od Hrvatske 20000 eura, u fond EU, koji ima milijardu eura i koji između ostaloga financira ponajprije projekte za razminiranje, otvara prostor hrvatskim kompanija, a one su upravo na samome svjetskome vrhu po tehnologijama u razminiranju. Na taj način, to je taj oblik razvojne suradnje u biti jedna vrlo pametna investicija koja otvara vrata i našim kompanijama pa čak i u dalekoj Kolumbiji. Što se tiče sektorskih prioriteta, ovdje mislim da je dobro naznačeno, dakle, na prvom mjestu kao uvijek mora biti dostojanstvo, svake ljudske osobe. To se razrađuje kroz obrazovanje, zdravstvo, zaštita i osnaživanje žena, djece, mladih. Druga točka su kao što sam rekao, mir, sigurnost, demokratske institucije, gdje i Hrvatska može kroz svoja iskustava biti od dodatne vrijednosti i zaraditi konkretne projekte to već i čini, pogotovo kada je jugoistok Europe, ali i na taj način jačati i svoj utjecaj. I naravno, treća tema je odgovoran gospodarski razvoj. Ono što bih naglasio, jest da u razradi ove strategije, vidi se da se vodilo računa o uključenosti, tu se slijedi, zapravo jedan pristup, mislim da je Njemačka bila prva u EU, koja je to učinila. To znači ne samo raditi sa nevladinim udrugama koji klasično se bave i s njima, ali isto tako uključiti i vjerske zajednice, koje su prije neko vrijem zapravo bile diskriminirane i nije se njih uzimalo u obzir, kada su se radili projekti razvojne suradnje. Naša strategija to sada obuhvaća i mislim da je to hvale vrijedno. Isto tako uključivanje i privatnoga sektora što je izuzetno važno, zbog toga što klasična razvojna suradnja, koja bi isključivo bila financirana od državnog novca nije dostatna za sve ono što su danas potrebe za ispunjavanje svih ciljeva koje si je UN postavio. Prema tome suradnja sa privatnim sektorom može tu biti izuzetno važna za postizanje tih ciljeva. Na kraju, želio bih isto tako se barem kratko osvrnuti na humanitarnu pomoć, s obzirom da je ovo strategija ne samo o razvojnoj suradnji, nego i o humanitarnoj pomoći, ovdje smo u ovome Domu, prošloga tjedna raspravljali o izvješću Državnog ureda za Hrvate izvan Hrvatske i u tom kontekstu smo spomenuli kako rijetko se kada događa, ali evo, nažalost, dogodilo se da su nekada naši hrvatski iseljenici u potrebi da dobiju pomoć od Hrvatske države. Ugl. je hrvatsko iseljeništvo bilo to koje je pomagalo Hrvatskoj pogotovo u najtežim trenucima '90-tih godina. No, danas, evo npr. Hrvati u Venezueli, zbog katastrofalnog stanja do koje je doveo tamo režim predsjednika Madura su kao i ostali građani Venezuele u jakom teškom položaju, doista jedna humanitarna kriza. I drago mi je što je Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, pronašao način, da se može uputiti humanitarnu pomoć, da Hrvatska država je tu prisutna, da nije zaboravila na našu iseljeničku zajednicu u Venezueli. Naravno, naša pomoć ide svima, ali poseban je fokus i za Hrvate što je logično. Trebalo je razraditi neke nove procedure i vjerujem da će se i u buduće ubrzati taj mehanizam, da bi ta pomoć brže stigla tamo gdje je potrebna, a s druge strane na taj način evo i Hrvatska može pokazati i dijelima doista, da brine o Hrvatima izvan RH, koji su u potrebi, kao što je sada i slučaj i hrvatske zajednice u Venezueli. Na kraju, u ime Kluba HDZ-a podržati ovaj prijedlog nacionalne strategije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Imamo 2 replike, prvi je poštovani kolega Klisović.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Kolega Stier, jednu bi htio iz vaše rasprave stvar dodatno istaknuti, a to je pitanje transparentnosti. Svakako, svi projekti koji se financiraju kroz razvojnu suradnju, moraju imati transparentne papire i sve mora biti u skladu sa zakonom. Naš pravni poredak bi morao imati i prepoznati posebne situacije u koje ulaze ljudi iz Ministarstva vanjskih poslova koji se bave ovom tematikom. A to je kad redimo morate u Siriju u sred rata, kad se ne zna tko uopće kontrolira koji dio zemlje i na koji način, dostaviti pomoć u novcu za funkcioniranje jednog odjela u bolnici. Tada je vrlo teško dobiti sve crno na bijelo, sve papire, koji su potrebni po našem pravnom poretku, da netko ne bi od ljudi koji se bave tim poslom u vanjskim poslovima bio prozvan za manipulaciju novcem. Jednako tako, dešavalo se i u Afganistanu, gdje nije bilo u nekom trenutku funkcionirajući vlasti, pogotovo lokalnih vlasti, da se svi papiri koji su potrebni potpišu na način kako treba, zahtjeva naš pravni poredak. I to u smislu dakle, eventualne izmjene zakona koji regulira ovo područje, morati ćemo vidjeti kako u ovom posebnim situacijama, gdje je pomoć posebno potrebna, i humanitarna, također, ne samo razvojna, kako pravno i financijski riješiti stvar, da se ne bi ljudi u Ministarstvu vanjskih poslova poslije pozivali na odgovornost, jer nisu im papiri čisti, a dolazi Državna revizija ili netko drugi. A niti luk jeli niti luk mirisali. Dali sve od sebe da se pošalje pomoć gdje je bila … [[Govornik se ne razumije.]] potrebna da se spase životi, ali u vihoru rata, nisu dobili sve one administrativne papire i potpise koje su trebali. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Klisović, ovaj primjer koji sam ja spomenuo, naravno odnosi se na razvojnu suradnju, gdje je sigurno što se tiče djelatnika, koji su predano radili, tu nije ničeg spornog, ali je sporno u tom segmentu, što u planiranju toga, očito nisu se poduzele sve radnje, zbog nedostataka, standarda kako to i kako projektirati na taj način i to je ono što se sad mijenja, da bi se izbjegle situacije u kojima imamo uplatu jednoj fondaciji, ali nemamo onda povratnu informaciju, da se doista izbrisala bilo kakva ta aktivnost koja je bila namijenjena, prema tome to je jedan segment. Drugi je segment koji ste vi spomenuli, onaj o humanitarnoj pomoći, koji u pravilu jest u kriznim situacijama i upravo zbog toga sam spomenuo, da je pametno ovdje što se išlo proširiti način djelovanja, da bi se uključilo u to ne samo suradnja sa UN-ovim agencijama, što je onaj klasičan bit suradnje ili sa nekim nevladinim udrugama, što je isto tako dobro, nego i sa nekim vjerskim institucijama, jer npr. spomenuli ste Siriju, tu imate upravo te vjerske institucije koje mogu doći tamo do ljudi koji su u potrebi gdje UN u pravilu ne može zbog svojih vlastitih pravila doći. A tu vjerske zajednice, kao što je npr. Isusovački institut za razvojnu suradnju, odnosno za pomoć. U pravilu u kontaktu sa onim ljudima koji su u potrebi. I zato suradnja sa takvim institucijama će nam omogućiti da doista pomoć dođe onima koji su u potrebi.
Druga replika, kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Stier, drago mi je da ste ponovno spomenuli točke 4. ovog izvješća, piše a vezano je sa suradnjom sa vjerskim zajednicama koje zapravo isključivo rade na humanitarnoj pomoći u mnogim zemljama a to su prvenstveno misionari. Njih treba ovdje posebno naglasiti ili spomenuti i moje pitanje zapravo vama budući da ste vi bili i ministar, kada govorimo o toj suradnji institucija sa tim ljudima koji se nesebično žrtvuju na terenu kakva je zapravo ta suradnja? Je li ona je nekako opipljiva, konkretna, mjerljiva ili je to samo, načelno uvijek treba ljudima pomoći jer znamo i puno puta kada oni dođu, kada se vrate u RH, kada govore o svojim iskustvima vidimo da je to iznimno, iznimno prijegoran rad i žrtva koju oni tamo pružaju tom stanovništvu. Evo, hvala.
I odgovor na repliku.
Da, hvala vam kolega na tom pitanju. Ta suradnja kao što je sada spomenuto u ovoj suradnji otvara se jedan novi vid dijaloga i konkretne suradnje sa institucijama koje mogu pomoći. Npr. spomenuo sam prije pitanje Venezuele, tu je na primjer baš jedna organizacija kao što je Zdenac prva koja je nas u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova upoznala sa teškom situacijom. Išlo se sada npr. sa Caritasom da bi se koliko sam ja informiran, da bi se moglo pomoći tim ljudima u potrebi. No, činjenica jest da je to ipak jedan novi oblik suradnje još i na europskoj razini, nažalost nije razvijen, prva država koja, po mojoj informaciji koja je otvorila put takvoj suradnji bila je Njemačka, kroz njihovo federalno ministarstvo za razvojnu suradnju. I tu se tek trebaju postaviti točno kriteriji, okviri kako tu pomoć razvijati. Dakle, ona nije dovoljno uzela maha, nažalost, ali dobro je da je nacionalna strategija prepoznala, jer mislim da na taj način se može unaprijediti rad na području razvojne suradnje a pogotovo na području humanitarne pomoći.
Hvala. Idemo sada na zadnju raspravu što se tiče klubova. To je Klub zastupnika MOST Nezavisnih lista, kolega Miro Bulj i nakon toga ćemo imati stanku onda do 15h. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažena ministrice sa svojim pomoćnicima, kolegice i kolege. Govorimo o strategiji, o deklaratornome u biti aktu koji u biti nije provedbeni ali trebao bi se kroz razne pravilnike u biti doći do faze da bude provediv, da bude na način da naša diplomacija u Strategiji razvojne suradnje RH za 4 godine. Mi se moramo prisjetiti dok nismo ušli u EU, mi smo bili oni koji su primali pomoć za suradnju, mi smo primali a mi smo sada davatelji u biti financijske pomoći. Činjenica da strategiju koju svaka država mora biti, ona mora biti prije svega iskoordinirana. O ovome svemu što je na papiru, šta je u strategiji, u biti treba biti iskordinirano sa svima koji vode diplomaciju na čelu sa ministricom, naravno i sa osobom koja je predsjednica RH, u ovome slučaju zanima me taj dio, kakva je iskordiniranost, jer baš i ne djeluje trenutno iskoordiniranost predsjednice Republike sa diplomacijom. Volio bih da takav stav i percepcija nije ali evo volio bih čuti to iz usta ministrice kakva je koordinacije jer moramo znati da i po Ustavu predsjednica Republike ima određene ovlasti po pitanju znači naše diplomacije. Ova strategija govori znači o više vidova, u biti, cijeli niz vrlo bitnih aspekata od sigurnosti, humanitarnog karaktera, trgovinskog karaktera i naravno da uvijek treba to gledati hrvatske interese prije svega i naše strateške interese koje mi do sada sa dosadašnjom vanjskom politikom nismo baš dobro zaštitili a poglavito to vidimo na primjeru Hrvata iz BiH-a koji su u biti to područje, zaleđe, poglavito Hercegovina ali i cijelo područje BiH jednostavno ta ognjišta ostaju prazna, sve više ljudi iseljava iz BiH i uglavnom se koriste u vrijeme predizbora kada trebaju glasati u određenim područjima što nije dobro. Treba više djelovati i raditi a o tome smo govorili i prije nekoliko dana kad je bio Ured za Hrvate iz područja BiH, kada je ovdje gospodin Milas bio, kada samo o tome govorili. Znači to su problemi od samog korištenja jezika. Vidimo da je i nakon naše reakcije i HTV, javna televizija će omogućiti, rečeno je dva dopisništva. I to je uopće žalosno bilo kome je palo na pamet da na taj način se ugase djelovanje HRT-a. Brojni mi ljudi iz Hercegovine šalju mailove i šalju poruke da jednostavno nemaju mogućnost pratiti te naše programe a jezik je znamo nešto što je najbitnije i šta je najvažnije. I Hrvati nisu u ravnopravnom položaju, naravno da sa BiH cijelom moramo imati dobre odnose i dobru suradnju. Jednostavno smo i strateški i fizički smo spojeni i jednostavno moramo na taj način promatrati. Naravno da bolne rane koje su u povijesti bile diplomacija mora izgladiti i mora štititi interese Hrvatske. Pa tako npr. vrlo bitno je da se Hrvatska diplomacija usredotoči na ono što je bitno da štiteći naše ljude van u zemljama u kojima žive vrlo bitno je da se izborimo za štete koje su nanesene u Domovinskome ratu. Vi ste gospođo ministrice bili i savjetnica gospodina Dačića, čini mi se, vi imate te kontakte. Pa bilo bi dobro da se izborimo za ratnu štetu koja je ogromna 45 milijardi eura, to je ogroman iznos, oni su u tome svome velikosrpskom, najezdi na Hrvatsku nanijeli ogromne štete. Još uvijek ih osjećamo, poglavito još uvijek se traže, čak evo nakon 20 i nešto godina tražimo naše mrtve i nestale. Znači naš čovjek, svaki pojedinac mora biti zaštićen i ta vaša diplomatska aktivnost, vaše diplomatske aktivnosti moraju biti usmjerene prema hrvatskim strateškim interesima. Pa tako možemo krenuti od svega šta mi moramo iskoristiti i sačuvati. Nećemo samo govoriti o granici i na moru i na kopnu, nećemo govoriti o gospodarskom pojasu kojega još nismo proglasili u našim morskim vodama gdje nam strane flote u našim vodama u milijardama kuna love ribu. Nemamo znači te određene hrabrosti koju bi imali, nismo je imali. Nadam se da ćemo imati od sada sve kako bi se dodvorili određenim političkim činovnicima iz EU i tako smo u tome srljanju obezvrijedili i ulogu nastajanja Hrvatske države, Domovinski rat. To je bila ona suradnja sa Haagom. Nadam se da se više neće nikad obezvrijediti. Nadam se da ćete se izboriti da naši hrvatski branitelji ne budu pod jurisdikcijom Vučića i ostalih četnika da će morati se naši branitelji ići odgovarati u Srbiju, jer znamo da nismo blokirali poglavlje pravosuđa, a da to se navodi i ta jurisdikcija na cijelom području bivše Jugoslavije što je u najmanju ruku uvažena ministrice ako čujete u najmanju ruku je sramotno da hrvatski branitelji koji su branili Hrvatsku u Hrvatskoj od Vučića i njegovih znači četnika da su jednostavno naši branitelji ostavljeni njima kao lovina i da će im se suditi u Nišu ili ne znam gdje već, a jednostavno hrvatski branitelj nije bio agresor. Tu se radi o velikom broju naših građana. Ja bih vas zamolio da blokirate kako god znate, imate to pravo. Nas je blokiralo kad smo ulazili u Europsku uniju, sve smo morali pozatvarati najistaknutije hrvatske zapovjednike, generale pri ulasku u Europsku uniju da bi nam se otvorilo poglavlje pravosuđa. Međutim, Srbiji je ostalo to pravo jurisdikcije na cijelom području Republike Hrvatske, a znamo da svi ovdje u Saboru ili smo sudionici Domovinskoga rata ili imamo nekoga tko je bio sudionik Domovinskoga rata. I da na sve te ljude pravosudno imaju pravo, znači nadležnost Srbija što je po meni u najmanju ruku katastrofalno da dobije mogućnost maloga Haaga Srbija. O tome trebamo pričati i naravno naplatiti ovu ratnu štetu pa će biti novac za Hrvatsku. To je obaveza bi trebala biti Srbije. Mislim da naš status u Europskoj uniji more, a oni još nisu u EU može znači u dijalogu naravno, oni su nama susjedi, more se taj dio nepravde ispraviti i to je naša obaveza kao obaveza prije svega prema slobodi Hrvatske države. Jer izokretati hrvatsku povijest nije dobro. Naravno da moramo koristiti u diplomaciji i ovoj suradnji, ovoj strategiji gospodarski aspekt i da u tom gospodarskom aspektu moramo promovirati ono što imamo. To su naši najveći resursi, to je od turizma do vode, zraka, poljoprivrede i energetike naravno. Zbog toga moramo i to sam vas pitao u replici moramo štititi naš energetski sustav, moramo štititi naše vode, moramo iz promovirati naše vode jer moramo znati da su vode, mi kao Hrvatska smo jedna od država najbogatija pitkim vodama i da vi kao diplomacija morate promovirati taj naš strateški resurs. I ja vjerujem zaista da ćete vi zaustaviti sve štetne projekte koji mogu zagaditi, tj. ekološki oštetiti taj naš strateški resurs kao što je voda, a to je znamo o čemu govorimo to je termoelektrana Peruča gdje se i znanstvena javnost podigla bi dobro, ako itko zna o tome, vi znate o tome jer je jedan od vlasnika vaš suprug tog projekta. I ja bih vas zaista zamolio da poduzmete sve mjere da se taj projekt ne napravi. Ipak je to strateški resurs, najveći bazen pitke vode. I vjerujem da se to neće dogoditi, a to vam je naravno narod neće dozvoliti jer cijela srednja Dalmacija će piti tu pitku vodu, a možemo biti izvoznici. A samo jezero Peruča ima 570 milijardi litara pitke vode. Da je po 10 lipa izračunajte kolika je to vrijednost, a daleko veća vrijednost može biti. Nadam se da ćete promovirati taj naš brend u svijetu i da ćemo biti, u biti imati veću cijenu za vodu nego što je nafta. Jer možemo i danas evo na benzinskim postajama možete vidjeti da je skuplja litra vode od litre nafte i taj resurs ne smijemo zaboraviti. A ne da plaćamo kao subvencioniranu energiju plin i naše prostore gdje su vjetroelektrane da plaćaju naši građani skuplje iz svoga džepa. Vjerujem da ste ovo dobro poslušali i vjerujem da ćemo zaštititi naše strateške interese i da ćete i vi kroz diplomaciju zajedno sa predsjednicima Republike i svima koji mogu utjecati, znači zaštititi i da će to biti na svim svjetskim tržištima. Jer vjerujem da naša kvalitetna voda može završiti na svim svjetskim tržištima, ali ne na način kako je iznajmljen izvor rijeke Cetine za vrijeme vlade Milanovića raspravljalo se 37 sekunda o iznajmljivanju izvora Cetina, na izvoru rijeke Cetine koji mjesečno plaćaju 5000 kuna. Jedno kućanstvo 5000 kuna koji ima malo većeg vrta potroši vode. Znači to je jedan vrlo bitan resurs među ugovornom suradnjom gospodarstvenici i hrvatskim i to treba zaštititi. Naravno ne možete vi zaštititi ovo zakonodavno tijelo uz Vladu RH i većinu i manjinu zaštititi taj resurs kao razvojni resurs. Vrlo bitno je znači poljoprivreda i prehrambena proizvodnja. Nadam se da će i naši proizvodi biti u cijelome svijetu. To moramo raditi, moramo to brendirati, moramo gospodarstvenike uključiti jer jednostavno bez proizvodnje, a poglavito prehrambene proizvodnje žalosno je šta u vrijeme turizma kad se promiče naš turizam naravno i kroz diplomaciju se promiču naše turističke vrijednosti, da na našim plažama, restoranima nema hrvatskih domaćih proizvoda. Vjerujem da ova suradnja nije samo plaćati članarinu koju plaćamo. Prije su nama uplaćivali, nego vjerujem da je to promicanje zajedničko svih koji su u diplomaciji od koordinirano. Opet ponavljam šta ne djeluje od predsjednice Republike do vas kao čelnice diplomacije. Vjerujem da se to može napraviti, da se može zaštititi što nam je ustavna obaveza, naš hrvatski narod u Bosni i Hercegovini. Na žalost evo sve više nas je u Irskoj tako da će nas na žalost ne zaustavimo li ove trendove, ne budemo li gospodarski promovirali naše proizvode, našu proizvodnju i naše gospodarstvenike vjerujem da ćemo to zaustaviti jer će nas bit više u Irskoj nego u Hrvatskoj. I zbog takve politike danas imamo dvije trećine Republike Hrvatske prazne, zbog brojnih lobističkih skupina koji su u gospodarstvu pa primjer evo sjetit ću se, ja vjerujem da se to neće više nikad ponoviti kada se gradila autocesta od Zagreba do Splita. Grama željeza iz hrvatskih željezara nije ugrađeno u hrvatske željezare nego se uvozilo, dok je najveći bio prikupljanje sirovina metala, željeza, prikupljano u Republici Hrvatskoj i kao takav se izvozio. Tamo se izvozio gotovi proizvod koji se uvozio u Hrvatsku i ugrađivao se u Hrvatske autoceste dok je Splitska željezara propadala. Imamo mi tu i brend brodogradnje koji je uništen, brojne brendove koji ovu suradnju moramo koristiti naravno i humanitarni aspekat. Svi ti aspekti su … [[Govornik se ne razumije.]] i sigurnost, ali mi smo toliko mali da moramo zaštititi naše resurse i na moru i na kopnu. Mi moramo imati jednu suverenističku politiku, diplomatsku politiku di ćemo braniti interese hrvatske a ne briselskih činovnika, ne ono što je najgore u Hrvatskoj državi što se dogodilo. Znači svi vjernici ovdje katoličke vjeroispovijesti znaju da imamo sedam smrtnih grijeha. Ali najveći grijeh hrvatske politike je posluh, posluh svojim gazdama koji su bili većinom iz Bruxellesa prije Beograda, Budimpešte ili ne znam. Mi moramo štititi isključivo u Hrvatskoj interese Hrvatske i vi kroz diplomaciju i ove odnose i suradnju ne samo uplaćivati članarinu nego promovirati Hrvatsku kroz dijasporu i zaštititi te ljude u dijaspori, a zaustaviti mlade da odlaze a po mogućnosti da nam se dijaspora vraća. Mi ne štitimo te interese i žao mi je šta nije, ali u ovoj strategiji od 2017. i 2020. to je donekle lijepo napisano kao deklaratorni dokument. Nastavi li se dodvorništvo bojim se da će sve više i više ljudi iseljavati i na žalost ćemo imati dvije trećine Hrvatske prazne, zaleđe Hrvatske gdje su Hrvati u Bosni i Hercegovini koji nemaju konstitutivnost, nisu dobili znači iste uvjete kao što imaju druga dva naroda. Možemo ako hoćemo braniti interese, a ne lobije bilo u energetici, bilo u gospodarstvu, bilo po bilo kojem interesu moramo štititi i promovirati hrvatske interese a to se može vi kao čelnika, Predsjednica Republike, diplomacije, Predsjednica Republike promicati isključivo i samo hrvatske interese. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nema replika što znači da završavamo sa radom do 15,00 sati pa onda nastavljamo sa pojedinačnim raspravama.¸ STANKA U 13,25 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo kolegice i kolege, prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi se javio uvaženi zastupnik Joško Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ću biti kratak i neću ponavljati ono što sam već govorio do sada. Dakle, jednu poruku samo imam. Hrvatska 2020. godine preuzima predsjedanje Europskom unijom i trebat će definirati neke prioritete našeg predsjedanja. U segmentu vanjske politike ja mislim da bi bilo mudrije odustati od definiranja nekih velikih političkih kriza kao prioriteta našeg predsjedanja jer mi sami ne možemo dati jednostavno preveliki doprinos njihovom rješavanju. No pitanje razvojne suradnje bi možda moglo se razmisliti da utvrdimo kao prioritet, jedan od prioriteta našeg predsjedanja jer tu već imamo jedan rekord poprilično respektabilan postupanja naše zemlje. Sjećamo se mi smo bili i u UN-ovim tijelima kao što je Komisija za izgradnju mira. Imamo niz bilateralnih projekata na području razvojne suradnje gdje koristimo i naše iskustvo iz tog post konflikt bildinga koje je naravno vrlo važno za Europsku uniju kao najvećeg donatora razvojne pomoći u svijetu, a vrlo blisko i ovim pitanjima koji opterećuju trenutno Europsku uniju kao što su migracije. Jer rješavanjem situacija ne samo političkih kriza u nekim zemljama iz kojih migranti dolaze u Europu nego posebice ekonomskog stanja, klimatskih promjena, njihovih posljedica stvarno u stvari definiramo europsku Agendu na području vanjske politike kroz međunarodnu razvojnu suradnju. Evo moj prijedlog je samo to i to je jedina poruka koju sam htio poslati da se razmisli da li da ovo pitanje uđe u jedno od prioriteta našeg predsjedanja Europskom unijom uzimajući također u obzir da trenutno imamo povjerenika koji se bavi tom materijom. Prema tome, Hrvatska razvija jednu reputaciju u ovom području i najgore je da svaki puta krenemo u novo područje umjesto da nastavimo kontinuirano se baviti jednom. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I završno se javio isto uvaženi zastupnik Ivan Pernar, nema pravo na završnu riječ. Prema tome, sad ću završno dati uvaženoj gospođi ministrici Mariji Pejčinović Burić koja će imati završnu riječ. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] Ja bih rekla da neke, zahvaljujem svima onima koji su vrlo detaljno i dobro proučili koji su poduprli ovu strategiju. Mislim da je ona važna. Ona je kao što je rečeno na početku drugi puta definiramo tu vrstu dokumenta. Mislim da sam ja i u uvodnom dijelu naglasila u kojem pravcu idemo dalje. Dakle, svakako nije jedna politika sa kojom smo do kraja definirali sve. Znači na temelju naučenih lekcija i problema i izazova sa kojima smo se susreli u provedbi svakako ćemo raditi na određenim preduvjetima da ova strategija ima što bolju primjenu u praksi. Dakle u tom smislu ja bih rekla kad je bilo pitanje koordinacije i savjetovanja mi smo u duhu dobre prakse čak dva puta proveli široko savjetovanje o ovome. Dakle, svi koji su željeli u RH mogli su o tome i to u dva navrata o tome govoriti. Dakle, to je što se tiče otvorenosti i koordinacije. Što se tiče samih zakonodavnih i drugih okvira u kojima se događa provedba ove strategije mi se slažemo. Ja sam i najavila isto tako da trebamo raditi i na razvoju zakonodavnog daljnjem sustava i administrativnog i to ćemo sigurno u ovom razdoblju koje je pred nama napraviti. Vidjelo se da su neke nedorečenosti postoje u zakonu koje onda u praksi nam recimo kad je u pitanju sada bilo humanitarna pomoć to se recimo jedna od, jedan od primjera gdje smo vidjeli da vrlo teško možemo angažirati u zemljama kao što su Venecuela gdje je poluratno stanje. Dakle, kako poslati tamo žurnu pomoć Ovakav zakon kakav sad imamo pomalo tu stvara razne okvire u kojima je bilo, trebalo vremena da se dođe do pravno dobrog rješenja kako to napraviti. Što se tiče same Bosne i Hercegovine dosta je bilo spominjano, mislim da je važna, ona je i naglašena posebno u našoj strategiji. Mi smo na tragu toga da se koncentriramo generalno, a posebno u Bosni i Hercegovini na nekoliko strateških pitanja i na tom tragu će uskoro i kada budemo radili provedbeni plan će bit prepoznata neka velika važna pitanja za Hrvate u Bosni i Hercegovini, ali i za druge koji žive u Bosni i Hercegovini. Pitanja sveučilišta i pitanje bolnice. Dakle, dva vrlo važna stožerna mjesta za opstanak i ostanak Hrvata u tom kraju, ali i generalno za pomoć Bosni i Hercegovini. Što se tiče trajnosti platformi, dakle već je trajnom postala platforma suradnje kroz … [[Govornica se ne razumije.]] civilnim društvom. Ja sam isto tako na početku naglasila i sad ponovno ponavljam, dakle imamo namjeru sličnu vrstu trajne suradnje i platforme uspostaviti i sa gospodarskim subjektima u RH. Mislimo da je to taj upravo želja da gospodarstvenici više sudjeluju u korištenju i implementaciji pomoći je upravo jedan od izazova koji je pred nama. I ja bih ovdje navela nekoliko fondova unutar kojih vidimo velike mogućnosti za naše gospodarske subjekte. Jedan je već spomenut, to je zakladni fond za Kolumbiju. Dakle, ima tijela u RH posebno u ovom dijelu koji je prepoznat u razminiranju koje sigurno mogu vrhunski parirati i javljati se na provedbu projekata u Kolumbiji. Sad u ovom trenutku je državna tajnica je ovih dana u posjetu Kolumbiji. Ja sam kad sam bila na marginama UN-a razgovarala sa kolegicom ministricom vanjskih poslova i posebno sam joj naglasila da smo zainteresirani da hrvatski gospodarstvenici osobito u dijelu razminiranja gdje imamo na žalost eto slijedom rata i potrebe da razminiramo vlastitu Domovinu imamo i dobra iskustva koja se sad mogu primijeniti i drugdje. Što se tiče drugih fondova koji su zanimljivi za gospodarski dio to je zakladni fond za Afriku kojeg ćemo upravo ovih dana uplatiti našu prvu uplatu. Mi smo ostali sada jedna od tri zemlje koja još nije u tom, ne sudjeluje. To je dakle jedan važan fond koji upravo djeluje na sprječavanje migracijskih pritisaka i djeluje na korijenske uzroke migracija. I treća inicijativa koja je vrlo važna inicijativa za gospodarsku otpornost. Ona se tiče jugoistočne Europe. U njoj ćemo isto tako uskoro početi participirati i tu možda u ovom trenutku prvom vidimo i najveću mogućnost jer se ona tiče jugoistočne Europe i tu je obzirom i na blizinu i na iskustvo i na znanje i kontakte koji naši gospodarstvenici imaju u ovom našem širem okruženju vidimo da zapravo prva dobra iskustva oni mogu upravo u okviru tog fonda iskoristiti. Evo time bih ja zapravo zaokružila. Mislim da je vrlo važno ovo razdoblje pred nama, da ćemo kroz provedbeni plan definirati slijedom naučenih lekcija upravo onakve projekte koji su važni kroz sve one ciljeve koji su pobrojani ovdje u ovoj strategiji. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog nacionalne strategije razvojne suradnje RH za razdoblje od 2017. do 2021., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela dajem na donošenje Prijedlog nacionalne strategije razvojne suradnje RH za razdoblje od 2017. do 2021. godine. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 102 za, 2 suzdržana, 4 protiv, donesena Strategija razvojne suradnje RH za razdoblje od 2017. do 2021. godine.
Idemo na sljedeću točku. To je Izvješće Pučke pravobraniteljice za 2016. godinu. Podnositeljica je Pučka pravobraniteljica [[Upadica Bukarica: Nije pučka pravobraniteljica. Izvješće o radu ...]] Oprostite to je - Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2016. godinu. Podnositelj: Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa Podnositelj je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa na temelju članka 30. Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Raspravu je proveo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li podnositeljica dati dodatno obrazloženje? Da. Uvažena predsjednica Povjerenstva gospođa Dalija Orešković, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnici i zastupnice. Izvještaj o radu u 2016. godini posljednji je izvještaj kojeg izlažem Hrvatskom saboru kao predsjednica prvog saziva povjerenstva koje djeluje kao stalno, samostalno i neovisno državno tijelo. Stoga je ovo prilika da se osim iznošenja podataka koji se odnose na proteklu godinu ukaže i na sveukupne rezultate u provođenju zadaća koje su Zakonom o sprječavanju sukoba interesa stavljene u nadležnost povjerenstva kao i na razloge zbog kojih je prilikom budućih izmjena i dopuna zakona kojima se uređuje problematika sukoba interesa potrebno proširiti djelokrug rada i ojačati ovlasti samog povjerenstva. Potrebno je ukazati i na razlike zbog kojih je u nadolazećem razdoblju nužno povjerenstvu osigurati veća proračunska sredstva, te mu omogućiti daljnji razvoj i jačanje ljudskih, tehničkih i ostalih logističkih kapaciteta. Naime, prilikom raspravljanja o ovom izvješću na matičnom Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav jedan od uvaženih članova tog odbora postavio je pitanje otprilike kako ocjenjujem sveukupne učinke našeg rada na temelju svih provedenih postupaka u proteklim godinama. Dva su bitna kolosijeka o kojima je prilikom davanja odgovora na ovo pitanje važno voditi računa. Prvi kolosijek je usporedba zatečenog stanja u trenutku stupanja na dužnost članova aktualnog povjerenstva i stanja kojeg ovaj saziv povjerenstva ostavlja na kraju mandata. A drugi kolosijek je ocjena općeg stanja je li u proteklih pet godina ostvaren napredak u razumijevanju što je to sukob interesa i što su to obveze dužnosnika u obnašanju javnih dužnosti osobito u smislu poštivanje etičkih načela djelovanja. Kada govorimo o razvoju povjerenstva kao institucije bitno je podsjetiti da je u razdoblju od donošenja prvog zakona 2003. godine pa do novog zakona iz 2011. godine povjerenstvo bilo ustrojeno poput jednog od radnih tijela Hrvatskog sabora. Pod time se podrazumijeva da članovi povjerenstva svoju dužnost u povjerenstvu nisu obnašali profesionalno. Od sveukupno 11 članova 6 članova bilo je birano iz redova zastupnika u Hrvatskom saboru, a 5 iz redova uglednih javnih djelatnika. Članovi su se okupljali samo radi raspravljanja i donošenja odluka na periodičnim sjednicama. Takvo tijelo po prirodi stvari nije niti moglo razviti svoju vlastitu infrastrukturu. Početkom 2013. godine kada su članovi prvog stalnog i profesionalnog saziva povjerenstva započeli s radom. Povjerenstvo je bilo već fizički odvojeno iz prostorija Hrvatskog sabora u prostor koji mu je bio dodijeljen na korištenje od strane tadašnje Agencije za upravljanje državnom imovinom, te je u Uredu povjerenstva, odnosno u stručnoj službi bilo zaposleno sveukupno 8 djelatnika. Međutim, iako je već tada povjerenstvo raspolagalo sa određenom tehničkom opremom, odnosno sa određenim brojem računala nisu postojala odgovarajuća programska informatička rješenja koja bi pratila radne procese, a osobito u uvjetima u kojima članovi Povjerenstva svoju dužnost obavljaju u stalnom radnom odnosu i kao takvi svakodnevno i neposredno sudjeluju u obavljanju radnih zadataka zajedno sa ostalim djelatnicima zaposlenim u samom uredu. Stoga je prije svega bilo potrebno osmisliti i razviti radne procese u okolnostima u kojima su se i članovi i službenici u Uredu povjerenstva po prvi puta zatekli. U prethodno podnesenim izvješćima opisano je kako se zatečeno stanje početkom 2013. godine mora shvatiti i kroz činjenicu da okolnost, da povjerenstvo nije bilo vlasnik programa putem kojeg su se podaci s podnesenih izvješća o imovinskom stanju javno objavljivali na internetskim stranicama povjerenstva. Naime, vlasnik tog programa bilo je trgovačko društvo APIS. Zatim u uredskom poslovanju nije postojao elektronski sustav za evidenciju ulazne i izlazne pošte, nisu postojali niti drugi upisnici i očevidnici potrebni za praćenje statusa pojedinih predmeta i rokova postupanja. Nije postojala unutarnja povezanost pojedinih računala, a kamoli povezanost informatičkog sustava Povjerenstva s bazama podataka s kojima raspolažu druga državna tijela. Niti je na kraju krajeva ustrojen registar dužnosnika s podacima o svim dužnosnicima koji su obvezni postupati sukladno odredbama Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Iako je obveza ustroja registra dužnosnika bila propisana još u prvom zakonu iz 2003. godine, u trenutku stupanja na dužnost aktualnog članova Povjerenstva, Povjerenstvo nije dočekao već gotov popis ili katalog dužnosti i dužnosnika koji su obuhvaćeni nadležnošću Povjerenstva. Između ostalog, Hrvatski sabor nije nikada Povjerenstvu dostavio popis obnašatelja dužnosti koje imenuje kao dužnosnike u smislu Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Stoga je Povjerenstvo smatrajući kako nadležnost provedbe zakona u sebi implicitno sadrži i ovlasti njegova tumačenja za potrebe primjene ovog zakona samo protumačilo na koga se sve u smislu članka 3. stavka 2. ovaj Zakon odnosi. Te su i ove dužnosti među kojima su dužnost glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije, dužnost člana Upravnih vijeća Regulatornih agencija HANFA, HERA, člana Vijeća za elektroničke medije, člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i brojne druge na temelju autonomnog tumačenja uvrštene u registar dužnosnika, a njihovi obnašatelji pozvani su na podnošenje izviješća o imovinskom stanju. Prije novog Zakona iz 2011. godine nije bila propisana obveza provođenja prethodne, odnosno administrativne provjere, a niti redovite provjere podataka iz podnesenih izviješća o imovinskom stanju za svako podneseno izviješće. Niti se ova provjera provodila prije stupanja na dužnost aktualnog saziva Povjerenstva. Ističem da za provođenje sustavne, prethodne i redovite provjere za svako podneseno izviješće početkom 2013. godine nisu postojali nikakvi tehnički preduvjeti. Nakon početnih iskustava u implementaciji Zakona o sprječavanju sukoba interesa u 2014. godini proveden je projekt informatizacije sveukupnih procesa rada u okviru kojeg je izrađena nova internetska stranica, elektronski obrazac izvješća o imovinskom stanju i sustav za uredsko poslovanje u okviru kojeg se vodi elektronski upisi ulazne i izlazne pošte, te elektronski očevidnici za svako pojedino područje rada iz nadležnosti Povjerenstva. U okviru sustava za uredsko poslovanje automatski se raspoređuju i dodjeljuju pojedini predmeti u rad. U okviru projekta informatizacije ustrojena je i interna mreža putem koje se pristupa podacima i dijeljenoj dokumentaciji sukladno različitim razinama ovlaštenja u samom Povjerenstvu. Po prvi puta ustrojen je i registar dužnosnika. U 2015. i 2016. godini provedene su daljnje nadogradnje informatičkog sustava. Rezultat svih do sada izvršenih ulaganja u razvoj informatičkih alata i aplikativnih rješenja prepoznat je od strane relevantnih međunarodnih tijela i organizacija kao primjer dobre prakse u provjeri izvješća o imovinskom stanju. Zbog informatičkog iskoraka inovativnosti u razvoju aplikativnih informatičkih rješenja kao i sadržaja brojnih riješenih predmeta interes za uspostavom bilateralne suradnje i studijske posjete Povjerenstvu iskazalo je nekoliko kolatelarnih tijela iz drugih država, te je Povjerenstvo od strane organizacije kao što su OECD, OSC, Regionalna antikorupcijska inicijativa, a na određeni način i od strane GREKA i Europske komisije pozvano je prezentirati naš sustav na relevantnim međunarodnim konferencijama te sudjelovati i u drugim projektima razmjene znanja i iskustva i prakse. Nakon što je Povjerenstvo ustrojilo vlastiti informatički sustav u 2016. godini provedeno je spajanje tog informatičkog sustava s bazama podataka s kojima raspolažu druga državna tijela na temelju kojeg Povjerenstvo za potrebe provjere podataka iz izvješća o imovinskom stanju može izvršiti izravan uvid u podatke primjerice Porezne uprave, Katastra, te u podatke iz drugih javnih upisnika i registara, poput Registra vozila, plovila, registra zrakoplova, te u podatke Središnjeg klirinškog depozitarnog društva, Trgovačkog suda i druge. Do kraja ove godine dovršit će se i posljednja faza nadogradnje informatičkih alata za vrijeme manda ovog saziva u okviru koje je razvijen poseban program za automatsku usporedbu podataka iz podnesenih izviješća s podacima s kojima raspolažu druga državna tijela. Riječ je o programu koji primjenom zadanih algoritama sam analizira rezultate provjere, odnosno sam uspoređuje prijavljene i prikupljene podatke te ukazuje na pronađena odstupanja. Posebno ističem da su svi informatički procesi integrirani u program za uredsko poslovanje putem kojeg se kreiraju i vode pojedini predmeti. Raspoređuju se radni zadaci, upisuju se i prate rokovi postupanja. Te se o svakoj provedenoj aktivnosti pohranjuju bitni podaci i dokumentacija što zapravo znači da se za svaku aktivnost pohranjuje trag tko ju je i kada izvršio. Sadržaj i iznos izvršenih ulaganja u uspostavljeni informatički sustav opisuje način na koji se Povjerenstvo kao institucija gradilo iznutra i na koji način su se postepeno u okviru raspoloživih sredstava stvarale pretpostavke za učinkovit i uspješan rad. S druge strane, način na koji je Povjerenstvo protumačilo pojedine institute propisane odredbama Zakona o sprječavanju sukoba interesa te sveukupna praksa u provedenim postupcima iz nadležnosti Povjerenstva svjedoči o izgradnji ove institucije u njezinom odnosu s drugim državnim tijelima, u odnosu prema dužnosnicima, prema medijima i prema javnosti općenito. Prije svega podsjetila bih da je novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa na snazi od 10. ožujka 2011. godine, te da je prije stupanja na dužnost aktualnog saziva Povjerenstva početkom 2013. godine institucionalna provedba ovog Zakona trajala vrlo kratko. S obzirom da je raspuštanjem 6. saziva Hrvatskog sabora krajem 2011. godine prethodni saziv Povjerenstva izgubio kvorum potreban za donošenje odluka, a tijekom čitave 2012. godine nije bio proveden izbor članova novog Povjerenstva. Situacija koja je u razdoblju dužem od godine dana nije postojalo tijelo koje taj zakon provodi negativno se odrazila na percepciju dužnosnika o obvezama koje iz tog zakona proizlaze. S obzirom da niti prethodno važeći zakon nije bio u sustavnoj i dosljednoj primjeni jer ga je provodilo Povjerenstvo koje nije imalo status stalnog, samostalnog i neovisnog državnog tijela, u razdoblju od 2013. pa nadalje bilo je nužno prije svega uspostaviti sustav kojim se šalje poruka da se obveze propisane odredbama ovog Zakona moraju poštivati. U tom smislu su zatečene okolnosti nametnule obvezu pokretanja i provođenja velikog broja postupaka, jer je uistinu učestalost povreda čak i onih najjednostavnijih i najjasnijih pravila i odredbi bila velika. U svim prethodno podnesenim izvješćima, pa tako i u Izvješću o radu u 2016. godini opisana su iskustva u primjeni ovoga zakona kao i velik broj problema koji proizlaze iz postojećih odredbi te način na koji je Povjerenstvo pronalazilo svoje odgovore i rješenja. Naime, iako se ne radi o opsežnom zakonu, svako svoje poglavlje nosi svoje prepreke i zamke. Nabrojena sasvim jednostavna pitanja kao što su to pitanja tko se sve smatra dužnosnikom, u kojim je rokovima Povjerenstvo ovlašteno i dužno pokrenuti postupak, tko se sve i na temelju kojih okolnosti može smatrati interesno povezanom osobom, što se sve može smatrati i poslovnim odnosom i druga slična pitanja, iz samog zakona ne proizlazi uvijek jednostavan odgovor. Sadržaj tumačenje brojnih pojmova dan je tek kroz praksu Povjerenstva koji su potom provjeravali, a zatim uglavnom i potvrđivali nadležni upravni sudovi povodom tužbi dužnosnika protiv odluka kojima se utvrđuje da je došlo do povrede zakona. Za uspostavu dobre prakse u provođenju postupaka iz nadležnosti Povjerenstva nužan je kontinuitet, a on je uistinu postojao u mandatu ovoga saziva. Statistika u 2016. godini ne odstupa značajnije od prethodnih godina. Naime, održano je 40 javnih sjednica na kojima je doneseno sveukupno 87 odluka o nepokretanju postupka, 71 odluka o pokretanju postupka te 113 konačnih odluka o sukobu interesa dužnosnika. U odlukama u kojima je utvrđena povreda zakona za koju se može izreći tim zakonom propisane sankcije u 10 predmeta izrečena je sankcija opomene te je sveukupno izrečeno 403 tisuće sankcija obustave netta dijela mjesečne plaće dužnosnika. Ujedno je riješen 181 predmet povodom podnesenih zahtjeva za davanjem mišljenja Povjerenstva. Spomenut ću da je na današnji dan Povjerenstvo dalo skoro oko 900 obrazloženih mišljenja i očitovanja. Doneseno je oko 300 odluka o nepokretanju postupka te preko 400 konačnih odluka kojima je izrečeno približno milijun i 700 tisuća kuna sankcija. S obzirom da je broj danih mišljenja dvostruko veći od broja predmeta u kojima je utvrđena povreda zakona, statistika dokazuje da je Povjerenstvo prvenstveno preventivno tijelo. A kada se uzme u obzir da je u nadležnosti Povjerenstva manje od 2 tisuće dužnosnika onda je ovaj broj sveukupno okončanih postupaka uistinu impresivan. Zadaće Povjerenstva grubo se mogu podijeliti u tri osnovne grupe. To su postupci vezani za podnošenje i provjeru Izvješća o imovinskom stanju, davanje mišljenja na zahtjev dužnosnika kada su u dvojbi kako postupiti te zatim provođenje postupaka radi utvrđivanja je li dužnosnik u sukobu interese te je li počinio povredu odredbi zakona. U predmetima podnošenja i provjere Izvješća o imovinskom stanju najznačajniji rezultat rada ovoga saziva Povjerenstva je ustroj registra dužnosnika i elektronskog obrasca Izvješća o imovinskom stanju te uspostava informatičkog sustava za izravan pristup bazama podataka drugih državnih tijela, a osobito razvoj informatičkog programa koji samostalno provodi automatsku usporedbu prijavljenih i prikupljenih podataka i analizira rezultate provjere. U predmetima danih mišljenja na zahtjev dužnosnika Povjerenstvo je izgradilo prepoznatljiv sustav dobre prakse u upravljanju sukobom interesa i standarde postupanja koja se od dužnosnika opravdano očekuju. Među predmetima u kojima se utvrđuje da je došlo do povrede zakona, razlikuju se dvije bitno različite grupe. Prva vrsta su predmeti u kojima se utvrđuje da je došlo do povrede određenog administrativnog pravila bilo da je riječ o obvezi, zabrani ili ograničenju za koju povredu je zakonom propisana mogućnost izricanja sankcija. Druga vrsta su predmeti u kojima Povjerenstvo utvrđuje da u određenoj situaciji postoji neki od oblika sukoba interesa dužnosnika ili se utvrđuje da je dužnosnik povrijedio zakonom propisana načela djelovanja. No, u takvim odlukama Povjerenstvo dužnosniku ne izriče sankciju, jer za situaciju u kojoj postoji sukob interesa kao niti za situaciju u kojoj dužnosnik nije postupao u skladu sa etičkim načelima zakon nije propisao mogućnost izricanja sankcije. Riječ je o deklaratornim odlukama koji zapravo predstavljaju institucionalnu i javnu osudu određenih postupaka ili propusta dužnosnika. Prilikom donošenja opće ocjene je li u proteklih 5 godina ostvaren napredak u razumijevanju što je to sukob interesa i u prepoznavanju obveza dužnosnika u obnašanju javnih dužnosti, a osobito u smislu obveze poštivanja etičkih načela djelovanja, možda će iskustva i praksa upravo u predmetima iz 2016. godine imati poseban značaj. Dakle, u predmetima o kojima je Povjerenstvo odlučivalo u 2016. godini nalaze se predmeti visoko pozicioniranih dužnosnika u kojima je Povjerenstvo utvrdilo da se dužnosnik nalazi u situaciji potencijalnog sukoba interesa te da je propustom davanja potpunih i pravovremenih informacija javnosti povrijedio načela djelovanja. Ovi predmeti iz 2016. godine svakako nisu niti prvi, niti jedini predmeti visoko pozicioniranih dužnosnika o kojima je odlučivao ovaj saziv Povjerenstva. Dapače. Među onima kojima je Povjerenstvo za utvrđenu povredu nekog administrativnog pravila izreklo sankciju ili kojima je utvrđena povreda načela djelovanja nalaze se brojni članovi i prethodne i predprethodne Vlade kao i brojni drugi dužnosnici svih razina i svih političkih opcija. Međutim, predmeti iz 2016. godine pokazuju kako i dužnosnici i javnost, i svi mi zajedno kao društvo u cjelini moramo nastaviti razvijati svijest o važnosti pravovremenog prepoznavanja spornih ili potencijalno spornih okolnosti te o važnosti pravilnog upravljanja situacijama sukoba interesa te pravilnog razlikovanja takvih situacija od onih u kojima je dužnosnik napravio i sljedeći korak te time upao u sferu kažnjivog koruptivnog ponašanja. U odlukama u kojima je Povjerenstvo utvrdilo postojanje sukoba interesa Povjerenstvo se opetovano poziva na tumačenja Ustavnog suda Republike Hrvatske iz odluke od 7. studenog 2012. godine u kojoj se jasno ističe kako sukob interesa, pa tako niti potencijalni sukob interesa sam po sebi nije sporan. Do njega može doći čak i neovisno o volji samog dužnosnika slijedom puke činjenice da se neka okolnosti iz njegovog privatnog života isprepliće s ovlastima ili obvezama u obnašanju određene javne dužnosti. Ono što može biti sporno je način na koji je dužnosnik upravljao s takvom situacijom ili s njom nije uopće upravljao. Ovisno o okolnostima konkretnog slučaja, ukoliko dužnosnik propusti pravovremeno učinit sve što je potrebno da u takvoj situaciji odijeli svoje privatne interese od javnog, može doći do počinjenja nekog od zabranjenog djelovanja ili u težem slučaju i do počinjenja nekog od koruptivnih kaznenih djela povodom kojeg načelno prestaje nadležnost povjerenstva a počinje nadležnost tijela kaznenog progona. Kao što to ističe i Ustavni sud, povjerenstvo djeluju u preventivnoj sferi borbe protiv korupcije, stoga institute propisane odredbama ovog zakona nužno tumači u duhu opće svrhe njegova donošenja a to je sprečavanje privatnih utjecaja na proces donošenja odluka od strane tijela javne vlasti, jačanje integriteta, objektivnosti i nepristranosti i transparentnosti u obnašanju javnih dužnosti te jačanje povjerenja građana u tijela javne vlasti. Sukob interesa postoji u svim situacijama u kojem privatni interes utječe ili se može smatrati ili eventualno može utjecati na nepristranost u odlučivanju. On se razrješava otklanjanjem odnosno izuzimanjem od postupanja što ponekad može zahtijevati i potpuno distanciranje od čitavih procesa, pa čak i od pratećih rasprava. Zatim javnim deklariranjem okolnosti koje kompromitiraju sudjelovanje dužnosnika u donošenju odluka uspostavom objektivnih i nepristranih kriterija na temelju kojih će se odluka donositi te po povećanjem transparentnosti kako samog dužnosnika, tako i onog tijela u kojem obnaša javnu dužnost. Što su okolnosti koje kompromitiraju sudjelovanje dužnosnika u pojedinim procesima veće, to su veće i obveze u razini transparentnosti kojom se omogućava javnosti odnosno građanima da se na svoje oči uvjere o načinu postupanja dužnosnika. Kada je Ustavni sud RH ukidao pojedine ovlasti povjerenstva koje su se eventualno mogle smatrati jakima u jednom djelu obrazloženja odluke pozvao se i na jurisprudenciju međunarodnih sudova koji su utvrdili da je način na koji dužnosnici obnašaju svoje javne dužnosti, stvar od općeg javnog interesa. Kao jedno od načela djelovanja i našim je zakonom propisano da su dužnosnici osobno odgovorni prema tijelu ili građanima kojih su izabrali ili imenovali. Iz dosadašnjeg iskustva u riješenim predmeta proizlazi kako negiranjem postojanja okolnosti koji mogu predstavljati sukob interesa, dokidanjem transparentnosti u radu dužnosnika i tijela u kojem on obnaša dužnost, sukob interesa sam po sebi time neće nestati. Te su upravo izostankom pravovremene i primjerene reakcije te transparentnom objavom svih onih podataka i dokumentacije o okolnostima u kojima javnost ima pravo znati, dužnosnici narušili vlastiti integritet i vjerodostojnost kao i povjerenje građana. U tom smislu, niti nakon svih provedenih postupaka pa tako i onih iz 2016. godine, ne može se zaključiti da kod svih dužnosnika i u svim situacijama postoji razvijena svijest o važnosti otklanjanja svake sumnje da se javna dužnost koristila radi ostvarivanja privatnih interesa na štetu javnih. S druge strane, sveukupan broj podnesenih zahtjeva za davanje mišljenja i uputa povjerenstva pokazuje da dio dužnosnika prepoznaje da je povjerenje u javnom djelovanju najveći kapital te da u vanjskom dojmu kojeg ostavljaju svojim postupanjem, itekako vode računa. U svim strateškim dokumentima koje se odnose za suzbijanje i sprečavanje korupcije, ističe se važnost preventivnog djelovanja, a u okviru tog preventivnog djelovanja izgradnja etičkih načela i vrijednosti. Uistinu je poštivanje etičkih načela i dostignutih standarda dobre prakse najbolja prevencija. U zadaće preventivnih tijela među koje se naravno ubraja i povjerenstvo, obavezno se ugrađuje razvijanje javne svijesti i odgovornosti, provođenje edukacija kako dužnosnika tako i javnosti. Između ostalog to se ostvaruje i donošenjem deklaratornih odluka u kojem se opisuju konkretne situacije u kojima postoji sukob interesa te radnja ili propust dužnosnika koji predstavlja povredu nekog od propisanih etičkih načela. No za uspjeh u uspostavi zdravih preventivnih mehanizama važno je da se niti jedan predmet u kojem se preispituju ove okolnosti ne predimenzionira primjerice na način da mu se javnom prostoru pridaje značaj ili težina kao da se radi o koruptivnom kaznenom djelu. S druge strane, svrha zakona ne može se ostvariti niti ukoliko pojedini bitan slučaj ostane gotovo neprimijećen ili ne proizvede nikakvu reakciju. Povjerenstvo u svim predmetima pristupa na isti način i ne može utjecati na interes javnosti niti na način na koji će se o pojedinom predmetu izvještavati u medijima. Iskustvo pokazuje da posljedice koje proizlaze iz pojedinog slučaja ponekad većim djelom ovise o tom odjeku u javnom i političkom životu nego o samom sadržaju i težini pojedinog slučaja. Ranije sam spomenula kako je povjerenje najveći kapital u javnom djelovanju. I taj kapital nije važan samo za pojedinog dužnosnika već i za samo tijelo javne vlasti. Vjerujem da se svojim pristupom radu, načinom donošenja odluka kao i sadržajem obrazloženja tih odluka, povjerenstvo izgradilo kao institucija kojoj se vjeruje. I to je rezultat koji obvezuje kako članove aktualnog saziva u preostalih nekoliko mjeseci do isteka mandata tako i svaki slijedeći saziv tko god bio njegov član. U proteklih 5 godina u svakom od područja rada uspostavljeni su dobri temelji. S obzirom da je ovaj prvi saziv počeo gotovo od nule, sada kada je ostvaren značajan napredak u razvoju institucije ubuduće se mora očekivati i eksponencijalno više. No za uspjeh bolji od onog koji će iza sebe ostaviti ovaj, nužno je unaprijediti zakonodavni okvir te povjerenstvu osigurati veća proračunska sredstva. Krug dužnosnika nužno je proširiti na sve dužnosti s čijim je obavljanjem prirodno povezan korupcijski rizik. U postupcima iz nadležnosti povjerenstva potrebno je jasno definirati ovlasti odnosno radnje koje ovlašteno poduzima povjerenstvo, a koje moraju biti sukladne zakonom propisanih zadaćama nadzornih tijela u postupku provjere podataka iz podnesenih izvješća. Sustav izvršenja sankcije mora biti učinkovit i u odnosu na one dužnosnike ili bivše dužnosnike koji više ne ostvaruju plaću ili naknadu za obnašanje javne dužnosti. Rokovi postupanja kao i rokovi zastare moraju biti jasno definirani. Obveze, zabrane i ograničenja tijekom mandata a osobito nakon mandata moraju biti rezultat pravične ravnoteže između zaštite javnog interesa i opravdanih privatnih interesa samog dužnosnika. Za pojedine dužnosti mogu se propisati posebna pravila ili iznimke od općih pravila koje su u skladu sa prirodom posla odnosno s dužnosti koje taj dužnosnik obavlja. Obavljanje dodatnih poslova za vrijeme trajanja mandata potrebno je smanjiti ili ograničiti broj dopuštenih iznimaka. Također, potrebno je popisati jačanja ograničenja stupanja u polovne odnose sa pravnim osobama ili sa onim tijelima u odnosu na koje dužnosnik ima mogućnost utjecaja kada se radi o poslovnim subjektima u njegovom vlasništvu ili u vlasništvu članova njegove obitelji. Provođenje sustavne provjere izvješća o imovinskom stanju za svako poneseno izvješće, nužno zahtijeva jačanje ljudskih kapaciteta proračuna povjerenstva. Naime, informatički alati samo su jedna analitička pomoć i podloga koja olakšava i ubrzava određene procese no za rezultate dobivene automatske analize, potrebno je provoditi i upravni postupak u kojem se ili opravdava utvrđeni nesklad ili se provodi postupci u kojima se utvrđuje da je došlo do povrede zakona i za to su potrebni novi ljudi u povjerenstvu koji će za to biti i dobro obučeni. Također relevantne međunarodne inicijative u kojima sudjeluje povjerenstvo kao i obveza praćenja trendova i novih spoznaja u području sukoba interesa i praćenje međunarodne jurisprudencije, zahtijeva jačanje ljudskih kapaciteta i za potrebe međunarodne suradnje. Povjerenstvo je trenutno smješteno u prostoru koji ne omogućava prijem novih djelatnika odnosno službenika u ured povjerenstva. Pored navedenog pojavio se i problem plaćanja potraživanja grada Zagreba po osnovi stjecanja bez osnove povodom korištenja prostora nakon što je ukinuto rješenje kojim je taj prostor bio vraćen u vlasništvu RH. S obzirom na navedeno, u nadolazećem je razdoblju nužno povjerenstvu primjerena proračunska sredstva kao i adekvatan prostor koje povjerenstvo omogućava širenje i daljnji institucionalni razvoj i rast. Slijedom svega navedenog, nadam se da Hrvatski sabor prihvatiti ovo izvješće. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Izvjestitelj odbora neće uzeti riječ, pa otvaram raspravu ali prije toga imamo više replika na izlaganje uvažene predsjednice povjerenstva. I krenimo onda redom, prvi je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Javio sam se da kažem nešto o ovom izvješću u uvodnom izlaganju gospođe Orešković, prvenstveno vrijedno je istaknuti da je povjerenstvo donijelo jednu od krucijalnih odluka u 2016. gdje je dokazalo postojanje sukoba interesa predsjednika HDZ-a zbog čega je tada nastala i kriza vlasti, to je ionako svima u Hrvatskoj dobro poznata situacija da je predsjednik HDZ-a vrlo često u sukobu interesa, ali velika stvar za ovo tijelo da pokaže da se i najmoćniji dužnosnici u RH mogu preispitivati, bilo je da podsjetimo to situacija oko INA-e koju je Karamarko imao a sada u ovoj godini imamo također sukob interesa po mojem dubokom uvjerenju gospođe potpredsjednice Vlade Dalić oko INA-e gdje sa jedne strane ona predstavlja ili bi trebala predstavljati Hrvatsku a s druge strane je njezin muž zaposlenik INA-e i vidimo obilno godišnje nagrađivan što je gospođa Dalić i zaboravila istaknuti u svojoj imovinskoj kartici. Doduše, tamo je rekla da je tražila mišljenje povjerenstva ali ga nije dobila pa bi bilo zgodno da vidimo i da čujemo da li je na kraju dobila mišljenje da je to trebala prijaviti ili nije. Još jedna stvar koja mene posebno brine i gdje dajem punu podršku ljudima u povjerenstvu je danas vrlo ružno nasrtaj Predsjednice RH gospođe Kolinde Grabar Kitarović koja je za normalna pitanja koje je postavilo povjerenstvo napadala predsjednicu povjerenstva Orešković da vodi osobni rat protiv nje, ja bi volio da ona tu to demantira i da kaže da ne vodi protiv niti jednog dužnosnika osobni rat nego da očekuje normalne odgovore od Predsjednice RH kao i svi drugi dužnosnici koji su zahvaćeni ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Povjerenstvo ima svoju ulogu i ono je jedan kontrolni mehanizam sa deklaratornim porukama koje su vrlo bitne i vrlo ključne. Da spomenem malo pred kolege da je prošle godine u slučaju supružnika koji je bio u aferi „Konzultantica“, međutim kolega je spomenuo jedan primjer. Imamo i drugi primjer trenutno u Vladi šta me interesira narodnjačkom jezikom, kod nas se kažu aršini jer su za svakog kriteriji svi isti, u nas se kaže aršin. Interesira me kako komentirate da ministar financija se izuzme zbog toga što je bio uposlenik Agrokora, izuzme iz cijel priče oko Agrokora, a u biti sad se javnost dokaže, jer on izbjegava dati odgovor da je sudjelovao cijelo ovo vrijeme u razgovoru sa vlasnikom i u Vladi, gospodinom Todorićem i oko Agrokora i u Vladi u kojoj su imali sastanke i samostalno i nemamo nikakvu reakciju povjerenstva i bar mi bilo korektno da povjerenstvo pošalje upite da pita ovo što se pojavilo u javnosti ministra Marića jer to je eklatantan primjer sukoba interesa. A drugo je također ovo pitanje aršina. Ako je „Konzultantica“ bila a je, ja sam sudionik toga vremena ne tako davno, da je sukob interesa, onda zaista, bivša ministrica financija Martina Dalić, imenovan je njezin suprug, Vlada ga je imenovala u INA-e, digla je ruku i sada kad je ministrica gospodarstva izravno vezana oko INA-e i čak je najavila prodaju INA-e a njezin suprug je u tijela upravljačkim INA-e, to je eklatantni primjer po meni kao i ljudima, javnosti, sukoba interesa nego u slučaju „Konzultantica“ također po pitanju supružnika. Pa ako možete odgovoriti. Hvala.
Ja samo svima skrećem pozornost da je ovo Izvješće o radu Povjerenstva za 2016. godinu, 2016., ne 2017. godinu. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Joška Klisovića. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa je u zadnjih nekoliko godina napravilo jedan veliki posao i toga smo svi svjesni. Prije svega ne samo na konkretnim slučajevima nego na tome da je u svijest državnih dužnosnika konačno doprla i ta informacija da postoji nešto što se zove sukob interesa i da obnašanje javne dužnosti nije spojivo sa nekim drugim aktivnostima tih istih ljudi. I to je zasluga i povjerenstva između ostaloga. Ja imam dva pitanja, jedno je, u slučajevima, a tih slučajeva je bilo, da državno tijelo odbije suradnju sa povjerenstvom i uskrati dostavu podataka koje je povjerenstvo tražilo od državnog tijela, koji su mehanizmi na raspolaganju povjerenstvu da ipak na neki način, ako mogu tu riječ upotrijebiti, prisili državno tijelo da postupa u skladu sa zakonom i dostavi tražene podatke. Naravno svojim odgovorima državna tijela se pozivaju na razne zakone, poprilično neutemeljeno ili rastežući neko tumačenje zakona koje ne stoji. Ne bih govorio o posebnim slučajevima ali znamo da je bilo takvih uključujući kada su se skrivali oko Zakona o tajnosti podataka i nisu željeli dati podatke o osobama jer se radi o štićenim osobama. I drugo pitanje je, postoje li mehanizmi koje povjerenstvo ima kako bi se zaštitilo od političkih pritisaka na sebe samoga, bilo koji idu kroz javnost ili na neki drugi način. Da li je to ovaj Sabor i da li povjerenstvo treba alarmirati Sabor ukoliko osjeća određene pritiske pa da Sabor poduzme određene aktivnosti ili su to neki drugi mehanizmi koji se mogu koristiti. Jer ove izjave kojima svjedočimo i danas i neki zastupnici prije mene su i spomenuli, stvarno nisu primjerene i ne idu u stvaranje ozračja kvalitetnog za rad povjerenstva nego se mogu doživjeti kao pritisak na rad povjerenstva koji nije dobrodošao. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mladena Madjera.
Zahvaljujem potpredsjedniče, evo pozdravljam predsjednicu povjerenstva sa suradnicima. Javio sam se prije za repliku nego sam čuo ovo da nema novaca, da treba proširenje prostora ali bila je, jedno konkretno pitanje. S obzirom da sam i osobno postavio pitanje Povjerenstvu za sukob interesa, već je prošlo 90 dana a nema odgovora pa mislim da bi možda se trebalo ipak u roku nekih 60 dana odgovoriti. Još jedno pitanje, da li ravnatelji škola, ravnatelji škola koji su donačelnici mogu biti volonteri? Znamo da je, škole su pod ingerencijom regionalne samouprave, odnosno županije ali dio sredstava i lokalna samouprava izdvaja školama. I moje je mišljenje da se dolazi ipak do sukoba interesa jer znamo da sa obrtnicima ukoliko je donačelnik ili dožupan obrtnik ne može općina poslovati. A ovo direktno isto izdvaja općina dio novaca školama a ravnatelj škole je donačelnik iako je i volonter. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena predstavnice Povjerenstva za sukob interesa, ja vam mogu samo zahvaliti na vašem radu, vaš rad bio je vrijedan, stručan a iz toga proizlazi onda i kvaliteta. Vi ste državno tijelo koje pokazuje primjer kako treba raditi u ovoj zemlji, za razliku od nekih drugih dužnosnika koji ne obavljaju svoje poslove kako treba. Pa ću samo spomenuti neke od onih koji ne obavljaju svoje poslove kako treba. Ministar Marić nije mi još uvijek odgovori, ministar Zdravko Marić još uvijek nije odgovorio na moje zastupničko pitanje postavljeno u veljači ove godine. Premijer nije također odgovorio na moje zastupničko pitanje postavljeno prije više od mjesec dana kao i ministrica Dalić. Dakle oni na jedno pitanje ne mogu odgovoriti u onom roku koje je zacrtano Poslovnikom Hrvatskoga sabora dok vi odlučujete o sukobu interesa koje je puno, puno složenije pitanje nego jedno obično pitanje koje se postavlja dužnosnicima. Stoga pozivam i zastupnike i zastupnice i sve druge dužnosnike u RH da obavljaju poslove kao vi i biti će svima na primjer. Zahvaljujem.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo Orešković mene zanima odgovor na jedno pitanje. Tko je ovlašten tumačiti Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Zašto? Jedno upravno tijelo je podnijelo zahtjev za jednog dužnosnika za obavljanje određene dužnosti u udrugama, da li je u sukobu interesa. Vaš ured je odgovorio da nije u sukobu interesa. Temeljem toga je upisan u registar udruga, temeljem toga resorno Ministarstvo uprave i resorno Ministarstvo sporta nije reagiralo. I onda stanete slučajno na žulj interesnim skupinama i onda vam dođe tamo nekakav, uz puno poštovanje, ne želim nikoga povrijediti, inspektor iz nekakvog kontrolnog ureda i on u svom rješenju napiše da je taj dužnosnik u sukobu interesa. E sada ako imate mišljenje Ureda za sprječavanje sukoba interesa da niste u sukobu interesa, kako netko tko radi po istim zakonima kao i Ured za sprječavanje sukoba interesa može napisati rješenje, napisati prijavu sucu za prekršaje itd., pod krinkom da je taj dužnosnik u sukobu interesa. On se može pozvati na odredbe nekog drugog zakona a sada što su nama vrlo često zakoni međusobno u koliziji to je drugi par cipela. Ili nakon svega što se događa prije svega u udrugama, sportskima itd., ili ćemo izmijeniti onaj članak Zakona o sportu ili ćemo maknuti članak 14., stavak 4. Zakona o sprječavanju sukoba interesa jer njih dvoje naprosto ne idu skupa. Jer ako je Zakon o sprječavanju sukoba interesa lex specialis zakon što mogu obavljati i raditi dužnosnici. I ako on u svom članku 14., stavku 4. kaže da može biti na čelu dvije neprofitne udruge za to ne može primati naknadu onda je ona odredba Zakona o sportu suvišna i naprosto se ne može primijeniti. E zato mene zanima tko tumači i tko može tumačiti odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa, tj. da su dužnosnici sigurni da jesu ili nisu u sukobu interesa.
Hvala lijepa. Sad ćemo otvoriti raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvažena … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A nisam vidio, nisam vidio repliku. Uvaženi zastupnik Borić će također imati repliku.
Hvala lijepo. Uvažena gospođo Orešković, ja ću imati dva pitanja za vas. Vi ste dosta široko u izvješću uvodnom obuhvatili svoj pregled rada praktički svih pet godina pa ću postaviti neka pitanja s obzirom na praksu koja se pojavila u radu povjerenstva jer smatram da neke stvari ipak su ostale nedorečene. Pa imamo slučaj da sukob interesa ima vremenski rok trajanja, znači slučaj bivšeg premijera, predsjednika SDP-a bivšeg i predsjednika Vlade gospodina Zorana Milanovića istovremeno je bio zastupnik i direktor jedne firme. I rekli ste bio je samo 15 dana u nekakvom sukobu interesa i za to opomena. Nekome je dovoljno jedan sastanak koji traje 45 minuta da mu kažete da je u sukobu interesa. Znači ima li sukob interesa vremenski rok u kojem se procjenjuje je li ili nije. Za mene osobno ili jesi ili nisi u sukobu interesa bez obzira koliko to traje. Drugo pitanje, javljaju mi se brojni načelnici, gradonačelnici koji govore da moraju slati Povjerenstvu za sukob interesa prostorne planove i procedure donošenja prostornih planova na uvid. Zbog čeg? Vas nema u Zakonu o prostornom uređenju i građenju kao tijelu koje treba dati suglasnost na donošenje prostornih planova. Ako je to intencija, onda ćemo to staviti u onaj zakon pa ćemo vam slati. Ako nije recite mi zbog čega vam moramo to slati. Na koji način ćete vi utvrđivati određene činjenice u sustavu u kojem načelnik ili gradonačelnik predlaže prostorni plan ili plan nižeg reda, gdje ga vijeće i vijećnici donose. Što povjerenstvo tu ima činiti? Ja evo, ja bi to volio znati jer to je sve postalo sve šire i šire sada. Znači ovlasti svake godine sve dalje i dalje, ali njih nema u zakonu. Nema ih ni u jednom zakonu, ni u drugom zakonu. Znači, volio bih da mi odgovorite na ova dva pitanja.
Hvala. Kao što sam rekao već, prema tome otvaram raspravu i u ime Kluba zastupnika HNS-a riječ će uzeti uvažena zastupnica Bernarda Topolko, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana predsjednice i članovi Povjerenstva, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska narodna stranka će podržati ovo izvješće, odnosno izvješće o radu Povjerenstva o odlučivanju o sukobu interesa za 2016. godinu. Smatramo da je izvješće korektno sastavljeno i da je Povjerenstvo odradilo kvalitetan posao u smislu da je donesen značajan broj odluka o meritumu kao i značajan broj mišljenja i očitovanja temeljem kojih se olakšalo dužnosnicima u daljnjem postupanju te sprječavanju možebitnog sukoba interesa. No, ono što želimo naglasiti je da bi u što skorijem vremenu trebalo ići u izmjene i dopune važećeg Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Naime, o tome smo se bili usaglasili sa povjerenstvom već prošle godine, odnosno prilikom izvješća za 2015. godinu. Međutim se to do današnjeg dana nije ostvarilo. Naime, važeći zakon je manjkav i nelogičan i to prvenstveno u smislu osobe koje bi trebale biti obveznici podnošenja imovinske kartice kao na primjer direktori i članovi uprave, tvrtke od strateškog značaja za lokalnu, odnosno regionalnu samoupravu. Naime, imamo situaciju kad župan i zamjenici moraju podnijeti imovinsku karticu dok ravnatelji društva gdje je županija osnivač ne moraju. Isto tako i u nekim državnim tvrtkama je isti slučaj, dok s druge strane zakon referira na zamjenike općinskih načelnika, a koji čak ne mogu biti ni u upravnom vijeću ustanova ili nadzornih odbora trgovačkih društva budući da im prijeti sukob interesa. Također niti načelnici, niti zamjenici ne mogu biti niti članovi školskih odbora. Čak niti po onom principu ih izabere Učeničko vijeće. Nadalje, zakon ne propisuje jasno što bi spadalo u lakše, a što u teško kršenje zakonskih odredbi, pa se na ovaj način ostavlja mogućnost ocjene povjerenstva, a što je posebno važno prilikom odmjeravanja sankcija. Upravo u dijelu novčanih sankcija želim naglasiti da iako Zakon o sprječavanju sukoba interesa propisuje sankcije u iznosu od 2000 do 40000 kuna smatramo da su novčane sankcije koje su do sad odmjerene dužnosnicima koji su se ogriješili o zakon preniske, a i samim načinom otplate i to obustavom isplate neto mjesečne plaće u nekoliko rata možda se i ne postiže prava svrha toga. Znamo da je mogućnost otplate na 12 rata. Tako na primjer Ovršni zakon za naše građane propisuje obustavu od jedne trećine primanja, dok su ovdje ako uzmemo u obzir primanja dužnosnika rate daleko manje od jedne trećine. Dakle, nužno je usklađivanje ovog zakona i s drugim horizontalnim propisima. Visinu novčanih sankcija i mogućnost plaćanja koja se daje dužnosnicima na rate obustavom neto plaće spomenula sam upravo iz razloga jer bi dužnosnici trebali biti primjer i jačati povjerenje građana u tijela javne ovlasti, dok istodobno imamo nesrazmjer u odmjeravanju kazni građane od strane porezne uprave. Pa tako službe za prekršajne postupke porezne uprave izriču drakonske kazne neovisno o težini i posljedici povrede zakona. Nedavno smo u medijima imali primjer kazne od 30 tisuća kuna za 80 kuna viška u blagajni. Građani i pravne osobe dobivaju rješenje o blokadi i nemaju mogućnost plaćanja poreznog duga na rate osim ako podnesu zahtjev za sklapanje upravnog ugovora a isti nakon provjere cjelokupne imovine bude odobren. I na kraju, u izvješću stoji da povjerenstvo pokreće daljnje radnje i postupke prema dužnosniku koji ne podnese izvješće o imovinskom stanju po stupanju na dužnost. Pa bih zamolila predsjednicu povjerenstva da nam završno prokomentira da li je povjerenstvo objašnjavalo, odnosno obavještavalo poslodavca, tj. tijelo javne vlasti da dužnosniku ne isplati plaću jer nije podnijelo imovinsku karticu a sve sukladno 8. stavka 12. Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Evo napomenuti ću još jedanput da će HNS podržati ovo izvješće. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a, riječ uzeti uvaženi zastupnik Damir Felak. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo predsjednice povjerenstva sa članovima, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici. HDZ će podržati Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2016. godinu. Ali dozvolite da kroz par rečenica prokomentiram samo izvješće, ukažem na neke, čisto i pravopisne netočnosti u samom izvješću a i na neke dvojbe koje se tiču rada samog povjerenstva. I ono što je već i u replikama ovdje govoreno nedoumice oko toga koliko povjerenstvo samo može tumačiti zakon što je mislim najspornije u radu povjerenstva svih ovih godina. U svakom slučaju podupiremo to da se vrši kontrola rada javnih dužnosnika što više i mislim da je puno toga postignuto ovih 5 godina kako postoji profesionalno ovo povjerenstvo koje je formirano zakonom iz 2011. godine. No isto tako mislim da treba vrlo jasno odrediti tako da kažem pravila igre po kojima svi trebamo postupati i onda bi nam svima zajedno bilo puno lakše. I nama saborskim zastupnicima i svim javnim dužnosnicima i samom povjerenstvu. U samom izvješću više puta je navedeno da je povjerenstvo pošto nije imalo, pošto neke stvari u zakonu nisu najjasnije protumačene, samo donosilo kriterije i uspostavljalo dobre prakse kako će postupati. Nažalost, to po meni nije ispravno. To po meni nije ispravno jer ili je trebalo ako se to već i radilo onda u takvim slučajevima prvo izricati opomene ili upozoravati dužnosnike na to i reći da se na taj način postupa a ne ići odmah u kažnjavanje dužnosnika koji možda ili nisu ni znali da su dužnosnici a članak 3. mislim dosta točno zakona određuje koji su dužnosnici a povjerenstvo je neki puta širilo taj pojam javnih dužnosnika i puno šire od toga što je u samom članku 3. navedeno. I mislim da bi tu trebalo i tu se slažem i sa predsjednicom povjerenstva i svima koji su govorili ići u izmjene zakona kojim bi se vrlo jasno propisalo tko, što smije raditi ili ne smije raditi. U samom, ovo izvješće se sastoji od 12 točaka, odnosno ima 13 točaka, ako niste primijetili točku 7 ste dva puta spomenuli pod dva različita naziva kao odluke o sukobu interesa, isto tako pod 7 imate i upravne sporove, pa de facto imate 13 ovih točaka pod kojima, o kojima govorite. To je vjerojatno omaška, nije nekakva velika greška. Isto tako u uvodnom dijelu na stranici 6 kada govorite o, na stranici 6 znači kada govorite o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa navodite Narodne novine broj 163/03, pretpostavljam da ste mislili na Narodne novine 26/11 jer u tim Narodnim novinama je objavljen taj zakon, iz 2011. godine. Imamo jednu rečenicu koja se odnosi na odluku Ustavnog suda iz 7. studenog 2012. godine kojom su u onom najvažnijem dijelu ove odluke ukinute odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa kojima je propisano da povjerenstvo ima pravo utvrditi činjenice vlastitim radnjama a zatim kojima je bilo propisano da su bankarske i druge financije institucije dužne bez odgode na zahtjev povjerenstva dostaviti zaražene obavijesti i dokaze, pretpostavljam da treba pisati zatražene, to je isto, malo je nespretno, baš riječ zaražena ali to su greške u prijepisu, nije nikakav veliki propust, čisto treba ispraviti. Što se tiče kod organizacije rada povjerenstva, znači u ovom drugom odjeljku naveli ste koliko ima zaposlenih, jasno predsjednica, 4 člana i administrativni dio, odnosno ured povjerenstva. Ovdje je interesantno da kažete da Ured za opće poslove Hrvatskog sabora radio je financijsko-pravne poslove do 1.1.2016. godine a onda je te poslove preuzelo povjerenstvo i odmah koristi vanjske usluge za obavljanje tih usluga i to se plaća na godišnjem nivou 67 i pol tisuća kuna. Navode se 2 firme ovdje privatne koje to rade. Ali isto tako se u samom izvješću govori o tome, da dva referenta, koji znači naplaćuju povjerenstvu, rade taj posao, a da u biti, samo ovi iz vanjskih firmi samo kontroliraju taj dio. Pa pitam nije li možda i Ured za opće poslove Hrvatskog sabora i dalje kontrolirati te dvije referentice, pa onda ne bismo plaćali 67 i pol tisuća kn. Također u ovoj točci navodite ove probleme koje ste naveli u svojem uvodnom izlaganju, a to su problemi vlasništva nad prostorom u kojem se danas nalazi povjerenstvo, jer tu je očigledno spor između države i Grada Zagreba. Grad Zagreb vama uredno ispostavlja račune koje vi ne plaćate i to se popelo, u ovom izvješću se govori blizu 300000 kn. Nadam se da će to što ranije i što skorije biti riješeno, kao što i vi navodite, jer da ne dođe to kao obaveza, onda samom povjerenstvu ili, odnosno, državnom proračunu. Imamo pod točkom, u toj točci je projekt informatizacije i tu navodite da ste tehnički i kadrovski podkapacitirani, ali da je u 2014. i 2015. godini projekt informatizacija, pretpostavljam i u 2016. odnosno, navedeno je vrlo uznapredovao. I da je ajmo tako reći, snimanje naš dužnosnika danas vrlo detaljno i puno detaljnije nego što je to bilo na početku rada povjerenstva. A uz neka informatička poboljšanja očekuje se da će to biti još i jače. Mi to kao Klub HDZ-a pozdravljamo. Ne bilježimo od toga da treba sve istražiti, ali bilo bi dobro da i neka druga tijela rade ovako precizno, jer neki puta mi javni dužnosnici imamo osjećaj da smo samo mi na streljani, a da masu toga prolazi ispod radara nekih drugih službi koji bi trebali raditi kvalitetnije svoj posao. Treća točka provjera izvješća o imovinskom stanju dužnosnika, tu ste ponovili još jednom statističke podatke, koje ste naveli i u uvodu. I možda za istaknuti, da je u odnosu 2015., 2016. došlo do poboljšanja kod podnošenja izvješća. Znači 2015. smo imali 465 krivo podnošenih izvješća u 2016. taj broj je spao na 21%. I tu bi postavio jedno pitanje, čisto iz praktičnog razloga. Navodite da je izvješće se šalje u elektronskom obliku, ali da je po zakonu, što ja nisam nigdje, moram priznati, uspio pronaći, nužno podnijeti ga i pisanom obliku, potpisan od strane dužnosnika. Što po meni komplicira i birokratizira cijeli sustav, a pogotovo, onaj dio, a to mislim da se nigdje ne navodi, da treba i ovjera poslodavca, odnosno, konkretno za nas saborske zastupnike, ovjera tajništva sabora. Mislim da toga nema nigdje u zakonu i mislim da to nije potrebno. A možda se i varam. Što se tiče točke 4. to su mišljenja, i mislim da je tu ključna prva rečenica, proaktivno, preventivno djelovanje, osnovna je i najvažnija zadaća povjerenstva o odučavanju o sukobu interesa i mislim da ja je moje mišljenje, da je neki puta povjerenstvo ipak trebalo, se prije svega voditi ovom činjenicom i ovom odredbom i da nije trebalo ići u neke sankcije koje je iznosilo u konačnici. Imamo ih tamo kad se navode odluke upravnih sudova, da su neke odluke povjerenstva poništene ili vraćene na ponovno postupanje, upravo zbog toga što su izrečene određene sankcije, gdje upravni sud zaključio da nisu trebale biti tako rigorozne. Pod točkom 5. imamo odluke o nepokretanju postupaka, imamo 77 odluka, plus još 80, za koje se kaže da povjerenstvo nije nadležno za te osobe, za koje se tražilo pokretanje postupka. Pod točkom 6. odluke o pokretanje postupaka, vidimo iz onog grafikona, da je to najviše, zbog povrede članka 8. i 9. Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Onda imamo odluke o sukobu interesa. 114. predmeta u 2016. dovršeno, toga 96 je utvrđena povreda Zakona o sprječavanju sukoba interesa. I onda imamo točku 7. upravni sporovi. To je po meni točka u izvješću koja je mogla biti, a i nije morala biti, ali očigledno se željelo istaknuti neke sporove, koji su počeli, neki su započeti odlukama iz ranijih godina, pa je upravni sud, a u jednom slučaju i Ustavni sud, donosi odluke u 2016. godini, pa su upravo ti slučajevi istaknuti kao određeni primjer. A tu je onda i primjer prvog potpredsjednika Vlade i ono vrijeme predsjednika HDZ-a. Ne znam, po kojim kriteriji su baš ti slučajevi stavljeni u ovo izvješće, ali mogu pretpostaviti. Imamo govorili ste o edukaciji, koja je sigurno potrebna. Edukacija na 2 razine, znači edukacija članova samog povjerenstva, ali isto tako edukacija koje povjerenstvo vrši prema javnim dužnosnicima, poglavito, na onim razinama na jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave. Međunarodna suradnja je u svakom slučaju za pozdraviti. Odnosi s javnošću, pa mislim da povjerenstvo ima jako dobre odnose s javnošću i da je rad povjerenstva uvelike praćen, što ni u kojem slučaju nije loše, samo kao što je ovdje govorio jedan cijenjeni kolega saborski zastupnik, treba imati iste aršine, odnosno, iste kriterije za sve. A ovako bojim se da se neki slučajevi namjerno guraju u prvi plan, a o nekima se i ne govori tako puno. Što se tiče samog proračuna Povjerenstva u točki 11., koja bi trebala biti 12., znači potrošeno je nešto više od 4,5 milijuna kuna u 2016. godini. I jasno u ocjeni stanja traži se veći proračun, veći broj djelatnika, veći prostor za te djelatnike. I u tom slučaju povjerenstvo bi moglo još kvalitetnije obavljati svoje zadatke. Ja se mogu s time složiti i to je vjerojatno točno no mislim da je ključ svega za kvalitetnije obavljanje zadataka povjerenstva ono što sam naveo na početku a to je što su spominjali i neki prethodnici, to je donošenje novog zakona ili dopuna ovog zakona kojim bi se vrlo jasno preciziralo ovlasti povjerenstva i obaveze javnih dužnosnika da ne bismo imali svi zajedno probleme i mislim da bi onda bilo puno puta mnogo jednostavnije raditi samom povjerenstvu. Usput ću samo spomenuti da je u ovom izvješću Ustavni sud spomenut 60 puta, odluka Ustavnog suda pa na ovaj način, pa na onaj način. Očigledno samo povjerenstvo nije zadovoljno baš sa odlukama Ustavnoga suda gdje im je uskratio dio nadležnosti ali Ustavni sud, odluke Ustavnog suda treba poštovati i mislim da ja neću ulaziti u to tko je tu u pravu ali mislim da nije dobro što si je nakon tih odluka povjerenstvo uzelo u pravo da ono samo tumači neke odredbe zakona. Mislim da je ipak trebalo se obratiti onome tko je taj zakon donio da protumači te odluke jer na ovaj način, ponovno ponavljam mi kao javni dužnosnici de facto ne znamo na čemu smo i kako se ponašati u pojedinim situacijama. Ne znam, navodi se da, navodi se da bi trebali prije nego stupamo u nekakvo ponašanje koje bi bilo možebitno, kojim bi bili možebitno u sukobu interesa postaviti pitanje povjerenstvu. A što u situaciji kada mi uopće nismo svjesni toga da bi neko ponašanje bilo u sukobu interesa nego da do tog saznanja dođemo tek kasnije ili nas netko na to upozori. U takvom slučaju kažete da kada pošaljemo pitanje u tom smislu prema povjerenstvu ispada da smo sami sebe prijavili, to stoji u ovom izvješću, mislim da je to prerigidni stav i da se ipak ne bi tako trebalo odnositi prema javnim dužnosnicima osim u situacijama gdje je to vrlo jasno da se pokušava izigrati zakon. Na kraju još jednom ponavljam HDZ će uz ove primjedbe podržati ovo Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2016. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo više replika. Prva je uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolege, nekoliko rečenica koje ste izrekli u početku vašeg izlaganja me zapravo potaklo na repliku, to bi bio više ispravak netočnog naroda ali taj institut više nemamo. Dakle kažete da je povjerenstvo poneka prerigidno, da izriče kazne da ne opominje, a trebalo bi izreći kazne, odnosno trebalo bi opomenuti a ne odmah izreći kaznu. Međutim, moram vam skrenuti pažnju na činjenicu da povjerenstvo je tu da provodi zakon. Ako zakon ne pozna institut opomene onda povjerenstvo jedino što može konstatirati a i utvrditi sankciju. Dakle ja se nadam da vi s time ne pozivate povjerenstvo da ne provodi zakon. I druga stvar, kažete da neki, da se kažnjavaju i neki dužnosnici koji ni sami ne znaju da su dužnosnici. Pa dragi kolega, prije svega ajmo se podsjetiti one latinske iz prava ignorantia legis non excusat, to je prva stvar. A druga stvar ako ste izabrani kao gradonačelnik, župan, saborski zastupnik ili imenovani kao pomoćnik, državni tajnik, ministar a ne znate da ste državni dužnosnik onda imamo jedan malo veći problem ako mene pitate. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Felaka.
Štovani kolega pa jasno da nisam mislio, da nisam mislio na te državne dužnosnike koje ste vi sada ovdje naveli nego ima nekih državnih dužnosnika na nižim razinama, odnosno javnih dužnosnika na nižim razinama u jedinicama lokalne samouprave koji su po tumačenju povjerenstva na nekom rubnom dijelu kao javni dužnosnici a evo ovdje je spominjao kolega Madjer da bi trebao biti i ravnatelj škole javni dužnosnik ali nije. Pa imamo tako i nekih drugih primjera. A u članku 3. zakona je točno pobrojano koji su javni dužnosnici. Ima evo 45 stavaka i još to je u stavku 1. i još to je u stavku 1. i još u stavku, točki 2. na koga se još dodatno primjenjuje odredbe ovog zakona. I moje je mišljenje da izvan toga kruga ne bismo mogli tumačiti da je bilo tko drugi javni dužnosnik. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani kolega Felak, naravno da nije moguće propisati sva ponašanja koja su zakonom zabranjena ali mi moramo prepustiti povjerenstvu da donosi odluke. Ja se ne moram sa svim odlukama složiti. Možda će povjerenstvo nekad nekoga klepnuti a da se nama čini da to nije opravdano. Ali mislim da je povjerenstvo u svom djelovanju prvenstveno gradilo tu instituciju, da u konačnici će to dovesti do situacije da će spriječiti dužnosnike u donošenju određenih odluka koje su zapravo sukob interesa. I da, naravno ako netko smatra da je Povjerenstvo prekoračilo svoje ovlasti da uvijek ima institut tog spora pred upravnim sudom. Tako da u tom smislu naravno da nikada nećemo biti svi zadovoljni sa određenim odlukama. Ali ono što je meni problematično, imam osjećaj kao da ste vi podržali ovo izvješće ali ste onda naveli određene stvari koje vam se ne sviđaju, tražili ste čak i pravopisne pogreške da biste možda u perspektivi a svi znamo da je novi izbor u tijeku, da biste onda mogli donijeti određene odluke. Ono što nikako nije dobro, a to vidimo evo sad ja čitam ovdje u medijima, da Predsjednica poziva i kaže da povjerenstvo protiv nje vodi osobni rat. Tako bi svatko protiv koga ne donesena nekakva odluka koja mu se ne sviđa mogao se pozvati na to i reći to nije nikako dobro i ja mislim da mi moramo svi zajedno graditi ovu instituciju, mijenjati zakon ako nešto je nejasno ili se može poboljšati, ali ne svaku odluku ili postupak shvaćati kao osobni rat protiv nekoga. Tako ste i vi naveli slučaj predsjednika Vlade Tomislava Karamarka i vama se ne sviđa zašto je on u izvješću, meni je to apsolutno logično jer je to bila jedna od najvažnijih odluka u ovoj godini o kojoj mi raspravljamo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Felaka.
Štovani kolega Grmoja, ja se mogu u djelu vaše replike u potpunosti složiti s vama, znači treba podržati rad povjerenstva, neki put se slažemo s odlukama, neki put ne, ali ja ono što sam govorio da bi sam zakon puno jasnije trebao propisati pravila igre i da bi onda bilo svima nama puno lakše. I nama dužnosnicima i samom povjerenstvu. Što se tiče ovog osvrta predsjednice, ja nisam tu da komentiram njezin osvrt ali je simptomatično da se danas u jednim dnevnim novinama pojavio članak i izjava gospođe Orešković na drugoj stranici o radu povjerenstva i o tome što će eventualno povjerenstvo poduzeti baš u slučaju Predsjednice ukoliko se pokaže da je ona sudjelovala na rođendanskoj proslavi kod određenog čovjeka. To je interesantno da je koincidencija baš sa današnjim danom kada se u ovom Saboru vodi rasprava o ovom izvješću o radu povjerenstva za 2016. godinu, a dozvolite gospodine Grmoja, bez obzira na vaš smiješak, ja sam malo duže od vas u polici i prestao sam vjerovati u bajke već davno, pa tako ne vjerujem ni da je ovo danas slučajno. A velim, o samoj reakciji Predsjednice i o tome nisam pozvan govoriti niti imam namjeru, mislim da se gospođa Predsjednica znade sama očitovati i braniti ako se treba braniti. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Poštovani kolege, ima jedna izreka koja kaže, ovo ima statistiku, ima veće statistike, imaju stvari veće laži. To se ne može reći o ovome povjerenstvu danas, mislim da … [[Govornik se ne razumije.]] Unutar tog vakuuma u hrvatskom društvu gdje imamo nedorečene zakone, gdje imamo je dan spoj elita političkih na višoj, strateškoj i lokalnoj razini i to je samo činjenica koliko je upućeno primjedbi Ustavnom sudu. I sad ja imam neka pitanja, ja ne mogu odgovoriti pošto nisam pravnik. Da li taj vrijedi sukob interesa za, može li se to retroaktivno aktivirati po pitanju, ima ljudi koji sjede u ovom Saboru, koji su opljačkali državna poduzeća, danas su političari, tu sjede bez, to još ima imunitet, ima takvih karaktera ovdje, neću o imenima, itd. ima dosta njih ovdje i u to vakuumu našem, u toj pravnoj močvari, ja mislim da ovaj posao, dosta se dobro posao radi. Po pitanju Ustava, naš je Ustav izgleda pisan olovkom, može se mijenjati svakodnevno. A šta je reći o zakonima, o ustavnim zakonima i o samim zakonskim odredbama. Nama fali taj, još nam fali. Jutros smo slušali jedan izvještaj, tu imamo recimo divnu friziranu situaciju da je sve savršeno a gdje je plan implementacije? Tko je odgovoran za taj plan implementacije? Di je to centralizirano planiranje između recimo povjerenstva koje možda radi i vakuumu, ne možda nego radi u vakuumu, između USKOK-a, drugih državnih institucija, MUP-a jer tako se gradi država a rak rana hrvatske države je korupcija koja sprečava investicije i to je rak rana, ponavljam ovdje svaki dan. Rak rana svih … [[Govornik se ne razumije.]] društava, a zna … [[Govornik se ne razumije.]] u isto vrijeme trebala bi druga ministarstva surađivati da se tu poboljša situacija po pitanju korupcije.
Hvala. Evo odgovor uvaženog zastupnika Felaka.
Štovani kolega Glasnović, mogu se složiti s djelom vašeg izlaganja odnosno replike, mislim da najvećim djelom ovo i nije bila replika na moje izlaganje. Isto tako s ovim s čime ste završili, znači Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ima svoje ovlasti, ali one se tiču sukoba interesa. Oko ovih nekih drugih stvari koje ste govorili, postoje druga tijela u RH koja bi se s njima trebala baviti i svi valjda očekujemo da će i oni odraditi svoj posao i da će ove teže oblike nazovimo kriminala, a da nije sukob interesa, da će oni to odraditi i da će na odgovarajući način se odnositi prema onima koji su takva eventualna djela počinili. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Felak, i mi u ovdje u ovom Viskom domu kad donosimo zakone trebali bi biti jasni i određeniji, tako netko kad je predlagao izmjene Zakona o sportu nije imao hrabrosti izreći rečenicu do kraja nego je napisao jednu odredbu. Veli osobe koje ne mogu biti članove uprave odnosno nadzornih odbora dioničkog društva prema Zakonu o trgovačkim društvima i zakonom koji se uređuje sprečavanje sukoba interesa obnašanje javnih dužnosti. Dakle, sve sportske organizacije su udruge. Kakve veze s njima imaju Zakon o trgovačkim društvima? Druga stvar, nema zakona koji regulira nego ima Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji u svom članku 14. stavku 4. definira tko može biti na čelu udruga, a u članku 14. stavku 1. gdje ne može biti, a to su uprave trgovačkih društava, ali u članku 14. stavku 2. kaže da u poduzećima u kojima su država ih proglasi od posebnog državnog interesa, mogu dužnosnici biti članovi nadzornog odbora. I sad vi pogledajte tu … [[Govornik se ne razumije.]] i sve je to dobro dok se ne nađete u njoj. S jedne strane vam Povjerenstvo o sprječavanju sukoba interesa kaže da niste u sukobu interesa. Onda vam dođe inspektor i poziva se na članak 14. stavak 1. Zakona o sprječavanju sukoba interesa. A sportske udruge nisu trgovačka društva. Ali ponavljam tu je odgovornost na nama kad donosimo zakone onda moramo paziti na tzv. vezane zakone. To nam se događa i ovih dana oko jednog zakona koji je u ovom trenutku prvorazredna politička stvar. Dakle, kad donosimo nešto onda moramo izmijeniti sve zakone koji su vezani na to, jer na ovakav način dovodimo i Povjerenstvo u vrlo tešku situaciju, dovodimo inspektorske službe koje rade svoj posao u vrlo tešku situaciju. Jer gledajte, u Zakonu o sportu vam piše da isto tako ekipe iz Hrvatske ne mogu igrati u regionalnom natjecanju bez suglasnosti Nacionalnih saveza. Imate jednu ligu koja se igra bez suglasnosti Nacionalnog saveza. Ali vrlo interesantno, tamo nije …
Dame možete se malo, možemo malo da pustimo. Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Felaka.
Štovani kolega Šuker, vjerujem da vi Zakon o sportu sigurno poznajete puno bolje od mene jer ste se bavili, bavili ste se njime dosta, odnosno i evo kao što spominjete i pojedine inspekcije su se bavile znači i vama u smislu tog Zakona o sportu. Kad govorite o ovom članku 14. mislim da mislite na stavak 5. da dužnosnici smiju biti članovi upravnih i nadzornih tijela najviše dvaju neprofitnih udruga i zaklada, ali bez prava na naknadu ili primanje dara u toj ulozi osim prava na naknadu putnih i drugih opravdanih troškova. Znači tu je po meni vrlo jasno propisano da se smije biti, ali evo kao što je rečeno pojedini, to se ne tiče znači samog Povjerenstva koje je vama dalo za pravo da budete na čelu košarkaškog saveza, no očigledno neke druge zakone ili taj zakon tumači na drugačiji način. I to još jednom ovdje govorim da bi trebalo ići u izmjene ovog zakona ili donošenje novog zakona kojim bi se ovakove i neke druge stvari puno jasnije propisale i onda ne bi bilo nedoumica. Nikad nećemo moći kao što je to rekao i čini mi se kolega Grmoja do kraja sve propisati zakonom. Ali hajmo ono što je do sada u praksi bilo vidljivo i kroz rad povjerenstva da su bile nedoumice, povjerenstvo je to tumačilo na jedan način. Ako se svi složimo s time ili barem većina u ovom Saboru, onda idemo to pretočiti u zakon, pa će u buduće to biti puno lakše. Isto tako pobrojati koji to dužnosnici ne smiju biti na čelu ne znam saveza. Evo uskoro će se birati i predsjednik Hrvatskog nogometnog saveza koji je najinteresantniji u državi, pa me zanima šta povjerenstvo misli da li sadašnji zastupnik može biti predsjednik Nogometnog saveza ukoliko napusti dužnost člana Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice, kolegice i kolege. Izvješće koje je pred nama na neki način ima jednu notu gorčine, jer zapravo i u obraćanju predsjednica povjerenstva zapravo sublimira negdje petogodišnji svoj mandat naravno podcrtavajući 2016. koja je bila iznimno važna jer je bila iznimno zanimljiva. Tu je bilo čitav niz slučajeva preko kojih se može graditi daljnja praksa. Ali ono što povjerenstvo svake godine u svom izvješću iznosi, a što mi posebice Vlada redovito ignoriramo je čitav niz preporuka što treba napraviti da se izbjegnu situacije u kojima se povjerenstvo našlo, u kojima je javnost nekada s manje ili više razumijevanja kritizirala rad povjerenstva, a s druge strane stvarao se prostor u kojemu su postojale dvojbe u kojima je jedan dio javnosti zapravo ne shvaćajući samu bit problema sprječavanja sukoba interesa zapravo upućivao kritike kao da je povjerenstvo krivo to što u zakonu nešto ne piše ili piše. Dakle, povjerenstvo je već nekoliko puta molilo Hrvatski sabor i Vladu RH da se pristupi izmjenama zakona i da se sve ono što je uočeno u praksi rada povjerenstva iskoristi kako bi se definirao i modelirao jedan dorečeni sustav u kojemu će povjerenstvu biti puno lakše raditi i ako hoćete u kojemu će se suziti prostor za bilo kakvu vrstu diskrecije, gdje će onda i kriteriji i sve ono što je možda nekome sporno biti potpuno jasno do kraja, gdje se neće morati rekonstruirati i gdje se neće morati voditi tolike analogije jer će stvari biti jasnije postavljene. Dakle, čitav je niz dvojbi. I kad bismo recimo uzeli samo ovih zadnjih pet izvješća mogli bismo nabrojati barem 20 ili 30 krupnih slučajeva u kojima je građena praksa, a koje bi trebalo zapravo zapisati kao pravila. Sjetimo se u kojim uvjetima je povjerenstvo recimo radilo do 2014. godine kad uopće nije bilo informatizirano. Sjetite se da smo podnosili svoje imovinske kartice u pisanom obliku i da su te tisuće onda kartica tamo obrađivali ručno. 2014. i petnaeste provedena je informatizacija cijelog sustava koja je olakšala povjerenstvu bitno zato jer se barem fizički onaj dio kojemu su prije se morali posvećivati mogao zapravo alocirati na stvaran rad, na obradu dvije tisuće i nešto predmeta kojima su se recimo bavili 2016. godine. Mi smo vidjeli u medijima tu i tamo neku informaciju o visini kazne koja je propisana 10, 15, 20000. Ostavlja se dojam da je toga ne znam koliko. Kad sve zbrojite i oduzmete u 2016. godini po repu su dobili dužnosnici u ukupnom iznosu od 403000 kuna. To je ništa u odnosu na činjenicu da recimo više od 2 stotine i nešto dužnosnika nije isprano ispunila svoje kartice, ali lako za to. Naša je komocija je u tome što unatoč tome što povjerenstvo redovito objavljuje mišljenja i na upite onih koji su u dvojbi što napraviti, daje pravovjerke koji su zapravo model ponašanja, mi i dalje šaljemo njima pitanja, kao da nitko nikad prije nas pitao tu istu stvar. I stvaramo zapravo njima dodatne obaveze, da svaki put iz početka objasne ono što je ili jasno napisano u zakonu ili riješeno već ranije u čitavom nizu slučaja. Kad to rade sveučilišni profesori, e tek je onda problem. Lako za nas koji to nismo. Koji dođemo ovdje prvi put pa se prvi put suočimo sa obvezama koji proističu iz nekoliko zakona. Prije svega o ovome o sprječavanju sukoba interesa, onda kasnije i o ovim povezanim. U svakom slučaju i mi tu imamo jednu dozu velike odgovornosti, jer Hrvatski sabor je taj koji donosi zakon. Mi slušamo već godinama da zakon treba promijeniti, doraditi, usavršiti, uskladiti sa praksom onih koji su otišli dalje od nas i ništa. Vlada uopće ne reagira, na kraju će se sve svesti na to da je interes državnih dužnosnika, ili barem većine da postoji ovakav nedorečena matrica, u kojoj ima i rupa, kako bi zapravo povjerenstvo radilo u što težimo okolnostima. Ako je to nakana, onda nije dobro. Mi moramo znati da je Hrvatska jedna od rijetkih zemalja koja ima riješen ovaj sustav na ovakav način. To smo recimo mogli naučiti, kad smo pokušali donijeti etički kodeks Hrvatskoga sabora. Jer etičkim kodeksom, mnogi parlamenti rješavaju pitanje sukoba interesa, a kod nas je to već riješeno zakonom. Kako? Tako ali riješeno. I onda je ispalo da mi etičkim kodeksom, možemo ovdje pobrojati neka opće mjesta i pozvati ljude na to da bude svaki dan vedar, drag, fin, da budemo pristojni, da se ponašamo uljudno i tu smo otprilike stali. To je etika Hrvatskog sabora, zapisan u onom prijedlogu etičkog kodeksa. Mnoge druge zemlje nemaju takav zakon. Ali imaju izgrađenu čvrstu praksu koja je važna, između ostaloga u odnosu dužnosnika prema vlastitoj javnoj funkciji i odgovornosti, ali isto tako odnosa javnosti prema njima. Kako je moguće da jedan gradonačelnik dobije nekoliko puta kaznu, zbog toga što nije naveo svoju imovinu i to se vidi iz aviona da je to napravio namjerno, da je u potpunoj diskrepancija sa njegovom plaćom i svim primanjima cijele obitelji i njegova ukupna imovina. Dakle, očito da se radi o nečemu što nije normalno. I nikome ništa. Evo ga, treći mandat gradonačelnik. Još sad kad mu vi vladajuća većina donesete ovaj lex šerif, staviti će prst u uho i reći i povjerenstvu i svima nama, samo vi pjevajte. Dakle, sustav nije dorečen. Povjerenstvo već godinama traži da se on regulira u onim točkama u kojima je nesavršen ili loše riješen ili nedovoljno jasno riješen. Pozivam Vladu RH, da pristupi tome pitanju ozbiljno i da ne kazni donositelja takvih vijesti a to ćemo vrlo skoro vidjeti da li ste v i vladajući odlučili da dovršite mandat i formalno i da ga ne odobrite ponovno u slučaju gospođe Orešković. Vidjeti ćemo da li je to što je bila praksa povjerenstva za sprječavanja sukoba interesa, odnosno, odlučivanje o sukobu interesa, nekoga možda odčepila prije preko mjere, pa je zamjerio. Ali, u svakom slučaju, ja osobito cijenim, što se povjerenstvo nije dalo impresionirati nečijem dužnošću. To što je netko predsjednica republike, svaka njoj čast, ali njena je zadaća, dužnost predsjednice republike obavljati na takav način, da ne dovodi u sumnju, čestitost, poštenje i pun kapacitet obavljanje te dužnosti na najbolji mogući način. To da Ministarstvo unutarnjih poslova odbija dati informaciju o pravcu njenoga kretanja, za nešto što se dogodilo prije 2 ili 3 godine, to je skandal. To na nikakav način, sigurno ne ugrožava njenu sigurnost, ali, ugrožava način borbe protiv korupcije, način borbe u sprječavanju sukoba interesa. Dakle, taj slučaj, jedan eklatantan slučaj, koji se sigurno nije smio dogoditi i koji predsjednici nije trebao. Ovako, ostaje vrlo gorak dojam, da se povjerenstvo opet mora baviti time i to tako da istjera mak na konac. Svi mi koji smo državni dužnosnici, snosimo odgovornost u očuvanju digniteta dužnosti koji obavljamo. Vlastitim ponašanjem, pa ako hoćete i spremnošću da svoje podrške, jer nitko nije nepogrešiv, na vrijeme uklonimo, ako nešto ne znamo, da pitamo, ako prouzročimo kakvu štetu da je pokrijemo. I kad napravimo propust, a on se može dogoditi doista svakome, osobito administrativni, da to ne smatramo osobnim pritiskom na sebe niti da od toga radimo cirkus, ili ga pravimo žrtvom. Svaki naš javni govor, svako naše javno postupanje, svako naše korištenje javnog prostora, javnih sredstava koja su nam povjerena, od toga da li se vozimo na državni trošak i kad treba i kad ne treba, neki od nas, jer bilo je slučajevima da se nekim predsjednicima odbora u ovome Saboru slalo subotom šofere da im nose novine kući. Bilo je slučajeva kada se zastupnike vozilo okolo da bi s unucima išli na treninge. Bilo je svakakvih slučajeva. I kada bismo išli u tu našu povijest vidjeli bismo da smo svi krvavi ispod kože na ovaj ili onaj način, netko više, netko manje. Ali te prakse treba dokidati, kao što treba sprječavati ove situacije da se nas sve sada optužuje zato što je netko nakanio kupiti neke luksuzne, neku luksuznu opremu za Hrvatski sabor. Ispada da smo mi o tome odlučivali i da smo automatski bili u sukobu interesa. Zato treba paziti što radimo jer loš rejting Hrvatskoga sabora i loše ocjene koje nam građani daju prije svega potiču od toga kakvi smo mi sami. Jesmo li se dali pretvoriti samo isključivo u glasačku mašinu koja slijedi Vladu koja po svojoj naravi želi suzbiti prostor nadležnosti Hrvatskoga sabora ili smo obavljali svoju dužnost kako treba i svi državni dužnosnici također na svim dužnostima. Sada imamo najnoviji slučaj državne tajnice koja je u velikom skandalu. Imali smo do jučer slučaj jednoga župana kojega je nemoguće smijeniti, sve su to situacije koje treba razriješiti. Tamo gdje nije zakonom do kraja riješeno valja pledirati na našu savjest. Ako je mi nećemo imati i nećemo je pokazati kome će onda građani vjerovati? I zato što se kluba glasa i HSU-a tiče mi ćemo podržati ovo izvješće kao i sva dosadašnja i poželjeti povjerenstvu da radi u boljim okolnostima, da ima više sredstava, da Vlada konačno otvori javnu raspravu o potrebama dopuna ovoga zakona pa i izmjena i da osnaži cijeli sustav sprječavanja sukoba interesa u našem interesu i u interesu cijele javnosti. Dakle GLAS će podržati ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo poduži slijed replika. Prvi se javio uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Beus-Richembergh, moram se složiti s vama i podcrtati neke argumente i osnažiti koje ste iznijeli u svome izlaganju. A to je da smo kritični prema radu povjerenstva, kritični smo prema radu nekih drugih institucija a ono prema čemu bi trebali biti kritični i ono o čemu bi trebali raspravljati to ignoriramo. A trebali bi raspravljati o zakonu, o nedostacima zakona jer povjerenstvo je to tu koje provodi zakon. I isto tako trebali bi raspravljati o preporukama koje i povjerenstvo ali i čitav niz drugih institucija koje je upravo ovaj Visoki dom imenovao daju. Imam osjećaj da se mi konstantno fokusiramo na krive stvari, konstantno se bavimo dnevnom politikom umjesto stvarnim sadržajem ovoga izvješća a to je ovo upravo što sam ja rekao. Preporuke koje i povjerenstvo daje recimo i pravobraniteljice su izuzetno bitne i trebale bi biti vodilja nama kao zakonodavnom tijelu kako naše zakonodavstvo, odnosno zakone u ovome smislu prilagoditi i poboljšati da budu optimalni i da imamo jedan provediv i efikasan zakon. Mi kritiziramo instituciju povjerenstva koja bi trebala biti nezavisna institucija koju imenuje Hrvatski sabor lišena politike koja je tu da provodi zakon i nadzire dužnosnike odnosno sprječava sukob interesa. Mi umjesto da osnažujemo ovu instituciju, kao što sam rekao čime, dakle raspravom o zakonu, o preporukama, ja imam osjećaj da mi konstantno potkopavamo tu instituciju, mi sami koji smo je imenovali i ustanovili. I ne samo ovu instituciju, podsjetiti ću vas, 2016. što se, kako smo se sramotno podnijeli prema izvješću pučke pravobraniteljice. Podsjetiti ću vas što se dešava sada pravobraniteljici za djecu. Dakle mi sami sebi skačemo u usta umjesto da snažimo naše institucije.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Beus-Richembergha.
Kolega Hajdukoviću, nije novost da Vladi idu na živce svi oni koje je imenovao Hrvatski sabor, dakle sva regulatorna tijela, nadzorna tijela poput pravobranitelja pa i ovoga povjerenstva ipso facto Vladi idu na živce. Zašto? Zato jer ona ima jedan potpuno nenormalan gard. Dakle ta tijela koja štite prije svega interese javnosti i građana, redovito daju jako dobre preporuke i čitav niz vrlo konkretnih i kvalitetnih inicijativa predlažući izvršnoj vlasti koja je po prirodi stvari ta na koju se ljudi žale da promjeni praksu pa i propise na bolje i da samoj sebi osigura komotniju poziciju da radi što manje grešaka. Ali ne Vlada to smatra napadom i onda naravno nasrće na pravobranitelje, možda čak i na ovo povjerenstvo. Da je gospodin Kuščević, ministar uprave, potrošio barem pola svoje energije na promjene ovoga zakona i na javnu raspravu o tome kako izgleda dovršeni ili na neki način usavršeni sustav sprječavanja sukoba interesa u odnosu na ono koliko sada troši objašnjavati nama da je lex šerifi jako dobar i da bez njega Hrvatska ne može funkcionirati mi bismo imali jedan veliki problem riješen. A što mi radimo? Praksa nam pokazuje da najveći broj državnih dužnika, javnih dužnosnika na koje se odnose pritužbe u smislu Zakona o sprječavanju sukoba interesa su upravo načelnici, gradonačelnici i župani a mi im sada još isporučujemo tonu novih mogućnosti kako da vladaju sami, da ih nitko ne pita za junačko zdravlje pune 4 godine a osobito da mu ne padne na pamet [[Upadica Reiner: Hvala.]] u zadnjoj godini mandata kada će cijeli pogon lokalne samouprave staviti u funkciju svoje predizborne kampanje. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Pernara.
Uvaženi kolega htio bih vam samo reći jednu misao a to je da se Povjerenstvo ovo za sukob interesa ne bavi najkrupnijim i najgorim sukobom interesa, a to je ove mučke sa Agrokorom. Naime, figure su iz Agrokora stalno odlazile u Vladu i iz Vlade u Agrokor, odnosno iz ministarstava i gazda Ivica Todorić je uhljebljivao od bivšeg guvernera ljude na dalje i obratno. Onda ljude koji su služili gazdi bi išli na odgovorne funkcije u Ministarstvo financija itd. I sad što se događa? Povjerenstvo niti jednom nije reklo čujte, pa to je sporno ovi transferi iz korporativnog sektora u državni i obratno. To je normalno, ali su u isto vrijeme mene zvali da me pitaju ne znam da sam ja u sukobu interesa jer sam ne znam bio na promociji nekog kluba, ne znam karikiram za 200, 300 kuna. Znači bave se na žalost neozbiljnim stvarima i to je jedna neozbiljna institucija na žalost kao i cijela ova država. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
To da je u slučaju Agrokor bilo ogromnih sukoba interesa ja se slažem sa vama i čini mi se da ovo povjerenstvo nije u stanju riješiti ni jedno koliko je zapravo opsegom. Taj revolving dors sistem Vlada, Agrokor, Vlada, Agrokor smo gledali u nekoliko navrata i u više slučajeva. Ispada da je Agrokor zapravo bio mjesto za uhljebništvo. Zamislite privatna kompanija. Ali kao što rekoh. Todorić je valjao mnogima, mnogima je zaposlio žene, muževe, prijatelje, rodbinu, svima je on bio dobar. I stvarno on je jedan od najvećih samaritanaca kad je riječ o hrvatskoj politici nazovi Ivicu da ti zaposli nekoga. Ali bez šale, gospodine Pernar ja vas molim nemojte više nikada promovirati ništa za 200, 300 ili išta kuna. Time estradizirate svoju dužnost saborskog zastupnika. Radite sve što radite, radite od srca, radite to besplatno jer to morate prema zakonu. Nemojte to naplaćivati. Nismo konzultanti.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospodine Beus Richembergh. U vašoj raspravi ste spomenuli i neke nelogičnosti u zakonu, a jedna od tih je sigurno koja se ne mijenja godinama primjerice da kada završite mandat na nekom dužnosničkom mjestu. Onda ne možete osnovati firmu i postati direktor firme koja ima prihode od nula kuna. Ali možete ukoliko ste državni tajnik u Ministarstvu financija postati izvršni direktor u Agrokoru i dobiti plaću 40, 50, 60000 kuna. To nije problem. Mi imamo za zakon i ono šta ja želim reći i šta meni recimo najviše smeta kod povjerenstva. Nije problem da se svaki prekršaj sankcionira i pokaže, ali je problem kada se od te cijele šume ne vidi drvo. Po meni je stoput veći sukob interesa otići kao državni tajnik Ministarstva financija za izvršnog direktora u Agrokor, pazite na koje mjesto. Na izvršnog direktora za tržišta kapitala. Znači ono šta si kao radio u državi sada ćeš raditi u Agrokoru. I onda još jednom zürick, nakon pet godina iz Agrokora u državu. Jozo Petrović, Tomica Karamarko i tu smo. E to je sukob interesa koji možda nije sankcioniran zakonom, možda nije sankcioniran zakonom ali načelno to je najveći sukob interesa koji ova Vlada sad ima i to oni odbijaju priznati. I još bi zastrašili zastupnike da ne govore o tome. Taj film nebuju gledali! Mi ćemo to govoriti ovdje jasno i glasno!
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac [[Upadica Beus Richembergh: Ja sam prijavio odgovor.]] Molim vas! Molim vas! [[Upadica Beus Richembergh: Prijavio sam odgovor.]] Je, je, je. Molim vas nemojmo dobacivati iz klupa. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kolega molim vas, nemojte dobacivati iz klupa. Molim vas kolega Beus Richembergh će odgovoriti. Izvolite kolega Beus Richembergh.
Kolega Maras, ja mogu razumjeti Ivicu Todorića da najbolje kadrove gdje god ih nađe, ali isto tako razumio sam da je sustav koji je bio uspostavljen vama zakonima, a to je Zakon o sprječavanju sukoba interesa i Zakon o pravima i dužnostima državnih dužnosnika koji je rekao da državni dužnosnik nakon završetka svog mandata godinu dana ne može raditi nešto što bi bilo izravno u sukobu interesa, odnosno što bi se na bilo koji način reflektiralo na njegovu dosadašnju javnu dužnost ili gdje bi dosadašnje obavljanje javne dužnosti moglo zapravo pogodovati njegovome poslodavcu. I zato je bio onaj uveden institut 6+6. I kad su kolege iz MOST-a nasrnule na taj institut lijepo smo im govorili kolege uskladite nekoliko propisa. Nemojte ljude ostaviti bez kruha na cesti jer ih nitko ne smije zaposliti. Zato treba pažljivo domisliti ove modele. Ako želimo suziti prostor korupcije, ako želimo suziti prostor pogodovanja, onda uvedimo takav model koji neće dozvoliti Mariću da radi u Agrokoru barem godinu dana, odnosno bilo kome tko dolazi iz državne službe, koji neće dozvoliti Rohatinskome to što mu je dozvolio, osobito ne to da gazda kupi njegovu tvrtku i da ga namiri. Ženinu tvrtku, po zakonu je i žena je pod lupom kao i mi, član obitelji dakle sve je to u fokusu istraživanja potencijalnog sukoba interesa. Dakle, u tome smislu ako već hoćemo graditi bolji sustav evo predlažemo ministru Lovri Kuščeviću da prione na posao. Neka pogleda izvješća povjerenstva zadnjih 5 godina i sve preporuke koje su dali u smislu promjene zakona i napravimo taj posao kako treba.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Beus Richembergh, vi ste otvorili sva bitna pitanja. Prvo je zakonski okvir prema kojemu povjerenstvo radi tamo još od 2000.-te kad je prvi put donesen Zakon o sprečavanju sukoba interesa, 2003. mislim da povjerenstvo se prvi put formira i onda imamo tako jednu prazninu u radu od 2011. zapravo nije bilo ozbiljnijeg rada povjerenstva koliko se može iščitati. Bilo je zapravo ali slabio su bili rezultati. I 2013. povjerenstvo počinje, barem ja tako vidim ozbiljnije raditi. Ako uzmemo u obzir i odluku Ustavnog suda 2012. kad im dio, znači prijedlog za razrješenje s funkcije onih kojih ne postupaju rema zakonu i zapravo da povjerenstvo ne može pristupiti bankarskom i drugim podacima. Međutim, ono što brine je znači od 2003. do 2014. a vi ste to spomenuli, do tad je zapravo bilo birokratsko tijelo koje je pješke moralo provjeravati sve one navode koje su dužnosnici radili. Znači trebalo je nekakvih 11 godina da se uopće koristila informatizacija i sve ono što imamo na umu. I sad koji je zaključak iz ovoga i što ste vi naglasili? Što mi zapravo želimo? Želimo imati nekakvo birokratsko tijelo koje će provjeravati, koje će biti zatrpano hrpama papira, dužnosnika koji neprestano prijavljuju kad imamo i često izbore, pa početak mandata, završetak mandata, ne kažem da je to loše, ali trebali se doista povjerenstvo baviti sa tim stvarima ili stvarno detektirati ključne probleme a oni to u svojim izvješćima i navode, ključne problem u ovom društvu da se ne može dogoditi, kao što vi govorite a ima takvih slučajeva, da dužnosnik nema imovinu. Kako nema imovinu, od čega živi? Znači nešto je tu sumnjivo i automatski bi trebalo i svi podaci koje ima Porezna uprava, koje ima i druge institucije po tome postupati inače onda povjerenstvo ostaje usamljeno, ispadne da se samo povjerenstvo bori protiv korupcije u ovoj zemlji.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Pa ukoliko bankarske institucije ne žele dati ili Porezna uprava ne žele dati informacije, ako MUP ne želi dati informacije, onda povjerenstvo ne može normalno raditi, to je potpuno jasno. Ja sam iz jednog slučaja recimo vidio iz njihove jedne odluke da su uložili ogroman napor u jednoj prijavi protiv jednog lokalnog čelnika gdje su uspoređujući ono što je ono prijavio u svojoj imovinskoj kartici sa stvarnim stanjem, a pazite, za stvarno stane su ušli u zemljišne knjige vjerovali ili ne, išli su češljati da li pod njegovim imenom i imenom njegove obitelji ima još nekretnina, našli zapravo hrpetinu toga. Da nisu to napravili nego da su samo vjerovali ono što je napisao on, bilo bi sve divno i krasno a ovako smo ustanovili da je čovjek u 8 godina svoga mandata svake godine, ali svake godine priskrbio jednu vrijednu nekretninu uz plaću od 14 i pol tisuća kuna. E svaka mu čast. Da je nama otkriti tu formulu pa da i mi to protegnemo, tih 14 tisuća kuna, da svake godine imamo jednu novu nekretninu. I kao što rekoh, čovjek eno izabran treći put za gradonačelnika. Dakle u ovoj državi moraš biti lupež, varalica, lažov da te valjda dovoljno ljudi prepozna da si faca iza koje treba stati. Ja ne želim u to vjerovati ali tako kažu rezultati izbora i statistike.
Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus Richembergh, rad povjerenstva je dobar, nije savršen, nije idealan, ima tu još dosta za raditi, ima dosta nedostataka ali se svi možemo složiti da je zadovoljavajući, čak i kad se ne slažemo sa svim njihovim odlukama i tome nisu puno i oni sami krivi, krivi smo i mi kao što ste i vi rekli više puta zato što nismo donesli neke određene zakonske okvire po kojima oni mogu raditi pa se nekad i sami moraju snalaziti sa situacijom šta mogu, šta ne mogu, šta je njihova nadležnost, šta nije. I na nama je zadatak da im pognemo i da sve te zakone promijenimo i da stvorimo njima okvir da mogu jače i bolje raditi u budućem mandatu i puno je to drukčije nego prije recimo 4,5 godina kako je tada to izgledalo. Ali u biti vi ste rekli su svojoj raspravi kao i mnogi kolege danas da se u biti bojite da li je pogotovo izlaganja kolega HDZ-a, to u uvodu možda u ne davanje novog mandata ovom sazivu povjerenstva, gospođi Daliji Orešković. Ja mislim, svi se bojite da do toga neće doći, da će ona biti smijenjena i to isključivo koliko sam uspio shvatiti iz vaše rasprave, mislite zbog slučaja Tomislava Kramarka gdje je povjerenstvo neovisno doneslo odluku upravo u 2016. godini što je rezultiralo svim onim događajima. Ja baš mislim suprotno. I od vas i od svih kolega ovdje koji su tome govorili. Zašto? Zato što što HDZ funkcionira po načeli poglavice i oni vam rade sve što im kaže gazda. A njihov gazda je trenutno Andrej Plenković. Andrej Plenković nikada ne bi gazda da povjerenstvo nije doneslo odluku kakvu je doneslo. Jer Karamarko ne bi pao, Plenković ne bi bio šef HDZ-a, MOST bi danas bio u Vladi, a vjerovatno biste vi bili još uvijek član HNS-a, ali puno toga se promijenilo upravo zbog ove odluke povjerenstva iz 2016. godine. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Kolega Đujić, ja cijenim te vaše napore za vidovitim prognozama, odnosno rekonstrukcijom, ali znate kad bi bilo sve tako idealno svijet bi bio puno bolji nego što jest, ali događaju se nepredvidive stvari. Ono što sam svakako htio reći je da povjerenstvo po prirodi stvari u ovome Domu vidi i oca i majku. Povjerenstvo je imenovao Hrvatski sabor i povjerenstvo odgovara Hrvatskom saboru. Ovdje povjerenstvo traži utočište, ne samo kritike, ne samo pohvale nego i nekakve smjernice, ohrabrenja za svoj rad. Povjerenstvo se ne bi smjelo bojati Vlade ni nikoga na izvršnim funkcijama. Dok god Hrvatski sabor smatra da je povjerenstvo iznimno važna institucija u suzbijanju jednog sivog prostora sukoba interesa koji je ipso facto korupcija. Dokle god povjerenstvo dakle ima podršku Hrvatskoga sabora taj će se posao raditi manje ili više uspješno, ovisi i o tehničkim, financijskim i mnogim drugim uvjetima. Ali Hrvatski sabor ne može i ne smije ni jednom sekundom obeshrabriti svoje vlastito povjerenstvo. Treba ga samo poticati da još bude bolje. I ako dođe slučajno kakav naputak iz izvršne vlasti da se ovome sastavu povjerenstva ne ukaže povjerenje za novi mandat, dobro razmislite je li to pametno raditi. Tko će više to uopće onda raditi ako se to dogodi? I hoće li taj netko biti izabran možda po nekim drugim kriterijima da sluša što mu se kaže telefonom ili na neki drugi način. Nemojmo to učiniti.
Zahvaljujem. Iduća replika. … [[Upadica se ne čuje.]] Recite.
Tražim stanku 10 minuta.
Koju stanku? Nema stanke nikakve.
Kako nema stanke?
Ne vidim ju tu.
Mora biti stanka dozvoljena.
Pa o čemu tražite sanku?
Stanku da govorim o tome kako povjerenstvo ne radi svoj posao.
Ne možete, ne možete tražiti stanku o onome što je točka dnevnog reda. Dakle možete se uključiti u raspravu, možete se javiti za repliku, sve možete ali stanku na tu temu ne možete dobiti.
Onda će biti stanka na temu nefunkcionalnosti državnih institucija gospodine Jandroković.
To morate ponovo se javiti, poslije kada odredimo.
Evo sada se javljam.
Evo kada odradimo još jednu [[Upadica Pernar: Evo javio sam se opet, molim vas da mi dozvolite, imam pravo na stanku.]] Ne, ne mogu. Sada je na redu još replika pa ćete kasnije se javiti onda, sada u ovome trenutku vam ne mogu jer ste tražili nešto što nije nažalost u skladu sa Poslovnikom. … [[Upadica se ne čuje.]] Nije po Poslovniku. Dakle po Poslovniku ne može se tražiti stanka za točku dnevnog reda, je li tako?
Gospodine Jandrokoviću, rekao sam da tražim stanku sad iz drugog razloga.
Ne, to ste sada izmislili zato što niste dobili stanku za ovo. Vi možete tražiti kasnije stanku, u ovome trenutku sada ne možete.
Pa gledajte gospodine Jandrokoviću, moje pravo je tražiti stanku.
Pa je i moje pravo je ne dati vam stanku.
Pa nije pravo to vaše, [[Upadica predsjednik: Je.]] morate dozvoliti gospodine Jandrokoviću.
Dakle, niste u skladu sa Poslovnikom zatražili stanku.
Gospodine zatražio sam stanku, javio sam se za riječ, drugi put i zatražio sam stanku. Imam pravo na stanku.
Imate pravo na stanku ali sada ste tražili stanku za ono što nemate pravo. Dakle ja vas molim, sada ću dati [[Upadica Pernar: Ali onda sam vam rekao, odmah sam se javio odmah za redom i rekao sam tražim iz drugog razloga.]] Kolega Pernar, ajde ja vas molim lijepo ovako, da bismo ispunili sve u skladu sa onim što Poslovnik predviđa, ja ću sada dati još repliku, nakon toga se javite za stanku, ja ću vam onda dati stanku ako ćete ju dobro artikulirati. Može tako?
Može, hvala gospodine. Hvala.
Dobro. Dakle iduća replika je uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Beus, u vašem izlaganju u ime kluba istaknuli ste, odnosno dalo se naslutiti da ste iskazali svojevrsnu bojazan da bi se prilikom izbora novog sastava povjerenstva zbog nekih propitivanja posebnih slučajeva velikih hrvatskih moćnika moglo dovesti u pitanje povjerenja ljudima koji su do sada, ma ja ću se usuditi reći, dosta korektno radili svoj posao. Ja moram priznati da se meni ova atmosfera današnja mi ne miriše na dobro i čini mi se kao nekakav deja vu. Ovako smo imali sličnu raspravu, ovakve nastupe i kao predradnju za smjenjivanje naše pravobraniteljice za djecu. I ja zaista ovdje ne želim biti glasnogovornica ni gospođe Dalije Orešković, ni gospođe Milas Klarić, ni sutra Lore Vidović, ni možda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, to su sve odgovorne žene koje korektno rade svoj posao ali želim itekako javno zastupati neovisnost, neovisnost državnih institucija. Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa je osnovano kao stalno, neovisno i samostalno državno tijelo s bitno smanjenim ovlastima u odnosu na povjerenstvo koje su činili saborski zastupnici i svojevremeno predstavnici uglednih građana RH. I ne bih voljela kada bismo za par mjeseci svjedočili tome da politika, odnosno saborska većina ponovno želi staviti šapice i politički utjecaj instrumentalizirati neovisna državna tijela. To je pravac u kojem ne bismo smjeli i trebali ići. A nekako mi cijela ova atmosfera i zaplet koji se ovdje događa izgleda kao predigra koju smo već gledali prije donošenja recimo zakona popularno nazvanog Milas-Klarić.
Hvala odgovor na repliku kolega Richembergh, izvolite.
Poštovana kolegice Glasovac, mislim da analogija je možda negdje u duhu dobra ali u izvedbi ne zbog toga što se HDZ, recimo u ovom slučaju pravobraniteljice za djecu nije naprosto nije mogao pričekati kraj mandata, bilo bi to previše nego je išao na najradikalniju varijantu promjene zakona ne bi li odmah srušio pravobraniteljicu. Ovdje nema potrebe za tom nervozom, dakle povjerenstvu ističe mandat, gospođi Orešković ističe mandat, držati će oni vodu u zubima bez problema da taj mandat sada fino izađe do kraja, a onda ćemo vidjeti šta predlože, što se sastava novoga tiče da li je to po analogiji bilo vrlo slično obračunu sa pravobraniteljicom za djecu ili se radi možda o spremnosti da se nastavi ovim putem borbe protiv sukoba interesa. Ja se uvijek nadam boljemu i ja kažem da je svaki dan historijska šansa za HDZ da pokaže, da baš od danas želi biti na braniku demokratskih sloboda i prakse u RH, i da baš od danas želi biti nositelj standarda demokratskih vrijednosti u ovoj zemlji. I da baš danas želi svima onima koji to ne žele, reći doviđenja. Maknite se od nas, mi smo stožerna demokratska stranka ove države, po uzoru na europske pučane. Nećemo dozvoliti, vama marginalcima, vama radikalima, da krojite kapu u ovoj državi. Vama koji nikad niste prošli kroz izbore da nam utječete na državnu politiku. Mi ćemo utjecati, jer smo mi bili na izborima i mi smo relativni, kakvi god pobjednici. Ja stvarno mislim, da je svaki dan, dobar dan zato da HDZ donese takvu odluku, ali tko će znati, nisam ja Đuić da imam vidovite sklonosti.
Hvala vam. Izvolite kolega Pernar.
Poštovanje, molim stanku od 10 minuta zbog stanja, zbog nefunkcionalnosti državnih institucija. Hvala.
Dobro. Jel pustite kolegu Glasnoviću da on da repliku?
Ma puštam, general, naravo.
Ajde može.
Poštovani kolega ovako, sve o čemu raspravljamo ovdje ovih mjeseci, svodi se na jednu stvar, čujemo, vrijednosti, moral itd. Pa ja mislim zašto gledamo sadašnju situaciju, zašto jesmo gdje jesmo sada? Evo … [[Govornik se ne razumije.]] Indijanci, stanovnici drevnog Egipta imali su više razvijeniju duhovnost i moralnu … [[Govornik se ne razumije.]] izobrazbu nego mi ovdje sada. Zašto je to tako? Imate drevni Egipat, vagalo se je srce, grešnici su išli tamo, na smrti su išli tamo u raljama Vodenog konja, a drugi u nirvanu, a što imamo ovdje, što je korijen svega ovoga. Zašto je nama … [[Govornik se ne razumije.]] moralni etički kodeks? Zašto imamo slika puno o Kneza Drpislava kako to? Ja sam radio 10 godina u pravosudnoj policiji, u Kanadi, jednostavne zakone, administracija je bila profesionalna. Ja sam naučio, kao vojnik, da svaki sastanak proizvodi akciju. Gdje je ta akcija u ovim mjeseci? Zašto nemamo noćne sudove jednostavne zakone, ima li uopće u Kaznenom zakonu, kad govorimo o sukobu interesa, šta je sukob interesa? Je li sukob interesa to povjerenstvo za istraživanje prošlošću, gdje bivši kadrovi, UDBA-e, partije, raspravljaju o prošlosti. To sam rekao, prije, toliko da se ciganjska mafija, sama sebi istražuje. O čemu mi govorimo. Sve što gledamo danas, o posljedici nečega. To znači konfiskacija, nacionalizacija, pa imate 1000 masovnih grobnica, ni jedna DNK analiza. Amerikanci dolaze ovdje za 2 zrakoplovca. A mi strahujemo i govorimo o vladavini prava itd. Kako to ovaj, u kojem zecu leži grm. U tome zecu da je kod nas, totalno ubijena ta, u većinu naroda, ubijeno je ta duhovna inteligencija i moralni instinkt. Evo imate ljudi koji se smiju ovdje, čiji su šefovi pljačkali državne tvrtke. To ima jedan ovdje karakter i drugi glava, neki su pobjegli ovdje. Što je s njima? Tko dolazi po njih?
Hvala. Odgovor na repliku ili nema? Izvolite.
Gospodine Glasnoviću, dragi kolega, ja žudim vama odgovoriti. I pokušam se svaki put, kad me replicirate uloviti za nešto i to mi pobjegne. Toliko tema zapravo ovo pokrenete, da je to nemoguće odgovoriti. Pazite to je čudo jedno. A ovo pitanje, u kojem zecu leži grm, to ne mogu odgovoriti da sam ne znam kakav. Hvala.
Kolega Pernar, jel vas mogu zamoliti nešto? Još imamo samo jednu repliku, kolega Šuker i onda bi … [[Upadica se ne čuje.]] Ne može, Šuker ne može. Dobro. A da li moramo imati stanku od 10 minuta ili možemo. Možemo odmah nastaviti. Dobro. Može.
Uvažene dame i gospodo. Da hrvatske institucije ne funkcioniraju, to znamo svi. Znači, to nema potrebe za daljnje obrazlaganje. Međutim, navesti ću jedan primjer, nečega, što ne znam čime drugačije nazvati, nego trgovanjem povlaštenim informacijama. Naime, o čemu se radilo? Ante Ramljak, prije donošenja samog lex Agrokora, čak mjesec dana prije ili više, sastaje se s predstavnicima Nightshade Capital znači tog lešinarskog fonda. Zašto je to bitno? Bitno je zato, u tom trenutku je to bilo nebitno, šta, tko je Ante Ramljak, tog zakona nema, mi nemamo povjerenika o Agrokoru itd. Međutim, kasnije će se postaviti bitnim to pitanje, jer mi nikada nismo saznali tko je pisao lex Agrokor ili lex kako god već, lex Todorić. Ali smo kasnije saznali da je taj isti Ante Ramljak, koji je pregovarao s tim Nightshade lešinarskim fondom kasnije postao povjerenik i išao na ruke tom fondu koji će dobiti zapravo, odnosno, zaraditi će dvostruko više nego što je uložio, za razliku od svih ostalih vjerovnika Agrokora, koji će izgubiti, barem 80% onoga što su uložili. Znači, logično pitanje je zašto je Ante Ramljak išao razgovarati sa predstavnicima Nightshade Capital? Sad, možda su oni pričali o vremenskoj prognozi. Možda su pričali, o ne znam, o sportu, o Davoru Šukeru, nebitno o kome. Međutim, postoji velika vjerojatnost, a ja pretpostavljam da je ona očita, da je išao razgovarati s njima, upravo na temu tih lešinarskih kredita, odnosno, njihove uloge o budućem raspletu situacije sa Agrokorom. I paradoksalno, iako se radi o milijardama, doslovce o milijardama, iako će jedino profitirati lešinari iz Amerike, na radu i muci hrvatskog naroda, a hrvatski proizvođači i radnici izgube, nitko ne dovodi u pitanje, je li gospodin Ante Ramljak imao neke povlaštene informacije. Da li je znao možda nešto prije drugih aktera u cijeloj priči, niti se dovodi u pitanje, kako je, kako bi to rekao, usudio bi se reći, čak bio i u sukobu interesa. Međutim, osobno imam iskustvo da su me zvali iz barem su se tako predstavili ljudi koji ovi koji sjede ovdje meni iza leđa, iz te, neću nazvati agencije ali ne znam kako bi ih nazvao, Povjerenstva za sukob interesa. Da mene pitaju gospodine Pernar, je li to istina da ste vi naplatili recimo odlazak u neki klub itd.. I gospodin Beus Richembergh odmah se kao ti strvinari uhvatio tog detalja i potpuno je skrenuo pozornost sa biti a bit stvari su ove milijarde koje će otići iz Hrvatske mimo ikakvog nadzora i da povjerenstvo tu ne radi ništa i da se bavi povjerenstvo trivijalnim stvarima a istovremeno bitne ignorira. Bitne ignorira. I takva je i cijela Hrvatska država. Znači ako imate dva grama marihuane biti ćete prikazivani kao drogeraš itd., e a ako pokradete milijarde onda ćete se dopisivati sa premijerom, slati ćete mu poruke ovako preko bloga i reći će, evo vidiš ti si ovo, ti si ono itd.. Znači ovo je jedna sramota od rada državnih institucija i nažalost nije kriv gospodin Beus Richembergh, jednostavno je narod cijeli takav, narod ne shvaća bit, narod se hvata za detalje. Narod ne shvaća da je cilj primjera slikovitog karikaturnog ukazati na apsurd i paradoks a ne ulaziti u pitanje je li nešto ok ili nije i da li ja to radim ili ne radim. Nego je cilj bio ukazati na problem da se povjerenstvo bavi sa par sto kuna a ne bavi se milijardama eura. To je bio cilj. I tako kažem, sve te državne institucije su funkcionirale na isti način kao i povjerenstvo, cijedili su sirotinju za kunu viška u blagajni, porezna uprava a Todorić koji si je godinama isplaćivao nepostojeću dobit i pri tome nije plaćao porez na dobit s njime se nije bavila niti jedna državna institucija. I nažalost dame i gospodo od ove rasprave nema ništa, ovo je sve cirkus, predstava i ovo je bacanje prašine u oči narodu. Hvala.
Dobro. Sada se vraćamo na replike. Posljednja replika kolegi Richembergu je kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Beus javio sam se za repliku zbog dvije stvari. Jedna je, govorili ste o informatizaciji i kada govorimo o neovisnosti tijela koja trebaju u ovom Visokom domu dati određena izvješća onda i mi kao Sabor kada se donosi proračun moramo razmišljati o njima da im omogućimo da rade dobro. I sigurno da je ovo povjerenstvo uz HANFA-u jedno od najbitnijih neovisnih institucija. Ali upravo je ovaj Visoki dom 2012. HANFU na određeni način stavio u okvire, uzeo neovisnost, vjerojatno da bi se neke stvari mogle dogoditi koje su se dogodile poslije. Zašto to govorim? Zato što sam za ovom govornicom upozoravao na neke stvari tada. Druga stvar, sjetite se kolega Beus kada smo donosili Zakon o OIB-u, imali smo opći konsenzus u ovoj sabornici, svi su bili oduševljeni. Međutim, tko je 2012. povukao ručnu za OIB? A ono što je ključno to vam je središnji registar. I ne bi gospođa Orešković ili bilo tko drugi tko treba radi u bilo kakvoj instituciji trebao tražiti ovog ili onog nekakve podatke. Bio je točno potpisan protokol kako koja državna institucija može doći do podataka iz tog središnjeg registra koji su njoj potrebni za obavljanje poslova. Međutim, očigledno je nekome u ovoj državi smetalo što bi se konačno vidjela krvna slika svih nas. A isto tako vidjela bi se lepeza vlasništva svih poduzeća s kojim se i to je nakana OIBA bila. Međutim tada sam ja ruknut iz ministarstva, priča je stala i OIB vam je danas u principu ne ide na 50, 60% gotovosti. E pada da kolegica Orešković ima mogućnost kao i neki drugi, kao što je državno odvjetništvo 2005. potpisalo sa poreznom upravo i Carinskom upravom on line vezu da može dobiti određene podatke bez da netko sazna da se vode određene istrage. Onda bi mi mogli govoriti o stvarnoj neovisnosti. A zašto to govorim? I s time ću završiti. A to je o onome vašemu, a to je potreba izmjene zakona [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Jer svako izvješće i neovisna institucija nama saborskim zastupnicima nas upućuje [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Šuker.]] da li su postojeći zakoni dobri, ispričavam se.
Izvolite.
Kolega Šuker, ja nemam razloga da vama ne vjerujem da je dakle taj veliki projekt OIBA netko usporio. Ali onda se ja pitam ako je to tako ako HDZ tako čestito i otvoreno ulazi u tu priču pa ona ima svoga ministra financija, koliko već? Skoro dvije godine, Zdravka Marića. Pa što on ne odapne to sve skupa i upali u drugu brzinu i da taj OIB sa 60% dođe na 100% svojih mogućnosti. Dakle ministar financija, ja ne znam, ne znam, mislim da nije član HDZ-a, ali je svakako ih kvote HDZ-a u toj Vladi, premijer ga podržava do te mjere da ga je ovdje branio i rukama i nogama do zadnjeg glasa. Cijelu Vladu na neki način izvrgava ogromnim kritikama zbog toga što ga drži i dalje tamo gdje jest, zbog ove afere Agrokor. Ako je toliko sposoban i ako je toliko važno to uvesti OIB u svim njegovim kapacitetima, evo vam prilike pa dajte do nove godine da to odradi gospodin Marić, ja ne znam što ga prijeći, pa već je godinu i pol dana u tom sedlu, da nije možda i on među onima, da nije možda među onima koji to također žele zakočiti. Ja ne vjerujem. Mislim da će HDZ napraviti sve što može da zaustavi korupciju u ovoj državi, da apsolutno imamo uvid u svim dvojbenim slučajevima, u imovina stanja, u prihode sa svaki slučaj kada netko ima 14 tisuća kuna plaću a ima imovinu vrijednu 5, 6 milijuna eura će biti ispitan i da će svatko dobiti po repu. Dakle nije stvar u tome je li 200 milijuna ili 200 kuna, nego što je po zakonu a što nije, dakle sve redom. Hvala.
Dobro. Prelazimo sada na iduću raspravu. Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i poštovani kolega Robert Podolnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa sa članovima, kolegice i kolege. Pred nama je i Izvješće povjerenstva za 2016. godinu koje će Klub zastupnika MOST-a podržati kao što je to činio i sa ranijim izvješćem. Praktički riječ je o završnom posljednjem izvješću sadašnjeg sastava povjerenstva. Uskoro nam predstoji postupak izbora novog povjerenstva, te stoga ovo izvješće nije tek izvješće o prošlogodišnjem radu već se ono može promatrati kao sažetak rada ovog sastava povjerenstva u proteklih gotovo pet godina. Stari Zakon o sprječavanju sukoba interesa koji je donesen 2003. i bio je na snazi sve do donošenja ovog postojećeg zakona 2011. povjerio je provedbu zakona starom povjerenstvu koje je tada bilo sastavljano iz redova zastupnika i nekih uglednih javnih djelatnika. No, ovaj novi zakon iz 2011. godine propisao je osnivanje Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa kao stalnog, neovisnog i samostalnog državnog tijela koje obavlja poslove iz svog djelokruga i nadležnosti. I naravno ono što je važno zakonom je izričito zabranjen svaki oblik utjecaja na rad povjerenstva koji bi mogao ugroziti njegovu samostalnost i neovisnost u donošenju odluka iz njegovog djelokruga rada. Naravno u mnogočemu je upravo novi zakon sa novim sastavom povjerenstva doprinio i drugačijoj slici rada i pozitivnim ocjenama rada povjerenstva u proteklih nekoliko godina. No, da se podsjetimo iako je zakon donesen 2011. godine povjerenstvo nije izabrano neposredno nakon toga. Tek u veljači 2013. povjerenstvo je počelo raditi. To pokazuje teške porođajne muke povjerenstva koje zajedno sa zakonskim okvirom bilo po mojem mišljenju rezultat tadašnjih zahtjeva europskih pregovarača u postupku pristupanja RH Europskoj uniji. Bio sam u to vrijeme vanjski član Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav upravo u vrijeme donošenja ovog zakona i dobro mi je poznat kontekst njegova donošenja. Bilo je tada dosta inzistiranja iz EU na nizu odredbi koje u svojem normativnom zakonskom okviru nije uopće imala većina država članica EU. Odluka Ustavnog suda RH iz studenoga 2012. u kojoj je ukinuto više odredbi gotovo u 10 članaka postojećeg zakona bitno je utjecala na opseg ovlasti povjerenstva i danas imamo rekao bih jedan krnji zakon u kojem nedostaju određeni mehanizmi koje bi povjerenstvo u potpunosti učinilo adekvatnim ulozi koju je trebalo imati. No, činjenica je da zakon gotovo da i nije mijenjan osim u nešto manjih odredbi, a to zapravo i nije odgovornost povjerenstva, nego ovog Hrvatskog sabora. Jer Ustavni sud je ukinuo važne odredbe koje su trebale omogućiti povjerenstvu da ima pravo utvrđivati činjenice vlastitim radnjama, da bankarske i druge financijske institucije su dužne bez odgode na zahtjev povjerenstva dostaviti i zatražene obavijesti i dokaze. Ukinute su i odredbe iz kojih je proizlazilo da povjerenstvo u postupku provjere utvrđuje nesklad ili nesrazmjer u imovini dužnosnika itd. Ono što bi svakako valjalo istaći u radu povjerenstva u proteklih godina to je naročito njihov rad na objavi izvješća o imovinskom stanju dužnosnika, na uspostavi registra dužnosnika i ono što bih naglasio najvažnijim, a to je i najvažnije bilo o radu povjerenstva to je proaktivno preventivno djelovanje. Upravo to smatra povjerenstvo jednom od svojih osnovnih, pa i najvažnijih zadaća. I u tekstu izvješća kaže se da proaktivno utoliko što se kroz dana tumačenja i upute izgrađuju i razvijaju standardi dobre prakse, te se oblikuju jasne upute i očekivanja od onih koji obavljaju javne dužnosti. Upravo u tom dijelu povjerenstvo je moralo djelovati često i kroz tumačenje zakona svojim mišljenjima i odlukama i u tom dijelu, pa i u današnjoj raspravi bilo je najviše prijepora. Jer pojedine odluke, pojedina mišljenja različito su se odnosila na pojedine dužnosnike. Ali činjenica je da po našem mišljenju ta je uloga povjerenstva bila neizbježna zbog relativno krnjeg zakona koji u svojoj cjelovitoj formulaciji nikad, stvarno nije počeo djelovati u radu povjerenstva koje je zapravo i počelo raditi nakon odluke Ustavnoga suda. I to povjerenstvo nikada nije dobilo jedan novi cjeloviti dopunjeni zakonodavni okvir. Bilo je prinuđeno zapravo samo stvarati jednu dobru praksi. U tome možemo reći da je bilo i pogrešnih odluka i da je bilo odluka sa kojima se svaki pojedini zastupnik u ovome Saboru ne bi osobno složio. Ali u cjelini po našem mišljenju povjerenstvo je ispravno postupalo bez obzira na pojedinačne odluke. I u svakom slučaju mi i u klubu zastupnika podržavamo takav pristup povjerenstva koje je stvorilo jednu solidnu praksu koja će sigurno biti važna u radu svakog budućeg sastava ovog povjerenstva. U proteklih gotovo 5 godina povjerenstvo je pokrenulo više stotina postupaka zbog kršenja pojedinih odredbi zakona od strane dužnosnika. Najviše zbog povreda kod podnošenja izvješća o imovinskom stanju. Nadalje kod članka 5. koji propisuje načela djelovanja dužnosnika naročito u onom dijelu gdje oni moraju postupati časno, pošteno savjesno i odgovorno i gdje svoju javnu dužnost ne smiju koristit za osobni probitak ili probitak osobe koja je sa njima povezana. Članak 14. koji se odnosi na članstvo u upravnim tijelima i nadzornim odborima i članak 7. koji se odnosi na zabranjena djelovanja dužnosnika. Činjenica je koju treba naglasiti da povjerenstvo nije antikoruptivno povjerenstvo, dakle ono ne utvrđuje korupciju dužnosnika. Za to nema instrumente naročito ne nakon odluke Ustavnoga suda za razliku na primjer od Slovenije koja ima Komisiju za sprječavanje korupcije. U svom izvješću povjerenstvo daje određene primjere iz 2016. godine koje smatra važnim. Ono što bismo mi željeli istaknuti u ovom izvješću to je da zapravo sve te odluke i ta rasprava koju je povjerenstvo zapravo moralo imati donoseći svoje odluke i mišljenja u postupcima koji su kasnije vođeni pred Upravnim sudovima, odnosno jedna odluka pred Ustavnim sudom. Zapravo imamo jedan dijalog između povjerenstva i sudova koji mora doprinijeti kvalitetnijem razumijevanju instituta sukoba interesa i tumačenju Zakona o radu budućeg povjerenstva. Naravno da u odlukama povjerenstva može se naći i poneka koja je kasnije osporena i koju je Upravni sud uvažio žalbu, ali naravno to je neminovno u radu svakoga tijela. Ali u svakom slučaju treba reći da je povjerenstvo i to je vidljivo iz izvješća u velikom broju tih situacija bilo u pravu, a izuzetno tek u nekim situacijama nije. U proteklih 5 godina povjerenstvo je uspjelo po našem mišljenju stvoriti značajnu bazu odluka i mišljenja koje će sigurno utjecati na rad svakog budućeg povjerenstva. U tom smislu po mišljenju Kluba zastupnika MOST-a Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa u potpunosti je potvrdilo svoje postojanje kao važno, neovisno i nepristrano tijelo koje doprinosi transparentnosti javnog djelovanja dužnosnika. I bez pojedinačne odluke s kojima se ne moramo uvijek slagati povjerenstvo je obavljalo svoje poslove nepristrano i neovisno što je upravo najvažnije za rad toga tijela i njegovu percepciju u javnosti. I važno je možda reći, jer bezbrojna su izvješća raznih tijela koja primamo u ovom Hrvatskom saboru. Ovo je izvješće tijela koje zapravo dovršava taj svoj prvi petogodišnji mandat i treba reći i nikad nije dovoljno ponoviti da je Povjerenstvo o odlučivanju o sukobu interesa jedna dobra priča koja je uspjela za razliku možda od nekih drugih tijela koja se dokazala u praksi i u tom smislu naša pozitivna ocjena ovom izvješću treba biti putokaz i za rad svakog novog sastava bez obzira na pojedinačne odluke s kojima se pojedini dužnosnici neće složiti. Na kraju ono što je važno za nas, Hrvatski sabor u proteklih pet zapravo i više godina, ali naročito od one odluke Ustavnoga suda koja je donesena otprilike prije pet godina nije u biti mijenjao zakonodavni okvir na temelju kojega bi postupalo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. I to smatramo problemom. Jer je ostavljen krnji zakon, ostavljeno je puno prostora da povjerenstvo samo na neki način proaktivno tumači zakon. To ste i vi neki ukazali u raspravi da nije najbolje rješenje. Ali to je prije svega odgovornost Hrvatskog sabora. Prve dvije i pol godine nakon odluke Ustavnoga suda na vlasti je bio SDP sa koalicijskim partnerima, pa snosi taj dio odgovornosti. Sad je ta odgovornost prebačena na najvišu stranku vladajuće većine, to je Hrvatska demokratska zajednica. Prema tome, to je naša odgovornost i sada treba još jednom reći sa ove govornice dajmo promijenimo zakon s obzirom na sve što sad nam je poznato u praksi, u odlukama i mišljenjima povjerenstva, u onome što smo sami uočili da treba mijenjati. Upravo imamo priliku i dajmo mogućnost da novo povjerenstvo koje će biti uskoro izabrano ima jedan kvalitetniji zakonodavni okvir u kojem neće morati tumačiti ili tražiti smisao zakonskih odredbi, nego će imati jedno kvalitetnije uređenje u kojem će jasnije biti propisano i za dužnosnike kakvo je njihovo ponašanje se očekuje. I da ne bi bilo rasprava kao što ih je danas bilo da dužnosnici neki puta ne znaju što su to zabranjena djelovanja ili ponašanja dužnosnika i što su njihove obaveze u skladu sa zakonom. Iako ja moram reći svaki dužnosnik kad stupi na dužnost prvo bi trebao pročitati ovaj zakon jako dobro, pa drugi puta pročitati. Ja ne vjerujem da će tada biti problema da transparentno i korektno i pošteno i časno obnaša svoju dužnost. Hvala lijepo.
Imamo šest replika sa ovom zadnjom kolege Bulja. Znači krećemo poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani kolega Podoljnjak, evo pohvalio bih vašu raspravu. Ona je bila načelna i govorila je o onim stvarima koje je potrebno mijenjati. Ono što nije bilo dobro u današnjoj raspravi je pokušaj određenih zastupnika da govore o nekakvim pojedinačnim slučajevima, da kroz to vrše i određeni pritisak na povjerenstvo. Za sve situacije gdje imaju nekakvu sumnju da se radi o sukobu interesa, evo kolega Maras je govorio o ministru Mariću. Kolega Pernar je govorio o gospodinu Ramljaku. Bilo bi dobro da prijave to Povjerenstvu za sukob interesa ako tu ima nekakvih elemenata. Ono što mi se nije svidjelo, evo vršio sam pritisak tu na predsjedavajućeg da se da kolegi Pernaru stanka. On je to iskoristio da odgovori kolegi Beusu na njegovo spominjanje, odnosno spominjanje njega u kontekstu povjerenstva. I sam je prosvjedovao protiv toga zašto ga povjerenstvo zove uopće i zašto on mora odgovarati na njihov upit, a radi se po meni o čistom sukobu interesa na njihov upit, a radi se po meni o čistom sukobu interesa. Ako je kolega Pernar išao u određeni klub da bi promovirao taj klub i za to dobio novac. To je čisti sukob interesa. On je iskoristio, znači ono za što su ga građani birali, svoju prepoznatljivost, zato dobio novac da bi ih promovirao. Netko mu tako može sutra ili bilo kome od nas dati novac da ovdje u Hrvatskom saboru promoviramo određene interese ili nam netko može dati novac da o određenim stvarima šutimo što je apsolutno neprihvatljivo. Kolega Pernar je znao često ovdje citirati Bibliju. Ja bih citirao Luku 16,10 „Tko je nevjeran u maloj stvari i u velikoj je nevjeran.“ Znači on je rekao da je to što je on 500 kuna dobio da to nije problem, a da je Ramljak zavrtio milijarde [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Znači trebamo se držati onoga što jesmo, čuvati čast saborskih zastupnika i ne zloupotrebljavati svoju funkciju. Evo.
Dobro. Celebrity su celebrity za njih važe drugi zakoni. To znamo. Odgovor na repliku.
Kolegi Grmoji koji je dobro primijetio da ja u svojem izlaganju u ime kluba nisam govorio o bilo kojem pojedinačnom slučaju i bilo bi neprimjereno, jer ovo je izvješće povjerenstva po meni važno zato što govori o svim dužnosnicima o stvaranju dobre prakse. I ono što je važno bez obzira na sve pojedinačne odluke, a bilo ih je stotine u proteklih gotovo pet godina i vjerojatno ja nisam radio nikakvu statističku analizu. Pretpostavljam da su dužnosnici iz velikog broja političkih stranaka na različitim razinama i različitim državnim tijelima na neki način doživjeli da je povjerenstvo odlučivalo o njima i da ih je eventualno sankcioniralo. Prema tome, govoreći na taj način svatko bi mogao naći izgovor da kaže da povjerenstvo je oštetilo nekog. Ali upravo moramo krenuti suprotno od toga. Rekli smo da povjerenstvo mora bit neovisno i nepristrano i to je ključna stvar. Pojedinačne odluke nekad se neće dopadati nekom dužnosniku ili nekoj političkoj stranci, ali u cjelini gledajući bez obzira što smo mi ti na koje se odnosi upravo ova primjena zakona mi smo oni koji smo pod povećalom povjerenstva. Ključna je stvar da povjerenstvo radi neovisno i nepristrano. I kad dođe do kraja svog mandata da budemo uvjereni da je upravo tako i postupalo. Naš je stav koji smo rekli u ime kluba da je upravo to činjenica za koju mi vjerujemo da je povjerenstvo položilo ispit, da je upravo radilo neovisno i nepristrano neovisno dakle o svakoj pojedinačnoj odluci, a bilo ih je stotine i stotine. Hvala.
Kolegica Glasovac, druga replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Podolnjak, slažem se sa većinom onog izrečenog u vašoj raspravi, pa i onim dijelom gdje ste rekli da je i SDP tijekom svojeg dijela mandata propustio izmijeniti recimo Zakon o sprječavanju sukoba interesa kako bi olakšao povjerenstvu na način da neke stvari striktnije propiše, a samim time povjerenstvu olakša da ne mora tumačiti zakon i mora rješavati određene predmete naprosto jer ne može zaustavljati određene procese. Ali je onda bilo prepušteno samom sebi i onda su se neke odluke nekim dužnosnicima sviđale, drugim dužnosnicima se pak s druge strane nisu sviđale. No međutim, nama nikada bez obzira što smo to propustili učiniti nikad nije palo na pamet da putem ovog hrvatskog Doma, Parlamenta kada smo mi imali većinu vršimo prilikom rasprave o izvješću Povjerenstva za sukob interesa, da vršimo pritisak zbog nekih odluka povjerenstva ma koliko se nama ili našim dužnosnicima ponekada iste nisu sviđale. Mogu spomenuti konkretno kolegu Vargu. Ali nikad nam nije palo na pamet da ovdje upotrebljavamo njegov ili nečiji drugi primjer, gdje je prikazano da je on u određenom povrijedio određene stavke i prava nismo vršili pritisak na članove i članice povjerenstva. Ovdje danas imamo prilike vidjeti da se lagano zbog nekih pojedinačnih slučajeva, zbog rupa u Zakonu o sportu, zbog rupa u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa zapravo okrivi onaj tko mora donijeti nekakav pravorijek, a zakoni su puni rupa. Mi smo ti koji smo odgovorni da ispravljamo izrazit ću se tako krive Drine, da poboljšavamo zakone, a ne da zbog toga krivimo povjerenstvo. Zamislite da ovo povjerenstvo ima veće ovlasti kao što je imalo povjerenstvo prije 2011. godine sastavljeno od saborskih zastupnika i javnih djelatnika kao što sam već rekla koji su mogli, recimo ovih 133 dužnosnika [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Poslije ću. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite. … [[Upadica Glasovac, ne razumije se.]] Ja vas molim da se razgovarate izvan sabornice. Izvolite.
Gledajte ako gledate pažljivo odluku Ustavnoga suda iz studenoga 2012. vidjet će da su oni ukinuli značajne odredbe postojećeg zakona koja nikada kasnije nisu nadomještena nekim drugim normativnim odredbama. I gledajte mi smo 2013. i kad smo ušli u članstvo EU smatrali da više nemamo nekakve posebne obaveze razvijati taj normativni okvir koji bi kvalitetnije regulirao pitanje sukoba interesa bez obzira što smo uočili određene normativne nedostatke. I na neki način možda je to činjenica da dok smo se pripremali za članstvo i dok smo bili pod lupom EU morali smo donositi zakone kojima smo vrlo detaljno propisivali pa čak i puno detaljnije nego što su to učinile države članice EU. Od nas su tražili daleko, daleko više nego što su sami ugradili. Ali činjenica da nakon toga kada više nema tog poticaja da moramo nešto bolje regulirati da smo zapravo prekinuli tragati za boljim rješenjima i možda baš zbog toga mi pet godina nakon odluke Ustavnoga suda nismo uopće dirali taj okvir, a svi se žalimo da nismo zadovoljni, odnosno mnogi se žale u raspravi da postoje rješenja koja nisu dobra, da nismo mijenjali zakone itd. Odgovornost je naša, ovog Hrvatskog sabora, naravno zajedno sa Vladom ili nadležnim ministarstvom koje bi trebalo to predložiti. Ali nema smisla žaliti se, a ne mijenjati zakonodavni okvir.
Treća replika, poštovana kolegica Luc-Polanc.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Pa evo kao i prethodni sugovornici, mogu se složiti sa konstatacijom da je povjerenstvo teško nastalo, u teškim uvjetima iako se gotovo svi državni dužnosnici deklaratorno zalažu za rad povjerenstva koji treba biti nepristran i neovisan, vidimo da u naravi to nije tako i upravo činjenica da oni primjenjuju jedan krnji zakon u kojemu utvrđuju neke bukvalne sukobe interesa. A s druge strane imamo činjenicu da pojedini zastupnici u svojim imovinskim karticama imaju možda prijavljenih kreditnih obveza više od svojih prihoda, to ostane ispod radara jer povjerenstvo nije nadležno utvrđivati takve slučajeve. Znači to su veliki propusti koji nama ostaju i koji mi kao zakonodavno tijelo moramo riješiti a ne prebacivati odgovornost na povjerenstvo. Ja sam se evo javila za repliku upravo što me potakao navod poštovanog kolege Podolnjaka u kojem on navodi da je povjerenstvo možda donijelo i puno pogrešnih odluka. Nisam taj dio razumjela, da li mislite na pogrešne odluke u smislu da nije utvrđen stvarni onaj sukob interesa jer nema povjerenstvo dovoljno ovlasti jer kad pogledate izvješće povjerenstva, znači njegov sudski nadzor, vidite da su ocjene fantastične. Upravni sud je potvrdio gotovo sve odluke povjerenstva. Znači povjerenstvo zakon dobro primjenjuje a s druge strane imamo problem lošeg zakona i nemogućnost povjerenstva da primjenjuje zakon tamo gdje treba i na pravilan način. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Podolnjak.
Ako je bilo nejasno, ja sam rekao negdje u raspravi da je bilo odluka s kojima se pojedinačno ne moraju slagati i zastupnici i političke strane i klubovi zastupnika ali sam rekao u raspravi da je većina odluka koje je donijelo povjerenstvo i koje su propitivane na Upravnom sudu, nisu osporene. Dakle, prošle su test prema tome, ne radi se u većini i u svakom slučaju mislim dakle ako je bilo odluka koje je možda koje mi pojedinačno sada mislimo da u nekom segmentu nisu dobre, ne znači da, ali ih nismo niti osporavali. Dakle, možemo misliti da je neka odluka mogla biti drugačija ali činjenica je da povjerenstvo djeluje u okviru u kojem djeluje, ali u svakom slučaju apsolutno je stav nas kao kluba da je povjerenstvo radilo vrlo kvalitetno. To je naša konačna ocjena.
Zahvaljujem. Četvrta replika, poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Podolnjak, drago mi je da ste to spomenuli, mislim da treba još jedanput naglasiti, ne treba sukob interesa miješati sa korupcijom, međutim, sukob interesa je temelj korupcije. Ovdje imamo ljude iz povjerenstva koji sigurno u RH imaju najveći utjecaj u borbi protiv korupcije. Ovdje trebamo razlikovati tri stupnja. Prvo je zapravo potencijalni sukob interesa u kojem neki dužnosnik trenutno nije u sukobu interesa ali u budućnosti može donositi takve odluke da on može doći u sukob interesa. Na to ga treba upozoriti. Postoji sukob interesa u kojima se kad je jasno da postoji takav oblik djelovanja pojedinog dužnosnika, da se on nalazi u sukobu interesa, između privatnog i javnog. I treći stupanj. Ako se sukob interesa ostvari, onda nastupa korupcija. Dakle, i ovo izvješće i rad povjerenstva, ja gledam u smislu prevencije, to je bitno naglasiti. Dakle, ovdje se radi o prevenciji ili sprečavanju korupcije prije nego što je ona nastupila. Kad korupcija nastupi, onda je već kasno i onda zapravo povjerenstvo tu više nema šta raditi. Tu onda trebaju raditi druge institucije u državi. I mislim da je RH na tom području napravila dosta međutim ovo što vi isto upozoravate, a to je zakonski okvir koji treba još dati onda puno veće ovlasti ne u onom smislu proganjanja kako se to obično misli, neće raditi povjerenstvo ono što radi USKOK ili druga tijela gonjenja nego već da može doći do podataka da ostvari ili kad je potencijalni sukob interesa ili stvarni sukob interesa. Na kraju krajeva, to smo i obvezali preporukom Odbora ministara Vijeća Europe 10/2000.
Odgovor na repliku.
Kad sam rekao da povjerenstvo nema sve one nadležnosti da se može tretirati kao antikorupcijsko tijelo, to je upravo zato što mu nedostaju mehanizmi koji bi zato bili potrebni. Ja bih osobno volio, a sad govorim osobno, u svoje ime, da povjerenstvo ima daleko veću težinu u smislu detektiranja ne samo sukoba interesa nego i potencijalnog koruptivnog djelovanja. Primjerice, meni je jako dobro tijelo kako postoji u Sloveniji, dakle Povjerenstvo za sprečavanje korupcije ali ono ima daleko veće ovlasti u mogućnosti da traži određene podatke i dobije određene podatke kojima može zapravo dolaziti do zaključaka da li je neki dužnosnik zapravo stekao daleko više imovine nego što bi mogao imati, ono o čemu je govori primjerice kolega Goran Beus Richembergh u svojem izlaganju. Takvo povjerenstvo koje bi imalo i takve ovlasti, dakle koje bi imalo zube da može čvršće djelovati u tome smjeru ne samo preventivno prema sukobu interesa nego i preventivno prema svakoj mogućoj korupciji u javnim djelovanju bilo kojeg dužnosnika. To bi bilo povjerenstvo na kojem bih ja volio da radimo na normativnom okviru u dogledno vrijeme i mislim da bi to povjerenstvo onda imalo puno veću težinu a vjerujem da i postoji potreba da imamo jedno jače povjerenstvo u RH.
Peta replika, poštovani kolega Borić.
Hvala lijepo. Kolega Podolnjak, govorili ste u svojoj raspravi o pristranosti i nepristranosti u djelu kojem djeluje Povjerenstvo za sukob interesa. Da bi mogli o tome govoriti, to je opet ajmo reći, kategorija osobna. Ja smatram da je pristrano ili nije pristrano, ovisi od slučaja do slučaja. Ali što je tu bila bitna odrednica zašto se stvorila slika pristranosti? Zato jer ovo povjerenstvo je izglasano bez glasova oporbe 2013. godine. Znači, 84 zastupnika kukuriku koalicije izglasali su povjerenstvo od 5 članova i nisu htjeli čuti ništa drugo. To je već bilo u startu težak teret za to povjerenstvo. I svaki sljedeći slučaj promatrao se u odnosu na tu činjenicu. I onda smo imali slučaj, evo ja sam ga već danas spomenuo, pa ću ga spomenuti usporediti ću ga s jednim drugim slučajem. Imamo slučaj Zorana Milanovića, kojem povjerenstvo zasjeda i donosi odluku da nije, ili ne znam, da li je bio u sukobu interesa, jer to nećete nigdje pročitati, izdana je samo nekakvo priopćenje u kojem je netko administrativno nešto zaboravio, 15 dana je bio direktor i zastupnik i dobio je opomenu. Imate slučaj Bože Petrova, koji je proglašen da je bio u sukobu interesa, jer je evo, ne znam, imenovao nekog svog šogora kao gradonačelnik u nadzorni odbor nekog komunalnog poduzeća, iako je to poduzeće bilo u vlasništvu više lokalnih samouprava i sve su morale dati suglasnost na to. I možete se vi poslije toga braniti koliko god hoćete. Kad vas osudi povjerenstvo, to izgleda kao da vas je osudio ne znam koji sud, još gore. Uz malo medijske potpore, pa vi postanete na neki način kriminalac. A to nije zadaća povjerenstva. Iako već imamo ponašanja, onda se ponašajmo za opomenu jednako. A ne jedna može opomena i ništa nije u sukobu, a drugome opomena i u sukobu. Znači moramo naći mjeru u toj pristranosti.
Hvala. Kolega Podolnjak izvolite.
Zahvaljujem. Vi mene ponovno pokušate navući na taj skliski teren da govorimo o pojedinačnim slučajevima. Upravo ne. Ponavljam, možete naći pojedinačne odluke, gdje će biti drugačije mišljenje dužnosnika, koji se našao pod lupom povjerenstva i za koje je povjerenstvo utvrdilo da je u nekom segmentu povrijedio zakon. Ali, dužnosnik se može žaliti Upravnome sudu, u krajnjoj liniji, može se podnijeti ustavnu tužbu Ustavnome sudu, pa u krajnjoj liniji, dogodilo se i u jednom slučaju koji je opisan u izvješću, da je taj dužnosnik, na kraju dobio svoju pravnu bitku na Ustavnome sudu. Dakle, na kraju priče, on je ipak pobijedio i dokazao da nije pogriješio. Činjenica je, ja nisam znao podatak, koji ste ukazali, da je bila takva podjela, prilikom izbora povjerenstva 2013. g. ali ja se nadam, kada ćemo birati novi sastav povjerenstva, da se to neće ponovno sresti na većinu kontra manjine. Da je moguće, doći do nekog konsenzusa, koji neće biti doslovce, nešto poput ovog glasovanja u kojem ste vi ukazali da je parlamentarna većina glasovala, a da je opozicija zapravo bila izostavljena. Pretpostavljam da će biti veći broj kandidata, da ćemo glasovati tajno i da ćemo izabrati najbolji sastav povjerenstva za narednih 5 godina. To je ono što očekujem i što bi volio da imamo kad budemo glasovali. Hvala.
I zadnji na redu, 6. je kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Podolnjak, kazali ste u svojoj raspravi, neovisno i nepristrano povjerenstvo o sukobu interesa, to je konačni cilj i tu povjerenstvo ima i ulogu da na taj način funkcionira, međutim, odakle se voda zamuti, odatle se treba izbistriti. Hrvatskom društvu, a poglavito u najvećem tijelu je očito zamućeno pred normiranošću, previše zakona koji nisu usklađeni, prema tome, zamućeno je sve da se što manje odmuti. I naravno, povjerenstvo je u jednoj nezgodnoj situaciji kod donošenja određenih oduka i zaključaka. Ja smatram da je u ključnim trenucima, bez obzira što je kolega Borić nabrajao nekakve stvari, koji su manje bitne, slagali se ili ne slagali, u bitnom trenutku donijeli odgovarajuću odluku i to očekujem u budućnosti, da donose ono što je, u ovoj cijeloj prenormiranosti u nepovjerenju ljudi i u pravosuđe, čega nazivaju krivo suđe, jer jednostavno nemamo sudske procese u koje vjeruju ni pojedinci, građani, ni gospodarstvenici, jedan je to od kočnica razvoja. A kamoli povjerenstvo kojoj u ovoj prenormiranosti, u kojoj su svi govorili, da niti jedan zakon nije usklađen, od Zakona o sportu, Zakona o udrugama, Zakona i jednostavno znači, norme nam nisu usklađene, a krivac je izvor. Izvor je ovo tijelo, uz potporu znači svih koji predlažu zakone, znači, vlada resornih ministarstava, koji bi trebali uskladiti sve zakone i na taj način ovo tijelo, povjerenstvo bi trebalo raditi. Znači neovisno i nepristrano. Ali, ključ je da malo, prije žalosno, evo čuli smo i kolega Grmoja je ponovio, da saborski zastupnik, naplaćiva svoje gostovanje u noćnome klubu. Pa nije ni Lepa Brena, ili sad nemam pojma neka pevaljka. Hvala.
Hvala. Kolega Podolnjak, odgovor.
Dozvolite mi da još jednom istaknem taj normativni okvir, ali činjenica je da prije svega treba braniti povjerenstvo kao neovisno i nepristrano tijelo. Nemamo toliko recimo, to tako, tijela koja su ipak u cjelini, kvalitetno radila. Evo, primjerice, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, ili povjerenica za informacije, koje se također se pokazala kao jedno tijelo, koje smo osnovali prije nekoliko godina i koja zapravo, evo, čini nam se dobro i kvalitetno radi, što vidimo svake godine iz njenih odluka i izvješća. Dakle, imamo tijela koja smo formirali i koja nam jako dobro funkcioniraju na jačanju transparentnosti, korektnosti, časnog obavljanja dužnosti, otkrivanja informacija koje javnost ima pravo znati. Sve to zapravo doprinosi transparentnosti, koju toliko trebamo u djelovanju. Ne samo Hrvatskog sabora, nego i svih državnih tijela. I upravo zato moramo štiti ta tijela. Bez obzira koliko pojedinačne odluke, s kojima se pojedini zastupnici ne slažu. Imaju pravna sredstava osporavanja tih odluka, imaju Upravi sud, imaju na kraju mogućnost ustavne tužbe Ustavnome sudu. Prema tome, nije konačni pravorijek povjerenstva za odlučivanje sukoba interesa kao konačna odluka nije niti povjerenice za informacije, uvijek postoji mogućnost Upravnog suda itd., prema tome treba uvijek imati u vidu da svaki dužnosnik ukoliko smatra da povjerenstvo nije donijelo ispravni mišljenje ili odluku, ima mogućnost žaliti se, ima mogućnost dobiti spor, prema tome zaštićena su njegova prava i ugled u krajnjoj liniji kad dobije taj spor pred nadležnim sudom.
Hvala kolega Podolnjak. Prelazimo sada na iduću raspravu Kluba zastupnika SDP-a i poštovana Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovana gospođo Orešković sa suradnicima. Na samom početku, želim reći da će klub SDP-a podržati izvješće Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa za 2016. godinu zato jer je ono vrlo realno, detaljno, dobro obrazloženo i argumentirano. Ono kao i svih dosadašnjih godina pokazuje da s te uz vrlo skromne financijske okvire, uz vrlo pod kapacitirane, ne mislim u smislu stručnosti nego u brojnosti ljudskih resursa, ipak uspjeli ići korak dalje, na neki način u skladu sa svim dosadašnjim godinama, ali korak naprijed u svim onim zacrtanim ciljevima koje na kraju krajeva, na neki način interesira ovaj Hrvatski sabor donošenjem samog zakona, prvo Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obavljanju javne dužnosti, onda nakon 2011. samo Zakon o sprečavanju sukoba interesa. I zapravo sve ono što je postavljeno kao zadaća pred vas. Vidimo da nažalost u ovoj državi ima puno sredstava recimo i novaca za borbene avione, ali nema sredstava recimo za neke sitne aplikacije vama potrebne da bi ste unaprijedili postupak i ubrzali rad Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa. Vidimo da se zapošljava bez obzira na to, ok, Hrvatska više nije u takvoj krizi u kojoj je bila prije 2, 3 ili 4 godine, ali možemo biti racionalni u trošenju i možemo se držati nekih zabrana zapošljavanja ukoliko to nije nužno, ali vidimo da nažalost administracija buja, da u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, ja to često spominjem, nije tema, ali moram reći, imamo 10 državnih dužnosnika, naprosto jer se svije struje unutar vladajuće garniture ne mogu pomiriti i dogovoriti pa su ostali oni prethodni kojima ministrica ova ne vjeruje pa imenuje nove, ali nema za 1, 2, 3 čovjeka koji bi vama u vašem radu značila jako puno. Ne samo, nego cijeloj RH pa i nama dužnosnicima koji smo vrlo svjesno ušli sferu političkog i drugog života, nitko nas nije tjerao da prihvatimo na sebe određene obveze pa i dužnosti. Prihvatili smo, nismo bili natjerani. Samim time prihvatili smo na sebe određenu odgovornost, dobili smo prava, ali smo valjda bili svjesni što ta prava sa sobom nose i koja su to nekakva ponašanja javnog djelovanja kojih bismo se trebali držati ili bar težiti ka tome. Naravno da se uvijek može pogriješiti, znanjem, ne znanjem, ali dobro je da kada već prihvaćamo neke javne dužnosti da onda barem znamo što se od nas očekuje. Stoga je recimo podatak iz vašeg izvješća da čak 133 dužnosnika prilikom stupanja na dužnost nisu predali svoje imovinske kartice, meni naprosto zapanjujuć. I sad zamislite da vi imate ovlasti koje je imalo povjerenstvo prije vas, dakle ponovno ću spomenuti povjerenstvo do 2011. godine, koje je na neki način skrbilo o provedbi Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javne dužnosti kojeg su činili saborski zastupnici iz redova pozicije i opozicije u jednom djelu, a u drugom djelu javni djelatnici. I oni su imali ogromne ovlasti, imali su ovlasti recimo ne samo reagirati po prijavu bili anonimno ili bili ne anonimnoj, nego provoditi i samostalno istrage da bi došli do određenih saznanja i utvrdili imali negdje sukoba interesa. Imali su imali mogućnost utvrđivati nesrazmjer odnosno nesklad između u imovinskoj karici, što vi danas nemate. Vi možete samo podatke koji su vama predani usporediti s podacima koji su vam dostupni iz drugih državnih institucija i to je to. Nema dalje. Vi ste ono povjerenstvo, recimo ako dužnosnik ne bi predao imovinsku karticu ili bi predao nepotpunu ili neistinitu imovinsku karticu, to povjerenstvo je recimo imalo ovlasti da vas automatski na neki način pozove da podnesete ostavku. Znači vi nemate tu ovlast da ovih 133 dužnosnika danas koji ovdje vidimo nisu niti predali imovinske kartice, da ne govorimo o drugima koji su možda neke podatke svjesno ili nesvjesno zatajili odnosno nisu prikazali, nemate ovlasti reći gledajte, podnesite ostavke… [[Govornik se ne razumije.]] Pa zamislite da imate sve te ovlasti koje je imalo povjerenstvo prije vas kako bi vam bilo teško raditi, a teško vam je i sad. Teško vam je i sada zbog toga jer, ja ću ponovno ponoviti, čisto zbog zapisnika, govorim u ime kluba, rekla sam to u jednoj replici, vi ste profesionalno tijelo što povjerenstvo prije vas nije bilo po svom sastavu. I vi ste tijelo koje treba stalno, neovisno, vi ste stalno, samostalno i neovisno državno tijelo i zabranjen je svaki oblik utjecaja na povjerenstva koji bi mogao ugroziti njegovu samostalnost i neovisnost djelovanja I vi zapravo se ne bavite običnim građanima, taj Zakon o sprečavanju sukoba interesa zapravo definira, što je rekao jedan moj kolega u jednim od rasprava prethodnih godina, ono što je dozvoljeno građanima, nije dozvoljeno državnim dužnosnicima. Nije im dozvoljeno, a vrlo često državni dužnosnici imaju određenu moć i vrlo često se osjeti pritisak na rad povjerenstva, ako ne direktni politički pritisak, onda je vrlo često povjerenstvo izloženo pritisku medija i nije lako uz neka loša zakonska rješenja, ne govorim pritom samo Zakon o sprečavanju sukoba interesa nego tu smo imali i Zakon o sportu i Zakon o pravima i obvezama državnih dužnosnika i sad današnja rasprava je zapravo u velikom djelu, usudit ću se to reći, nemojte mi zamjeriti na toj slobodi je promašena. Jer mi govorimo o nekim lošim ili nedovoljno dobrim zakonskim rješenjima koje je donio ovaj Hrvatski sabor koja ne mijenjamo, a na temelju kojih zakona je povjerenstvo donijelo nekakve svoje odluke ili na temelju nekih rupa u zakonu moralo zapravo donijeti nekakav stav da bi riješilo određene predmete. I sad zaista kao što je rekao kolega Beus prije nekoliko sati ispada da se osobna vjerodostojnost gospođe Orešković i institucije i članova povjerenstva se stavlja na vagu zbog nečega za što zapravo oni nisu krivi i ne snose odgovornost jer je odgovornost za dobra ili loša zakonska rješenja dobra koja treba provoditi ovo povjerenstvo. Loša koja treba provoditi, odnosno skrbiti o njima ovo povjerenstvo zapravo je u ingerenciji Hrvatskog sabora. I što ćemo mi sutra? Što će netko zbog toga što ovo je drugi par priče, postola što bi rekli Dalmatinci, što se stalno danas apostrofira u raspravi nekakvi pojedinačni. Zašto su se neki rješavali kao da se nisu smjeli propitivati? A zašto se neki nisu otvarali, jer eto netko smatra da su se trebali otvoriti. Nije dobro da na takav način komuniciramo kao saborski zastupnici, jer dolazimo iz određenih političkih stranaka. Na kraju krajeva, svojim glasovanjem i raspravljamo o prihvaćanju ili neprihvaćanju izvješća, a znamo prošle godine koja dva izvješća nisu bila prihvaćena u ovom Hrvatskom saboru isto tako neovisnih institucija. To je pravobraniteljica za djecu i pučka pravobraniteljica u ovom Hrvatskom saboru ne baš s puno argumenata oni koji drže vodu. Dosta je bilo tih ideoloških, dosta je bilo isto ovako parcijalnih procjena jedne političke opcije. Odbijena su izvješća što je bila svojevrsna uvertira i poruka, doduše pučka pravobraniteljica je drugačije regulirana pa ne može zbog neprihvaćanja izvješća biti smijenjena ali joj je poslana određena poruka parlamentarne većine. A gospođa pravobraniteljica za djecu vidjeli smo kako je to završilo. Nije se moglo smijeniti zbog neprihvaćanja izvješća, moglo se formalno zakonski, ali se nije moglo jer zaključak nije bio formuliran na način da se ne prihvaća izvješće nego drugačije pa niste to mogli baš izvesti. Bilo bi sporno na nekim drugim instancama, pa ste odlučili donijeti lex Milas Klarić kako bi to elegantno riješili usred mandata. Ovdje nećete imati taj problem ako ste se odlučili zahvaliti ovom povjerenstvu, neće ih morati lomiti preko posebnog Zakona u pola mandata. Njima mandat istječe, ali to ne bi bilo dobro. Ako vam je to namjera, ako je vaša današnja rasprava trebala biti podloga da se javnosti prikaže kako je ovo povjerenstvo bilo politički instruirano, kako je radilo ono što nije trebalo raditi jer ga je netko instruirao ili nije radio nešto opet jer je bilo pod nekim utjecajem, da biste sutra našli opravdanje za to što ćete birati možda neke ljude koji će raditi po nekakvom ne znam diktatu politike mislim da to nije dobar put. Ono što stvarno trebamo svi bez obzira iz kojih parlamentarnih stranaka dolazili ovdje čuvati to je neovisnost institucija. Jer gledajte, što se kaže većina danas je, sutra nije i nemojmo da nam se obiju neke stvari o glavu. Europska komisija nas isto tako upozorava da moramo čuvati te neke visoke, odnosno nisu još najviši standardi europske demokracije, ali zasigurno jesu viši negoli su bili prije nekoliko godina. Ovo povjerenstvo je uspostavljeno prije nekoliko godina, ovlasti su mu smanjene odlukom doduše Ustavnog suda, ali to je tako kako jest. Ali mislim da su korektno radili svoj posao, svoj posao koji im je dao Hrvatski sabor. Mislim da su što se i vidi iz ovog izvješća da je sve veći i veći broj dužnosnika koji na neki način informativno prije bilo kakvog postupka ili ako ima neku sumnju vezano uz neki svoj sljedeći poslovni ili drugi postupak ipak će se obratiti povjerenstvu, pitati bi li taj postupak bio u skladu sa zakonom ili bi možda značio povredu te nekakve postulata javne ovlasti. Mislim da je radilo dosta na edukaciji. Mislim da je isto tako postignuto dosta u ovom dijelu informatizacije, ubrzanja određenih procesa. Ipak je uspostavljen registar državnih dužnosnika. Postiže se jedna osviještenost. Neke stvari koje su se prije tolerirale, neki kolege su ovdje spominjali kako su se zloupotrebljavale dužnosti, sa automobilima, sa ovim, sa onim. Danas to više ne pada naprosto nekim dužnosnicima više na pamet neke stvari koje su na žalost do jučer bile, smatrale su se pod normalno. I javno se vrlo često smatralo javnim, ali privatnim. Mislim da to danas više ne možemo doći na tu razinu i u tom dijelu je povjerenstvo odradilo svoju ulogu. Ali hajmo pomoći u tome i hajmo krenuti u izmjene zakona. Naprosto, to je nešto što nas se moli ovdje svake godine. Zaista apeli dolaze svake godine kada raspravljamo o izvješću o radu Povjerenstva o sprječavanju sukoba interesa, zapravo mi umjesto da raspravljamo o tom izvješću raspravljamo o dobrim ili lošim stranama ovog ili onog zakona pogotovo ovog Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Mislim da je vrijeme da ga počnemo mijenjati. Nije dobro da se zbog toga prosipa žuč na ovoj raspravi o izvješću o radu povjerenstva, jer se brkaju na taj način kruške i jabuke. I na samom kraju ja bih evo zahvalila povjerenstvu što se neću reći samo potrudilo složiti ovakvo izvješće, nego što je svoj vrlo osjetljiv posao radilo na jedan dostojanstven način iako to nije bilo lako. Teško je ostati sabran, logičan i trudit se biti objektivan u situaciji kada ponovit ću odlučujete na neki način o sudbinama, o ugledu ljudi koji su percipirani ili zaista uz to što su percipirani i jesu moćni i gdje zapravo takve situacije logično izazivaju velik interes medija ili javnosti. Ali to naravno ne znači da rad povjerenstva trebamo sakriti od javnosti, da bismo štitili, tu sam apsolutno protiv toga. Mislim da je u redu, što je osigurana, javnost rada povjerenstva i u dijelu objave na internetskim stranicama, odluka o pokretanju ili o nepokretanju postupka, bez obzira što kao, vrlo često se postavlja pitanje, zašto se, objavljuju uopće odluke o nepokretanju postupka. Pa mislim da to je dobar jedan instrument i put, da oni dužnosnici, koji su možda u nekoj dvojbi, mogu vidjeti kakva je praksa na kraju krajeva i voditi se time. Isto kao i ovi drugi. I mislim da to što su sjednice, povjerenstva javne, ne bi trebao biti problem. Jer ako se dovedete već u situaciju, da ste predmet postupka povjerenstva, znači da se pokrene postupak, onda žao, mi je, ali svi mi moramo biti spremni na to da se s tim moramo znati nositi i suočiti pred javnosti. Bez obzira kakva na kraju bila ta odluka povjerenstva. Još jednom za kraj, nemojmo, o neovisnih državnih institucija, pokušavati raditi politički, insrumentalizirane i političke ovisna tijela, jer to može nekome poslužiti kratkoročno, ali dugoročno, nam se to zaista može obiti o glavu. Tko radi taj i griješi. Pogrešaka je moglo biti. Vjerojatno ih je i bilo, ali nemojte ići u političke obračune, zbog toga što se negdje, nije radilo onako kako ste vi to očekivati. Niti težiti ka tome, da sljedeći saziv i sastav povjerenstva, radi prema političkim napucima, jer tu su vremena, koja bi trebala biti daleko, daleko iza nas, što ono vi vrlo često sa ove strane želite reći, kako ono partijate, sudi, neću o partiji.
Zahvaljujem kolegici Sabini Glasovac na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo replicirao bih na ovaj dio koji se tiče Ministarstva znanosti i obrazovanja. Znači činjenica je da je riječ o jednom jako slojevitom i kompleksnom sektoru koji obuhvaća cijelu obrazovnu vertikalu, pa je logično da i bude određeni broj dužnosnika. Doduše priznajem da ih trenutno ima dosta. To je točno, ali zbog reformskih napora koji se upravo provode, mislim da je to nešto što je potrebno. Ali, jednu stvar sam siguran, koliko god ih bilo, previše ili premalo, siguran sam da nitko od njih neće ostaviti 700 neriješenih predmeta u ladici. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu na replici. Odgovor, kolegica Glasovac. Izvolite.
Kolega Sokol, ne da ih ima dosta, nego ste rekorderi. 4 su uprave, Uprava za odgoj i obrazovanje, Uprava za standard, strategije i posebne programe, Uprava za visoko obrazovanje, Uprava za znanost, isto koliko je bilo i u našem sastavu. Izuzet ćemo sport iz naših i iz vaših. OK, mi smo imali 4 pomoćnika ministra, OK, i jednoga zamjenika. Vi imate 10 državnih dužnosnika, znači kad zbrojim sve pomoćnike ministara i državne tajnike, i ne, nema to veze s nikakvim reformama. Jer ako se u jednom ministarstvu samo priča o reformama, a ništa se ne događa, gdje se samo sve stopira, onda ste vi isto tako rekorderi u tome i eklatantan primjer nečinjenja. Ali, ono što vam hoću reći, vi i ja dobro znamo, čega je to uzrok. Znači, bio je Barišić … [[Govornik se ne razumije.]] i bio je pritisak HRAST-a i ostalih stranaka radikalne desnice, koji su željeli imati svoj utjecaj na obrazovanje i u velikom dijelu su imenovali svoje državne dužnosnike. Došla je nova ministrica iz HNS-a koja nema povjerenja u njih, imenovala je svoje pomoćnike, a Plenković, kao premjer nema hrabrosti presjeći između te dvije struje i zbog toga hrvatski građani 300000kn mjesečno plaćaju samo vaše državne dužnosnike, jer se na dvoru, dvorske spletke, dvorski ratovi vode i jednostavno treba zadovoljiti, namiriti obje strane. I to plaćamo svi mi. I zbog tih 300000 kn mjesečno, pa sad izračunajte, koliko je to, 6 mjeseci, godinu dana i ovo povjerenstvo ne može disati i djeca u školama nema za neke osobne stvari, tako da nemojte mi pričati nešto što i vi i ja znamo, da nije istina.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. I na vremenu koje je ispoštivala, sljedeća replika, kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice, ako čitate izvješće pučke pravobraniteljice za 2016. koja nam je sljedeća točka, ona vam kaže da je u prošloj godini zabilježen ucjena, financija prema određenim nevladinim udrugama, odnosno, organizacijama civilnog sektora i politički pritisak prema određenim neovisnim institucijama. Slušajući pozorno raspravu, meni se čini i argumenti koji se provlače, svi idu u korist zapravo one teze koje ste iznijeli, a to je da se stvara atmosfera i priprema zapravo teren, da se koristi ću malo fleksibilniji izraz, pomete ovo povjerenstvo, zato što nekom iz nekog razloga nije po volji. Spominjala se teza da je samo jedna politička opcija birala ovo povjerenstvo. A ja se pitam, tko je uopće sprječavao ikoga da glasa, kaže svoje mišljenje kada smo o tome raspravljali i kada smo o tome glasali. Netko se toga odrekao. I to je demokratski i tu ne ulazim. Ali, teza ne može biti da je zbog toga povjerenstvo ovakvo ili onako obojeno, barem po meni. Dakle, po meni je stvar motivacije zašto se to dešava baš sada. Imali smo prilike, i sami ste rekli, vidjeti što se desilo pučkoj pravobraniteljici 2016.g., što se desilo pravobraniteljici za djecu, a ja se pita, evo, ovdje se često spominjao bivši premjer Zoran Milanović, da li je krivnja ovoga povjerenstva, da li je njihov krimen, to što možda nije oštro osudila Zorana Milanovića na veliku novčanu kaznu. Ili im je krimen što su se usudili istraživati, propitkivati predsjednicu, da ona nije slučajno u sukobu interesa? Dakle, vrlo su indikativne neke stvari i ponovio bi ono što sam već rekao. Ovo je naša institucija, institucija koju je imenova Hrvatski sabor, koja je neovisna institucija, idemo ju snažiti, nemojmo ju mi sami slabiti.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću. Odgovor, kolegica Glaosvac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolega Hajduković ma ja sad ne bih htjela zaista ulaziti u ovaj pojedinačni slučaj koji se vrlo često ovdje spominjao je li sad pokrenut postupak protiv Zorana Milanovića, je li pokrenut protiv Varge, kako je završio protiv Varge. Varga ima isto svoj stav. Proglašeno je tamo da nešto nije bilo u redu, dakle nije bio pozitivan za njega. Ali kažem ponavljam, mi nikada nismo javno negodovali zbog toga što je bilo koji naš ministar završio u postupku pred Povjerenstvom za sukob interesa i što eventualno njihovo izricanje ili opomena ili neke druge mjere nije bio pozitivan za našeg dužnosnika. To je nešto naprosto s čim se moramo znati nositi. Ali mi je nevjerojatno i zgrožena sam činjenicom ako će zaista netko zamjeriti ovom povjerenstvu što se usudilo pitati ne znam predsjednicu ili da bilo tko se usudi pitati predsjednicu zašto je išla u Ameriku o trošku novca poreznih obveznika, tko joj je ne znam platio rođendan itd. itd. Neke stvari koje naši građani de facto bi trebali, trebali imati pravo znati. Povjerenstvo sigurno nije sretno što radi taj posao koji radi. To vjerojatno nije ugodno i to ja ne znam kome bih ja poželjela. Nije ugodno naprosto. A zamislite sada ako se stekne atmosfera da morate paziti što odlučujete, da morate paziti kome ćete se zamjeriti. Pa zamislite tko će vam se javljati onda na te javne pozive i na te natječaje, kakve stručnjake ćemo mi dobivati kao profesionalce, kao ljude koji trebaju profesionalno raditi taj posao ako im iz ovog Sabora i od strane politike nekako ulijemo strah u kosti. To nikako nije dobro. Strah je loš.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na ovom odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Ana Devčić Komparić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice i vi i brojni prije vas su puno puta danas spomenuli neovisne institucije, dakle institucije koje mi smatramo neovisno vrlo teško ih tako možemo smatrati, a pogotovo kad ovaj Sabor glasa o njihovom izvješću, a pogotovo ukoliko glasanje i rezultat glasanja o tome ovisi da li će garnitura koja vodi tu instituciju ostati ili otići. Umjesto da danas raspravljamo o samom meritumu izvješća mi se ovdje bavimo, dakle da li treba ili ne treba promijeniti zakon, da li je zakon dobar ili loš, da li smo trebali nešto učiniti prije ne znam koliko godina pa bi to sada bilo bolje. Mi smo dakle Hrvatski sabor, mi smo tijelo koje donosi zakone i prema tome ja osobno mislim da o tome danas nije trebalo biti govora. To je naša odluka. Ono o čemu smo mi danas trebali raspravljati je o tome da vidimo na šta ukazuje ovo izvješće, da vidimo put i smjer u kojem trebamo ići, kojem trebamo mijenjati zakone da situacija u našoj zemlji bude bolja. Jer budemo li mi za svaku neovisnu instituciju ovdje politički završavali na političkim raspravama, isključivo samo političkim raspravama ne vodeći računa o tome na šta nam ta izvješća ukazuju i u kojem smjeru trebamo ići zapravo mi nećemo se nikad maknut sa mrtve točke na kojoj se nalazimo i nećemo učiniti da ovdje radimo bolje zakone i da našim građanima bude bolji i kvalitetniji život u ovoj zemlji.
Zahvaljujem kolegici Ani Devčić Komparić. Odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala. Kolegice Komparić Devčić pa trebamo mi raspravljati zapravo o tome je li Zakon o sprječavanju sukoba interesa, pa možemo raspravljati i o onom o pravima i obvezama državnih dužnosnika, ali ne pod ovom točkom dnevnog reda, ne pod ovom točkom dnevnog reda. Pa ovi ljudi godinama dolaze ovdje, podnose izvješće. Dobro ja nisam godinama u ovom Hrvatskom saboru, tek sam godinu i nešto. Ali malo sam se informirala, gledala sam kako su rasprave tekle. Godinama ljudi upozoravaju da i prije ove odluke Ustavnog de facto suda koja je smanjila neke ovlasti, ali u bitnome postoje još neke rupe što bi se reklo u određenim zakonima koji otežavaju rad povjerenstva, pa samim time i jasnoću odluka, odnosno usklađenost postupanja kako god hoćete. Smanjenje prostora za bilo kakva tumačenja zakona ili dovođenje u pitanje određenih odluka ovog povjerenstva. Treba razgovarati, ali dajte ne pod ovom točkom dnevnog reda. Mi već godinama raspravljamo o ovome. I sad to kulminira na način da evo vidite kako to sad sve izgleda. Nama se ne sviđa neki zakon, neko rješenje. Ni meni se ne sviđa. Recimo smatram da državni dužnosnik koji napusti dužnost prima, ima pravo primati onih šest mjeseci pune, šest mjeseci pola plaće ali on se ne može de facto ako se odluči na to zaposliti i uštedjet državi trošak nakon dva mjeseca zaposlit se negdje drugdje što ima bilo kakve veze. To je po meni nonsens, ali neću ja zato sad kriviti što je meni netko sutra presudio ako se ja zaposlim, povjerenstvo mi je reklo vi ste prekršili zakon i ja jesam. I taj zakon je po meni nonsens. Ali nije kriva za to Dalija Orešković, niti je krivo povjerenstvo za takvu odluku, nego zakoni koji su takvi kakvi jesu. Pa mijenjajmo nelogičnim Zakon o sportu po vama gospodine Šukeru, mijenjajmo druge zakone, ali nemojmo prosipati žuč i sad tražiti ne znam neke loše strane u radu povjerenstva zbog, vi ste Zakon o sportu spomenuli a znate da je to meni isto onako slaba točka i nemojmo to raditi i sad to zloupotrebljavati čak da bi se obračunavali sa članovima povjerenstva.
Hvala lijepo na odgovoru kolegici Glasovac. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, koristim prigodu da vam čestitam 50 rođendan. Vas je kolegice Glasovac netko instruirao u SDP-u da često ponavljate neistine misleći da bi ta istina, da bi ta neistina mogla postati istina. Kada se govori o poljoprivrednom zemljištu vi spominjete pučku pravobraniteljicu za djecu, o cestovnom, prometnim vozilima, vi spominjete pučku pravobraniteljicu za djecu. Danas kada je ovo izvješće vi govorite opet o pučkoj pravobraniteljici za djecu i znate da ono što govorite jednostavno nije istina. Ustavni sud je donio odluku i rekao da Zakon o pravobraniteljici za djecu prestaje važiti sa 1. kolovozom 2017. godine jer nije donesen kvalificiranom većinom kao organski zakon. Znači to je prva neistina koju govorite. Druga je također da je pučka pravobraniteljica birana po zakonu kojeg ste vi donijeli. I ona je znala da po tom istom zakonu ukoliko se ne prihvati njeno izvješće da je ona automatizmom razriješena, dakle vi ste sudjelovali u tome i vi ste to donijeli. I na kraju, ono što je pučka pravobraniteljica izjavila za djecu i rekla da uče strane jezike ili da idu iz ove domovine, iz Hrvatske dovoljno govori o tome da ste birali pogrešnu osobu. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Babiću, … … [[Upadica se ne čuje.]] Zahvaljujem i na čestitkama, inače izgledam mlađe samo ne znam što mi je danas. Odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Sretan vam rođendan. Prvo, meni slobodno možete reći da iznosim laži a ne neistine, znate da ja volim kada se stvari nazivaju pravim imenom i kada ih ne uljepšavamo ondje gdje nema potrebe. Drugo, ne želim biti gruba ali pučka pravobraniteljica nije pučka pravobraniteljica za djecu. To su dvije različite institucije, pučka pravobraniteljica je birana po jednom zakonu i nju se ne može smijeniti ako joj iskažete negativno mišljenje, većinom ovdje na njeno izvješće dok s druge strane, da u pravu ste, to se moglo učiniti za pravobraniteljicu za djecu. Drugo, Ustavni sud vama nikad nije rekao da vi morate mijenjati zakon na način da ćete donijeti lex Milas Klarić gdje ćete joj naprasno prekinuti mandat usred mandata, znači, ona ima mandat 8 godina a vi ćete reći samo prijelaznom i završnom odredbom od sutra više Ivana ti to nisi jer nam se ne sviđaš, zamjerila si nam se i ne želimo te. Ustavni sud je samo rekao da je izbor, pravobraniteljice za djecu nije bio u skladu, znači nije birana većinom kojom je trebala biti birana i traži od nas da izmijenimo zakon u tom dijelu a ne da prčkamo po nekim drugim tijelima ali vi ste iskoristili priliku, odluku Ustavnog suda, ok, ok, ali onda preuzmite odgovornost za to i nemojte sada ovdje, molim vas, obmanjivati, obmanjivati javnost. Što se tiče izbora, da ona je birana ovdje relativnom većinom, radila je svoj posao korektno, radila je svoj posao u interesu djece, upozoravala, peckala i nas po prstima kada institucije nisu radile svoj posao da bi radila na zaštiti prava djece i unapređenju prava djece. To je bio njen posao. I po nama isto, po institucijama svim dok smo mi bili na vlasti i nismo se bunili zbog toga.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. Sljedeća replika poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Glasovac, vi ste isto u svojoj raspravi tu sada rekli da ne bi bilo dobro da se ova rasprava pretvori u politički obračun. Međutim, rasprave pojedinih kolega sada sa samog kraja ove rasprave potvrđuju te vaše strahove i ova rasprava kako ide prema kraju se upravo u to pretvara u politički obračun kojem se ja stvarno nadam da neće dovesti do toga da se osvećuju prilikom izbora novog sastava povjerenstva i da će premijer Andrej Plenković naći snage da prevlada njegova struja u HDZ-u budući da on ne bi bio premijer da gospođa Dalija Orešković i ove povjerenstvo nisu donijeli odluku u slučaju Karamarko kakvu su donijeli. Zašto se ovo pretvara u politički obračun, pa evo više kolega s one strane, pogotovo pred kraj su spominjali slučaj Zorana Milanovića o kojem je raspravljalo ovo povjerenstvo, spominjali su kako je ovo povjerenstvo izabrano i sa svojom raspravom u biti su željeli prikazati da je ovo Povjerenstvo povezano sa SDP-om i s bivšom SDP-ovom Vladom, što naravno nije točno. Budući da je to tako onda ne bi cijeli niz SDP-ovih dužnosnika bio kažnjen od strane ovog povjerenstva. Evo kraj mene sjedi kolega Maras koji je i sam bio žrtva povjerenstva kako to HDZ prikazuje, odnosno kažnjen je zbog svog sukoba interesa, čak je izgubio i spor na upravnom sudu što pokazuje da je povjerenstvo bilo u pravu a malo prije ga je hvalio. I maloprije je izrazito pohvalio rad povjerenstva što pokazuje upravo da nema pristranosti ni povjerenstva niti nas iz SDP-a kada o njemu raspravljamo. Ali HDZ se drži one stare „Svak hudi i po sebi sudi“ jer onda oni misle da su svi kao i oni. Jer kada je netko blizak HDZ-u onda to vidimo sada na sudovima. Kada si blizak HDZ-u onda je sinkopa. Kada si blizak HDZ-u onda pobjegneš u Švicarsku. Kada si blizak HDZ-u ha onda si daleko od ruku pravosuđa zato što zna se tko u ovoj zemlji upravlja i sa pravosuđem i sa svim tim organima ali nisu svi kao vi. Hvala Bogu.
Zahvaljujem kolegi Đujiću na replici. I odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Kolega Đujić, ako će se gledati činjenice iznesene u izvješćima svih ovih godina i objektivno sagledavati rad povjerenstva koje je de facto, ono krenulo ispočetka, gradilo je tu priču, nije naslijedilo nešto, nastavilo nečiji rad, naravno da je na tom putu rađanja bilo i određenih grešaka i poteškoća i da to nije ni bilo niti malo jednostavno. Ako će se gledati objektivne činjenice u izvješćima, onda ovi ljudi ako će to željeti raditi dalje i prijaviti se ponovno nemaju razloga za strah. Ali ako ćemo saslušati i poslušati argument gospodina Borića i suditi prema njemu, onda je poruka jasna, vi niste bili naš izbor. Mi kada ste se vi birali nismo glasali za vas. A to je šteta, da razmišljamo tako. Niste dobili naše povjerenje kao opozicije tada kada ste se birali i jedva smo čekali da dođemo u priliku da vam se zahvalimo bez obzira kako vi radili. E to nije dobro ako će biti tako. Ali kažem, ako ćemo objektivno sagledavati, ja nemam nikakvog razloga, ponavljam biti glasnogovornica ničija, ičija, ni jedne pravobraniteljice, ni jedne šefice povjerenstva, te žene niti ne poznajem, niti sam s njima privatno, s većinom od njih progovorila ijednu riječ. Ali želim zastupati zaista na neki način truditi se zastupati neovisnost određenih institucija i vidjeti ipak razliku između nekih institucija gdje se radi, gdje se ne radi, gdje se radi dobro, loše, a gdje se ne radi dobro. Toliko još dobro mislim vidim.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo Glasovac, mislim da ste vi u svojoj raspravi otvorili jednu temu ali mislim da tu neće biti konkretno nikakvog rezultata jer su se kolege u HDZ-u očito odlučile. Jer kad vidite u nastup pojedinih zastupnika onda vam je jasno. Kaže gospodin niste dovoljno jako prikazali ovog, osudili onog, a našeg Karamarka ste pribili pred križ, ne. To je nešto šta definitivno pokazuje u kojem će se smjeru ovo razvijati. Vi sad po prijavljenim kandidatima možete otprilike pretpostaviti koga recimo gospodin Borić želi za predsjednika povjerenstva a koga ne želi. On ne želi one koji su se javili prije 5 godina a za koje on nije glasao i to je kriterij koji uzima HDZ odnosno zastupnici HDZ-a. I onda se nemamo kaj čudit. Znači s te strane to povjerenstvo nikad neće imati tu neovisnost koju bi trebalo imati, mada ne bi se složio s vama da neće nitko raditi taj posao jer su se čini mi se, svi članovi povjerenstva ponovo javili za članove povjerenstva u novom mandatu, znači nije im taj posao taj posao toliko mrzak biste vi u toj svojoj raspravi pretpostavili. Znači s te strane HDZ ima svoju logiku koja je naravno uvijek ista a to je ukoliko nisi naš, onda si protiv nas i tu možemo tako očekivati da će i ova priča oko izbora povjerenstva završiti.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Odgovor kolegica Glasovac. Izvolite.
Kolega Maras, nisam ja mislila da to neće nitko raditi, ali ako mi budemo utjerivali strah od političkog suda prema članovima sadašnjim, budućim od tog tijela onda ne možemo očekivati da će nam se javiti stručni i slobodno misleći ljudi koji će znati to raditi na visokoj razini ono što Hrvatskoj zapravo treba. I te političke priče, i ti pojedinačni slučajevi meni jako zapravo smetaju jer mi se zapravo na neki način bojati ovog povjerenstva i trebamo shvatiti da oni zapravo za nas, da mi budemo bolji. Da mi kao dužnosnici budemo bolji. A zašto? To je i nama u interesu, da vratimo povjerenje građana. Pa povjerenje u institucije je katastrofa. U saborske zastupnike. Svi smo u istom košu. Zbog nekih loših primjera, mi smo svi, kako se ti možeš time baviti, pa to je močvara, pa to moraš imat želudac i mi smo njima svi isti. Ali ja ne želim da mu budemo svi isti jer nismo isti. Nismo isti. Pa nismo isti ali se stječe dojam da smo isti. Zbog onih koji ne čitaju zakone, koji ih čitaju pa se prave da ih se ti zakoni ne tiču, zbog onih koji namjerno izigravaju zakon, zbog onih koji ne predaju imovinske kartice, samo bezveze sumnju bude da nešto skrivaju zbog nemara, zbog ne znam čega. Nepotrebno. I zato nama treba biti u interesu da ovo povjerenstvo radi svoj posao još žešće, još oštrije i da mu damo još veće ovlasti. Da se napravi razlika između onih i onih, da nismo svi isti. I da oni koji zgriješe, na kraju krajeva i podnesu nekakve konzekvence i neka im ugled bude narušen ako to tako treba biti i nek' se ne bave više tim poslom jer nikad neće se moći razlučiti žito od kukolja ako budemo dozvoljavali da se pliva u nekakvom mutnom i da stalno to nekako prevladava mišljenje koje vrijeđa, naprosto vrijeđa, jako vrijeđa, svi ste vi isti, to nije častan posao, ušao si u kašetu brokava, to je naš problem.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, ja ne znam čemu ovakva razina rasprava tokom čitavom poslijepodneva, pogotovo prema nama u HDZ-u. Rekli smo da ćemo podržati izvješće, rekli smo Vlada je podržala izvješće, u čemu je problem? Zašto radite medvjeđu uslugu ovim ljudima koji ovdje sjede? Zašto ih opterećujete ovom izbornom postupku na način da radite to što radite? Jesu li se oni javili, jesu, jesu prošli intervju, jesu, pa valjda netko ima pravo nešto predložiti. Jeste vi to napravili prije 5 godina? Jeste. Došli ste ovdje sa spiskom, 84 glasa su glasala za, svi ostali u oporbi, HDZ, Laburisti, ORAH, HDSSB, HSS, svi su bili vani. U čemu je problem? Pa zašto vi stalno smatrate da ste vi stalno u pravu i da vi imate pravo na neke stvari koje nitko drugi nema? Pa pustite ljude da rade svoj posao, njihov mandat traje još uvijek. U čemu je problem? Nego nas unaprijed optužujete da smo mi već nešto riješili a sami izgovarate svoja mišljenja što ste vi već riješili. Pa dozvolite da imamo ista prava neka. Barem ista prava. Nije vas bilo briga tada tko će biti ili što govori neka druga stranka ovdje, zloupotrijebili ste sviju većinu, preglasali, istjerali nas van svojim ponašanjem, niste se htjeli ni dogovarat u ničem, pa prvo povjerenstvo koje se biralo tako. I sad nam držite lekcije o tome što trebamo radit. Ako ne smijemo ništa reći o radu povjerenstva, pa ja pamtim neke te situacije. Recimo situaciju sa imovinskim karticama i Agencija za zaštitu osobnih podataka, tamo su neki ljudi stradali, ovdje su se vodile rasprave, ravnatelj je još uvijek isto ako se ja ne sjećam, a bio je smijenjen od vaše Vlade, ako se ja ne sjećam dobro. Pa vidjeli smo kako se tko ponašao u tom trenutku, pustimo bezgrešne. Ja samo govorim da javnost rada u koje je uletjelo samo povjerenstvo na svoj zahtjev, pa nijedan ga zastupnik nije tjerao u taj prostor je diglo to povjerenstvo na visoku razinu. I svaka ta nekakva istraga ili sukob interesa se proglašava sudbonosnim i političari postaju progonjene zvijeri bez ikakvog razloga. Sukob interesa, sukob interesa, platiš kaznu, opomenu, šta ja znam, ali ne da te netko rasteže samo zato što si ušao ni sam svjestan u što si ušao.
Zahvaljujem kolegi Boriću na replici. Odgovor kolegica Glasovac.
Kolega Boriću, ja vama uopće ne branim pravo na vaš stav i na vaše mišljenje, ali se s tim ne slažem. I da, ja izražavam svoje mišljenje, da meni ovo izgleda kao neki beskrajan dan. Nekako rukopis mi je sličan. Sličan mi je rukopis. Ono što se događalo kao prethodnica za neke druge smjene, meni je drago što ste vi sad rekli, možda sam sjedila na ušima, kad je predstavnik vašeg kluba ili predstavnica kluba govorila u ime kluba, da ćete podržati izvješće. Znači, nema razloga za strah, za ove ljude. Ja se zaista ispričavam ovim ljudima koja je moja rasprava dovela do toga, da će sad biti kažnjeni, što sam ja branila ne njih, nego naprosto govorila pozitivno o izvješću o radu, jednako kao i vi. Ali, vidite, živi bili pa vidjeli, ja i dalje izražavam, pa imam pravo izraziti skepsu i mislim da pripremate teren za odstrel. I to je moje pravo i vi me ne možete razuvjeriti. A što će se dogoditi, to ćemo vrlo brzo vidjeti. Tako ste vi mene ovdje uvjeravali i kad smo donosili izmjene Zakona o pravobraniteljici za djecu, da se ništa neće dogoditi, to su samo onako benigne izmjene zakona, pa vidimo kamo je to donijelo. Pa nemojmo se praviti naivni. Pa stanite iza svojih postupaka, ili bar ovdje se toliko suzdržite da ne raskrinkavate svoje namjere unaprijed, da niste tako očiti u onome što radite.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Damir Felak. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] što sam ja govorio i branio, odnosno, govorio u ime HDZ-a, o ovom izvješću povjerenstva, da sam jasno naglasio da će Klub HDZ podržati ovo izvješće. Slično onome što je rekao i kolega Borić, ja ne znam, zašto se stvara sad nekakva euforija i nekakva drama oko toga, ako se je nešto kritički govorilo o, ne o radu povjerenstva, nego o nekim stvarima koje su vezane uz povjerenstvo, pa i oko samog zakona i tu se slažem s onima koji su rekli, da je i ovaj Sabor, ne samo i ovaj saziv, nego i oni raniji krivi, što se nije zakon doradio. I time olakšao radi povjerenstvu, ali olakšao život i svim javnim dužnosnicima. Kad ste govorili i spominjali ovdje neke zlouporabe automobila i toga, pa bilo je u vaše vrijeme i zlouporabe helikoptera, koliko se ja sjećam, pa ovoga, toga se niste sjetili. Ne vidim, zašto se ide stalno na nekakvu teoriju zavjere i nečega. Ovo povjerenstvo je birano na razdoblje od 5 godina, prema zakona izbor predsjednika, članova povjerenstva, čl. 31. predsjednika i članove povjerenstva bira Hrvatski sabor, tajnim glasovanjem, većinom glasova svih zastupnika na temelju lista kandidata, koje sastavlja Odbor za izbor i imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora, u daljnjem tekstu Odbor. Prepustimo znači proceduri da se dogodi, da se dođe do glasovanja, pa će ovaj Dom, Hrvatski sabor, odluči da li će ovo povjerenstvo raditi dalje u ovom sastavu ili raditi u nekom drugom, ali to danas nema veze sa ovim izvješćem. Vi stalno želite implicirati to, da HDZ, priprema teren za nekakvu smjenu, a radi se o jednostavno o zakonskoj proceduri koja je u tijeku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Felaku na replici. Odgovor kolegica Glasovac. Izvolite.
Pa moram ponoviti treći put, da ja mislim da večeras koristite priliku i poslije podne i kroz ovu raspravu pripremate, kroz javnost i taj nekakav, znate da je ovo prilika da dopirete do javnosti, kroz neke situacije, gdje povjerenstvo kao krivo reagiralo, nije reagiralo. Stvarate naprosto atmosferu za ono što će uslijediti. Da ja to mislim, ne mogu se oteti tome dojmu. Isto tako su se ovdje, kad je bila priprema za smjenu pravobraniteljice za djecu, onda joj se prokazivalo zašto, kako se ona usudila predsjednici, ne znam, nekakvu prosjednu notu uputiti, kad je ona se s dječicom slikala, one čokoladice dijelilo ili što li je već bilo. I kažem samo, da me ovaj scenarij podsjeća na to. I ne znam, što vi vidite u tome loše i krivo. Možda sam ja samo paranoična, možda dramatiziram, ali ne bih voljela, evo, kažem da stalno gledamo te iste scenarije, koje po meni jesu udar na neovisnost institucija, jer tako, dobro ovdje istječe mandat itd. Ali razlozi koje vi spominjete koje spočitavate, su po meni potpuno ono politički. Vi ste se usudili prokazati nekoga našega, mi smatramo da niste trebali ili trebali ste više čačkati onog drugoga, to nije put kojim trebamo ići. A jesam li ja paranoična ili sam vidovita, to ćemo vrlo brzo vidjeti, kad budete odglasovali. Pa vrijeme će pokazati ponovno.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na odgovoru. Imamo posljednju repliku, poštovani kolega, Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pridružujem se čestitkama za rođendan, ali i za obranu vaše diplome, čestitamo od srca. Ovo nije bez konotacija sa bilo kakvim primislima, iskreno. Kolegice Glasovac, čemu drama, čemu ovakva drama danas? Zbog čega? Oko izvješća o povjerenici za 2016. godinu. Sada, kada već ide rasprava ova kraju nitko, ama baš danas, nije dvojio da li ovo povjerenstvo treba podražiti, ili da li ovo izvješće treba podržati ili ne. Apsolutno nitko nije dvojio, dapače, svi su isticali, da je rad povjerenstva dobar, da ima, poteškoća ili pitanja ili upitnika koja se mogu postaviti, ali nitko nije dvojio. I stavove klubova smo danas čuli, većine stavove klubova, da će podržati rad povjerenstva. Sada producirati, donositi zaključke, kako bi mi u Dalmaciji rekli, vama je to poznati, rekla, kazala, nije primjereno. Čuli smo od kolega da će Klub HDZ-a podržati ovo izvješće i tome se više nema što nadodati. Ali, vi ste već danas toliko vidoviti, da vi već znate kako ćemo mi za pola godine, svi skupa donositi odluku. Pa zar nije gospođa birana javnim natječajem? Zar nije bio javni poziv? Zar nije Sabor izabrao i potvrdio? I zar tako neće budući predsjednik, predsjednica, ili gospođa ista biti, na isti način birana? Čemu takva drama? Zbog čega ste izvrnuli teze? I zaista ćemo se složiti da dovodite u neugodnu situaciju povjerenstvo koje je radilo svoj posao. I što ste opsjednuti toliko predsjednicom RH, čemu vam smeta ona? I to je jedan od predmeta stotina koliko smo čuli, to nije jedini predmet. Prema tome, molim vas da pripazite kako replicirate i meni, jer nemojte sada poput kolegi, svom Đujiću, on replicira Boriću a vi odgovarate nekom trećem. Odgovorite molim vas na ovaj način. Jer ovo što je kolega Đujić rekao to je danas vrlo uvredljivo a vi ga niste niti upozorili, nego dapače, to … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolegi Šipiću na replici. I molim vas kolega Šipić, klonite se bilo kakvih upozorenja, postoji predsjedavajući u Hrvatskom saboru koji će upozoriti svakog zastupnika ako se ne drži teme i ako ne odgovara adekvatno na replike a vi to niste, uz dužno poštovanje. Hvala vam lijepo. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Saša Đujić, izvlite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] pardon, pardon. Hvala gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 238., ali budući da ste vi već upozorili kolegu Šipića, upravo sam to htio ukazati da on još uvijek nije predsjednik Hrvatskoga sabora ni predsjedavajući pa da ne može on tumačiti tko krši Poslovnik a tko ne a ja nisam replicirao kolegi Boriću niti sam spomenuo kolegu Borića, niti nikoga, pogledajte fonogram, nađite gdje sam spominjao, koga nisam. Ali budući evo potpredsjedniče da ste upozorili, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor poštovana kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Šipiću, a vi već znate, već ste se mogli naviknuti da je moj izričaj takav i da znam ponekad reagirati emotivno, onako što se zna iz srca. I da, znam reagirati dramatično a to se događa kada mi organizam reagira na nepravdu. A nepravedno bi bilo, nepravedno bi bilo da sutra zbogom dožive ljudi čiji rad je ovdje dobio na neki način zeleno svjetlo svih, konsenzualno bez obzira što nisu konsenzualno birani. Bez obzira što nije postojao konsenzus oko izbora, oko njihovog rada je postojao konsenzus čini mi se godinama. I nepravda bi bila, velika, velika da ljudima čiji rad, ne oni nego rad, i ovdje je postigao suglasje, ujedinio ovu sabornicu godinama sutra kažemo zbogom. Ne vidim niti jedan razlog za to. I zbog toga reagiram tako dramatično jer slutim nepravdu a neka me vrijeme demantira.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na ovom odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, ja čestitam rođendan ali i čestitam i na vođenju sjednice i još jednom ću to istaknuti i vi ste uvjerljivo najbolji na ovom stolcu koji vodite sjednice. Tako da evo nije mi to krivo po ne znam koji puta istaknuti, to ste pokazali do sada. A sada da se vratim na ovu temu o kojoj ovdje raspravljamo. Imamo jedan paradoks da će, evidentno je, ljudi koji su dobili danas podršku na javnoj sceni većina ljudi iz HDZ-a blagoglagoljivo hvali rad povjerenstva a evidentno je iz ponašanja pojedinih zastupnika, kolege Borića primjerice i njegovih replika da neće dobiti podršku da nastave taj posao i dalje. To pokazuje ponekad kako u biti je neiskrena politika a pogotovo politika koju prakticira HDZ. A zbog čega je to? Gospodin Borić će reći zbog toga što ih nitko nije ništa pitao 2012. godine, to je njegov rezon. A možda je rezon malo drugačiji, možda pokazuje i reakcija gospodina Šikića u, kako bi rekao naš kolega Glasnović, u kom grmu leži zec. I onda kada on sada ovako dosta emotivno pita kome smeta naša predsjednica aludirajući pri tome da zato što je ona predsjednica ju ne bi trebao nitko ništa pitati pa tako niti povjerenstvo koje ju pita ispravna pitanja u biti pokazuju prave motive, prave motive Kluba zastupnika HDZ-a. Jer predsjednica postane nervozna uvijek kada je netko pita za sponzora HDZ-a i njenog prijatelja Zdravka Mamića. Uvijek se brecne kada to netko pita. A zbog čega je ne bi pitali? Pa imali smo već jednom dramu oko te situacije i jednog drugog dužnosnika u RH, gospodina Lozančića, isti problem. Sutra će gospođa Orešković vjerojatno imati problem kao što je imao Dragan Loznančić prije nekoliko godina. Dvije godine, čini mi se, jer je pitao isto to pitanje samo iz drugog kuta, ili je obavijestio ju iz drugog kuta. E to je ono o čemu mi ovdje trebamo pričati i vidjeti da li u biti postoje osobe u RH ili bi HDZ želio da postoje takve osobe koje se ne smije ništa pitati pa niste smjeli pitati, sjećam se 2007., 2008. Sanadera otkuda mu onaj sat lijepi i još jedan sat, pa još 5. sat, pa 7. sat. Niste smjeli to pitati a to je pitao Leko, ako se sjećate neki koji ste bili ovdje ili ste to pratili u medijima, to je pitao Leo kad je, koji je tada bio u poziciji, tada je bio malo drugačiji zakon ali on kao saborski zastupnik je vodio to povjerenstvo i pitao ga odakle ti sat. Tada se nije moglo Sanadera pitati a sada bi neki iz HDZ-a da se ne može pitati predsjednicu Republike. Ili da se ne može pitati primjerice Vladu Šeksa [[Upadica: I Marasa.]] Marasa se može sve pitati.
Poštovani kolega Zekanović, molim vas nemojte upadati u riječ dok kolega Maras govori. Izvolite.
Marasa se može sve pitati. Pa ja sam uznik ovog povjerenstva. Platio sam jednu od najvećih kazni, jednu od najvećih kazni koju ni Sanader nije platio povjerenstvu. 4000 kuna sam platio kaznu a znate zašto? Zato jer sam bio nekoliko mjeseci član upravnog vijeća i radio za džabe, tamo su u kadrovskoj, još uvijek ti ljudi rade tamo, ti su vječni, te ne mijenja nitko, propustili su uvidjeti da to nisam smio biti imenovan od strane Vlade kao član upravnog vijeća jedne agencije. Nakon toga se zakon promijenio ali Maras je evo zbog 2, 3 mjeseca postao primjer kakav je sukob interesa u Hrvatskoj. Stvarno nikad nisam ni mogao zamisliti da ću biti kažnjen za nešto tako gdje sam radio za ništa, znači, trošio svoje vrijeme i još sam morao platiti 4000 kuna i naravno kako to već ide, ponadao sam se da će upravni sud razumjeti kolika je to nepravda, moglo je to proći samo sa opomenom. I žalio sam se ali nisam prošao ni na upravnom sudu. Ali svejedno, ja nisam kao neki iz HDZ-a da ću to uzeti za zlo gospođi Orešković i povjerenstvu zato šta su napravili nešto po službenoj dužnosti, prijavili, desio se propust u primjeni zakona. I ok, naučiš nešto za sljedeći put, znači sljedeći put gledaj samo za sebe nemoj vjerovati stručnim službama koje to rade. Tako da molim vas, nemojte tražiti od ovih ljudi da gledaju iz kuta HDZ-a, gospodine Borić, Šikić, gospođo Jelkovac, nemojte tražiti to od njih. Ima odgovore dati i predsjednica kao i svaki drugi od ovih 2 tisuće dužnosnika koliko ih povjerenstvo prati. Svi su u obavezi primjenjivati zakon bez obzira koliko on besmislen nekada bio kao što se vidi u mom slučaju. U mom slučaju to je zbilja besmislena kazna. Gospodine Bulj…
Kolega Bulj, ja bih vas lijepo molio nemojte upadati u riječ.
Od svakog bih mogao prihvatiti ovo, skrati malo ali od vas mi je to zbilja teško jer vi u pravilu produžite i imate zanimljive rasprave. Tako da koliko god zakon bio besmislen trebaju ga se svi pridržavati pa tako i naša predsjednica do zadnjeg dužnosnika koji je obuhvaćen zakonom. A rekao sam, evo malo prije pa se iznervirao gospodin Šikić koliko je to besmisleno da ti ne možeš biti direktor u novoosnovanoj firmi ili se Borić ljuti što onda Milanović, ne znam šta su ga trebali privesti zbog toga šta je bio 15 dana direktor novoosnovane firme. Trebao je završiti ne znam kao Karamarko ili netko, nemam pojma šta je Borić očekivao od toga. Ali to je besmisleno. Znači ti ne možeš to ali možeš otići u korporaciju na 50 tisuća kuna plaće koju si trebao kak'ti kontrolirati prethodnih godina u okviru Ministarstva financija. I onda se vratiš nakon toga, opet kao ministar i to je sve normalno, to je struka, to su stručnjaci, to su znalci a ovi svi ostali su da ne kažem kaj. E sad, htio sam se vratiti još jednom na Šeksa. Znači sam Šeks se pohvalio da je bio ključni čovjek u prevratu unutar HNS-a i utjecaju na dužnosnike HNS-a od kojih su neki a predsjednik HNS-a tada je bio saborski zastupnik i državni dužnosnici. I mene zanima ukoliko se Pernara pitalo zato jer se čulo negdje da on za 300 ili 500 kuna ide na neki party u neki disco klub, zašto se ne pita Šeksa i Vrdoljaka. Nakon šta je Šeks rekao javno da je on kao ključni čovjek aktivirao neke pojedince i punktove u prevratu unutar HNS-a, tu je potencijalni sukob puno, puno viši nego šta je to kod Ivana Pernara. Otkuda mi znamo koji su to punktovi, možda su neki gospodarski krugovi utjecali na Vrdoljaka iz Osijeka. Znamo da on ima tamo dosta prijatelja gospodarstvenika. Možda su energetski sektor se uključio. Možda su neki punktovi vezani i uz pravosuđe. Vidimo i neke presude koje su se dešavale poslije, pogotovo nakon šta je Šeks rekao da se nakon određenih figura trebalo doći do kralja. Pazite sintagmu, ne mi imamo kralja u Hrvatskoj po Šeksu, Plenkovića, šahovskim rječnikom. Tako da tu je sukob puno veći i viši i potencijalno rizičniji i tu bi nekada trebalo povjerenstvo reagirati i pitati šta su ti ljudi mislili po tim izjavama koje daju svaki dan u hrvatskim medijima. To je puno opasnije od Pernarovih 300 kuna.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Zahvaljujem i na vašim promišljanjima o mom radu ali unatoč tome mi danas raspravljamo o Izvješću o radu Povjerenstva o odlučivanju o sukobu intersa za 2016. godinu a u vašem izlaganju koliko se god ja trudio bilo je puno toga koji nema veze sa ovim izvješćem, ali Bože moj neka baci kamen tko nema grijeha pa niste vi jedini. Imamo dvije povrede Poslovnika. Uvaženi kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, upravo na ovom tragu povrijeđen je članak Poslovnika 238. koji izričito kaže da govoriti o temi je zabranjeno, ne može govoriti o onoj temi koja nije u ovom djelu a ja ću kolega Maras, reći slijedeće. Iako nisam planetarno popularan kao što ste vi bili kao ministar, ja ipak nisam Šikić, ja sam Šipić, a krštenjem Ivan, a prezimenom Šipić, pa tako bi vas molio, nisam planetarno popularan i poznat, ipak neću shvatiti po ovoj stavci da ate omalovažili, uvrijedili, ali evo s obzirom daje to došlo od vas u ovom kontekstu u kojem ste cijelo vrijeme govorili, dakle implicirate mi nešto. Ja sam spomenom Predsjednice rekao da je nema potrebe toliko potrebe spominjati jer je jedna u nizu predmeta ovog povjerenstva i ništa drugo. Dakle, ja sam Šipić, još jednom. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Šipiću na ovoj povredi Poslovnika. Mislim da sam već izrekao mišljenje i stav o ovome što ste vi kazali, lapsus Šikić, Šipić, nadam se da neće zamjeriti prejako. Hvala lijepo, kolega. Imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika, kolega nije govorio o tome a isto tako ne znam zaista zašto je mene prozvao, ničim izazvan ja ću ovaj put smatrat da me nije htio povrijedit time, ali molim da me drugi put na taj način ne proziva, ne spominje ime moje uzalud, ja sam ga pažljivo slušala i uopće nije bilo razloga da me proziva. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Jelkovac. Mislim da sam već dao odgovor na ovu povredu Poslovnika, tako da je bilo koji komentar suvišan. Prelazimo na replike, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, sretan rođendan želim i ja, evo čista jedna replika da malo gospodin Maras može i zaokružiti svoje misli pa odgovoriti na repliku. Interesantno je kako vi i kolegica Glasovac u tuđem oku trn a u svome ne vidite balvan što se kaže. Vi u jednom trenutku, meni stvarno nije jasno moram priznati, vi ovdje nama cijelo vrijeme prigovarate kao da HDZ radi nešto kontra zakona, normalno s partnerima iz HRAST-a i ostalim strankama, a vi ste 2013. godine sukladno zakonu, znači izabrali svojim rukama dotičnu gospođu. U prvom mjesecu, tako je, jel' dotična gospođa, je, Dalija Orešković je tu, dotična i nazočna, također u prvom mjesecu 2018. godine će HDZ napraviti istu stvar, izabrat će opet nekog kandidata ili kandidatkinju, možda ne nju, ali ja vidim da pošto ste vi očito u nekom trenutku ili radili ili odlučivali po ideološkom ključu, po podobnosti da već zapravo strepite da možda to ne bi trebala biti ona. Da će njoj netko možda nešto zamjeriti što je vama bila presimpatična odnosno što ste birali po nekom ideološkom ključu. Ja ne vjerujem u to da će netko zamjeriti te stvari ali jeste li vi to radili, to vi nabolje znate.
Zahvaljujem gospodinu Zekanoviću na replici. Odgovor kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Zekanović, ne biste vjerovali ali ja sam vrlo kritičan prema sebi. I znam dosta često samokritično reagirati i ne spominjem ja nikoga ponaosob u ovoj sabornici zato šta bi ga iskritizirao ili nešto, nego jednostavno tu su ljudi iz Kluba zastupnika HDZ-a, gospođa Jelkovac mi je u bila u vidokrugu i rekao sam, ona je vjerojatno revna članica HDZ-a i zbog toga sam je spomenuo. A što ste vi rekli, ja nisam biramo po nikakvom ideološkom ključu, ja za nikoga od tih ljudi tada nisam ni čuo, doduše nisam bio u Saboru, ali po razgovorima unutar Kluba zastupnika SDP-a tu nije bilo nikakvog takvog kriterija, niti su ti ljudi bili bliski SDP-u niti su članovi ili članice SDP-a niti su radili nešto šta bi SDP-ovce oduševljavalo pa sada evo ja sam rekao i mene su kaznili i još 5, 6 mojih kolega. Ja ne vidim iz čega ste vi to zaključili da mi njih preferiramo ideološki ili nešto zbog čega su oni radili nešto što bi se nama posebno svidjelo. Mi samo upozoravamo na jednu nelog8ičnost, ja ne kažem da HDZ radi nezakonito, ali vrlo često radi nelogično. A sad će napraviti takvu nelogičnu stvar. Znači, hvali ovdje, kaže bravo, a onda će vjerojatno izabrati bivšu ministricu HDZ-a da sjedi u povjerenstvu. Evo, ajde da vidimo hoće li se to desiti. Evo ga, da vidimo šta će biti za 5 mjeseci, hoće li bivša ministrica HDZ-a ući u povjerenstvo. Pa zna se koja bivša ministrica.
Zahvaljujem kolegi Marasu na odgovoru. Ponovno vas molim i apeliram i vas i sve kolegice i kolege, da govorimo o temi, ne govorimo ovdje o izboru članova povjerenstva, nego govorimo o izvješću, o radu povjerenstva za 2016. godinu, tako da bi vas molio da zaista govorimo o temi. Slijedeća replika, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Maras, vi ste u svom izlaganju zaista naveli dosta toga, između ostalog ste se referirali i na intervju gospodina Šeksa ove subote u jednom od naših tiskanih medija. Ja na tome neću govoriti ništa jer bi bio emotivni sukob pa bi bilo dosta teško govoriti, no međutim dobro je da ste u raspravi spomenuli nekoliko činjenica pa da se vratimo na činjenice a to je potreba izmjene zakona. I vi i ja smo bili kažnjeni, dakle niste samo vi, bila sam i ja, istina bog sa 2 tisuća kuna pa sam nešto malo bolje prošla, ali zaista, i to moramo svi znati. U trenutku kad bilo tko od nas postane dužnosnik mora dobro proučiti zakon, dobro vidjeti i voditi o tome računa. Ja sam sigurna da ima zaista mogućnosti da se taj zakon poboljša i to je ono što bi trebalo biti ovo izvješće. U raspravi o izvješću, raspravljalo se je o svemu, raspravljalo se i skorašnjem odabiru novih članova povjerenstva, odnosno i sljedeće osobe koja će tim voditi ili ne. Ali, bilo bi dobro, da iz ovoga izvješća se vidi u kojem smislu se treba poboljšati zakon. Ima tu jedna nelogičnost o kojem svi trebamo voditi računa. U Vladi u kojoj ste i vi i ja bili u jednom trenutku na čelu jednog poduzeća u vlasništvu RH, je bila ideja da se imenuju jedna pomoćnica ministra. I to je bilo nemoguće. Dakle, netko tko je bio pomoćnik ministra. Dakle, drugim riječima, kad bi sad netko od ministara, sad iz Vlade išao na čelo HEP, bilo riječ o HEP-u to ne bi bilo moguće. I prema tome, treba voditi i o tome računa, treba voditi računa o izmjeni zakona, o ovo naravno, uvijek služi da probamo vidjeti što i kako, ali se uvijek trebamo zalagati, da ljudi i da svi zajedno, bez obzira na kojem dijelu sabornice sjedimo, potičemo, da ljudi, da im omogućimo da kvalitetno rade svoj posao i ovom prilikom, bez obzira na sve ovo povjerenstvo o odlučivanja sukoba interesa je zaista kvalitetno i dobro radimo svoj posao. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Anki Mrak Taritaš. Odgovor, kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa zakon je pun nelogičnosti. Vi ste rekli jednu, a to je da čovjek može biti pomoćnik ministra, onda ne može biti 100% u državnoj tvrtki, ne može biti predsjednik ili član uprave. To je totalno nelogično. S druge strane nelogično je da ne možeš osnovati firmu i biti direktor firme, ali možeš osnovati firmu i onda ju prebaciti na drugoga ili na odvjetnika ili na neku drugu osobu itd. Znači tu postoje nelogičnosti koje ne sprječavaju moguće sukobe interesa. Jednostavno ih možda zamaskiraju, ali ne daju nikakvo konkretno rješenje i zato taj zakon treba mijenjati. Primjerice vi imate u zakonu dužnosnike, evo gospodin Šipić je načelnik jedne male općine, pardon, gradonačelnik jednog malog grada … [[Upadica se ne čuje.]] dobro, biran 3 puta.
Kolega Šipić, molim vas, dozvolite gospodinu Marasu da odgovori. Kasnije riješite putem rasprave.
Kasnije biran 3 puta neposredno. Uvjerljivo u svojem malom gradu u Cetinskoj Krajini. Tako da to čestitam, ali nelogično da je on obveznik, recimo zakona, a nije Ante Ramljak obveznik zakona, kojeg je država stavila da upravlja sa 50 milijardi kn vrijednom tvrtkom. Ramljak nije obveznik, mi ne moramo znati i cijela ona svita koju je tamo doveo sa sobom. Od frendova iz bivših konzultantskih firmi, do ne znam, koga sve ne. Vi se smijete kolege iz HDZ-a ali oni u vaše ime to tamo rade. Svi. I zarađuju 20, 30, 50 tisuća kuna i tko zna koliko još novaca, za koje vi vjerojatno nećete nikada ni saznati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu na odgovoru. Kolega ja bi vas molio da ne upadamo kolegama u riječ dok govori i dok odgovaraju. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras javio sam se jer ste zavapili nekoliko puta da se javim. Jer vi volite biti zadnji, replicirati nekome tko vam se javi na repliku, pogaziti ga, uništiti ga u svojoj raspravi, nakon toga što on izgovori i ja vam dajem priliku da me demantirate. Eto. Pa recimo ona vaša tvrdnja da ste bili uznik i platili 4000 kn radi 2, 3 mjeseca nekog sukoba interesa u agenciji za konkurentnost i investicije. Ustvari 3 godine i 3 dana. Ne, 2, 3 mjeseca, 3 godine i 3 dana ste bili tamo. Znači to ćete demantirati. Drugo, žalosti da vrlo često ovdje izgovarate neistine i prelazite preko toga onako smiješkom, jer je to vama interesantno, kao što i žalosti i činjenica da ste vi kroz svoju raspravu i u ime kluba i u svoje pojedinačne rasprave eliminirali 32 ljudi samo tako. 37 ih se javilo na natječaj. I prošli su proceduru i intervju. Vi ste ih eliminirali svojom raspravu i rekli što ste se uopće javili, imamo povjerenstvo, neka radi. I to je vama u redu. Demantirati ćete me ako nije tako. I ono zadnje, koliko utvari vama uopće treba vjerovati, kada vi nešto ovdje govorite, imate neke svoje performanse. Sjećam se jednoga, ovdje stajali i držali u ruci jedan bijeli papir i pisalo je 77. Sjećate se. Pitali ste Plenkovića, pokaži mi svoje brojeve. Sjećaš se? Toliko tebi treba vjerovati. Znači pokazao si da nemaš pojma o ničemu i sad me demantiraj.
Kolega Perar, molim vas. Kolega Borić, molim vas, u vašem izričaju se suzdržite takvih komentara, komentirajte konkretne činjenice i konkretne argumentirano replicirajte. Kolega Maras, izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ne čudi ovakva reakcija pojedinih zastupnika, jer ovo zaslužuju primjerice da Boriću dam još jednu minutu. Jer, što on više govori, to bolje za mene. A kad bi to bilo još u jutarnjem prijenosu, pa to sam spreman i sponzorirati. Nažalost, sad nas premalo ljudi gleda, da vidi koliko je to briljantan govornik i zastupnik, ne. Tako da i da se dobro priprema, to se isto vidi. I izguglao je, kaže koliko je Maras bio u upravnom vijeću. A nije izguglao da se zakon promijenio. I da je Maras mogao biti jedan period, vidiš, tu čim su dvije radnje, odmah je teže. Tako da, evo vam hint, probajte, malo svi iz više kutova pogledati o čemu se radi i onda možda dođete do istine. A što se tiče brojeva, pa tu je bilo …/Govornik se ne razumije. to na engleskom znači tu smo negdje. Ne? 75, 75 i da nije na žalost na tragičnu jednu situaciju da ste morali tu prebrajati zastupnike koji su došli glasovima druge političke opcije ne bi nikad ta Vlada opstala. Tko zna šta je tu sve bilo. O tome sam malo prije govorio, tako da to, to vam sigurno nije na ponos i preporučam vam da to više ne spominjete. Nije vam na ponos da vas je Saucha spasio. Eto hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Gordanu Marasu. Prelazimo na raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a, završnu riječ poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici na kraju ove rasprave ne bih se inače javio, ne javljam se za završne riječi, nemamo baš taj običaj ali s obzirom da je posebno bio kvalitetan rad povjerenstva u 2016. godini i da mislimo da su zbilja odradili dobar posao kao što misle i kolege iz HDZ-a zajedno sa nama, a vjerojatno i drugi klubovi, da će to biti jedna od rijetkih institucija RH koja će dobiti veliku, gotovo jednoglasnu podršku za svoj rad i nadam se da će se to valorizirati i u budućem razdoblju i da će oni nastaviti kvalitetno raditi svoj posao i da nećemo gledati stranačko kadroviranje i uhljebljivanje po principu HDZ-a i da nećemo gledati bivše ministre. To bi bio paradoks, da bivši ministri sjede i zbog toga sam se javio da ovo kažem ovdje javno, da bi bio paradoks da HDZ izabere bivšeg ministra u povjerenstvo koje bi se trebalo baviti propitivanjem i propitkivanjem političara, a pogotovo one ljude koji su primjerice imali određene prigovore i prijave na to povjerenstvo. I tu će se pokazati u biti kakva je namjera i šta je namjera HDZ. Da li je namjera HDZ-a da ovo iskoristi da zbrine dvoje, troje svojih i još dvoje da malo zamaskira ili je namjera HDZ-a da ljudi kojima daju podršku evo tu će svi redom i gospodin Šuker i gospodin Lucić, gospodin Kliman, Sokol, Šipić, gospođa Jelkovac, Borić, Stier, Zekanović svi će glasati. Oprostite ako sam nekog zaboravio. Svi će glasati za to povjerenstvo i vjerojatno bi netko tko nas sada gleda rekao, pa zašto bi ljudi koji glasaju i kažu da su dobro radili svoj posao nešto mijenjali. Zbog čega? Ne natječaj, ne pustite natječaj gospodine Borić. Ne, nije natječaj bitan, nego se ljudi pitaju da li ćete odoliti ovom zovu sirenskom zovu HDZ-a, da stavite tamo bivšu ministricu. Evo to sam htio reći da vidimo šta će se desiti za pet, šest mjeseci. Pa pogledajte prijavu pa će vam sve biti jasno. A što se tiče samog 2016. i rada povjerenstvo je daleko odmaklo od onih početaka kada je krenulo. Žao mi je i to je propust evo da vam pokažem da sam samokritičan. Propust je Vlade Zorana Milanovića što nije mijenjala zakon, jer zakon je neadekvatan. Nemoguće je ove primjere koje sam malo prije spomenuo da se još uvijek ne mijenjaju i da recimo sada Lovro Kuščević ne predloži te neke stvari i da pokuša unaprijediti zakon, jer nelogično je nešto što se po zakonu dešava. Nema unutra ni Ramljaka, nema unutra doduše za to se hajde može naći opravdanje jer je on došao tek prije pol godine kao uopće figura na to mjesto povjerenika u sistemskoj tvrtci. Ali recimo nema predsjednika uprave i člana Uprave HBOR-a, nema. A ja vam kažem da su ti ljudi bili puno, puno moćniji nego ministri u hrvatskim vladama. Jedan koji je bio dugovječan tamo proveo čovjek 15, 20 godina. Ti su ljudi bili puno, puno moćniji nego ministri, a njih se nikad ništa nije pitalo, niti kontroliralo, niti bilo šta. Tako da taj zakon zaslužuje korjenite promjene i umjesto da smo slušali, da smo saslušali gospođu Orešković i takve stvari predložili mi sada razmišljamo da li ćemo tamo staviti ministricu ili nećemo. Evo još jednom podrška kluba zastupnika radu povjerenstva bez obzira da li je nekada i odluka neka išla možda emotivno čovjek osjeti kao nepravdu, ali zakon se mora poštovati, pa bilo to za načelnika ili gradonačelnika Trilja, bilo to za za predsjednicu države. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Marasu na ovoj završnoj riječi. Završna riječ u ime izvjestitelja predsjednica povjerenstva poštovana gospođa Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Prije svega u ime povjerenstva zahvaljujem svim klubovima zastupnika što su i ove godine kao i svih prethodnih podržali izvještaj povjerenstva. O puno je tema ovdje danas bilo riječi. Nekako imam instinktivno poriv i potrebu da se na njih osvrnem pogotovo na sva pitanja koja su se stavljala u kontekst mogućih političkih pritisaka, ali uistinu o tome sada nije niti mjesto, niti vrijeme kao niti o pitanjima eventualnog izbora ili reizbora novih članova. No ono o čemu je također bilo najviše govora a to su potrebne izmjene i dopune zakona, pa se postavilo i pitanje čija Vlada je imala duži period mogućnosti da u taj zakon napravi potrebne intervencije. Istaknula bih kako zapravo činjenica da do nikakvih izmjena opsežnijih do sada nije došlo a nije ničija odgovornost. I povjerenstvo je na početku svog mandata reklo da bi zapravo za kvalitetne izmjene, za kvalitetna dobro promišljena i dobro pripremljena rješenja bilo potrebno pustiti da zakon dovoljno dugo i dovoljno opsežno bude primjenjivan u praksi i da se s jedne strane vide relevantna tumačenja i osvrti drugih nadležnih tijela kao što su to upravni sudovi u postupcima u kojima su preispitivali odluke povjerenstva kada su dužnosnici na njih podnosili tuže. Ovo izvješće kao i sva prethodna zapravo trebala su poslužiti kao katalog vama zastupnicima da zajedno sa dužnosnicima jer se na njih taj zakon odnosi vidite što su to problemi koji iz ovog zakon proizlaze u praksi. No, mislim da smo se krivo razumjeli u onom dijelu, vidim da je i danas o tome bilo puno govora da je povjerenstvo arbitrarno tumačilo nešto što u zakonu nije dovoljno dobro sročeno. Nije zapravo tako. Dakle kada sam govorila o tome da krug dužnosnika nije bio do te mjere propisan da smo na početku mandata imali potpun katalog dužnosti i dužnosnika na koga se on odnosi, tu sam između ostalog mislila na odredbu članka 3. stavka 2. koja kaže da su dužnosnici i oni koje kao takve imenuje Hrvatski sabor a da Hrvatski sabor povjerenstvu nikada nije dostavio popis koji su ti ljudi koji bi trebali biti obuhvaćeni nadležnošću povjerenstva pa je povjerenstvo kao tijelo koje je nadležno za provedbu zakona ujedno i protumačilo na koga bi se takva odredba odnosila pa su se u tu skupinu ubrojili ravnatelj HRT-a, članovi upravnih vijeća regulatornih agencija i slični. To je onaj dio gdje je povjerenstvo protumačilo odredbe zakona ali ne način da izađe iz okvira onoga što u samom zakonu piše. Također vidim da i nakon gotovo 5 godina rada ovog saziva povjerenstva i nadalje postoji osnovno nerazumijevanje razlike između pojma što je to sukob interesa i što su to administrativna pravila. Iako je upravo tom dijelu prakse povjerenstvo uložilo najviše napora i truda. Dakle sukob interesa, sada da ne ponavljam definiciju iz zakona je ona situacija kada je netko kompromitiran zbog neke okolnosti iz svog privatnog života u procesu donošenja odluka. On nema vremenski ograničen slijed trajanja, on uistinu predstavlja nešto gdje se u cilju zaštite javnog interesa od dužnosnika očekuje da svoje sudjelovanje u procesu donošenja odluka otkloni. To nema nikakve veze sa ostalim administrativnim pravilima koje su čiste formalne prirode kao što je između ostalog i pravilo da dužnosnici ne mogu biti članovi uprava i nadzornih odbora trgovačkih društava kako za vrijeme trajanja mandata što se odnosilo na dužnosnika Zorana Milanovića kojeg ste vi spomenuli tako i na one dužnosnike kojima je prestao mandat ali ih ova ista zabrana obvezuje i sljedećih 12. mjeseci. Dakle nije na povjerenstvu da ocjenjuje je li ova zabrana opravdana ili nije. Čuli smo danas više puta i od strane zastupnika SDP-a i HNS-a da ovakvo pravilo smatraju nelogičnim. Danas u medijima objavljen je članak, ja ne znam je li ovo vjerodostojan ili autentičan podatak ali čini se i da Vlada nije zadovoljna sa tumačenjem povjerenstva ove odredbe u odnosu na imenovanje na gospodina Rosandića članom jednog upravnog tijela, dakle uprave trgovačkog društva u većinskom državnom vlasništvu. To nisu situacije u kojoj na bilo koji način postoji prostor diskrecije u primjeni ovog zakona od strane povjerenstva. To su jasna pravila koja su takva kakva jesu, ukoliko ih treba mijenjati i na koji način o tome ne može odlučivati i neće odlučivati povjerenstvo nego ovo tijelo. Što se tiče podataka i dokumentacije koju povjerenstvo prikuplja za potrebe provođenja postupka iz svoje nadležnosti, jedno od postavljenih pitanja je bilo zašto je povjerenstvo u jednom od predmeta lokalnog dužnosnika zatražilo dokumentaciju koja se odnosi na izmjene i dopune prostornog plana uređenja. Ja sada ne znam konkretno o kojem je slučaju riječ ali pretpostavljam da je to zašto što se vrlo vjerojatno u obuhvatu tih čestica nalazila i nekretnina koja je u vlasništvu samog dužnosnika ili člana njegove obitelji. To je itekako djelokrug rada i nadležnosti povjerenstva da utvrdi je li u obavljanju svoje javne dužnosti, u okviru onih ovlasti koje ima, dužnosnik koristio javnu dužnost za osobni probitak ili nije. Ukoliko nije, onda će se takva situacija jasno vidjeti i iz prikupljene dokumentacije. Zakon i sam kaže da i dužnosnik može zatražiti od povjerenstva, to je jedina situacija kada povjerenstvo mora provesti postupak, kada dužnosnik sam traži, jer moguće je da je napadnut od strane političkih protivnika ili medija, da se nalazi u situaciji sukoba interesa a da možda zapravo tome nije tako. Ukoliko ništa nije sporno, povjerenstvo će na temelju tako pripremljenog predmeta i dokumentacije donijeti jednu obrazloženu, suvislu, argumentiranu odluku u kojoj će se utvrditi da nema elemenata za pokretanje postupka jer nema saznanja da je dužnosnik počinio odredbu odredbi ovog zakona odnosno donijeti će se odluka o nepokretanju postupka. Kao što sam navela do sada je bilo 300 takvih odluka i mislim da one itekako štite i integritet i vjerodostojnost samog dužnosnika i povjerenje građana u tijela javne vlasti i ne vidim razlog zašto bi se bilo koji dužnosnik u situacijama koje nisu sporne bojao zahtjeva povjerenstva da mu se dostavi potrebna dokumentacija za donošenje objektivne, nepristrane, utemeljene i argumentirane odluke. Također želim istaknuti da prilikom sastavljanja svakog našeg izvješća ukazujemo na sve one nedorečenosti zakona koje s jedne strane nedovoljno štite javni interes ali neke od njih niti samim dužnosnicima ne idu u prilog a treba bi. Pa je u tom kontekstu posebno apostrofirana i odluka koja se odnosila na prvog potpredsjednika Vlade prošle godine, dakle ne u kontekstu same te odluke nego u kontekstu onoga što je u postupku kontrole odluke povjerenstva rekao nadležni upravni sud. Naime, Upravni sud, je uočio jednu od manjkavosti zakona, a taj je da se na odluke povjerenstva, u kojemu je utvrđena povreda načela ili u kojima je utvrđena situacija sukoba interesa, ne može podnijeti tužba Upravnom sudu na temelju odredbi Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Dakle, ovo je za sad prava i jedina odluka jer zapravo, do sada je postojala jedna jedina tužba dužnosnika protiv ovakve deklaratorne odluke povjerenstva, pa onda jedan jedini pravorijek nadležnog Upravnog suda koji je rekao, da time što u odredbama zakona ne postoji Zakon o sprječavanju sukoba interesa, ne postoji mogućnost podnošenje upravne tužbe na ove deklaratorne odluke, da se dužnosnicima ne može uskratiti mogućnost podnošenja pravnog lijeka. Pa je zapravo Upravi sud, na temelju tumačenju odredbi drugih zakona dopustio tužbu u tom slučaju. Dakle, taj predmet je apostrofiran upravo iz razloga kako bi se prilikom izmjena i dopuna Zakon o sprječavanju sukoba interesa i u odnosu na ove deklaratorne odluke propisala jasna mogućnost podnošenja upravne tužbe ili drugog oblika pravnog lijeka protiv odluka povjerenstva, ukoliko dužnosnik s njom nije suglasan. U konačnici bi htjela reći da niti jedan zakon, koliko god on kvalitetno bio sročen, ne može definirati i propisati sve. Dakle, svako tijelo koje pojedini zakon provodi, u jednom dijelu će se morati upustiti u tumačenje odredbe tog zakona, ono što se kaže pravnih pojmova … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, mi smo u okviru našeg djelokruga rada i nadležnosti, tu se ne radi o arbitrarnosti ili proširenju naših ovlasti, nego recimo, kada imate pojam, što je to poslovni odnos, onda je trebalo protumačiti, primjerice, može li se smatrati, da je poslovni odnos i ugovor o zakupu poslovnog prostora, koji se u samom zakonu izričito ne navodi. Povjerenstvo je protumačilo da se i takva situacija mora smatrati poslovnim odnosom, jer u njoj postoji koruptivni rizik, jer jedna strana daje novac, druga strana stječe poslovni prostor. A takvo tumačenje, potvrdio je i prvostupanjski upravni sud, ali i Visoki upravni sud, što zapravo znači, da ovdje nije bilo riječi ni o kakvoj diskreciji povjerenstva. U konačnici, vjerujem, da uistinu, nakon ovog opusta, dakle, mi sad govorimo o sveukupno 900 mišljenja, o 400 konačnih odluka kojima je utvrđena povreda zakona, o 300 odluka o nepokretanju postupka i imamo dovoljno kvalitetnog materijala na temelju kojeg se može napraviti jedan novi zakon uvažavajući sve ono što je povjerenstvo reklo i u potrebi širenja vlastitih ovlasti, ali isto tako, bilo bi dobro da se u tu javnu raspravu uključuju sami dužnosnici. Jer potpune drugačije probleme, imaju primjerice dužnosnici koji dužnost obavljaju na lokalnoj ili regionalnoj razini u odnosu na one koji recimo, obavljaju neke druge, kako oni to smatraju javne dužnosti, poput čelnika izvanproračunskih fondova, javnih ustanova i slučajno. Nadam se da će rad ovog saziva povjerenstva u tome Hrvatskom saboru biti od velike pomoći. Hvala.
Zahvaljujem na završnoj riječi predsjednici povjerenstva, gospođi Daliji Orešković. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažena kolegice Orešković, zanima me samo odgovor na jedno jedino pitanje. I o tom odgovoru zapravo će ovisiti moje mišljenje o vama. A pitanje je sljedeće, smatrate li da je ministar financija Marić, koji je bio radio dugo godina u Agrokoru, za gazdu Ivicu Todorića, mislite li da je on u sukobu interesa sa svojom funkcijom koju trenutno obnaša kao ministar. Odnosno, da kao ministar zbog svoje prošlosti, te koje je imao, nije mogao možda najobjektivnije voditi, kako bi to rekao, svoj posao, tim više što se i sam, povremeno izuzimao od oduka koje su donosila tijela u kojima je on bio član. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Odgovor, gospođa Oreković. Izvolite.
Uvaženi zastupniče, žao mi je što ćete na taj odgovor morati pričekati do trenutka dok povjerenstvo kao kolektivno tijelo na javnoj sjednici ne donese svoju odluku povodom svih podnesenih prijava upravo na ove iste okolnosti. Dakle, ili će se ta sjednica dogoditi za vrijeme mog mandata, a ako ne, onda vam i ne dobijem nekakav reizbor, onda vam eventualno mogu reći, svoje mišljenje kao građanin, ali u ovom trenu, moj mandat traje još 3 mjeseca i riječ je o predmetu o kojem se tek treba donijeti odluka od strane za to ovlaštenog tijela. I moje pojedinačno mišljenje, za sada ne mogu iznositi.
Zahvaljujem na odgovor poštovanoj gospođi Daliji Orešković. Imamo sljedeću repliku, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo Orešković, ja mislio još jedno pitanje, s obzirom da je ta tema bila aktualna, ne tražim sada odgovor, jer na temelju zakona ga niste u mogućnosti ni dati. Ali, zanima me da li mislite da je primjereno i moralno da državni dužnosnik, uzme povlašteni kredit od HPB, Hrvatske poštanske banke u iznosu 4%, što je nekoliko postotaka povoljnije nego što je to tržišno, a imenovan je tamo od strane države, kao državni dužnosnik u nadzorni odbor. Da li je to po sadašnjem zakonu moguće? Da li je to sadašnjem zakonom moguće, odnosno, da li bi bio čovjek u sukobu interesa da na taj način ostvari prihod? I da li mislite da je to ispravno ponašanje državnog dužnosnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Odgovor, gospođa Orešković. Izvolite.
U nadležnost povjerenstva ne spada preispitivanje moralnosti određenog postupanja, možemo eventualno utvrđivati radi li se o povredi, nekog od zakonom propisanog načela djelovanja. S obzirom da iz vašeg pitanja prepoznajemo o kojoj se okolnosti radi podsjetiti ću da je povjerenstvo o tome već dalo svoje mišljenje i ono je ovog trena javno objavljeno na internetskim stranicama povjerenstva. Dakle, za one okolnosti koje su se dogodile prije stupanja aktualnog zakona na snagu povjerenstvo nema nadležnost utvrđivati radi li se o povredi zakona. A kada bi sada pojedini dužnosnik od povjerenstva zatražio mišljenje onda bi povjerenstvo utvrđivalo sve konkretne okolnosti tog slučaja. Dakle o kakvom se kreditu radi, koju funkciju dužnosnik obavlja. Nisu sve situacije a priori iste i na ovakvo pitanje ne može se dati jedan načelan odgovor koji bi onda bio opće pravilo za sve.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj gospođi Daliji Orešković. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Gospođo Orešković, vidim da su vas zastupnici i vi ste dali svoj odgovor, postavljali pitanja i kako ste zahtijevali ili dobivali dokumentaciju prostorno-plansku od određenih općina i gradova i smatram da je to ok. Jer na hektre i hektre pomorskoga dobra gdje nema ni određena granica pomorskoga dobra uz prenamjene poljoprivrednoga zemljišta gdje bi načelnici, gradonačelnici sa svojim prijateljima ili ne znam kome … [[Govornik se ne razumije.]] , prije bi prodavali kao poljoprivrednu a znamo šta znači kada se to u građevinsku zonu prenamijeni. Prema tome ja mislim da je to i put koji treba slijediti. Znači sve prostorne planove treba gledati jer moramo znati samo način koncesija za plaže, Zlatni Rat je samo vrh piramide. I čisto sumnjam da gospođa … [[Govornik se ne razumije.]] kao u Vodicama da netko na nju nije vršio pritisak da se poljoprivredno zemljište prenamijeni uz obalu ili koje se ne služi da se, nije bilo pritisaka na nju. I to vam podržavam i ne trebate se vi šta pravdati. Meni je žao što nemate više ljudi. I u 2016. ste imali jedan slučaj gdje ste ga istrajali do kraja bez obzira na pritisak i smatram da ste tu dobro obavili svoj posao. Uz sve prigovore koje bih vam mogao dati smatram da je poglavito vrlo bitno, ja mogu reći za primjer, samo nemam vremena javno da u našoj županiji cijele obitelji od vrha koje upravljaju županijom rade u županijama, u tvrtkama, firmama, ustanovama. To je dolje običajno pravo. Tako o tome se sukobu interesa nije uopće problem pričati. Ja nisam mogao, bio sam kandidat za župana govoriti jer nisam imao medijski prostor, nije bilo sučeljavanja, bježali su od toga. Ali je to činjenica, tako funkcionira i nemojte se bojati, hrabro vi kažite da, prostorni planovi koji se prenamjenjuju, poljoprivredno zemljište od par kuna kada se prenamijeni vrijedi više tisuća eura po kvadratu uz obalu a pomorsko dobro nije … [[Govornik se ne razumije.]] Tu vam je sukob interesa nezamisliva razmjera. I hrabro vi recite, nemojte padati pod utjecaj načelnika i gradonačelnika koji su s područja dolje s priobalja koji će … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Zahvaljujem kolegi Bulju na replici. Prelazimo na sljedeću repliku poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo Orešković, evo ja, moja replika se isto tiče ovog što je kolega Bulj spomenuo na kraju pa ću se samo nadovezati na njega. Ja recimo osobno mislim da načelnici i gradonačelnici ne bi vama trebali slati prostorne planove prije nego se oni mijenjaju. Jer sada ako vama sve jedinice krenu slati prostorne planove, pa čekaju eventualno neku vašu suglasnost mi ćemo zakočiti razvoj, investicije itd.. Tako da to ne, ako sam dobro shvatio, uzimam da mi, ok, ok, nešto nisam. Ali mislim da svakako treba donijeti novi zakon i da treba proširiti broj dužnosnika koji padaju pod sukob interesa. I prvo, nije sve sukob interesa, ima i potencijalni sukob interesa. A to što se netko nalazi u potencijalnom sukobu interesa ne znači da će ga on i konzumirati. Ali zašto lokalna samouprava? Pa tamo ima više sukoba interesa nego na državnoj razini. A sada ću to izargumentirati. Kolega Boriću vi se samo smijte. Mi smo imali izbore lokalne prije 3 mjeseca, samo se smijte, veliki broj gradova i općina danas u Hrvatskoj, imate načelnika i gradonačelnika iz jedne stranke, predsjednike gradskih i općinskih vijeća iz druge stranke. Predsjednici gradskih i općinskih vijeća i skupština nisu dužnosnici koji moraju predavati ni imovinske kartice niti padaju pod Zakon o sprječavanju sukoba interesa. U mom gradu predsjednik gradskog vijeća sa svojom privatnom tvrtkom svake godine dobiva koncesijsko odobrenje na plažu od grada Novog Vinodolskog u kojem je predsjednik gradskog vijeća i tako već 6 godina. I on ne krši zakon niti je on u sukobu interesa jer to ne spada pod zakone. I o tome treba znači voditi računa kada budete predlagali zakon jer, a gdje su još direktori gradskih poduzeća i firmi? Direktor Holdinga zagrebačkog koji upravlja većim proračunom nego pola gradova i općina u Hrvatskoj zajedno ne mora uopće podnositi ni imovinsku karticu, niti je pod Zakon o sukobu interesa itd.. Tako da o tome svemu treba voditi računa prilikom predlaganja novog zakona. Evo samo to sam htio reći.
Zahvaljujem kolegi Saši Đujiću. Odgovor, poštovan gospođa Orešković. Izvolite.
Ma moram samo pojasniti, dakle u povjerenstvu je sve skupa, skupa sa ljudima koji rade na urudžbenom zapisniku 17 osoba, tu uključujem i 5 članova povjerenstva. Dakle mi ne tražimo prostorne planove svih jedinica lokalne i regionalne samouprave. Ne radi se o tome, radi se vjerojatno o slučaju da smo protiv određenog dužnosnika dobili sasvim konkretnu prijavu, povodom te prijave išli smo utvrđivati je li ono što se u prijavi navodi osnovano vjerodostojno i htjeli smo za to imati dokumentaciju. Ako nije, donijeti će se odluka o nepokretanju postupka koja štiti dužnosnikov integritet i vjerodostojnost. Bože moj ako je donijeti će se odluka o pokretanju postupka i izreći sankcije za povredu koja se utvrdi. A što se tiče izmjena i dopuna zakona dakle povjerenstvo ne može predložiti zakon, mi za to nemamo ovlasti, ne bi to bilo niti primjereno jer smo mi oni koji taj zakon primjenjuju. Nego se radi o tome da mi možemo samo bilo kroz ova izvješća ili na drugi način ukazivati na sve ono što smatramo da bi bilo dobro unaprijediti u području koje se bavi uređivanjem pitanja sukoba interesa.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj gospođi Orešković. Sljedeća replika poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana predsjednice povjerenstva, gospođo Orešković. Pa ja bih nastavno na ovo što su već govorili kolega Đujić i Bulj, naime, nisu očito dobro razumjeli, vi ste izričito rekli. Znači povjerenstvo treba provesti postupak ako je prilikom izmjena i dopuna prostornog plana prošireno građevinsko područje u kojem se nalazi i čestica nekog dužnosnika, točno ste tako rekli i na to ste i mislili. Ja bi tu podcrtala još jedanput znači odluku o proširenju građevinskog zemljišta i izradi izmjene i dopuna prostornog plana donosi gradsko odnosno općinsko vijeće. Nakon tog slijedi i javna rasprava i javni uvid. Znači javnost je upućena u cijelosti. Desetak suglasnosti različitih institucija i ministarstva i ponovno ga donosi gradsko vijeće. Kad se proširuje građevinsko područje znamo kakve preduvjete zakonske treba ispuniti. Od konfiguracije tla do komunalne infrastrukture koje se mogu dovesti do tog područja. Radi se minimalno od nekih više desetaka ako ne i stotinjak novih građevinskih čestica, jel' to znači kad netko od dužnosnika, gradonačelnik, dogradonačelnik ili općinski načelnik ili njegov zamjenik koji su uglavnom ne samo imaju prebivalište nego su i rođeni na tom području pa imaju nešto i naslijeđeno, ako u tom kvartu imaju jednu česticu, da ili čitav taj kvart ne bi smio biti čitav kvart i tih svih 99 naših stanovnika tog područja, ne bi mogli dobiti svoje zemljište u novoj građevinskoj zoni, moramo isključiti taj kvart ili ćemo samo točkasto tu česticu ostaviti kao poljoprivredno zemljište a sve ostalo građevinsko.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Juričev-Martinčev. Odgovor poštovana gospođo Orešković. Izvolite.
Ponovno ističem uistinu ne znam na koji se konkretan predmet referirate, ali očito postoji nešto što se možda može smatrati spornim. Imali smo zasada jedna riješen predmet koja odluka je objavljena na našim internetskim stranicama, riječ je o općinskom načelniku Općine Gračišće, također je bilo riječ o izmjeni urbanističkog plana i tu moram reći da je povjerenstvo odobrilo prijavu od strane jednog od državnih tijela, dakle nije se radilo prijavi podnesenoj od strane fizičke osobe i uistinu smo vidjeli da je u postupku uredno provedeno što je zakonom bilo propisano, da su sva nadležna državna tijela dala svoju suglasnost i očitovanje, međutim znam da ima i slučajeva kada se zapravo u tom postupku dogodi i nešto što zapravo upućuje da je bilo riječi i nekakvih privatnih interesa koji nisu u skladu sa javnim. Bilo da je možda angažiran konzultantski stručnjak koji je onda u određenom odnosu interesne povezanosti sa samim dužnosnikom ili nešto treće. Dakle, ne može se a priori polaziti od pretpostavke da samim time što povjerenstvo traži dokumentaciju kako bi donijelo argumentirano vjerodostojnu odluku ulazi u područje u kojem se ne bi niti trebalo baviti. Ako krenemo tim putem onda uistinu postavlja se pitanje treba li uopće povjerenstvo.
Zahvaljujem se na odgovoru poštovanoj gospođi Orešković. Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Orešković, ja sam to pitanje o prostornim planovima postavio iz znatiželje jer smo ušli u prostor u kojem se nećemo snaći, ni vi ni načelnici ni gradonačelnici. Tim više što načelnik ne donosi prostorni plan nego donosi općinsko vijeće i kolega vam je rekao znači da oni nisu dužnosnici i mogu napraviti sve što ne može načelnik ili gradonačelnik ili župan. Jasno su određena pravila na koji način se donose prostorni planovi. I ako uđemo u arbitriranje, da ćemo mi kao čelnici lokalnih samouprava biti jedini koji ne smijemo ništa u proširenom građevinskom području ostavljati točkaste nekakve parcele, jer ćemo ući u sukob interesa pa ćete nas vi kazniti zbog toga, onda je to prostor u kojem ja smatram da povjerenstvo nema šta raditi. Ne zbog toga što netko želi sebi ovo ili ono nego su pravila takva da vi ne možete ostaviti točkaste. Da li me shvaćate? Da ste nekada i prisiljeni napraviti takvu stvar. I arbitrirati što je u redu i što nije. Kad to uzmete na sebe, onda dolazimo do toga da ćemo vas kao načelnici i gradonačelnici, najprije vas pitati što smijemo, a onda ćemo slati na suglasnosti svim ostalim tijelima koji nam moraju dati suglasnost na prostorni plan. Znači mislim da u tom prostoru bez obzira na opravdane moguće razloge da će doći do velikih u tumačenju što se smije i što se ne smije i što bi neki načelnik, gradonačelnik smio a što ne bi smio. I on ne donosi prostorni plan, donosi ga općinsko i gradsko vijeće, oni mogu napraviti i staviti 100 parcela i neće biti ništa, ako načelnik napravi jednu, onda će biti kažnjen zato jer je to eto, predložio. A mora predložiti, netko mora. Takav je zakon. Zato mi je iz znatiželje pitanje bilo zbog čega to sada odjedanput, to dosad nismo imali nikad. I mislim da u tom prostoru teško ćete se snaći kao povjerenstvo, moj dobronamjeran savjet, a vidjet ćete kako to može onda utjecati na sve ostale postupke kad se budu donosili prostorni planovi.
Zahvaljujem se kolegi Boriću. Sa ovim zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom podnositeljici ovog izvješća, gospođi Daliji Orešković, predsjednici povjerenstva i članovima povjerenstva, gospođi Branki Lukačević Gregić i gospodinu Davorinu Ivanjeku na obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki dnevnog reda kad se za nju steknu uvjeti.
Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2016. godinu, podnositelj je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2016. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 112 glasova za i 3 protiv donesen zaključak kako je predložilo saborsko matično radno tijelo.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Izvješće pravobraniteljice za 2016. godinu Podnositeljica je pučka pravobraniteljica na temelju članka 16. Zakona o pučkom pravobranitelju, članak 12. Zakon o suzbijanju diskriminacije, članku 19. Zakona o nacionalnom preventivnom mehanizmu za sprečavanje mučenja i drugih neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja u članku 215. Poslovnika Hrvatskog sabora te članku 39.Poslovnika pučkog pravobranitelja. Raspravu je proveo nadležni Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Pozivam pučku pravobraniteljicu gospođu Loru Vidović da nam da dodatno obrazloženje. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Za početak bih prije nego što počnem govoriti o izvješću u nekoliko rečenica bih vam oslikala sliku stvarnosti s kojom su bili suočeni građani u 2016. godini. Ako bismo cjelokupno stanovništvo RH da tako kažem preselili u ovu sabornicu sa 151 zastupnikom i zastupnicom iako vas je večeras ovdje nažalost puno, puno manje od toga to bi otprilike ovako izgledalo. Vas ukupno 12 živjelo bi u ekstremnom siromaštvu sa manje od 1300 kuna mjesečno za sve životne troškove a 11 bi vas bilo blokirano zbog dugova. Vas 14 ne biste si zimi mogli priuštiti grijanje a za petero bi jedini izvor vode bili bunari, zdenci i lokalni vodovodi a ne i javna vodoopskrba. 31 među vama bio bi žrtva diskriminacije a većina vas ne bi potražila zaštitu. Da ste svi umirovljenici 11 bi vas primalo mirovinu manju od 500 kuna. Da ste svi studenti samo 15 bi imalo mjesto u studenskom domu, višestruko jeftinijem od stana. Ovi i brojni drugi podaci prikazani su u izvješću pučke pravobraniteljice za 2016. godinu koja u preko 50 tematskih poglavlja predstavlja ogledalo svakodnevice u Hrvatskoj posebice najranjivijih građana, siromašnih, socijalno ugroženih, stariji, onih sa zdravstvenim poteškoćama i koji žive u ruralnim područjima, pripadnika nacionalnih manjina, osoba lišenih slobode i drugih. Uz analizu i ocjenu stanja ljudskih prava u Hrvatskoj izvješće sadrži i 220 preporuka nadležnim tijelima usmjerenih prema snažnijoj zaštiti ljudskih prava i suzbijanju diskriminacije u Hrvatskoj a dajemo i ocjenu o mjeri u kojoj su prema podacima koji su nama poznati i dostupni nadležna tijela ispunila preporuke iz izvješća za 2015. godinu. Ovo izvješće pripremljeno je na osnovi informacija iz više izvora, prije svega 5433 predmeta u kojima smo postupali tijekom 2016. godine što je najveći broj od osnivanja institucije pučkog pravobranitelja prije 25 godina i za 86% više nego 2012. godine. Veliku većinu tog broja čine pritužbe građana a u 2016. po prvi put su bile najbrojnije one na diskriminaciju po svim osnovama i u svim područjima života dok je pravosuđe palo na drugo mjesto po broju pritužbi. To je vjerojatno između ostalog i radi naše bolje dostupnosti prvenstveno kroz područne urede u Osijeku, Rijeci i Splitu ali dijelom i jer smo prisutniji u javnosti terenskim obilascima. Osim tih predmeta izvješće je pripremljeno i na temelju informacija koje smo tražili na više od 300 adresa od državnih institucija, gradova i općina, udruga civilnog društva, vjerskih zajednica, sindikata, socijalnih partnera, sveučilišta, javnih tvrtki i brojnih drugih, dakle preko od 300 primatelja a koristili smo i podatke prikupljene tijekom terenskog rada jer smo u 2016. bili u više od 50 gradova i općina diljem Hrvatske. Konačno izvor informacija su nam i relevantna nacionalna i međunarodna istraživanja. I kao što je istaknuo potpredsjednik Hrvatskog sabora izrađeno je u skladu sa Zakonom o pučkom pravobranitelju, Zakonom o suzbijanju diskriminacije i Zakonom o nacionalnom preventivnom mehanizmu. Vezano uz suradnju sa nadležnim tijelima, kako u pripremi izvješća tako i tijekom cijele godine pogotovo u radu na pojedinačnim predmetima, posebno želim istaknuti dobru suradnju koju imamo sa Ministarstvom za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku, Ministarstvom unutarnjih poslova i Ministarstvom pravosuđa. Dok se među onima koji nam neredovito ili tek nakon više požurnica odgovaraju nalaze Ministarstvo državne imovine, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja i Sveučilište u Zagrebu. Suradnju sa dionicima i građanima svakako pokušavamo poboljšati i snažnijim informiranjem o temama i zaštite ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije, vijestima koje šaljemo na više od 700 email adresa diljem zemlje. Što se tiče stanja ljudskih prava i pojava diskriminacije u Hrvatskoj izdvaja se nekoliko problema koji su obilježili 2016. godinu. To je prije svega teško socijalno stanje u zemlji, zatim nejednakost pred zakonom i veliko nepovjerenje koje građani imaju u institucije na svim razinama. Nejednak ruralni razvoj, netrpeljivost i nedostatak dijaloga u javnom prostoru kao i tenzije usmjerene prema nacionalnim manjinama i dovođenje u pitanje njihovih prava. Na ove probleme smo ukazivali i u godinama prije 2016., dakle i ranijih godina a za 2016. je još dodatno prisutna specifična i stagnacija javnih politika budući da je zakonodavna aktivnost bila izuzetno skromna i da je izostao rad na strateškim dokumentima. I nažalost tijekom 2016. svjedočili smo i pritiscima na neovisne institucije poput Vijeća za elektroničke medije i organizacijama civilnog društva. Velik broj područja u svim područjima, velik broj problema u svim područjima života proizlaze iz činjenice da su građani u iznimno teškoj socijalnoj i ekonomskoj situaciji jer gotovo 20% njih živi u riziku od siromaštva. Radi toga je nužno osnažiti sustav socijalne skrbi, između ostalog i povećanjem iznosa zajamčene minimalne naknade koja trenutno za samca iznosi samo 800 kuna. I odrediti istu osnovicu za sve socijalne naknade. Nadzor nad pružateljima socijalnih usluga također treba biti bitno učinkovitiji budući da ga sada provodi samo 5 viših inspektora nad 4700 pružatelja usluga. Osim toga, Hrvatska i dalje nema Strategiju socijalnog stanovanja koja bi uključila, obuhvatila sve socijalno ugrožene ranjive skupine: beskućnike, obitelji koje žive u izuzetno krajnje nepovoljnim stambenim uvjetima, mlade koji izlaze iz alternativne skrbi, žrtve nasilja, građane pogođene ekstremnim situacijama. S druge strane pozdravljam značajnu promjenu, pozitivnu promjenu koja je najavljena u mišljenju Vlade na ovo izvješće a to je uvođenje socijalnog kriterija za dodjelu subvencija za energetsku obnovu kućanstva kao dio borbe protiv energetskog siromaštva. Kada govorimo o lokalnoj razini, nažalost iako svi gradovi i općine imaju zakonsku obvezu osobama koje primaju zajamčenu minimalnu naknadu plaćati troškove poslovanja a veliki gradovi osigurati im i socijalne stanove. Dio njih to ne čini, jer ili za to nemaju sredstava ili to naprosto ne vide kao jedan od prioriteta što je još jedan pokazatelj nejednakosti socijalno ugroženih građana pred zakonom i nejednakog regionalnog razvoja. Većina problema izraženija su u ruralnim područjima koja obuhvaćaju više od 90% površine Hrvatske. Dok je na razini cijele Hrvatske rizik od siromaštva 20%, u Brodsko-posavskoj i Virovitičko-podravskoj županiji taj je rizik veći od 33%. I zato i ne čudi iseljavanje što u velike gradove, što u druge zemlje. Kako bi se ono spriječilo nužno je ruralna područja učiniti bolje prometno povezanima tijekom cijele godine i osigurati stanovnicima pristup javnim uslugama, a jedinice lokalne i regionalne samouprave uključiti u donošenje odluka koje se na njih odnose. Dio preporuka koje smo na ovu temu uputili već su usvojene. Donesena je Strategija regionalnog razvoja, a osigurat će se i stručna podrška lokalnim i regionalnim jedinicama za stručnjake u pripremi ESI projekata koje je potrebno u puno većoj mjeri koristiti. Među posebno ranjivim skupinama koje često žive upravo u ruralnim područjima i u velikom siromaštvu su i osobe starije životne dobi, a Hrvatska je četvrta zemlja u EU po siromaštvu starih. 94000 umirovljenika prima mirovinu manju od 500 kuna, a neki do mirovina teško i dolaze jer se dijelu umirovljenika isplaćuje samo putem banaka što posebno teško pogađa one u čijim mjestima banaka nema. Ne postoji adekvatni mehanizmi podrške članovima obitelji koji brinu za svoje stare, a onima koji žive sami nisu dovoljno dostupne usluge u zajednici poput pomoći u kući, niti su dovoljno informirani o rizicima koje donose sklapanje ugovora o dosmrtnom uzdržavanju. Ovi ugovori o dosmrtnom uzdržavanju predstavljaju ozbiljan rizik za ekonomsku zlouporabu osoba starije životne dobi čak i sa tragičnim posljedicama, a još uvijek nisu propisani zaštitni mehanizmi koji bi takve zlouporabe spriječili. Pozitivna je najava da će se njihovo sklapanje zabraniti osobama koje pružaju socijalne usluge i članovima njihovih obitelji, ali potrebno je i uvesti registar ovih ugovora i ograničiti njihov broj po uzdržavatelju. Također je iznimno važno jer se radi o građanima koji vremena nemaju, da sudski postupci za njihovo razvrgavanje budu žurni. Što se tiče problema sa ovrhama više od 320000 građana je u blokadi, 110 tisuća njih zbog dugova koji ne prelaze 10000 kuna. Djelomične izmjene Ovršnog zakona svakako su dobro došle, ali ne i dovoljne. Ovrsi je potrebno vratiti njen pravi smisao, a to je naplata nepodmirenog dospjelog osnovnog duga uz nužne troškove postupka a ne uz one koji često višestruko nadmašuju samo osnovni dug. Potrebno je i povećati mogućnost naplate duga prije pokretanja ovrhe, a ovršenik mora o njoj biti pravodobno i stvarno obaviješten kako bi mogao koristiti svoja procesna prava i podmiriti dug sa što manjim kamatama i troškovima. Poseban problem su i agencije za naplatu potraživanja koje su pretjerano nasrtljive i ugrožavaju privatnost i dostojanstvo dužnika, a za njihovo poslovanje, za njihov rad nisu propisani standardi i pravila postupanja. Zbog svega toga ovrha je postala sinonim za nepravdu, neravnopravnost i nezaštićenost građana što možda najbolje ilustrira pritužba koju smo zaprimili u uredu obitelji lošeg imovnog stanja koja se morala sama zastupati u ovršnom postupku nakon što im je odbijen zahtjev za besplatnom pravnom pomoći u Uredu državne uprave, nakon što su nakon višestrukog proteka roka nisu dobivali odgovor povodom žalbe iz Ministarstva pravosuđa. Oni su se u sudskom postupku zastupali kao pravno neuke stranke sami, a banku je zastupao odvjetnik. U takvom slučaju ne može se govoriti o jednakom procesnom položaju stranaka i jednakosti oružja pred sudom. I naravno da je ova obitelj spor izgubila i da se iz kuće morala iseliti. To govori puno i o sustavu besplatne pravne pomoći koji je dio prava na pošteno suđenje i u situaciji kada je gotovo 20% osoba u riziku od siromaštva iznimno važno da bude kvalitetan, učinkovit i da osigura stvarnu jednakost pred zakonom onima koji si ne mogu priuštiti pravnu pomoć. Veliku ulogu u ovom sustavu igraju udruge ovlaštene za pružanje BPP-a. No u 2016. godini im je dodijeljeno upola manje sredstava nego godinu ranije, a ta ionako mala sredstva im stižu tek sredinom studenog i nejednako su regionalno raspoređena zbog čega je sustav BPP-a uvelike neefikasan. Kad govorimo o cjelokupnom području pravosuđa ono je i dalje opterećeno dugotrajnim postupcima i neujednačenom sudskom praksom što narušava pravnu sigurnost i povjerenje građana. Prema podacima Svjetske banke 59% građana smatra da ne mogu očekivati pošteno suđenje pred hrvatskim sudovima. Međutim, umjesto da se sredstva za stručno usavršavanje sudaca i državnih odvjetnika povećaju proračun Pravosudne akademije je u posljednjih pet godina smanjen za 72%, a potrebno je podići i povjerenje u rad Državnog odvjetništva kvalitetnijom komunikacijom s građanima koji se i dalje pritužuju kako ne mogu dobit odgovor, odnosno informacije o stanju predmeta ili odgovoru na predstavku od Državnog odvjetništva. Građani su nam se i u 2016. obraćali i zbog problema u području radnih i službeničkih odnosa. Mnogi i dalje u strahu od gubitka posla pristaju na gotovo sve što poslodavci od njih traže ili im uskraćuju poput neisplate prekovremenih sati. Ovo je uz nezaposlenost zasigurno jedan od najvećih razloga za iseljavanje građana svih dobnih skupina, svih stupnjeva obrazovanja, a tako će vjerojatno i ostati sve dok zaposleni ne budu mogli sebi i obitelji priuštiti dostojanstven život. Korak naprijed sigurno bi bilo jačanje kapaciteta inspekcijskih službi i u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava i u Ministarstvu uprave. Što se tiče pritužbi vezano za službeničke odnose i dalje ih najviše dolazi od policijskih službenika. U 2016. najčešće zbog obavljanja poslova drugog radnog mjesta po pisanom nalogu rukovoditelja. Kada govorimo o diskriminaciji na radu i pri zapošljavanju utvrdili smo i pri restrukturiranju trgovačkih društava i to ponajviše na temelju dobi i zdravstvenog stanja. U jednom od predmeta u kojem smo utvrdili diskriminaciju u velikom trgovačkog društvu, ono je nakon našeg postupanja revidiralo nepovoljne ugovore, uvelo program mjere osposobljavanja radnika za bolje plaćena radna mjesta i edukacije rukovodećih djelatnika o jednakom postupanju, no koliko je ovo učestala praksa, govori i podatak da čak 40% radnika na listama tehnološkog viša čine oni stariji od 50 godina. Za mnoge polaznike stručnog osposobljavanja, 2016. godinu su obilježile promjene u isplati troškova putovanja. Pa su oni koji nemaju pristup adekvatnom javnom prijevozu, uglavnom iz ruralnih područja izgubili pravo na ovu naknadu što je ih dovelo u nejednak položaj u odnosu na ostale. Također zbog pogodnosti koje poslodavci ostvaruju kod sklapanja ugovora o stručnom osposobljavanju, u praksi je gotovo nestalo zapošljavanje vježbenika što su najviše osjetili oni stariji od 29 godina kojima mjera stručnog osposobljavanja nije dostupna. Što se tiče područja zdravstva i tu vidimo nejednakosti. U 2016. su dodatno povećane liste čekanja za određene preglede i postupke zbog čega oni koji ne mogu platiti trošak privatnog liječnika se nalaze u puno nepovoljnijem položaju. Duge liste čekanja pogoduju privatnim klinikama i za to je posebno važno jasno postaviti pravila i granice između ova dva sustava. Javnog zdravstva kao strateške i neprofitne društvene djelatnosti utemeljene na solidarnosti zdravih sa bolesnima i privatnog koje se vodi tržišnim pravilima. Dio problema svakako uzrokuje informatička nepovezanost sustava ali i ne dolazak pacijenata na dogovorene termine. A u takvoj situaciji građanima nije osiguran pravodoban pristup niti je zaživjelo načelo jednakog i svima dostupnog pristupa zdravstvenim uslugama. I zato je iznimno važna najava Vlade u mišljenju na naše izvješće da će Ministarstvo zdravstva u skladu sa preporukom do kraja godine donijeti pravilnik o osiguranju medicinski prihvatljivog vremena za ostvarivanje mjere zdravstvene zaštite. Posebna tema je i dostupnost zdravstvenih usluga u ruralnim područjima i na otocima odnosno u prometnoj izoliranim mjestima a povezano sa zdravljem je i područje zaštite okoliša u kojem iz godine u godinu primamo sve više pritužbi. Što se tiče pritužbi na diskriminaciju, zaprimili smo ih ukupno 387 što je čak 36% više nego 2015. godine, a najbrojnije su na osnovi etniciteta, vjere i dobi te u području rada i zapošljavanja, javnog informiranja i medija te uprave. No ovaj broj ne odražava stvarnu učestalost diskriminacije jer se ona i dalje najčešće ne prijavljuje. Prema istraživanju koje smo proveli u 2016., 20% građana bilo je diskriminirano jednom u posljednjih 5 godina no od njih čak 68% nije zatražilo nikakvu zaštitu jer misle da se ne ništa ne bi promijenilo ili da bi im se situacija čak i pogoršala što je iznimno snažan pokazatelj nepovjerenja u institucije. Konačno, gotovo 40% građana diskriminaciju smatra najvećem ili jednim od najvećih problema u hrvatskom društvu i tim više je porazno da još uvijek nemamo nacionalni plan za suzbijanje diskriminacije. Trećina pritužbi koje zaprimamo na diskriminaciju odnosi se na osnove rase i nacionalnog podrijetla. A raste i broj sudskih postupaka u kojima se kao motiv diskriminacije navodi etnička mržnja čime su posebno pogođeni Romi i Srbi. Podaci agencije EU-a za temeljna prava pokazuju kako gotovo 93% Roma ima prihode koji su niži od granica siromaštva a tek 8% ih se smatra zaposlenima. Oni koji rade, najčešće se zapošljavaju na javnim radovima a mnoge romske obitelji i dalje žive u iznimno lošim uvjetima, bez kupaone i WC-a, u kontejnerima, u šumi, bez pristupa pitkoj vodi, bez priključka na struju. Za njihovo integraciju u društvo, osim naravno poboljšanja životnih uvjeta, potrebno je osigurati pristup obrazovanju uključujući i za odrasle osobe što je direktno povezano za njihovom uključenošću na tržište rada. Zločini iz mržnje, motivirani mržnjom prema nacionalnom podrijetlu najčešće su usmjereni prema pripadnicima srpske nacionalne manjine i ne rijetko ih se kolektivno izjednačuje sa odgovornima za Domovinski rat. I daje se suočavaju sa poteškoćama u različitim područjima, službene i javne uporabe jezika i pisma, zastupljenosti u tijelima u kojima im je ona zakonom zajamčena te pristup sredstvima javnog priopćavanja. Oni koji žive u područjima koja su bila okupirana osim sa siromaštvo bore se i sa problemima koje uzrokuje neobnovljena infrastruktura a poseban problem je što nije dovršen proces elektrifikacije sela koja su prije rata imala priključke na struju. I dalje su nedovoljni pomaci ostvareni u području obnove i stambenog zbrinjavanja. Pripadnici nacionalnih manjina često su izloženi i netrpeljivosti koja negativno utječe osim na ostvarivanje manjinskih prava i na veći broj incidenata neprihvatljivog i diskriminatornog govora i međuetničke odnose. No prava nacionalnih manjina nisu i ne smiju biti akt milosrđa većinskog naroda nego su odgovornost države koja mora osigurati njihovo poštovanje. I kroz tu prizmu treba sagledavati i inicijativu za ukidanje zajamčenih mjesta zastupnicima nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru prema kojima bi se oni birali s općih izbornih lista. Netrpeljivost je bila usmjerena i prema političkim neistomišljenicima, novinarima koji su bili izloženi i fizičkom nasilju kao i aktivistima. Jedan od uzroka zato je i nedostatak dijaloga u javnom prostoru kako među javnim osobama tako i među građanima, pogotovo na internetu. Sloboda izražavanja često se tumači kao pravo na govor bez odgovornosti što je pogrešno jer ono uistinu može imati ozbiljne posljedice. I u tom smislu posebna odgovornost leži upravo na vama političarima jer se vaše riječi prenose u javnost i dopiru do većeg broja ljudi zbog čega imaju posebnu težinu. S druge strane, upravo političari nerijetko poistovjećuju kritike koje primaju s govorom mržnje. No djelovanjem u političkoj areni svatko mora biti spreman da će zbog borbe za glasove i simpatije birača biti pod pojačanom paljbom političkih oponenata a prema stavu Europskog suda za ljudska prava to uključuje i oštre, ostrašćene pa čak i kritike koje uključuju vrijeđanje, provokaciju i satiru. Naravno, nekonstruktivne i neargumentirane izjave, najviše govore o onima koji ih upućuju, ali zato uostalom i postoji mehanizam sudske zaštite, koju svaki pojedinac može za sebe zatražiti. Kad govorimo o komuniciranju simbolima, mogu tek nažalost utvrditi da smo i dalje svjedoci relativiziranja ustaškog pozdrava „Za dom spremni“ iako je posve jasno nezakonit i sankcionirat o prekršajima protiv javnog reda i mira, Zakonu o suzbijanju diskriminacije i Zakonu o javnom okupljanju. O čemu postoji vrlo jasna sudska praksa i vrlo jasna praksa Ustavnog suda. Policija zbog njegovog korištenja redovito podnosi prekršajne prijave, sudovi ga konzistentno sankcioniraju, ali Ministarstvo uprave u upravnom postupku zanemaruju taj pravni okvir. Time se produbljuju nesigurnosti, ostavlja se dojam, da je korištenje ovog pozdrava, ovog znamenja, pravnog dopušteno, a nije. Osim toga, još uvijek nije donesen zakon, iako je to bilo najavljeno još 2004.g. kojim bi se reguliralo postavljanje spomenika i drugih obilježja na javnim prostorima. Uključujući i nadgrobne spomenike i spomen ploče, koje ne bi smijali vrijeđati ničije, nacionalne, vjerske ili moralne osjećaje, poput onog poginulim pripadnicima srpskih paravojnih postrojbi na mjesnom groblju u Borovom Selu. Ostaje mi još kratko se osvrnuti na nacionalni preventivni mehanizam, odnosno, područja osoba lišenih slobode i onima kojima je ograničena sloboda kretanja. Ni ove godine nismo utvrdili postupanja koja mogu predstavljati mučenje ili uvjete koje mogu predstavljati mučenje, ali jesmo ponižavajuće, pa čak i neljudsko postupanje. Zatvorski sustav i dalje bilježi smanjenje prenapučenosti, iako je u pojedinim ustanovama kapacitet prelazio i 130%, a značajan problem i dalje predstavlja zdravstvena zaštita zatvorenika. Prema informacijama iz vladinog mišljenja na naše izvješće, prema preporuci, popunjavati će se sistematizirana radna mjesta u kaznenim tijelima, a što bi trebalo spriječiti situacije, u kojima zatvorenici propuštaju liječničke preglede, jer ih nema tko na njih odvesti, ali i povećati kvalitetu provođenja sigurnosnih mjera obveznog liječenja od ovisnosti. Što se tiče policijskog postupanja, ono je i dalje jedan od najčešći razloga pritužbi građana, posebice u situacijama u kojima se koristi tjelesna snaga. A ove godine a i u 2016. upućivale su nam i starije osobe. Tim više zabrinjava činjenica, da još uvijek nije uspostavljen učinkovit sustav građanskog nadzora nad radom policije. Uvjeti smještaja na dijelu psihijatrijskih odjela, i dalje ugrožavaju privatnost i otežavaju liječenje i rehabilitaciju. Posebno teško stanje, pri tom, zatekli smo u psihijatrijskoj bolnici za djecu i mladež. A nedopustivu praksu smo uočili i u domovima za starije i nemoćne, uključujući i smještaj bez izričitog pristanka starije osobe ili nepoštivanje njihove privatnosti i u tom sustavu problem je nedostatak zaposlenih, koji utječe na kvalitetu usluge, što je posebno zabrinjavajuće u kojoj ne postoji učinkovit nadzor nad pružateljima socijalnih usluga, o čemu sam ranije govorila. Broj tražitelja međunarodne zaštite, porastao je za 957% u odnosu na 2015. dok se kapaciteti MUP-a nisu mijenjali, zbog čega je i broj i dugotrajnost zahtjeva povećan. Otežano je uključivanje izbjeglica i migranata u obrazovni sustav i tržište rada, što ih dovodi u začaran krug ekonomske i socijalne marginalizacije. I u tom smislu, posebno zabrinjava, što Hrvatska nema sveobuhvatnu integracijsku politiku, nego samo onu usmjerenu na tražitelje međunarodne zaštite, a nije usvojena ni migracijska politika. U prosincu 2016. zabilježene su prve pritužbe migranata u iregularnim situacijama, koji su tvrdili da su bez propisane individualne procedure vraćene iz Hrvatske u Srbiju, a navodili su i kako je pri tom policija koristila nasilje. MUP je sve optužbe odbacio, no mi nastavljamo postupati o ovom predmetu, posebno s obzirom na potrebu provođenja učinkovite istrage koja jedina može pokazati je li bilo nepravilnosti. U tom smislu ističem i presude Europskog suda za ljudska prava protiv Španjolske od prošlog tjedna, u kojoj je određeno da je odvraćanje osoba na vanjskim granicama EU nezakonita i u suprotnosti sa Europskom konvencijom o ljudskim pravima. Nakon svih ovih problema koje sam spomenula i mnogih drugih koji su u izvješću navedeni, još jednom treba reći, da je u izvješću koje se nalazi pred vama, sveukupno 220 preporuka nadležnim tijelima. I to je doprinos ureda Pučke pravobraniteljice u postizanju dugoročnih, održivih i učinkovitih rješenja. Također, kao opunomoćenica Hrvatskog sabora za ljudska prava, pozivam vas da ovo izvješće i pogotovo preporuke koristite u svom svakodnevnom radu i na dobrobit građana. Uostalom provedba preporuka i ovisi o Hrvatskom saboru, o čemu između ostalog govori i podatak da su preporuke iz izvješća za 2014. g. bile provedene u znatno većoj mjeri od onih za 2015. Građani s druge strane sve češće prijavljuju svoje probleme, a o tome svjedoči porast od 86% broja predmeta u zadnje 4 godine našeg rada. Ja im želim i ovom prilikom zahvaliti na povjerenju, ohrabriti ih da i to dalje čine, jer jedino tako i sami mogu utjecati na promjene na bolje. Koristim priliku istaknuti izuzetno važnu ulogu koju ima suradnja. Dragocjene su nam naravno svi konstruktivni prijedlozi i primjedbe koje primamo, kako od vas saborskih zastupnika, tako i od ostalih dionika, jer oni u krajnjoj liniji mogu dovesti do toga da izvješće bude još bolje. I naravno, mišljenje Vlade na izvješće koje mi razumijemo kao nastavak našeg dijaloga. I na kraju, podsjetila bih da smo u svibnju, upravo u ovoj dvorani i uz okupljanje, zaista velikog broja dionika iz zemlje i inozemstva, obilježili 25 g. od osnivanja institucija Pučkog pravobranitelja, koja je u to vrijeme izrasla u zaista snažnu instituciju i razvila se od svoje usko … [[Govornik se ne razumije.]] uloge do neovisne nacionalne institucije za ljudska prava s međunarodnim priznatim najvišim stupnjem neovisnosti u središnje tijelo za suzbijanje diskriminacije i nacionalni preventivni mehanizam. I moram istaknuti i još jednu potvrdu kvalitete našeg rada na međunarodnoj razini, jer je prije dva tjedna europska mreža tijela za jednakost, za svoju čelnicu izabrala moju zamjenicu Tenu Šimonović Einwalter a s obzirom da ja predsjedam Europskom mrežom europskih nacionalnih institucija za ljudska prava to znači da će naš ured na neki način u iduće dvije godine voditi dvije najznačajnije mreže s područja ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije u Europi zbog čega sam zaista jako ponosna. I zahvaljujem ovim putem svim svojim zamjenicama, djelatnicima ureda na poslu kojeg svakodnevno zajedno obavljamo i koji je doveo do takvih rezultata. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem pučkoj pravobraniteljici gospođi Lori Vidović. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena pravobraniteljice. Ako se ne varam vaše izvješće prošle godine nije prošlo, odnosno Hrvatski sabor mu nije dao prolaznu ocjenu pa me evo interesira jedno pitanje za vas zašto iako normalno Zakon o pučkom pravobranitelju to ne predviđa da mijenjamo pravobranitelja, zašto vi iz moralnih razloga niste dali ostavku na vašu funkciju. Jel' to zbog plaće ili ste vi možda ne znam iznad Hrvatskog sabora koji vam nije dao prolaznu ocjenu vašem izvješću. I ovdje ste sada izlagali pred Hrvatskim saborom pola sata, pa me zanima osjećate li taj politički pritisak koji ste lani nakon te odluke izjavili da osjećate, da se osjećate pod pritiskom političkim zbog odluke Hrvatskog sabora koja je bila legitimna, legalna i bilo je legitimno legalno da ostanete, ali mislim da moralno nije bilo da ste morali otići s tog mjesta. I ne znam zapravo zašto niste otišli? Toliko za početak. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću. I ja bih vas zaista molio poštovane kolegice i kolege da se držimo teme, a tema je Izvješće pučke pravobraniteljice za 2016. godinu. Odgovor poštovana pravobraniteljica gospođa Lora Vidović, izvolite.
Hvala lijepo. Naravno da ostavku nisam dala zato što svoj posao obavljam stručno, profesionalno i u skladu sa svim najvišim standardima, hrvatskim zakonima i međunarodnim dokumentima kojima je Hrvatska stranka i koje treba primjenjivati i u skladu sa pučkim, Zakonom o pučkom pravobranitelju koji takvu neovisnost nalaže. Što se tiče političkih pritisaka od kad sam pučka pravobraniteljica nije ih bilo. Jedini pritisak koji sam osjetila je bilo neizglasavanje izvješća prošle godine, međutim ono nije utjecalo na moj rad. Dakle, ja tom političkom pritisku nisam podlegla, nego sam nastavila raditi jednako profesionalno zajedno sa svim svojim suradnicima u uredu i nastavit ću tako i dalje. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana pučka pravobraniteljice sa suradnicima. Ja stvarno ne bih ni u kom slučaju volio da vi moju repliku ili pojedinačno izvješće shvatite kao bilo kakav politički pritisak. Mi se dugo poznajemo i ja cijenim rad pučkog pravobraniteljstva, ali evo u samom uvodu u ovom izvješću, a dao sam si truda pročitati ga cijeloga kažete da je nedostajalo dijaloga u javnom prostoru, čitam cijelu rečenicu izražavali netrpeljivost prema manjinama dok su organizacije civilnog društva izložene financijskom, a nezavisne institucije političkom pritisku. Pa evo kolega Zekanović vam je rekao da vam nije prihvaćeno izvješće za 2015. godinu. Ja ne znam što se dogodilo, kakve ste vi posljedice uopće pretrpili. I kad netko napiše ovakvu rečenicu onda se postavlja pitanje je li pametno razgovarati o tome da vi to ne biste shvatili kao nekakav politički pritisak, ali ja to ipak moram komentirati. Kada kažete netrpeljivost prema nacionalnim manjinama vi i dalje u vašem izvješću na stranici 30. govorite zapravo o tim podacima, podacima o nasilju Srba koje se dogodilo u 2016. godini i njih je bilo 16. Znači slovom i brojkom 16, a sve te podatke ste dobili od Srpskog narodnog vijeća, odnosno od kluba SDSS-a. E sad ja ne znam čime i kako je SDSS kvalificiran davati takve podatke, tko provjerava takve podatke od strane vas ili od strane SDSS-a temeljem čega se zapravo oni provjeravaju. Jer znate da je i sama predstavnica … [[Govornik se ne razumije.]] internationala upravo zbog podataka SNV-a i SDSS-a zbog izvješća State Departmentu smijenjena jer se u javnosti zapravo stvara percepcija da se na svakom koraku događaju zločini iz mržnje, da je rasizam u porastu, odnosno da se radi o klerofašizmu. I to jednostavno nije dobro i treba kazati da se radi o jednom, svaki slučaj je težak, ali se ne radi o nekakvoj prekobrojnosti gdje se u javnom prostoru zapravo stvara jedna potpuno drugačija slika. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Babiću. Odgovor poštovana gospođa Vidović, izvolite.
Hvala lijepo. Kad govorimo o financijskom i političkom pritisku na udruge civilnog društva i neovisne institucije došlo je do smanjenja financijske podrške iz sredstava Nacionalne zaklade udrugama civilnog društva. O političkom pritisku se svakako radilo vezano uz Vijeće za elektroničke medije i pravobranitelju za djecu koja je u konačnici zbog neprihvaćanja izvješća i jer to zakon tako omogućuje i razriješena. I u mom slučaju sam rekla da je jedini pritisak kojem sam bila izložena je bilo neusvajanje izvješća, međutim ona nije zbog snažnih zaštitnih mehanizama moglo rezultirati razrješenjem. Dakle, to jest pritisak o kojem sam govorila. Što se tiče podataka rekla sam i u uvodnom izlaganju da smo izvješće utemeljili na preko 300, na dopisima koje smo poslali na preko 300 adresa koje su dakle uključivale cijeli niz nevladinih udruga uključujući i SNB. Mi za ovaj podatak navodimo da smo ga dobili od SNB-a, dakle tu nema nikakvih daljnjih misterija. Trudimo se da ono bude što je moguće sveobuhvatnije i utemeljeno na što je šire mogućem krugu informacija kako bi bilo najobjektivnije moguće. Naravno da kad govorimo i o pritužbama samim govorimo o subjektivnim izvorima informacija. Ali upravo zato da bismo postigli što je veći mogući stupanj objektivnosti temeljimo ga i na izvješćima i na istraživanjima drugih i to smo činili u sovom slučaju, dakle za svaki podatak koji unutra navodimo, postoji izbor informacija.
Zahvaljujem gospođi Vidović na odgovoru. Prelazimo na slijedeću repliku, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažena gospođo Vidović, vi kad ste uvodno govorili onda ste isto rekli jednu činjenicu koju imaju naši sugrađani priliku vidjeti, da u večernjim satima nas je u nešto manjem broju nego što je to inače. Jednako tako, dešava se u ovoj sabornici da su zanimljive teme u večernjim satima pa ostaju oni i najuporniji ali ovo nije tema mog javljanja. Tema mog javljanja je mi govorimo o izvješću, odnosno raspravljat ćemo o izvješću za 2016. 2016. je bila interesantna godina, bila je godina kad smo imali u jednom trenutku pokušaj preslagivanja dosta neuspješni, pa smo imali izbore i tu govorimo o javnom prostoru i javnom govoru gdje je zasigurno došlo do nešto jačih tenzija budući da je bio kao prvi pad Vlade koji je tu, ako se dobro sjećamo svi zajedno, jedan cijeli dan je bivši premijer Orešković imao prilike govoriti o tome zašto odlazi a onda smo bili u jakoj kampanji i zaista u javnom govoru su se čule rečenice i čule riječi koje je neprimjereno čuti. Jednako tako to vam nešto govori i o sastavu zapravo i o tome kako se provode izbori, govori i potrebi možda i nekakvim reguliranjima, ali neke stvari se uče. Kao što se uče i čitati vaše izvješće, kao što što se uči i to da izvješće vaše, mislim ne moramo biti zadovoljno s onim što unutra piše, ali moramo zapravo diskutirati o tome zašto je to napisano, što je bio uzrok tome što je napisano i da imamo 200 preporuka. I u odnosu na tih 220 preporuka da recimo za izvješće kad će raspravljati u 2018., 2017., da se osvrnete što se s tim preporukama desilo, Te preporuke su za tijela s kojima vi surađujete ali te preporuke su i za saborske zastupnike da zapravo svojim utjecajem nastoje da se neke stvari promijene i da ih bude manje. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Anki Mrak-Taritaš. Odgovor poštovana gospođa Vidović.
Hvala lijepo. O povećanoj učestalosti neprihvatljivog i diskriminatornog govora pisali smo i 2015. direktno ga povezujući uz predizborne kampanje a tada i za parlamentarne i predsjedničke izbore. Isto se nastavilo i u 2016. godini i upravo zato sam i apelirala na vas kao saborske zastupnike i političare i na važnost poruka i govora koji i vi sami upućujete koji se multiplicira u javnosti. Što se tiče osvrta o preporukama, ono je u izvješću navedeno, gdje god smo mi zato imali informacije i mogli to komentirati u pojedinim tematskim poglavljima. Nažalost Vladin ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina prestao je o tome voditi izvješće. Dakle dosadašnjih godina je redovito Vladin ured izvještavao o provedbi preporuka o izvješću pučkog pravobranitelja, ove godine prvi put to nismo dobili. Ja se nadam da će se taj mehanizam ponovno uspostaviti zato što nam jako puno znači upravo kako bismo mogli pratiti ispunjenost preporuka iz godine u godinu i na taj način zapravo mjeriti zajedničke rezultate koje postižemo.
Zahvaljujem na odgovoru gospođi Vidović. Imamo slijedeću repliku, poštovani kolega Ivan Pernar, nije nazočan. Poštovani kolega Miro Bulj. I Izvolite.
Uvažena pravobraniteljice, Ustav za sve nas mora biti jednak, to je na zemlji Sveto pismo. Činjenica, sami ste spomenuli da 90% ruralnog područja ljudi nemaju ono šta bi trebali biti, da su izloženi lošim zdravstvenim uslugama, da djeca nemaju iste uvjete školovanja, besplatne udžbenike, organiziran prijevoz i volio bi da ste se više na tome zadržali nego da ističete stvari koje ubit dijele hrvatski narod. Ja živim u mjestu gdje ima ljudi srpske nacionalnosti, iznimno sam ponosan na te ljude, dobri ljudi, doprinose zajednici i smatram da nemamo nikakvih problema po tome pitanju. Jedino koji su problemi to da su ljudi gdje vi niste bili glasni, a mislili su da ćete biti glasni, to je pitanju, samo ste ovdje spomenuli, Ovršnoga zakona, puno glasniji ste trebali biti, puno bučniji. Centralizirani ste ovdje pod svjetlima grada Zagreba, tu stvarate svoje zaključke, ja vjerujem da znate stanje na terenu. Imamo 2/3 Hrvatske prazne, zbog zakona koji ste vi sporadično ovdje spomenuli a oni su bitni, to su životni razlozi. Loše zdravstvene usluge, školstvo, Ovršni zakon, pogodovanje raznih institucija određenim skupinama ljudi i tu vas kao pravobraniteljicu nisam čuo. Centralizirani ste, ovdje su ljudi iz pravosuđa tj. visoki dužnosnici, u pravosuđe nitko ne vjeruje, jedino Horvatinčić vjeruje i da klika. I naravno da trebate biti bučniji i glasniji i decentralizirati se. Otiđite malo na teren pa ćete manje imati u svome opisu stvari koje dijele ovaj na rod i vjerujte mi i znajte da je trenutno nacionalna manjina na vlasti, SDSS, Pupovčevi na vlasti, ima u izvršnoj vlasti i pravosuđu svoje ljude, prema tome manjina ima u Hrvatskoj ono gdje na svijetu nema niti jedna druga manjina. Ja bi volio da u Srbiji ima hrvatska manjina… [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Odgovor gospođa Vidović. Izvolite.
Hvala vam na vašem komentaru, ja sam u pola sata pokušala dati jedan opći kratki presjek nekih od tema koje naravno nisu sve najznačajnije mogle biti navedene u pola sata. Pitanje ovrha s kojima su građani suočeni je jedno od po mom mišljenju, najbolje obrađenih u ovom izvješću, na pune 4 stranice pišemo o problemima ovrha, 4 i pol. Sudjelovali smo u izradama odnosno sa svojim prijedlozima u izmjenama rekla bih svih ovršnih zakona do sada i zalažemo se za cjelovitu izmjenu, dakle ne samo za izmjene i dopune, redovito o tome komuniciramo s javnošću uključujući putem newslettera zašto to svaki ne prolazi, ni ja sama ne znam. Što se tiče centralizacije dopustite da se snažno ne složim sa vašom konstatacijom. Ja sam 2013. postala pravobraniteljica. 2014. i 2015. smo otvorili područne urede u Osijeku, Rijeci i Splitu. Na terenu smo neprestano. 2016. dakle 50 gradova i općina. Zadnje smo bili u Vukovarsko-srijemskoj županiji prije nekoliko tjedana već je možda i prošlo mjesec ili dva. Neprestano smo na terenu i razgovaramo sa građanima, županima, gradonačelnicima, načelnicima općina, nevladinim udrugama, građanima samima i to je veliki izvor informacija i to je ono što nama daje argumente i snagu zagovaranja u odnosu na javnost ali i na vas u Hrvatskom saboru.
Zahvaljujem na odgovoru gospođi Vidović. Poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, pučka pravobraniteljice. Ja se neću osvrtati na ove teme o kojima je govorio moj kolega Bulj, znači koji se tiču toga što Srpsko narodno vijeće prijavljuje sve, tako da sam i ja u njihovom biltenu ispao ustaša, a jasno je poznat moj stav tako da koga oni proglase ustašom, znači po njima smo svi vjerojatno zastupnici ovdje u Hrvatskom saboru i bilo tko što je nešto kritizirao rad SDSS-a i Milorada Pupovca i njegov etno biznis mi smo svi valjda svi ustaše po tome. Ono što bih se ja složio sa vama što vjerojatno kolega Bulj nije upratio je da ste vi reagirali kada su bile izmjene Ovršnog zakona. Rekli ste da ono što smo mi usuglasili sa HDZ-om da neće pomoći svim građanima koji su time pogođeni, da su potrebne puno korjenitije promjene. Ono što mi se ne sviđa je to da kada smo ovdje gurali, žestoko se borili, kada su nas udarali određeni mediji za izmjene Zakona o HRT-u gdje je 110 tisuća naših građana pod ovrhama, gdje se radi o teretu koji iznosi 35 milijuna kuna kada smo se ovdje žestoko borili da dođe do tih izmjena i došlo je do toga. I sada će morati taj postupak voditi i sami HRT što će znatno smanjiti troškove naših građana. Ja bih volio da smo i tada dobili jednu potporu sa vaše strane. Ja se nadam da ta potpora nije izostala zato što ste se možda bojali vašeg tretmana u medijima. Ja se ne bojim Marijana Hanžekovića, ne bojim se HANZA medije, ne bojim se Jutarnjeg, Slobodne i svih ostalih izdanja i mi smo to progurali ovdje u Hrvatskom saboru i zbog toga je jedan veliki dio naših građana u boljem, puno boljem položaju i volio bih da kao što ste dali potporu izmjenama Ovršnog zakona i rekli da još trebaju korjenitije volio bih da ste nas poduprli u ovome. Ja se nadam da to nije izostalo, da ne bi izostala možda neka bolja medijska slika o vašem radu. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Grmoji. Odgovor gospođa Vidović, izvolite.
Hvala na komplimentu. Očito visoko procjenjujete utjecaj i ulogu koju imamo u medijskom praćenju. Koristim ovu repliku djelomično i zato da unaprijed kažem da neću moći odgovarati na svaku repliku koju kažete, pa da ne ispadne da nešto propuštam temeljem nekih drugih kriterija. Naprosto mislim da to nije učinkovito za večerašnju raspravu. Trudimo se sudjelovati u izmjenama svih zakona od faze javne rasprave kad god za to imamo kapacitete, kad god upratimo, pratimo, pokušavamo od javne rasprave sve do drugog čitanja pred Saborom i često smo u saborskim odborima. Sigurno ako nismo sudjelovali u nekom dijelu izmjena to nije radi straha od medijske odmazde ili nečeg sličnog, nego zato što vjerojatno u tom trenutku nismo imali kapaciteta. I ja vjerujem moguće su situacije i u kojima će nam nešto i promaknuti i tu je također jako dobra suradnja, informacije koje ćemo dobiti od drugih dionika u kojem slučaju se onda možemo uključit u izradu nekih konkretnih zakona, ali ponekad je zaista tih propisa dosta u javnoj raspravi teško je u sve se moći uključit istovremeno. Evo hvala.
Zahvaljujem gospođi Vidović. Slobodno možete odgovarati na svaku repliku. To je stvar vaše procjene. Imate poslovničku mogućnost kada za to postoji prostor. Sljedeća replika poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče, gospođo Vidović. Ja mislim skrenuti pozornost ne na način da kritiziram pojedine dijelove izvješće nego da vas upravo suprotno potičem da upozoravate na sve probleme koje naši sugrađani imaju bez obzira tko je to prijavio. Mislim da je to irelevantno s koje strane prijava dolazi ukoliko je ona istinita i ukoliko bi se ona trebala otkloniti i ukoliko bi vaša neka preporuka pomogla da naši sugrađani imaju manje problema i ne javljaju se pučkom pravobranitelju, odnosno pravobraniteljici. Mene više smeta što ovdje jedan dio zastupnika problematizira podršku vašem radu na način se i onda i vaše preporuke i ono šta radite ne doživljavaju u izvršnoj vlasti, odnosno u ministarstvima. Tu su predstavnici ministarstava i mene bi zanimalo koliko preporuka su oni prihvatili u odnosu na ono što ste prošle godine u izvješću napisali bez obzira šta ste vi rekli da s obzirom da većina zastupnika nije prihvatio vaše izvješće, ali vaše izvješće je zaslužilo ako ništa provjeru tih institucija i možda neke od tih stvari su se mogle primijeniti u praksi. Ono što mene brine je da od vaših preporuka svega 27% su se prihvatili, tako da vi ako date 220 godišnje preporuka njih 160 ostanu mrtvo slovo na papiru. I to se postavlja pitanje koliko je onda efikasan vaš rad. I tu bi se zastupnici trebali pitati da li vam mogu dati podršku na način da vaš rad bude onda i efikasniji.
Zahvaljujem gospodinu Marasu. Odgovor gospođa Vidović, izvolite.
Na kraju zaista moram odgovarati na svaku repliku. Samo u dijelu koji se odnosi na ispunjenost preporuka. Ispunjenost preporuka iz Izvješća za '15. je bitno manja nego ispunjenost preporuka u izvješću za 2014. Ja vidim više razloga za to. Jedan je vrlo vjerojatno neprihvaćanje izvješća od strane Hrvatskoga sabora zbog čega neka tijela nisu smatrala da su obavezna ili dužna te preporuke provoditi. Drugi razlog je sasvim sigurno i kampanja odnosno parlamentarni izbori zbog kojih ministarstva dobar dio godina nisu imali čelne osobe pa je u tom smislu došlo do možda neke smanjene aktivnosti. Mi pratimo ispunjenost preporuka iz godišnjih izvješća, trudimo se unapređivati stalno taj sustav praćenja iako je to dosta komplicirano. Pratimo preporuke po tome jesu li ispunjene, neispunjene u provedbi ili u razmatranju, i po onome što nam nadležna tijela odgovore ali i sami nastavljamo pratiti je li to zaista tako kako su odgovorili ili ne. Konačno još jedan razlog zašto su preporuke za '15. ispunjene u manjoj mjeri nego u '14. je naprosto zato što je proteklo puno manje vremena. To su sve sustavne preporuke koje ciljaju strateškim promjenama, društvenim promjenama za koje je potrebno puno više vremena i jasno da što je protek vremena veći da je ispunjenost preporuka veća, ali podrška Hrvatskog sabora pritom je izuzetno važna. I ja vas pozivam da tu podršku izvješću date upravo kako bi građani osjetili te pozitivne promjene koje kroz ispunjenost preporuka dolaze.
Zahvaljujem gospođi Vidović na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Josip Borić. Izvolite!
Hvala lijepa. Uvažena pravobraniteljice, ja sam pažljivo slušao vaš uvodni govor 30 minuta i stekao sam možda krivi dojam. Uzeo sam ovaj vaš materijal i sad bi to opisao na način evo na prvoj stranici vam fali jedno slovo, ovo ne valja. Nije spomenuto, dvije minute prije kraja ste spomenuli Vladu da imate dijalog, niste spomenuli te sve aktivnosti Vlade jer na vaših 223 stranice materijala Vlada je odgovorila sa svojih 46 sviđalo se to nama, ne sviđalo se to nama, mislim da je vrijedno to spomenuti. Ovdje sjedi sedam ljudi koji su predstavnici Vlade i jednostrani prikaz situacije nije ono što mi danas živimo bez obzira na to da ću uvijek reći da nismo savršena država, da nismo država koja nema problema i da ovakva priprema i slikovito dođete ovdje i kažete evo 5 tisuća predmeta, terenski rad u više od 50 gradova, podaci dionika, nacionalna međunarodna istraživanja, 220 preporuka, to je dojam a dojam može biti različit u odnosu na ovo što vi ovdje izgovorite. Niste ni u jednoj rečenici rekli što ste napravili sa ili što je Vlada napravila temeljem preporuka za 2015. godinu, da li će u 2017. biti isto izvješće na način da Vlada ništa nije napravila od 220 preporuka u 2016. Ja ne mislim da je tako, ja to ne mislim i nemojte to doživljavati kao pritisak, ne. Samo pokušavam stvoriti svoju sliku o vašem izvješću koje je jednostavno, sve mi super radimo, mi sve dobro radimo, udvostručili smo broj predmeta a Vlade nema nigdje. Ima Vlade, ona radi, vjerojatno možda i griješi ali ne spomenuti uopće Vladu osim u jednoj rečenici 2 minute prije kraja da imate odnos sa Vladom nekakav komunikacije po meni ste se trebali osvrnuti daje ipak nešto napravljeno jer ovako je to jednostrana supervizor nekakva reakcija na situaciju u Republici Hrvatskoj i naravno da ćemo pokušavati danas mi u Saboru raspravljati na temelju onoga što piše i Vlada ali i pučka pravobraniteljica.
Zahvaljujem kolega Borić. Odgovor gospođa Vidović. Izvolite!
Zaboravila sam na početku spomenuti da osim integralnog teksta izvješća smo predali Hrvatskom saboru i 30 strana sažetka koji je vođen isključivo kriterijem kvantitete nadajući se da nećete na njemu temeljiti svoju raspravu i vizualni prikaz koji imate u rukama. Dakle, ovo je vizualni prikaz Izvješća pučke pravobraniteljice za 2016. godinu a ne mišljenja Vlade na to izvješće. Što se tiče mog govora u kojem kažete da sam u zadnje dvije minute spomenula mišljenje Vlade ja bih vas podsjetila na sve dijelove u kojima sam to govorila, neću baš stići sve pročitati ali na samom početku sam rekla da imamo odličnu suradnju odnosno dobru suradnju s Ministarstvom za demografiju, mlade, obitelj i socijalnu politiku, Ministarstvom unutarnjih poslova i Ministarstvom pravosuđa, neredovito nam odgovaraju Ministarstvo državne imovine, graditeljstva, prostornog uređenja i Sveučilišta u Zagrebu. Pozdravljam značajnu pozitivnu promjenu koja je najavljena u mišljenju Vlade na ovo izvješće a to je uvođenje socijalnog kriterija za dodjelu subvencija za energetsku obnovu kućanstva kao dio borbe protiv energetskog siromaštva. Pozitivna je najava da će se sklapanje ugovora o dosmrtnom uzdržavanju zabraniti osobama koje pružaju socijalne usluge i članova njihovih obitelji ali potrebno je također uvesti registar ovih ugovora i ograničiti njihov broj po uzdržavatelju. Također je iznimno važno jer je o građanima koji nemaju vremena da sudski postupci budu žurno. Iznimno je važna najava Vlade u mišljenju na naše izvješće kako će Ministarstvo zdravstva u skladu s našom preporukom do kraja godine donijeti Pravilnik o osiguravanju medicinski prihvatljivog vremena za ostvarivanje mjera zdravstvene zaštite i Ministarstvo pravosuđa koje je odlučilo popuniti sistematizirana radna mjesta u zatvorskom sustavu. To je sve prije ove zadnje dvije minute o kojima sam govorila o dobroj suradnji Vlade. Dakle, vrlo detaljno sam izvijestila o našem stavu u odnosu na neke preporuke.
Zahvaljujem gospođi Vidović na ovom odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite!
Hvala. Poštovani potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani predstavnici ministarstava! Replika je za to da se odmah dodatno nešto pojasni i da se ne ide možda još dodatno u raspravu sa jednom krivom tezom. Sve što ste nabrojali u svojem Izvješću za 2016. koja je po mnogo čemu bila specifična godina su određeni problemi društva, neki progresivno su napredovali, neke smo srećom međuresornom suradnjom ispravili i to ste naglasili i vaše izvješće je zapravo pokazalo određene devijacije društva. I sad gledajući izoliranu Hrvatsku mogao bih se odmah u startu steći krivi dojam da je hrvatsko društvo u mnogočemu negativno. Ali gledajući komparativno u odnosu na druge europske zemlje, ta teza ne stoji, dakle, zaključak je da bi ovakvo ili vrlo slično izvješće zapravo gotovo identično imale pa još neke zemlje da ne kažem većina europskih zemalja. Neke su zemlje, naravno bogatije, pa izostaje set socijalnih problema. Ali, što se tiče diskriminacije kao gorućeg problema, tu baš ne bi bilo razlike. I to je nedavno i Europska komisija naglasila u svojem izvješću. Zato bi trebalo dodatno naglasiti tu činjenicu koja mi je nekako promaknula u vašem uvodnom izlaganju, da situacija s ljudskim pravima u Hrvatskoj, nije bitno različita u odnosu na prosijeku EU. I biti će vjerojatno u daljnjem raspravama neki neobjektivnih ocjena da je Hrvatska nekakva crna rupa Europe, da je Hrvatska zemlja u kojoj se najgrublje krše ljudska prava itd. To treba jasno reći odmah u startu da ne stoji, što naravno nipošto ne umanjuje potrebu za žurnim djelovanjem, na ispravljanje svih onih pitanja, koje su uočeni kao problemi i gdje smo kao društvo podbacili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Odgovor gospođa Vidović. Izvolite.
Slažem se s vama. Hrvatska apsolutno nije najgora. Evo, izvješće o temeljnim pravima agencije za ljudska prava EU govori upravo kao sve države članice, većina država članica Vijeće Europe zapravo ima iste probleme. Dijelimo iste teme i dileme. I što se tiče diskriminacije, kao i u Hrvatskoj i u Europi, svaki 5 građanin se osjeća diskriminiranim. Jednako tako, jako je veliki problem neprijavljivanje diskriminacija iz različitih razloga. Dakle, tu smo, u nekim stvarima smo možda bolji od europskog prosjeka, u nekima smo lošiji, ali nosimo se s svim problemima kojima se n ose i ostale države.
Zahvaljujem na odgovoru gospođe Vidović. Želi li možda netko od predstavnika Vlade, dati dodatno obrazloženje? Nitko, zahvaljujem. Određujem stanku do 21,00. Hvala lijepo. STANKA U 20,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGE, poštovani kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvažena pravobraniteljice, gosti, uvažene kolegice i kolege. Danas ovdje imamo Izvješće pučke pravobraniteljice koje na vrlo lijep način detektira sliku ovoga društva, daje nam jako puno korisnih informacija i u biti govori istinu o stanju u Hrvatskoj. I upravo je to razlog zašto neki zastupnici prije svega ovi iz vladajuće koalicije reagiraju vrlo burno jer oni jednostavno istinu ne mogu slušati. Znači oni uopće ne mogu raspravljati ovome što ovdje piše nego oni jedino što mogu pitati, a kad ćete vi dati ostavku i kad ćete više začepiti i prestati itd. jer oni poput one bajke o Snjeguljici, oni su sposobni samo gledat svoju vlastitu sliku u ogledalu koja im mora govoriti – joj kako ste vi lijepi i pametni, najljepši ste na svijetu. Oni se nisu u stanju suočiti sa stvarnim životom za razliku od vas, iz vrlo jednostavnog razloga jer oni sa prosječnim građanima ne komuniciraju. A vi to činite na svakodnevnoj bazi, to je vaš posao i vaš život. I vi vrlo dobro znate kad pišete ova izvješća temeljem čega ih pišete. A pojedini zastupnici koji se kreću u nekom svom virtualnom svijetu, zatvorenom krugu par istomišljenika koji žive poput njih poput bubrega u loju. Oni jednostavno ne mogu slušati opće, a kamoli pojmiti da su neki ljudi beskućnici, da su neki ljudi diskriminirani, da neki ljudi nemaju prava, da su ekstremno siromašni itd. I kao što ste sami rekli da građani u biti uopće ne vjeruju institucijama, pa evo ove reakcije su klasični dokaz zašto im ne vjeruju. Jer ih vladajuća garnitura ne želi čak niti saslušati, a kamoli im pomoći. U cijeloj ovoj priči oko stanja nacije i zaštite njihovih prava, vi ste problem pučka pravobraniteljice. Vi ste problem za njih naravno. A ne ti ljudi o kojima vi govorite, tako ispada barem po ovoj raspravi koju smo čuli ovdje. A o ovim problemima koji su tu navedeni ne da mi ne bi bilo dosta 15 minuta govoriti, vjerojatno mi ne bi bilo dosta 15 sati, tako da ću se fokusirati samo na par mjesta, a ostalo ćemo probati kroz replike nekako valjda do ponoći barem spomenuti. Jer naravno bilo bi lijepo govoriti i o diskriminaciji nacionalnih manjina koja je neosporna i vjerskih zajednica, također o ponašanju na utakmicama, problemima ploča, problemima naravno hrvatskih branitelja, pravosuđa, radu policije, ali evo vrijeme nas na žalost poprilično ograničava. Ono što ja želim ovog puta dakle, istaknuti, ovo što ste spomenuli da u Hrvatskoj 20% građana je siromašno i 8% ekstremno siromašno, što nekakvom jednostavnom matematikom znači da u Hrvatskoj oko milijuna građana, blizu milijun građana, negdje između 800 i 900 tisuća građana najpreciznije rečeno siromašno, a nekih 400 tisuća dakle, ekstremno siromašno. Mnogi hrvatski građani dakle, nemaju što jesti i nemaju gdje stanovati. I meni je žao jedino iz cijelog ovog vašeg izvješća što vi niste čak niti okvirno spomenuli koliko bi trenutno bio broj beskućnika u Republici Hrvatskoj. Tako da se moramo orijentirati na neke pomoćne pokazatelje, a jedan od njih je evo uspio sam ga pronaći u ovom časopisu Ulične svjetiljke koje svakog dana nude da kupimo tu pred Hrvatskim saborom i na Jelačić placu, časopis beskućnika koji kaže da se broj beskućnika u Europskoj uniji od 2011. godine povećao za 50%, a broj mladih beskućnika za 75%. Pretpostavka je da u Hrvatskoj u ovom trenutku živi najmanje 10.000 beskućnika i to je vrlo žalosno, da mi pokraj desetina i desetina tisuća praznih nekretnina u Republici Hrvatskoj, ne samo da imamo 10.000 beskućnika nego svakodnevno povećavamo njihov broj nasilnim deložacijama i kojekakvim drugim nezakonitim i protu ustavnim radnjama. I upravo sad u ovom trenutku dok ja ovo govorim u Zagrebu stotine i stotine usudio bih se reći tisuće beskućnika pokušava pronaći mjesto za spavanje. Evo ako mi ne vjeruje zastupnica Petrijevčanin koja kaže da su to fantazije, ja ju mogu sada nakon ovoga saborskoga zasjedanja povesti po parkovima u gradu Zagrebu pa da probamo naći klupu koja nije zauzeta. Idemo prošetati malo Importane galerijom i drugim podzemnim garažama pa da vidimo koliki ljudi nemaju čak niti krevet, a kamoli svoj dom. U Hrvatskoj bi se navodno taj problem beskućništva trebao rješavati na način da svaka županija i svaki veliki grad ima prihvatilište za beskućnike i da ima organiziranu javnu kuhinju, ali na žalost nema. U Hrvatskoj postoji samo 15 prihvatilišta za beskućnike koja sve zajedno imaju manje od 500 mjesta za prihvat što znači da taman kad bi ti beskućnici i htjeli i mogli bi mogli doputovati iz Siska u Zagreb gdje je prihvatilište, opet mjesta ne bi za njih bilo. Osim tih beskućnika naravno postoji ogroman broj ljudi koji živi u krajnjim neadekvatnim uvjetima što ste vi spomenuli da recimo mnogi od njih nemaju čak ni vodu u svome stanu u lojem žive a naši zastupnici vladajuće koalicije kažu ne, ne, nije to tako. Mi živimo isto kao u Parizu, Londonu, tamo isto tako ljudi žive. Mi ne trebamo o tome brinuti, trebamo brinuti o limuzinama, treba kupiti svije limuzine, tenkove, treba kupiti crvene tepihe za Sabor, evo 550 tisuća kuna da fina gospoda otaru noge, treba kupiti avione borbene, F16, 12 komada da može par malograđana mahati sa zastavicama dok ljudi spavaju na betonu Importnannea. To je tak raskorak koji vi vrlo lijepo ocrtavate a koji naša gospoda zastupnici, kojima građani naravno ne vjeruju, ne žele čak niti saslušati a kamoli ovih 220 preporuka, pa oni to ne mogu ni pročitati a kamoli da bi nešto po tome, znate vi koliko je to redova 220 preporuka, pa to zahtijeva trud. Kakve preporuke, kog zanimaju te vaše preporuke osim par časnih iznimaka. A zašto se to dešava, to je doista pitanje. Da u Hrvatskoj dakle imamo ljude koji gladuju, da imamo ljude koji nemaju gdje spavati, očito zato što je nastao poremećaj u društvu. Jer na svijetu postoji 20 milijardi živih bića. I sva ta živa bića počevši od najsitnijeg mikroba pa do slona imaju svoj dom i imaju šta jest. Jedino mi ljudi nemamo šta jest i nemao gdje spavati i nemamo doma. Znači poremećaj je kod nas. I da naše vladajuće garniture shvate da se radi o poremećaju, one bi jednostavno reagirale i taj problem bi nastojale otkloniti i bez ovih vaših preporuka. Evo Finska, sustavno smanjuje broj beskućnika. Mnogi gradovi u Kanadi su broj beskućnika sveli na nulu. A mi, mi dakle ne želimo čak niti sa saslušati pučku pravobraniteljicu jer nam ide na živce, naravno ne meni ali onima koji bi mogli nešto poduzeti, ključno je pitanje kako se ona usudi reći da su manjine diskriminirane ili ne znam civilno društvo. Oni ne mogu civilno društvo vidjeti. Pa sad smo slušali neki dan je bila zaklada civilnog društva, oni bi to najradije ukinuli, kakvo civilno društvo, udruge, to im je mokra krpa u lice. Srbe oni da ne vole, pa oni vole Srbe najjače, pa evo u Vladu su ih uzeli, kako im možete reći da postoji neka diskriminacija. Nema toga. To vaš ured krivo razumije. Također evo u Hrvatskoj imamo slučajeve da dok ljudi gladuju, dok ljudi žive, u ekstremnom siromaštvu se masovno baca hrana, svakodnevno mate slučaj pekara … [[Govornik se ne razumije.]] koji dijeli ljudima besplatno kruh već godinama i dobio je 300 tisuća kuna kaznu zato što ljudima dijeli besplatno kruh i platio je. To vam je u Hrvatskoj stvarnost. Također bih htio napomenuti da mnogi od tih ljudi koji su dakle siromašni i beskućnici, nisu ljudi koji su problematični u smislu da imaju nekakve socijalne poremećaje tipa alkoholizam itd., nego se radi često o mladim obiteljima u kreditima, čitam službenu statistiku, o ranijim nositeljima stanarskog prava, o nezaposlenim osobama, o hrvatskim braniteljima, zamislite to. Čak o ljudima koji imaju visoko stručno obrazovanje i ne mogu naći posao nikakav a posebno posao u struci. I to također vrlo lijepo ocrtava ovo vaše izvješće jer vi između ostaloga navodite da 2300 učenika napušta srednju školu, to je nevjerojatno, ja se pitam što Ministarstvo obrazovanja poduzima po tom pitanju, a 88% studenata samo financira svoje školovanje, da isti toliki postotak odraslih sami financiraju svoje doškolovanje ili obrazovanje odraslih i da im ponovno ni to nije nikakva garancija da će se zaposliti jer u ovoj zemlji se ne zapošljava po stručnim kriterijima nego se zapošljava naravno po članskoj iskaznici. Imamo slučaj prije par dana na koji je Živi zid upozorio i sad je već cijeloj javnosti poznat da se ravnatelja knjižnice u Slunju postavlja vodoinstalater. I to nije problem, iako u Hrvatskoj već 3 desetljeća postoji studij bibliotekarstva, mi moramo postaviti vodoinstalatera jer se tim ljudima koji imaju diplome i školu, nisu u dobroj stranci ili nisu u nijednoj. Prije su bar pokušavali kupiti diplome pa glumit da imaju obrazovanje sad više ni to neće jer im je to zamorno i preskupo pa sad pokazuju svoje pravo lice. Dakle, ovdje želim reći da je stvarnost u Hrvatskoj vrlo surova i da bi bilo poželjno da se ove vaše preporuke poštuju, štoviše, da se poduzme inicijativa i bez preporuka da se stanje ozbiljno mijenja. Nažalost svi oni koji su s vama složni, koji isto tako već mjesecima pa i godinama govore u Saboru ovim problemima, nazivaju se populistima, nazivaju se neodgovornima, radikalima, da ne znaju što pričaju. I to je dakle, jedan veliki društveni problem, da zakonodavna vlast u RH i izvršna vlast u RH, postaje sve više i više odvojena od svoga naroda. Kakve će biti posljedice s toga, u konačnici možemo predviđati. Dakle, vrlo loše, a kakve će biti posljedice za vas, koja ste se usudili reći, kakvo je stvarno stanje života kod nas, to isto nije teško predvidjeti. Prema tome, jedino što mogu reći je da će Živi zid, Klub Živog zida i SNAGA-e podržati ovo izvješće, jer je ono u svojoj biti napravljeno vrlo kvalitetno, a što je najvažnije od svega istinito je. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Replika, poštovani kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažni kolega Bunjac da ni u Londonu, ni u Parizu nije ništa idealno, tako nije ni u Hrvatskoj. Čak, kod nas imamo zabrinjavajuće podatke. Tako 350000 građana živi u ekstremnom siromaštvu, 100000 ljudi je blokirano zbog duga manjeg od 10000, dakle, zbog režije. To su fakti, to je naša stvarnost, nažalost. No iz rasprave koju smo čuli do sada, evo iz vaše rasprave, iako ste vi govorili afirmativno u izvješću i tu vas potpuno podržavam, dobiva se dojam da bi Pučka pravobraniteljica valjda trebala hvaliti naše postignuće. Ali, kolega, to nije uloga Pučke pravobraniteljice. Mislim da se tu možemo složiti. Jer, nitko ne naziva Pučku pravobraniteljicu i kaže, znate, primio sam izrazito veliku mirovinu koja mi upućuje da dostojno živim. Nitko ne nazove Pučku pravobraniteljicu pa kaže, imam prava na besplatnu pravnu pomoć, to mi je baš super. Nitko ne nazove Pučku pravobraniteljicu i kaže, dostupne su mi sve komunalne, socijalne i ostale usluge. Ne, ljudi Pučku pravobraniteljicu zovu kad imaju problem. I normalno je da u izvješću raspravljamo o problemima. I kako ste rekli i tu se slažemo, ove preporuke, koje bi nam trebale biti dragocjene, zato što nas upozoravaju, upravo na zakonske prepreke i prepreke u sustavu, da bi se ta prava ostvarivala. Zbog toga nam je to dragocjeno, trebalo nam biti svojevrsna Biblija u našem zakonodavnom radu.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću, odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Hajduković, ne samo da bi nam trebala biti smjernica, nego bi nam trebao biti prioritet, apsolutni prioritet, jer tko će pomoći ljudima u nevolji, ako ne oni ljudi koji nisu u nevolji. Dakle, može li pomoći siromah, siromahu? Vrlo teško. Siromahu može pomoći čovjek koji ima novaca. Može li pomoći bolesnome bolesni? Isto dosta teško. Prije će bolesnome pomoći onaj čovjek koji je zdrav. Može li pomoći stogodišnjaku, stogodišnjak? Isto je pitanje. Prije će mu pomoći čovjek od 20, 30 godina nego onaj koji je njegov vršnjak. Znači upravo mi, koji smo sada u poziciji da pomognemo, mi koji imamo resurse, mi koji imamo ugodan život i što je najbitnije od svega koji smo dobili povjerenje građana na izborima, mi moramo pomoć, to je naš posao. To nije posao Pravobraniteljice za djecu, za Pučke pravobraniteljice, doduše i njezine, ali ona nema u ruci sve alate koji joj mogu poslužiti za rješavanje probleme građana. Na nama je odgovornost. Ja mislim da bi ovaj Sabor, prvenstveno trebao riješiti pitanje beskućnika, pitanje ekstremnog siromaštva, pitanje napuštanja škole i pitanje nezaposlenih mladih, nego što mi ovdje u Saboru dobivamo na dnevni red. Dobivamo koliko treba biti plina u klima uređajima i koliko može Zoološki vrt ukrasti jaja iz gnijezda. Eto kakve mi imamo prioritete. I onda kad su takve bezvezne teme na dnevnom redu, onda se o njima raspravlja satima, ujutro, a ovakva super važna tema se stavi u 10 sati, 11 navečer i čeka se kad će tko fizički klonuti da ode kući i da sve bude čim prije gotovo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovana kolegica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, vi ste na kraju svoje rasprave rekli, da se brinete što će biti sa Pučkom pravobraniteljicom, s obzirom na izvješće koje je podnijela ovom Visokom domu. Sreća da se odbijanjem izvješća pravobraniteljica, odnosno, pučka pravobraniteljica ne može smijeniti, za razliku od nekih pravobraniteljica, kao pravobraniteljica za djecu ili pravobraniteljica osoba sa invaliditetom. To smo imali prilike gledati. Izvješće koje nama podnose pravobraniteljice je u stvari presjek stanja društva u kojem se nalazimo. Dakle, pravobraniteljice kad sastavlja izvješće ona ne prezentira činjenično stanje. Dakle, nije pravobraniteljica izmislila podatke, pa eto, tako sada, otprilike njoj se čini da bi to tako bilo, pa nam je sad to tu nama prezentirala. Ne. Ona je te podatke skupila s terena. I to je stanje na terenu, to je stanje u našem društvu. I zato, kad smo govorili i o pravobraniteljici za djecu, zaista, o takvim izvješćima ne treba glasati. Glasanje u ovom Visokom domu, na način, da odbijanjem izvješća se može mijenjati pravobraniteljica, samo zato što je napisala činjenično stanje u društvu je nedopustivo. Dapače, ovaj Visoki dom treba raditi po tom izvješću. Dakle, mi svi ovdje zajedno trebamo pogledati sve te preporuke koje smo dobili i kad donosimo zakone, raditi na tome, da se sve te preporuke ugrade u zakon. A ne, zato što se nama sviđa ili ne sviđa izvješće smijenimo ili promijenimo pravobraniteljicu bez obzira na to što piše u izvješću jer to je činjenično stanje s terena.
Zahvaljujem kolegici Komparić Devčić na replici. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite!
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Komparić Devčić, ja se u potpunosti slažem s vama i žao mi je slušamo ovdje članove HDZ-a pa čak i njihovoga premijera kako pričaju isto to što i vi ste sad rekli a u praksi rade posve drugo. Znači mi smo čuli od predsjednika Vlade Plenkovića da će on jačati povjerenje u institucije a mi vidimo da on smjenjuje pravobranitelje dakle koji nemaju nikakvu političku funkciju zato što su podnijeli izvješće koje oslikava stvarno stanje stvari. A ni do te mjere ne mogu podnijeti kritiku da hapse mlade ljudi koji napišu jedan komentar na facebooku, i to ne jednom, to se hapsi svakih par dana nekoga. I to je vrlo loše. Tako se povjerenje u institucije ne vraća. A da netko ima toliku taštinu da ne može čuti jednu kritiku na svoj račun koja ni po čemu nije uvredljiva, koja nije ni po kojem kriteriju subjektivna niti iracionalna nego dakle oslikava samo presjek onoga što se dešavalo u Uredu pravobraniteljice u zadnjih godinu dana. To je vrlo loša poruka. To pokazuje da mi kao društvo nismo još sazreli, kao demokratsko društvo nismo još u cijelosti sazreli i da tu ima ogromnoga prostora za poboljšanje. U pravu ste, onog dana kad se prestanu smjenjivati pravobraniteljice i kad se uopće prestane glasati o stvarima koje su dakle napravljene od strane stručnjaka profesionalaca tog časa će možda u ovom društvu konačno doći do nekih promjena. Ali vi ste mogli vidjeti da ovdje neki od svega ovoga što smo u izvješću čuli od 223 stranice imaju samo jedno pitanje kad ćete gospođo pravobraniteljice dati ostavku, to je jedino što njih zanima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Bunjcu. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedavajući, uvažena pravobraniteljice, članovi ministarstava! Evo ovdje imamo znači ispred nas Izvješće pravobraniteljice za 2016. godinu o stanju po brojnim, izvješće po brojnim stavkama, međutim ono što je ključno to su područja koja su ruralna, to sam i kazao u samoj replici. Smatram da je Ustav za sve treba biti jednak, trebamo stvarati iste uvjete življenja u područjima koja se iseljavaju nažalost sada cijele obitelji odlaze već godinama u druge zemlje tako da nam ostaju prazna ognjišta i sve više i više tako da doslovno imamo sve više praznih cijelih sela, škola, ustanova, ali zbog toga što se Ustav ne poštiva. Krenut ćemo od onoga najbitnijeg a to je ono životno, to je infrastruktura na tim područjima, to je znači zdravstvo. Na tim područjima ljudi nemaju osnovne zdravstvene usluge bez obzira koje su nacionalnosti, sad govorimo o svim ljudima i građanima Republike Hrvatske. Ti ljudi nemaju nikakve uvjete, za svoju djecu nemaju školski organiziran prijevoz za učenike, nemaju besplatne udžbenike što u Zagrebu imamo. Znači, po tome dijelimo najprije roditelje jer dolje su puno roditelji u lošijoj situaciji prije svega jer imaju manju mogućnost zarade nego što imaju u Zagrebu a nikakvi im uvjeti nisu osigurani. Znači, roditelji nisu u mogućnosti osigurati svojoj djeci uvjete školovanja a znamo da i sveučilišta su u većim centrima i gradovima tako da i taj dio u Republici Hrvatskoj u biti ne poštiva Ustav, pravo na školovanje svima pod jednakim uvjetima što bi u jednoj socijalnoj državi ustavom zajamčeno socijalne kategorije trebalo poštivati. Znači, ljudska prava su ovdje u Hrvatskoj svima ugrožena osim interesnim skupinama koje su ponikle iz političkih elita, koje su stvorile određene grupacije vezane uz određene pojedince i u biti to su uglavnom i sponzori stranaka koji sjede i s lijeva i s desna i oni su, Bogu hvala vidimo i ovaj krah Ivice Todorića, sad ga svi prozivaju a uglavnom ga prozivaju oni koji su ga stvarali. Nadam se da će ta radna mjesta biti očuvanja ali ipak tu se radi o prehrambenoj i poljoprivrednoj proizvodnji a znamo šta to znači i za Slavoniju, i za Dalmaciju ta proizvodnja koja je nažalost na taj način raselila naše selo. Sve što je trebalo našim ljudima i gospodarstvenicima tu morate biti glasni, malim OPG-ovima odlaze u ruke tajkunima koji su stvorili gigante i carstva, koji cijelo gospodarstvo su držali za vrat i zbog toga danas imamo prazne štale, tj. farme u Slavoniji, Dalmatinskoj zagori, Lici, Gorskom kotaru, nemamo znači tih prirodnih ono što bi trebalo biti po prirodu, po Bogu i čovjeku, to je stočarstvo i poljoprivreda, danas nemamo ni dječjeg plaća, nemamo stoke, nemamo ni života. Mi nemamo života u tim područjima a to je zbog politika. Tu morate biti glasni i očekujem od vas da budete puno glasniji jer ti ljudi zaslužuju iste uvjete življenja kao što imamo u Zagrebu i ostalim većim sredinama, ni manje ni više. To je Ustavom zagarantirano pravo. Na ovaj način imamo dvije trećine Republike Hrvatske prazne. Mi sad te ljude privlačimo u velike gradove i nažalost postaju s vremenom beskućnici a dok u njihovim mjestima su ponikli urušeni su ti domovi, njihove kuće i na taj način u biti možemo slobodno kazati kao da je politika na taj način imala namjeru dvije trećine Hrvatske isprazniti kao da je za nekoga namijenilo da ga da pod koncesiju. Znači, trebamo se boriti za uvjete življenja na cijelom teritoriju Republike Hrvatske. Vi ste spomenuli 90% Hrvatske je u biti ruralno područje, područje koje je lijepo za življenje. Hrvatska je lijepa, naši otoci su lijepi i mi imamo tu moguće dobrog življenja. Naravno da imamo i potencijale i resurse koje moramo koristiti zbog stanovništva i morate reagirati na sve što se događa po pitanju iskorištavanja naših prirodnih resursa gdje pogoduje se strancima, a ne lokalnim zajednicama i ne u korist lokalnog stanovništva, kao što je npr. obnovljiv izvor energije vjetroelektrane. Vjetroelektrane, subvencije plaćaju naši građani dolje u … [[Govornik se ne razumije.]] krajevima plaćaju subvencije naši građani milijardu i pol kuna godišnje skuplje račune koji odlaze u džep strancima, a to su naši resursi i naši potencijali. Znači, i to je ono što nije dobro po svim pitanjima kada gledamo ta područja, ja ću uvijek govoriti o tim područjima. Nemaju, znači to se uglavnom sastali stariji ljudi koji nemaju organiziran prijevoz do domova zdravlja, nemaju mogućnosti hitne pomoći, infrastruktura je katastrofalna. Pa brojni čak zaseoci danas u 2017. nemaju vodoopskrbu, nemaju osnovni uvjet, nemaju vodu. Znači, mi ne moramo očekivati ako politika i ako se vama ljudi žale zbog brojnih problema da jednostavno nemaju mogućnost vode. To je recimo Dalmatinska Zagora prepoznatljiva po tome, a imamo brojne rijeke, izvore koji su u blizini. Oni okom svojim vide te rijeke čiste, bistre, a nemaju vodoopskrbu u svojim mjestima. Znači politika je zaboravila te ljude. Političke elite se skrbe na način kako se skrbe o svojim gazdama koji nisu smjeli spominjati, a sada ih naravno baš ti koji su ih osigurali da budu ovo što jesu, danas ih baš oni prozivaju i uvijek se nađe pedro znate. Znate naši radnici, spominjali ste poduzetnike. Imali smo velike potencijale. Imali smo telekomunikacije koje smo predali u strane ruke koje su naši ljudi stvarali. Dobit odlazi u strane, ulažu u strane države. Hrvatski telekom na štetu i lokalne zajednice i pojedinaca i dobit jednostavno nestaje ovdje i ljudi čak isključuju im telefone bez obzira na telefonske linije, internetske, bez obzira što su to njihovi roditelji oni platili kompletnu infrastrukturu. U Hrvatskoj sve obrnuto. Znači, sve što je čovjek stvorio i platio postalo je strano vlasništvo. I naravno da ljudi u takvim okvirima ne mogu ostati živjeti na tim područjima. I vi, i mi, poglavito mi kao najveći Dom moramo biti glasni i mora se čuti naš glas. Znam da su te interesne skupine vrlo jake i da će oni spremni na sve i svašta, ali mi moramo biti glasni, pa evo kada samo promatramo brojne naše mogućnosti i naše radnike koji gube teleoperaterima posao u telekomunikacijama, u INA-i, u brojnim drugim resorima koje smo predali u strane ruke predali smo ono naše zlato, ono što je naše najsvetije, naša država nije gledala svoje radnike, svoj razvoj. Pa tako primjera imate propadala je splitska Željezara i brojne druge tvrtke, a kilogram željeza u autocestu Zagreb do Splita nije uloženo. To je bilo doduše prije, ali činjenica da je takvo stanje. Što se tiče najbitnijega i najtežega to je siromaštvo. To je kolega Bunjac govori. Znači, siromaštvo, ljudi su po kontejnerima, ljudi su bez domova, ljudi nemaju osnovne uvjete življenja. Lokalne samouprave ne mogu imati socijalnih kuhinja i trgovina dovoljno. Jednostavno socijalna osjetljivost se izgubila. Nadam se da će se vratiti svakog pojedinca socijalna osjetljivost pomoći drugome. Međutim, tako nije. Na žalost, ljudi ostaju sami. Nema solidarnosti. To možemo svakodnevno vidjeti u svojim sredinama, a možemo vidjeti po medijima. Poglavito mi koji se bavimo društvenim životom i možemo utjecati na to, moramo obratiti ne pozornost, nego to je naša obaveza. Kada govorim o diskriminaciji, diskriminiran je svaki čovjek koji nema pravo na rad, svaki umirovljenik koji nema dovoljno za život, za osnovne uvjete življenja, svaki čovjek kojega su teretili bankarski znači, pogodovanje bankama jer niti jedna država nije imala kamata koliko je Hrvatska odakle nam banke strane dolaze, predali smo i taj resurs. Samo 4 milijarde kuna nam izvlači od naknada i provizija banke našim građanima. Na to se šuti. 4 milijarde kuna, ne na kamate, ne na račune, nego iz džepova svakog umirovljenika, svih nas 4 milijarde kuna banke izvlače od građana godišnje. Sada zamislite za 4 milijarde kuna što bismo mogli napraviti od subvencionirane energije za vjetroelektrane milijardu i pol kuna. Sada kada bi nabrajali svaki čovjek bi imao svoj dom. Politike su pogodovale obećavajući nam svjetla kada uđemo u Europsku uniju da ćemo hodati po zlatnim dijamantnim pločicama a, u biti tko zna što su sve potpisali u pretpristupnim ulaskom u Europsku uniju u samim tim pregovorima. Jednostavno svakoga pojedinca su prevarili i doduše narod nije bio baš jednoglasan znamo za ulazak u Europsku uniju da se čak protuustavno mijenjao zakon da treba izaći 50% ljudi. Prema tome, kompletna politika je u promašenom smjeru. Ovo što ja govorim i kolega prije mene on će kazati da je to populizam. Pa mogu oni kazati da je to populizam, ali realno stanje je takvo. Mi svakodnevno vidimo da je broj stanovnika sve manji i manji, a od Europske unije jedino što imamo plaćamo im uredno članarinu i to čini mi se 600 milijuna kuna, negdje oko toga iznos se radi. Koliko mi vratimo vidimo da u svim izvješćima toga povrata baš i nema. Prema tome, smatram da možemo bolje zaštititi naše interese, naše bogatstvo, a to je i more, i kopno. Jer moramo znati da mi nismo zaštitili naš gospodarski pojas da ljudi koji bi mogli živjeti na moru naši ribari da strane flote nam 3 milijarde kuna ribe ulove u našem hrvatskim vodama koje preprodaju dok naši moraju ribari ići u Irsku. Znači otoci su prazni. Sve su to nepravde prema otocima, prema priobalju, a poglavito ne znam koliko ste obratili na problem lokalne samouprave kako im se otužilo Zakon o koncesijama znači slučaj Zlatni rat koncesije na plaže, na luke, znači čovjek koji tu živi u lokalnoj sredini, na otoku, nema uvjete življenja. To su, malo prije kad sam govorio o tome da sve što je dobro, jednostavno dole služi nekome za eksploataciju. Jednostavno čovjek iz Zagreba dođe i dobije koncesiju jer je dobar sa političkim liderima, prijatelj sa županom, dobro on je dobio naređenje iz Zagreba. Dovoljno je biti dobar sa županom da bi dobio najatraktivniju plažu. I da bi imao zarade on niti je vidio plažu niti lokalna samouprava ima koristi od toga i naravno da će mladi ljudi iseljavati sa otoka. Znači ima sredstava, imamo resurse, imamo potencijale, međutim, treba pogledati isitni u oči da se isključivo pogoduje interesnim skupinama. Interesne skupine koje vode politiku i provode politiku u trebate tu biti glasni jer imate to pravo. Vi komunicirate s ljudima koji vam ukazuju na probleme koji imaju nepovjerenje u pravosudni sustav. Evo gospođu iz pravosuđa bih pitao ako može ona obratiti se, što kaže na ovo istraživanje od 60% ljudi ne vjeruje pravosuđu? Znači da pravosuđe koči razvoj gospodarstva, gospodarstvenici ne vjeruju, pojedinci se ne osjećaju slobodni, i naravno da će bježat iz zemlje gdje će biti osuđeni za ništa, a kriminalci će biti na slobodi. Može satrati 7, 8 ljudi bez problema i nema problema bit će na slobodi. Prema tome, činjenica je da u sustav ljudi nemaju povjerenja. Mi kao najviši dom koji odlučuje, mi ne smijemo biti samo stroj koji će dizati ruke, mi moramo biti pak oni koji će se boriti i govoriti sa ove govornice i koji će biti centar odlučivanja, jer mi smo parlamentarna demokracija i mi saborski zastupnici smo u biti ključ promjena, mi smo narodni zastupnici i to je naša obaveza. I ne vidim niti jedan razlog da mi to i ne budemo i nikakvoga nema tu problema oko stabilnosti. Ako treba ići na nove izbore, ako to nismo sposobni, netko će drugi sjesti iza nas kao i prošle godine su bili izvanredni izbori, nije nam to bio problem nama 12 ljudi reći nećemo se preslagivati, neki su došli novi kolega Bunjac i još pojedinci koji nisu bili u prvome sazivu, nikakav problem. Sada ako treba ići ako ne štima, a ne štima vidljivo je da je nedemokratski presložena ova vlast, hvala jedan Šeks po hodniku brojne saborske zastupnike s lijeva, s desna, kolegu Pupovca kojega prozivaju kolege iz HDZ-a ali je vrlo uredan koalicijski partner. Vidim da su kolege ovamo iz HDZ-a, a neću ove druge spominjati koji je najglasniji od 1%. Nadam se da će hrvatsko društvo krenuti pravim putem i zaštititi siromašne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Bulju na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, vi ste poznat kao pučki tribun i ovdje ste iznijeli mnoge probleme s kojima se susreću obični ljudi. Ja bih iskoristio ovu priliku čitao sam malo ovdje dok ste vi imali svoje izlaganje i onda sam vidio jednu situaciju koja se događa trenutačno u Pločama, isto kao što su svi i mediji i politika šutjeli na ono što se događa u Agrokoru, ja sam već u nekoliko navrata govorio Prvom plinarskom društvu to je, to je novi Agrokor koji nam se događa. Mediji kao što nisu pisali o Agrokoru tako ne pišu o PPD-u, znamo da je PPD dao i darovnicu, odnosno donaciju HDZ-u. Ono što je zanimljivo da radnici državne tvrtke HŽ kargo u Pločama strahuju od otkaza jer je čak 60% teretnog željezničkog prometa preuzela privatna tvrtka iz Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture, znači mediji im šalju brojne upite nitko se ne javlja i nitko ne odgovara što se događa kažu samo da prate situaciju. Unatoč tome stanje u poduzeću HŽ kargo u Pločama je i dalje dramatično, terete vozi privatna tvrtka, znači PPD, riječ je o tvrtci PPD transport koja djeluje u sklopu PPD grupe i bavi se prijevozom željezničkih tereta u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini. Što je zanimljivo PPD transport uopće nema svoje željeznice niti vagone, nego imaju sklopljen ugovor o željeznicama, znači sklopljen najam sa Željeznicama Bosne i Hercegovine. I ljudi strahuju da će ako državni HŽ kargo nastavi gubiti posao u Pločama da bi sedamdesetak radnika moglo ostati bez posla. Evo vidimo naše Ministarstvo prometa na to šuti, nisam čuo ni pučku pravobraniteljicu da govori o tim problemima. Znači, ali mi ćemo ovdje kao saborski zastupnici na to definitivno upozoravati jer se radi znači kada govorimo o PPD-u o novom Agrokoru.
Zahvaljujem kolegi Grmoji. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Pa složio bih se da određeni privatni interesi pa vidite baš slučajnosti, ja kada je bilo preslagivanje slučajno kad sam išao put Sinja, svratio sam bio u Macole, kad unutra slučajno se nađu Šeks vođa cijele priče i vlasnik PPD-a sijede skupa. Znači to su naravno politički njima sponzori i to je novi slažem se Agrokor i to je isto jedna pozicija gdje će uhvatiti za vrat kao što je Agrokor i Todorić uhvatio za vrat cijelo hrvatsko gospodarstvo tako će i PPD i sad će biti svi sa njima dobri do trenutka dok se ne dogodi sa Todorićom. Nitko nije smio spomenuti Todorića kada su poticaji za OPG-ove odlazile njemu i za vrijeme SDP-a Jakovina 2 milijarde kuna i prije znači i bivši ministri HDZ-ovih vlada oni su davali poticaje i subvencije koje su morale osigurati opstanak hrvatskog seljaka na hrvatskom selu Todoriću. Sad će se samo okrenuti i ići će PPD-u i to je vidljivo, u vašem slučaju oko željezničkog prijevoza. Prema tome, evo samo na Peruči 600 milijuna kuna vjetroelektrane milijardu i pol kuna. Znači imamo mi uvjete za življenje tih ljudi na tom prostoru ali ti resursi su podređeni onima sponzorima stranaka koje su sada u slučaju jel' PPD ili je Konzum jednostavno pa znamo i sami da je cijeli sustav krojio Todorić, da je to bio jednostavno sustav K+ od pravosuđa državnog, ovoga Vrhovnog suda, svih institucija. Imao svoje ljude, Ministarstava financija, poljoprivrede. Sve šta je tribalo on je to. U biti sustav je krojen prema njemu, a sad će biti krojen prema drugim. Samo su se zamijenili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju i molio bih vas da se držimo teme, jer ste malo odskočili od teme. Ali ako to vas čini sretnim samo nastavite. Imamo još jednu repliku. Poštovana kolegica Ana Devčić Komparić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa skoro sam mislila odustati od replike, nisam više znala u kojoj smo temi. Ali dobro je. Kolega Bulj vi do sad u svojim raspravama vrlo često spominjete naravno ruralni dio Hrvatske. To je spomenula i pravobraniteljica u svojem izvješću i u svojem obraćanju. I ja na to dodajem naravno uz ruralni dio Hrvatske i otoke. Teško ćemo mi zadržati mlade obitelji u tim dijelovima Hrvatske kada nemaju struje ni vode. I koju god temu mi ovdje otvorili, ja se sjećam da smo ja i vi vodili rasprave kad su bile dvorane recimo u pitanju, a da ne govorimo obrazovni sustav. Znači vrtići, škole, bavljenje sportom i rekreacijom. Dakle, da ne govorimo o dostupnosti socijalne pomoći, skrbi, da ne govorimo o tome dakle da osobe sa invaliditetom u ruralnim sredinama kao i djeca sa poteškoćama u razvoju ne mogu doći naprosto do svega onoga što mogu doći u velikim gradovima. I zato se nama apsolutno svi iseljavaju zato što država ne skrbi ravnomjerno o svim svojim dijelovima Hrvatske i naprosto kad donosimo zakone, evo i sad ćemo donijeti Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave zakinut ćemo otoke, zakinut ćemo razvoj tih otoka jer ćemo naravno uzeti onaj dio koji upravo iz kojeg se gradila ova infrastruktura o kojoj mi uvijek govorimo kad raspravljamo i vi i ja i to su vrtići, škole, to je vodovod i kanalizacija. Mi ćemo to jednostavno ovim zakonom uzeti otocima, pa sad nek' meni netko objasni kako ćemo mi zadržati naše mlade na tim područjima Republike Hrvatske?
Zahvaljujem kolegici Ani Devčić Komparić. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Pa dobro ste kazali, hrvatsko društvo godinama priča o kurikularnoj reformi. Međutim, većina škola u tim krajevima nema osnovne uvjete, nemaju dovoljno krede, spužve jer ne more im se osigurati i nikoga nije briga za to, a kamoli ćemo govoriti o informatizaciji ili nečemu drugome. Tu se slažem. Slažem se sa vama bez obzira što ste vi napomenuli jesam li u temi, ali je tema činjenica da ste sve ponovili što sam ja kazao, da su ti krajevi zaboravljeni, da zdravstvene usluge jednostavno nisu omogućene poglavito ljudima koji su u udaljenijim krajevima, nema osiguran prijevoz javni jer nije interes, nitko nema interesa niti lokalna samouprava ima mogućnosti u tim siromašnim krajevima osigurati im, subvencionirati taj prijevoz. Privatnike to ne briga oni su se komercijalizirali, oni će voziti linije koje ima zaradu. I smatram da, napomenuli ste dobro i dvorane koje su radili gigante koje godišnje Hrvatsku i sad koštaju za održavanje milijardu kuna, da bi Sanader digao po Hrvatskoj arene sebi i spomenike. Brojna djeca i ne vide kako izgleda dvorana sa parketom, nemaju uopće mogućnosti a mi ovdje govorimo o jednakosti i Ustavu. Prema tome, ti krajevi moraju zakon decentralizirat se, moramo te uvjete, moramo te krajeve poticati opstanak jer to su dvije trećine Hrvatske, čak i više. Pravobraniteljica spominje čak 90% Hrvatske ruralni su krajevi. Inače ćemo imati prazan prostor ili je možda nekome interes u hrvatskoj politici da imamo prazne prostore. Možda je nekom bio interes, nebitno bilo SDP, HDZ ili bilo koja vlada da se novac koji je tribao ići OPG-ovima je odlazio Todoriću i sličnima. Znači, nekome je očito bio to interes i sad imamo prazna područja, sve praznija. Kako to zaustaviti? Moramo tražiti načine, a imamo prekrasnu državu i gdje na svakom koraku toliko je lijepa, ima brojne mogućnosti da bi moglo biti tri puta više stanovnika nego što je sad. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i Hrvatske stranke umirovljenika poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana pučka pravobraniteljice, kolegice i kolege. Evo pred nama je Izvješće pučke pravobraniteljice za 2016. godinu i kako to u životu inače je, znate nikad nema pravde, pa onda netko dobije onaj prime time ujutro u 10, a netko dobije i 8 navečer. Ali što je tu je. I kako ide rasprava i kako je elan kod nas bojim se da će naš potpredsjednik svoj rođendan i ući u drugi dan i proslaviti ovdje. Ali što je tu je, to je ovo na temi pravdi i svega ostalog. No međutim, vratimo se temi. Izvješće čiji će klub GLAS-a i HSU-a podržati i ovo izvješće zaista otvara niz tema. Prvo ja bih voljela o njemu da raspravljamo gledamo ga. Njega podnosi pučka pravobraniteljica koja je zapravo ovlaštenica Hrvatskog sabora i neovisna institucija koja govori o ljudskim pravima i diskriminaciji koja se dešava i tako trebamo gledati, dakle trebamo gledati da izvješće ima sve elemente koje treba a trebamo raspravljati mi o onim stvarima koje su unutra ne da bi rekli i glasali o tom izvješću za koje ćemo onda utvrditi da nam se sviđa ili ne sviđa ovisno o tome tko ga iznosi nego kako da budemo bolji. Ja moram reći da čovjek uči dok je živ a onda dalje neću nastaviti što kaže ta uzrečica. Jednako tako je bilo jedno izvješće pučke pravobraniteljice iste gospođe Vidović kad sam ja bila ministrica jednog ministarstva i bila sam jako nezadovoljna što piše u tom izvješću jer sam mislila da je to neobjektivno, da je nerealno i sve ostalo. I onda šta sam napravila? Nije nam palo na pamet da govorimo i da govorimo protiv izvješća nego sam zajedno sa recimo svojim pomoćnicima i barem nas jedno pet, šest ljudi iz kabineta otišlo je na sastanak kod pučke pravobraniteljice, raspravilo to što piše u izvješću da bi isprobali da iduće godine to bude bolje. I to je smisao izvješća. Smisao izvješća je da svi oni koji mogu učiniti svoj resor, svoje polje djelovanja boljim da vidi ovih 220 preporuka i da u slijedećoj godini dovoljno je da od tih preporuka, zamislite da 10% preporuka više nema. Pa to smo napravili strašno puno. Svi mi kad raspravljamo imamo neke teme koje su nam draže, neke teme u kojima pustimo neke druge. Ja ću sad raspravljati o onim temama o kojima inače apsolutno volim raspravljati a to vam je održivi razvoj Hrvatske a ovdje je u izvješću to u onoj Glavi u kojoj se govori o nejednakom regionalnom razvoju s posebnim osvrtom na ruralna područja. I sad, pogledajte činjenice. Činjenica je da je u Hrvatskoj 91,6% se klasificira kao ruralno područje i u njemu živi gotovo pola od ukupnog broja stanovnika najčešće bez odgovarajuće pristupa javnim uslugama. I probajte to sad usporediti s jednom drugom činjenicom. Ne tako daleko u nama susjednoj državi, odnosno nije nam susjedna, susjedna je ako gledamo more, Italiji postoji jedan grad Milano koji ima otprilike 4,5 milijuna stanovnika. 4,5 milijuna stanovnika ima čak nešto više stanovnika nego Republika Hrvatska i sad kad govorimo o nejednakom regionalnom razvoju dakle, bilo tko tko živi u Milanu ima neusporedivo jednostavniju mogućnost da dobije sve one javne usluge nego što je to moguće na ovih 91% Hrvatske jer je to jednostavnije, jer je to lakše ostvarivo, jer je to bliže. I naravno da mladi ljudi koji imaju zaista informacije u realnom vremenu što se dešava u Europi i svijetu da se odluče i idu živjeti tamo gdje im je bolje. Dakle, veliki napor Hrvatska treba imati da za ovaj 91% površine koji se kvalificira kao ruralno osigura minimalni standard. Što je danas minimalni standard? Dakle, infrastrukturu. Ne samo onu infrastrukturu cestu, vodu, struju nego i određene javne usluge i naravno da su te javne usluge teško se dolazi do njih, teško se ostvaruje ali to je onaj napor koji trebamo imati. Imamo s neke druge strane benefite. Prema tome, kad vidite benefite i kad vidite činjenicu koju s ove strane imate trebate napraviti uravnotežen. Zbog toga kad netko govori o održivom razvoju održivi razvoj znači slijedeće, da otprilike imamo iste uvjete za život i rad u svim područjima Hrvatske. Mi znamo da ih nemamo, to vidimo kroz izvješće i pučke pravobraniteljice i niz drugih, no međutim moramo otvoreno reći da imamo neke stvari kojima nema razloga da 2017. nemamo. Nema razloga da 2017. još uvijek pojedini dijelovi Republike Hrvatske nemaju struju, nemaju električnu energiju, pa imamo posljedice i ratnih razaranja koje nismo sanirali. Jednako tako mi danas govorimo o nekim komunalnim uslugama pa je ovo prilika da se i ono što u Izvješću stoji, dakle ljudi često ostaju bez vode i apsolutno dakle čak i oni koji imaju priključak vode iz nepoznatih razloga jer nije do kraja definirano i nije jasno pod kojim uvjetima se zaista može otkazati priključak. No međutim, ovo Izvješće govori o još jednoj temi, govori o temi otpada, govori o temi o kojoj ćemo mi zasigurno ne samo u pojedinim općinama, gradovima i županijama nego i ovoj Sabornici u buduće vrijeme govoriti i to govori o neravnomjernom razvoju Hrvatske. I kad se govori o neravnomjernom razvoju Hrvatske i kad se govori o otpadu onda tu kriteriji nisu isti. Danas u novinama sam pročitala da jedan naš grad čija bivša gradonačelnica sjedi tu s nama će uvesti od veljače iduće godine čipirane kante za odvoz otpada gdje će se točno vidjeti tko, kako, pod kojim uvjetima, koliko proizvodi otpada. U Gradu Zagrebu bez obzira što kad po ovim kriterijima dođemo do grada Zagreba onda možemo utvrditi da je grad Zagreb zaista u onom dijelu Hrvatske gdje je blagostanje i gdje su mogućnosti usluge, u gradu Zagrebu je to misaona imenica, to u toj općini odnosno u tom gradu ispričavam se nije misaona imenica a još je dalje misaona imenica da količinu, da plaćamo otpad prema količini koju proizvodimo. I pogledajte malo i Izvješće pučke pravobraniteljice i ono što se u posljednje vrijeme došlo kao primjedbe kod pučke pravobraniteljice doći će sve više. Ljudi traže da plaćaju prema onom što zaista trebaju plaćati, prema usluzi koja im se pruža a ne prema nekoj imaginarnoj koja bi u jednom trenutku mogla biti pružena. I zasigurno ja imam dosta i upita na mailu a ne dvojim da se ljudi ne javljaju iz jednostavnog razloga što apsolutno pojedina poduzeća koja su u vlasništvu općina i gradova naplaćuju ljudima usluge koje ne isporučuju, dakle, ne odvoze otpad a još manje naplaćuju otpad prema količini koja se proizvodi tog otpada. No međutim, tu imamo i jednu veliku temu, temu energetskog siromaštva i to apsolutno je nešto o čemu treba voditi računa, treba voditi računa da zaista u Republici Hrvatskoj imamo ljude koji žive u mraku bez obzira što je to moje prezime ja to nisam nikad doživljavala u tom kontekstu i bez pristupa osnovnim energentima i samim time im je narušeno zdravlje i osnovnu uopće mogućnost kvalitetnog življenja. Jedno poglavlje je o stambenom zbrinjavanju i mi još uvijek stambeno nismo zbrinuli ljude na odgovarajući način, još uvijek se to rješava. Ja moram priznati da postoji još jedna tema koja se vrlo nježno provodi kroz ovu Sabornicu a to je Zakon o najmu stanova koji je evo „mea culpa“ mi smo htjeli apsolutno došli smo, proveli dvije javne rasprave, došli pred Vladu i onda nije bilo. Uvijek treba imati malo političke volje a pogotovo im je nezgodno kada dođete godinu dana pred izbore a morate ići sa nekim zakonom koji gleda malo jednu, malo drugu stranu iz razloga što poštovana pravobraniteljica zajedno sa suradnicima zna o čemu govorim a tamo i državna tajnica Ministarstva graditeljstva koja se sad još uvijek muči s time. To je nekako ja bih rekla i usudila bih se reći s ove govornice to mi je lakše, pustilo se da vrijeme napravi svoje. To je bilo negdje u jednom trenutku nekakvih petnaestak tisuća stanova. Mi zadnje istraživanje koje smo imali to je bilo 2014. negdje 3 tisuće stanova, mislim da je riječ negdje oko 2 tisuće stanova koji se tu trebaju riješiti. Posebno poglavlje je pravosuđe. Pravosuđe kad malo razmišljate i kad malo definirate što naši građani mimo izvješća, mimo svega govore i kako oni razmišljaju o tome kako se upravlja državom i onda kaže da postoje tri bitna elementa s kojima su oni jako nezadovoljni. Jedan element je pravosuđe, drugi element su političari i sva ova preslagivanja koja radimo, a treći element je problem gospodarstva i kad govore o pravosuđu onda govore o pravosuđu koje ne samo da je sporo jer su procesi dugi nego da zapravo postoji određena pravna praksa i da se sve ono što su presude i presude na način na koji se donese dosljedno se ne provode za sve. I to moram reći da smo i mi sami sudionici, sudionici u posljednje vrijeme kad jedan pojam sinkopa je postala značajni dio u pravosuđu i svatko od nas u trenutku kad je u svojoj raspravi možda ode krivo, ima neku drugu temu može reći predsjedavajućem a imao sam baš sinkopu, imala sam sinkopu pa nisam raspravljala o temi o kojoj je riječ. I ovdje ima jedno izuzetno bitno poglavlje a to je tema diskriminacije starijeg stanovništva, stanovništva koje je u Hrvatskoj, dakle starijeg stanovništva mislim iznad 65 godina iako obzirom da je želja da radno stanovništvo, dakle da se radi do 67, bojim se i da će se tu nešto desiti ali tu apsolutno ima poseban dio izuzetno važno. Važan je recimo podatak koji dobijete i koji čitate da ovaj čas u domovima za starije i nemoćne da ih čeka 24 tisuće 466 osoba, to je 136% više od ukupnog smještaja korisnika. Dakle, obzirom da zaista trebaju biti napori države s jedne strane na tom jednom održivom razvoju poticanjem regionalnih specifičnosti, omogućavanjem da taj nejednaki regionalni razvoj zaista napravimo kvalitetniji s druge strane će zaista trebati voditi računa da se napravi iskorak i da se vodi računa o dakle ljudima starije životne dobi pa bez obzira tko to kad ocijenimo da je to iz jednostavnog razloga što su jednako tako zaslužili da kvalitetno žive, dakle da imaju kvalitetne uvjete i izuzetno mi je drago što je i u svom izlaganju a i dalje posebno spomenuli starije stanovništvo koji su žrtve različitih agenata koji sklapaju različite ugovore koje imamo priliku vidjeti, posebno ugovore o doživotnom izdržavanju gdje ih se dovodi u jednu apsolutno neprihvatljive uvjete i neprihvatljivu situaciju gdje starije stanovništvo zaista ih se tretira na način da nakon tog, tom respektabilnom broju godina bi trebali imati zaista pravo i uvjete na jednu kvalitetniju starost. Pogotovo je bitan i važan dio, dakle mi još imamo domove za starije i nemoćne ali bih rekla da je glavninom kad je riječ o privatnim domovima i to domovi za starije koji apsolutno si to mogu priuštiti sa svojeg jednog ekonomskog stanovišta, no međutim za probleme dementnih, za probleme jednog gospodina kojeg se mi svi često spomenemo gospodina Alzheimera kojeg sve češće spominjemo kada trebamo se na nešto vezati ili na nešto sjetiti u domovima koji su da tako kažem pod određenim načinima državni zapravo nema adekvatnih uvjeta, kad je to u privatnim domovima onda su zaista ti iznosi ekstremno veliki. To je posebno jedan dio koji je u ovom Izvješću ali je posebna tema s kojom sam apsolutno sigurna da se resorno ministarstvo treba pozabaviti ali se trebaju pozabaviti i općine i gradovi. Zaključno, naš klub će podržati ovo izvješće i jednako tako kada bude Izvješće za 2017. tamo negdje u 2018. nadam se da ćete dobiti jedno primjerenije vrijeme, to su uvijek oni prijepodnevni sati, kad će biti nešto više nas svih zajedno u Sabornici. Ali ono što se ja nadam i što bi bilo dobro da umjesto ovih 220 preporuka da ih recimo smanjimo na broj 200 ili da padne ispod 200 ja sam sigurna da bi i vi bili zadovoljni ali i mi jer ste vi naš ovlaštenik i vi nama kažete kakvo je stanje bi zapravo trebali na tome inzistirati i onda bi se pokazalo da je izvršna vlast nešto radila ali i da mi s ove govornice koji govorimo smo im rekli dajte nešto napravite pod određenim temama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak Taritaš, na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Poštovana kolegica Ana Devčić Komparić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Mrak Taritaš, spomenuli ste jedno vrlo važno poglavlje, a to su odnosno jedan dio u izvješću, a to se odnosi na domove za stare i nemoćne osobe. Taj dio sam i ja posebno iščitala i činjenica je da postoji premali kapacitet. Dakle, mi imamo u Hrvatskoj privatne domove i domove kojima su osnivači gradovi i županije i naravno da je razlika u cijeni velika. Ono što sama pravobraniteljica u svom izvješću navodi je da pritužbe korisnika na onaj stacionarni dio, dakle, to je onaj dio domova gdje su nepokretni ili polupokretni korisnici doma i njihove pritužbe dakle, da se oni niti niti izlaze niti vide sunca što bi se reklo, niti mjeseca. Problem kod tih domova, evo i to je nešto o čemu bi ovaj visoki dom trebao razmišljati da se promijeni zakon. Dakle, na 50 kreveta imate 5 sestara i 5 njegovateljica. Kada to stavite u rad u smjenama pa ne dao Bog, da još netko ima na bolovanju onda vam svede da jedna sestra i jedna njegovateljica ide na 50 korisnika. Naravno da one ne stignu u sav posao koji trebaju obaviti njegu i hranjenje takvih bolesnika, terapiju i sve ono što ide kod takvih štićenika još ih izvoditi i na sunce i s njima boraviti na zraku. Da, činjenica je da bi se kakve stvari odnosno kad se radi o stacionarnom dijelu domova gdje se provodi njega i skrb o štićenicima trebalo pokušati približiti zdravstvenom sustavu. Dakle, kao kad je pacijent u bolnici. Znamo koji su tamo kriteriji, ja znam da je to veliki trošak i meni je to potpuno jasno, ne mora biti izjednačeno u potpunosti, ali mislim da bi tu u tom pogledu trebalo i te kako poraditi jer inače ti naši korisnici domova neće vidjeti ni sunca ni mjeseca.
Hvala kolegice Devčić Komparić. Ja bih vas molio da pripazite na vrijeme. Odgovor poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Komparić Devčić, dakle, vi ste zaista konstatirali probleme koje imamo i zbog toga je važno i ovo izvješće jer kao što radite i kad ste u punoj snazi ima velikih razlika, te razlike su neusporedivo veće kad se nađete u starijoj životnoj dobi i kad se nađete u prilici da se netko drugi treba brinuti o vama. I naravno ima onih koji to sebi mogu priuštiti, ima onih koji si ne mogu priuštiti. I oni koji si ne mogu priuštiti zaista su dovedeni u nekakve situacije koje su neprimjeren. Budući da nitko od nas neće biti mlađi bit će sve stariji, a svatko od nas je zasigurno u svojoj bližoj ili daljnjoj familiji imao određene situacije i određene uvjete i različite priče, a i to još kud i kamo izraženije kad je riječ o dementnim osobama. To sve zajedno u priči može biti zgodno, jer tu ima nekakvih zgodnih priča kad vas netko prepozna, neprepozna pa probajte to dovesti u nekakav kontekst. Međutim, suštinski dakle, osobe starije životne dobi kad su dementni, kad to prelazi u nekakve druge stari se zaista nalaze u nemogućim situacijama, a kad su one ispod ruba da to njihova mirovina ne može pokriti ili njihova familija, onda je situacija još znatno drastičnija. I ono što imamo prilike cijelo vrijeme vidjeti, u Hrvatskoj je stanovništvo sve starije i starije. Naravno, mlado stanovništvo koje može raditi se iseljava mi smo svi zajedno sve stariji i stariji i to je problem. Dakle, kad je riječ o stanovništvu koje je siromašno to je apsolutno problem o kojem treba razgovarati država i jedinice lokalne samouprave i to moramo reći da one nisu u stanju to bez pomoći dakle, centralne države riješiti i to je nešto što ćemo u narednom periodu intenzivno morati krenuti rješavati jer će, okrenut ćemo se proći će 10 godina i bit ćemo s problemom jer ne samo da će 24 ili 25 tisuća ljudi biti koji nećemo moći smjestiti u domove nego kad to pređe brojku 50 ili 100 tisuća onda će više biti i nemoguće. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Mrak Taritaš na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, govorili ste o održivom razvoju i nekako se sjećam da sam i zadnji put s vama razgovarala o održivom razvoju. Vi govorite kao struka, a ja kao osviješteni zastupnik na tu temu iako taj termin zvuči kao nekakva novokovanica i mnogi misle da se iza toga kriju neke neobične konotacije i implikacije tako da dobro je da govorite i dobro je da progovaramo o toj temi i to je jedna od bitnih tema. Ali ono što je mene potaknulo na repliku je to što ste iznijeli osobni primjer u svojoj raspravi odnosno posvjedočili o primjeru međuresorne suradnje iz vašeg osobnog iskustva prema Uredu pučke pravobraniteljice. I taj konstruktivan pristup me potaknuo na repliku jer da je više takvog konstruktivnog pristupa bilo bi manje ovih preporuka. I ja dijelim vašu nadu da će tih preporuka biti u idućem mandatu što manje, odnosno da će resorna ministarstva sama ona na koje se preporuke odnose riješiti dobar dio problema pa ti problemi neće biti uobličeni u ove preporuke. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Odgovor kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Hvala vam lijepa na replici, zapravo mi ona omogućuje da još jedanput podcrtam slijedeće, mi se ne moramo slagati, mi se možemo čak i razlikovati u tome u kojem mislimo smjeru treba ići razvoj Hrvatske. Možemo se svjetonazorski se razlikovat, možemo se ideološki razlikovati. No međutim, ova izvješća nisu tema da mi govorimo o tome, nego su ova izvješća tema da vidimo kakvo stvarno stanje u Hrvatskoj u određenom polju i da probamo do sljedećeg puta biti bolji. Ja sam namjerno zato rekla kada je bilo izviješće pučke pravobraniteljice bilo je vezano uz Gunju ja sam bila strašno ljuta odnosno u … [[Govornica se ne razumije.]] jer ja mislim ja sam bila uvjerena da smo mi tamo pokazali maksimalan napor. I onda kada je došlo to izvješće naravno da sam onako malo temperamentnije reagirala u odnosu na svoje. Ali kada sam prespavala nazvali smo Ured pučke pravobraniteljice, dogovorili sastanak i zapravo shvatili da uloga pučke pravobraniteljice je bilo to da vidi to s jednog drugog drugi pogled, drugu priču nego što smo to vidjeli mi. Mi smo to vidjeli na jedan način, a pučka pravobraniteljica je pokazala nešto drugo i to je smisao ovog izvješća. Smisao ovoga izvješća je da ga iščitamo, da vidimo one resore koje pratimo ili nekako mislimo da ih možemo pratiti što se dešava iz godine u godinu, ali je smisao da zaista tih 220 preporuka da smanjujemo preporuke. Nije smisao da se piše jedno te isto. Još manje je smisao da napišete to što očekujete da će se svidjeti nekom tko će glasati, pa će to prihvatiti. To je najgore moguće jer se ne može dopasti svima. Uvijek će biti nekom da se ne dopadne, ali smisao je da u sljedećoj godini kada će biti izvješće da one preporuke su bile da se ne ponavljaju isti. Ako je isti broj da su neke druge preporuke, to znači da je jedan problem riješen, a drugi problem je ostao za riješiti. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena pravobraniteljice sa suradnicama, uvaženi predstavnici ministarstava. Evo dozvolite mi da svoje izlaganje započnem sa dvije čestitke. Prvo vama potpredsjedniče rođendan, a onda i suradnici pučke pravobraniteljice koja je izabrana na ovu odgovornu međunarodnu dužnost i koja samo potvrđuje kakvu ustanovu Pučkog pravobranitelja imamo. Govorili smo puno o kvaliteti rada pučke pravobraniteljice, o tome koliko dobro radi ili koliko bi trebala raditi bolje. Ali ja bih vam želio ilustrirati rad Ureda pučkog pravobranitelja onako kako ga ja doživljavam jednom anegdotom. Naime, prošle godine imao sam priliku biti predavač na jednom seminaru za parlamentarce u Namibiji. Razgovarali smo o ljudskim pravima, o periodičkom nadzoru koji parlament provodi nad provedbom sporazuma koji reguliraju ljudska prava i imao sam priliku upoznati se sa zamjenicom pučkog pravobranitelja Namibije koje tamo imenuje predsjednik. Dobro, to je sada nebitno. Ono što vam hoću reći je kada smo počeli razgovarati pitala me odakle sam. Rekao sam iz Hrvatske. A ona je rekla: „A iz Hrvatske, da, da Lora Vidović, vaša pravobraniteljica. Sjajna gospođa.“ Dakle, ako je do daleke Namibije došao takav glas, mislim da se trebamo više mi ponositi s onim što imamo i upravo zbog toga jačati tu instituciju. Kažu da je ponavljanje majka znanja. Puno sam govorio o ovakvim i sličnim izvješćima kada su se nalazili pred ovim Domom. Uvijek sam isticao što je to uloga institucije pravobranitelja, koliko su nam bitne te preporuke. Mogao bih to ponovo pričati. Mogao bih ponovo govoriti o medijskoj prisutnosti pravobraniteljice o kojoj smo puno pričali, o suradnji sa tijelima državne i lokalne samouprave itd. No, htio bih postaviti jedno retoričko pitanje zapravo za razmišljanje svima nama. Naime, činjenica kaže da u 2016. godini je bilo najviše pritužbi odnosno Ured je zaprimio najviše pritužbi od kada postoji. Ja bih volio vjerovati da je to zato što sve više građana zna da pučka pravobraniteljica postoji, da zna što pučka pravobraniteljica radi, a ne zato što je situacija u Hrvatskoj lošija odnosno što ima više diskriminacije i kršenja ljudskih prava. Htio bih također početi sa stvarima koje doživljavam kao pozitivnima, a to je prije svega terenski rad koji se i ovdje ističe u izvješću. Također smo puno o tome raspravljali i sama pučka pravobraniteljica kada je preuzela tu dužnost odnosno kada je imenovana je naglašavala važnost regionalnih ureda, terenskog rada što više dostupnosti Ureda pučkog pravobranitelja samim korisnicima odnosno građanima na terenu koji se često ne mogu niti priuštiti da dođu u Zagreb, da dođu fizički u ured da pošalju preporučenu poštu itd. Dakle, regionalni uredi rade. Preko 50 gradova i općina je Ured pučke pravobraniteljice obišao u 2016. godini i mislim da je to svakako trag na kojem treba nastaviti i kojeg sukladno mogućnostima dakle financijskim i kadrovskim treba širiti i unapređivati. Ono što je isto zanimljivo za primijetiti tu bih isto ostavio za razmatranje zapravo svima nama da li je to pozitivni indikator ili ne, a to je da su pritužbe na pravosuđe na drugom mjestu. Ja bih volio vjerovati da je to zato što su naši sudovi bolji, ali mislim da tu odmah mogu dati i odgovor, a to je da sumnjam da je tako. Jer upravo veliki broj pritužbi je na sudove odnosno na dugotrajnost postupaka pred sudovima. No, zanimljivo je primijetiti da evo pritužbe na pravosuđe su tek na drugom mjestu, a do sada su ako se ne varam uvijek imale … [[Govornik se ne razumije.]] dakle uvijek su bile prve. Međutim, mjesta za zabrinutost ipak ima. Evo dozvolite mi tu da citiram samu pučku pravobraniteljicu: „Siromaštvo je najveći neprijatelj ljudskih prava pogotovo kada znamo da je trećina građana u Hrvatskoj u riziku od siromaštva.“ I to je činjenica. 350 tisuća naših građana živi u ekstremnom siromaštvu. 100 tisuća kako sam i rekao ljudi je blokirano zbog duga manjeg od 10 tisuća kuna, dakle tu se uglavnom radi o režijskim dugovima odnosno o nepodmirenim režijama. Preduvjet. Jedan od preduvjeta svakako da bi bili i zemlja na razini ljudskih prava kako bi to željele biti i kako to Hrvatska bez daljnjega zaslužuju je raditi upravo na ovoj komponenti, a to je ekonomska komponenta. Jer ako gledamo odakle proističe diskriminacija i nepravilnosti iz koje tri odnosno zbog čega su ljudi motivirani tužiti se uredu to su upravo tri kako je navedeno u izvješću tri glavna razloga. Prva je neimaština. Druga je nepovjerenje prema institucijama. I treće nedostatak tolerancije prije svega u javnom prostoru koje onda, dakle svaki od ovih razloga generira neke probleme. Budući da nemam dovoljno vremena govoriti o svemu o čemu bih htio nekoliko bih naglasaka stavio na nekoliko segmenata koje smatram da su izuzetno bitni, a to je prije svega evo i kolegica Mrak Taritaš je govorila o umirovljenicima i starim osobama. Činjenica je da smo društvo koje sve više stari. Činjenica je također da su naši umirovljenici prije svega u pravilu u težoj imovinskoj situaciji. To mogu reći i iz vlastitog primjera svojih roditelja koji su umirovljenici, koji nemaju tolika primanja da mogu samostalno i bezbrižno živjeti. No, ima i onih koji žive puno gore. Sama činjenica da mnogo naših umirovljenika i starih osoba žive u izoliranim područjima gdje im komunalne usluge, socijalna skrb, zdravstvena skrb i sva ostala skrb nije dostupna kao i onima koji žive u većim sredinama također nešto o čemu trebamo razmišljati. Dakle, neki nemaju ni osnovne uvjete za život, dakle nemaju struju, nemaju vodu itd. itd. Također skrb o starima i nemoćnima, bolesnima je također problem s kojim ćemo se morati uskoro nositi i to vrlo ozbiljno budući da smo kažem nacija koja stari. Kolegica Mrak Taritaš je spomenula da državnih ustanova nema dovoljno, duge su liste čekanja. Privatni domovi ne pružaju specijaliziranu skrb, odnosno one su više opće i mogu ih koristiti samo oni koji su dovoljno sretni da ili imaju dovoljna primanja samostalno, dakle mirovine da mogu plaćati ili imaju djecu koja im to mogu omogućiti. Na žalost takvi su u manjini. A onda kada govorimo o starima, starijim osobama umirovljenicima koji trebaju posebnu skrb. Primjerice ovdje su spominjane Alzheimer, spominjane su dementne osobe koje zaista zahtijevaju posebnu skrb. To uglavnom nisu nemoćne osobe, nego su jednostavno dementne i zahtijevaju posebnu skrb i njegu koju im ne mogu pružiti sve ustanove. Tu su i ugovori o dosmrtnom uzdržavanju i drago mi je da evo i sama pravobraniteljica je rekla da tu imamo određenih pomaka, da se tu aktiviralo i ministarstvo, dakle da ćemo moći zlouporabe svesti na najmanju moguću mjeru, a na žalost takvih je bilo. Drugi segmenat o kojem trebamo pričati i što je također ne samo hrvatska nego i europska realnost su migranti i azilanti. Dakle, osim same činjenice da postoji pritužba na postupanje MUP-a, da imamo problema sa integracijom, pristupom tržištu rada za azilante. Činjenica je da m i imigracijsku politiku nemamo. Ona je istekla 2015. godine. Broj tražitelja međunarodne pomoći je kao što smo čuli narasta za gotovo 1000% a sa istim kapacitetima ih MUP obrađuje. Dakle, to je definitivno stvar na koje ćemo morati obratiti posebnu pažnju iz više razloga. Migrantska kriza daleko je od gotove. Migracije i veliki pokreti stanovništva će se i dalje nastaviti. Hrvatska će biti na migrantskom putu. U Hrvatskoj će neki od migranata vjerojatno i željeti ostati. Mi moramo biti na to spremni i sa stajališta ljudskih prava i sa stajališta infrastrukture. Dakle, moramo biti spremni na izazove koji su pred nama. Inače u Vijeću Europe posebice u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe gotovo nema sjednice na kojoj migrantska kriza na ovaj ili na onaj način nije jedna od tema, ako nije jedina tema. Dakle, definitivno je nešto o čemu moramo razmišljati, s čim ćemo se morati nositi prije ili kasnije. I kriza iz 2015. nam je zapravo bila samo ja bih rekao alarm da se moramo ozbiljno i brzo početi pripremati na novu realnost u Europi i svijetu. Nejednakosti građana pred zakonom je također jedna od bitnih povreda. Nepovjerenje u institucije države, dugotrajnost postupaka, kako smo čuli besplatna pravna pomoć je i dalje neučinkovita, odnosno mnogima nije dostupna. Žalosno je čuti da određene obitelji ne mogu, iako imaju to pravo, dakle u teoriji u zakonu ne mogu ostvariti pravo na besplatnu pravnu pomoć posebice kada vode sporove, a imali smo prilike čuti, dakle koji se tiču njihove egzistencije. To se mora popraviti, to moramo riješiti i tu Ministarstvo pravosuđa mora se proaktivnije postaviti. Iako smo imali 5433 predmeta, mnogi građani još uvijek ne prijavljuju diskriminaciju. Čuli smo i razloge strah, neznanje, pa ponekad i nesigurnost. Ali ja bih volio vjerovati opet to je jedno retoričko pitanje, odnosno stvar za razmišljanje da je većina neprijavljenih diskriminacija nije zbog toga što se građani boje, nego da je prije zbog toga što eventualno ne znaju. Strah je kao što je kolegica izlažući o Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa loše, a pogotovo kada se radi o institucijama vlastite države. I mislim da bi strah trebao biti zadnje što bi naše građane trebalo zabrinjavati ako žele prijaviti diskriminaciju. I da privodim ovu raspravu polako kraju. Svakako trebamo biti proaktivni, proaktivni u smislu implementacije ovih zaključaka. Drago mi je čuti da određeni broj institucija uvažava i implementira preporuke i zaključke od strane pučke pravobraniteljice. Ja bih volio da se ovaj Visoki dom priključi tom broju institucija, da i mi budemo oni koji pravobraniteljicu slušaju i koji koriste njezine podatke, njezine preporuke. Jer kažem to nam je vrlo, vrlo važan i bitan vitalan podatak za trasiranje daljnjih legislativnih aktivnosti u našem parlamentu ako želimo naših građanima dati najbolje, najefikasnije i najprovedivije zakone na njihovu korist. Također trebamo biti i proaktivni u postavljanju novih standarda. Istanbulska konvencija je jedan od primjera definitivno koju Hrvatska još nije ratificirala. Evo jutros smo imali sastanak sa kolegama iz Rumunjske, oni su ratificirali isto kao i Srbija. Gotovo cijelo naše susjedstvo je ratificiralo. Ja ne znam što mi čekamo. Jer ovdje ne govorimo o zaštiti prava manjine. Žene nisu manjina, žene su više od polovice, dakle 51% ako se ne varam. Moramo je zaštititi od svakog obiteljskog i drugog nasilja. Također Europska komisija iz svog izvješća u travnju je spomenula reformu obrazovanja koja je izuzetno bitna i zbog toga se ona mora nastaviti ne obojena politikom nego prije svega u interesu naših građana pa u ovom segmentu i u interesu ljudskih prava i unapređivanju ljudskih prava i gdje Europska komisija kaže da efikasno i kvalitetno obrazovanje znači eliminaciju predrasuda. Kada učenici mogu biti izloženi i studenti različitim kulturama, religijama, kada o njima uče a ne o njima saznaju preko određenih predrasuda i već stvorenih stavova, formiranih stavova koje im drugi prenose to je puno efikasnije i puno doprinijet će znatno manjem broju predrasuda posebno ako imamo i manjine i različite vjerske, etničke itd. koje su integrirane u normalni nastavni proces dakle gdje učenici odrastaju zajedno, to je možda najefikasniji način da se predrasude takve eliminiraju potpuno. I na kraju, volio bih da više raspravljamo upravo o ovome … [[Govornik se ne razumije.]] o čemu smo pričali ova publikacija, ova slikovnica ja bih se usudio reći je dobar početak, dakle vrlo slikovito i vrlo sažeto prikazuje sve što je Ured pučke pravobraniteljice radio zajedno sa svim preporukama, dakle i osnovnim statističkim podacima. Ali volio bih da više raspravljamo upravo o tim zaključcima, da više seciramo naše zakone, da gledamo što u zakonima ne valja, kako ih popraviti i da naša rasprava više bude u tome na koji način popraviti određeni zakon a manje o tome tko je radio kakav posao, tko je koga izabrao, koja većina i takve stvari, mislim da to u ovakvoj raspravi nema smisla. Na kraju, pravobraniteljicu je izabrao ovaj Dom, ona je naša ovlaštenica, ona je naša institucija koju bi trebali jačati, ona je naš ja bih rekao lakmus papir ili savjest, ona koja nam treba ukazivati na sve nedostatke sustava i sve nedostatke prava koje mi možemo popraviti. Upravo zbog toga Klub SDP-a podržat će Izvješće pučke pravobraniteljice. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ante Babić. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Kolega Hajdukoviću, to što su Bušmani ili Damare u Namibiji ili Viloki u tamo zadivljenim impresionirani pučkom pravobraniteljicom iz Hrvatske Lorom Vidović mene to ne impresionira. Ja bih više volio da su hrvatski građani impresionirani pučkom pravobraniteljicom, da znaju za nju u što je moguće većem broju, da je shvaćaju kao jedan moralni stup ovoga društva, kao jedan pravičan stup, jedan pravedan stup, jedan istinski stup u ovome društvu, to bi me nekako više impresioniralo. I vi i ja idemo vani i znate kad bismo ovo Izvješće preveli na engleski jezik i nudili ga našim kolegama to je zapravo slika naše Hrvatske, slika našega društva. Ja tu sliku ne vidim tako iz niza stvari, žao mi je što ne mogu o ovome više govoriti, možda u pojedinačnoj raspravi ali reći ću vam, dotaknuli ste se jednog dijela vezano za diskriminaciju i za zločin iz mržnje. Zločin iz mržnje kao kazneno djelo prikuplja vam se preko Ministarstva unutarnjih poslova, preko DORH-a, preko Ministarstva pravosuđa i Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. U 2016. godini ako ste pomno čitali ovo a to se jako favorizira u hrvatskom društvu zločin iz mržnje, govor mržnje, puna su nam usta nevladinog sektora pučkog pravobranitelja. Kaže se „prema podacima MUP-a zabilježeno je 35 incidenata od kojih se 12 odnosilo na istog počinitelja. DORH je postupao u 37 predmeta odnosno u dva manje a Ministarstvo pravosuđa ukazuje na 21 sudski postupak vođen tijekom 2016. godine“. Kažem, ne osuđujem bilo kakav govor mržnje, a to je otprilike njih devedesetak na 4,2 milijuna stanovnika u Republici Hrvatskoj. Nije li to malo previše, jedna potpuno loša i kriva slika o zločinu iz mržnje u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem kolega Babić. Odgovor kolega Hajduković. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić, ne znam ja sam možda 15 minuta je malo dugo, možda nisam bio sto posto koncentriran ali se ne sjećam da sam spomenuo govor mržnje. Ja sam se više bavio odnosno mene je briga to kako naši građani žive. Pri srcu mi je dobrobit naših građana, posebno ranjivih skupina a mislim da naši stari umirovljenici i nemoćni, bolesni spadaju upravo u tu skupinu. Znati za pučku pravobraniteljicu, pa da ja to uvijek govorim, da su naše rasprave ovdje o pučkoj pravobraniteljici malo dozvolite mi taj izraz produhovljenije više na temu ujutro možda bi više građana znalo tko je pučka pravobraniteljica. Jako smo puno pričali o tome koliko pučka pravobraniteljica istupa u medijima, da nije dovoljno prisutna u medijima, da se za nju ne čuje, da se ona ne vidi. Iz jednog izvješća mislim tamo daleke 2013., nemojte me držati za riječ, sam izlistao njezine aktivnosti, ili 2014. ne sjećam se više, dakle izlistao sam njezine aktivnosti medijske od press konferencija, od različitih dopisa za medije, od okruglih stolova, od tribina. Znate koliko ih je prenešeno? Jako, jako malo. Obično bi dobili crticu u nekim novinama, dobila bi možda dvije sekunde u Dnevniku ako je toliko i to je to. Pomalo ja mislim da tu dijelimo odgovornost sa pučkom pravobraniteljicom da što više promoviramo njezin ured u smislu da građani znaju kome se trebaju obratiti i zašto. Puno pritužbi dolazi koje nemaju osnove, pučka pravobraniteljica se time ne može baviti, dakle ona ne može preinačivati pravomoćne presude ali ako se radi o dugotrajnosti procesa tu može pomoći. Naša je zadaća isto kao i njezina da građane o tome informiramo a činjenica je da prijava ima više nego ikad. Ja kažem, ja bih volio to atributirati činjenici da sve više građana zna što ona radi.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite!
Uvaženi dopredsjedniče! Uvaženi kolega Hajduković, kao što ste rekli ovaj Dom je izabrao našu pravobraniteljicu. Ona je naša ovlaštenica i ovaj dom je prije godinu dana nije usvojio njezino izvješće i toga ste svjesni, to znate tu činjenicu. Međutim, usprkos tome ona je ipak ostala tu gdje je i nije se zahvalila na funkciji. Ona je malo prije jako interesantno iako je onaj tko joj je dao ovlast da to radi rekao da to ne valja, da nije zadovoljan, ona je malo prije sama sebe obranila i rekla je: „Da, ali ja sama sebe ocjenjujem prolaznom ocjenom.“ Kao kada dođe dijete iz škole i kaže dobilo je jedan, profesor je dao jedan, ali dijete kaže: „Da, da, mama, ali ja sam znala za pet“, ili “ja sam znao za pet“. To je otprilike slično tome. Znači, onaj tko vas ocjenjuje, on je vas ocijenio ocjenom jedan, nedovoljnom ocjenom, a vi i dalje niste išli ponoviti taj razred ili napustiti, znači ići u neko drugo usmjerenje, nego ste ostali tu gdje jeste jer ste vi sami sebe ocijenili sa prolaznom ocjenom. Ali evo vama jedno pitanje tj. zapravo dva pitanja. Valjda će biti vremena. Komentar. Pučka pravobraniteljica zajedno sa Pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova u jednom trenutku izjavi, nije često u medijima ali kada je onda izjavi nešto ovako sjajno. Odredba Ustava u kojoj bi se brak definirao kao zajednica žene i muškarca predstavljao bi dovođenje izvanbračnih i istospolnih zajednica u nepovoljniji položaj, da je to diskriminatorska odredba. To je ušlo u hrvatski Ustav. Znači, gospođa misli da je izvan hrvatskog Ustava, da može tumačiti Ustav i bolje od Ustavnog suda. Vaš komentar. A spomenuli ste također i Istambulsku konvenciju. Pa Istambulska konvencija dragi moj kolega iako konstantno vaša stranka laže o tome nije ono što vi govorite da jeste. Ona nije jedan dokument koji štiti žene od nasilja, nego dokument koji na jedan fini način perfidan način pokušava servirati rodnu ideologiju, a to vi znate. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću. Odgovor kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, ako govorimo o neovisnim institucijama, Pučka pravobraniteljica bi treba biti neovisna institucija. Mislim da to izvješće ne usvajamo, nego ga primamo na znanje. Ja bih to tako sročio. Ako ga primamo na znanje onda što, glasamo da ga ne primamo na znanje? Da smo ga primili na znanje, ali ne shvaćamo o čemu mi tu uopće razgovaramo. Ovo je realan presjek hrvatskoga društva. Kako sam rekao Pučka pravobraniteljica neće pisati o tome da je netko dobio sve što mu treba jer se taj netko neće obratiti Uredu pučke pravobraniteljice, neće imati razloga. Ali će upozoriti tamo gdje imamo nedostatke i koje trebamo riješiti. Pa moramo sami sebe pogledati u ogledalo i reći problem imamo. Imamo problem, da. Hajmo ga riješiti. Kako? Evo Pučka pravobraniteljica već daje neke prijedloge u obliku preporuka. Dakle, ako govorimo o izglasavanju ili neizglasavanju ja ne znam. Izglasali smo da nismo primili na znanje ali smo je prije saslušali i primili na znanje. Po meni je to oksimoron, ali dobro. Kada govorimo o Istambulskoj konvenciji, pa ne znam, evo vaša napredna stranka valjda jedina ne prihvaća nešto što je svjetska tekovina što jedni naprednjaci srpski Vučićevi mogu prihvatiti. Hajde vi to meni objasnite, jer ja više stvarno ne znam. Govorimo toliko Vučić je ovakav, Vučić je onakav, naprednjaci ovakvi-onakvi, oni su u stanju prihvatiti nešto što vaša stranka ne može. Ja stvarno ne znam u čemu je tu problem. Ako ćemo si dozvoliti da zaista jedini u susjedstvu budemo koji nećemo usvojiti konvenciju koja je usmjerena za obranu prava žena i zaštitu žena, pa onda ne znam o čemu trebamo pričati. I na kraju u Vijeću Europe spominjao sam često je tema provedba ljudskih prava odnosno čuvanje ljudskih prava od strane članica, bojim se da će kroz monitoring committee odnosno Odbor za praćenje provedbe i Hrvatska doći vrlo brzo na dnevni red baš zahvaljujući ovakvim potezima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hajdukoviću na odgovoru. Imamo sljedeću repliku. Kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo gospodine Hajduković vi ste spomenuli između ostalog u vašem izlaganju, nemam vremena se posvetiti svemu ali spomenuli ste reformu obrazovanja i rekli ste kako ona ne treba biti ideološki obojena. Evo, ja se u načelu slažem. Ideologiju nikada ne možemo izostaviti, ali ono što smatram da činjenice i dijalog uvijek trebaju biti na prvom mjestu, a ne politikanstvo. Međutim, ono što se dogodilo, a to se na žalost spominje i u Izvještaju da su neke političke stranke, pripadnice nekih političkih opcija iskoristili pitanje obrazovanja i situaciju na nekim fakultetima da bi promovirali sebe, svoju ideologiju, svoje političke stavove itd. Tako se na žalost i u ovom izvještaju spominje studentski plenum na Filozofskom fakultetu, spominje se kako je bilo onemogućena sloboda kretanja itd. Pučka pravobraniteljica bi kao pravnica trebala znati da studentski plenum nije nikakvo legitimno tijelo niti predstavništvo studenata, da ono nema nikakvu pravnu podlogu niti utemeljenje, da zapravo ne zastupa nikoga. S druge strane ono što se dogodilo da su neke stranke nećemo govoriti koje ali su prisutne ovdje u Saboru iskoristile sastanke tog plenuma da šalju neke svoje poruke i iskoriste cijelu situaciju za vlastitu političku promociju. Mislim da to nije dobar put i da se upravo na taj način šalje kriva poruka o tome što obrazovanje i kakva reforma obrazovanja treba biti, a posebno nije dobro da takvu poruku šalju političke opcije koje su za vrijeme svoje vladavine potpuno prekinule priljev novih doktoranata, asistenata u sustav, čiji su neki državni dužnosnici ostavljali na kraju mandata po nekoliko stotina neriješenih predmeta itd. Mislim da time šaljemo krivu poruku i krive vrijednosti, poruku o krivim vrijednostima na kojima bi naše obrazovanje trebalo biti zasnovano. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu. Odgovor kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Sokol, drago mi je da se slažemo oko toga da reforma treba biti lišena svjetonazora i zaista po meni efikasan i dobar obrazovni sustav treba informirati, a ne indoktrinirati. Dakle, podsjetit ću vas na neke rasprave koje su se vodile i u ovom domu i oko ovog doma, a to je bilo da li se treba poučavati u školama našim kroacionizam ili darvinizam, da darvinizam je glupost, da je teorija evolucija što je to. Pa ne možemo ako idemo u smjeru reforme obrazovanja koja negira činjenice, a evolucija je činjenica onda govorimo o vrlo ideološki obojenoj reformi obrazovanja i to ne s ove strane sabornice. I kada ste već spomenuli Filozofski fakultet u Zagrebu, meni je to jako drago da ste to spomenuli, pa kad govorimo o osnovnim i ljudskim pravima da netko studentima oduzme pravo okupljanja na njihovom vlastitom fakultetu, da im oduzme pravo kretanja. Pa nije taj fakultet tamo zbog sebe nego zbog tih studenata. I da OK možda plenum nije službeno formalno tijelo, ali studenti su ti zbog kojih taj fakultet postoji. Studenti bi se isto trebali čuti kao i svi drugi građani. Isto tako, govorimo da studenti trebaju biti pokretači našega društva, da su to mlade snage, da oni trebaju biti idealisti oni koji će mijenjati svijet. A mi ih gušimo u samome startu. I to kako? Ne mogu se okupiti na vlastitom fakultetu. To je žalosno.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću. Slijedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Hajdukoviću, potpuno se slažem s vama da bi usvajanje, odnosno ratifikacija Istambulske konvencije i te kako doprinjela zaštiti ljudskih prava što definitivno jest zaštita žena žrtava obiteljskog nasilja. U mnogo čemu bi se podigli standardi u broju skloništa za žene u pravnoj, savjetodavnoj, financijskoj i svakoj drugoj pomoći tim ženama što bi zasigurno rezultiralo većom zaštitom, odnosno prevencijom nasilja u obitelji, a onda kad već do nasilja dođe i zaštitom žrtava i nikakva intencija Istambulske konvencije nije promoviranje bilo kakve ideologije, to su opsjene i to su podmetanja kojima se stalno služe neki koji naprosto ne znam što imaju protiv zaštite žena žrtava nasilja u obitelji. Drugo, kad ste govorili dotakli ste se malo obrazovanja. I ja se potpuno slažem s vama, brojni su problemi još uvijek kad govorimo o diskriminaciji u obrazovanju pri tom mislim da moramo osigurati obrazovanje koje je dostupno svima, obrazovanje koje je inkluzivno. Puno je tu problema na svim razinama vjerujem da ćemo im uspjeti doskočiti. Međutim, ono što se dogodilo na instituciji kao što je Filozofski fakultet koji treba biti rasadnik slobodne misli, koji treba biti na neki način uzor društveni uzor. To je intelektualna društvena elita da se studentima zabranjuje, onemogućava sloboda kretanja na jednom Filozofskom fakultetu, gdje studenti zajedno sa upravom Fakulteta trebaju voditi fakultet. To je smisao akademske zajednice, gdje se smjenjuje prodekanica za međunarodne odnose i fondove, čini mi se, samo zbog toga jer se usprotivila jednoj odluci o spajanju KBF i FF-a smatrajući da je ona diskriminatorna, je nešto što sigurno da ste me pitali ja evo ne bih mogla vjerovati da će se to događati u 21. stoljeću i to je nešto što mislim da Hrvatska 21. stoljeća, moderna Hrvatska i naše obrazovanje ne zaslužuje.
Zahaljujem kolegici Glasovac. Odgovor kolega Hajduković, izvolite.
Da kolegice slažem se dostupnost obrazovanja je jedan od problema s kojima ćemo se morati nositi u budućnosti i to zbog niza razloga koji su ponekad i geografski, ali nekad i zbog drugih socijalnih razloga. Dakle, to je područje na kojem ćemo morati dosta radit. I sama Europska komisija je to uvidjela i ja to uvijek kažem, možda sam ja tu subjektivan zbog činjenice da sam bio učitelj, odnosno nastavnik prije nego sam postao saborski zastupnik, ali obrazovanje je ključ. Kroz kvalitetno obrazovanje možemo riješiti puno problema. Između ostalog i smanjenje predrasuda, smanjenje zloćina iz mržnje. Dakle, možemo od naših učenika i studenata zaista napraviti odgovorne mlade ljude, građane, koji će biti na diku svoje zemlje. Kada govorite o Istambulskoj konvenciji, ja sam imao prilike posjetiti Sigurnu kuću u Osijeku. Vidjeti žene koje su bile žrtve obiteljskog naselja, vidjeti djecu koja su bila žrtve obiteljskog nasilja, pa i kroz svoj rad kao profesor, odnosno nastavnik učitelj sam često bio u doticaju sa takvim slučajevima. Svakome tko je to jedanput vidio je vrlo jasno što i kakve ožiljke nasilje u obitelji ostavlja. To nisu ožiljci, masnica će proći, porezotina će zacijeliti, ali neki ožiljci ostaju zauvijek. I baš zbog toga, baš zbog toga sam spreman učiniti apsolutno sve što mogu kao zakonodavac u ovom slučaju, da maksimalno zaštitim i žene žrtve nasilja, djecu žrtve nasilja i muškarce obiteljskog nasilja, jer i to se dešava. Obiteljsko nasilje je jedno od najgorih oblika nasilja, zato što trpi cijela obitelj. I mislim da je Istambulska konvencija, a evo to su prepoznali i neke političke opcije koje mi ne doživljavamo kao posebito progresivne, su prepoznale da je Istambulska konvencija uparvo korak u tom smjeru.
Zahvaljujem kolegi Hajdukoviću. Slijedeća replika poštovana kolegica Ana Devčić Komparić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hajduković, ono što mene danas nakon ovih rasprava do sada iznesenih muči je da mi u 21. stoljeću ne znamo ili ne želimo znati što su to zapravo neovisne institucije i koja je njihova uloga u jednoj zemlji. Dakle, dok god mi budemo glasali i dok o našem glasu i glasu u ovom Saboru budu ovisile pravobraniteljice ili tdz. Neovisne institucije bez obzira koje su to, neovisnosti u ovoj zemlji biti neće. Ali zapravo ja sam vama digla repliku na nešto drugo. A digla sam vam repliku jer ste vi i kolegica Mrak Taritaš spominjali naše stare i nemoćne, a pogotovo one osobe koje dakle, imaju demencije. I u samom izvješću pravobraniteljice upozorava da su naši domovi zapravo neprikladni i nisu prilagođeni osobama sa demencijama, ono na što ja želim upozoriti je da ćemo morati početi razmišljati o tome da otvaramo specijalizirane ustanove odnosno, domove za njegu i skrb o starijim osobama koje imaju demenciju. Zato što ono što sam u prvoj replici gospođi Mrak Taritaš navela ako imamo jednu njegovateljicu i jednu medicinsku sestru na 50 osoba koje su u domu ne možemo očekivati da jedna sestra i jedna njegovateljica uz to još brine i skrbi o dementnim osobama za koje je potrebna posebna njega i skrb, dakle ova zemlja će morati početi razmišljati o otvaranju specijaliziranih domova za stare i nemoćne koji imaju dementne poremećaje.
Zahvaljujem kolegici Devčić Komparić. Odgovor kolega Hajduković. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče! Slažem se s vama kolegice, to sam i rekao kroz svoju raspravu. Samo bih nešto drugo malo rekao nego vi. Dakle, ne samo da trebamo početi razmišljati o specijaliziranim domovima, trebali smo o tome početi razmišljati jučer. Nažalost, imam slučaj Alzheimera u užoj obitelji i mogu vam iz prve ruke reći da je to zapravo vrlo neugodno i za samog bolesnika ali i za njegovu okolinu. To nisu dakle ljudi koji su nemoćni, koji imaju neke druge fizičke potrebe koje ne mogu sami raditi, to su ljudi koji imaju demenciju, koji imaju problem koji je prije svega umne naravi i oni ne mogu često i u obitelji budući da u modernom životu kako živimo svi rade, imaju druge poslove i obaveze ne mogu primati odgovarajuću njegu, ne može stalno netko biti sa njima, ne može paziti na te ljude jer pričamo dakle o odraslim osobama koje su u stanju zbog demencije nauditi sebi i drugima, a to ne želimo. Dakle, trebali smo o takvim institucijama i ustanovama, trebali smo početi razmišljati jučer.
Zahvaljujem kolegi Hajduković na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina poštovani kolega Veljko Kajtazi. Izvolite!
Zahvaljujem se. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana pučka pravobraniteljice, uvaženi predstavnici ministarstava, poštovane kolegice i kolege! Ja se također pridružujem čestitkama rođendana pučke pravobraniteljice. Ako bih morao u jednoj rečenici danas govoriti rekao bih poslušajte moj prošlogodišnji govor. To bih mogao reći jer ne smatram da smo napravili značajne pomake u odnosu na Izvješće o kojem smo raspravljali prošle godine. Ukratko, nije se puno toga promijenilo bez obzira na napore gospođe Lore Vidović i njezinog tima koji odlično rade. Problemi na koje smo upozoravali nisu riješeni a vrlo malo toga Ured pučke pravobraniteljice može napraviti s obzirom na ograničenje ovlasti koje ima. Imali smo nekoliko odličnih sastanaka vezano za situaciju na kojoj smo okupili i druge institucije probleme smo odlično detektirali ali unatoč pritisku na lokalne vlasti i komunikaciji s ministarstvima ništa nije postignuto konkretno za problem romskih obitelji na području grada Delnice. Dakle, oni će još jednu zimu dočekati u šumi bez osnovnih uvjeta za život. U detektiranju tih problema nama je značajno pomogao i regionalni Ured pučke pravobraniteljice koji je više puta izlazio na teren a koliko mi je poznato lokalne vlasti nisu poduzele značajne pomake u zbrinjavanju tih obitelji. Putem Ministarstva financija odnosno Carinske uprave sam lobirao da se osiguraju određeni kontejneri kako bi se te obitelji privremeno sklonile pod bilo kakvu vrstu krova nad glavom u čemu smo uspjeli ali umjesto da nas lokalne vlasti pohvale oni su kasnije napale nas zašto to činimo. Iako je to i unaprijed lako pretpostaviti Izvješće koje je pred nama i ove godine potvrđuje da je romska nacionalna manjina najizloženija skupina kad govorimo diskriminaciji temeljem rase, etničke pripadnosti odnosno nacionalnog porijekla. Izvješće navodi slijedeće, citiram: „Mnogi Romi u Republici Hrvatskoj i dalje žive u izrazito teškim uvjetima ispod svake razine dostojanstva. Njih čak 93% je u riziku od siromaštva, obrazovna struktura je izrazito nepovoljna a tek 8% smatra se zaposlenim. Naselja u kojima žive su često prostorno izolirana bez asfaltiranih cesta, priključka za vodu i struju te sanitarnih čvorova dok su stambeni objekti vrlo trošni što predstavlja zdravstveni i sigurnosni rizik, sprječava njihovu integraciju a često ne mogu prijaviti prebivalište jer nisu vlasnici zemljišta na kojima žive. Mjere poticanja zapošljavanja Roma imaju izuzetno skromne učinke a suočeni su i sa poteškoćama u ostvarivanju prava iz zdravstvene zaštite i socijalne skrbi. Konačno u strahu od negativnih posljedica često se boje prijavljivati diskriminaciju.“ Problemi su kao što vidite i dalje sveobuhvatni a činjenica je da je Vlada usvojila operativni program za romsku nacionalnu manjinu daje jedan novi okvir s kojim bi trebali djelovati konkretno, posebno u procesu daljnje legalizacije i uređivanja romskih naselja. U slijedećih par godina ćemo sigurno napraviti značajne iskorake u tom smislu. Naravno, Izvješće ne govori samo o Romima, već i o svim građanima bilo da se radi o problemu na području rada i zapošljavanja, starijim osobama, braniteljima, statusnim pravima, energetskom siromaštvu, zdravlju, nejednakom razvoju naše države, ovrhama. Ali ono što je posebno za Rome i zašto se njih posebno ističe u ovim izvješćima je da su oni ugroženi u svim tim područjima a onda dodatno i na etničkoj nacionalnoj ili rasnoj osnovi, kako god to nazvali, i toga smo svi svjesni. U Izvješću se spominju i razni društveni i politički procesi u proteklim godinama prije svega relativizacija odnosa prema režimu tzv. NDH i pretjerane rasprave o totalitarnim režimima što su Romi naravno primijetili ali sami nisu sudjelovali u takvim polemikama bilo da se radi o udrugama ili predstavnicima Roma, nisu sudjelovali, ne zato što nisu to primijetili ili osjetili nego jednostavno nemaju prostora za takve teme s obzirom na ostale probleme. Međutim, želim reći da smo svakako upućeni i zabrinuti takvim pojavama da smo svako upućeni i zabrinuti takvim pojavama. Ne treba zaboraviti i činjenicu da su manjine općenito nezadovoljne sa idejama koje dovodi njihovu predstavljenost i organiziranost u pitanje. Prava manjina koja proizlaze iz Ustavnog zakona se dovodi u pitanje na načine koji nisu primjereni dok se taj isti zakon ne provodi u dovoljnoj mjeri. Znači da dolazi do propitivanja prava manjina, ali ne prava koja stvarno ostvaruju nego i prava koji bi trebali ostvariti. Primjerice često čujemo da manjine imaju prednost u zapošljavanju u tijelima državne uprave i u stručnim službama i uredima Vlade. Ali nitko ne govori o tome da taj postotak nije ispunjen, da je manji od udjela manjina u stanovništvu, da je od 2013. godine u stalnom padu. Osim svega što navodim ne treba zaboraviti da se to u biti ne odnosi na Rome, jer imamo svega jednog Roma koji radi u nekoj nacionalnoj instituciji, a ostalih par su po broju statistička greška. Famozna prava manjina barem kada govorimo o romskoj nacionalnoj manjini nisu ni približno ispunjena. Osim problema koje sam već naveo, a to su premale ovlasti Pučke pravobraniteljice koje se svode na neka upozorenja, je činjenica da ne postoje nikakve sankcije za neprovođenje Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Tko će odgovarati jer ne provodi Ustavni zakon? Kada govorimo o jeziku, romski jezik nije još uvijek priznat iako govorimo o problemima obrazovanja romske djece dolaze u osnovnu školu bez dovoljne pripreme i znanja hrvatskoga jezika, a kasnije i kada uvjetno rečeno prežive taj proces ne uživaju pravo njegovog vlastitog jezika po C modelu ili bilo kojem drugom jer je proces kurikularne reforme zaustavljen usred procesa usvajanja tog modela. S druge strane je neosporno da imamo partnera u Ministarstvu znanosti i obrazovanja i da Romi ostvaruju značajnu podršku. Međutim, nije stvar samo u sredstvima, nego u primjeni tih modela. Možda se sjećate kada sam tadašnjeg premijera Oreškovića prozvao jer su stipendije kasnile skoro godinu dana, ali do dan danas nismo taj proces stipendiranja romskih studenata bolje razradili. Natječaj za tekuću akademsku godinu nije raspisan još uvijek, a upravo u ovim prvim mjesecima studiranja je njima potrebna podrška kako ne bi odustajali od studija. Ne radi se opet o sredstvima, posebno jer se govori o 20-tak studenata, ali sustav ne funkcionira dobro. Oni će ako sve bude po planu stipendije dobiti u drugom semestru akademske godine što nema puno smisla. Isto vrijedi i za druge kategorije studenata koji su financirani iz istog izvora, Nacionalne zaklade za potporu učeničkom i studentskom standardu. Nadam se da ćemo u skoroj budućnosti cijeli taj proces prebaciti na ministarstvo u kojem sa pomoćnikom Karinom odlično rješavamo neka tekuća pitanja na vrlo konkretan način. Želim istaknuti da postoje određena prava da su ona propisana ali da se ne provode, a da s druge strane određeni mediji i grupacije postavljaju nerealnu sliku kako Romi uživaju neke nadrealne privilegije. Kako privilegiranost Roma izgleda možete pogledati na stranici 42. Izvještaja o kojem raspravljamo. Izvješće još jednom potvrđuje onaj začarani krug koji čine obrazovanje, stanovanje, zdravlje i nemogućnost pristupa tržištu rada. A ja bih posebno naglasio, problem obrazovanja odraslih za koji uopće nemamo rješenje i mogućnost financiranja. Činjenica je da najveći broj Roma mora pristupiti obrazovanja retroaktivno, a činjenica je da oni to često shvate u nekoj zrelijoj dobi. Za takve projekte ne postoji dovoljno dobra rješenja. Onda niti ne čudi da Romi ne koriste mjeru poticanja zapošljavanja ili druge projekte Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i Ministarstvo rada, već da je njihov pristup tržištu rada u 97% slučajeva isključivo kroz sezonsko zapošljavanje ili mjeru javnih radova. To je jedan model koji je u potpunosti iskorišten i koji nije pokazao rezultate jer nitko od tih Roma koji prođu kroz mjeru javnih radova ne nađe drugi posao, nego se vraća u centar socijalne skrbi. To siromaštvo i njegove posljedice su evidentne ne samo u Delnicama, nego i u Varaždinskoj, Koprivničko-križevačkoj, Sisačko-moslavačkoj, Brodsko-posavskoj, Osječko-baranjskoj i ostalim županijama i u Istri, i u Zagrebu i u Primorsko-goranskoj županiji gdje je standard života i bolji nego u spomenutim županijama. Međimurska županija također. Tu je problem možda i najvidljiviji zbog velikog broja Roma. O socijalnim problemima neću zato duljiti jer je sve jasno. Ali ono što ovdje želim izdvojiti i upozoriti još jednom kolege i Vladu da je hitno potrebna izmjena Zakona o socijalnoj skrbi i diskriminatorne odredbe istog koji se ne odnosi samo na Rome, a to je da se spriječi korisnike zajamčene minimalne naknade ne samo da posjeduju i neko vozilo vrijednosti i par tisuća kuna, nego da niti ne smiju voziti tuđe vozilo. Iz zakona dakle proizlazi da vi ako primate zajamčenu minimalnu naknadu ne smijete voziti automobil bilo svoj, bilo tuđi, ne smijete se sa tuđim vozilom odvesti u bolnicu jer time riskirate gubljenje prava. To je nešto što moramo promijeniti i što očekujem što prije. Neću više obrazlagati ove primjere, jer bi ih mogao do sutra na ovaj način. Međutim, moram upozoriti na jednu važnu stvar kada govorimo o Nacionalnoj strategiji za uključivanje Roma kao najvažnijem strateškom dokumentu za Rome u Hrvatskoj, strategija se već dvije godine ne provodi, ili se provodi djelomično od strane ministarstva koji nisu u potpunosti ograničeni činjenicom da povjerenstvo za njegovu provedbu nije imenovano i ne funkcionira već dvije godine. Akcijski plan za provedbu nacionalne strategije ovom trenutku također ne postoji te se potom oslanjamo na program Vlade i operativni program za romsku nacionalnu manjinu, te u tom kontekstu vidimo neke pomake i vodimo razgovore. Od tih razgovora najbližu suradnju sam ostvario sa državnim tajnikom Nikolom Mađarom koji zajedno sa svojim timom čini sve kako bi Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje dobio mogućnost sanacije stanja u brojnim romskim naseljima. Recimo Delnicama koje sam i spominjao. Ukratko, za najvažniji strateški dokument romski nacionalne manjine ne postoji povjerenstvo i akcijski plan, a u procesu smo pokretanja tog procesa i u sljedećoj godini moramo napraviti iskorak inače će se stvarno pokazati da svi strateški dokumenti koje imamo i koje donosimo ne vrijede ništa. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kajtaziju na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Kajtazi rekli ste da se nije puno toga promijenilo, a promijenilo se zapravo nekoliko stvari ako ste pratili ovo izvješće na koje ste nas upozoravali i na stranici 37. i stranici 42. recimo, imate jednu formulaciju koja je za mene vrlo upitna, dakle, nacionalnost upisana u Maticu prilikom rođenja treba se moći izmijeniti tim više jer je pripadnost određenoj naciji subjektivan osjećaj pojedinca, a izvaci iz Državnih matica u praksi jesu jedan od načina dokazivanja nacionalne pripadnosti. Dakle, rođenjem Rom, koristite određena prava, od prava glasa, naknade za zapošljavanje i sl. ili prednosti pri zapošljavanju i onda subjektivno možete kazati da to niste i onda koristite neka druga prava. Znači ovo je vrlo subjektivno napisano. Kada govorite recimo o pravima Roma onda treba govoriti i o obavezama. Sjećam se da ste i ovdje u Saboru govorili kada je bilo vezano za legalizaciju da nije moguća legalizacije nekoliko stotina objekata jer da Romi nemaju određene novce. Onda ste opet spomenuli nacionalnu strategiju vezano za uključivanje Roma, i zajamčenu minimalnu naknadu. Zajamčena minimalna naknada ne razlikuje Roma kao nacionalnu manjinu od bilo kojeg građanina Republike Hrvatske. Nije točno da on ne smije voziti tuđi auto, ne smije biti vlasnik vozila i samim time gubi pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. To je jedna stvar. Druga stvar još koju bih htio naglasiti, vi znate da imate dobru suradnju i sa Filozofskim fakultetom i sa nekim školama i po pitanju izdavaštva. Iako recimo, pučka pravobraniteljica i u ovome izvješću kažu da su određena sredstva vezana za nacionalne manjine za izdavaštvo skresana, odnosno da su manjena. I to ne spominje doduše romsku nacionalnu manjinu, ali spominje recimo izdavaštvo vezano za primjerice Novinskoj izdavačkoj kući La voce del popolo. Pa mi sami znamo da La voce del popolo, koristi 2 milijuna kuna samo iz toga dijela, a iz Savjeta za nacionalne manjine 39 milijuna kuna, dobiva 2 milijuna kuna. To nisu mala sredstva.
Zahvaljujem kolegi Babiću. Odgovor kolega Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega, ja bih večeras više volio da pričam upravo sve ono što smo mi učinili romskoj zajednici. Mislim da izvješće pučke pravobraniteljice, na kojem smo zajedno radili obilaskom terena itd. ustanovili smo točno stanje. Kako je u romskoj zajednici. Napomenuli su puno neke stvari, ako sam napomenuo da dvije godine Povjerenstvo za praćenje nacionalne strategije akcijski plan, nije osnivano, nije formirano. Ja ne znam kako bih i na koji način romska zajednica može rješavati sva svoja pitanja? Kad ste naveli vozilo, mislim, žao mi prvo moram reći da mi je žao jer na funkciji na kojoj ste bili zamjenice ministrice demografije, socijalne politike i mladih, žao mi je što ste bili kratko niste bili u mogućnosti upoznati kompletnu romsku problematiku. Mislim da ste ostali dulje upoznali bi puno šire i puno bolje. Jer niste dovoljno upoznati sa terenom kako stoje stvari upravo sa vozilom i sa onim koji primaju zajamčenu minimalnu naknadu. Kad bi bili bolje upoznati mislim da bi mogli u tom dijelu puno više i puno bolje razgovarati, možda ste upoznati u jednom dijelu, a u ovom drugom dijelu kad je u pitanju romska zajednica jer policija i centri za socijalnu skrb što je još najgore u svemu tome nemaju iste kriterije, kao da živimo u deset država, a ne u jednoj državi. Jer centri za socijalnu skrb, recimo u Međimurskoj županiji ili u Vukovarsko-srijemskoj ili u Gradu Zagrebu sasvim drugačije čitaju zakone i tako na takav način tumače romskoj zajednici. Zato romska zajednica u nekim dijelovima i nastrada. I zato sam rekao malo prije da mi je jako žao što ste otišli pa niste imali dovoljno priliku da upoznate.
Zahvaljujem kolegi Kajtaziju na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Petar Škorić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo poštovani kolega Kajtazi, poštovane kolegice i kolege. Evo slušajući kolegu Kajtazija koji je dao jedan svoj osvrt na ovo izvješće iz jedne prizme i prava romske manjine i njihove zaštite ja svakako pozdravljam sve napore pučke pravobraniteljice u nastojanju da zaštiti prava svih nacionalnih manjina u našoj zemlji posebno u onom dijelu kad su ta prava povrijeđena od strane bilo državnih institucija, bilo da su diskriminirana na bilo kakav drugi način. Međutim, ovdje ste se osvrnuli na pitanje, temu jačanja i porast jačanja ekstremizama osvrćući se na jedno područje iz naše prošlosti. U startu da kažem da osuđujem svaki ekstremizam i lijevi i desni. Međutim, kroz ovo izvješće pučke pravobraniteljice prevladava osuda tzv. Desnog ekstremizma, dok se s druge strane izvlači iz negativnog konteksta lijevi ekstremizam, izvlači se zvijezda petokraka, evo praktički kroz ovo izvješće kroz područje koje je opisano u ovome izvješću da se odnosi na pitanja dakle, komuniciranja zvijezda se praktički, trebalo bi se 100 opravdanja za njeno postojanje, dok se kontekst, evo i pozdrava konkretno „Za dom spremni“ stavlja isključivo u kontekst '41. g. ali i ne u kontekst Domovinskog rata i '91. godine. Kao što se ni zvijezda petokraka koja se ovdje opravdava i koja je simbolizirala i slobodu i radnički pokret nema sigurno isto značenje u tom kontekst, kao i u kontekstu događaja iz '91. g. u kojemu se napadao Vukovar i kada se je razarala RH. Dakle, ovaj drugi dio, nažalost se u ovom izvješću se uopće ne spominje, što potvrđuje koliko je ono samo po sebi subjektivno. Prema tome, treba osuditi i očekivao sam da će ovo izvješće osuditi lijevi ekstremizam, koji dolazi od ekstremnih lijevih militantna usmjerenih prije svega prema evo i hrvatskom narodu, koji je većinski narod prema vrijeđanju katoličke crkve, prema provokacijama prema našoj zemlji, prema uklanjanju i četničkih grafita i drugih obilježja svih totalitarnih režima prema našoj državi i u tom smislu mislim da ovo izvješće nije objektivno.
Zahvaljujem kolega Škorić, pripazite malo na vrijeme, molim vas odgovor, kolega Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi kolega. Moram vam reći, ne znam koliko ste upoznati, da pripadnici romske zajednice nisu bili u ni jednom ratu pokrenuli ili izazivali ili uključeni itd. To je jedno. Drugo što vam želim reći, što mi je jako žao od mojih kolega, saborskih zastupnika, koji ni jednog trenutka, ni jedanput nisu spominjali Rome kao učesnici Domovinskog rata. Treće, što vam želim isto tako reći, a to jest, da pored svih situacija koje su se dešavali, romska zajednica jako dobro primjećuje sve ono što se zbiva i sve što se dešava. Kao što sam napomenuo u svojoj raspravi, da ni udruge, ni predstavnici Roma ni jedanput se nisu javno izjašnjavali, nego su svo ovo vrijeme bili na neki način upoznati, jer pored svih problema koje tišti romsku zajednicu, oni tako reći nemaju vremena za to. Ali, moram vam reći, s druge srane da su jako zabrinuti, za sve ono što se ovdje dešava. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kajtaziju na odgovor. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani predstavnici ministarstva, evo već je prošlo 11 sati i evo, ova rasprava se bliži kraju. Treba reći da izvješće Pučke pravobraniteljicu za prošlu godinu i mišljenje Vlade u istom, u suštini nisu kontradiktorni dokumenti. Zašto? Cilj je jednak, ja ću biti vrlo kratka i skratiti ću raspravu s obzirom na ovaj kasni sat, ali truditi ću se pokriti sve one relevantne činjenice. Dakle, cilj je jednak, promovirati i štiti temeljenja ljudska prava. I ova Vlada dosadašnjim djelovanjem, nije išla suprotno ovom cilju, to je uostalom izjavila sama Pučka pravobraniteljica. Isto tako institucije Vlade rade na istom cilju, što je prepoznato na međunarodnoj razini, o čemu svjedoči nedavni izbor Hrvatske u vijeće za ljudska prava UN-a a isto tako sljedeće godine, Hrvatska predsjedava Vijećem Europe što će biti daljnja mogućnost u promicanju ljudskih prava. A bitno je također istaknuti, iako je to jednom ovdje ili dva puta spomenuto, da je Ured pučke pravobraniteljice iz Hrvatske, započeo trogodišnje predsjedanje europskom mrežom nacionalnom institucija za ljudska prava, gdje su izabran jednoglasno između 40 zemalja. A čuli smo da je pretprošlog tjedna zamjenica pravobraniteljice počela predsjedati europskom mrežom tijela za jednakost, koja okuplja 46 institucija. Inače, to su 2 najvažnije mreže iz područja ljudskih prava i diskriminacija u Europi koje usko surađuju sa europskom komisijom, Europskim parlamentom i Vijećem Europe. I to nije nevažna činjenica za Hrvatsku i za nas ovdje, jer je Hrvatska i međunarodni dionika. Reagirajući na ovo izvješće, Vlada napominje kako je niz područja ocjenjen pozitivno, dok su ova koja se percipiraju kao problematična bila naglašavana i u ranijim izvješćima. I točno tako kao i u nedavno, u medijima dosta spominjanom izvješću … [[Govornik se ne razumije.]] o stanju ljudskih prava u Hrvatskoj, dok pravobraniteljice, istovremeno sama ističe konstruktivnu suradnju s većinom ministarstava i nastojanja istih da se što više preporuka usvoji čim prije. Znamo da su ljudska prava široka kategorija i da obuhvaćaju zaista najširu lepezu društva i ljudi i kao pojedinaca i kao skupina. I zato je ovo izvješće, to smo možda već i prethodno čuli iz prethodnih rasprava, zapravo izvješće osim devijacijama u hrvatskom društvu u najširem smislu, od egzistencijalnih problema građana, društvenih zbivanja, izvanrednih, parlamentarnih izvora, umanjen od godinu dana nakon redovnih, što je izazvalo određenu destabilizaciju u društvu, do nedostatka dijaloga, kršenja ljudskih prava, starijih i nemoćnih, nezaposlenih, djece, osoba lišenih slobode, pacijenata. Dakle, izviješće obuhvaća sve društvene pojavnosti i slikovito možemo reći da je stanje ljudskih prava u Hrvatskoj zapravo kroz ovo izvješće pokazuje krvnu sliku društva. Nekih elemenata ima previše, nekih elemenata ima premalo, negdje smo slabokrvni, negdje smo inficirani ali da odmah kažem kao što sam rekla u replici pučkoj pravobraniteljici, nije to nipošto skupina simptoma od koje boluje hrvatsko društvo, isto je i u europskim državama. Dakle nijanse su različite ovisno o nekim faktorima. Recimo što je društvo bogatije, lakše se ostvaruju šira ljudska prava i to je činjenica i znamo da u takvim državama starije osobe koje primaju mirovinu nisu socijalno ugrožene kao u Hrvatskoj, a u Hrvatskoj više od pola milijuna umirovljenika s mirovinom manjom od 2 tisuće kuna a 94 tisuće vidimo, imaju mirovinu manju od 500 kuna što znači da nemaju minimalne uvjete za dostojanstveni život. Dakle, u razvijenijim zemljama ta vrsta, taj set socijalnih prava je riješen. Ipak neki problemi su nam identični sa razvijenijim zemljama u smislu boljeg financijskog stanja pa tako Vijeće Europe ukazuje na pad povjerenja u institucije država članica i EU-a. A znamo da je to isto jedna od činjenica, što više pada povjerenje u politički sustav, raste civilni sektor koji ponekad djeluje i politički i raste broj pritužbi pučkom pravobranitelju pa onda dođemo do ovog rekorda od 86% porasta u odnosu na 2012. godinu. Treba reći da cilj ovog izvješća nije nikoga prozivati nego nabrojati probleme i ponuditi smjer za njihovo rješavanje. I ovdje se ne radi o nečijem dojmu nego se radi o podacima i ako govorimo objektivno a to se cijelo vrijeme trebamo truditi jesu li primjerice dječja ljudska prava ugrožena u Hrvatskoj, pa jesu. Ali jednako tako su dječja ljudska prava ugrožena i u većini europskih država. Ugroženo im je pravo na jednaku kvalitetu školskog obrazovanja, pravo na školski obrok ako im ga roditelji ne mogu platiti, pravo na iste uvjete u ruralnim i urbanim krajevima itd. Ali ne stoji kao što su neki kolege u prethodnoj raspravi rekli kojih sada ovdje nema, da nikoga nije briga. To naprosto nije točno. Jesu li ugrožena prava starijih i nemoćnih? Pa jesu, već sam spomenula da velik dio umirovljenika nema uvjete za dostojanstven život. No što je konstanta i ne mijenja se tako lako? Pa znam da su o pojmu ljudskih prava napisane stotine knjiga stručnih i nestručnih te isto takvih članaka, eseja, znanstvenih i neznanstvenih. I unatoč svim riječima, deklaracijama, zakonima pa čak i odlukama, pa čak i ustavima, svjedoci smo svakodnevnih kršenja malti ne većine odredbama navedenih u tim dokumentima. I to se nikako ne odnosi samo na Hrvatsku. Kako je u Hrvatskoj, tako je i u Europi a da se o svijetu i ne govori. I zato ću istaknuti da ako ćemo kao što sam rekla već i prethodno izdvajati Hrvatsku kao mjesto najgoreg kršenja ljudskih prava ili selektivnog pristupa ljudskim pravima, onda ćemo griješiti jer takvim neobjektivnim govorima u javni prostor, mi samo puštamo novu podlogu za nove govore mržnje, za nove antagonizme i u konačnici za nova kršenja ljudskih prava prema nekoj skupini ili pojedincu. I jasno je da ne smije biti selektivnog pristupa u poimanju kršenja ljudskih prava ali isto tako ne smije biti selektivnosti ni u opisivanju pojavnosti društvu. Uvijek postoje dvije strane kako su sukobu tako i u kršenju ljudskih prava. Izvješće obiluje podacima o tome, sveobuhvatno i pregledno. Ured ga je jasno dužan podnijeti Saboru jer je opunomoćenik Sabora ali s druge strane Sabor kao zakonodavna vlast treba iznaći načina da zajedno sa izvršnom rješavamo probleme koji su predstavljeni u ovom izvješću i da zahtijevamo usklađeno djelovanje institucija i bolju međuresornu suradnju, ojačavanje inspekcijskih službi i još štošta. Jer ljudska prava su ljudska prava i ona ne ovise o religiji, etničkoj ili nekoj drugoj pripadnosti i nadam se da ćemo iznaći načina počevši od nas ovdje da ako već hrvatski ured pučke pravobraniteljice predsjeda europskom mrežom, četrdesetak zemalja da se onda što manje bave slučajevima kršenja ljudskih prava iz Hrvatske i u tom duhu možemo prihvatiti ovo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Ireni Petrijevčanin-Vuksanović na ovoj raspravi. Prelazimo u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, predstavnici Vlade, pučka pravobraniteljica, evo čestitam što ste svi tu u dosta velikom broju u ove kasne sate. Htio bi nešto reći o ovom izvještaju za koji smatram da je vrlo važan. Ovdje pučka pravobraniteljica dolazi pred nas sa tim izvještajem i sadržajem kojim iznosi kritički pristup. Kritički pristup koji je argumentiran u stanju u društvu, u pitanjima u kojima se odlučuje o pravima običnog čovjeka, o pravima građanina, dakle malog jednog čovjeka, bilo je pitanje i o zaštiti njegovog prava, bilo da je riječ o proizvođenju nekog pojedinačnog prava koji radi državni mehanizam. Pravobraniteljica zbog svoje upornosti, profesionalnosti i stručnosti a čini mi se i ljudskog nekog poštenja u tretmanu problematike koja ulazi u sadržaj njenog izvještaja, zaslužuje respekt i ona nastavlja zapravo posao kako ga je radio i gospodin Malčić koji je bio njen prethodnik i diže ga na jednu višu razinu. Kad pogledam sam izvještaj onda bi govorio o puno stvari koje su dotaknute u tom izvještaju ali nažalost nemam toliko vremena da bi mogao o svemu tome govoriti a primjerice mogao bi govoriti o stanju o u pravosuđu ili stanju rješavanja u upravnim stvarima gdje se sa argumentirano i zapravo s pravom upozorava na dugotrajnost, neažurnost postupaka i u sudstvu i u dakle upravnim stvarima i što sve to zapravo izaziva brojne povrede ljudskih prava. Ovdje bih istaknuo, odnosno pridodao i situaciju besplatne pravne pomoći jer vidimo da u 2016. godini se iznos koji je u proračunu odvojen za tu svrhu smanjio u odnosu na prethodno razdoblje, a i da je broj pružatelja besplatne pravne pomoći u odnosu na raniji period pao što je zapravo korak unazad. Mi bi voljeli da možemo raspravljati i pohvaliti zapravo da je sustav svake godine sve bolji i zapravo da omogućava građanima slabijeg imovnog stanja adekvatan pristup zaštiti njihovih prava pred sudovima i pred državnim tijelima koji rješavaju u upravnim predmetima. Iz izvještaja je vidljivo da pučka pravobraniteljica ima veliko povećanje predmeta u odnosu na 2015. To je 16%, a čak 86% u odnosu na 2012. Tu ne mislim da je došlo do povećanja odjednom tolikog velikog broja povećanja kršenja ljudskih prava, nego mislim da je tu više riječ o tome da su građani osvijestili da imaju na raspolaganju taj mehanizam, dakle pučkog pravobranitelja, ombudsmana kojem se mogu obratiti ako smatraju da su im ljudska prava kršena. Dakle, u samom izvještaju tema imamo jako puno. Svi moji prethodnici su izabrali neke teme koje će naglasiti tako sam i ja izabrao par tema o kojima bi malo više govorio, koje bih istaknuo, koje smatram važnim. Prvo tih tema je pitanje diskriminacije. Dakle, pučka pravobraniteljica navodi u izvještaju da ima 387 predmeta vezano uz diskriminaciju, da je čak 30% pritužbi se odnosi na područje rada i zapošljavanja, a najveći broj tih pritužbi zapravo razlog je rasa, etnička pripadnost, boja kože ili nacionalno podrijetlo. 387 predmeta na jednu godinu kalendarsku možda ne izgleda alarmantno, ne izgleda velika brojka ali mislim da tu definitivno se radi o slučajevima dakle samo koji su prijavljeni, da i dalje je prisutan fenomen prešućivanja, neprijavljivanja, diskriminacije, odnosno nepovjerenje i strah od mogućih posljedica kod svih manjinskih skupina, tako i kod nacionalnih manjina koji zapravo nakon što su osjetili diskriminaciju na svojoj koži boje se možda nekakvih dodatnih negativnih posljedica ako tu diskriminaciju i prijave. U odnosu na zločin iz mržnje kad čitamo izvještaj, onda se da primijetiti zapravo da Ured za ljudska prava koji je kontakt točka i prema Europskoj uniji, a koji prikuplja i sortira te predmete kako ih dostave MUP, pravosuđe i DORH da nema ujednačenog postupanja, odnosno da nema zajedničke metodologije i onda je jako bitno da se ova preporuka pučke pravobraniteljice prihvati, odnosno da se uskladi taj protokol o postupanju u slučajevima zločina iz mržnje kako bi dakle u biti znali koji su to uzroci, koji su stvarno stadiji i koji su zapravo motivi tih zločina iz mržnje. Što se tiče prava nacionalnih manjina sa njima sam se i dosta profesionalno bavio i mogao bih stvarno govoriti dosta o tome. Ono što bih htio naglasiti, dakle sva prava nacionalnih manjina koja su regulirana u Hrvatskoj i donio Hrvatski sabor. Dakle, ona proizlaze iz zakona koje je donio Hrvatski sabor ili iz međunarodnih dokumenata koje je Hrvatski sabor ratificirao. Najvažniji zakoni koji su doneseni su doneseni konsenzusom, dakle dvotrećinskom većinom. Ta prava u praksi nisu do kraja ostvarena. Ja ću samo istaknuti primjer registracije manjinskih škola u Vukovarsko-srijemskoj i Osječko-baranjskoj županiji gdje se stalno zapravo prebacuje odgovornost tko će riješiti taj problem, a taj problem registracije tih škola traje od '99.-te. I na žalost unatoč svim najavama prošlih Vlada i obećanju prema Međunarodnoj zajednici taj problem nije riješen, iako zapravo faktički te škole jesu dvojezične, njihovi nazivi se ne bi promijenili i ja stvarno objektivno ne vidim problem da se to i formalno provede. Ono što bih htio istaknuti također izvještaj i pitanje obnove i stambeno zbrinjavanje, zbrinjavanja. Ovo je dakle izvještaj koji se tiče 2016. godine, mi smo sad u 2017. Još uvijek se rješavaju predmeti obnove, a rok, dakle zadnji zahtjev za obnovu ratom porušene kuće je podnesen 30.9.2004. Dakle, punih 13 godina mi nemamo novi zahtjev, a na žalost još uvijek imamo predmete koji se rješavaju po tom i po prvom i po drugom stupnju. Kad pogledamo stambeno zbrinjavanje imamo dobar primjer koji je konkretno naveden u izvještaju, koji upravo upozorava na tu dugotrajnost rješavanja takvih predmeta. Konkretno ovdje je naveden primjer gdje je zahtjev podnesen 2001. a pravomoćno je riješen na drugom stupnju tek 2016. Dakle, punih 15 godina je rješavan, gdje je neka stranka imala legitimno očekivanje da će biti stambeno zbrinuta. Na žalost, punih 15 godina je čekala da bude odbijena. Ovdje zapravo država pokazuje svu svoju moć, odnosno nemoć u odnosu na svog građanina kao pojedinca. U odnosu na stambeno zbrinjavanje posebno ću apostrofirati bivše nositelje stanarskog prava koji također dugo čekaju na rješavanje svog statusa, odnosno svojih zahtjeva. Vlada je donijela još 2006. zaključak i program provedbe stambenog zbrinjavanja bivšim nositeljima stanarskih prava. Plan je bio da se sa 2006. počne, da se 2011. to dovrši, da 2012. dočekamo bez predmeta. Na žalost to nije slučaj i imamo situaciju da oni koji imaju, zapravo oni imaju pravo na otkup koji su dobili stanove u stambeno zbrinjavanje, da je zapravo sklopljeno tek 338 ugovora o kupnji. Sve ovo zapravo govorim kako bi naglasio ove probleme kako ih je i naglasila pučka pravobraniteljica da država tu treba učiniti dodatni napor da se to ispravi da se to riješi, pogotovo kažem što se tiče obnove. Ono što pučka pravobraniteljica nije navela u svojem izvještaju a povezano je sa ovima, ja bih volio istaknuti neriješeno pitanje naknada štete za uništenu imovinu terorističkim aktima. Dakle imamo vlasnike miniranih kuća izvan područja ratnog djelovanja koji nisu imali mogućnost, pravni put da riješe svoje pitanje, odnosno da dobiju bilo kakav vid obeštećenja, bilo putem naknade, bilo putem obnove. Oni su bili u jednom pravnom vakumu od '96. do 2003., tek 2003. je donesen zakon koji je regulirao njihova prava. Međutim, regulirana su na način da oni to nisu mogli ostvariti ni putem naknade, ni putem obnove, svi su tužili državu, odbijeni su i ostale su im u biti da plate visoke parnične troškove. Mislim da o tom problemu također treba govoriti i da bi on morao i mogao naći svoje mjesto u ovom izvještaju jer procjena je da negdje ima oko 1000 takvih objekata. Za kraj, odnosno pri kraju rekao bih nešto o pristupu struji i vodi, nečemu što svi vjerojatno u ovoj sabornici koliko nas sada ima uzimamo zdravo za gotovo. Istaknuo bih program sanacije, obnove, dakle jedan program koji je Vlada donijela u mandatu 2003., 2007. Također taj program nije završen nego je praktički prekinut 2011. Mi u 2016. još uvijek imamo 80-ak naselja koja su bez pristupa niskonaponskoj mreži. Ja sam 10.07. ove godine se javio ovdje u ovom Visokom domu, tražio sam stanku kako bih svojim govorom obilježio rođendan, dakle dan rođenja Nikole Tesle a ujedno i pobrojao neka sela koja zapravo još uvijek nemaju struju poput Suvaje, Glogova, Bruna, Dubokog Dola, Malovana, Parčića, Grulovića, Otišića, Cikota, Rogulja, dakle ima ih još. Sve su to sela, zaseoci, naselja u kojima ljudi žive a još uvijek nemaju električnu energiju. Ova Vlada je preuzela na sebe obavezu da taj problem riješi. Vlada je u okviru toga donijela operativni program koji je zapravo podloga rješavanju, konačnom rješavanju tog problema ali evo još uvijek čekamo sada i prvi operativni korak u tom smjeru a ja se stvarno nadam da ćemo to u ovom mandatu, mislim u mandatu ove Vlade konačno riješiti. Jer teško je vjerovati, evo da smo u 21. stoljeću 2017. godini, sada će 2018. da postoje sela i zaseoci gdje nema struje, a evo nema ni vode i zapravo da svakodnevnica naših građana, naših sugrađana predstavlja kao neku priču iz davnina jer nemaju struju a jedina voda im je zapravo iz bunara. Zapanjujući je zapravo podatak da u 2016. godini jedini izvor pitke vode sa 82 tisuće stanovnika su zapravo njihovi privatni bunari i zdenci a znamo zapravo da kontrole sustavne, zdravstvene ispravnosti te vode nema nego je ona dakle, se provodi samo na zahtjev vlasnika ili eventualno ako se provode neki projekti o odvodnji i kanalizaciji u takvim uvjetima zapravo nema puno smisla i govoriti. Mogao bih još govoriti i o problemima cesta, javnog prijevoza, odlasku liječniku u grad, pristupa javnim uslugama, odnosno javnim službama koja bi trebala biti dostupna na jednaki način svim našim građanima. Nažalost to nije tako, ja bih se složio sa kolegicom koja je govorila prije mene da je to zapravo problem i u drugim državama ali mi evo moramo upozoravati koji su problemi u našoj državi. Za kraj bih istaknuo da je važna, pučki pravobranitelj važna institucija, da Ustav kaže da je to opunomoćenik Hrvatskoga sabora i taj važan posao pučki pravobranitelj, odnosno pravobraniteljica treba nastaviti raditi, izvještaj mora biti kritičan jer i u pravnoj teoriji pučki pravobranitelj odmah vam se doživljava kao dakle vrsta kontrole, uprave kontrola države u odnosu postupanja prema svojim građanima. Stoga Vlada i državne institucije trebaju prihvatiti konstruktivnu kritiku i preporuke i popraviti ono što ne valja, ne zato što to traži pučka pravobraniteljica nego zato što to traže naši građani. Evo hvala.
Zahvaljujem kolegi Miloševiću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi kolega, upravo kada ste spominjali struju i vodu potaknuli ste me da nešto kažem jer imajući u vidu da kada je u pitanju struje i romska naselja u današnje vrijeme u 21. stoljeću problem je jedna kuća ako nema struje a zamislite kako izgleda jedno romsko naselje u kojem ima ne manje od 1000 Roma bez struje a 21. stoljeće. A isto tako unutar su i djeca i odrasli itd., trebaju biti informirani, upoznati sa događanjima. S druge strane djeca trebaju ići u školu itd., a nisu spremni i onda ih potaknemo zašto nisu spremni za školu, zašto nisu odradili zadaće itd.. S druge strane kada govorimo o vodi, zamislite pored svih rijeka koje mi imamo i Muru i Savu i Dravu i sve one ostale mi nemamo a izvozimo vode u romskim naseljima i u naseljima nemamo vode za piti a 21. stoljeće. Možete zamisliti kako to izgleda, ne jedno romsko naselje nego takvih naselja u RH imamo više od 60 romskih naselja. Meni je to nepojmljivo, moram vam reći da je meni nepojmljivo da u 21. stoljeću da mi ne možemo osigurati ono najminimalnije a to je struja i voda. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kajtaziju. Odgovor kolega Milošević, izvolite.
Pa kolega Kajtazi ako ste me pažljivo slušali, ja sam naveo u svom govoru dakle, upravo istaknuo sam ovaj problem struje i pristupa struji i vodi. Istaknuo sam konkretno za struju da imamo negdje 80-ak naselja prema našim evidencijama. Taj podatak je bio osvježen u suradnji sa UNDP-em i nekim udrugama i možemo govoriti i da se radi o većem broju naselja, prvenstveno se to radi o naseljima koji su naseljeni građanima srpske nacionalnosti ali tu su i građani hrvatske nacionalnosti odnosno građani hrvatskog naroda i Romi i drugi za romska naselja nismo radili analize i pristupe ali ova naselja o kojima sam ja govorio dakle to su sve naselja koja su imala pristupe električnoj energiji prije rata gdje smo sad uložili u određenu infrastrukturu u puteve gdje država obnovila njihove kuće ali nažalost još uvijek obnovljena niskonaponska mreža. Kažem, nadam se da će taj problem u mandatu ove Vlade biti konačno riješen, Vlada je u 8. mjesecu usvojila operativni program, obvezala se to pitanje riješiti i sad zapravo čekamo početak provedbe odnosno prve operativne korake a u sklopu toga operativnog programa, nadam se da će doći na red i romska naselja zapravo ne zato što treba i Romima osigurat nego zapravo treba svima građanima RH osigurati dostojan život a to znači pristup i struji i vodi. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Miloševiću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, poštovane kolege, poštovana pravobraniteljice. Evo malo listam ovaj dokument koji ste nam dali pa kaže svaka odgovorna vlast koja štiti svoje građane i radi na napretku društva ozbiljno će razmotriti preporuke. Vi ovdje ne da niste razmotrili preporuku nego niste razmotrili neprihvaćanje vašeg izvješća lani. Vama je to možda smiješno, meni to osobno nije smiješno i smatram kao što sam već rekao, naglasit ću nekoliko to puta, da bi bilo moralno da ste vi nakon neprihvaćanja izvješća dali ostavku na svoju funkciju. Spomenut ću par još stvari koje ste odradili po meni, po mom nahođenju na loš način. Sami ste malo prije istaknuli i kroz vaše izlaganje „Za dom spremni“ da je uopće nije kontraverzan pozdrav nego da je on posve jasno nezakonit. Ne bi uopće ulazio u analizu „Za dom spremni“ ali me zanima zašto vi kroz vaš rad niste se u niti jednom trenutku osvrnuli na druge pozdrave totalitarnih režima, „Smrt fašizmu, sloboda narodu“, nek druge simbole, npr. crvenu zvijezdu petokraku, kolega je o tome govorio ovdje isto. Zašto ignorirate mjere rezolucije Vijeća Europe, EU-a koji su osudili totalitarne režime sve i to komunističke. Vi o tome nikad ništa niste rekli, uhvatilo ste se isključivo jednog totalitarnog režima, fašističkog, s pravo da se razumije, kojeg treba osuditi, svi ga osuđujemo, a neke druge totalitarne režime pod kojima je stenjao hrvatski narod, njih ignorirate. Ja stječem dojam da vi imate tu dvostruka mjerila, ne znam zbog kojeg razloga, možda nam kažete na kraju. Bio je slučaj jedna interesantan kada je jedan hrvatski portal dosta klikan, govorio o mrtvacima uživo, o nekrofiliji, radilo se o svetom Leopoldu Mandiću, pa je to bio vama prijavljeno, ne znam da li ste postupili po tome, da li ste se očitovali kroz medije, da li ste rekli nešto kako jedan jako utjecajan hrvatski medij može vrijeđati jednu veliku većinu hrvatskih građana koji su se izjasnili kao vjernici, kao katolici. To je 90% hrvatskih građana, kao katolici. To je 90% hrvatskih građana koje se tako izjasnilo, nisam čuo nigdje da ste nešto radili po tom polju ili još više da ste se izjasnili o tome pitanju u medijima. Ali nasuprot tome kad je bilo riječi o ćirilici u Vukovaru, vi ste opet, nemam ništa kontra ćirilice jer ćirilica je hrvatsko pismo bilo zapravo u startu je li, ali Vukovar je jedno mjesto koje je mjesto posebnog pijeteta za hrvatski narod i vi ste tu zanemarili tu činjenicu pa ste i o tome onako govorili kao da se radi ne znam, da ne kažem neku usporedbu. Znači Vukovar je grad heroj, mjesto posebnog pijeteta za hrvatski narod i to morate na umu a niste imali kad ste davali izjave i kad ste govorili o tome nego ste isključivo zajedno sa Platformom 112 a znamo o kome se radi, davali izjave koje ste već davali. Već sam rekao, pa me kolega Hajduković, … [[Govornik se ne razumije.]] govorio o Istanbulskoj konvenciji, referendum o braku. Pa nedopustivo je da vi kao pučka pravobraniteljica u jednom referendumu građana koji je legitiman, legalan, zakonit i ustavan, da vi se svrstate na neku stranu, da vi kažete da je nešto diskriminatorski a nije, da kažete da je nešto dobro, da je nešto loše što i Ustavni sud i ustavni suci kažu da je u redu. To nije dopustivo. I nakon svih ovih vaših propusta i nakon ocjene ovoga Doma koji vas je ovlastio, vi ste ovlaštenica ovoga Doma da loše raditi, da vaše izvješće ne valja, vi ste i dalje tu. Jer ponovit ću, vi ste sami sebe ocijenili maloprije, ja sebe ocjenjujem sa prolaznom ocjenom. A vi govorite Zekanoviću i svi ostali ovdje što god hoćete, ja sam sebe ocijenila jer ja sam iznad Hrvatskog sabora a vi zastupnici, vi Hrvoje Zekanoviću i vaša stranka HRAST, vi vršite na mene politički pritisak. Ali ovdje moram malo se osvrnuti na svoje kolege koji su također govorili o temi nazadno napredno. A tko ste vi kolega Hajdukoviću, da vi određujete što je to nazadno a što napredno? Ja baš mislim suprotno. SDP koji je nasljednik Komunističke partije Jugoslavije, odnosno Komunističke partije Hrvatske, ja baš mislim da je to nazadno, ja u takvoj stranci ne bi bio nikada, stranci koja je nasljednik jedne stranke koja je bila u totalitarnom režimu, pod kojom je stenjao hrvatski narod i vi ćete govoriti jednoj stranci koja je izniknula, izrasla u modernoj hrvatskoj državi da je nešto nazadno. Mislim da ste se malo zabunili. A vidjet ćemo jedno za par desetljeća što će ne samo hrvatski narod nego što će općenito svjetsko javno mnijenje misliti o rodnoj ideologiji koja je vama jako napredna a vidjet ćemo da je to, vrijeme će pokazati daje jako nazadna. I opet ću reći i dalje konstantno lažete da u toj Istanbulskoj konvenciji nema rodne ideologije, da se radi o zaštiti žena od nasilja a upravo suprotno. Znači, radi se o perfidno serviranju rodne ideologije u hrvatsko društvo, ali nikako o zaštiti žena. A što se tiče zaštite žena od nasilja, ja vjerujem, a i svi vi ovdje imamo jedan konsenzus, suglasni smo da treba te zakone dovesti na takvu razinu, da žene budu znači, adekvatno zaštitne, odnosno, da nikom ne padne napamet da bude nasilnik. Evo toliko, hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću na ovoj raspravi. Ja bi vas molio da se klonite osobnog prozivanja kolegica i kolega i da govorite o temi. Imamo povredu Poslovnika, poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa vi ste već u jednom dijelu intervenirali, ali ja bi samo, evo podsjetila na naš poslovnik, članak 7. svi mi smo ovdje kad smo postali zastupnici, prisegnuli, svojom čašću da ćemo dužnost zastupnika u Saboru obnašati savjesno, odgovorno i da ćemo se u svom radu držati Ustava i zakona itd., itd. Zastupnik Zekanović, u trenutku kada de facto negira Zakon o pravobranitelju, pučkoj pravobraniteljici, koji kaže, da je izvješće u ovom Hrvatskom domu može biti usvojeno ili ne usvojeno, ono naprosto ne snosi nikakve konsekvence. I ja vas molim da uvažite zakon koji je donio ovaj Hrvatski sabor. Ja znam da se to može vama sviđati ili ne sviđati, ali to je tako. I dok smo zastupnici moramo to poštivati, a ne raditi nešto i govoriti nešto što je suprotno zakonima koji je donio Hrvatski sabor.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. Nisam stava da je povrijeđen Poslovnik i ne mislim da kolega Zekanović, nemate pravo na repliku, je povrijedio zakon. On je iznio svoj politički stav i pozvao je na moralnu odgovornost, odnosno, da pravobraniteljica poduzme nekakve poteze i korake temeljem neprihvaćanja tog izvješća. Zahvaljujem se. Imamo jednu repliku, poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Zekanović, vi opetovano, ali evo, osvrnuti ću se na ovo vaše posljednje, pojedinačnu raspravu. Navodite, odnosno, inzistirate na tome da bi Pučka pravobraniteljica po vama trebala podnijeti ostavku, jer joj je izraženo većinsko negativno mišljenje, na izvješće za 2015. g. odnosno, nije podržano. Ja se s vama tu apsolutno ne slažem i mislim da je taj zakon o pučkom pravobranitelju jedino logičan. I da bismo taj primjer kao Hrvatski sabor, trebali slijediti i kada budemo mijenjali Zakon o pravobraniteljici za ravnopravnost spolova i Zakon o pravobraniteljici, odnosno, pravobranitelju za djecu. Zašto? Zato što, kako bi rekla, nemamo se mi ovdje što slagati ili ne slagati, podržavati, ili ne podržavati izvješće. Vi se možete ovdje obračunavati i izražavati svoju frustraciju ili nezadovoljstvo likom i dijelom pravobraniteljice. Međutim, u ovom ovdje izvješću nalazi se nažalost tužna slika Hrvatske. E sad, vi nju kao zastupnici, možemo negirati, ne prihvatiti ili kak smo ovdje čuli da bismo to možda trebali i frizirati, kad idemo po Europi, ne prikazivati baš stvarima takvima kakve jesu, nego malo to uljepšati da se ne sramotimo ili možemo pogledati istinu u oči reći da nije sve tako bajno i sjajno. Da imamo velikih problema u zaštiti ljudskih prava i da trebamo smoči hrabrosti i iz tih problema izaći. Znači, polemizirati s činjenicama i s izvještajima s onim što je ondje napisano, ubiti vlasnika zbog toga nije pametno. A neprihvaćanje izvješća, po meni, znači ne prihvaćanje činjenica. I zato mislim da Hrvatski sabor treba raspravljati o svim izvješenima o pravobraniteljima i izvući pouke i raditi na tome da se isprave nedostaci, ali da se ni o jednom od njih, da njihova sudbina ne bi trebala ovisiti o glasovanju upravo zbog toga jer polemiziramo činjenicu, a to nema smisla, nema logike.
Zahvaljujem kolegici Glasovac, odgovor, kolega Zekanović. Izvolite.
Poštovana kolegice, ja niti u jednom trenutku nisam rekao da je zakon sporan i stvarno pravobraniteljica po zakonu, nakon neprihvaćanja izvješća i dalje može ostati na toj dužnosti. Znači, niti sam to rekao, niti sam to pomislio, niti ću reći. Zakon je takav kakav je. I ja kao i vi, znači to znamo. Nadalje, izvješće nije došlo samo na znanje, nego ste sami lijepo rekli, glasuje se o njemu, a glasovanje ima smisla. Znači ako se glasuje, znači mi dajemo nekakav sud o tom izvješću, a to izvješće nije palo s neba, njega je netko izradio, netko za njega odgovara. Znači, ako smo glasovali i rekli, da izvješće ne valja, onda netko treba odgovarati zašto izvješće ne valja. Zanima me još jedna stvar, a to je, biste li vi branili ovako pravobraniteljicu da ju niste upravo vi postavili. Pa nemojte bilježiti da je upravo vrijeme SDP-ove vlasti postavljena pravobraniteljica o kojoj danas govorimo. Tako je, i upravo tu je taj meritum cijeli, da ste ju vi izabrali i da ju zbog toga branite. I da zbog toga govori i radi što vi mislite. A naposljetku moram reći još jednu stav ovdje. Je, izvješće je takvo kakvo je, imamo tu 387 pritužbi, uglavnom, to se radi o diskriminacijama, je li. Po meni situacija u Hrvatskoj nije toliko loša kao što ju vi želite predstaviti. Malo prije kolega Babić lijepo rekao, malo napumpavamo brojke, imamo jednog počinitelja za 15 diskriminacija, ja bi rekao, da u Hrvatskoj situacija nije idealna i nikada neće biti idealna, ali daleko je od katastrofalne kako je vi želite prikazati. Hrvatska je jedno uređeno društvo koje funkcionira htjeli to vi ili ne, odnosno, svijelo se to vama ili ne.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću na ovom odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite. Nema ga, gubi pravo na raspravu, završna riječ u ime predlagatelja. Pučka pravobraniteljica gospođa Lora Vidović. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Ja sam odlučila iskoristit svoje pravo na završnu riječ zbog svih vas zastupnika i zastupnica koji ste ovdje ostali cijelo večer zahvaljujem se na tome i predstavnika Vlade i ministarstava koji su bili ovdje. Ali moram vam reći i kolegica i kolega u mom uredu od kojeg su neki vjerojatno još uvijek tamo i prate ovu raspravu. Mnogi su ipak vjerojatno već otišli, ali spomenut ću samo neke od osnovnih tema ili naglasaka koje ili je više vas spomenulo tijekom rasprave, odnosno onih koji su otišli ranije ili procjenjujem da su možda istaknutiji. Gospodin Bulj, zastupnica Mrak Taritaš puno su pričali o održivom razvoju, odnosno regionalnom razvoju i ruralnim područjima. Moram reći naravno da nisu svi problemi sa kojima su građani suočeni pitanje različitih kršenja njihovih ljudskih prava, niti su to pitanja gospodarskog i tržišnog razvoja recimo. Dakle, u tom smislu ja naravno ne ulazim u te teme. Međutim, što se tiče regionalnog razvoja 2015. smo zaista puno značajnije izašli na teren, razgovaramo sa županima, gradonačelnicima, načelnicima općina, udrugama, centrima za socijalnu skrb, razvojnim agencijama, građanima. Dali smo 13 vrlo konkretnih preporuka koji su usmjereni na sprječavanje iseljenja koliko je to moguće. Naravno da se radi, možda sam trebala zapravo odgovorit na ove istupe gospodina Zekanovića. Vidim da neće saslušat do kraja. Zbog toga mi je naravno jako žao, ali mogu se ja i požuriti, pa onda o ovom što ste vi govorili reći ranije. Šteta bi bilo da odete, da nemate toliko strpljenja. Moj cilj nije bit u medijima. Moj cilj je dat preporuke koje će promijeniti sustav. Moj cilj je uspostavit suradnju sa nadležnim tijelima. Sigurna sam da je moj rad, rad mojih suradnika i suradnica i cijelog ureda neusporedivo više prisutan u javnosti nego što je bio do sada. O tome imamo konkretne podatke. Ali nije ideja ureda da bude u medijima. Ideja ureda je da kroz sustav mijenja sustav. Ponekad je zato pritisak medija dobro došao, ali nisu mediji dio sustava, ne mogu mediji rješavati sustavne probleme. Što se tiče podataka ureda i našeg ugleda koji imamo u inozemstvu gospodine Babiću ja sam jako ponosna na ugled koji mi imamo u inozemstvu i mogu vam reći da i u europskim i u međunarodnim krugovima Hrvatskoj činimo samo dobro. Koliko su građani kako ste vi rekli impresionirani ja ne mislim da su impresionirani, ali rekla bih koliko su zadovoljni radom ureda pokazuje porast broja predmeta i porast broja pritužbi. Mislim da je to jedan vrlo egzaktan i objektivan podatak i taj broj uključujući i ovaj porast broja pritužbi na diskriminaciju su i zbog regionalnih ureda i zbog terenskih obilazaka zato jer idemo u romska naselja sa čizmama na nogama uzimat pritužbe a ne čekat da oni dođu nama. Samo u 2016. održali smo edukacije preko 1000 državnih službenika o suzbijanju diskriminacije. Dakle, to je ono zašto mi imamo povećan broj pritužbi i to je podatak koji govori o tome koliko nam građani vjeruju. Ako je vaš dojam drugačiji to je vaš dojam i podaci ga ne potvrđuju u ovom slučaju u redu, ali čula sam da ste rekli da se radi o vašem dojmu. Što se tiče podataka o zločinima iz mržnje znam da ste pažljivo pročitali izvješće i znam da uvijek to činite od početka do kraja. Mi dajemo one podatke koje nam dostavljaju nadležne institucije. Prije svega objavljujemo institucionalne podatke, nakon toga one koje dolaze od udruga. One su različite zato jer se odnose na različite faze postupka. Mi obrazlažemo različitu metodologiju koje ti podaci prikazuju. Oni se međusobno ne mogu uspoređivati i jedan veliki problem koji mi u Hrvatskoj imamo je činjenica često ne vode dovoljno sustavno, dovoljno rekla bih čak i pametno i precizno podaci koji se mogu uspoređivat na unutra i u odnosu na međunarodnu, odnosno europsku metodologiju. Primjer za to je besplatna pravna pomoć. Osim toga kad govorimo o uznemiravanju temeljem nacionalnog podrijetla, odnosno etnicitetu kao razlogu za vođenje sudskih postupaka. Samo u zločine u mržnji možemo dodati da je u 2016. uočen broj prekršajnih postupaka radi uznemiravanja temeljem nacionalnog podrijetla, a to su oni postupci koje će pokretat policija. Dakle, također podatak nadležnog državnog tijela, a ne samo udruge. Gospodine Zekanović, da ne morate čekat jako dugo. Što se tiče vaših poziva na ostavku mislim da vam je najbolje odgovorio zastupnik Živog zida gospodin Bunjac i mislim da ja o tome dalje ne moram puno više govoriti. Evo sve je o tome rekao što sam ja mislila. Ono što mogu istaknut da Zakon o pučkom pravobranitelju uključujući i visoke standarde, odnosno vrlo visoka traženja mogućnosti razrješenja pučkog pravobranitelja je usklađen sa međunarodno-pravnim standardima. Upravo zbog takve odredbe Ured pučkog pravobranitelja od 2008. moram reći reakreditirano 2013. nakon što sam ja postala pučka pravobraniteljica ima status A neovisne nacionalne institucije za zaštitu ljudskih prava. Što se tiče referenduma o braku, mislim da u jednom dijelu ste možda pogrešno zapamtili vremensku dinamiku odluka Ustavnog suda, reakcija iz mog ureda, samog referenduma i slično. Ali ono što bih istaknula ovom prilikom je odluka Ustavnog suda … [[Govornica se ne razumije.]] kroz 2013. od 14. studenog u kojem se izričito navodi rečenica da Ustavni sud smatra potrebnim istaknuti kako dopuna Ustava o braku kao životnoj zajednici muškarca i žene ne smije imati nikakvog utjecaja na daljnji razvoj zakonskih okvira izvanbračne i istospolne zajednice u skladu s ustavnim zahtjevom da svatko u RH ima pravo na poštovanje i pravnu zaštitu svog osobnog i obiteljskog života, te ljudskog dostojanstva. Citat iz odluke Ustavnog suda. Što se tiče Istambulske konvencije mi izričitu preporuku dajemo o tome kao neovisno nacionalno tijelo za zaštitu ljudskih prava sa statusom a da RH ratificira Istambulsku konvenciju. Nadam se da će uskoro biti ratificirana. Upravo danas Europski parlament je izašao sa prijedlogom Rezolucije o kojoj će se sutra glasati koja u svom sadržaju preporuča, traži od država članica da ubrzaju proces ratifikacije Istambulske konvencije, ratificirale su je zemlje koje pokrivaju 75% stanovništva EU uključujući i samu EU, odnosno Europski parlament koji ju je i potpisao. Ako Hrvatska želi biti ozbiljna u borbi protiv obiteljskog nasilja i nasilja nad ženama ratificirati će tu Konvenciju jer ona daje konkretne mehanizme prevencije i zaštite od obiteljskog nasilja i nasilja nad ženama. I po mom mišljenju u javnoj debati, u javnom diskursu se manipulira pojmom roda. Ja bih podsjetila da je Zakonom o suzbijanju diskriminacije diskriminacija temeljem rodnog identiteta i rodnog izražavanja već zabranjena. Dakle to jest već na taj način dio pravnog poretka RH. Ja mislim da ćemo se sasvim sigurno složiti da je obiteljskog nasilja dovoljno i previše u Hrvatskoj. Mislim da je to jedna stvar oko koje se nas dvoje sigurno možemo složiti, obiteljskog nasilja je dovoljno i previše. Više puta sam čula kako ste rekli da sam sama sebe ocijenila prolaznom ocjenom, da se stavljam iznad Hrvatskog sabora i da ja procjenjujem što god drugi govorili da je moje izvješće super, ja sam večeras od svih, rekla bih svih ali evo ispravite me ako griješim, klubova zastupnika čula podršku ovom izvješću. Gotovo svi koji su rekli da podržavaju, nitko nije rekao da ne podržava. Mislim da je to najbolji odgovor zapravo na ocjenu izvješća iako se ne radi o izvješću o radu pučke pravobraniteljice, radi se o Izvješću o stanju ljudskih prava i pojava diskriminacije u Hrvatskoj. Ali moram reći da sam jako ponosna na svoj rad. Ja sam jutros bila na poslu u pola 9, ne znam kako ste vi ali i kolegica i kolega koje zaista predano, profesionalno i vrijedno rade tijekom cijele godine. Što se tiče simbola totalitarnih režima, izvješće nije subjektivno, ono je čvrsto utemeljeno u podacima. Što se tiče pozdrava „Za dom spremni“, to su podaci o sudskoj praksi i praksi Ustavnog suda koju smo imali i prije, ali evo imamo ju i unatrag nekoliko tjedana. Što se tiče pozdrava „Smrt fašizmu, sloboda narodu“, molim vas da pažljivije pročitate izvješće, konkretno stranicu 147. u kojoj piše da za „Smrt fašizmu, sloboda narodu“ mi nemamo podataka a imamo redovitu komunikaciju sa sudovima koji nam dostavljaju presude o tome je li bilo sudskih postupaka za procesuiranje, dakle opet onih koje će policija primarno procesuirati po prekršajnim odredbama kao što to čini „Za dom spremni“. Isticanje crvene zvijezde Europski sud za ljudska prava je 2008. proglasio dopušteni načinom izražavanja političkih stavova pri čemu je imao u vidu kako su masovna ubojstva i kršenje ljudskih prava u komunizmu diskreditirala crvenu zvijezdu, no istaknuo je da se zvijezda ne može promatrati isključivo kao simbol komunističkog totalitarizma, strana 147 izvješća. Odmah na sljedećoj strani, 148 naše postupanje koje je bilo popraćeno u medijima, žao mi je što to niste primijetili o Sv. Leopoldu Mandiću odnosno članku koji je po mom mišljenju na vrlo uvredljiv i neprimjeren način o tome govorio. Evo, pozivam vas da pročitate stranicu 148. izvješća na kojoj možete vidjeti više detalja o tom predmetu. Gospodin Milošević je otišao, naknada štete za protupravno oštećene kuće počinjenje terorističkim aktima je bila do sada u izvješćima ove godine, zaista … [[Govornik se ne razumije.]] možemo vidjeti da li imamo dovoljno podataka da uđe u sljedeće. Međutim jako mi je žao što on nije bio ovdje kada ste vi gospodine Babiću govorili o zločinima iz mržnje i podacima … [[Govornik se ne razumije.]] , vjerujem da bi njegov odgovor i njegova replika tu bila puno bolja. I na kraju bih se zapravo zahvalila zastupnici Petrijevčanin-Vuksanović na izlaganju i konstataciji da se ne radi o izvješću koje je utemeljeno u dojmu nego u podacima. Meni je izuzetno važno da je to nešto što se može prepoznati i usklađeno djelovanje institucija, suradnja i konstruktivan pristup činjenici da ljudska prava nisu stvar ideologije nego stvar međunarodnog prava i međunarodnih dokumenata koje smo prihvatili je izuzetno vrijedna. Ja se upravo takvom konstruktivnom pristupu i suradnji veselim i u idućoj godini. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj pravobraniteljici gospođi Lori Vidović. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Samo da ne ostanu neke stvari nedorečeno, nisam htio puno iako sam i u pojedinačnoj raspravi htio govoriti o nekim stvarima koje su vezane za ovo izvješće i po pitanju mirovina i nekih stvari koje nisu točno činjenica da se pojavljuju u tom izvješću ali one nisu točne da vam se radi o mirovinama koje vezane bile za područje bivše Jugoslavije a zapravo te iste osobe imaju i neke druge mirovine, inozemne mirovine koje nisu vezane za naše mirovine. Isto tako o socijali i nekim sličnim stvarima. Ali spomenuli ste nešto vezano za Ured za ljudska prava u EU. Reći ću vam samo jednu stvar koja je vezana za Nilsa Muižnieksa koji je povjerenik za ljudska prava EU [[Upadica: Vijeća Europe.]] Molim? [[Upadica: Vijeća Europe.]] Vijeća Europe, tako je. I on je bio u jednoj posjeti RH 2016. godine mislim na početku i tada smo mi pripremali se vezano za diskriminaciju pogotovo za ovu Nacionalnu strategiju Roma u ministarstvu u kojem sam tada radio. On je u 8 sati imao avion a u 9 sati je već bilo izvješće na njegovim stranicama u Briselu. Što hoću kazati? Određene stvari koje se događaju u RH idu iz određenih, iz određenih, neću reći tako centara ali zapravo preko NGO-a točno se zna put i u kojim se zapravo prikazuje Hrvatska vrlo negativno. Dakle, kao zemlja diskriminacije, zločine iz mržnje, prevelike ustašizacije, dakle, nešto što obični građani ne vide. Postoje pojedinačni slučajevi. Ja u to ne sumnjam i na koje se i vas upozorava. Ali slati jednu takvu sliku o vlastitoj domovini mislim da nije dobro i da na tome trebamo svi raditi, kako lijeva tako i desna strana, jer nam je to bitno, jer nas to zapravo svaki put dočeka na bilo kojim međunarodnim seminarima, simpozijima, susretima, OSC-a, UN-a, zapravo budu takva izvješća, je po meni potpuna kriva slika o RH. To sam bio dužan reći. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Babiću. Odgovor, ne. Hvala lijepo. S ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom Pučkoj pravobraniteljici gospođi Vidović sa suradnicama na obrazloženjima. Također, zahvaljujem se predstavnicama Vlade RH, na sudjelovanju o ovoj raspravi. Glasovati ćemo o ovoj točki dnevnog reda, kad se za to steknu uvjeti.
Izvješće pučke pravobraniteljice za 2016. godinu, podnositeljica je pučka pravobraniteljica, rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće pučke pravobraniteljice za 2016. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 glasova za, 14 suzdržanih i 5 protiv, donesen zaključka kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću dnevnog reda: - Prijedlog odluke o razrješenju zamjenika Pravobraniteljice za ravnopravnost spolova Predlagateljica je Pravobraniteljica za ravnopravnost spolova na temelju članka 2. Zakona o ravnopravnosti spolova. Raspravu je proveo Odbor za ravnopravnost spolova, pozivam Pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova, gospođu Višnju Ljubičić, da nam da obrazloženje. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice, zastupnici. Na 5. sjednici Hrvatskog sabora 11.10.2017. za suce Ustavnog suda RH, između ostalih izabran je i Goran Selanec, kojem je odlukom o imenovanju zamjenika Pravobraniteljice, bio moj zamjenik. Imenovan je navedenog datuma podnio vlastiti zahtjev za razrješenje dužnosti zamjenika Pravobraniteljice, prije isteka vremena na koji je bio imenovan temeljem članka 21. Zakona o ravnopravnosti spolova. Zahtjev sam prihvatila, sastavila sam prijedlog oduku o razrješenju zamjenika, uputila Hrvatskom saboru pozivom na odredbe članka 20. stavak 2 Zakona o ravnopravnosti spolova, koji utvrđuju da zamjenika Pravobraniteljice imenuje ali i razrješava Hrvatski sabor, na prijedlog Pravobraniteljice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospođi Ljubičić na ovom obrazloženju. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Nema nikoga. Dobro. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Nije nazočan. Gubi pravo na rasprave i na pojedinačnu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana Prvobraniteljice za ravnopravnost spolova, poštovani kolege. Ovdje smo čuli radi se o razrješenju gospodina Selanca, koji je bio zamjenik Pravobraniteljice za ravnopravnost spolova na vlastiti zahtjev zbog imenovanja na dužnost ustavnog suca i Klub HDZ-a podržava. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović. Imate možda završnu riječ? Ne. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Zahvaljujem se na sudjelovanju u raspravi nastavljamo danas u 9,30 ujutro sa točkom dnevnog reda Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o obveznim odnosima. Hvala još jednom i ugodan ostatak večeri. SJEDNICA PREKINUTA U 00,10 SATI.
Prijedlog odluke o razrješenju zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Predlagateljica je pravobranitelja za ravnopravnost spolova, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje odluke o razrješenju Gorana Selanca, dužnosti zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 114 glasova za, donijeta odluka o razrješenju Gorana Selaneca, dužnosti zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u tekstu kako je predložio matični saborski odbor. Nekoliko kolega se javilo za stanku ili za repliku, ne znam. Kolega Lovrinović. Izvolite.