Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, nije ovo tradicija nego nemogućnost nereagiranja na određene pojave. Dakle s obzirom da…
Da vam ja zakažem konferenciju ako vi ne možete?
Ne, ne, možete nazvat kako god hoćete. Tražim stanku u ime kluba HDZ-a da bi se očitovali o načinu na koji pojedina ministarstva raspisuju natječaje i dodjeljuju sredstva potpore.
Kolega Kajin, niste čuli? Imate svoju temu ili? … [[Upadica se ne razumije.]] Imate svoju temu, dobro.
Ovako, objavljen je podatak HNB-a da hrvatske banke neće moći naplatiti negdje oko 45 milijardi kuna. To je 5-6 puta više novaca no što je bilo nenaplativo recimo pred 5 ili 6 godina. Znači kako sačuvati poziciju dužnika, kako sačuvati poziciju banaka, samim time i države. Eto to bi otprilike mogla biti tema.
Dobro. U 9,45 nastavljamo raditi. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovani kolegice i poštovani kolege zastupnici stanka na traženje klubova zastupnika u Hrvatskom saboru je istekla. Molim predstavnike klubova prvo poštovanog zastupnika Ivana Šukera. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Mogle su i mene obavijestiti. Hvala lijepa. Je, u redu je, hvala. Poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev u ime kluba HDZ-a.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pa evo povodom odgovora na moje zastupničko pitanje željela bih vas, sve vas tu a i naše građane upozoriti na rad ministarstva i ministra gospodarstva gospodina Ivana Vrdoljaka. Naime, danas kada su nam svima puna usta borbe protiv utaje, prijevare, kad se borimo za transparentnost rada posebno kad se dodjeljuju sredstva u vrijeme kada ministar gospodarstva hodočasti po Hrvatskoj i najavljuje nove natječaje za male, srednje i velike poduzetnike vrijedne 90 milijuna kuna želim da se zna kako se raspoređuje novac koji je namijenjen, putem natječaja dodijeliti transparentno svima onima neprofitnim organizacijama ili u slučaju kad se bude dodjeljivalo našim poduzetnicima. Naime, 9. veljače raspisan je javni poziv za poticanje, povećanje energetske učinkovitosti i korištenja obnovljivih izvora energije namijenjen neprofitnim organizacijama. Na pet stranica točno se navodi jako transparentno što je sve potrebno prikupiti, koje je potrebno kriterije ispuniti, što je to potrebno dostaviti da bi se dobila određena sredstva. Brojni gradovi i općine, brojne neprofitne organizacije vidjele su tu priliku da svojim građanima omoguće ekološku rasvjetu, jeftiniju rasvjetu, manje troškove električne energije, da u neke ulice u koje do sada još nije stigla rasvjeta bude montirana ta nova ekološka, da djeca ne vraćaju se iz škole po mračnim ulicama. Sve je to potrebno bilo pribaviti i mnogi čelnici su to pribavili i pojurili u Ministarstvo gospodarstva. Oni koji su po meni bili jako brzi i već 11. predali svoje prijave vrlo brzo su dobili odgovor. Fond svoja sredstva po vremenu zaprimanja bio je iskorišten s 9. veljače. 9. veljače raspisan natječaj, 9. veljače sredstva iskorištena. Povjerenstvo nije razmatralo vašu prijavu koja je pristigla 11. Nakon toga uslijedilo je moje pitanje na aktualnom satu tko su ti sretnici kad su oni prijave kada su njima odobrena ta sredstva. Naravno ministra Ivana Vrdoljaka nije bilo. Potpredsjednik gospodin Branko Grčić obećao je pismeni odgovor. Pismeni odgovor je stigao. I nećete vjerovati, u njemu stoji da 28 prijava korisnika su odobrena koja su stigla u vremenu od 10. do 17. veljače. Za neke od nas već 9. nije bilo sredstava, a neke prijave koje su stigle i do 17. bile su ne samo razmatrane, nego i odobrene. Rekla bih da ministar gospodarstva i ovo ministarstvo smatra da su ovo njihova sredstva i da samo njihovi mogu dobiti ekološku javnu rasvjetu. Za sve nas sredstva su bila iskorištena onoga dana kada je natječaj i raspisan, a za njega i njegove sredstava je bilo. Samo njegovima je namijenjena ekološka i nova javna rasvjeta, samo će njegovi dobiti pomoć i kasnije manje račune. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Ako nešto valja napraviti onda se treba izboriti za jednu zajedničku politiku do dospjelih ovih rata za kredite. Situacija je naprosto alarmantna, 47 milijardi kuna, evo to je podatak HNB-a, procjenjuje HNB da neće moći uspjeti naplatiti banke od čega se 32 milijarde kuna odnosi na tvrtke, a negdje 15 milijardi kuna na naše građane. Da se razumijemo nije dovoljno očekivati tu mjere samo od Vlade, samo od banaka, samo od gospodarstva, poreznih uprava, potrebno je učiniti nešto više i to na tragu jednoga pod navodnicima zajedništva. Ako tome dodamo dospjele obveze prema državi, prema lokalnoj samoupravi, jednih prema drugima, znači unutar gospodarstva sigurno je da je moguće govoriti o najmanje 120 milijardi kuna ili bolje rečeno jednom državnom proračunu. Kad je u pitanju procjena nenaplativih kredita, a banke procjenjuju na osnovi sadašnje situacije da će teško ili da neće uopće naplatiti tih 47 spomenutih milijardi kuna što je iznos koji primjerice u godinu dana zaradi, odnosno kao neto plaću dobije oko 800 tisuća hrvatskih radnika zaposlenih u oko 104 tisuće poduzeća. To je otprilike kompletan realni sektor. To je podatak koji je izračunala gospođa Marić. Od tih 47 milijardi kuna loših kredita najveći dio odnosno gotovo 32 milijarde kuna otpada na poduzeća dok građani ne mogu vratiti negdje ili neće moći vratiti oko 15 milijardi kuna. Koliko se dramatično, drastično, ne znam koji termin, pogoršala situacija u odnosu na 2008. govori činjenica da su tada tvrtke imale 7,23 milijarde kuna kredita za koje se procjenjivalo da se neće moći naplatiti, a građani oko 5 milijardi kuna. Znači, sada možemo govoriti o 32 milijarde kuna za poduzeća, a za građane negdje oko 15 milijardi kuna. Stanovništvo 2008. godine nije imalo ni 4% loših kredita u ukupnom iznosu od 125 milijardi kuna kredita, dok je sada već 12% od 122 milijarde kuna. Znači, krediti padaju, udio loših kredita se povećava. Za stanove situacija je posebno. Drugo što želim reći, mislim i još jedanput ću ponoviti da nije dovoljno samo očekivati tu mjere od Vlade ili samo banaka nego da se svi koji mogu na bilo koji način odlučivati moraju pokrenuti. Svi se mi možemo i složiti možda da je najbolje radno mjesto danas u nadgradnji, u najtežoj situaciji su vjerojatno ovi mali obrtnici. Ono što zasigurno treba paralelno s time učiniti, vidjeti koje su to banke, domaće, strane lihvarile na tlu RH. Posebno tu dolazi do izražaja Raiffeisen štedionice ili posuilnice ili zadruge i mislim da tu treba reagirati pravna država. Evo ovo je isto jedna prava tema za ministra unutarnjih poslova. Tamo gdje je Hypo banka normalno prala novac također treba reagirati nadležno ministarstvo. Danas smo na stol dobili mišljenje Vlade RH glede ovih Raiffeisen štedionica ili posuilnica bolje rečeno, i između ostalog stoji da je izvršena analiza 21 Raiffeisen bank zadruga prema raspoloživim podacima iz informacijskog sustava Porezne uprave, citiram: "Utvrđeno je da navedene zadruge nemaju status poreznih obveznika u RH po osnovi obavljanja djelatnosti, nemaju otvorene žiro račune, nemaju zaposlenike i nisu registrirane za podnošenje poreznih izvješća. Navedene zadruge su u sustavu praćenja na ispostavama Porezne uprave temeljem stjecanja nekretnina. Izvršen je uvid u stečene nekretnine svake pojedine zadruge te je utvrđeno da su nekretnine uglavnom stjecane u ovršnim predmetima u kojima su ih zastupali odvjetnici iz RH." Pisano izvješće o obavljenom nadzoru proslijeđeno je Državnom odvjetništvu RH i želimo vjerovati da u ovom konkretnom slučaju isto neće tapkati na mjestu kao što to u pravilu i čini već da će nešto konkretno poduzeti na spas ja bih rekao 20-ak tisuća ljudi kojima prijeti ovrha.
Hvala lijepa. Dakle nisam se umorio, moja je dužnost radi javnosti reći da je ovo praksa Hrvatskog sabora koja omogućuje da se konferencije za javnost održavaju na ovaj način, a da hrvatska javnost ne može postavljati pitanje na tim konferencijama zbog Poslovnika Hrvatskog sabora. Pa je ovo naravno prilika da klubovi iznesu stajališta bez propitkivanja. Tako je kako je. Sad idemo na rad po dnevnom redu. Na redu je - Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014. godini; Izvješće je podnio ministar unutarnjih poslova sukladno članku 4. Zakona o policiji. Prijedlog izvješća ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ovih radnih tijela također ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dodatno? Da. Poštovani potpredsjednik Vlade i ministar unutarnjih poslova Ranko Ostojić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Štovane kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici pred vama je Izvješće o radu policije za 2014. godinu. Ovo je moj četvrti put da osobno branim izvješće o radu policije kao jedini ministar koji to radi iako je to zakonom propisano 2001.godine da se najmanje jedan put godišnje mora izvijestiti o radu policije barem za proteklu godinu. Ministarstvo unutarnjih poslova ima 20 policijskih uprava, 185 postaja temeljnih, prometnih, graničnih, aerodromskih, pomorskih ali ono što je važno što želim naglasiti imamo 25 315 ljudi koji su unutar Ministarstva unutarnjih poslova, od tih sistematiziranih radnih mjesta popunjeno je 20 562 ili 81,2% od čega je 17,4% žena. Znači 3581 policijska službenica radi u policiji. Prije nego što nastavim sa podacima iz samog izvješća želim naglasiti da je policija u cilju sprječavanja kažnjivih ponašanja provodila više preventivnih akcija kroz kampanje i akcije primjerice "Zdrav za 5" radi prevencije alkohola, droge, kocke, a obuhvaćeni su učenici osmih razreda osnovnih škola kao i prvih i drugih razreda srednjih škola. Također "Živim živog bez nasilja" sa ciljem sprječavanja nasilja nad ženama, obiteljskog nasilja, nasilja među mladima. Ovom akcijom obuhvaćeno je bilo 46 osnovnih škola i oko 10 000 učenika. "Ima izbor" to je također kampanja sa ciljem unaprjeđenja suradnje sa romskom populacijom, civilnim društvom, obrazovnim ustanovama kao što su i ostale akcije koje želim istaći "Siguran lov" podrška žrtvama kaznenih djela i prekršaja. "Zajedno više možemo" prevencija ovisnosti, vandalizma, vršnjačkog nasilja i ono što je po meni važno prevencija imovinskog kriminaliteta, zajedno, manje oružja, manje tragedija, kao i "Red baton" koji služi za prevenciju nasilja na internetu. Ono šta također u samom izvješću, jer je pobrojeno unutra statistički, a želim upozoriti da se svaki mjesec na stranicama Ministarstva unutarnjih poslova za razliku od drugih ministarstva u drugim zemljama koje obično s odmakom od godinu dana daju podatke, kod nas se svaki mjesec objavljuju svi statistički podaci o tome kakvi su trendovi u rješavanja kažnjivih ponašanja, prekršaja i sve je dostupno na www.MUP.hr. Ono što ja mislim da želim naglasiti isto tako osim podataka koji su navedeni unutra, mislim da postoje određeni naglasci koji govore o tome kako se radilo u 2014.godini i da imamo prije svega pozitivne trendove. I mislim da je to dobro i da je vrlo važno da se takvi trendovi nastave. Broj prijavljenih kaznenih djela koji se gone po službenoj dužnosti u padu su 9,2%. Naime, 2013.ih je bilo 61 151, a u 2014.godini 55 517. Koeficijent razriješenosti je porastao za 1,1% tako da je sada na 60,20%, u godini prije toga je bio 59,1%. Kad gledamo komparativni prikaz broja kaznenih djela na 100 000 stanovnika uz jednu malu rezervu a to je što sam rekao da postoji odmak da u određenim zemljama se podaci daju godinu dana kasnije, ali broj kaznenih djela na 100 000 stanovnika za primjer u Švedskoj 14 603, u Hrvatskoj je 1463. Kad bi usporedili se sa Finskom gdje je 9 570, ili Njemačkom u kojoj je 7 404, Mađarskom sa 4 534 onda Hrvatska sa 1 463 kaznena djela na 100 000 stanovnika sigurno da možemo takvim podatkom biti zadovoljni. Što se tiče ubojstava prijavljeno je 35 kaznenih djela ubojstava, 7 manje u odnosu na 2013.godinu ili nikad manje u povijesti Hrvatske države. Samo podsjetim da je za vrijeme ratnih godina bilo po 328 ubojstava u godinu dana, ali kad dođemo na 1999. 118 ubojstava, 2000. 101 ubojstvo, 2001. 81 ubojstvo, 2002. 73, brojka je padala da bi u 2014.godini imali 35 kaznenih djela ubojstava od kojih su riješeni svi, znači svi slučajevi kaznenih djela ubojstava su riješeni i riješeno je čak i jedno ubojstvo iz ranijih godina. To je pad od 14,6%. Što se tiče pokušaja ubojstava također bilježimo pad od 8,9%, bilo je 113 pokušaja u odnosu na 124 u 2013.godini. Ono što je vrlo bitno i to su kaznena djela koja najviše utječu na subjektivni osjećaj sigurnosti građana to su imovinska kaznena djela. Zahvaljujući preventivnom radu kriminalističke policije, povećanom radu kriminalističkih policajaca u razrješavanju i s obzirom na specifičnost da su to kaznena djela u kojima počinitelj uglavnom nepoznat u vrijeme počinjenja kaznenog djela. Onda brojka od 32 640 kaznenih djela iz domene imovinskog kriminaliteta u odnosu na 38 551 djelo u 2013.predstavlja pad od 15,3%. Razbojništva kao jedan vrlo važan dio znači nečega što je itekako bitno za subjektivni osjećaj građana. 1 389 je bilo razbojništava u 2013.godini, a 1 122 u 2014.ili pad od 19,2%. Teške krađe također, imovinski kriminalitet 20 134 u 2013., 16 654 u 2014.pad od 17,3%. Otuđenje motornih vozila 1 035 u 2013., 803 u 2014.pad od 22,4% Kaznena djela na štetu djece i obitelji, to je upravo ulazak u tamnu zonu kriminaliteta, pojačana aktivnost policije u toj tamnoj brojci, kriminaliteta na štetu djece i obitelji. S obzirom da su ostvarena značajna ulaganja u edukaciju policijskih službenika za mladež kao i jačanje međuresorne suradnje jer je to bio preduvjet imamo značajno povećanje što je ono što se i traži od policije kao i prijave koje su potrebne da bi se upravo šteta za djecu i obitelji mogli prevenirati i rješavati. 3887 slučajeva je bilo u 2013., 4592 u 2014.godini. Istovremeno bilježimo ono što je bio i strateški cilj, a to je pad kaznenih djela maloljetnika, 3175 ih je bilo u 2013., 2889 u 2014.godini. Redukcija delikventnog ponašanja mladih postignuta je upravo nizom … aktivnosti koje sam na početku spomenuo i upravo su usmjerene prema školskoj populaciji i vidi se da upravo takve aktivnosti mogu doprinijeti smanjenju takvih kaznenih djela. U organiziranom kriminalitetu 1849 djela u 2013., 1599 u 2014.godini i ono što je za istaći, usmjerenost policije na složenija kriminalistička istraživanja gdje je rezultat vidljiv u presijecanju krijumčarskih lanaca od osoba duhanskih proizvoda, motornih vozila i slično. Da potkrijepim brojkama da je u 2013.zaplijenjeno u tonama 40 tona duhana, 2014. 64 tone. Cigareta u 2013. 4,8 milijuna komada, 2014. 14 milijuna kuna. nedozvoljene igre na sreću broj oduzetih aparata u 2014.godini je 560. Procjena ilegalne dobiti na godišnjoj razini bi na ovakvim aparatima iznosila 70 milijuna kuna. Što se tiče protuzakonitog ulaženja, kretanja i boravka u RH bilježimo pad od 20,5%, krijumčarenih osoba u 2013.godini bilo 176, 2014. 140. Ruta krijumčarenja osoba na vrlo aktivnoj balkanskoj ruti je potpuno skrenuta kao sa pozicije dolaska preko Srbije, ona ne prolazi preko Hrvatske brojke ne naše nego Frontexa dokazuju, a to znači da je čak i najveći val izbjeglica sa Kosova skoro 200 tisuća, mi ne bilježimo više od 6 slučajeva koji su završili u Hrvatskoj, a s druge strane samo u 2 mjeseca ove godine preko 53 tisuće tražitelja azila sa Kosova je to napravilo u Mađarskoj. Nezakoniti prelasci državne granice 4734u 2013., 3914 u 2014.godini što je pad od 17,3%. Broj tražitelja azila sa 1089 u 2013.godini, 453 u 2014.godini to je pad od 58,4% uz još jednu dopunu, a to je da više od 85% tražitelja azila napuste RH prije nego što se završi postupak procedure u kojima se utvrđuje da li im se može odobriti bilo koji oblik zaštite, da li azil supsidijarna zaštita ili slično. U gospodarskom kriminalitetu isto tako ulazi u tamu zonu, traženje više prijava. U 2013.bilo je 6315, 6393 u 2014. Što je porast od 1,2%. Kod kriminaliteta droge imamo porast zapljena za 29,59% i to je rezultat pojačanje aktivnostima upravo na poslovima suzbijanja zlouporabe kriminaliteta droge i to ne samo kriminalistike već temelje i granične policije. Da ne nabrajam sve količine one su navedene unutra, ali moram naglasiti da se radi o višemilijunskim iznosima zapiljena koje su odrađene ne samo na granici već i kroz uličnu redukciju kao i razbijanje krijumčarskih lanaca u zemlji i u međunarodnim aktivnostima zajedno sa drugim policijama. Stanje sigurnosti u prometu, imamo smanjene broja prometnih nesreća s poginulim osobama za 13,4%, smanjenje broja nesreća s ozlijeđenim osobama za 5,3%, smanjenje broja nesreća sa materijalnom štetom za 8,6%, smanjenje broja poginulih za 60 u odnosu na godinu prije toga ili 16,3%, smanjenje broja teško ozlijeđenih za 156 ili 5,5,%, smanjenje broja lakše ozlijeđenih za 907 ili 7,3%. Radi lakšeg praćenja 2008.godine 664 poginula na hrvatskim cestama, 2009. 548, 2010. 426, a u 2014.godini 308 osoba. Također želim reći da je vrlo važan segment koji je bitan za ovo izvješće odnosi se na strateško pitanje, a to je pitanje ispunjavanje uvjeta za schengen. Naravno da je tu ispunjeno i posebno poglavlje koje se odnosi na popunu i granične policije kao i segment pokrivanja same granice. Želim naglasiti da je Hrvatska od 1.srpnja 2013.godine u obavezi primjenjivati Schengenski acquise na Schengenski zakonik na svojim granicama tako da ta promjena odnosno onaj trenutak kada Hrvatska dobije zeleno svjetlo nakon evaluacije i ulazak unutra ne mijenja se sam sustav funkcioniranja na granici koji je u ovom trenutku identičan onome koji bi trebao biti u budućnosti. Naravno uz razliku što tada hrvatski državljani više ne bi bili u obvezi da na granici sa Slovenijom za koju moram istaći da smo osim na još jednome graničnom prijelazu na svim uveli one-stop kontrolu što je omogućilo brži protok putnika. I kada pogledate da kroz Hrvatsku prođe 145 milijuna ljudi na granici od toga skoro 100 milijuna stranaca to je jedan izuzetan postao i vrlo važno da je taj dio posla obavljen sada već bez značajnih čekanja kojih smo bili svjedoci u ranijem razdoblju. Želim također još istači da pitanje pristupanja Šengenu u 2014. godini u trenucima kada je to bilo i moguće usklađeno je zakonodavstvo, utvrđen sistem integriranog upravljanja granicom, popuna obuke graničnih policajaca da dostignemo brojku od 6200 koliko nam je obaveza i nabavka tehničke opreme 120 milijuna eura koliko nam je na raspolaganju. U ovom trenutku za vašu informaciju potrošeno je 8 milijuna eura, 102 milijuna eura su u natječajima, prema tome to ide onim tempom koliko je i potrebno. Želim još također od ostalih sigurnosnih pokazatelja naglasiti da je u 2014. godini bilo 29,8% manje požara. Također 9,1 manje smrtno stradalih vezano za same požare. U eksplozijama njih je bilo manje za 12,5%. I ono što je naravno vrlo važno a to je da osim ovih zakonskih izmjena koje ste vi prihvatili i s kojima se krenulo a to je da se dodatni nadzor napravi nad policijskim rado, u primjeni policijskih ovlasti i uporabi sredstava prisile. U 3941 slučaju su uporabljena sredstva prisile ili 8,65% manje nego godinu prije. U dva slučaja je to bilo neopravdano i to u jednom pri pucanju u zrak, jedan put pri uporabi palice. Pri uporabe sredstava prisile 527 građana i 304 policajca lakše su ozlijeđena, 13 građana i 8 policajaca teže ozlijeđena. Prema razlozima uporabe sprječavanje bijega je bilo u 3240 slučajeva, savladavanje otpora u 1828 slučajeva. I ono što želim također reći u 2014. godini bilo je 136 napada na policijske službenike. Napadnuto ih je isto tako 8,1% žena od toga. Pri tome je 82 službenika lakše ozlijeđeno, 2 teško, a lakše ozlijeđeno i 40 građana. Ja se nadam da ću i u kasnijim obraćanjima kada bude pitanja vezano za klubove jer je teško sve pobrojiti nadam se da ću moći odgovoriti i na ostala eventualna pitanja. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala i vama poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre. Imamo nekoliko replika pa idemo po redu. Poštovani zastupnik Ante Babić, replika.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Gospodine ministre naravno da pohvalili ste se da ovo izvješće vi zapravo branite u Hrvatskom saboru i trebate jer ste ministar unutarnjih poslova. Osvrnuti ću se na neke stvari koje vi niste napomenuli u ovome izvješću. Reći ću vam da pučka pravobraniteljica u svome izvješću za 2014. godinu koristi vaš podatak o ukupnoj odjavi 275 tisuća 713 hrvatskih građana a vi ste u vašem izvješću na to uopće ni ne osvrćete i zapravo ne dopunjujete to nekim podacima vezanih za zakonsku osnovu temeljem kojih je ova odjava izvršena. To je prvo. A drugo je vezano za kriminalitet od posebnog sigurnosnog značaja odnosno zločin iz mržnje. Vi istina navodite da nije zabilježeno niti jedno kazneno djelo povezano sa terorizmom ali kažete da su ova kaznena djela vezana za zločin iz mržnje zapravo smanjena u odnosu na prošlu godinu 42,1% što je jako pohvalno. I naglašavate posebno da nisu zabilježeni pojavni oblici ili organiziranje u svrhu provedbe nasilja nad pojedincima ili skupinama. A mi smo evo već imali potpisanu jednu deklaraciju o Republici Hrvatskoj o nesnošljivosti jednom centrizmu u Republici Hrvatskoj, potpisanu od naših nacionalnih manjina u kojima se zapravo govori o eskalaciji etnocentrizma i netoleranciji u kojoj se poziva na etničku netrpeljivost i etničko čišćenje u kojem se kaže da je stanje, predstavlja sigurnosni problem i da su svjesni da se razvija pokret koji kontinuirano poziva na rat što su potpisali svi predstavnici nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru. Pa ja vas pitam ima li MUP saznanja i jeste li vi dali zaštitu našim predstavnicima nacionalnih manjina koje dolaze u Hrvatski sabor i dolaze li oni pod pratnjom Ministarstva unutarnjih poslova?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar, potpredsjednik Vlade Ranko Ostojić.
Poštovani saborski zastupniče ovo je Izvješće o obavljanju policijski poslova u kojima kao što sam i rekao 20 tisuća i 500 je policijski službenika koji rade terensku provjeru. Znači što se tiče upravnih poslova to nije predmet ovog izvješća. Znači upravni poslovi i poslovi strancima potpuno spadaju pod drugu upravu koja nije u ravnateljstvu policije i prema tome nema potrebe povezivati ovaj dio. Što se tiče izvješća pučke pravobraniteljice sigurno će biti prilike da se na to odgovori jer svi ti slučajevi temeljem članka 12. Zakona o prebivalištu i odjavi imaju svoj postupak, to znači terenskom provjerom se utvrđuje da li netko je na adresi ili nije. Kada se to utvrdi njemu ostaje i sudska zaštita da se može eventualno žaliti na rješenje koje bi odjel za upravne poslove i donio šta se tiče te odjave. Govorili smo o tome da u Hrvatskoj, uređenoj zemlji, želimo znati da svi budu prijavljeni tamo gdje jesu, da nema fiktivnog prijavljivanja. Prema tome, nije brisanje nego uređenje tih odnosa. Što se tiče svih prijava po pitanju bića kaznenog djela ne treba miješat ove dvije stvari, a to znači pitanje zločina iz mržnje, posebno onim multinacionalnim sredinama koje imamo u Republici Hrvatskoj. To je ono što je istaknuto ovdje unutra. A što se tiče osobne zaštite bilo kojeg pripadnika nacionalne manjine, temeljem odluke Povjerenstva Ravnateljstva Policije se utvrđuje u konkretnom slučaju da li je potrebna zaštita ili ne. Prema tome, ja u ovom trenutku ne znam da bi nekome bila uskraćena takva mogućnost, a generalno ne bi prihvatio ocjenu da postoji varijanta, a to je da su neke skupine izostavljene iz ovoga, odnosno da mi želimo prikazat brojke bolje nego što one jesu. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, jedan od bitnih uvjeta za rad policije su i prostorni uvjeti u policijskim postajama. U Valpovu je policija bila više od 200 godina i to panduri, žandari, milicija, pa na kraju Hrvatska policija u zgradi koja je u vlasništvu države i koja je namjenski '70.-ih godina bila građena za potrebe policije. Umjesto da renovirate tu zgradu, vi ste policijsku postaju iz Valpova koja je uvijek tamo bila preselili u susjedno Belišće u zgradu staru 120 godina koja je neuvjetna za rad policijske postaje. U zgradi se nalazi radiopostaja, nalazi se i glazbena škola. Znam da je znanstveno dokazano da kokoši uz odgovarajuću glazbu nose više jaja pa vjerojatno i policajci uz odgovarajuću glazbu bolje rade svoj posao. Moje pitanje je planirate li uskoro urediti zgradu koja je u vlasništvu države u kojoj je donedavno bila policija i vratiti policiju u Valpovo.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Vlade Ranko Ostojić.
Poštovani gospodine zastupniče, prvo mislim da je neprimjereno da policajce tako nazivate i ja moram stat u obranu policijskih službenica i službenika, pogotovo ova digresija vezano za kokoši, jaja i slično jer bi vam onda sugerirao da možda i vi vratite muziku u Valpovo pa da onda tamo policajci mogu jednako dobro radit. Prvo, nije točno da u Valpovu više nema policije, možda nema policijske postaje, zgrade, ali policajci itekako rade svoj posao. To uostalom brojke i izvješća Policijske uprave Osječko-baranjske pokazuju. Bitka između dva grada što se tiče toga u kojoj zgradi će nešto bit, vi dobro znate da nemamo mi s tim nikakvih problema, ali da su sredstva za uređenje zgrada ograničena. Ja se ovom prigodom moram zahvalit i Samoboru, jednako tako i nekim drugim sredinama koje su lokalne zajednice iako nemaju za to obavezu upravo radi jačanja sigurnosti svojih građana sudjelovali u tome da nemamo katastrofalno stanje kao što smo imali u Kaštelima, kao što smo imali na nekim drugim mjestima, a i gospodin Ante Babić dobro zna i dobio je odgovor vezano za Imotski koliki se napori rade oko toga da službenici rade u boljim uvjetima. Sredstva proračunu za održavanje zgrada su vrlo mala, ograničena i bez pomoći lokalne zajednice to ne bi uspjeli napraviti. Ja se ne mogu složit da su uvjeti u Belišću lošiji. Ono što je istina, a to je da poštujući sve okolnosti naravno da ćemo uvijek birati najbolje moguće uvjete za policijske službenike, a ono što je napravljeno samo u prošloj godini, uređenju policijskih postaja govori o tome da dugogodišnje zapuštanje svega toga je odrađeno, znači ako smo imali rezultat nula nijedna nije bila uređena, ja bih ovdje sad mogao nabrojit upravu uz pomoć lokalne zajednice puno njih koje jesu sad uvjetne za rad policijskih službenika. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, u svom uvodnom govoru spomenuli ste da pada broj postupaka policije po službenoj dužnosti u odnosu na godinu prije. Ovih dana u medijima je osvanula snimka ministra pravosuđa Orsata Miljenića koji u jednom razgovoru sa jednim gospodinom pokušava pronaći način zapošljavanja jedne uvažene članice SDP-a. U tom razgovoru ministar pravosuđa navodi da će raspisati natječaj za zapošljavanje 150 pravosudnih policajaca, od kojih će kako on kaže u tom razgovoru svi biti naši. Pod to naši vjerojatno smatra da su to članovi ili simpatizeri SDP-a. E sada mene interesira jesu li se po vama stekli uvjeti da policija možda postupi po službenoj dužnosti ili imate li možda saznanja da je već policija postupila po službenoj dužnosti, pozvala ministra na jedan mali obavijesni razgovor da ga pita što je on to mislio, da otkloni te sumnje iz javnosti ili je vama normalno da ministar pravosuđa javno, bez imalo srama nudi mogućnost zapošljavanja, mogućnost uhljebljivanja i to tvrdi na javnom natječaju za 150 pravosudnih policajaca tvrdeći da će svi biti naši tj. opet ponavljam SDP-ovi članovi. Ja smatram da bi tu možda policija trebala postupiti po službenoj dužnosti, ali evo čisto me interesira vaš stav jer sve upućuje na sumnju da će taj natječaj biti namješten jer to je doista bilo vrlo hrabro i malo me i začudilo da taj ministar čak nije uspio ni primijetiti da ga netko snima. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Vlade i ministar Ranko Ostojić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bih prije svega istakao da kad do njih dopre glas o eventualnom počinjenju kaznenog djela to rješava USKOK i DORH, prema tome ukoliko bi oni pronašli elemente kaznenog djela da bi zasigurno zatražili od policije da se to obavi. Naravno da vi govorite o ovo godini, a ne o 2014., a onda je dobro da možda spomenemo i godine prije toga u kojima ono što ja mislim da je kazneno djelo itekako realizirano, a to znači ona noćna zapošljavanja, a to je da upravo izbjegavajući javni natječaj su primljeni desetci ljudi u SOA-u i onda preraspodijeljeni u carinu na druga mjesta. Hvala.
Poštovana zastupnica Dunja Špoljar, replika.
Uvaženi ministre, naglasili ste da je jedan od prioriteta policijskih poslova sprječavanje, suzbijanje kažnjivih djela, odnosno učiniti da se nešto ne dogodi. I policija to čini redovito i kvalitetno i primjer, naveli ste da su preventivne akcije "Siguran lov", "Podrška žrtvama kaznenih djela" i one po meni posebno važne u školama među djecom i mladima "Zdrav za pet", "Živim život bez nasilja", "Imam izbor", "Zajedno više možemo". Možda bi bilo dobro kada bi se tome dodao i segment afirmativnog odgoja djece prije svega kroz građanski odgoj. Temeljna dimenzija građanskog odgoja je dostojanstvo osobe, ljudska prava, sloboda i odgovornost, ravnopravnost u odnosu na dob i spol, te etničke, nacionalne, vjerske, rasne i druge razlike, opće prihvaćena pravila i pravne norme kao instrumenti zaštite prava, suzbijanje ponižavajućeg i nepoštenog ponašanja. Stoga je za očekivati međuresornu suradnju na tim područjima, te uključivanje te suradnje u naredna izvješća.
Odgovor na repliku? Ne.
Nemam šta dodat.
Hvala lijepa potpredsjedniče Vlade. Završili smo replike i odgovore na repliku za ovaj dio. Da li predstavnici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja stajališta vezano za temu? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika. Prvo je na redu klub nezavisnih ljevičara i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, uvažene kolegice i kolege. Ja moram priznati da se često u ovakvim situacijama osjećam izopćeno kao da živim u nekom drugom svijetu, kao da nisam pripadnik ovoga društva. Recimo u ovom izvješću koje sam pročitao nije bilo, nema ni u ovom izvješću koje je podnio ministar nije bilo niti jedne samokritičke opaske. Izgleda da u Hrvatskoj nema ni korupcije, ni organiziranog kriminala, da se sve ima ga, ali sve se uspješno rješava. Čitajući ovo izvješće policije lako je zaključiti da je većim dijelom nastalo kao produkt izlistavanja policijskih statistika, policijske uprave su zbrojile prijavljena kaznena djela. Zatim podnesene kaznene prijave i broj prijavljenih osoba, te su u MUP-u objedinili podatke koji su nam ovdje podastrti. Kad bi se iz ovog izvješća uklonili statistički podaci i teze, preostali sadržaji i izvješća ne nudi pouzdanu jasnu sliku o tome na koji način kriminal pritišće naše društvo i zašto ga već preko 20 godina ne možemo suzbiti na zadovoljavajuću mjeru. Tu ne mislim na provale u automobile, kioske i stanove, jer u uređenim državama ovakve pojave više su stvar samo zaštite kulture i osiguranja imovine nego prijetnja vitalnim interesima društva. Dakle, ova forma i obrazlaganje godišnjeg izvješća o radu policije zastupnike stavlja u položaj da u nekoliko dana pročitaju nekoliko stotina stranica statističke građe uz ovo izvješće i neke druge podatke, pa na osnovu toga tobože objektivno ocijene što je, kako je i zašto lani radila policija. Neovisno o policijskoj procjeni prioriteta njezinog rada jasno je što ovaj narod tišti. Prije svega, gospodarski i pretvorbeni kriminal, te korupcija. Zašto bismo se čudili što malo koja uhapšena skupina kriminalaca u svojim redovima nema bar jednog policajca kad imamo situaciju da šef zagrebačkog PNUSKOK-a Zoran Filipović godinama na očigled ministra i svojih šefova izgleda govori se, piše se potkrada državu na prirezu tvrdeći da svakodnevno iz Bizovca u Slavoniji putuje na posao u Zagreb, a svi vide i znaju da živi u gradu Zagrebu. Zbog sličnih stvari podignuta je optužnica protiv recimo Vesne Želežnjak, gradonačelnice Koprivnice zbog iste stvari, podignuta je optužnica protiv Zrinka Perice šefa zadarske Kriminalističke policije. Zbog iste stvari osuđen je ne tako davno gospodin Dragičević iz Uprave INA-e. A što se događa sa šefom zagrebačkog PNUSKOK-? Događa se to da unutarnja kontrola koja spada u kabinet ministra Ostojića uopće ne podnosi kaznenu prijavu, nego USKOK-u koji poprilično usmjerava Filipovićev rad dostavi običnu obavijest o događaju sa stavom da se ne zna ima li tu kakvih protupravnosti dok to ne dokaže DORH. A ja vas gospodine ministre pitam, ako vam niz spomenutih sumnji za iste slučajeve nisu bili jasan putokaz u meritumu stvari i ako već nije podnesena kaznena prijava kao što je bilo logično, zašto onda MUP tu obavijest o običnoj prijevari šalje USKOK-u umjesto da je po stvarnoj i mjesnoj nadležnosti uputi državnom, Općinskom državnom odvjetništvu u Zagrebu. Zašto bi se USKOK bavio jednim dijelom obične prijevare? I taj isti USKOK dalje koordinira svoje akcije u suradnji s tim šefom zagrebačkog PNUSKOK-a. Kao što to obično biva deblji kraj će izvući prijavitelj a ne prijavljeni, nastradat će reći ću i to ime Perica Biočić koji je završio i na ispitivanju zbog toga što je prijavio ono što je opazio. Njegova je pogreška što je sumnju prijavio šefu unutarnje kontrole. Donositelju loše vijesti po starom lošem običaju treba odrubiti glavu. A zašto bi taj šef zagrebačkog PNUSKOK-a držao zakona, ako šef državnog PNUSKOK-a Mario Bertina tuče susjeda jer mu je ovaj navodno nagazio psa. I oko toga se raspreda medijska polemika tko je od njih dvojice prvi počeo. Članak 30. Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira zabranjuje puštanje psa bez nadzora a time sve je počelo. Ali MUP neće podnijeti prekršajnu prijavu protiv Marija Bertine. Zašto bi šef državnog PNUSKOK-a bio uzoran kad je glavni ravnatelj policije kažnjen zbog sukoba interesa prilikom primanja izdašnih naknada od AKD-a. Zatim na skijanje vodi cijelu obitelj službenim vozilom u pratnji policijskih čuvara, oklijeva procesuirati Tomislava Sauchu predstojnika Ureda premijera Milanovića nakon što je izvrijeđao policajce i navodno im prijetio. Do sutra bi se mogle nabrajati pojedinačne afere ali to bi bio besmislen model rasprave jer mi nemamo problema sa incidentima nego s općim stanjem i sustavnom anomalijom. Ministre Ostojiću nemojte nam samo opet odgovoriti kako se ne miješate u rad ravnateljstva policije jer ovo o čemu sam govorio je nadležnost unutarnje kontrole koja pripada vašem kabinetu. I vi nadzirete rad glavnog ravnatelja policije. U konačnici, upravo vi danas ovdje kao što ste rekli branite Izvješće o radu policije a ne ravnatelj policije i šefovi PNUSKOK-a. Danas nije dovoljan onaj vaš odgovor da se kao ministar uopće ne miješate u rad policije, što nam često poručujete preko medija. Iskreno, vrlo malo držim do ovakvih statistika jer znamo da statistika može biti velika laž. One su u ovom Visokom domu gotovo nepotrebne. Kao zastupnika zanima me jednostavno kratko i jasno Izvješće o radu policije na obične dvije, tri ili četiri stranice stane obrazloženje zašto je policija uspješna ili neuspješna. Reći ću samo jednu statistiku koju ste vi naveli, broj kaznenih djela na 100 tisuća stanovnika u RH je 1336, a u Njemačkoj 7404. Rekli ste i u samom izvješću da je metodologija drukčija, ali takva diskrepancija ne može biti sasvim sigurno. Takva izvješća za mene imaju vrijednost ako su u njemu istaknuta barem tri jasna, logična prioriteta borbe protiv kriminala. Prioriteti nikako ne smiju biti u diskrepanciji s onim što se svakodnevno naprosto osjeća među narodom da tišti ovo društvo. Problemi osiromašenog i obespravljenog naroda koji sve nas plaća najbolji je smjerokaz vašim i našim prioritetima. Svi mi osjećamo te prioritete pa čak i ptice na grani ih osjećaju. To je na prvom mjestu gospodarski i pretvorbeni kriminal. Na drugom mjestu to je korupcija u onim državnim tijelima o kojima javnost grmi i ječi, a ja nisam tu sasvim sigurno da vas podučavam gdje je to, kako to treba raditi, kako navesti na trag jer to nije moj posao. Međutim, svima je jasno da represivni aparat Hrvatske države ne radi u dovoljnoj mjeri svoj posao koji bi trebao raditi. Ako oko nečeg u ovoj državi postoji nacionalni konsenzus onda je to mišljenje gdje nas lopovluk najviše uništava. A vi ga samo osluhnite, otvorite oči i uši i radite za što ste i vi i za što smo mi plaćeni koji trebamo kontrolirati rad Vlade. Dokle god ne vidimo da se policija i DORH ne bave na efektan i učinkovit i dovoljno dinamičan način uništenim firmama, obespravljenim radnicima, sve dok ne budemo zadovoljni brzinom kojom se procesuira velike poduzetničke meštre dotada je bespredmetno nuditi izvješće u ovoj formi s ovim argumentima. Većinu istraga koje biste morali voditi uopće ne trebaju biti tajne. Neka istrage o drogi, švercu, ubojstvima budu tajne, ali radnici "Kamenskog" i stotine drugih uništenih firmi ne moraju čučati ispred prozora MUP-a ili DORH-a da im se netko smiluje reći gdje je zapela istraga nečeg što život znači i njima i Zagrebu i Hrvatskoj državi. Naprosto nije logično, normalno i prihvatljivo da se percepcija policije i DORH-a o kriminalu tako duboko mimoilazi s percepcijom opće javnosti. Naprosto je nepodnošljiva tolerancija afera šefova koji vode najvažnije policijske resore. Uopće me ne zanima kvalitet suradnje policije i DORH-a ako vi međusobno niste u stanju uskladiti i činiti učinkovite stvari. U naravi posla vam je biti dva tijela, jedna duša. Ako dva čelnika nisu u stanju dobro surađivati što traže na čelu tih institucija? U "Jutarnjem listu" glavni državni odvjetnik kaže: "Hitno trebamo 143 tužitelja, nitko neće raditi u tužiteljstvu." Zamislite da ja kažem hitno se trebam ženiti, a nijedna cura me neće. Plaća županijskog državnog odvjetnika u Zagrebu je skoro 15 tisuća kuna, a općinskog državnog odvjetnika 12 tisuća kuna. Pravnika s položenim pravosudnim ispitom koliko hoćeš na Burzi i po firmama s malim plaćama. Šefice ovih odvjetništava ih upravo napuštaju i prelaze raditi u odvjetničke urede za tako veliku plaću, a tamo imaju manju plaću. Nekadašnji šef USKOK-a davno je to učinio kao i jedan broj USKOK-čkih i ostalih tužitelja. Ako dobro plaćene šefice najvećih državnih odvjetništava glavom bez obzira bježe u privatnike zašto bi novi pravnici pohrlili u tužiteljstvo? Tu nešto ne štima. Ja osobno, i dobar dio upućene javnosti, vrlo je skeptičan na objašnjenje gospodina Cvitana koji objašnjava razloge smjene šefice Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu Željke Pokupec. Ako su slučajevi Mladineo i Sačić toliko važni, a slažem se da jesu, zašto onda objektivna odgovornost gospođe Pokupec za propust podređene tužitelje uopće se zaustavila samo na njoj, a nije otišla recimo do glavnog državnog odvjetnika? Pa zar gospodin Cvitan ne bi trebao nestrpljivo očekivati dan podizanja optužnice u takvim predmetima? Tada za probijanje roka ne bi doznao naknadno, maltene iz novina. No, o tome više drugom prilikom, kad će biti ovdje gospodin Cvitan. Dokle god nećete pred zastupnicima u par minuta reći što su prioriteti u radu policije, zašto su odabrani, što je po njima učinjeno ne možete računati na našu potporu izvješća jer su prepuna podataka gotovo irelevantnih za saborsku raspravu. Nadam se da nakon ovog svog istupa u Saboru da ću dobiti odgovore na neka pitanja koja sam postavio na neke svoje sumnje i da neću biti izložen prijetnjama kao što sam bio izložen prijetnjama i kao što sam i danas izložen pritiscima nakon što sam komentirao, da gospođo prijetnjama kojima sam izložen, kad sam govorio o radu DORH-a. I jedno osobno iskustvo sa policijom u kojem isto tako trebam reći, bio sam sudionik anti prosvjeda i moram pohvaliti policiju koja je obavila sjajno svoj posao. I da napomenem kako ne bi bilo krivih poslije interpretacija, ovdje nisam govorio većina policajaca, većina inspektora, većina onih koji su zaposleni u MUP-u rade svoj posao i opravdavaju svoju plaću. Govorio sam o onom što su negativnosti i zbog čega na te negativnost ne reagiraju čelnici policije pa i ministarstva, tada bi sasvim sigurno kada bi oni postupali onako kao što sam govorio maloprije sasvim sigurno i percepcija korupcije a i sama korupcija dal bi bila daleko manja. O svim ovim ostalim podacima čuli ste u izvješću samoga ministra, pa mislim da je nepotrebno ponavljati. Ali bih rekao uz još jedan podatak onaj o stupnju kriminaliteta u Hrvatskoj i u Njemačkoj, rekao bih još jedan podatak koji me zapravo zapanjio. U organiziranom kriminalitetu počinjena je šteta od nešto manje od 6 milijuna kuna u 2014.godini, molim vas nemojte podcjenjivati ljudi koji se bave kriminalom, organiziranim kriminalom, 6 milijuna kuna, to je stvarno jedna cifra na koju se treba uputiti … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Hvala i vama. A sad idemo na replike. Poštovani zastupnik Miroslav Tuđman replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić, vi ste ovdje naveli nekoliko primjera s kojima bi se unutar policije trebala baviti unutarnja kontrola. Međutim, iluzija je očekivati da će unutarnja kontrola moći odraditi svoj posao dok tu unutarnju kontrolu imenuje ministar policije. Ako želimo imati samostalnu, odnosno učinkovitu unutarnju kontrolu onda treba promijeniti zakon i ne znam kako se zove čelnik te unutarnje kontrole trebao bi biti nezavisan, pretpostavljam da bi ga onda u tom slučaju trebao imenovati ili Sabor ili neko saborsko, ili suglasnost dati neko saborsko tijelo kako bi stvarno u tim pozicijama unutarnja kontrola mogla neovisno i samostalno odraditi posao bez političkih pritisaka pa čak ako hoćete i interesa sustava koji ne mora uvijek biti politički nego nekakav drugi. Tako da je to bit stvari, ali nažalost niti ministar nije na tragu toga da predloži izmjenu zakona jer to bi bilo u njegovoj nadležnosti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Tuđman, u potpunosti se s vama slažem. Mislim da bi trebala svaka kontrola koja kontrolira bilo koje državno tijelo biti izvan tog tijela, barem imenovana u Saboru, slažem se s vama može biti u Saboru, i daleko bi trebalo više kontrole civilnog društva nad radom policije i nad radom nekih drugih institucija. A jasno je prema ovom primjeru koji sve ove podatke koja sam ja dobio možete ugooglati, svi oni podaci su na internetu. Prema tome, sve ovo što sam govorio ništa nije tajna, nitko nije skrivao ali nažalost nema toga u izvještaju. Meni je žao što u izvještaju je samo statistika i mi potpadamo pod utjecaj statistike u kojem kaže ministar da svega je bilo manje, ali nije svejedno da li je napravljena jedna velika krađa ili da li se nešto u samoj policiji događa a to se ne želi upravo zbog toga što je unutarnja kontrola pod paskom ljudi koji bi trebali kontrolirati rad policije i koji su im šefovi, misli da je tu iluzorno govoriti opće da, misliti da se može nešto efikasnije obaviti kontrola.
Poštovana kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović replika.
Kolega Vukšiću, moguće je i raspravljati kao saborski zastupnik i na ovakav način na koji ste vi raspravljali. Međutim mi danas ako ćemo baš konkretno razgovarati na dnevnom redu izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova. Da bismo onda se koncentrirali upravo na sadržaj možda da podsjetimo što je uopće policija koju definira Zakon o policiji, da je to središnja služba unutar Ministarstva unutarnjih poslova. Jednako tako da bismo mogli meritorno raspravljati i koji su to poslovi, s čime sve susreće policija trebamo možda se podsjetiti i na Zakon o policijskim poslovima, ovlastima koje u glavi drugoj govori koji su to policijskih poslovi, koji su u nadležnosti policije to je prije svega. Zato ni jedan segment ne treba omalovažavati, pa niti sigurnost nečije kuće, zaštita života, prava, slobode, sigurnosti i imovine osoba, zaštita javnog reda i mira, sprječavanje kaznenih djela i prekršaja, traganje za počiniteljima kaznenih djela, traganje za imovinskom korišću, nadzor i upravljanja cestovnim prometom, protueksplozivna zaštita itd. itd. Mislim da više-manje svi znamo ali ponekad to treba i podsjetiti. Međutim, ono što je najveća vrijednost i što se vidi iz ovog izvješća, ali i inače iz rada Ministarstva unutarnjih poslova, ali konkretno ministra pa i onda kada ga vi prozivate zašto on u konkretnim slučajevima odnosno apostrofirate njegovo ja nisam policajac, ja nisam ravnatelj. To je nešto na što ćemo se svi mi morati naučiti razmišljati. Ja znam da smo dugo vremena bili opterećeni kada tome nije bilo tako, kada smo zaista govorili o politizaciji. Mislim da samo ta činjenica, a to je najvrijednija što je došlo do depolitizacije policije gdje ministar ne naređuje ravnatelju, niti to smije. On osmišljava čitav sustav, ali poslovi koje ko radi, što radi ravnatelj, što rade policijski dužnosnici to je isključivo određeno zakonom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvažene kolegice Antičević-Marinović, hvala vam lijepa što ste mi dopustili da raspravljam na ovakav način kako sam raspravljao i ja vama dopuštam isto. Prvo, zašto onda ministar daje izvješće? Ja molim lijepo da ministar ne daje onda izvješće. Ajmo promijeniti zakon, ajmo ga lišiti te obveze. Takav je zakon. Jučer smo govorili isto o zakonima mi … zakone. Druga stvar, ja znam šta je posao policije, ali kažem posao njemačke policije, švedske, finske policije isto tako ali oni se ne hvale o tome koliko su provalnika na automobile raskrinkali jer kao što sam rekao to je samo stvar samozaštite kulture. Mi kao zemlja s visokim stupnjem korupcije bi trebali prije svega o tome govoriti. I treba govoriti o konkretnim stvarima. Ovo je čista statistika i na temelju te statistike kada bi netko slušao, pročitao, pročitajte ga pomno, pogledajte tablice koje su statističke i vi ćete ovdje vidjeti da je policija razriješila nema nijedne samokritičke opaske, nijedne nema. U sadržaju ovog treba biti i ono što se nije riješilo. Zašto ne samokritika, što se nije riješilo, što je opasno policiji. Mi vidimo svaki dan da se radi neke stvari, da su uhapšeni policajci koji su se bavili kriminalom što je pozitivno, ali to je trebalo samokritički reći, toliko i toliko policajaca. Ja sam ne jedanput čuo inspektora, idem koji su na visokim položajima ide ispitivati osumnjičenika pitam je zbog čega veli zbog toga što ne mogu vjerovati ljudima koji to rade i to je činjenica o tome treba progovoriti. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana kolegica zastupnica Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukšić dakle moja replika u biti nastavlja se slična je kao što je kolegica Ingrid Antičević-Marinović dakle obzirom da sam ja i članica Odbora za nacionalnu sigurnost ja sam vrlo pažljivo iščitala cijelo izvješće i ispregledala tablice. I ja ću vas isto upozoriti da dobro iščitate naslov ovoga izvješća, o čemu ovo izvješće je i što u njemu bi trebalo pisati. I ono točno sve ono mi već više godine u ovom Saboru raspravljamo o izvješćima ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u godini koja je iza nas, a ja ne vjerujem da vi očekujete da će ovdje unutra stajati da će policija davati neke političke procjene i ocjene onoga što radi i kako radi. O tome da nema nikakve samokritike pa to onda samo znači da niste dobro iščitali ovo izvješće jer točno možete vidjeti po pojedinim stavkama gdje su određeni slučajevi ostali neriješeni, koliko ih je prebačeno iz proteklih godina itd., itd. A osim toga moram stvarno reći vi ste danas u ovoj raspravi, ja ću ovako reći, ja stvarno ne znam o čemu ćete vi onda raspravljati kada bude izvješće Državnog odvjetništva obzirom da ste danas potrošili pola vaše rasprave na svoje opservacije o radu Državno odvjetništva. To je izvješće koje smo mi dobili u Hrvatski sabor, ali koliko ja znam to izvješće danas nije na dnevnom redu. I rekla bi da u biti dobar dio onoga što ste išli pitati policiju ustvari ste trebate sutra pitati Državno odvjetništvo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Sobol čitao sam veći dio upravo zbog toga što je osjetljiva tematika i normalno da nije točno da sam više od pola svojeg posvetio DORH-u što nije točno, ali to vama ide na dušu. Što piše, rekli ste naslov, evo pročitat ću Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova, zanima me što nije obavljeno, zanima me ono što sam rekao oni slučajevi koji se valjaju godinama, one stvari koje se drže u ladicama, sve me to zanima. Ovdje je ministar koji će pojasniti, možda sam ja sve u krivu, možda moja nijedna opaska nije dobra, ali onda nije i 80% ljudi u Hrvatskoj je u potpunosti u krivu. Vi živite u zemlji u kojoj nema organiziranog kriminala, ima ga, ali se rješava promptno samo u 6 milijuna kuna je bilo štete u 2014.godini, znači krive su međunarodne institucije koje mjere isto tako percepciju korupcije u Hrvatskoj. Svi smo u krivu osim ovog izvješća i vas. Prema tome, nisam tražio da budu političke ocjene i ne trebaju biti političke ocjene, ali da se Kamensko i da se ostale provlači i da se stavljaju veliki upitnici i da se mnogi ljudi koji su iz javnog života miješaju u tome da to stoji na repu događaja. Uostalom pogledajte u izvješću onda koliko je bilo onih najvećih, najtežih djela s kojima se policija bavi, pogledajte.
Hvala lijepa. Poštovana kolegica zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Vukšić dobro je da ste na kraju pohvalili mnoge koji su zaposleni u MUP-u, vjerujem da mislimo na isto prije svega na policajce i policajke koji su danonoćno na cesti. Nikada nismo bili osobito zadovoljni načinom na koji su plaćeni, zaštićeni to je sigurno tako i sada i oni nose taj posao. I svi ovi podaci koji su u ovom izvješću navedeni ja ih tako razumijem su rezultat među ostalim i rada tih ljudi, zato to ne bi bilo dobro obezvređivati jer i manje ubojstava i otkrivanje ubojstava i svega ostaloga do gospodarskog kriminaliteta jeste dio rada, svakodnevnog rada tih ljudi koje bismo sasvim sigurno svi voljeli i bolje platiti i ponavljam bolje zaštititi. A što se tiče one usporedbe, ja sam sigurna da je vama pomalo žao sada što ste usporedili potrebu za državnim odvjetnicima i ženidbu. Naime, vi se možete oženiti samo jednom ženom, ne morate ni platiti niti postoje bilo kakvi drugi uvjeti. A što se tiče državnih odvjetnika oni rade isto tako iznimno težak posao i jednako tako nisu do kraja plaćeni onako kako bismo svi voljeli. To je težak i zahtjevan posao, krivi su svima kao i policajci, malo tko ih hvali, malo tko ih hoće pohvaliti i mislim da je red da ih mi barem u Saboru katkada zaštitimo. Ali što se tiče kritičkih opaski u mnogim segmentima, slažem se s vama. A i dobro da smo spomenuli svoje sudjelovanje u prosvjedu ili antiprosvjedu svejedno i odličan rad policije koja je zaštitila sve koji su se našli na bilo kojoj strani. To treba zaista vrednovati i pohvaliti. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, nije mi žao zbog ove usporedbe. Ja nikad nisam doživio niti jednu neugodnost na cesti, u prometu, niti od jednog policajca, niti od jedne policajke. Prijetnju sam doživio javno ovdje u Saboru od državnog odvjetnika, samo od šefova su prijetnje. Ja sam uglavnom ovdje govorio o šefovima. Ovdje nisam govorio i na kraju sam rekao onu rečenicu i koju stvarno mislim, a to je, veliki dio njih radi pošteno svoj posao za vrlo malu plaću i vrlo opasan posao. Specijalci koji su osiguravali skup, antiprosvjed koji su, ja sam bio oduševljen na koji način su oni to rješavali stvari koje, moglo je doći do krvoprolića, zahvaljujući njima nije došlo. Prema tome sve pohvale tome. Ali ima i ova crna strana i to se vidi svaki dan kod hapšenja različitih policajaca, kod šefova policije. Znamo za Osijek, znamo za jug Hrvatske itd.. Recimo u Osijeku svi znate, možete uguglati gdje sin od šefa policije, od jednog od šefova u policiji kaže da su policajci smeće ili klošari, smradovi, smeća ciganska zbog toga što su se usudili u tatinom mercedesu njega zaustaviti, to je poznati slučaj, jer do sada je svaku tu prijavu tog mladića njegov tata uspješno anulirao, bacio u koš. Taj inspektor nije podvrgnut sankcijama. Govori o tome. Znači to opet oni koji su moćni mogu raditi a ne nemoćni.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja, ministr unutrašnjih poslova Ranko Ostojić.
Hvala gospodine predsjedniče. Moram vas ispraviti gospodine zastupniče, prije svega, recimo radnice Kamenskog za razliku od vas znaju tko je onaj tko se brine za provođenje određenih istraga tako da ne dolaze pred policiju nego idu pred USKOK. Toliko o tome i to je točna činjenica. Eto to je jedan od razloga zašto vam želim naglasiti kada bude izvješće državnog odvjetnika onda ćete vjerojatno imati priliku i morati ponoviti puno ovoga što ste danas rekli. Također 108 stranica tekstualnog dijela izvješća za koje ste rekli da ste ga dobili da ga u dva dana pročitate, ja ću samo reći na njemu stoje a maloprije ste ga pokazivali ožujak 2015. godine, tada vam je isporučeno kao saborskom zastupniku u elektronskom ali i u ovom obliku upravo radi toga da bi bilo pristupačno svima vama. Što se tiče situacije da netko traži … [[Govornik se ne razumije.]] tužitelja, zaista ne razumijem kakve to veze ima sa izvješćem ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova ali kada se stvara dojam onda bi zaista netko rekao da su ovdje krivi neki podaci. Od stranice 23 gdje vam piše organizirani kriminalitet navedene su vam najvažnije aktivnosti koje su rađene po pitanju organiziranog kriminaliteta. To je po meni jedan dio. Drugo, u tome kada se govori i piše, znači morate znati da mi imamo jednak kriterij i jednak tretman. I gospodin Filipović kojeg ste ovdje izvadili vani kao primjer, unutarnja kontrola je odradila svoj dio posla i sukladno zakonu upravo o tome da ne bi nadležna ustrojstvena jedinica, policija radila taj dio obavještava USKOK. To jesu kazna djela iz domene USKOK-a i to je ispravan put. Upravo ste vi kritizirali da ne može policija sama sebe rješavati. Iz toga razloga su obaviješteni da taj slučaj oni moraju riješiti. Dovođenje u kontekst situacije da štićena osoba gdje sam ja press konferenciju govorio i odradio, znači rekao zašto je netko na određenom mjestu i zašto je bio tamo da ga dovodite u situaciju da se on navodno skija itd… na račun poreznih obveznika, mislim da je potpuno krivo i da bi trebali uvažiti da s obzirom na onaj posao koji rade ima i logike da budu štićeni. A prijetnjama ne jednoj, ja ovdje ne mogu govoriti ali itekako ćemo nastaviti čuvati upravo glavnog ravnatelja policije kao i ove druge koji budu se našli u situaciji da radi svog posla odgovornoga itekako jesu ugroženi. Kako vidim da ste dobro upoznati sa točno određenom grupacijom koja radi na najsloženijim slučajevima organiziranog kriminaliteta korupcije onda i ovu situaciju sa pasićem neću posebno komentirati ali po njoj će se postupiti jednako kao i svim drugim slučajevima a to znači u kontekstu zakona. Unutarnja kontrola ministra nije jedini nadzor. A nije jedini nadzor zato šta od momenta otkada sam ja ministar smo napokon dobili civilno povjerenstvo za pritužbe. Podsjetio bih da ste vi usvojili ovdje nove izmjene zakona po kojima se sada mogu kontrolirati mjere tajnog prisluškivanja podataka, da to prije nije bilo moguće. Da vam kažem da je uvedeno sada povjerenstvo i u 20 policijskih uprava, odnosno biti će napravljeno upravo od strane Sabora i to je sve iniciralo Ministarstvo unutarnjih poslova. Prema tome nemojte brinuti za civilni nadzor i za mogućnost nadzora jer se policija tog nadzora ne boji. A stotine policijskih službenika jesu izgubile posao upravo zahvaljujući unutarnjoj kontroli pa i zadnji slučaj sa njih 24 koji su bili zaposleni u neka druga vremena i imali pravomoćne sudske presude. I ja ću ponoviti, možete podnijeti ako mi ne vjerujete ali ne pod zaštitom Sabora za izgovoreno u Saboru ne odgovarate, možete podnijeti kaznenu prijavu protiv mene ili protiv bilo koje od ove tri osobe. Ja vas pozivam da to napravite pa da vidimo onda je li netko krivo postupio ili nije. I zadnje što vam imam reći, a to je nisam ja kriv da poštujem zakon, to je moja obaveza. U zakonu piše da ministar unutarnjih poslova podnosi izvješće i dok se ta odredba od strane saborskih zastupnika ne promijeni zakonodavca ja to dalje moram radit. Ali ostajem pri tome da se kao ministar unutarnjih poslova ne da se ne miješam u rad policije, ja itekako se miješam pa između ostaloga i nadzorom, ali ne u kriminalistička istraživanja. I što se tiče pretvorbenog kriminala, također imate pisani dio gdje vam je odgovoreno upravo u ovom izvješću što je napravljeno. A budite sigurni da njemačka policija sigurno ne počinje svoje izvješće sa pretvorbenim kriminalom nego na isti način kao i Hrvatska. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi ministre. Ja sam i drugi kolegice i kolege su rekle jeste to je vaša obveza, zakon vas obvezuje, prema tome vi radite svoj posao i to sam istaknuo da treba mijenjati zakon. Rekli ste da ste poslali izvješće, mi se ne slažemo u stavovima i to je sasvim legitimno da se ne slažemo u stavovima, da ste poslali izvješće u ožujku, a da sam ja rekao da imamo dva dana. Zar vi mislite da je ovo jedino izvješće koje sam ja pročitao u međuvremenu i da je to jedina rasprava u kojoj sam sudjelovao i da mali klub ima vremena svakom izvješću ili svakom zakonu posvećivati 2-3 mjeseca. Nema. Prema tome kad sam rekao dva dana, ja sam se stvarno dva dana bavio ovim izvješćem, ali bavio izvješćem. Rekli ste … razgovarao sam, kao što svaku raspravu koju razgovaram s onima koji znaju puno više jer sam ja tu laik, koji znaju puno više i skupljam informacije. Možda su neke i pogrešne, ne kažem da su sve informacije, ali ono izvedenice od njih i javnost što je o njima pisala se od moje rasprave ne razlikuje. A uvijek sam na strani javnosti i na onih koji itekako muku muče upravo zbog toga što je u Hrvatskoj na djelu velika korupcija. Ovo što ste me podučili da radnice Kamenskog znaju, radnice Kamenskog samo znaju tko rješava to, a znaju i dobro da se ništa nije do dana današnjega riješilo. Do dana današnjega u Kamenskom stoji veliki upitnik. Itekoliko ljudi koji su sudjelovali u tim aferama i dan danas nije, čak ja ne znam jesu li, vi ćete me sad ispraviti pošto vi znate protiv koga su sve i optužnice podignute. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Vlade Ranko Ostojić, ministar unutrašnjih poslova.
Poštovani gospodine saborski zastupniče naravno da se ne slažemo, a to se i vi sad potvrdili ovdje iako niti jedan argument protiv onoga što sam ja iznio niste rekli. Ja ću vam samo odgovorit da možete i na Internetu to pogledat znači protiv koga su podnesene prijave, protiv koga su, tko je bio u pritvoru radi Kamenskoga i šta je tamo napravljeno šta se tiče policije. A ja nisam znači ona osoba koja … odgovarat za daljnji dio postupka, to znači to ćete pitanje morat uputit drugome. Ali ponavljam, ne bi bilo dobro da kažete javnost jer kad bi tako gledali šta se o nekima govori i piše onda bi to bilo bitno drugačije od same stvarnosti. Ja mislim da je puno važnije imat čvrste dokaze i da se u ovoj zemlji ne smije dogodit da netko bude optužen tek tako na osnovu tračeva i priča već na osnovu čvrstih argumenata. To je to.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika nezavisne liste i tandem Ivan Grubišić-Damir Kajin. Tko ide prvi? Damir Kajin ili Ivan Grubišić? Ivan Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre. Očekuje se sasvim sigurno da policija je zadužena za red, rad i disciplinu te sigurnost građana jer je građani financiraju. Vaš izvještaj kojega sam savjesno poslušao sigurno da je donio mnogo korisnih informacija, ali je svaki čovjekov rad ne znam kako bio savršen ima i svoje manjkavosti i svoje nedostatke. Zato bih se složio da je potrebno šire obuhvatiti stanje u društvu, posebno na one primarne probleme s kojima se ovo društvo suočava, a za koje uvjeren sam izgleda kao da nitko ne odgovara. Smatram da predsjednik Hrvatskog sabora koji čuje određena mišljenja trebao bi imati mogućnost intervencije kod nadležnih organa, a to je Vlada Republike Hrvatske. A osvrnuo bih se na izlaganje kolegice iz HDZ-a kad je govorila o ministru Vrdoljaku. Ako je to istina, a nema razloga da ne vjerujemo, onda bi trebalo poduzeti da taj ministar pod hitno da ostavku. Hrvatskoj je potrebna depolitizacija politike u smislu onoga što ima predsjednik Vlade, da on kao predsjednik stranke ako dobije izbore samim tim daje mandat i ima mandat da sastavi Vladu. To je jedan od uzroka velikih problema u Hrvatskoj i trebalo bi pronaći način da šef pojedine stranke koja dobije izbore ne mora samim tim biti i šef Vlade i predsjednik Vlade. To je jedan proces o kojem bi trebalo dobro promisliti, jer bojim se da nakon negativnog iskustva sa sadašnjim predsjednikom Vlade za neke drugi koji dođe, koji također ima negativnu recepciju u narodu neće nam biti bolje, nego gore. Zato bi trebalo pronaći način kako depolitizirati dužnost predsjednika Vlade. To je jedan od problema s kojima se Hrvatska suočava i smatram da je potrebno na tome raditi. Kad se radi o osobnom doživljavanju policijskih djelatnika posebno Prometne policije gdje je ministar iznio neke podatke ja sam u dva slučaja bio sudionik određene saobraćajne nezgode. Ali sam osumnjičen kad sam otišao sa mjesta događaja, jer je auto bilo u voznom stanju i čekao sam sat vremena, … [[Govornik se ne razumije.]] hoće li netko doći. Nije došao nitko, a onda sam dobio opomenu da sam sigurno vozio u pijanom stanju i da sam pobjegao s mjesta nesreće. Moram priznati da ne pijem, ali da takvu ocjenu može dati policijska postaja Gospić mene stvarno to čudi bez ikakva dokaza sam osuđen i visina štete je onda naplaćena kako je njima po zakonu naređeno. Drugi slučaj je bio također na cesti A1 autoputu. Ja sam pretjecao auto koje je vozilo 60 na sat, a predviđena je brzina 130 na sat. Osoba koja je vozila prije mene sa 60 na sat ja mislim možda i manje išao sam u pretjecanje i sve sam dao žmigavac, išao pretjecati. Ona je procijenila gledajući na retrovizor da ja idem na njeno auto, digla je nogu s gasa, pustila volan, udarila mene sa moje desne strane sa svojom lijevom stranom, učinila osmicu, a ja sam se zaustavio da vidim što se tu radi. I ona je rekla da je izgubila kontrolu. Međutim, kad smo u Macole stali i kad je došla policija, ona je ispričala sasvim drukčiji slučaj i policija je prihvatila njeno mišljenje i ja sam optužen, jer je učinjena mala šteta na prvom staklu i da ja to moram platiti, nadoknaditi. Smatram da su to postupci koji ne priliče policijskom službeniku i da uvijek strada neka druga strana koja u postupku ništa nije kriva i da to treba ispitati. Eto toliko. A sad će gospodin Kajin nastaviti diskusiju. Hvala vam lijepo.
Kolega Grubišiću, mi toleriramo vaša specifična izlaganja. Ali u prvom dijelu vi uopće niste govorili o temi vašeg izlaganja, o temi o kojoj raspravljamo. Kolega Kajin, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Da, kao što je rekao i moj prethodnik, gospodin Vukšić veliki dio zaposlenika radi jedan krajnji, požrtvovni odgovoran posao i to radi krajnje profesionalno i to zaslužuje svaku pohvalu. Međutim, ja si često znam postaviti pitanje da li netko prijeći policiji postupanje glede nekih slučajeva. Pa kad smo se već ovako svi dotakli tih nekih slučajeva, onda ću i ja nekoliko spomenuti. Dana, dobro neću dana, pred dosta vremena jedan tjednik pokušao je podmetnuti gospodinu Listu da je narco diler. Zašto? Jer se u isto vrijeme u Bruxellesu raspravljalo o jednom imunitetu. Zanimljivo da taj netko zastupa ili da stoji u Nadzornom odboru jedne finske tvrtke zadužen za CROM ili ne znam tako nešto ili Nikl. Što zna o CROM-u, ne znam, ali da je imao puno veze sa prostornim planovima u Istri za tu firmu ili tog gospodina e u to sam siguran. Ja te novine recimo ne prozivam za ništa. Njima je ekipa dostavila lažno izvješće, potpisali su lažno šefa krim policije, lažno su sve to pečatili, a ne znam da li vi, da li vaši podređeni koji sve znate o čemu je riječ jednostavno ništa ne poduzimate. I sami ste mi rekli da je riječ o falsifikatu koji se vidi iz neba. I onda si ja postavljam pitanje zašto takvi falsifikati mogu proći u ovoj zemlji, slučaj. Ne u slučajnoj državi, nego u zemlji slučaj jedni mogu sve, drugi naprosto ne mogu ništa. Za to sigurno nije odgovorna policija, jer da želi nešto istražiti ona bi to tih podataka došla. Tvrdim da je odgovorna vlast. Primjer drugi, pratim slučaj Hypo banke. Koja paška rebra? Sa druge strane tih paških rebara, da se tako izrazim, oprano je nekoliko milijardi eura i nikome ništa. Hypo je nastupala i u Zagrebu, tu se čak i nešto radilo ali u Istri se samo pralo. A kako je počelo? Počelo je tako da je najprije trebalo počistiti ljude u DORH-u, pa zatim u policiji, preuzeti medije i kada se to napravilo naprosto sve je bilo otvoreno. Konačno zašto je na primjer smijenjen gospodin Nujić, jer je želio svojedobno pozvati gospodina Kulterera direktora Hypo banke da svjedoči u nekim slučajevima u Istri. Što ćemo sa slučajem Pukanić? Da li iza nekih sad najnovijih projekata, na primjer u Buzetu stoje ljudi koji su preuzeli njegovu imovinu nakon onog prvog izmišljenog atentata. Raiffeisen, spomenuo sam nešto maloprije, 20 tisuća ljudi u ovoj zemlji zbog tog lihvarenja te banke odnosno tih posuilnica iz Austrije ostaju takoreći bez sve svoje imovine. To je hrvatska imovina. Te austrijske posuilnice radile su bez dozvole HNB-a, apsolutno nelegalno na ovim prostorima. Predsjednički ured stao je, umjesto da stane na stranu građana, primao je tamo 2014. godine predstavnike tih posuilnica gore na Pantovčaku. Njih su primali i u HNB-u, njih je zastupala ovdje jedna onako fina PR agencija Manjgura koja je iz Istre izvukla više novaca nego FIMI MEDIA iz javnih poduzeća RH ali se svo vrijeme postavlja pitanje tko tu gospodu recimo u tim rabotama štiti? Pretpostavljam, između ostalog, i ljudi u DORH-u sve znaju, normalno da ništa neće poduzimati. Meni ne mora biti svejedno ili može biti svejedno ali oni kažu, neću reći što govore, pa svi šute, nitko nikoga ne tereti. Pa nisu teretili ni u FIMI MEDIA-i dok nisu poduzeli određene akcije. Četiri primjera prenamjena javnog u privatnog, za jednu kunu nešto kupuješ, preprodaješ to kasnije za 100. Evo sad najnoviji slučaj, javljaju mi se oštećene žene, prodavale su za 2,5 do 3 eura kvadrat zemljišta koji je kasnije urbaniziran, do kojih su dovedeni kružni tokovi itd. na području Poreštine tzv. Mornarice. Kasnije su to gospoda sve preprodavali za 100 i više eura. Cijele općine su preuzete. Normalno nitko ne radi ništa niti ikoga nešto brine što se ništa ne čini. Doduše, moram priznati da 2014. godine istarska policija, ovdje ne vidim o tome da se na veliko piše, učinila je jednu dobru stvar, jednu pohvalnu stvar barem što se tiče droge. Počistila je cijeli odjel policijske uprave Istarske koji se trebao boriti protiv narkotika. Tko dila u Istri? Ili tko je dilao do te 2014.? Tvrdim policija, između ostalog, ne svi nego neki, komunalni redari, lučka kapetanija. Ovi iz lučke kapetanije do droge bi dolazili na moru, dovozili je na kopno, to bi preuzela normalno policija, komunalni redari i onda bi se to djeci dilalo oko škola. I onda imamo situaciju da je na prostoru Istre doslovce kad govorimo o narkoticima izbila pod navodnicima epidemija. Normalno da ne vjerujem niti u nalaz policije glede smrti jedne djelatnice Gradske uprave u Poreču. Ulice su postale ponovno mjesta obračuna. Dovoljno je spomenuti slučaj "Klice". Doduše to se dogodilo 2015., ne 2014. godine. Puca se, mafije od srpske do one iz BiH ima i na ovim prostorima, Kosova. Surađuju normalno sa hrvatskom mafijom. Jedino što je ostalo od Jugoslavije je bratstvo i jedinstvo mafijaških družina. Sva je sreća da i policije počinju zajednički nastupati. Eto dvojica Hrvata i Srbin pali su jučer, prekjučer sa 1,1 tonom kokaina vrijednom 44 milijuna eura i zaustavljeni su u španjolskim teritorijalnim vodama. Pred pola godine isto tako sa 300 kg kokaina uhvaćeni su neki Hrvati odnosno Srbi, također u španjolskim teritorijalnim vodama. Svi mi znamo kako se to radi na ovim prostorima, kad treba likvidirati Klicu to onda učine neki ne znam npr. iz Banja Luke ili iz Beograda. Kada treba likvidirati Pukanića, to još uvijek ne znamo, ali to opet pretpostavljam nisu radili ljudi s ovih prostora. Kada treba nekog u Sarajevu to rade neki drugi i tome slično. Što ćemo mi gospodine ministre sa čitavim nizom off-shore tvrtki koji naprosto peru novac? Novac šeta Cipar, Amsterdam, Buzet, Beograd, sve je to normalno. Dolje u tim kamenolomima … [[Govornik se ne razumije.]] da ne nabrajam dalje. Dobro je što se ovdje otvaraju na strani 44. i neki medijski slučajevi ali nije dobro što pojedinci koji su na vlasti štite naprosto te ljude u medijima na jedan krajnje perfidan način. To ne radi policija, to ne radi nitko u ovoj Vladi, ali to rade neki drugi ljudi bilo da je riječ o DORH-u bilo da je riječ o nekim drugim institucijama.
Ingrid Antičević-Marinović, replika na izlaganje Ivana Grubišića.
Meni je drago don Ivane Grubišiću dragi kolega što ste zaista odali priznanje policiji da radi težak i odgovoran posao, a s druge strane da ih svi kritiziraju u tome. Njihov posao je sličan svećeniku, svak ga treba, a svak ga kritizira. Međutim u ovom drugom dijelu, kada, čak sam mislila da ste se možda, da je bio nekakav lapsus lingue kada ste rekli o potrebi depolitizacije politike. Ja shvaćam što je vaš krajnji cilj, da politika bude zaista borba za opće dobro i interes da u tom smislu politika treba biti još otvorenija, demokratskija s obzirom na različite valove koji se javljaju diljem Europe, pogotovo iz krajnje ljevice i krajnje desnice i to u svakom slučaju. Na kraju krajeva prije 10-ak godina Francuska biskupska konferencija imala je posebnu konferenciju na temu rehabilitacija politike. Jer kad bi govorili da se politika mora depolitizirati, u doslovnom smislu, to bi značilo da se političari ne bave politikom. To bi značilo da suci ne sude zato što imaju, ako ima kukolja među tim žitom dapače treba stvari razlikovati, otklanjati i upozoravati na one. Jer ukoliko se političari ne budu bavili politikom, a na neki način se mi u cjelini, pa to je i svjetski problem, pogotovo i problem u Europi, ali kažem i širi svjetski problem, da se politika odmiče od bitnog političkog što je velika opasnost jer ako se mi nećemo time baviti, time će se onda, politikom baviti u većoj mjeri i banke i multinacionalne korporacije.
Ivan Grubišić odgovor na repliku.
Mislio sam na sasvim konkretni slučaj depolitizacije a ne za depolitizaciju politike. Jer sigurno da bi političari trebali brinuti o općim stvarima i da su na sebe preuzeli tu dužnost i tu brigu. Kad govorim o depolitizaciji izvršne vlasti onda mislim da bi to trebalo učiniti na način, nema recepta, nego način treba pronaći da šef stranke koja dobije izbore ne mora samim tim što je šef stranke biti predsjednik Vlade. Tu bi trebala preuzeti odgovornost Hrvatski sabor, po mom mišljenju koji sve imenuje i naći način da se depolitizira predsjednik Vlade da ne bude ujedno predsjednik stranke, jer onda o njemu ovise članovi stranke i o njegovoj naklonosti i o njegovoj procjeni. To nije dobro, to mora uzeti tijelo izvan dakle same Vlade, hoće li to uzeti Sabor i pričiniti procjenu koji sve imenuje ostaje da tražimo to rješenje. Dakle u tom vidu sam govorio o depolitizaciji politike, a bio sam prvi kojim sam 2004.govorio u Latinici da treba rehabilitirati politiku.
Ante Babić replika na izlaganje Damira Kajina.
Poštovani gospodine Kajin, u svom obraćanju u prvoj rečenici ste govorili o kriminalitet u Istri i profiterstvu, ratnom profiterstvu, svemu onom zapravo što vas tišti vezano za Istri. Sjećam se vrlo dobro kada je ministar Matić ovdje govorio o objavi registra hrvatskih branitelja, a tada ste vi to zdušno zagovarali i rekli ste da je krajnje vrijeme da se to učini, a evo u ovom izvješću za 2014.godinu vidimo kod objave ovog registra hrvatskih branitelja zapravo podneseno je samo 7 kaznenih prijava iz domene ratnog profiterstva odnosno lažnih branitelja. Toliko o toj pompoznoj objavi registra hrvatskih branitelja. Bilo bi dobro, a i vi o tome često govorite da se govorio zapravo i trebalo bi o objavi možda mirovina iz narodno oslobodilačkog rata, njih je danas 28 334 i zapravo koštaju ovaj proračun gotovo milijardu kuna. O tome se na početku možda govorilo ili se zataškalo i nikome više nije palo na pamet da objavi takav registar ovih mirovina iz narodno oslobodilačkog rata, a posebno je to bitno za Istru, Zadra i Rijeku jer znate da su tu hrvatski građani uzimali mirovine koje su dolazile iz Italije. Pa je sada pitanje kako su to istovremeno mogli biti na jednoj ili na drugoj strani, primajući danas dvije mirovine? Evo hvala.
Damir Kajin odgovor na repliku.
Moram priznati da ja nisam čuo, ne da nisam razumio, nego nisam čuo. Mene ne brinu te mirovine iz kako ih vi nazivate narodno oslobodilačko rata, mene daleko više brinu one mirovine domovinske vojske. A među tih 8 tisuća i nešto primatelja tih mirovina ima zasigurno i mnogih onih koji su činili pod ustaškom kapom strašne strahote diljem RH. Ali ne znam da li je potrebno, i za što se i dan danas izdvaja čini mi se negdje oko milijardu kuna na godišnjoj razini. Kada vi sada pokušavate imputirati nekome iz Istre, Zadra i Rijeke da je sudjelovao i u talijanskoj vojsci vi morate znati da je Republika ili Kraljevina Italija kapitulirala do 43.godine i da ti naprosto ljudi nisu imali kad kam. Međutim, bez obzira što vi vjerojatno se možete složiti samnom, a o čemu je i kardinal Bozanić nešto govorio i na Bleiburgu, istarski taj antifašizam se je javio 20.godina prije nego što su nacisti napali recimo jednu Poljsku ili no što je počeo 2.svjetski rat na prostoru RH. Ali kamo su ti ljudi mogli, te recimo 39., 40. i 41.ako je neko došao po njih, ako ih je mobilizirao? Velika većina tih istih ljudi nakon kapitulacije naprosto diže, govorim za Istru, taj ustanak, Istra se sama oslobađa, nitko nas nije oslobodio sa strane i to je također jedna od karakteristika tog antifašističkog pokreta na tim prostorima. Iako, ako želimo biti pošteni ne smijemo falsificirati i taj istarski pokret nije moguće izdvajati iz konteksta partizanskog pokreta u Hrvatskoj ili ondašnjoj Jugoslaviji koju je predvodio Josip Broz Tito. Nemojte na taj način ništa imputirati ni Zadranima, ni Riječanima ni Istrijanima. Oni su jednostavno bili primorani tada služiti i vlasti koju nisu podržavali i koju su nakon toga i rušili.
Kolegice i kolege dok nas ima nešto više u dvorani zamolila bi vas da po završetku ove sjednice materijale koje držimo na klupama stavimo ispod klupe, jer će se u ponedjeljak u ovoj dvorani održati simultana sjednica Hrvatskog sabora u kojoj će, i osobne stvari, ali i materijale koje hoćete zadržati, pa onda učinite to i sa mjestima pokraj vas. Hvala lijepa. Nastavljamo s raspravom. U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolege Mile Horvat i Dragan Crnogorac.
Zahvaljujem se. Pozdravljam ministra unutarnjih poslova, kolegice i kolege. Mi u klubu SDSS-a smatramo da je ovaj izvještaj vrlo korektno urađen u smislu statističkog prikaza rješavanja određenih predmeta iz nadležnosti MUP-a i ako ćemo promatrati sa te činjenica onda tu praktično ne bi trebalo biti nekakvih velikih komentara. Međutim analizirajući te podatke malo dublje može se napraviti jedno skeniranje stanja odnosno analiza stanja u društvu danas, može se zaključiti da kakav je rad službe bio na terenu generalnom i smo zadovoljni sa radom službi na terenu, nemamo nekakvih većih primjedbi osim nekih komentara koje ćemo reći kolega i ja u raspravi. A ono što je puno za nas ozbiljnije, a to je kada se napravi analiza svega ovoga dođe se do jedne konstatacije u kakvu stanju nam se nalazi društvo danas. Mi mislimo da nam je društvo u vrlo traumatičnom stanju. Zašto? možda je preoštra kvalifikacija, ali to tako izgleda. Ako imamo s jedne strane negdje oko 300 tisuća blokiranih ljudi koji se blokiraju zbog raznih švicaraca, blokiraju se zbog HT-ovih uplatnica, blokiraju se zbog parkinga, zbog ZAMP-a, a poropos ZAMP-a samo ne znam da li znate inspektori idu na teren i pregledavaju traktore i ako imaš tri traktora u sva tri traktora imaš radio, onaj priručni na sva tri traktora plaćaš ZAMP-u naknadu, ako ne platiš ide ti ovrha na račun od 20 tisuća kuna. To se danas dešava mislim to je slika našeg društva, da muzikalni seljaci postali smo danas izuzetno muzikalni. Dakle i kada imate s druge strane podatke koji su ovdje izneseni o stanju kriminaliteta, kada imate činjenicu da imamo krijumčarenje ljudima koji nas naravno ne zaobilazi, da imamo krijumčarenje cigareta kao vrlo unosan i dobar biznis. Postavlja se pitanje kako je moguće da jedan Ronhill košta preko puta Dunava duplo jeftinije nego kod nas a isti je proizvođač. Očito je u pitanju politika … ili nešto drugo, da ne širim temu, ali je isto tako to možda i povod zbog čega je unosno to krijumčarenje cigareta. Kada imate aparate za kockanje, pa sasvim je sada jasno zbog čega u malim sredinama, malim seoskim kafanama je vrlo unosno imati tri aparate. Ukoliko se tu radi o biznisu koji je 70, 80, 100 milijuna kuna prometa, sasvim je jasno zbog čega je to onda tako interesantna pojava. Ovdje kada govorimo o stanju kriminaliteta onda vidimo da imao otprilike 6400 a prijavljenih kaznenih djela prošle godine isto toliko otprilike ove godine, znači da kriminalitet nije u nekakvoj regresiji. On ima svoju konstantu kao nekakvo bojim se da to onda poprima otprilike nekakvo stanje društva. Kada vidimo da se radi uglavnom o gospodarskom kriminalitetu da se radi o švercu droge konstantno kroz niz godina onda je to isto tako alarmantno ukazuje na nešto o čemu trebamo ozbiljno razmišljati. Zagrebačka županija, Splitsko-dalmatinska, Osječka, moja županija, istarska, Vukovarsko-srijemska to su županije gdje imamo konstantan kriminalitet i o tome valja razgovarati ne samo u kontekstu ovoga izvještaja nego u svakom slučaju i u kontekstu nekih širih rasprava upravo o ovome što sam rekao da imam osjećaj da se nalazimo u prilično traumatiziranom stanju kao društvo. Imamo činjenicu, neki dan smo govorili o vrlo teškim životnim tragedijama vezanih za seksualno zlostavljanje. Ma imamo danas ovdje podatak da i dalje imamo negdje oko 826 prijavljenih kaznenih djela protiv spolne slobode i spolnog zlostavljanja, ali je još tragičnije što se radi ovdje o iskorištavanju djece u maloljetnoj pornografiji koja je u progresiji, dakle nije u opadanju nego je u progresiji. Da li jesu te društvene mreže i ta nova tehnologija tome doprinijele? To je isto stvar za raspravu, ali je činjenica da ova pošast da nismo stali na kraj ovoj negativnoj tendenciji u društvu. Kada se govori o kaznenim djelima ratnog zločina vidimo da i u 2013.i 2014.godini bilo prijavljeno odnosno uhapšeno 17 osoba, 8 je pravomoćno optuženo. Ja ću ovdje samo reći mislim da se radi o ljudima tzv. trpinjskoj grupi i ta je stvar završena spektakularnom kaznom od 150 godina zatvora za ratni zločin. Još je gora činjenica što smo mi ukazivali na način kako je to radilo i to je jedna zamjerka ljudima iz MUP-a, uhićenje je rađeno na vrlo spektakularan način, neprimjeren način. Ljudi koji žive 20 godina tamo nisu nigdje odlazili nisu se bojali nikakve istrage su vađenje iz kreveta, sa traktora, iz njiva itd. da bi bili privođeni u onim crnim maramama, kapama. Dakle mislim da je trebalo imati malo odmjereniji pristup svemu tome sa manje spektakla nego što je to bilo. Ono što nas posebno zanima je ljudski potencijal i što mi kao pripadnici nacionalnih manjina uporno govorimo, ovdje se govori o kretanju kadrovskom kretanju unutar službe MUP-a i vidimo da je određeni broj ljudi otišao u mirovinu, vidimo da je određeni broj ljudi 353 primljeno novih službenika što kroz tečajce, što kroz vježbenike itd., ali nigdje nije iskazana činjenica koje su to brojke u strukturi pripadnosti pojedinoj nacionalnoj manjini. Ja podsjećam akcijski plan i određeni relevantni zakoni kao što je Ustavni zakon obavezuju na određenu participaciju pripadnika nacionalnih manjina u javnim službama naročito u unutrašnjim poslovima. Ovdje vidimo da imamo činjenicu na terenu da oni ljudi koji odlaze u mirovinu, a pripadnici su nacionalnih manjina ne zamjenjuju se novim pripadnicima nacionalnih manjina, to je naročito evidentno kod mene u Policijskoj upravi u Belom Manastiru, a mogao bi ukazati i na neke druge situacije. Recimo u Lično-senjskoj županiji od 550 zaposlenika svega 7 su pripadnici srpske zajednice, u Karlovačkoj od 1000 svega 18 njih su pripadnici srpske zajednice, u Policijskoj upravi Zadarskoj od preko tisuću policajaca svega 3 su pripadnici Srpske manjinske zajednice, takle to su podaci koji su zvanični i koji ne traže nekakav poseban komentar. Isto tako imamo činjenicu da se pojedini pripadnici službi u policijskim upravama, naročito u Osijeku, Belom Manastiru privode sada na nekakve nove obavijesne razgovore što nam se ne čini baš prilično korisnim sada nakon 20 godina. Tečajci ne znamo kakva je situacija sa primanjem tečajaca, bojimo se da se ovdje dakle ne prejudiciram ali se bojim da ovdje ona ocjena nedostojnosti čini jedan od ključnih faktora da mnogi pripadnici Srpske nacionalne manjine ne mogu završiti taj tečaj. Ja bih da nisam u pravu, volio bih da me nekakvi podaci demantiraju. Isto tako vidimo da smo bili u pravu kada smo govorili o radu Povjerenstva za rad pritužbi. Svega je 34 predmeta riješeno, kada smo raspravljali o tom zakonskom prijedlogu smo ukazali na problem koji će ekipiranost povjerenstva izazvati kod rješavanja zaprimljenih pritužbi. Prema tome, mi u načelu možemo prihvatiti i prihvatiti ćemo ovakav izvještaj ali zbog vremena ću sada ovdje stati i dati ću priliku kolegi da kaže neke stvari, inače bi se moglo još nekoliko stvari aktualnih istaknuti u radu Ministarstva unutarnjih poslova.
Evo ja ću nastaviti. Što se tiče izvještaja koji imamo ispred sebe, dakle Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014. godini., danas smo nekoliko puta čuli kako ministar podnosi izvješće glavnog ravnatelja. I mislim da smo bili dobro na tragu jer je bilo par rasprava gdje je rečeno da ne može ministar da naredi glavnom ravnatelju a policija da radi neke stvari sukladno Zakonom o policiji. Međutim, imamo i Zakon o policijskim poslovima i ovlastima policije. I ja mislim pošto je i naš ministar ujedno i potpredsjednik Vlade a i bio je glavni ravnatelj policije da bi u nekom budućem vremenu trebalo da izmijenimo ili na neki način ako ništa drugo barem pored njega da sjedi glavni ravnatelj policije kako bi nam mogao dati neke odgovore na pitanja koja se kroz raspravu postave. Mislim da je to dosta važno pitanje, to je bilo i na Odboru za ljudska prava i ja ću još jednu stvar spomenuti što se tiče Odbora za ljudska prava vezano za ova povjerenstva za građanski nadzor. Rečeno je da će biti teško imenovati ova povjerenstva i ja sam se zalagao da ih ima po svim policijskim upravama, mislim da je to pravi način da se rastereti ovo jedno povjerenstvo. Međutim, natječaji se objavljuju samo u Narodnim novinama, nitko ne može da vidi te natječaje. I dobili smo opravdanje da nema, Sabor nema sredstava nego samo za Narodne novine. Pa molim evo i potpredsjednicu Sabora i ministra, potpredsjednika Vlade da, mi ćemo ponoviti natječaj, da on bude objavljen i u, dakle i u svim medijima, da ljudi jednostavno mogu da vide i da se prijave na te natječaje. Što se tiče i ja ću nastaviti zapošljavanja, pošto ovdje nema glavnog ravnatelja iako zna ministar, mi smo bili na sastanku vezano recimo za neka mjesta koja su već unaprijed određena i ja ću pitati ministra, iskoristiti ću ovu priliku zašto nije predložio imenovanje pomoćnika ministra sukladno Europskom sporazumu i pismu namjera i to je dobio pismo od Vlade i premijera gospodina Milanovića. Ali isto tako da li zna nešto o tome, jer smo pričali na sastanku sa glavnim ravnateljem vezano za imenovanje pomoćnika u policijskim postajama u Vukovaru 2 pomoćnika, u Iloku 1, u Tovarniku 1 i Dalju itd…. To je obaveza koja nije ispoštovana. Više od godinu dana nismo dobili odgovor na to pitanje. Interesira me zašto to nije napravljeno. I iz toga po nama su proizašle onda i neke situacije na terenu koje se nisu trebale dogoditi, neki napadi između ljudi da kažem različitih etničkih grupa. I isto tako dosta teško pored zapošljavanja ide i napredovanje u policiji pripadnika nacionalnih manjina. Činovi, čak i kada ljudi ispune godine radnog staža i po zakonu moraju da im se daju činovi oni jednostavno to ne dobivaju a ovdje isključivo se radi o pripadnicima srpske zajednice. Kolega je već nešto govorio o obavještajnim razgovorima i ja znam da DORH dosta često taj posao što kaže da policiji. Međutim da jedna osoba pa 14 puta dolazi po istoj stvari i daje jedno te iste, o jednoj stvari je se pita i da mora davati ponovljene iskaze. Mislim da je to maltretiranje građana i da se to treba zaustaviti i da se to trebaju takve stvari istražiti da tako kažem. Između ostalog interesira me iz ovoga, pošto nema u izvještaju šta se napravilo povodom recimo poziva na bojkot srpskih proizvoda i srpskih prodavaonica koji je bio prošle godine u Vukovaru. Mi smo imali razgovor sa načelnikom policijske uprave, sa načelnikom policijske postaje, sa pomoćnikom za kriminal. Dakle i jedna te ista osoba po nekim našim informacijama koje mi dobivamo od ovih ljudi koji pošteno rade u Vukovaru, plaćaju porez. Da vam odmah kažem na tom popisu nisu samo Srbi nego tu ima i pripadnika većinskog naroda, konstantno radi problem jer putem dakle portala, putem drugih elektroničkih da tako kažem mogućnosti dakle šalje informacije u javnost netočne i onda se dolazi do jednostavno, ajde da kažem stavljanja na popis nekih proizvoda u javnost, mislim da je to strašno. I isto tako imali smo prošle godine pored svih ovih napada jedno pismo koje se širilo Baranjom, vezano je dakle isto za Srbe, ja ne znam šta je policija napravila povodom toga i ne znam da li će nam moći ministar odgovoriti, on nosi naslov "Suživot sa Srbima, što i kako". To je uputstvo Hrvatima i hrvatskom, većinskom narodu protiv Srba. Dakle a ne da tako kažem da govorim i o drugim elementima koje je tokom prošle godine prostor bio izuzetno ispunjen i zagađen tako da nisam kažem siguran ali volio bih ako može ministar da da odgovor na ta pitanja s obzirom da to nije glavni ravnatelj policije. Jer znamo da o Zakonu o policijskim poslovima i ovlastima policije da naše policijske postaje odgovara načelnik policijske uprave, načelnik policijske uprave glavnom ravnatelju policije, glavni ravnatelj policije dakako ministru. Međutim kao što smo čuli, ne može ministar da naredi glavnom ravnatelju da napravi neke stvari. Zato bih volio da ubuduće tu bude i glavni ravnatelj policije svega proisteklog. Između ostalog, bilo je dosta problema kod isticanja roka u Zakonu o prebivalištu. Na terenu dosta ljudi nisu uspjeli taj rok da se prijave. Evo ja se nadam da će i dalje tražili su produženje tog roka, ja znam da nije na vama da o tome odlučite, nažalost vjerojatno neće biti ništa od toga. Međutim, Zakon o hrvatskom državljanstvu je nešto što je još uvijek problem i što bi se trebalo u budućnosti izmijeniti i dopuniti taj zakon. U svakom slučaju, evo kolega Horvat je iznio stav kluba SDSS-a. Hvala.
Replike na izlaganje kolege Mile Horvata. Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega da ovo izvješće uglavnom donosi statističke podatke. Ja se s tim ne bih složila, ono iznosi brojeve kako bi se prikazalo stanje, kretanje kriminaliteta i iz toga izvukli određeni zaključci nakon takve temeljite analize. Činjenica je da najteža vrsta kriminaliteta opada, međutim istina je da imamo poplavu i znatno povećanje cyber kriminaliteta s obzirom na nove kriminologije i na tek novu spremnost i policije da se time suoči. Međutim, ono što je najvažnije i to treba mislim svaki govornik bi to trebao odati priznanje da se dogodilo, to je važna stvar za Hrvatsku i zato to ministar stalno govori, o depolitizaciji policije jer depolitizacija policije jamči demokratsko društvo. Mi smo unazad nekoliko godina što smo imali, otvoreni pritisak politike kroz politiku a onda politike na napad na državno odvjetništvo. Dakle imali smo možemo reći jednu politiziranu policiju s natruhom, a kad imate to imate policijsku državu. Zato ne daj Bože da nam se ponovi ponovo da nam plavi anđeli tjeraju crvene vragove.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Uvažena kolegice Ingrid Antičević, ja sam samo rekao da je ovo statistički dobro obrađeno u jednom segmentu, međutim onda smo izanalizirali sve te podatke pa smo izveli određene zaključke o stanju u MUP-u, o ponašanju ljudi u policiji i rekli smo da nemamo nekakvih načelnih primjedbi na sve to skupa. Dakle nisam govorio samo o skupu statističkih podataka. Naravno da je depolitizacija nešto što treba da bude u svakom demokratskom društvu, depolitizacija policije, da je obrnuto ne bi valjalo. Slažem se s vašom ocjenom da je MUP u Republici Hrvatskoj depolitiziran ovog trenutka. Neću dalje analizirati da se u tom smislu ne izazovu nekakve nepotrebne rasprave, da ne odemo u krivom pravcu ali mislim da ovi podaci dobro govore o stanju i kretanju kriminaliteta u našem društvu. Ja sam posebno upozorio na opasnost koja, na činjenicu da imamo trulu jabuku u društvu kad govorimo o zlostavljanju mladih, o seksualnom zlostavljanju mladih ljudi o čemu se malo ovdje govori. Nismo spomenuli tokove droge koji su isto tako trula jabuka u društvu koja prijeti da društvo zarazi sa puno većim razmjerima nego koliko smo mi toga svjesni. Jer ako se droga pojavila u malim provincijskim središtima onda me ne čudi ukoliko se ona pojavi u Rijeci, Splitu, Puli, u nekim pomorskim središtima vezani za turizam, za dolazak stranaca itd. Problem je što se kod mene u malim sredinama, u malim seoskim kafanama počela dilati droga i na tu stvar treba reagirati.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa spominjali ste u jednom dijelu ZAMP, ZAMP je jedan veliki parafiskalni potrošač desetaka milijuna kuna, ne samo i hrvatskih građana već i hrvatskih poduzetnika. Pa ja se nadam da ćete vi kao klub koji prilično podupire vladajuću koaliciju i njih malo još pogurati da u okviru mjera štednje i racionalizacije i smanjenja parafiskalnih nameta i promijeni taj Zakon o ZAMP-u i zapravo smanji taj pritisak i na hrvatske građane i na hrvatsko poduzetništvo, a to je moguće učinit relativno jednostavno, brzo i učinkovito, izmjenama i dopunama tog jednog vrlo, vrlo čudnog i sumnjivog zakona. A drugo kad je riječ o kaznenim djelima na štetu djece i maloljetnika koji su porast u posebno dječjoj pornografiji, tu bih se stvarno složio s vama i mislim da su i kaznene odredbe, ali je to izvan zapravo i djelokruga rada Ministarstva unutarnjih poslova da su kaznene odredbe zapravo vrlo blage prema počiniteljima i svjedočimo zapravo i o vrlo niskim kaznama za počinitelje tih, zapravo usudio bih se reći najgnjusnijih kaznenih djela, a to su kaznena djela seksualnog zlostavljanja, seksualnog ropstva, dječje pornografije, pedofilije i slično, pa i obiteljskog nasilja prema djeci također. I mislim da je isto također vrijeme i da se mogu i kaznene odredbe Kaznenog zakona u tom segmentu mislim da bi trebale biti zapravo puno, puno oštrije od ovih današnjih. A kad je riječ i o pedofiliji, naravno uključujući u konačnici i kemijsku kastraciju tih pedofila od čega uopće ne treba bježat, neke europske države su to uvele. Mislim da mi našu djecu, naše maloljetnike pod svaku cijenu trebamo od toga zaštitit, brinut se u prvom redu o njima, a ne o pravima i slobodama počinitelja.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega, kad ste govorili o ZAMP-u to je jedna interesantna pojava, dakle do saznanja o toj pojavi sam došao na način da su mi se ljudi žalili. Ja nisam mogao vjerovati šta se dešava. Ne samo da je to nekakav parafiskalni namet, jedan od mnogih u ovom društvu. Radi se o činjenici da dolaze inspektori, ulaze na njive i ulaze u traktore i ako imate onaj radioprijemnik koji ne mora biti ni ugrađen, mogli ste ga sami ugraditi, ne mora biti ni, može biti na CD-e, dakle vi morate na to platiti ZAMP-u naknadu. Čovjek ima 20 traktora jer ima veliku firmu i na svih 20 traktora on mora platiti ZAMP-u naknadu. Pošto to nije uradio dobio je preko 20 hiljada kuna kazne i legli su mu na račun, blokirali su mu račun. E sad, ako je nama cilj da tako funkcioniramo to može tako ići. Ja mislim da ste vi potpuno u pravu, o toj stvari treba početi razgovarati. To su jednostavno tihi monopolisti o kojima društvo ne priča, a koji jako vješto ovako prikriveno jako dobro koriste tu situaciju i jako lijepo žive od toga i to nisu mali iznosi. I ljudi su se prvo čudili, smijali, a poslije su počeli plakati na takvu jednu situaciju.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Ma kolega Horvat, spomenuli ste spektakularno privođenje ljudi vezano ako se ne varam spomenuli ste trpinjsku grupu, mislim da ste baš tako rekli. Ja se mogu s vama složiti da možda nekakva spektakularna privođenja stvarno nisu primjerena i da ne vidim svrhu tome, osim da se valjda opravda rad, kvaliteta, ne znam ni ja što bi trebalo opravdati s tim. Međutim, mene još više od toga smeta izostanak reakcije. Prije dva dana smo imali raspravu po jednoj drugoj temi. Izostanak reakcije recimo, tad sam to spomenuo prije mjesec dana sam bio na prezentaciji jedne knjige koja je u stvari zbornik dokumenata koji su autentični dokumenti iz vremena '91. do '95. sa okupiranog teritorija gdje se vidi koji su ljudi sudjelovali u nekakvim akcijama, a da su danas zaposleni kao državni službenici. Rade kao policajci iako su ranjeni kao policajci, kao pripadnici tih oružanih postrojbi u nekakvim akcijama. To postoji dokumentacija oko toga, nitko ne reagira. Još je gore od toga spoznaja da recimo barem po navodima autora te knjige da je svojevremeno dvije torbe dokumenata, kazeta dostavio tadašnjem ministru unutarnjih poslova i da nema nikakve reakcije. Ponavljam slažem se sa onim što ste vi rekli na početku nema potrebe za nekakvim spektakularnim privođenjima da se to, ne znam valjda da bi se moglo vrtit po informativnim emisijama. Ali još više me smeta izostanak reakcije. Hvala.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Novak, dakle kad sam govorio o slučaju uhapšenih u Trpinji oni su već presuđeni, dobili su rekao sam 150 godina zatvora, tačnije 149 godina zatvora. Vjerujem da u žalbenom postupku će to tako i ostati. Međutim, način kako su oni hapšeni mi signaliziramo da to nije dobro, da je previše to spektakularno urađeno, selo blokirano ujutro šest sati, pola sedam. Ulazi se u kuće, djeca spavaju, oni spavaju, vade se iz kreveta pred tom djecom sa onim kukuljicama na glavama iz traktora. To su jednostavno ljudi koji su živjeli tu i da ste ih pozvali na razgovor oni bi dobrovoljno došli. I cijela ta priča bi imala drugačiju konotaciju. Klima u selu, u općini Trpinja bi bila drugačija i opet bi se došlo do činjenice da će oni biti osuđeni kao što jesu. Mi smo upozoravali na to u ministarstvu, oni su jednostavno, ministarstvo kaže da su to pravila postupanja. Ako su to pravila postupanja mi ne možemo na to utjecati, ali ne znači da se slažemo sa takvim pravilima postupanja. Previše je amerikaniziranog štiha u svemu tome, a radi se o običnoj maloj životnoj sredini gdje ljudi žive, gdje će i poslije ovog svega ostati živjeti oni koji budu imali prilike da žive. Vezano za policajce, rekli ste naravno oni koji, protiv kojih postoji elemenata kaznene odgovornosti nisu u policiji. Osuđeni su ili su neki otišli. Oni koji su ostali su bili vjerojatno učesnici ratnih događaja i za to su abolirani i po tom osnovu imaju pravo i osnov da rade u službi.
U ime Kluba zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče. Evo gospodina ministra nema, nadam se da će se vratiti, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Mislim da bi se trebalo oko ovoga izvješća truditi govoriti zaista o onome što je suština izvještaja, što manje politizirati jer a to su istakli mnogi do sada policija i rad policije, makar rad Ministarstva unutarnjih poslova nije rad samo policije bi trebao biti krajnje depolitiziran i mislim da se godinama iz godine u godinu trudimo sa manje ili više uspjeha da to bude zaista tako. Još jednom bih željela zahvaliti svima onima koji danas evo i po kiši i po snijegu i u svim mogućim i nemogućim uvjetima rade prije svega policajcima i policajkama na ulicama naših gradova, sela koji rade svoj posao danju i noću, koji su za to relativno malo plaćeni i koji svoj posao obavljaju u skladu sa najvišim standardima toga posla, odnosno toga poziva. I dakako da, mislim da bi želja svake Vlade i svakog ministra unutarnjih poslova i svakog čelništva Ministarstva unutarnjih poslova bilo da ti ljudi imaju što bolje uvjete za rad, što bolju opremu, da su što bolje plaćeni, da imaju veliki prostor za prekovremene sate, za sve ono što bi im osiguralo egzistenciju i što bi zaista onda moglo osigurati i selekciju u smislu da taj posao rade najbolji. Jer od njih koji su često i ostat će zauvijek anonimni i široj javnosti ovisi sigurnost sviju nas. I mislim da se ovo izvješće u svim svojim segmentima zapravo dotiče na različite načine života svakoga od nas, svake od nas u različitim aspektima i zato mislim da je izvješće dobro strukturirano. Nastojat ću se zaista truditi da govorim samo o izvješću koje je pred nama jer je ono važno. I iz tih brojke koje su ovdje nanizane mi možemo iščitati i stanje u državi i mi možemo reći sa sigurnošću ono što je važno i na početku nove turističke sezone da je RH sigurna zemlja i da u tom smislu možemo pozvati turiste da nam dođu. To je iznimna i ogromna prednost zemlje koja želi jedan dio svog gospodarskog uspona i napretka graditi i na turizmu. Reći ću nešto o onom što mi se čini da je dosada bilo malo dotaknuto, a važno je i ide u kontekst onoga što tvrdim da se ovo izvješće tiče svakoga od nas, a to je onaj dio koji se tiče nasilja u obitelji, odnosno nasilja nad ženama. Dobar je podatak da je više od 10% manje prijavljenih slučajeva nasilja u obitelji, pa tako pretpostavljam i nasilja nad ženama. Vjerujem da je suradnja, jer to se u ovom izvješću također kaže, da se taj veliki projekt provodi već više od 5 godina, dakle počeo je u prethodnoj Vladi ili u prethodnim vladama, a dobro je da se nastavlja. Vjerujem da je dobra suradnja Ministarstva unutarnjih poslova sa ostalim institucijama, prije svega centara za socijalnu skrb, koji su prvi. Dakle, policija pa onda tek centri prvi u slučaju nasilja i teškog nasilja u obitelji. Sjetite se svih slučajeva kroz godine, užasnih slučajeva gdje je upravo intervencija pripadnika MUP-a spriječila često puta još veće zlo. Dakle, drago mi je da je u padu broj prijavljenih slučajeva nasilja u obitelji ali i tu treba biti oprezan jer ono što je prijavljeno ne mora značiti da je i stvarno. Dakle, ne mora značiti da je broj slučajeva nasilja u obitelji znatno manji kad je manji broj prijavljenih. Često puta žrtve same ne prijavljuju, ne odlučuju se za prijavljivanje. Te intervencije ovise vrlo često o susjedima, o rodbini, a često susjedi zatvaraju oči i kažu to je problem koji se nas ne tiče. Što se tiče sigurnosti na cestama i ovdje je trend smanjivanja broja prometnih nesreća, i najtežih stradavanja. Kaže se da je broj prometnih nesreća manji za 7,6%, broj poginulih za 16,3% ali ono što je ovdje važno reći radi se o 60 poginulih ljudi manje na hrvatskim cestama. Treba tražiti i od ministarstva ali i svih drugih nadležnih da se taj trend nastavlja. Zamislite za 60 ljudi više su sačuvani životi u 2014., to je važan podatak. naravno da tu ulogu imaju i ceste, autoceste ali pretpostavljam i represija, kažnjavanje i u tom smislu treba biti nesmiljen. Ono što je, dakle tu možemo u ovom izvješću pratiti u puno segmenata koje prati Ministarstvo unutarnjih poslova pad i brojke koje govore o padu kriminaliteta, o padu određenih pojavnosti, međutim kod samoubojstava nažalost imamo rast, dakle više je za 14,4% samoubojstava u 2014. nego u 2013. godini. Nema naravno analize zbog čega je to tako, ali pretpostavljam da je jedan od uzroka i teška gospodarska situacija. Kad ljudi nemaju izlaza i onda posežu za vlastitim životom. Silovanja je prijavljeno 78, 4 su neriješena pa evo apeliram na ministarstvo da i ta 4 riješi. Neki dan smo razgovarali o silovanju kao najtežem zločinu i svi silovatelji moraju biti otkriveni i moraju odgovarati i moraju u konačnici dobiti najteže presude. Što se tiče pretvorbenog kriminaliteta i ratnog profiterstva to je možda jedan od najzanimljivijih dijelova ovoga izvješća gdje se govori o tome da je u prošloj godini započeto nekoliko velikih kriminalističkih istraživanja. Evo spomenut ću od Indije do Arene. Dakle, radi se o velikim, važnim gospodarskim subjektima ne samo za određena područja RH u kojima ti subjekti i rade i zapošljavaju. Ja vjerujem da će se ti istrage brzo završiti. Jedna od boljki i jedan od prigovora građana, pa će vjerojatno biti i na ovo izvješće, što građani imaju osjećaj da mnoge istrage gdje se traže prevažni odgovori koji se ne tiču samo prošlosti, kad govorimo o istragama o pretvorbenom kriminalitetu i ratnom profiterstvu nego se tiču i budućnosti Hrvatske. Svakako u tim istragama osobito važnu ulogu imat će rad Državnog odvjetništva, međutim i istaknula bih rad Državne revizije. U ovom izvješću meni osobno nedostaje evo kad govorimo o toj vrsti istraga nedostaje i rečenica, dvije, o tome kakva je suradnja primjerice sa Državnom revizijom, kakva je suradnja sa Državnim odvjetništvom jer Državno odvjetništvo i Ministarstvo unutarnjih poslova odnosno nadležne rekla bih institucije unutar Ministarstva unutarnjih poslova naslonjene na rad USKOK-a odnosno Državnog odvjetništva. I od prijeke je važnosti da njihova suradnja bude dobra, profesionalna i u skladu sa zakonima i Ustavom. Važno je ovdje istaknuti da se spominje i preventivni rad. Ja bih istaknula "Živi život bez nasilja", dakle vezano za nasilje o kojem sam već nešto rekla, ali isto tako za prevenciju ovisnosti i za prevenciju ovisnosti osobito kod mladih. Za kraj jer se o ovom izvješću može raspravljati i na dugačko i kratko. Ja sam samo spomenula ono što mi se čini osobito važnim. Voljela bih da ministar odgovori na dva pitanja. Prije svega evo neki dan smo iz Europske komisije iz EU od naših kolega dobili jasno naznačenu kvotu onih ljudi, ja neću tu govoriti ni o azilantima, niti na bilo koji način kvalificirati kao izbjeglice, nego dakle od ljudi u nevolji koji traže spas i čijim stradanjima svjedočimo svako dan. Dakle određene su kvote za zemlje članice EU pa tako i za RH. Nisam čula ili mi je možda promaknulo, ako jest ispričavam se, kako će se Vlada Republike Hrvatske postaviti prema naznačenim kvotama za Hrvatsku jer smo evo čuli burne reakcije iz nekih zemalja primjerice iz Mađarske gdje oni doslovce kažu da neće primiti tu kvotu osoba za koje Europska komisija smatra da bi trebali biti primljeni u Mađarskoj, da bi trebali biti zbrinuti. Kako će se RH budući da je ministar unutarnjih poslova i potpredsjednik Vlade postaviti u tom slučaju? I kakvo je stajalište Hrvatske prema tom rastućem problemu kojem se nažalost ne vidi kraja? I mislim da bi bilo dobro da u tom smislu i u Hrvatskom saboru obavimo jednu opsežnu, kvalitetno pripremljenu raspravu u nekom od odbora, primjerice zajednički Odbor za ljudska prava, za vanjsku politiku i za europske poslove. I drugo pitanje vezano, gospodine ministre, potpredsjedniče za ovu priču vezanu za kulturu, za Dubrovačke ljetne igre i sve okolnosti uz naznake, uz zahtjeve koje su došle iz Dubrovačko-neretvanske županije i iz Grada Dubrovnika gdje se uzburkala i kulturna i politička javnost i gdje zapravo vlada neka vrsta košmara i kakofonije. Svi govore u obranu svojih stajališta, pa bih voljela još jednom čuti i stajalište ministarstva, odnosno ministra oko toga je li MUP nešto zabranio, nije zabranio. Još jednom mislim da je prava pozornica upravo Hrvatski sabor i da se ovdje također o tome treba govoriti jer to pitanje niti je jednostavno, niti, i treba s njim vrlo oprezno, niti ga treba politizirati, niti ga treba prešućivati jer se radi o pitanjima s jedne strane naravno o slobodi svega onoga što smatramo kulturnim izričajem, ali s druge strane naravno radi se o vrlo osjetljivim pitanjima sigurnosti zemlje. U svakom slučaju ovo dobro strukturirano, opsežno izvješće koje može biti podloga za mnoge druge rasprave, za mnoga druga propitivanja ali isto tako za zaključke ćemo prihvatit. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Miroslav Tuđman.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici pred nam je izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljenim policijskim poslovima u 2014.godini. Dosada smo na neki način čuli oprečne izjave i mišljenje o ovome izvješću. Što se mene tiče čini mi se da s jedne strane ono faktografiju koja je naprosto neporeciva o broju ubojstva godišnje, o broju stradalih na autocestama itd. da ti podaci koji ukazuju na sigurnosnu situaciju da je ta slika Hrvatske daleko bolja nego što mi i u političkom smislu i u medijskom smislu želimo prihvatiti i priznati. S druge pak strane ono što nedostaje u ovome to je puno više komparativnih podataka. Ministar je i ovdje u svom izlaganju a i u izvješću stoji relativno malo tih komparativnih podataka o odnosu Hrvatske sa drugim članicama EU i čini mi se da bi ti komparativni podaci opet bili u prilog Hrvatske i stabilnosti odnosno o stanju u Hrvatskoj. Tako da te često nekakve katastrofične izjave o stanju u Hrvatskoj u svim segmentima ne bi bile takve kakve se koriste. Međutim, ono što u ovom smislu po mom mišljenju nedostaje, što je manjak ovoga izvješća to su oni podaci koji nedostaju. I s jedne strane i s ove druge strane ono mislim da se čak ne varam da je sam ministar rekao nekad, jednom javno da nije logično da ministar policije, da ministar unutarnjih poslova ponosi ovo izvješće budući da je to, radi se o radu policije da bi bilo normalno da to podnosi ravnatelj policije. Isto tako smo čuli da on to radi po zakonu ali bi bilo onda normalno i mislim da bi trebalo očekivati ili tražiti da se izmjeni zakon i da ministar policije, ministar unutarnjih poslova govori o radu ministarstva cjelokupnom a ne o izvješću policije. S obzirom da smo i u nekim odgovorima čuli da ovo izvješće ne može uključivati sve ono što radi ministarstvo. O kojim podacima, koji podaci manjkaju i na što bi trebalo ovdje upozoriti, odnosno dopuniti kako bismo dobili cjelovitu sliku? Ovdje imamo neke podatke o kadrovskoj strukturi i kvalifikacijama u policiji, međutim nemao podatke, nemao analizu ako se govori o uzmimo o kvalifikacijama i da li ti zapovjednici raspoređeni na vodeća radna mjesta da li imaju adekvatnu stručnu spremu, da li ispunjavaju sve uvjete i u tom smislu kakvo je stanje u policiji. S druge strane ono što također ne postoji, ne postoji niti ocjena, a to je pokazatelji o stanju opreme i opremljenosti policije, da li smo mi sa time zadovoljni ili nismo odnosno da li policija ima na raspolaganju dovoljno sredstava da bi mogla opremiti djelatnike policije za sve njihove zadaće odnosno osigurati onu opremu koja je potrebna za izvršavanje njihovih zadaća. Nadalje, nema podataka o školovanju i usavršavanju policijskih djelatnika i službenika, kako bi se ne samo na temelju one elementarne kvalifikacije nego i stalnom prilagođavanju, usavršavanju novim metodama i tehnikama rada ljudi osposobili i bili što kvalitetniji. Postoji naznaka nekoliko tečaja i skupova, ali naprosto ne postoji podatak o ukupnim naporima za stanje u cijelom segmentu policije. S druge strane ovdje smo čuli podatak da na 100 tisuća stanovnika Hrvatska ima, govorim sada okrugle brojke, oko 1400 kaznenih djela, da na tih 100 tisuća stanovnika u Njemačkoj je 7 tisuća i nešto, a u Švedskoj 14 tisuća i nešto. Kada bi uzeli samo te podatke onda bismo jednom matematikom mogli zaključiti da je situacija u Hrvatskoj pet puta bolja nego u Njemačkoj, a 10 puta bolja nego u Švedskoj. O čemu se radi? Naprosto jasna stvar da ti pokazatelji se kažu nisu iste metodologije pa se ne mogu uspoređivati, međutim problem je daleko veći što mi nemamo procjenu učinkovitosti tog sustava jer može biti da sustav takav kakav je sa ljudima, opremom, sredstvima s kojima raspolaže napreže se do maksimuma pa odrađuje tih 1400 ili koliko kaznenih djela na 100 tisuća stanovnika, ali sa tim kapacitetima nije moguće odraditi puno veći broj. Ja ne tvrdim ni jedno ni drugo nego kažem da bi jedno izvješće, jedna analiza trebala dati tu jednu procjenu. S druge strane kada smo već kod toga, to smo i na odboru u više navrata postavljali pitanje, ovdje je već rečeno i u izvješću da je u porastu cyber kriminal, ali nismo dobili jasan odgovor kakva je procjena za nabavu opreme protiv cyber kriminala, cyber terorizma, kakva je ta nacionalna strategija. Postoje naznake ovdje da je ministarstvo sudjelovalo u izradi te Nacionalne strategije protiv cyber kriminala, ta je strategija stavljena i na raspravu na web stranice čini mi se Vlade i Ureda vijeća za nacionalnu sigurnost, međutim po mom mišljenju koliko sam ja to vidio to je dosta mršavo i dosta neprecizno izrađeno. A opet ne sadrži ono o čemu ovdje govorimo da nema, a to je ta opreme, nabava te opreme da li će biti na nacionalnoj razini ili će svaka ministarstva i službe raditi za sebe i nema ni naznaka ni dogovora. Nadalje, nema podataka o multilateralnoj suradnji. Naime, mi smo ovdje u Saboru usvojili niz zakona odnosno potvrdili međunarodne ugovore o razmjeni podataka koje policija radi po zakonu, razmjenjuje podatke sa drugim ministarstvima i drugim tijelima. Tamo postoje neke odredbe koliko se ti takvi podaci mogu čuvati i kako se s njima postupa. Međutim mi ovdje kao Sabor niti kao saborski odbor nemamo uvida u količinu tih podataka koji se razmjenjuju niti u bilo kojem smjeru, bilo koje podatke o hrvatskim državljanima unutarnju poslovi su prepustili drugim državama, niti pak koliko su toga primili odnosno iz inozemstva radeći svoj posao ovdje na temelju tih podataka. Nadalje, kada već govorimo o tim a to je jedno itekako osjetljivo pitanje zato što će biti problem tih osobnih podataka što će vrijeme više prolaziti, što će se više kumulirati ti podaci, pa za 5, 10 ili 15 godina netko tko je bio možda ovdje priveden, uhićen za marihuanu pa će mu se to onda nabijati na nos u nekim situacijama nakon dužeg vremenskog razdoblja, a više neće imati nikakvoga smisla. Nema također podataka o međunarodnoj kriminalističkoj suradnji, odnosno sa kojim sve zemljama, u kojem opsegu, na koji način i u čemu to sve Hrvatska sudjeluje i kakav je partner u tome. Nadalje ono što smo posebno, što javnost zna biti posebno osjetljiva to su ti podaci o metodama i tehnikama praćenja telefonskih razgovora. Znamo iz drugih izvora i podataka da je policija najveći korisnik tih brojeva, negdje godišnje oko 40 tisuća se radi od listinga ne samo mjerama tajnog prisluškivanja. Ono što je problem za mene ili bi bilo interesantno da isto u ovakvom izvješću postoji procjena korištenja tih podataka, u kojoj mjeri su opravdani, za koje svrhe se koriste i kakva je ta kontrola. Kada smo već kod kontrole, mislim da sam ovdje u replici rekao da problem unutarnje kontrole nažalost nije dobro riješen. Ministarstvo se ponaša po zakonu, međutim unutarnju kontrolu imenuje ministar ali je onda situacija takva da u osjetljivim situacijama, imali smo priliku sa predstavkom zastupnika, tadašnjeg ministra, odnosno zastupnika Linića da je, da naprosto smo imali dva izvješća, dva nalaza, Odbor za unutarnju politiku jer s jedne strane unutarnja kontrola naprosto policije radi ono što, za što je bilo očekivati da će biti taj nalaz jer naprosto samostalnosti od toga nema. A odbor je dao dva različita oprečna stajališta s obzirom da su članovi odbora ostali kod svojega uvjerenja jer naprosto odbor nema istražne ovlasti pa prema tome sustav koji želi zatvoriti informacije da ne izađu iz tog sustava to zakonski može odraditi. Zato je potrebno mijenjati poziciju unutarnje kontrole, odnosno da ona bude neovisna i o ravnatelju policije i o ravnatelju ministra, odnosno da ima garanciju oni koji će raditi taj posao da neće biti izloženi bilo kakvim pritiscima. Nadalje, bilo bi isto i tako interesantno doći i do podataka o tome koliki je, na neki način, u kojoj mjeri hrvatski državljani su sudionici u kriminalnim operacijama u inozemstvu, odnosno to se može očitovati kroz suradnju policije sa drugim policijama. Tako da je to nešto što isto tako nedostaje ovom izvješću. Mislim da je isto tako već rečeno da nema podataka niti o tome o štićenim osobama koje se štite, koliko se štite, razlozima štićenja. Pa onda imate i ove afere koje se po medijima povlače a da nemamo odgovora za recimo konkretno ova suđenja Perkoviću i Mustaču u Njemačkoj pa se onda javljaju ljudi koji tvrde da jesu pod zaštitom, da nisu pod zaštitom, da im nije osigurana zaštita. To je, jasna stvar sada biti će odgovor, je to se odnosi na ovu godinu ali imamo primjere i za prijašnje godine. Ali naprosto kada nemate uopće ovih podataka o štićenim osobama onda nema ni šanse da ćemo i dobiti i odgovor na ova pitanja. Evo u tom smislu mislim da je ovo izvješće s jedne strane daje bolju sliku nego što sami o sebi mislimo u medijima, barem i govorimo. Ali s druge strane je nedostatno zbog cijeloga ovoga niza podataka koji nedostaju i zato će HDZ biti suzdržan kod izjašnjavanja o ovom izvješću. Hvala.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Ovaj slučaj koji ste spomenuli kada je riječ o ovome što se događalo, dva izdvojena mišljenja, dakle nadzor zapravo, nadzor obavještajnog sustava i ovog centra to je primjer zapravo, i slika i prilika načina na koji inače funkcioniraju zapravo odbori i povjerenstva jer zapravo i problem tih istražnih ovlasti zapravo ni jedan hrvatski odbor zapravo ni povjerenstvo nema istražne ovlasti i naravno da se to onda manje-više u pravilu pretvori u ništa. Sva istražna povjerenstva koje je Hrvatski parlament osnivao su se manje-više pretvorila u gotovo pa ništa. A kada je riječ o nadzoru obavještajnog sustava ili rada Ministarstva unutarnjih poslova možemo mi osnovati 100 vijeća za građanski nadzor, za civilni nadzor, za ne znam kakav nadzor, formalno ćemo ih oformiti i istražne ovlasti im nećemo dati i oni će naravno moći baratati sa dijelom onih informacija koje im serviraju oni na koje se upravo i odnosi taj sami nadzor. I naravno rezultat će biti gotovo pa nikakav. I druga stvar kada je riječ o slučaju gospodina Krmpotića tu ste također u pravu to je pravi skandal zapravo za Hrvatsku državu koji je prošao gotovo nezapaženo da prema iskazu tog gospodina Hrvatska policija mu odbije zaštitu a da nakon toga istog dana ili sljedećeg dana u Republiku Hrvatsku dođe njemačka policija, pokupi čovjeka i odvede ga u sigurnu kuću u Njemačkoj. Pa to je gotovo nevjerojatno. Pa zamislimo takav scenarij da se dogodi između ne znam Francuske i UK ili Njemačke i Luksemburga ili ne znam već koje samostalne suverene države da kad vlastita policija odbije zaštitu, policija druge države nesmetano uđe, pokupi čovjeka, odvede ga i pruži mu zaštitu. Nevjerojatno.
Miroslav Tuđman odgovor na repliku.
Hvala. U svezi ovoga prvoga, suglasan sam i mislim da ta istražna povjerenstva bez istražnih ovlasti naprosto nemaju smisla jer svaki sustav je takav da može zatvoriti i ne otkriti ono što ne želi. To je naprosto po logici stvari. S druge strane ova teza o građanskom nadzoru pa da se u ta povjerenstva stavljaju ljudi koji nemaju nikakvog iskustva u radu pojedinih sustava, bez obzira radi se o policiji, Ministarstvu obrane ili obavještajnim službama, to naprosto nema smisla. Svugdje u parlamentarnim demokracijama na ta mjesta se imenuju ljudi koji su pripadnici tog sustava koji više ne rade u njemu, znaju iskustva i znaju sve metode i tehnike, odnosno mogu prepoznati kako se može nešto ne otkriti ako ne postoji želja da se to odradi. Što se pak tiče ovoga primjera sa zaštitom tih svjedoka koji su danas i opterećuju i medije i javnost, danas imate jednu paradoksalnu, znači prema tome suglasan sam sa ovim ako je to sve točno što je rečeno da je strana policija došla ovdje i ne samo da je došla nego nije čak ni morala doći nego preuzela obvezu zaštite, a Hrvatska policija nije. To je naprosto nedopustivo i o tome bi se trebalo očitovati da znamo činjenično stanje. Međutim, imate jedan paradoks da danas kada je sve sjajno, teče med i mlijeko, se štite daleko veći broj osoba u Hrvatskoj nego što je bilo za vrijeme rata kada je policija štitila svega 6 ili 7 osoba. To je da vam pamet stane, ali to je nažalost takva situacija kakva je.
U ime Kluba zastupnika Nacionalnih manjina kolega Veljko Kajtazi.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Izvješće pučke pravobraniteljice za prošlu godinu o kojem još nismo raspravljali na sjednici pokazuje kako se posebno u zadnje vrijeme demonstrira niska razina povjerenja građana prema pravnom sustavu i institucijama, a to se sigurno odnosi i na Ministarstvo unutarnjih poslova kojem je slogan ″Povjerenje i sigurnost″. Pohvalno je da MUP pokrenuo niz akcija sa ciljem unapređenja suradnje sa Romima pa sam se i ja susreo sa predstavnicima lokalnog MUP-a na terenu u više navrata, posebno u gradu Zagrebu, Međimurskoj i Koprivničko-križevačkoj županiji, a nadam se da ćemo to učiniti i nastaviti u drugim županijama, Sisačko-moslavačkoj i Brodsko-posavskoj županiji. Mogu reći da je moja suradnja sa MUP-om zadovoljavajuća i da sam zadovoljan samim radom MUP-a u većini slučajeva, ali imamo i dosta problema o kojima ću pričati, a koje iako su u djelokrugu MUP-a nisu uvijek problemi koje MUP može samostalno mijenjati. U prošloj godini nije bilo značajnih pomaka u pristupu i postupanju MUP-a prema nacionalnim manjinama, a ni u izvještaju nemamo nikakav poseban osvrt na tu temu. To je opet povezano sa Romima u strukturama MUP-a koje u praksi nema. S obzirom na specifičan položaj romske zajednice najbolje je rješenje zapošljavanje većeg broja Roma i ostalih nacionalnih manjina u strukturi MUP-a što je i predviđeno na nacionalnoj razini. Statistika pokazuje da postavljeni kriteriji o zapošljavanju nacionalnih manjina od 5% u državnoj službi nisu do kraja uspješno provedeni u nijednoj županiji, a pogotovo u onima u kojima imamo najveći broj Roma. Mislim da je loše da u izvješću detaljno prikazuje prema niz kriterijima ljudske potencijale unutar struktura MUP-a. Niti jednom rječju spominjući broj zaposlenih ili plan zapošljavanja pripadnika nacionalnih manjina. Općenito cjelokupno izvješće ne posvećuje dovoljnu pažnju nacionalnim manjinama što je posebno vidljivo u dijelu kod ljudskih potencijala koje pokazuje broj novozaposlenih ljudi po svim kategorijama, a koje nisu možda toliko bitni kao pripadnici manjinskim zajednicama, posebno s obzirom da imamo zakonsku regulativu kojoj nije ni približno udovoljeno. Ovom pitanju se pristupa u potpunosti neozbiljno, a ne znam kako osigurati da manjinske zajednice funkcioniraju ako ih ne možemo uspješno integrirati u postojeći sustav javnih institucija pa bar na taj način pokrenuti neki uspješniji trend zapošljavanja. Rješenje ovog pitanja bi osim vraćanje povjerenja zajednici prema instituciji policije s druge strane olakšaju pristup MUP-a prema zajednici jer službenici često nisu dovoljno pripremljeni da svoj posao obavljaju kako treba u odnosu na situaciju. Nepovjerenje institucije i zajednice pretpostavlja i veće troškove, više logistike i više dnevnica za mnogobrojne policajce koji u … ulaze tražeći ljude sa manjim prekršajima. Moraju se stoga pronaći mehanizmi koji će omogućiti povećanje broja zaposlenih Roma u strukturi MUP-a, upisa u srednje policijske škole po olakšanim kriterijima barem privremeno. MUP bi se u tom slučaju mogao bolje uključiti u razne projekte poboljšanja života Roma što bi svakako pojačalo povjerenje između romske zajednice i MUP-a. Jako mi je žao što u izvještaju osim kad govorimo o ljudskim potencijalima nemamo bar neku okvirnu statistiku i pokazatelje postupanje policijskih službenika prema nacionalnim manjinama. To je posebno bitno zbog predrasuda i stereotipa u društvu. Slušajući neke komentare došli bi do zaključka da su Romi i ostale nacionalne manjine glavni krivci za lošu situaciju u društvu. Takvo prebacivanje krivnje na manjine u povijesti je uvijek završavalo loše za njih. Ako danas živimo u naprednom tehnološkom društvu, predviđamo čipove u osnovnim identifikacijskim dokumentima, imamo pristup ogromnim bazama podataka na Internetu, neprihvatljivo je da jedno ovakvo izvešće ne posvećuje dovoljno prostora nacionalnim manjinama pogotovo imajući u vidu Romska nacionalna manjina koja na neki način posebno zaštićena Nacionalnom strategijom za uključivanje Roma i Akcijskim planom desetljeća 2005./2015. Kad bi imali takvu statistiku mogli bi razgovarati na drugi način, a potvrdili bi bolji položaj Romske nacionalne manjine u odnosu na susjedne države kao Bugarska, Mađarska, Rumunjska u kojima se suočavaju sa puno ozbiljnijim problemima. U zadnje vrijeme se ipak osjeti kako se netolerancija sve više širi u javnom diskursu čak među političkim elitima, medijima i građanima. Izvještaj … [[Govornik se ne razumije.]] 2014. je pokazalo da dvije nacionalne manjine poput romske nacionalne manjine i srpske da su najviše diskriminirani u Republici Hrvatskoj. Takvu ocjenu smo mi donijeli i zastupnici nacionalnih manjina koji smo prošli tjedan u Puli potpisali Deklaraciju protiv nesnošljivosti i etno … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj. Prije par mjeseci sam bio prisutan sastanku Europske romske platforme u Bruxellesu. Na ovom sastanku sam sa kolegama imao priliku govoriti o anti … [[Govornik se ne razumije.]] kao posebnoj vrsti rasizma koja se odnosi na nasilje, rasističke govore i diskriminaciju koja je vođena duboko ukorijenjenim stereotipima o romskom narodu koja je na žalost vrlo prisutna i u našem društvu. Ja sam je prošle godine jednom prilikom nazvao nevidljivim rasizmom. Ovaj stereotip je toliko prisutan da mnogi građani pa čak i političari ne primjećuju da se odvija. Ovaj pojam antiđisizam je jako bitan jer obuhvaća ono što socijalna diskriminacija i uskraćivanje ljudskih prava ne može, tako da se diskriminacija Roma ima još jednu posebnu dimenziju. Iako meni nisu poznati značajni problemi sa postupanjem Ministarstva unutarnjih poslova prema nacionalnim manjinama koje ja predstavljam moram naglasiti da se sa problemom funkcioniranjem Povjerenstva za postupanje po pritužbama i unutarnjeg nadzora treba ozbiljno pozabaviti jer je njegovo funkcioniranje do sad bilo neučinkovito i nedovoljno dobro. Uspješnije funkcioniranje Povjerenstva koje se do sada nije mogao nositi sa obimnim poslom upućenim pred isti sigurno bi nam dalo bolji uvid u eventualne nepravilnosti u radu Ministarstva unutarnjih poslova, posebno u postupanje službenih osoba prema građanima. Iako uređivanje pitanja zbog kojeg se Ministarstvo unutarnjih poslova i građani romske nacionalne manjine najčešće susreću nije u nadležnosti Ministarstva unutarnjih poslova s obzirom da ova institucija djeluje na osnovu postojećih zakonskih regulativa. Bitno je naglasiti da je ona presudna zbog posebnog položaja Romske nacionalne manjine. Naime, cjelokupni kontakt spomenutih građana sa državom svodi se na interakciju sa par institucija napose policijom i socijalnim službama. Eventualno loše postupanje službenika iz bilo koje od ove dvije institucije stvara presudno nepovjerenje koje uništava preduvjet za napredak i zamjenjuje ih skeptičnošću i nepovjerenjem. Iako Ministarstvo unutarnjih poslova nema puno uticaja na promjenu ovog stanja moram iskoristit ovu priliku da istaknem par stvari koje dobivam sa terena, a koji su svakako povezani sa radom Ministarstva unutarnjih poslova. Poseban je problem Romske nacionalnih manjina osim sa socijalnim službama i svim poteškoćama sa posljednjom izmjenom Zakona o socijalnoj pomoći kad govorim o policiji ima zbog Zakona o državljanstvu, odnosno Zakona o strancima ali i nekim drugim zakonima o kojima sad neću govoriti osjećam potrebu istaknuti probleme sa terena gotovo imajući u vidu da sam svoj mandat posvetio osim rješavanju gorućih pitanja na nacionalnoj razini upravo običnim ljudima na terenu. Informativni pravni centar iz Slavonskog Broda upozorava na problem nekolicine Roma koji su im se javili za pomoć, a kojima je zbog revizije matičnih ureda oduzeto državljanstvo, a koji nemaju mogućnost ponovno pokretanje tog postupka zbog nemalih administrativnih troškova koji su nužni. Njihov predlog je da se svim osobama koje su u zadnjih 15 godina greškom stekli državljanstvo RH taj status ponovo vrati, odnosno da se zatečeno stanje u knjizi državljana treba pravno regulirati na način da se svim osobama koje su greškom matičara bili upisani i stekli državljanstvo unazad 15 godina omogući zadržavanje državnog statusa, gubitak državljanskog statusa jedne osobe se izravno reflektira i na sve ostale članove njegove obitelji ukoliko su i oni stekli državljanstvo Republike Hrvatske preko navedene osobe. Dobio sam informaciju i od projekta građanskih prava iz Siska koji naglašava probleme reguliranja pravnog statusa Roma u Republici Hrvatskoj. Ukratko, zbog istog problema reguliranje državnog statusa i iskustva sa terena isto ću konkretne probleme sa postojećom zakonskom regulativom. Navode da sa obzirom na neizvršavanje zakonske obaveze dijela romske populacije oko prijave boravka postojeći rok od 8 godina za sticanje državljanstva Republike Hrvatske treba smanjiti na 5 godina. Isto tako navode kako je potrebno izići u susret romskoj populaciji oko preduvjeta sticanja hrvatskog državljanstva koji podrazumijeva poznavanje hrvatskog jezika, latiničkog pisma, hrvatske kulture i društvenog uređenja. To je poseban problem sa starijim Romima i onim nepismenim s obzirom da im se onemogućuje sticanje državljanstva iako im je Republika Hrvatska jedina domovina. Već spomenuti ispravci u matičnim knjigama što je omogućeno trenutnim zakonom na temelju rješavanja nadležnog tijela pogotovo je osjetljivo kad imamo situaciju oduzimanje državljanstva kod osoba sa jednim odnosno samo Republike Hrvatske državljanstvom nakon čega ostaju osobe bez državljanstva, odnosno apatridi. I na kraju, zbog … [[Govornik se ne razumije.]] sukoba diljem svijeta možemo očekivati sve veći priljev migrinata, odnosno tražitelja azila koji su prema izvješću također diskriminirani u Republici Hrvatskoj. S jedne strane se čini kako se sigurna situacija pogoršava te da će Republika Hrvatska kao punopravna članica EU morati preuzeti deo teret preuzimanja skrbi za emigrante. Na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina smo mogli čuti kako smo spremni za ulazak u Schengen i da će taj proces ulaska uskoro početi pa će se i sigurno dio pritiska koji primjerice snose naši susjedi Mađari prebaciti i na RH jer je većini migranta primarni cilj ulazak u schengenski prostor. Čak i mali broj migranata koji ostvare pravo na azil često napuštaju RH jer ne postoje dovoljno dobri mehanizmi za integraciju tih ljudi u RH te se oni sele u zapadnoeuropske države gdje su njihove zajednice u boljem položaju, a i zbog ovog prethodno navedenog razloga. Među tražiteljima azila ima i određeni broj Roma kao i ostalih pripadnika naroda koji su u RH priznati kao nacionalne manjine pa i to trebamo imati u vidu. Ovo spominjem jer smo i mi iz Hrvatske ne tako davno bili prisiljeni zbog sličnih razloga migrirati te moramo imati više senzibiliteta za ljude koji su protiv svoje volje u potrazi za boljim životom, a koji se također u našim medijima prečesto spominju u negativnom kontekstu kao ilegalci, kriminalci sumnjivih motivacija i slično. S obzirom da će ova tema u skorim godinama postati sve aktualnija najbolji način da se suočimo s ovim problemom je preventivno pripremanje za osiguravanje dostatnih sredstava da te ljude i kvalitetno primimo. Nadam se da primjer koji sam istaknuo … [[Govornik se ne razumije.]] u Izvješću 2015. godine. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Goran Beus Richembergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče Vlade, zamjeniče ministra. Želim odmah na početku reći da će klub Narodne stranke liberalnih demokrata podržati Izvješće o obavljanju policijskih poslova u 2014. godini uz nekoliko važnih napomena za koje mislimo da ih je važno istaknuti. Izvješće koje nam je dostavljeno, a vezano je za 2014. godinu, doista je prepuno statističkih pokazatelja, vrlo pregledno posloženih i doista je potrebna vrlo ozbiljna i pomna analiza kako bi se došlo do zaključaka koji govore o određenim trendovima koji su nam jako važni. Činjenica je da statistika pokazuje da je u nekoliko od najvažnijih kategorija dakle počinjenja kaznenih djela i prekršaja došlo do određenoga pada. Svako društvo moralo bi biti sretno zbog toga jer kao što znademo država jest stvorena kao građanski ugovor da bi prije svega se uspostavio mehanizam pružanja sigurnosti vlastitim građanima. Utoliko evo samo digresija, jučer i danas vode se nekakve rasprave o tome tko voli i tko ne voli svoju državu. Nijedan pametan čovjek ne može voljeti državu kao represivni model, odnosno okvir za uspostavu sigurnosti, a oni koji govore o tome uglavnom brkaju pojam domovine i države, ali to je njihov problem. Dakle, što se nas liberala tiče mi smo zainteresirani da se država suzbije na što uži prostor i da ako je moguće da je istjeramo iz svojih života što dalje, odnosno da nas što manje kontrolira. Ono što mi želimo jest funkcionalni okvir u kojemu će se svakom građaninu pružiti sigurnost i po definiciji dakle civilnoga društva nas zanima razoružano društvo. I utoliko je važno da oružje nose i njega koriste samo i isključivo oni koji imaju za to ovlaštenje i koji su od nas ovlašteni da preko funkcije nošenja oružja i raspolaganja drugim represivnim alatima zapravo štite našu sigurnost. Generalno uzevši, obzirom na to kakvo nam je povijesno naslijeđe, kakva nam je pozicija, koliko ljudi posjećuje državu odnosno koliko imamo stranih gostiju da smo na vrlo važnom prometnom koridoru, da smo rubna zemlja EU, obzirom na duljinu naše državne granice mislim da prema statistikama kojima ovdje raspolažemo možemo biti jako zadovoljni. Pogotovo kad to kontekstualiziramo u činjenicu da je Ministarstvo unutarnjih poslova u 2014. godini raspolagalo sa 4 milijarde i 59 milijuna kuna, što je za 66 milijuna manje nego u godini prije toga. U međuvremenu ništa nije pojeftinilo, možemo biti sigurni, i očito je da materijalni uvjeti u kojima radi sustav o kojemu je danas ovdje riječ nisu ove godine, odnosno 2014. bili bolji nego 2013. To moramo kontekstualizirati i okolnosti u kojima dakle zaposlenici MUP-a prije svega policajci obavljaju svoju dužnost jer potrebe su daleko veće od mogućnosti. Mi kad govorimo o tome moramo biti svjesni da je policijski posao jedan od najsloženijih, najodgovornijih i najmanje zaštićenih unatoč svim onim odredbama u zakonu koje štite službenu osobu nema te garancije da onaj koji radi na uspostavi javnoga reda i mira i suzbijanju kriminaliteta će biti manje izložen pogibelji samo zato što u zakonu piše određena prepreka svima onima koji se nasilno ponašaju prema nositeljima takve dužnosti. Ne smijemo zaboraviti dakle da policajci rade u uvjetima u kojima ne rade mnoge druge profesije. Na otvorenom, izloženi i u konačnici u prosjeku gledano s malim plaćama. I zato je dobro što opće statistike kažu da je sigurnosna situacija bolja 2014.nego 2013.i prema tome koliko je bilo intervencija, koliko je prijavljeno kaznenih djela i tako nadalje recimo prekršaja protiv javnog reda i mira 2,4% je manje u 2014.nego u 2013. Specijalna policija intervenirala je 36,8% manje u 2014.nego 2013. Zabilježeno je 36,7% manje intervencija zbog eksplozija. Na sportskim natjecanjima bilo je 21,4% manje broja prijavljenih prekršaja iako još uvijek prema ovome izvješću bilježimo visoku napetost kad je riječ o huliganizmu na sportskim natjecanjima jer je recimo broj mjera, broj osoba koje su bile pod mjerama zabrane dolaska na sportska događanja porastao za 26%. To bi značilo da je pristup bio strožiji i dosljedniji. Jednako tako broj kaznenih djela koja se progoni po službenoj dužnosti opao je za 7,2%. Što se tiče organiziranoga kriminaliteta i tu valja reći da imamo zabilježeni pad, on nas može tek formalno veseliti ali u naravi kad se gledaju apsolutne brojke, apsolutni pokazatelji mi još uvijek ne možemo ni blizu biti zadovoljni sa situacijom koliko bilježimo recimo slučajeva nasilja u obitelji. Nadalje, ono što nas zanima je i činjenica da se bilježi malo više od 5% manje dojava građana. Voljeli bismo da je to u korelaciji sa stvarnim brojem događaja a nikako u padu povjerenje prema policiji. Također valja reći da postupanja policije danas gledamo u nekom drugom svjetlu, uglavnom komparirajući što se događa negdje drugdje. Pod dojmom smo osobito onoga što se događa u SAD-u u posljednje vrijeme i javna percepcija organa sigurnosti, organa represije sigurno jest pod utjecajem snimki koje vidimo gdje se prekomjerno koristi ovlaštenja, gdje se prekomjerno koristi sila. Mi svakako ne želimo da se kod nas tako nešto dogodi i iznimno je važno da sustav ima dovoljno prostora za stalnu edukaciju i stalnu potporu policiji. Taj stresan posao između ostaloga nerijetko iziskuje i psihološku potporu. Suzbijanje kriminaliteta znači izloženost visokoj razini stresa jer se radi nekada o vrlo opasnim poslovima odnosno poslu koji jest opasnost jer je s druge strana kriminalac koji ne preže od ničega. Broj ozljeda i napada na službenike još uvijek je zabrinjavajući. Ono što nas veseli je da u programu sprječavanja kažnjivih ponašanja još uvijek imamo čitav niz potprograma koji daju dobre rezultate. Apeliramo da se intenzivira akcija "Manje oružja manje tragedija" jer vjerovali ili ne tijekom 2014.godine od strane građana dragovoljno je predano čak 869 komada vatrenog oružja, 510 kilograma eksploziva, 7 432 komada rasprskavajućeg oružja te 336 926 komada streljiva. Dakle, 20 godina poslije rata još je uvijek previše oružja tamo gdje ne bi trebalo biti. I kao što je poznato iz dramaturgije kad god se u prvom činu pojavi pištolj budite sigurni da će do kraja drame opaliti. I zato pozdravljamo sve napore ne samo Ministarstva unutarnjih poslova nego i različitih udruga branitelja koje apeliraju na svoje članove da svo oružje kojemu nije mjesto u kućama predaju policiji. Tj. jedan zalog da ćemo sutra živjeti u manje opasnim okolnostima i da osobito u situaciju u kojoj imamo još uvijek veliki broj ljudi koji boluje od PTSP-a svaka blizina oružja zapravo opasna je prije svega po te ljude, po članove njihovih obitelji a onda i širu zajednicu. Mi moramo raditi na tome da je što veći broj, što veća količina oružja sklonjena iz kuća i uništena. Pohvaljujemo napor koje policija čini u prometu, osobito u prometu jer prevencija pa ako baš hoćemo i jedan represivni pristup koji preventivno djeluje, a to je sama pojava policije na prometnicama, spašavaju ljudske živote. Statistika koja nam govori o broju poginulih za 2014.godinu svakako je bolja od 2013.i sve ono što možemo učiniti da spasimo jedan ljudski život vrijedi našega napora. Upozoravamo da u EU postoji ozbiljna inicijativa da se u gusto naseljenim područjima u centrima gradova vrlo skoro spusti brzina općeg prometa na 30km. Prvenstveni cilj takva inicijative jest spašavanje ljudskih života. Moramo biti na to pripravljeni i ako to je u nadležnosti lokalne samouprave, ali policija definitivno mora biti u tom smislu pripravljena. Kao što nas zanima nešto ekstenzivnija informacija o tome kako smo se pripremili do sada i što radimo i što nam je još učiniti za ulazak u schengen jer naša granica je duga, u nekim situacijama nedefinirana. Ta nedefiniranost odnosno sporovi prouzrokuju i smiješne situacije koje mogu biti tragične poput ovoga cirkusiranja oko Liberlanda. I zato nam je jako važno danas potpredsjednik Vlada kao Parlament uvjeri da Vlada čini sve što treba učiniti da bi Hrvatska bila spremna za ulazak u schengen kada to bude moguće. I na kraju svoga izlaganja, želim zahvaliti svim djelatnicima MUP-a koji u okolnostima u kojima rade, rade svoj posao predano, čestito i pošteno sa zamolbom da nastave i dalje tako raditi i da nikada svoj učinak ne mjere plaćom koju dobijaju, baš onako kako to čini recimo i većina prosvjetnih djelatnika u humanoj želji da nauče, da pomognu, da spase, a ne da naplate svoj rad. Hvala lijepa.
Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Pa kolega Richembergh govorili ste o uvjetima rada naše policije o teškim uvjetima, niskim primanjima, a ja bi dodala osim tih teških uvjeta i niskih primanja da imamo i veliki nedostatak policijskih službenika. Npr. u gradu Vodicama je policijska postaja koja nadzire 18 naselja i u zimskim mjesecima imamo svega dva policijska službenika u patroli, a u ljetnim mjesecima četiri. Po informaciji koju imam 18 policijskih službenika nedostaje po predviđenoj sistematizaciji. I tada žalosti informacija iz ovog izvješća da je u 2014.godini u odnosu na 2013.za upravljanje i administraciju utrošeno 115 milijuna više i da imamo gotovo 20% više djelatnika zaposlenih za razliku u programu sprečavanja kažnjivih ponašanja gdje imamo 160 milijuna manje predviđenih sredstava i utrošenih i smanjenje broja radnih mjesta na ovim poslovima. Hvala.
Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Pa zapravo kolegice nije se teško složiti s vama s jedne strane. S druge strane mi kao liberali ne možemo zagovarati da se svih 31.254 sistematizirana radna mjesta popune u odnosu na 20.562 ljudi koliko je doista i radilo 31.12.jer očito je da sustav funkcionira i bez tih 11.000 koja su sistematizirana. Naravno neke specifične situacije postoje. Ja bih volio, mi znademo recimo u Velikoj Gorici veliki problem što naša županija nije dobro pokrivena prometnom policijom. Pa onda kada se vozite iz Siska znadete da morate itekako dobro paziti do Ogulinca, a od Ogulinca radite što vas je volja jer znate da vas neće nitko zaustaviti jer ne postoji postaja prometne policije. To naravno nije dobro jer to onda povećava rizik zbog ludovanja na cesti. I mi točno znademo u Velikoj Gorici tko nakon Ogulinca stavi nogu na gas od kud je. S druge strane nismo sretni i zbog toga što su plaće takve kakve jesu, ali ne možemo izaći iz okvira realnosti u kojoj živimo. Ako želimo pojačati i povećati sredstva onda znademo da nekome moramo drugome uzeti. Proračunski okviri su zadani, deficit proračuna takav je kakav jest i kada bismo radikalno išli na njegovo smanjenje još bi bilo gore. Zato u danim okolnostima čini mi se da se rade čuda. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre, zamjeniče, kolegice i kolege. Evo iščitavajući danas ovo izvješće koje podnosi ministar unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014.koristim priliku da zahvalim svima onima koji štite našu sigurnost i koji je čiji je rad ustvari i rezultat ovakvih statističkih pokazatelja i svega onoga što su u protekloj godini odradili. Počet ću svoju raspravu vezano za sada ovu repliku koja je bila, ja bih voljela da zaposlimo 11 tisuća djelatnika koji nedostaju u MUP-u i mislim da bi onda bilo puno više i boljih rezultata u odnosu na ove koje imamo sada, ako ništa drugo u onim samoinicijativnim akcijama MUP-a gdje bimo onda mogli reći da imamo dovoljno zaposlenika, dovoljno djelatnika koji će kao što čitamo u ovom izvješću malo više pratiti i web stranice i malo više pratiti oglase i sve ono što se dešava da onda samoinicijativno djeluju, da sprječavaju kaznena djela na jedan drugačiji način a ne samo temeljem prijava. Ministar često upozorava ovdje, mislim da je rekao da je ovo četvrta godina za redom da on podnosi izvješće o radu policije i često upozorava na to da je to njegova obaveza, jeste, temeljem zakona i mislim da bismo svi mi, saborski zastupnici trebali možda promijeniti tu zakonsku odredbu da Izvješće o radu policije i onome što je policija odradila u protekloj godini brani ravnatelj policije a ne ministar unutarnjih poslova na isti način kao što to brani i javni državni odvjetnik a ne ministar pravosuđa. Mislim da bismo onda mogli dobiti neke i, dobiti više informacija na svoja pitanja jer kao što ministar kaže ne smije se miješati u rad policije ali itekako ima obaveza i ovlasti kao ministar unutarnjih poslova rješavati i sprječavati anomalije koje se u sistemu događaju a isto tako ima odgovornost u onom dijelu samoinicijative po određenim pitanjima. Ja ću se danas fokusirati na tri stvari i uistinu bih molila ministra, evo koristim priliku što ste danas ovdje da mi možda date odgovor na neka pitanja. Prva stvar, tiče se neisplatitelja plaća, dakle u 2014. je prijavljeno kako piše na stranici 38. 59 kaznenih djela neisplate plaća ali onda u tablicama čitam da se ipak radi o 113 dakle pravnih subjekata koji su kazneno gonjeni zbog neisplate plaća. Piše tu u ovom izvješću da ste popisali ugovor o suradnji i sa FINA-om i sa Ministarstvom financija i sa poreznom upravom. Na stranicama FINA-e danas je evidentirano 4 tisuće 225 pravnih subjekata i 807 obrtnika, odnosno fizičkih osoba neisplatitelja plaća. Dakle nesrazmjer je izuzetno veliki. I ako uzmemo sada u obzir, uzmimo da je 113 neisplatitelja plaća u 2014. godini moralo kazneno odgovarati zbog toga što je sa svih ovih 4200 pravnih subjekata koji su u istom kaznenom prekršaju ali evo njih se nije sankcioniralo. I zbog takvih situacija bih voljela da imamo ovih 11 tisuća više zaposlenih u Ministarstvu unutarnjih poslova kako bi se na jednak način moglo postupati prema svima po istoj osnovi. Ukoliko jedne sankcioniramo a temeljem prijave koju smo dobili a druge ne sankcioniramo u saznanju da takvo kazneno djelo ipak postoji, dakle postupamo nejednako, dovodimo u pitanje zdravu konkurentnost i mislim da je to izuzetno opasno. Drugo pitanje na koje bih voljela odgovoriti a ne vidim u ovom izvješću jeste vezano za kazne prijave koje su hrvatski građani podnijeli u policijskim postajama vezano za Raiffeisen štedne zadruge. Dakle u izvješću u glavi 3, točka 2., točka 4. suzbijanje sive ekonomije piše da ovo ministarstvo je uglavnom imalo ulogu pružanja asistencija pojedinim inspekcijskim službama a i proaktivno je djelovalo posebno u pogledu suzbijanja ilegalne eksploatacije mineralnim sirovina, nezakonite trgovine naftnim derivatima, zaštite intelektualnog vlasništva, ilegalne gradnje, nezakonitog kreditiranja građana i drugo. Uistinu bih voljela čuti odgovor na pitanje šta je sa tih nekoliko stotina kaznenih prijava koje su podnesene u policijskim postajama od hrvatskih građana vezano za protuzakonito kreditiranje Raiffeisen zadruga i dakle što se je po tom pitanju odradilo. Treće pitanje na koje bih isto tako voljela dobiti odgovor tiče se otpada i svega onoga što se sa otpadom dešava. Dakle kada smo 2013. godine negdje početkom 7 mjeseca donijeli novi zakon o održivom gospodarenju otpada stavili smo unutra jednu odredbu da se ništa više ne može isplaćati u gotovini i da su dakle svi oni koji se bave sakupljanjem sekundarnih sirovina dužni otvoriti žiroračune i na te žiroračune se isplaćuje dakle naknada za ono što oni predaju u trgovačka društva. Ministre voljela bih od vas čuti odgovor na pitanje da li Ministarstvo unutarnjih poslova ima sa kojim trgovačkim društvom u Republici Hrvatskoj potpisan ugovor o tome da se otpad koji i policijski djelatnici sakupe na cesti i utvrde da je ukraden ili da ne pripada onome tko ga vozi ima ugovornu obvezu temeljem tog ugovora taj otpad zaplijeniti i dati ga trgovačkom društvu sa kojim imate ugovor ako uopće takav ugovor postoji. Ako takvog ugovora nema onda postavljam pitanje zbog čega policija taj zaplijenjeni otpad ne skladišti u svoje skladište i onda ga proda na burzi metala trgovačkom društvu koji se bavi sakupljanjem, preradom i prodajom otpada. Na taj način Ministarstvo unutarnjih poslova zaradilo bi dosta zavidne količine novaca i bio bi to ako ništa drugo barem jedan izvor sredstava za opremu policajaca o kojem govorimo da u ovom trenutku nije zadovoljavajuća i da je nedostatna. Naime o čemu se radi. Veliki broj Roma bavi se sakupljanjem otpada, svi uredno vlasnike tog otpada pitaju da li mogu taj otpad uzeti. Govorim iz svog vlastitog iskustva da svakome koga pitaju ukoliko imam otpad ja mu ga dam. Nakon nekoliko km policija zaustavi vozilo na kome je otpad kojim upravlja Rom, utvrđuje se da ne može dokazati da je otpad njegova imovina jer ja nisam radila nikakvu izjavu da sam mu taj otpad poklonila. Policijski službenici u tom trenutku plijene cijelo vozilo i vlasnik tog vozila dužan je taj otpad raskrcat u skladištu određenog trgovačkog društva. To trgovačko društvo dobilo je besplatno nekoliko stotina kg otpada koje dalje prodaje na tržištu otpada i temeljem tog otpada i zarađuje. Zbog čega taj otpad ne završava, ukoliko se radi o kaznenom djelu, ukoliko se radi o krađi, zbog čega taj otpad ne završava u skladištu policije i onda ga policija na javnom natječaju proda kao i svaku drugu robu koju je zaplijenila i utvrdila da se radi o kaznenom djelu. Sljedeća stvar na koju koristim priliku da evo upozorim jeste što će se temeljem tog istog zakona i prakse koju imamo u otpadu dogodit velika krađa identiteta. Već sada je izgledno da se osobnim podacima, dakle iz osobnih iskaznica i jedinstvenim matičnim brojevima koji je svaki građanin Republike Hrvatske prilikom prodaje otpada dužan podastrijet temeljem novog zakona, već sada je, postoje saznanja da se velikim dijelom tih podataka manipulira, da se određene baze podataka, imena, prezimena, adresa i OIB-a prodaju određenim trgovačkim društvima i da se na taj način dakle radi nešto za što smo se svi kleli prilikom donošenja novog zakona o gospodarenju otpadom da se to više neće događati. Dakle ministre mislim da sam postavila tri konkretna pitanja i uistinu bi voljela od vas na njih dobit odgovor zbog toga što uz dužno poštovanje ovog izvješća i statistike koja je navedena voljela bih čuti dakle temeljem saznanja koja imate, prakse koja nam je svakodnevica, određenog postupanja prema određenim skupinama jednima da, a drugima ne. Da li smatrate da je to u redu i da li smatrate, što mislite poduzet po tom pitanju da svi oni koji rade kazneno djelo i naprave kazneno djelo budu sankcionirani na isti način. Klub Hrvatskih laburista podržat će ovo izvješće jer je ono ja bih rekla objektivno i kao što ste nekoliko puta naveli, svatko koga interesira može na stranicama MUP-a pogledat statistiku i sve ono čime se MUP odnosno policija bavi. Ovo je samo dakle skup tih godišnjih podataka iskazano u ovom izvješću i još jednom koristim priliku da evo svim djelatnicima MUP-a zahvalim na svemu ovome što je odrađeno. Nadam se, kao što je i kolega prije rekao, da bez obzira na to koliko su primanja mala, najveći broj tih policijskih djelatnika ipak i dalje radi pošteno i zdušno svoj posao na zadovoljstvo svih nas zajedno. I evo samo za kraj, ministre nadam se da ukoliko nemate spremne odgovore na ova pitanja da ću ih onda dobit u pisanom obliku. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Franko Vidović.
Zahvaljujem potpredsjednice. Poštovani ministre, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Dakle prvo u samom uvodu moram pohvaliti rad policije. Isto tako moram pohvaliti i izvješće koje pratim evo već treću godinu, iz godine u godinu je sve bolje, sve iscrpnije, sa sve više podataka. U 2014. da bi postigla glavni strateški cilj, a on je svakako smanjenje opasnosti od kažnjivih ponašanja, policija je cjelokupnu aktivnost usmjerila na 4 prioritetna cilja: poboljšati sprečavanje kažnjivih ponašanja, poboljšati suzbijanje kriminaliteta, povećati sigurnost prometa na cestama te jačati sigurnost na državnoj granici, u zračnom prometu i plovidbi. Kao prvi poseban cilj ističe se poboljšanje sprečavanja kažnjivih ponašanja. Vidljivo je iz ovog izvješća da se u 2014. godini policija više vodila proaktivnim načelom. Služba prevencije Ravnateljstva policije te ustrojstvene jedinice za prevenciju policijskim upravama tijekom 2014. provodile su niz tematskih različitih preventivnih projekata sa ciljem unapređenja sigurnosti građana, podizanja kvalitete njihova života, kao i podizanja ugleda policije u društvu i povjerenja građana u policiju. Od preventivnih aktivnosti treba spomenuti akciju zdrav za 5, nacionalni projekt usmjeren na prevenciju ovisnosti o alkoholu, drogama i kocki, a projekt se provodio u 8. razredima osnovnih škola, kao i u srednjim školama. Zatim život bez nasilja, imam izbor, siguran lov, podrška žrtvama kaznenih djela i prekršaja, zajedno više možemo, program prevencije imovinskog kriminaliteta, zajedno i manje oružja, manje tragedija. Tijekom 2014. osnovano je 5 novih vijeća za prevenciju kriminaliteta što sad ukupno čini 221 vijeće građansko za prevenciju, od čega 113 na razini gradova i županija, a 108 na razini gradskih četvrti, gradskih kotara i općina. Policija nastoji trajno biti prisutna na kritičnim mjestima kako bi pravodobno spriječila ili izravno suzbila što veći broj kažnjivih ponašanja. Prekršaji po svim propisima koji uređuju pitanje javnog reda i mira čine 25,3%, a po ostalim zakonima 73,7% te po odlukama lokalnih tijela 1%. Ono što nas treba posebno brinuti jeste učestalost prekršaja po Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji i to 13067 takvih djela je zabilježeno što čini 20,2% svih prekršaja. Takvi prekršaji su u padu u odnosu na prošlu godinu, ali to se mijenja iz godine u godinu. Policija je u 2014. preko operativnih dežurstava policijskih postaja, policijskih uprava i ravnateljstava policije zaprimila 246 gotovo tisuća dojava o događanjima ili oko 930, 940 dnevno u prosjeku. Projekt Ravnateljstva policije "Policija javno djeluje" i javnost ocjenjuje o čemu je ponešto govorio i kolega Richemberg prije mene polučio je pozitivan rezultat. Zaprimljeno je 550 poziva. Osim ovih aktivnosti policija je putem interventnih jedinica obavljala zadaće koje su u opisu djelokruga rada interventne policije. U usporedbi sa 2013. povećan je broj ispomoći, ali je sudjelovalo manje angažiranih službenika pa je utrošeno sukladno tome i manje radnih sati. I ostvareno je smanjenje u broju radnih sati od 11,3%. Sredstva prisile službenici interventne policije upotrijebili su 927 puta što je za 167 slučajeva više nego u 2013. i svaki put se dosljedno primjenjivalo načelo nužnosti koje opravdava primjenu sile do granice za postizanje zakonitog učinka. Dakle, nije bilo prekoračenje policijskih ovlasti. U 2014. također je održano 18595 javnih okupljanja. Na manjem broju, tj. nad 62 okupljanja došlo je do narušavanja javnog reda i mira, te je privedeno 1280 osoba. I zbog nereda su podnesene 47 kaznenih prijava i 1610 optužnih prijedloga. Na održanim javnim okupljanjima ozlijeđeno je 66 građana od čega 5 teško. U osiguranju javnih okupljanja lakše je ozlijeđeno 13 policijskih službenika. U tom dijelu su svi brojevi u padu. Sa sigurnosnog stajališta od značajnijih okupljanja izdvajaju se izbori za Europski parlament u Hrvatskoj, 4. gay pride Split, Zagreb pride 2014. i Prvi gay pride u Osijeku. Zatim prikupljanje potpisa građana za raspisivanje referenduma protiv izdvajanja djelatnosti iz javnog sektora i protiv monetizacije autocesta, razni prosvjedi sindikalnih središnjica, zatim aktivnosti braniteljskih i drugih udruga povodom uvođenja dvojezičnih natpisa i Inicijative za izmjene Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, te niz drugih. Tijekom 2014. raspisano je 14952 potrage i objave za osobama, a obustavljeno je 14956. Dana 31.12.2013. na snazi su bile 12824 potrage i objave za osobama. Specijalna policija obavlja policijske poslove u situacijama visokog rizika kao što su otmica, talačke situacije, opasna traganja, opasna uhićenja, rizična osiguranja i demonstracije. Tijekom 2014. pripadnici Specijalne policije obavili su 242 operativne zadaće što je za 36,8% manje nego prethodne godine od kojih je 18 kriznih situacija, talačkih kriza, pregovaračkih intervencija i slično. Značajno za 2014. za rad Specijalne policije je da je Specijalna policija MUP-a RH ostvarila niz međunarodnih suradnji, konferencija, seminara i tečaja sa pripadnicima Specijalnih policija EU i susjednih zemalja. Poseban naglasak u obuci u 2014. stavljen je na kontinuiranu pripremu svih kapaciteta Specijalne policije u borbi protiv terorizma. U 2014. na području naše države zabilježeno je 38 eksplozija što je također smanjenje za 36,7% u odnosu na 2013. U tim eksplozijama su na žalost zabilježene i ljudske žrtve. 10 osoba je poginulo. Od 10 poginulih u eksplozijama formacijsko-eksplozivnih sredstava 8 osoba ih je samo aktiviralo, dakle izvršili su samoubojstvo. Kao drugi poseban cilj policije u 2014. ističe se poboljšanje suzbijanja kriminaliteta. Kriminalitet kao ukupnost svih kaznenih djela koja su se zbila na određenom području za određeno razdoblje prouzroči 2/3 svih štetnih i tragičnih posljedica na području javne sigurnosti. Znatni dio kriminaliteta ostaje neotkriven iz mnogih razloga, a društvo trpi zbog štetnih posljedica. Neotkriveni kriminalitet se krije u tzv. tamnoj brojci kriminaliteta, a uvriježena je kriminološka procjena kako se od ukupnog kriminaliteta samo jedna petina doista rasvijetli. U Republici Hrvatskoj policija godišnje zabilježi oko 100 tisuća kaznenih djela, a od toga za oko 75000 policija dozna putem dojava, a preostalih 25000 otkrije i sama. U 2014. zabilježeno je 97242 kaznena djela što je za 7,2% manje u odnosu na 2013. Razriješeno je ukupno 61,1% djela i to je rezultat za jedan posto bolji od prošlogodišnjeg. U 2014. također je zabilježeno 1599 kaznenih djela organiziranog kriminaliteta, a ta djela počinilo je 1017 osoba. Materijalna šteta počinjena ovim kaznenim djelima procijenjena je na blizu 65 milijuna kuna. U odnosu na prethodnu godinu pad ovih djela iznosi 13,5%. Broj osumnjičenih osoba manji je za 4,3% a materijalna šteta gotovo prepolovljena za 46%. Iako Služba organiziranog kriminaliteta statistički ne prati kretanje kaznenog djela izbjegavanja carinskog nadzora iz članka 257. Kaznenog zakona procijenjeno je da s obzirom na veličinu ilegalnog tržišta mora nastaviti rad na problematici krijumčarenja i nedozvoljene trgovine duhanskih proizvoda. Stoga je kroz operativnu akciju "Rezač" od 1.9.2013. nastavljen rad na zapljeni krijumčarenih duhanskih proizvoda. Otkriveno je 8 kaznenih djela trgovanja ljudima za koje je prijavljeno 15 osoba. Tijekom 2014. identificirano je još 37 žrtava trgovanja ljudima kroz srodna kaznena djela kao što su prostitucija iz članka 157. Kaznenog zakona, iskorištavanje djece za pornografiju iz članka 163. Kaznenog zakona, silovanja iz članka 153. Kaznenog zakona. Ukupno su evidentirana 54 kaznena djela na štetu žrtava trgovanja ljudima. U odnosu na prethodnu godinu identificirano je 16,2% žrtava više, otkriveno je 55 kaznenih djela prostitucije, 113 kaznenih djela krivotvorenja novca. Zanimljiv je pad u razotkrivanju kaznenih djela zločinačkog udruživanja, takvih djela je u 2014. otkriveno 14 dok je u 2013. prijavljeno 118. Dobar dio spomenutih kaznenih djela utvrđen je kroz provedene operativne akcije u 2014., i to operativna akcija "Komet", operativna akcija "Zeko", operativna akcija "Vegas", operativna akcija "Tunel", zatim "Herc as", "Pasaž", "Pijavica". U 2014. je otkriveno 6393 kaznenih djela gospodarskog kriminaliteta za što je osumnjičeno 2177 osoba. U odnosu na prethodnu godinu broj kaznenih djela je u porastu za 1,2% a osumnjičenih osoba je manje za 7,1%. Korupcijskih kaznenih djela prijavljeno je 920 od čega 82,4% kaznenih djela zlouporabe položaja i ovlasti, 6% davanja, 6,6% primanja mita dok na sva ostala djela iz ove skupine otpada 5%. Korupcijskih kaznenih djela prijavljeno je manje za 52,6%. Ali ako usporedimo sa 10-godišnjim prosjekom onda je brojka veća za 31,8% što predstavlja značajan porast. O kolikom se zlu radi razvidno je iz ovog izvješća. Materijalna šteta pričinjena korupcijskim kaznenim djelima iznosi 310 milijuna, 797 tisuća 557 kuna. Fokus napora u borbi s korupcijom stavlja se na paralelnu provedbu financijskih istraga u svim kaznenim djelima u kojima je počinjena materijalna šteta ili se utvrdilo protupravno stjecanje imovinske koristi posebno u korupcijskim predmetima, nepravilnosti u svezi s postupkom javne nabave, a sve u svrhu postizanja učinkovitosti kaznenog progona i utvrđivanje protupravne imovinske koristi kako bi se ova mogla oduzeti kroz kazneni postupak. Naglasak u prošloj godini je također stavljen i na pretvorbeni kriminal i ratno profiterstvo. Stupanjem na snagu Zakona o nezastarijevanju kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz pretvorbe i privatizacije u lipnju 2011. omogućen je progon počinitelja kaznenih djela, taksativno navedenih u citiranom zakonu i nakon isteka rokova za zastaru kaznenog progona. U odnosu na suzbijanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije među koje su uvrštena kriminalistička istraživanja kaznenih djela nezakonitog stjecanja statusa branitelja i HRVI-ja iz Domovinskog rata 2.12.2013. potpisan je Protokol o razmjeni informacija i zajedničkom radu u predmetima nezakonitog ostvarivanja statusa branitelja HRVI-ja i s tim u vezi drugih prava prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji između sudionika MUP-a, MORH-a i Ministarstva branitelja. Temeljem istog tijekom 2014. intenzivirala se suradnja i postupanje u više kriminalističkih istraživanja. Tijekom 2014. podneseno je 7 kaznenih prijava protiv lažnih branitelja. Ono što je vrlo značajno jeste napor Vlade i ministarstva u preuzimanju i ispunjavanju obveza u pristupanju schengenskom prostoru. Tijekom 2014. provelo se daljnje usklađenje nacionalnog zakonodavstva sa schengenskom pravnom stečevinom uz donošenje velikog broja provedbenih akata. U veljači 2014. Vlada RH je donijela zaključak kojim je prihvatila revidirani schengenski akcijski plan. Plan je ažuriran u prosincu 2014. te se ove godine očekuje njegovo donošenje. U srpnju je Vlada RH donijela zaključak kojim se prihvaća 8. Izvješće međuresorne radne skupine za integrirano upravljanje državnom granicom u provedbi Strategije integriranog upravljanja granicom RH te se donosi nova Strategija integriranog upravljanja granicom i akcijski plan koji su u potpunosti usklađeni sa EU konceptom integriranog upravljanja granicom. Radilo se na kadrovskoj popunjenosti i obuci policijskih službenika kao i na nabavi tehničke opreme. Mi u klubu SDP-a držimo da je ovo izvješće u smislu količine podataka i transparentnosti potpunije i bolje nego prethodnih godina. Rad policije iscrpno je i realno prikazan i u potpunosti podržavamo izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014. Također, želim se zahvaliti svim službenicima Ministarstva unutarnjih poslova na gotovo danonoćnom radu na sigurnosti građana. Klub SDP-a će podržati izvješće, hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, poštovani gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa upravo ovako kako je kolega Franko Vidović govoreći u ime kluba SDP-a završio svoju raspravu ja ću je i otpočeti. Prije svega zahvalom svim policijskim službenicima, da budu zaista ponosni na posao koji rade, na posao kojim služe svakom građaninu i na taj način našoj državi. Svaki pošteni posao pridonosi općem dobru, a služba policije ostvaruje vrijednosti potrebne većini upravo za građanski život poput osjećaja dužnosti i stege, spremnost na žrtvu pa čak i polaganje vlastitog života za skrb oko javnog dobra. Dakle, nijedna služba, nijedan posao, nijedna profesija ne obvezuje osobu da izloži vlastiti život, govorimo o miru, kao što je to policija. Međutim nažalost mi kroz jutro čujemo ovdje različite stvari za koje se osjeća potreba da se bude o nekim pitanjima koja se ne tiču ovako važne i prevažne teme, dakle važno nam je samoisticanje a nije nam važno opće dobro i da skrenemo da vidimo, da se osvrnemo u detaljima o ovom izvješću koje nam dolazi po zakonu jednom godišnje, izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova da vidimo kakav je napredak učinjen, s kakvim poteškoćama se ta služba susreće. To prije svega zahtjeva prije svega znanje i priznanje koji posao je tim ljudima povjeren. Ovo izvješće je sastavljen objektivno, analitički, ja bih rekla da može služiti godina za godinom kao znanstvena podloga upravo o stanju, o rasprostranjenosti kriminaliteta, o analizama pa i o budućim projekcijama kako uspostaviti što efikasniju borbu protiv kriminaliteta. I s ovim izvješćem gospodine ministre ponoseći ga u ime Vlade RH zaista se pokazuje jedan značajan napreda i da država pokazuje jednu spremnost u borbi protiv kriminaliteta, da država nije kapitulirala pred onim najvažnijim, najopasnijim vrstama kriminaliteta kako onom klasičnom tako i onom najsuvremenijem i najopasnijem, ali jednako tako i po pitanjima prevencije i onda možda banalnijih stvari, ali kojim se svakodnevno policija susreće počevši od pronalaska osobe stare i nemoćne koju je možda obitelj zanemarila čuvanje pa ju je policija, pa ju je policijski službenik našao i spasio mu život. O tome nećete niti način nikad ni jedan napis u novinama, a to policija svakodnevno radi. A spasila je tom čovjeku život. Zato ja smatram da ovo izvješće koje kao što je rečeno iz godine u godinu zadnjih godina sve veće, sve je bolje i bolje, ali i bolji i bolji su rezultati a oni su zaista objektivno prikazani. Mi ovdje vidimo bez imalo, … [[Govornica se ne razumije.]] kaže nema samokritike, ima govori se o većem broju i samoubojstava, to isto govori, dakle to nije nikakva krivnja policije ali govori o stanju u društvu, o teškoćama s kojima se nalaze običan čovjek, građanin i koji ne može izdržati pritiske i zahtjeve suvremenog načina života pogotovo one o specifične situacije u kojim se on ili njegova obitelj našao. Ono što smatram da je jako vrijedno, bilo je i nekoliko puta istaknuto a bez obzira na to vrijedi ponoviti, ove preventivne aktivnosti, one se svele nisu samo na jedne i na dvije akcije, jer mi najčešće prepoznajemo onu akciju vrati oružje ili manje oružja manje tragedija, nego i čitav niz drugih akcija u kojima se mladi pa počevši od osnovne škole, djece rado uključuju. Međutim, ja bi posebno unatoč tim brojnim akcijama posebnu pozornost skrenula ponovno na ovu akciju "Manje oružja manje tragedija". Iako je rat već poodavno za nama brojne obitelji uz malu djecu i dalje imaju oružje i svako malo dogodi se neka tragedija. Prije nego što krenem na to, prije svega nešto bi željela više reći o visoko tehnološkom kriminalitetu, o onoj vrsti klasičnog kriminaliteta, željela bih nešto reći o kriminalitetu i uopće o sigurnosti na cestama. Vidimo u ovim analizama da je u 98% prometnih nesreća, bez obzira da li se radilo o prekršaju ili o kaznenim djelima u 98% kriva greška čovjeka, ne automobila, ne na ispravnosti, krivnja signalizacije ili neadekvatnih cesta ili obilježavanja nego upravo čovjeka. A mi još uvijek ovdje u Hrvatskom saboru ne ističemo tu opasnost o neprilagođenoj brzini pa i dalje uporno govorimo kako se eto promet, svi smo vozači i svakom se to može dogoditi, ali svatko nije kriv. Mi bagateliziramo i to se točno vidi iz ovog izvješća pogotovo kod ove vrste kriminaliteta a isto tako kod određenih nehajnih djela pa i kod ovih nehajnih djela u prometu da se zanemariju pogotovo u suvremenom dobu dužnost pažnje. Dužnost pažnje je jednako teški prekršaj i ponekad teško kazneno djelo, odnosno kazneno djelo sa teškim posljedicama. Dakle kao što je nešto izrijekom zabranjeno u Kaznenom zakonu ili u prekršajnom tako je i jednako teško povrijediti dužnu pažnju pogotovo u uvjetima suvremene tehnologije, a jedno od opasnih stvari je upravo i automobil kad sjednemo u automobil. Dakle povreda te dužne pažnje i kad se dogodi prometna nesreća, pogotovo u kojoj stradavaju mladi ljudi nitko tada tom prilikom ne govori koliko je krivnja takve osobe i koliko moramo druge mlade odgajati koliko je važno govoriti o prilagođenoj brzini. To smo priliku imali govoriti, o tome smo imali priliku govoriti i jučer o sigurnosti prometa na cestama. Dobar rad policije očituje se upravo u borbi protiv klasične vrste kriminaliteta, manji je broj ubojstava značajno manji nego u mnogim zemljama, gotovo u svim zemljama zapadne Europe. To govori upravo o sigurnosti stanja, bez obzira što nas je nedavno ovaj slučaj koji se dogodio o kojem je bilo riječi, koji se dogodio ove godine, ne prošle godine, svih uznemiri ali možemo zaista govoriti o sigurnosti i to je jedna velika stvar kojom su se mnoge zemlje ponosile, da je Hrvatska sigurna zemlja. Međutim, nije istina i to jasno se vidi u ovom izvješću da ima vrste kriminaliteta, prije svega gospodarskog kriminaliteta, kriminaliteta još neotkrivenom ali od kojih ni policija, ni državno odvjetništvo nisu digli ruke, pogotovo upravo i zbog obveze o ne nastupanju zastare da se i dalje vuku istrage odnosno da se vrše istrage u pogledu otkrivanja pretvorbenog kriminaliteta. Mnogi su danas ovdje iskazali veliku zabrinutost što se to dogodilo hrvatskoj policiji kada je Njemačka jednog tobože zaštićenog svjedoka privela u Njemačku jer tamo on ima sigurnost. Mene čudi kako ti nikad nisu iskazali zabrinutost da naša policija zajedno sa Državno odvjetništvom radi na otkrivanju i procesuiranju teških kaznenih djela u kojem je oštećena RH, ne Republika Njemačka, ne Republika Austrija nego Hrvatska jer su neki naši osumnjičenici ali zajedno sa nekim osobama iz Njemačke, mediji su pisali da se radilo čak o visokopozicioniranim, o tome nećemo špekulirati gdje naša tijela progona traže podatke i ne dobivaju nikakav odgovor. O ovdje od znatnog broja zastupnika je šutnja, ali nalaze i pronalaze kako bi okrivili vlastitu zemlju da eto nije poslušna jednoj Njemačkoj, jednoj Austriji ili bilo kojoj drugoj zemlji EU. Kako malo samopouzdanja, a branimo ono što ne trebamo braniti. pa ja mislim da je konačno došlo vrijeme da budemo ponosni na ono što imamo, ali i samokritični ono što treba osuditi. Dakle ponosni čime se trebamo zaista ponositi, ali i svjesni onoga što trebamo osuditi, ali to vrijeme polako ipak ja mislim dolazi. Ono što sam već rekla u nekim replikama, a i sada ću reći [[Upadica Dragica Zgrebec: Vrijeme.]] Najveća vrijednost ovog izvješća uopće rada policije je depolitizacija policije.
Vrijeme.
Dozvolite mi samo jednu rečenicu. Zabrinjava izjava gospodina Karamarka da će se on obračunati sa crvenim vragovima. Da li ponovno kroz policiju da naši plavi anđeli gone crvene vragove.
Kolegica Nadica Jelaš.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. U svojoj raspravi htjela bih se osvrnuti na određene pojave izražene u ovome izvješću kroz brojke koje su me na neki način ili zainteresirale ili bolje reći zabrinule, a u kojima u dosadašnjem tijelu rasprave nije rečeno gotovo ništa. Prije svega brine me konstantan rast kaznenih djela s područja kaznenopravne zaštite djece i obitelji. U odnosu na 2013.godinu ukupan broj tih djela povećan je preko 18%, s tim da su najzastupljenija kaznena djela prijetnje, povrede dužnosti uzdržavanja djeteta i povrede dužnosti podizanja odgoja i obrazovanja djeteta. Ono što još više zabrinjava od ovih podataka jest podatak da su kaznena djela protiv spolne slobode i spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djeteta povećana čak 28% u okviru kojih je najviše spolnih zloupotreba iskorištavanja djeteta mlađeg od 15 godina i iskorištavanja djece za pornografiju. Dakle kada spominjem pornografiju očito je moram to konstatirati da društvo zapravo u cjelini gubi korak s napretkom globalnih komunikacijskih mreža i mogućnostima njihove zloupotrebe pogotovo nad onima koji se sami ne mogu zaštititi, a to su prvenstveno djeca. Druga stvar o kojoj želim nešto reći jest mali broj azilanata u RH i kako u svom izvješću kaže pučka pravobraniteljica, diskriminatorna praksa prema tražiteljima azila što se prije svega odnosi na ne provođenje tečaja hrvatskog jezika kao onog najvažnijeg alata za jednu uspješnu integraciju stranaca u hrvatsko društvo. Naime, iz izvješća se može iščitati podatak da su u razdoblju od 2006.pa do danas, međunarodnu zaštitu u RH dobile svega 133 osobe. Dakle riječ je o 73 azila i 60 supsidijarnih zaštita, a da je u istom tom razdoblju broj tražitelja azila povećan čak 10 puta, dakle ogroman je taj nesrazmjer između potreba i onoga što je odobreno. U samoj 2014.godini u Hrvatskoj su podnesena ukupno 453 zahtjeva za azil, to je čak za 58% manje od broja zahtjeva podnesenih u 2013.godini. Usporedbe radi u državama članicama EU prošle godine podneseno je preko 570 tisuća zahtjeva za azil što predstavlja povećanje od 44% u odnosu na prethodnu 2013.godinu. I odobrenje azila su u protekloj godini u Hrvatskoj bila vrlo skromna. Odobreno je 16 statusa azila i 10 statusa supsidijarne zaštite. Nažalost, gotovo identičan trend nastavio se i u tekućoj 2015.godini,dakle u prva tri mjeseca za koja raspolažemo podacima zahtjev za azil podnijelo je 66 osoba, najviše iz Sirije, Alžira, Nigerije, a odobreno je svega 13 zaštita dakle 11 statusa azila 2 statusa supsidijarne zaštite. Nekako mislim da bi bilo dobro da Hrvatska bude nešto širokogrudnija u osiguravanju i materijalnih i svih drugih uvjeta za prijem stranih građana prije svega zbog činjenice da su i našim građanima za vrijeme Domovinskog rata i srpske agresije mnoge države diljem Europe i svijeta pružile utočište. I kada već govorim o ovoj temi podsjetit ću na jedan problem za koji mislim da će u budućim izvještajima ministra unutarnjih poslova dobivati puno više prostora zbog izrazito dinamiziranih migracijskih procesa. Naime, posljednjih smo mjeseci svjedoci strašnoj ljudskoj tragediji koja se odvija doslovno pred našim vratima. Riječ je naravno o migrantskoj katastrofi o možemo tako reći gotovo stampedu desetaka tisuća očajnika uglavnom iz Sirije, s Bliskog Istoga i afričkih zemalja koji pristižu preko Sredozemnog mora pri čemu ih nažalost na tisuće stradava. I to njihovo stradavanje je jedna reći ću tako velika sramota za Europu, ali i za cijeli svijet u kojem je danas izbjeglo i raseljeno preko 50 milijuna ljudi i to je zapravo najveća brojka od Drugog svjetskog rata. Sramota je utoliko veća što one zemlje koje su se zbog vlastitih interesa uplitale u prostor i sjeverne Afrike i Bliskog istoka i izazivale sukobe i ratove zbog kojih eto sada ljudi moraju iz tih prostora bježati, sada nisu spremne snositi posljedice svojih politika i svojih djelovanja. Naime, nakon što je Europska komisija predstavila novi imigracijski program prema kojim su zemljama članicama Europske unije predložene kvote izbjeglica koje bi trebale primiti velik broj zemalja na taj je prijedlog odreagiralo vrlo negativno, odbijajuće. Dakle, mislim tu i na Veliku Britaniju i na Francusku i na Mađarsku i na niz drugih zemalja dakle višegradskog sporazuma. Štoviše pojedine zemlje spremaju se zamislite poslati ratne brodove da bi spriječile da izbjeglice dođu do obala njihovih država. Iako Hrvatska nije prioritetno odredište izbjeglica i za većinu azilanata mi smo samo tranzitna zemlja i mi smo dobili međunarodnu obvezu primiti izbjeglice koje zatraže zaštitu pa je u imigracijskom programu i naša zemlja dobila svoj broj imigranata. Dakle Hrvatska bi trebala primiti 1,7% osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita a već se nalaze na prostoru Europske unije i 1,6% odnosno točno 315 osoba od ukupno 20 tisuća izbjeglica koji su za sada izvan Europske unije. Ove kvote određene su s obzirom na veličinu države, na veličinu bruto domaćeg proizvoda, na stopu nezaposlenosti i broj izbjeglica koje je zapravo država do ovoga trenutka primila. Ono što je dobro, Hrvatska se odlučila pomoći izbjeglicama slanjem vojnog broda Andrija Mohorovičić koji će sigurno biti od velike pomoći u zbrinjavanju nesretnih migranata. Dakle to jest jedan odličan potez Hrvatske. Međutim ono što me zanima i evo što bih željela pitati poštovanog ministra je da li Hrvatska radi konkretno na planu zbrinjavanja izbjeglica, da li su određene nadležnosti između pojedinih ministarstava jer je koliko mi je poznato tu bilo određenih nesporazuma. Dakle jednom riječju ima li konkretnih rezultata u poslagivanju stvari za prijem izbjeglica.
Kolegica Sonja König, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice našeg Sabora, kolege i kolegice, poštovani zamjeniče ministra, poštovani ministre. Čitajući vaše izvješće posebno su me zabrinuli kao i kolegicu Jelaš ali vjerujem i sve ostale alarmantni podaci o kaznenom djelu, o kaznenim djelima spolnog zlostavljanja i iskorištavanju djece. Naime u odnosu na 2013. godinu broj kaznenih djela počinjenih na štetu djece povećao se 28%. Najveće povećanje je prisutno u broju kaznenih djela iskorištavanje djece za pornografiju i to z 131%, 131%. A zabrinjavajući su i podaci povećanja za 102% za kazneno djelo zadovoljavanja pohote pred djetetom mlađim od 15 godina. Na te zabrinjavajuće tendencije upozorava i posljednje izvješće i istraživanje UNICEF-a koji pokazuje slične situacije i u drugim zemljama svijeta. Naime, nažalost u tim tendencijama nismo jedini. Dostupni podaci pokazuju da je jedno od petero djece žrtva nekog oblika seksualnog zlostavljanja i nasilja no te brojke predstavljaju samo vrh ledene sante jer većina slučajeva ostaje kao što znamo i vidimo iz brojki nepoznata odnosno procjenjuje se da se samo oko 10% slučajeva prijavljuje ili postaje poznato kazneno pravosudnom sustavu a glavni razlog je strah, sram i pritisak okoline. Djeca koja su žrtve nekog oblika spolnog zlostavljanja često u tom trenutku ili tim trenucima ni ne shvaćaju što im se događa a često ni ne znaju kako ni gdje potražiti pomoć. Osjećaju sram, strah i krivnju koja ih prate a često tijekom cijelog života, često i do odrasle i poodmakle dobi. Neki od njih nikada ne odluče progovoriti o zlostavljanju a kamoli prijaviti zlostavljača no neki ipak nakon nekog vremena možda čak i nakon što njihova djeca odrastu žele potražiti ili zahtijevati pravdu no tada je nažalost prekasno, tada je nažalost prekasno jer su pedofili zbog nastupa zastare spašeni. I to nikako nije dobro i ne može biti dobro jer važno je da zlostavljana djeca ili oni koji su bili zlostavljani kao djeca imaju podršku okoline, da postoji jasna poruka i jasan stav tko je kriv i tko za to mora odgovarati bez obzira na protek godina od počinjenja zlodjela. I zato i ovom prilikom želim ponoviti mišljenje i stav da u slučaju seksualnog zlostavljanja nad djecom ne bi smjelo biti zastare. Vjerujem poštovani ministre da bi i to utjecalo na brojke u vašem izvješću. Odnosno vjerujem da bi broj kaznenih djela protiv spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece bio puno manji kao što je u ostalom to i slučaj u onim zemljama koje su zastaru da se tako izrazim, pedofiliju ukinuli. Izmjena tog zakona istina je poštovan ministre nije u direktnom ili u direktnoj nadležnosti vašeg ministarstva ali mislim da i vi svojim autoritetom i radom koji kao i vaše izvješće pohvaljujem i podržavam možete značajno utjecati na to da se neke odredbe i propisi izmijene i dopune i da broj kaznenih djela protiv spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece bude puno, puno manji. Hvala vam lijepa.
Kolega Borislav Kovačić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, gospodine zamjeniče, zastupnice i zastupnici. Evo ja vam zahvaljujem na pažnji što ste me ostali saslušati, a ja ću se odužiti vama, vrlo kratko ću govorit, međutim evo dvije stvari ću ipak naglasiti. Koliko god ovo izvješće bilo i sveobuhvatno, ostaju brojna pitanja koja nas interesiraju i nema ih dakako u izvješću bez obzira što ima preko 100 stranica, oko 110. O tome govori ovaj interes i klubova, a i nas zastupnika. Sigurno da kada je riječ o maloljetnicima onda mene posebno tamo interesira o čemu vi govorite, o izvješću i citirate odredbe članka 95. Obiteljskog zakona gdje se govori o propuštanju roditeljske skrbi o zabrani izlaska maloljetnih osoba u noćnim satima, od 23 pa do 5 ujutro. I ono što brine je podatak da uz roditeljsko dopuštenje 940 od zatjecanja tih maloljetnika, to je preko 50% ako se ne varam, preko 50% ti maloljetnici su izašli uz roditeljsko dopuštenje. Bez obzira što statistika tu govori da je zabilježen pad, ja vas uvjeravam da sigurnosni odnosno subjektivni osjećaj građana, a općenito po pitanjima sigurnosti je uvijek nešto drugo nego što statistika govori, to znamo od prije, ali pogotovo ovaj subjektivni osjećaj građana po pitanju i maloljetničke delikvencije i tih izlazaka je nešto gori i puno, puno, puno teži. Mene s druge strane naravno da interesira i postupanje policije, podnošenje prijava, ali ono što je još važnije suradnja sa školama, sa roditeljima, sa možda sportskim klubovima, sa lokalnom samoupravom, s crkvom. To mi se čini vrlo važno ne samo po ovom pitanju izlazaka malodobnih osoba, nego i kompletno maloljetničke delikvencije ili delikvencije i osoba mlađih punoljetnika. Međutim, kako sam na početku rekao nemoguće je u izvješću ovom dobiti odgovore na sva naša pitanja i cjelokupni interes. Zato postoje i radna tijela i odbori, a mislim da možemo i mogli smo, a i možemo o tome itekako kvalitetno raspravljati. Zbog toga i nisam replicirao pa i gospodinu zastupniku Tuđmanu kada je govorio u ime kluba HDZ-a, a još i neki drugi zastupnici i kada su prigovarali ovom izvješću na manjkavosti brojnih podataka, na komparativnim podacima, međunarodnoj suradnji itd., itd., ja smatram da između ostalog poznato je da međunarodna sigurnosna suradnja uostalom kao i obrambena je itekako važan segment, ne samo i vanjske politike i sigurnosne i obrambene, imajući baš to u vidu. Predložio sam na sjednici Odbora za obranu, a kako se taj kontekst u kojem se kreiraju te politike, naravno da najviše ovisi o globalnim kretanjima, ali isto tako i regionalnim, a oni se mijenjaju iz dana u dan, da ne kažem i pogoršavaju. Dakle imajući to sve u vidu predložio sam upravo na sjednici Odbora za obranu da možda održimo, predlažem to i na ovoj plenarnoj sjednici, da održimo zajedničku sjednicu. To je bila i ranije praksa Odbora za obranu, Odbora za unutarnje poslove i nacionalnu sigurnost, možda i Odbora za vanjsku politiku, gdje bi se raspravila upravo ta pitanja koja su dobrim dijelom, čitava ta paleta pitanja bila upravo postavljena i danas ovdje na plenarnoj sjednici. Mislim da je to dobro mjesto, ova tri odbora ili molim lijepo evo možemo to i proširit ukoliko ima potrebe, da se to itekako raspravi. Tu je evo otvorila isto niz pitanja i kolegica Jelaš i evo naprosto sada to plasiram, izražavam žaljenje što evo baš nijednog predsjednika ovih odbora ovdje nema, ali dobar prijedlog, nadam se da će naići i na razumijevanje. Dvije minute sam bio duži nego što sam planirao. Zahvaljujem na pažnji.
Završna riječ potpredsjednika Vlade i ministra unutarnjih poslova kolege Ranka Ostojića.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Drago mi je da mogu vas 12 saborskih zastupnica i zastupnika pozdravit sad na kraju kad evo pokušavam odgovorit na određena pitanja koja su bila ovdje u toj važnoj temi, a to je izvješće ministra unutarnjih poslova. Ja sebi neću uzet za pravo da kažem šta građane najviše tišti šta smo čuli na početku sjednice, tvrdnje o tome da bi pretvorbeni kriminal ili pitanje tko je čega vlasnik itd., da je to najvažnije. Ja mislim da je jednako važno da u svim segmentima budemo dosljedni i da svatko radi svoj posao. Ja sam to puno puta govorio ovdje u Saboru i ostajem pri tome. Želim podsjetit da su USKOK i DORH temeljem izmjena Zakona o kaznenom postupku postali gospodari predkaznenog postupka i tu dajem odgovor onima koji su postavljali pitanje oko uloge policije u određenim segmentima, a to znači da prijašnja varijanta u kojoj je policija podnosila kaznenu prijavu, a državno odvjetništvo kazneno progonilo određene osobe, to se bitno izmijenilo i pravi gospodar predkaznenog postupka, a to znači kriminalističkih istraživanja, koliko god to radila policija kao servis USKOK-a i DORH-a treba znat da time rukovode državni odvjetnici na svim segmentima, znači od općinskih, županijskih, pa do slučajeva u kojima u katalogu kaznenih djela to rukovodi USKOK. To je dosta važno, jer su se promijenile uloge, pa mislim da ono šta sam ja danas podnosio je itekako bitno za građane Republike Hrvatske i bitno je da ima manje ubojstava, da je manje nasilja, da je manje pljački, da je manje ukradenih auta, da je manje smrtno stradalih i ozlijeđenih i da to nikako ne možemo zanemariti. I mislim da je to bitno ne samo sa pozicije statistike već je važno radi subjektivnog osjećaja sigurnosti građana. Kad mi govorimo o tom subjektivnom osjećaju sigurnosti građana onda tvrdim da postoji samo jedan posto slučajeva koji su dovoljni da se taj osjećaj sigurnosti bitno promijeni. Kao što ste i sami vidjeli jedno ubojstvo na ulicama je dovoljno, znači ako se radi o dovoljnom interesu medija da takvu osobu, znači inzistiraju na određenim stvarima itekako može poremetiti osjećaje građana, iako ja mislim da je izuzetno bitno naglasiti da od 2010. godine zapravo to prvi slučaj takve vrste likvidacije i moj odgovor je bez obzira što to nije izvješće za 2014. ali je važno reći, a to je razrješenjem takvih slučajeva se najbolje doprinosi vraćanju povjerenja u snage reda da taj posao odrade. Također mislim da ne postoji mjera sa kojom bi mogli bit zadovoljni. Znači, ne možemo reći zadovoljni smo sa toliko i tolikim brojem ubojstava. Mi možemo stavljat određene ciljeve i u ovom izvješću je zapravo naglašeno u tekstualnome dijelu da 4 strateška cilja koja su predstavljena jesu i ostvarena. I mislim da je to važno, jer kad nešto planirate pa to i ostvarite onda mislim da je to dosta bitan segment. Jučerašnja akcija za 1100 kila kokaina u Španjolskoj u kojoj je hrvatska policija zajedno sa srpskom policijom i španjolskom policijom nakon 2 godine zajedničkog i upornog rada napravila jednu od najvećih zapljena. Istog dana jučer u Dubrovniku gdje je uhvaćeno 10 dilera, 15 dana prije toga gdje je na Bajakovu uhvaćeno 140 kg heroina i dnevne akcije koje se rade u uličnoj redukciji mislim da su važni podaci i da je to nešto šta bi bila ozbiljna poruka upravo pripadnicima organiziranog kriminala, a i odgovor svima onima koji pitaju kakva je međunarodna suradnja policijskih snaga. Evo sad sam rekao. Upravo i određene aktivnosti koje smo odradili, odnosno koje je policija odradila zajedno sa drugima. Moram ovdje istaći da imamo kvalitetnu suradnju sa USKOK-om, kvalitetnu suradnju sa Poreznom, Sigurnosno-obavještajnom službom, Državnom revizijom i to je nešto što je važno i tu imam odgovor odmah na početku za gospođu Tireli, a to je kaznene prijave ne podnosi samo policija već su sva tijela ovlaštena da podnose kaznene prijave. Ovdje je iznesen broj kaznenih prijava po pitanju neisplate plaća sa strane policije. Isto može učiniti, odnosno to rade i Državno odvjetništvo, jednako tako oni koji kontroliraju, inspektori koji kontroliraju u samim firmama i to je njihova obaveza. Međutim, ja ostajem u obvezi da vam dodatno to pisano odgovorim, jer nemam sve podatke ovdje sad kod sebe, a mislim da to zaslužuje pažnju jer se ne može nikako dogoditi da postoji nedosljednost ili da se događa da se bira između više tisuća onih koji su počinili kazneno djelo, da se dogodi da jedan dio bude procesuiran, a da drugi dio zapravo izađe iz tog okvira. Također, svi oni koji su izražavali zabrinutost vezano za broj zapljena i u manjim sredinama mislim da je i kolega Horvat o tome govorio treba znat da rat zapljena jedan pozitivan trend, a to znači što se više zapljenjuje to znači da policija efikasnije radi. Ali to treba stavit u kontekst nacionalne strategije borbe protiv zlouporabe droga, pa onda povezat sa brojem ovisnika u određenim sredinama i tek onda možemo govoriti jesmo li uspješni ili nismo. Ali bit će o tome sigurno prilike da se razgovara. Moje tvrdnje su da je ulična redukcija, pa i ovo što se radi na globalnom planu bitno doprinijelo tome da imamo manje zapravo sredina i ovisnika, a ozbiljno su narušeni lanci krijumčarenja koji su bili uhodani na ovim prostorima. Također otkrivanje žrtava obiteljskog nasilja ovdje je odgovor i vezan za sve slučajeve koje ste postavili kolegice zastupnice. Također tu inzistiramo na rastu broja kaznenih djela. Kad kažem rastu, ne da ih bude više, daleko od toga, nego inzistiram na većem broju prijava. Znači svijest o tome da to nije sramota prijavit naše aktivnosti koje imamo preko … [[Govornik se ne razumije.]] na kojem čak postoji sugestija, ako vidite tamo da djeca to mogu napraviti i da su upozorena da čak i ne koriste Internet. Jer vjerojatno onaj koji je predator, koji je već krenuo na njih da je u tom trenutku bolje da upotrijebe telefon, a da će onda policajci svojom tehnikom preuzest zaštitu tog djeteta. Uostalom ove akcije koje su bile prije nekoliko dana vidjeli ste i sami to znači da uz našu sofisticiranu tehniku koju nabavljamo i dnevno se prilagođavamo tim uvjetima značajno doprinose da imamo veći broj prijava, veći broj ulovljenih tipova koji vrebaju na internetu, a i naše aktivnosti jesu usmjerene da Odjel cyber kriminaliteta bude tako opremljen da može pomoći ljudima. Ja moram tu istaći posebno problem interneta, posebno društvene mreže, krađe identiteta, nešto na čemu dnevno radimo i na čemu naši odjeli za maloljetničku delikvenciju funkcioniraju na najbolji način. Međutim, mislim da treba učinit dalje u širenju svijesti, opasnosti koliko moraju roditelji u tome sudjelovati zajedno sa školama i svim drugim institucijama. Također oko zapošljavanja, mislim da je bitno da tu kažem. Mi smo naveli tu podatke koji su u samome izvješću, ali Ministarstvo unutarnjih poslova ove rezultate koji su vam predstavljeni u izvješću danas ima sa 25500 ljudi, a kad sam postao ministar bilo ih 26600. Čujem priče o tome da danas Hrvatska policija ima 8 puta više ljudi nego u socijalizmu što naravno nije istina. 7000 ih je bilo u vrijeme Jugoslavije. Ali treba znati da je tada granicu čuvala Armija, odnosno vojska pa prema tome današnjih 6200 ljudi koji jesu graničari su apsolutno na ovim poslovima, a da ne govorim o tome da je na saveznom nivou postojala ozbiljna brojka onih koji su se bavili određenim djelima, a to nije pripadalo Hrvatskoj. Naravno da bih ja kao ministar unutarnjih poslova i glavni ravnatelj sigurno bili oduševljeni time da možemo primiti još 11 tisuća ili 5 tisuća ili koliko god hoćete. U ovom trenutku je popuna granične policije, njihova obuka prioritet ali važno je ono što moram istaći a to je da opremljenost Hrvatske policije danas značajno nadoknađuje ljudske resurse, a pitanje bolje organizacije je nešto što čini situaciju kvalitetnijom. Bilo je pitanje ovdje iz Vodica, ali ja bih istaknuo druge primjere kao jednako tako turistička mjesta sa toliko relativno malim brojem policijskih službenika uz ispomoć i uz pomoć lokalne zajednice itekako dobro funkcioniraju pa bi primjeri Novalje ili nekih drugih mjesta koji su se itekako potrudili oko svoje sigurnosti, Hvara i slično, pokazala koliko se može učiniti uz jednu dobru suradnju. Što se tiče pitanja koja su bila oko privođenja nakon 20 godina kolege Horvata što je bilo moram reći da tu policija dosljedno postupa sukladno tome da ratni zločin nije znači djelo koje zastarijeva. I ukoliko se dogodi, ali se slažem da bilo kakvo maltretiranje nije prihvatljiva varijanta i u taktici postupanja ne može biti prihvatljiva varijanta da policajci to iskorištavaju za eventualno ponašanje koje ne bi bilo u skladu sa etičkim kodeksom hrvatskog policajca. Pritužbe povjerenstva, moram naglasiti to je uredno napisano u ovome izvješću, možda nedovoljno, ali ću inzistirati na tome da kažem koje su to mogućnosti. To znači od Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost koji ima pravo direktne kontrole i kad mi govorimo o tome da nema istražnih ovlasti to nije istina, nemojmo ih zvati istražni. Autoritet Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost je takav da može ući u svaki file, u svaki dokument. U krajnjem slučaju vidjeli smo da Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost može pogledati tko je prisluškivan, tko nije pa eto čak i obavijestiti javnost o tome tko je na mjerama. To znači izvrnuti upravo onu svoju glavnu ulogu a to je da nadzire, da bude onaj koji zapravo uništi kriminalističko istraživanje i zapravo pošalje signal osobi koja je temeljem sudskog naloga na mjerama, da se zlouporabi tako nešto. Prema tome, bilo bi puno bolje da u situacijama koje su ovdje bile navedene se iskoristi autoritet tog istog odbora. A to na konkretnom slučaju koji je bio naveden gospodina Linića nije nikakav problem bio da se ne priča za novine jedna priča, pozovete ministra unutarnjih poslova Ranka Ostojića, ja ću se rado odazvati, reći svoj dio priče, a siguran sam da saborski zastupnici onda mogu procijeniti je li nešto točno ili nije. Jer vjerujem da je sasvim dovoljno poslušati nekoliko rečenica i stvar bi bila potpuno čista. Dalje, što se tiče Erdutskog sporazuma moram reći kolega Crnogorac da usvajanjem Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina to smo već razgovarali, bili smo na zajedničkim sastancima, ja sam kolegi Pupovcu to rekao a to je pitanje obveza oko imenovanja pomoćnika ministra iz redova srpske nacionalne manjine jednako tako i pomoćnika u određenim policijskim postajama je prestalo usvajanjem Ustavnoga zakona. Mi se toga držimo i vjerujem da ta situacija ukoliko vi mislite da je suprotno Erdutskom sporazumu da bi trebalo to i dalje raditi, ali ja nastojim sa svoje strane ispuniti sve one ostale obaveze koje jesu, a to je postići ravnotežu. I tu je odgovor i gospodinu Kajtaziju i ostalima. Mislim da nitko od vas zapravo neće reći Ministarstvu unutarnjih poslova da se ne trudimo da popunimo kvotu. Vi znate objektivne probleme koji jesu, a to je pitanje i sigurnosnih provjera i svega ostaloga. Ali evo napokon sad mogu reći da na natječaju za policajce za upis u Policijsku školu nakon 3 godine imamo siguran sam dovoljan broj kandidata da to premašuje za dvostruko takve potrebe. I time ćemo onda moći nadoknaditi kvotu koja je minimum koji treba biti napravljen. Što se tiče pitanja oko bojkota srpskih prodavaonica, prijava podnesena Državnom odvjetništvu to je ono što ćete morati pitati znači u nastavku priče Državno odvjetništvo. Što se tiče ovog događaja uz predstavu "Elementarne čestice", pitanje koje je bilo meni postavljeno, ja stojim pri onome, a to je da ravnateljica Dubrovačkih ljetnih igara je zatražila odnosno postavila pitanje da li je to sigurnosni rizik? Mi smo izvršili provjere i obavijestili gospođu ravnateljicu o tome da to je sigurnosni rizik. I na tome smo stali. Ministar unutarnjih poslova nije osoba koja odobrava ili zabranjuje određenu predstavu. Na njeno pitanje jesmo odgovorili, ukoliko oni to budu prijavili znači kao prijavnu priredbu temeljem Zakona o javnom okupljanju načelnik policijske uprave 7 dana prije toga to mora biti napravljeno će ispostaviti s obzirom da se radi o predstavi sa sigurnosnim rizikom sve one obveze koje organizator mora ispuniti. sklopit će se ugovor i time se onda vrši osiguranje takvog događaja. Prema tome, ja odbijam bilo kakve informacije o tome da smo na bilo koji način pokušavali zabranjivati ili da sam ja zabranjivao neku predstavu. I mislim da je to važno kazati, a ostajem pri tome da to jest sigurnosni rizik i da onaj tko je to stavljao na repertoar kao organizator mora podnijeti sukladno zakonu one svoje obveze koje su potrebne. I to mislim da je put na koji način tu treba funkcionirati. Ja moram dodatno obrazložiti, jer vi ste saborski zastupnici i trebate to čut, znači nemojte očekivati od ministra unutarnjih poslova tako pitanje da za osobu koja je optužena za islamofobiju da to ne kaže. Ja ću to reći i to je istina jer bi isto tako rekao i za neke slučajeve kad bi neko išao organizirati takvu predstavu i pri tome stojim s tim da ponavljam Hrvatska ima i druge sigurnosne izazove, odredi ih i mislim da je Hrvatska policija dokazala u svim javnim okupljanjima, a samo se sjetite koliko je skepse bilo oko toga kako će izgledati ovdje Markov trg kad bude otvoren za prosvjednike. Pa smo imali tisuće dosada prosvjeda bez iti jednog jedinog incidenta a bilo je rečeno da je to potpuno pogrešan potez i da nismo sposobni štiti institucije od ljudi koji imaju pravo poslati svoju poruku adresatima. Šta se tiče kvota EU one nisu usvojene, znači ovo je odgovor, to je samo radni prijedlog komisije koji treba tek biti izglasan, on je baziran i jedan veliki dio država članica se zapravo protivi da na krivi način to odrađeno, odnosno da kvote nisu ispravne i tu se radi zapravo o trenutno relokaciji 20 tisuća sadašnjih tražitelja azila koji se nalaze u zemljama koje su preopterećene i da bi solidarno države trebale preuzeti određeni dio tereta, to je jedna stvar, a drugi dio je varijanta da ubuduće znači oni koji budu stizali prema određenoj kvoti trebaju primat s tim da kažem ne mogu to komentirati jer stajalište RH nije ni usvojeno u ovom trenutku na Vladi ali moram reći da mi nismo odbijali solidarnost. S druge strane u ovim segmentima koje imamo nema trenutno zakonske osnove za relokaciju znači azilanata iz drugih zemalja da bi došli u Hrvatsku jer mi smo potpisali sve deklaracije u kojima to u ovom trenutku nije moguće ali to ne znači da neće biti izmijenjeno upravo ovdje u Hrvatskom saboru. I finale priče je Hrvatska sudjeluje već dugo u operacijama TRITOM, POSEJDON, znači prije toga je milo Mare nostrum u kojemu smo davali skroman doprinos a to je kroz ponudu Frontexu kroz 46 naših specijaliziranih službenika koji bi bili debriferi odnosno ljudi koji znaju raditi taj posao i oni će sad bit uključeni konkretno u ovoj operaciji kroz, na ovom broju Andrija Mohrovičić koji znači više nije samo obalna straža već zajednički se radi. I to je slažem se dobar potez Hrvatske u smislu da pomogne svima onima koji dolaze do situacije da pokušavaju naći bolji život u zemljama Europe. Što se tiče rukovodećih policijskih službenika, onoga što je izneseno da nema u izvješću na strani 107, na strani 90 je to sve skupa napisano, oko javnih natječaja je napisano na stranici 107 do 108. Što se tiče opremljenosti policije na strani 91, što se tiče školovanja policijskih djelatnika i službenika strana 90, multilateralna suradnja na strani 40, razmjena podataka na stranici 92 do 101. Na tome očito da nije se dobro čitalo izvješće, prema tome na tim svim stranicama je napisano i ono što sam rekao da ću istači a to je pitanje kontrole od 103 do 105 stranice je točno napisano pitanje pritužbi, način kako se to sve skupa može odraditi. Također netočan podatak kod 40 tisuća prisluškivanja koji se redovito šalje van i to je neistina, radi se o izlistavanju znači telefonskih brojeva i to prepaid kartica upravo iz razloga što je Hrvatska nije odradila onaj dio posla, a to znači mi u ovom trenutku upravo na taj način moramo doći uopće do vlasnika telefona da bi se mogle ishoditi sudske naloge za eventualno primjenu mjera tajnog prikupljanja podataka uz napomenu još jednom a to je da Ministarstvo unutarnjih poslova pored svoje unutarnje kontrole koja u krajnjem slučaju dok smo mi sjedili ovdje u sabornici odradila svoj dio posla. U Puli je kazneno prijavljen i pritvoren policijski službenik za djelo koje je napravio prije dva dana u obavljanju svoga posla i to je samo dokaz da to nije bilo pitanje medija ili nekoga drugoga. I istog trenutka kad se taj događaj desio policija je izašla, znači unutarnja kontrola zajedno sa ravnateljstvom policije, utvrdila da je prekoračio svoje ovlasti, sud će odlučiti o tome je li kriv ili nije krvi, ali nećemo dopustiti ponašanje koje ide preko zakona. Dalje, građansko vijeće za nadzor, ja ne bi želio umanjivati njegovu ulogu i pozivam sve da podržavaju varijantu da je civilni nadzor jako važan on je u krajnjem slučaju objektivan, u ostalom u izvješću je navedeno koliko je utvrđeno da je unutarnja kontrola ispravno radila koliko je neutemeljenih prijava. Još želim istaći, što se tiče gospodina Krmpotića to je zapravo jedan dobar primjer kako to izgleda kad se radi medijska hajka protiv policije. Najmanji je problem što ću ja kao ministar dobiti onu neku palac dole ili slično, to je manje važno, ali istina je slijedeća jedini način je da ta istina dopre do ljudi, pa ću ja iskoristiti ovu govornicu da kažem niti je ikad gospodin Krmpotić za nas bio poznat kao svjedok u tom slučaju iz razloga šta je to tajni podatak njemačkog suda. Točka dva netočno je da je bilo kada tražio zaštitu. Točka tri nikada njemački policajci nisu došli po njega ovdje. I točka četiri koja će potvrditi sve ovo što ja sad govorim, nezadovoljan Nijemcima je otišao iz Njemačke. A mi smo bili izloženi mjesec dana u situaciji da navodno nekog nećemo štititi. Ja bi volio da neko pita njemačkog časnika za vezu koji sjedi u našem ravnateljstvu policije neka kaže da li Hrvatska surađuje i to je to. Što se tiče finala koje mislim da je važno da kažem suradnja sa DORH-om i drugim tijelima ide dobro, raspravljamo se, nije jednostavno itekako ima puno puta situacija za koordinaciju. Ali ja želim još odgovoriti oko ovoga dijela koji je naveden, gospođo Tireli ovo oko Raiffeisen štedionica, sami ste vidjeli da smo radili asistenciju. To znači da je drugo tijelo državne uprave odrađivalo posao eventualnog prijavljivanja, a mi smo bili ti koji sudjelujemo zajedno s njima. Znači prije svega Odjel za pranje novca vezano za Ministarstvo financija, ali provjerit ću i znati točne detalje kao što smo se dogovorili da vam dam odgovor. I ono što je uvijek na kraju najpoštenije za otpad ne znam da li postoji ugovor ili nema, ali znam da postoji objektivan problem, a to je da moramo čuvati predmetekaznenog djela. Znači ja sam dobro saslušao sve ono što ste vi rekli vezano za samo događanje koji je sistem itd. provjerit ću točnost tih informacija, ali naš najveći problem što se policije tiče je čuvanje predmeta kaznenog djela u koje smo u obavezi da to radimo dok god postupci nisu okončani. Tako se radi o velikom broju automobila, brodova pa i u ovom slučaju otpada i sličnih stvari. Prema tome, mi jesmo zatražili od pravosuđa jednu stvar, a to je da se fiksiraju dokazi i da nakon toga to bude riješeno, a ne da gomilamo s obzirom koliko traju ti postupci jako dugo da nam se ne događa da na kraju pređemo u čuvare ovih skladišta glomaznog otpada koji i kada je nešto novo nakon 8 godina to auto više nije novo nego ga možete baciti. Prema tome jesmo išli na traženje istoga. I ja vam se zahvaljujem na vašoj pažnji. Ja se nadam da će izvješće proći, a sa svoje strane stojim na raspolaganju i spreman sam za sudjelovanje u raspravama koje ne moraju nužno biti jedanput godišnje. Mogu biti i drugom prigodom i dok se ne izmijeni zakon o tom tko podnosi izvješće siguran sam da odbori uvijek mogu pozvati i glavnog ravnatelja policije i ministra i pomoćnike i ljude koji rade i na državljanstvima da daju i dodatne informacije koje su vam potrebne. Hvala.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Dragan Crnogorac, replika.
Pa ja ne znam da li bi rekao da je to replika, ministar je … odgovorio na ovo pitanje koje sam ja postavio, ali evo krenut ću ovako. Davno je to bilo Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina 2002.godine,međutim u obrazloženjima zakona i u članku 6.govori se o stečenim pravima. I u obrazloženju ustavnog zakona stoji da se stečena prava odnose na kada je u pitanju recimo Mađarska nacionalna manjina i Talijanska na ugovore između Hrvatske i ove dvije države, a što se tiče srpske upravo na Erdutski sporazum. Dakle on je involviran u ustavni zakon u članku 6.i u ta stečena prava. Nadalje, Ustavni sud je u predmetu izmjene dopuna ustavnog zakona upravo pred ulazak Hrvatske u EU se dotakao i objašnjenja vezano za dugotrajnost Erdutskog sporazuma i njenih odredbi te rekao da se više ne treba čak ni pozivati na Erdutski sporazum nego je dovoljno da se pozove na ustavni zakon i da se to nalazi upravo u ovome članku o kojem sam ja sada već prethodno rekao. I na kraju saborski Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina je ovu temu raspravljalo i donijelo zaključak i poslalo Vladi. I ja mislim mi smo dobili prije možda par mjeseci jedan dopis iz kabineta predsjednika Vlade gospodina Milanovića, mislim da sam na tom popisu da ste dobili i vi isto tako to uputstvo. Tako da evo ako trebate još nekih dodatnih objašnjenja ili razgovora mislim mi smo svakako tu i voljeli bi da se oko toga nađemo i da sjednemo i da se dogovorimo i da budete i vi i ravnatelj policije. I evo kažem ne znam da li je replika, ali u svakom slučaju da pridonesemo ovoj raspravi koju smo danas imali u okviru ovoga izvještaja.
Potpredsjednik Ranko Ostojić odgovor na repliku.
Evo poštovani zastupniče samo kratko. Ja prihvaćam da porazgovaramo o tome i da iznesemo sve argumente pa ćemo onda vidjeti točno kako treba postupiti. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati kasnije. Kolegice i kolege, nastavit ćemo sjednicu 27.svibnja u 9,30 raspravom o Redovitom godišnjem izvješću pučke pravobraniteljice za 2014.godinu. Doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 14,20 SATI.
Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014. godini, rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ″Prihvaća se Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2014. godini.″. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, ništa suzdržanih i 6 protiv, donesen predloženi zaključak. Prije nego što pozovem poštovanu pučku pravobraniteljicu digle su se tri ruke. Poštovana Marija Ilić.