Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Eva Irgl, gospa Suzana Lep Šimenko, gospa Irena Grošelj Košnik, gospa Iva Dimic, gospa Jelka Godec, gospa Marija Bačič, gospod Marijan Pojbič, Matjaž Hanžek, mag. Matej Tonin, gospod Jernej Vrtovec, Luka Mesec, Miha Kordiš, gospod Franc Breznik in gospod Peter Vilfan. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG DEKLARACIJE O USMERITVAH ZA DELOVANJE REPUBLIKE SLOVENIJE V INSTITUCIJAH EVROPSKE UNIJE V OBDOBJU JANUAR 2016–JUNIJ 2017. Predlog deklaracije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju za dopolnilno obrazložitev predloga deklaracije.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Evropa se je morda bolj kot kdajkoli prej znašla na razpotju. V prepletu ekonomske in migracijske krize, razmer v neposredni soseščini ter krize vodenja na stari celini, prihaja do vse opaznejših razhajanj. Ob pasivnosti držav, ki v aktualne krize niso neposredno vpete, ter v odsotnosti učinkovitih skupnih rešitev se širi prostor negotovosti, egoizma in škodljivega populizma. To nevarno spominja na neke druge čase, čase, ki si jih zagotovo ne želimo. In prav zato se je treba toliko bolj zavedati temeljnih vrednot, na osnovi katerih je evropsko povezovanje nastalo. Govorim predvsem o miru, varnosti, solidarnosti in občutku za sočloveka. Če kdaj, je prav zdaj čas za enotnost, da skupaj uspemo najti pravo ravnotežje med človečnostjo in varnostjo, varčevanjem in socialno državo, med miroljubno politiko in zahtevami mednarodnega okolja, da sodelujemo v misijah za reševanje konfliktov v kriznih žariščih. Čas je za zdrav razum in konstruktivno iskanje rešitev, tako doma kot v Evropi in v celem svetu. Spoštovani! V takšnem okolju je seveda težko s popolno zanesljivostjo načrtovati delovanje za leto in pol naprej, a na podlagi Zakona o sodelovanju med Vlado in Državnim zborom v zadevah Evropske unije ima Vlada nalogo, da vsakih 18 mesecev pripravi usmeritve za delovanje države v institucijah Evropske unije. V njih moramo upoštevati širši okvir, ki ga zamejita vsakokratni delovni program Evropske komisije in program tria predsedstev Sveta EU. Ta deklaracija je že deseta po vrsti, odkar je Slovenija članica Evropske unije. Predlog deklaracije, ki ste ga že podrobneje obravnavali v matičnih delovnih telesih, opredeljuje ključne prednostne naloge in usmeritve, ki jim bo Slovenija sledila pri svojem delovanju v institucijah EU. Dovolite mi, da na kratko orišem nekaj ključnih tem, ki bodo nedvomno zaznamovale Evropsko unijo in položaj Slovenije v njej v naslednjem letu in pol. V prvi vrsti je nujno treba najprej izpostaviti najbolj perečo temo, ki je seveda daleč v ospredju delovanja tako Slovenije kot Evropske unije, to je, migracijsko krizo. Slovenija je vseskozi zagovornica celovitih evropskih rešitev, temelječih na duhu sodelovanja in solidarnosti. Tudi v času, ko je v odsotnosti slednjih bilo treba poseči po manj priljubljenih kratkoročnih odzivih, smo ravnali tako. Načelnost, konsistentnost in konstruktivnost naših prizadevanj nam pri tem na mednarodni ravni priznavajo mnogi, na mednarodnem področju smo tako znova aktivni. Žal, vsi ne spoštujejo dovolj evropskih vrednot in zavez. Nekateri v javnosti še vedno zagovarjajo eno, praktično pa izvajajo nekaj povsem drugega. Temu je treba narediti konec. Migrantom je že na začetku nevarne poti treba jasno povedati, kaj lahko pričakujejo na njenem koncu. V iskanju rešitev si predvsem prizadevamo za skupne odzive, ki krepijo s trudom pridobljene dosežke Evropske unije. Skrajni čas je, da nemudoma vzpostavimo normalno delovanje schengenskega območja, se vrnemo na polno izvajanje nadzora schengenskih meja ter s tem odpravimo razloge za morebitno podaljševanje nadzora na notranjih mejah. To bo tudi moje ključno sporočilo na srečanju voditeljev prihodnji teden. Ob tem je treba skrbno paziti, da ne pride do morebitne humanitarne katastrofe ali trenj na Balkanu. Zato že dlje časa aktivno delamo na tesnejšem sodelovanju držav zahodnega Balkana, tako na politični kot operativni ravni. In pri tem vseskozi izpostavljamo nujnost pomoči predvsem Grčiji in Makedoniji, ki sta najbolj na udaru. Predvsem pa je treba pomagati tudi tistim, ki pomoč seveda zares potrebujejo. Prekiniti je treba tokove neregularnih migracij in jih nadomestiti z regularnimi, le tako bodo lahko bolj humane. Dejansko je treba pričeti z dogovorjenimi premestitvami tistih, ki so do zaščite upravičeni, in z doslednim vračanjem tistih, ki niso. Pri dolgoročnem reševanju migracijske krize je aktivna vloga Turčije ključnega pomena. Res je, da je Turčija z migracijsko krizo že zelo obremenjena tudi sama, a res je tudi, da bi lahko pri njenem reševanju naredila bistveno več. Zato za rešitev migracijske krize potrebujemo tudi druge, dopolnilne oziroma komplementarne rešitve. Še vedno je ključno, da se nadaljujejo diplomatska prizadevanja za reševanje vzrokov migracijske krize, kar bo tudi eden od pomembnih ciljev skupne zunanje in varnostne politike Evropske unije v prihodnjih 18 mesecih. Končanje konflikta v Siriji, vojaški in ideološki poraz DAESH ter zagotovitev stabilnosti in varnosti na Bližnjem vzhodu in v Severni Afriki so pri tem ključni cilji. Vendar to seveda ni dovolj. Reševanje migracijske krize mora upoštevati dejstvo, da mnogi ljudje zapuščajo svoje domove tudi zaradi slabega gospodarskega stanja, revščine, kršenje človekovih pravic in vse bolj perečih podnebnih sprememb. Reševanju teh izzivov je zato v prihodnje treba posvetiti bistveno več pozornosti. Boj proti tihotapcem in nezakoniti trgovini z ljudmi bo terjal vse več naporov. Slovenija se je v te operacije Evropske unije vključila že zelo zgodaj s sodelovanjem v operacijah Mare Nostrum in Sophia v Sredozemskem morju. Še naprej si bomo v vseh svojih dejavnostih prizadevali za vzpostavitev in zagotavljanje varnega svetovnega okolja ter za učinkovito reševanje najbolj kriznih in akutnih žarišč. Celovit pristop do evropske soseščine, ki se je v zadnjih letih spremenila v eno najbolj nestabilnih svetovnih območij, bo še naprej pomemben vidik zunanjepolitičnih dejavnosti Evropske unije in tudi Slovenije. Pri tem bo nujno posebno pozornost nameniti prihodnosti odnosov Evropske unije z Rusko federacijo, tako v kontekstu reševanja ukrajinske krize kot tudi v kontekstu sodelovanja pri ukrepanju na bližnjevzhodnih kriznih območjih. Gledano širše se Evropska unija ne sme zgolj odzivati na spremembe in aktualne grožnje v svetu. Biti mora bolj proaktivna in utrditi svojo vlogo soustvarjalke varnega in stabilnega mednarodnega okolja. Želimo si močne skupne zunanje in varnostne politike Evropske unije, ki zagotavlja partnerstvo z ostalimi globalnimi akterji ter deluje v smeri promoviranja stabilnosti, spoštovanja pravne države, človekovih pravic in trajnostnega razvoja v svetu. Zato bomo še naprej tvorno sodelovali pri pripravi globalne strategije Evropske unije, ki jo bo visoka predstavnica za zunanje zadeve in varnostno politiko Evropske unije predstavila Evropskemu svetu v mesecu juniju. V razmisleku o aktualnem dogajanju ne moremo obiti vprašanja terorizma, niz terorističnih napadov v zadnjih mesecih je pokazal na sposobnost teroristov za pripravo, organizacijo in izvedbo uporabe nasilja zoper civiliste v ogrožanji regiji in tudi v Evropski uniji. Lahko rečemo, da smo v EU na področju boja proti terorizmu s sprejetjem več pomembnih ukrepov od besed prešli k zelo konkretnim dejanjem. Med temi je pomembna tudi nova platforma za boj proti terorizmu in radikalizmu na območju Zahodnega Balkana, ki je v tem pogledu posebej občutljiva regija v Evropi. Platforma je nastala prav na podlagi slovenske pobude, zato nameravamo tu biti še naprej zelo dejavni. Spoštovani! V teh zelo zahtevnih časih potrebujemo močno in ne razdeljeno Evropo. Na zadnjem zasedanju Evropskega sveta smo se uspeli dogovoriti za rešitev glede britanskih zahtev za reformo Evropske unije. To je zelo pomemben signal, da je Unija tudi v težkih okoliščinah sposobna delovati enotno in najti skupne rešitve za zelo zahtevna strateška vprašanja. Kompromisni dogovor tako ne ogroža temeljnih vrednot in načel Evropske unije, kakor tudi ne ogroža nadaljnje razvoja ekonomske in monetarne unije. Upošteva tudi skrbi Slovenije glede omejevanja prostega gibanja delavcev in skladnosti rešitev s temeljnimi pogodbami Evropske unije. Slovenski interesi so torej tu zagotovljeni. Verjamem, da je članstvo Združenega kraljestva v Evropski uniji v vzajemnem interesu celotne Unije in njenih državljanov, zato upam, da bo odločitev na junijskem referendumu v Združenem kraljestvu v prid potrditvi članstva v Evropski uniji. Verjamem tudi, da mora Evropa skupaj iskati poti naprej, se osredotočiti na vse tisto, kar nas povezuje, in ne na tisto, kar nas razdvaja. Samo tako lahko ostanemo konkurenčni v globalnem svetu, se razvijamo v skladu s skupnimi vrednotami in učinkovito odgovarjamo na številne zahtevne skupne izzive. Doslej je še vsaki krizi Evropske unije sledil manjši ali večji kvalitativen preskok. Prizadevam si, da bi tudi aktualnim izzivom sledil nadaljnji napredek v poglabljanju integracije. Tu ne sme biti nikakršnih dvomov, Slovenija bo del teh procesov. Zato bomo tudi še naprej zagovarjali nadaljnje poglabljanje ekonomske in monetarne unije, kot zagotovila za večjo stabilnost evrskega območja. To je zagotovo najbolj učinkovit instrument za preprečevanje novih kriz na tem območju. Spoštovani poslanke in poslanci! V razpravi o sedanjosti, ki jo živimo kot država in kot članica Evropske unije, žal prevladujejo teme, ki terjajo takojšnje včasih celo, če se nekoliko slikovito izrazim, gasilske odzive, a vendar ob tem vseskozi malo manj pod žarometi aktivno delamo na področjih, ki so nedolgo od tega predstavljala glavno jedro ukrepov evropske povezave. V vladnem predlogu deklaracije in prednostnih nalog so te stvari prav tako vestno zabeležene in bodo pri našem nadaljnjem delovanju tudi zagotovo upoštevane. Naj se jih v tem predstavitvenem govoru samo na kratko dotaknem. Med najvidnejšimi dosežki Evropske unije in simboli evropske integracije, kjer bo sicer potrebno še veliko nadaljnjega dela, je enotni notranji trg, na katerem prost pretok oseb, blaga, storitev in kapitala uživa več kot 500 milijonov potrošnikov in 20 milijonov malih in srednje velikih podjetij. Za Slovenijo kot majhno in odprto gospodarstvo je delovanje na tem notranjem trgu bistvenega pomena, saj naša podjetja skoraj tri četrtine svojega izvoza ustvarijo na trgih držav članic Evropske unije, zato si bomo še naprej prizadevali za krepitev in poglobitev notranjega trga vključno z digitalnim in za čim lažje čezmejno poslovanje. To zagotovo ugodno vpliva na konkurenčnost slovenskega gospodarstva, s tem pa tudi na hitrejši gospodarski razvoj in ustvarjanje novih delovnih mest. Zunanja trgovina je ena od ključnih orodij za spodbujanje gospodarske rasti in zaposlovanja. Naslednje leto bo na tem področju v marsikaterem pogledu prelomno, saj bo Evropska unija vstopila v zaključno fazo pogajanj o nekaterih pomembnih, a politično zelo občutljivih sporazumov. Pri pogajanjih se izrecno zavzemamo tako za ohranitev pravice do urejanja v javnem interesu kot za ohranitev dosežene ravni okoljskih, socialnih, delavskih, zdravstvenih in drugih standardov Evropske unije in Slovenije. Posebej smo nepopustljivi pri vprašanjih s področja kmetijstva in varne hrane. Prav tako trdno zastopamo naša stališča glede urejanja sporov med državo in investitorjem. Pogajanja so deležna velikega zanimanja javnosti, zato je potrebna čim večja obveščenost v poteku teh pogajanj. Zaradi boljše informiranosti in izmenjave mnenj se srečujemo tako z gospodarstvom kot tudi s civilno družbo. O stanju pogajanj obveščamo seveda tudi Državni zbor. Slovenija je država, ki leži na križišču pomembnih prometnih povezav. Pristanišče Koper ima pri tem nedvoumno pomembno vlogo ne samo za Slovenijo, temveč tudi za celotno Evropo, še zlasti za države srednje Evrope. Železniška povezava Koper–Divača je v tem pogledu izrednega pomena, zaradi povezovanje slovenskega in evropskega gospodarstva z čezmorskimi deželami predvsem z Azijo. Zato želimo, da se financiranje izgradnje drugega tira zagotovi tudi preko Evropskega sklada za strateške naložbe tako imenovanega Junckerjevega načrta. Slovenija ima tudi jedrno povezavo z Zahodnim Balkanom in želi krepiti deseti panevropski koridor, zato smo dali pobudo za ustanovitev alpsko-zahodnobalkanskega koridorja s sopodpisnicami Avstrijo, Hrvaško, Srbijo in Bolgarijo. Trdna in evropska energetska unija v povezavi s podnebno politiko ni samo v interesu Evropske unije, če se sedaj dotaknem tega vprašanja. Slovenskim potrošnikom je zagotovo v prid, da lahko zaradi odprte konkurence izbirajo cenovno najugodnejše energetske ponudnike. Še bolje bo, če bo poskrbljeno za zanesljivo oskrbo s plinom, da ne bomo tvegano izpostavljeni posameznim državam oskrbovalkam evropskega trga. Zavedati se moramo, da je najcenejša energija tista, ki je ne porabimo. Zato je nujno spodbujati energetsko učinkovitost in seveda prehod na obnovljive vire energije. Na področju podnebnih sprememb je velik korak v naprej sprejetje Pariškega sporazuma. Obdržati je treba visoko politično ambicijo in zagotoviti ustrezne časovne in vsebinske dejavnosti za ohranitev vodilne vloge Evropske unije na tem področju. Pred Unijo in Slovenijo sta torej v naslednjem obdobju dve pomembni nalogi. V Združenih narodih bodo države članice in Evropska unija aprila letos podpisala Pariški sporazum, ki ga bo treba nato čim prej ratificirati, hkrati pa bo Evropska unija začela iskati notranje ukrepe za doseganje 40 % zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030. Za Slovenijo je pomembno, da začne Pariški sporazum veljati čim prej in da Evropska unija sprejme take ukrepe, ki bodo upoštevali tudi naše specifične potrebe na področju prometa. Za Evropsko unijo in države članice se začenja tudi pomemben proces prehoda v krožno gospodarstvo, ki bo omogočilo nove poslovne priložnosti in delovna mesta, ob upoštevanju trajnostne rabe virov. Slovenija je pomemben korak naredila s sprejetjem Okvirnega programa za prehod v zeleno gospodarstvo, ki ga je Vlada sprejela oktobra lani. Podpiramo enotno politično usmeritev Evropske unije v krožno gospodarstvo in dovolj prožnosti pri določanju posameznih predpisov za njeno izvajanje na nacionalni ravni. Spoštovani poslanke in poslanci! Dovolite mi za konec še misel o tem, česa se moramo zavedati vsi politični akterji in vse veje oblasti tako pri svojem delovanju v nacionalnih mejah kot v okviru naše širše skupnosti, o kateri seveda danes govorimo. Zaupanja državljanov v evropski projekt ali v državne institucije ne bomo vzpostavljali in zagotavljali s populizmom neke navidezne demokracije na ulici, ki zavrača vse druge in drugačne. To zaupanje lahko zagotovijo samo premišljeni ukrepi, ki bodo učinkovito ponudili dejanski odgovor na skrbi in negotovosti državljanov in jim pomagali razumeti pozitivni smisel naših ustavnih in evropskih vrednot in naše skupne vizije. Hvala.
Predlog deklaracije sta kot pristojna odbora obravnavala Odbor za zadeve Evropske unije in Odbor za zunanjo politiko. Odbor za zadeve Evropske unije se je v skladu s četrtim odstavkom 154.g člena Poslovnika Državnega zbora opredelil tudi do vloženega amandmaja Poslanske skupine Združena levica k dopolnjenemu predlogu deklaracije. Za predstavitev poročila odbora dajem najprej besedo predsedniku Odbora za zadeve Evropske unije gospodu Kamalu Izidorju Shakerju.
Hvala lepa predsednik. Predsednik Vlade, spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Odbor za zadeve Evropske unije je na 72. seji 18. 2. 2016 kot pristojni odbor obravnaval predlog deklaracije. V poslovniško določenem roku so amandmaje k predlogu deklaracije vložili poslanci mag. Lilijana Kozlovič, Benedikt Kopmajer, mag. Bojana Muršič v poglavju Okolje, k poglavju Krožno gospodarstvo in k poglavju Kmetijstvo, gozdarstvo, ribištvo in prehrana, podpoglavju Gozdarstvo, ki jih je odbor sprejel in dr. Franc Trček k uvodnemu delu deklaracije k poglavju Skupna trgovinska politika EU, k poglavju Okolje, k podpoglavjema Kakovost zraka in jedrska varnost in k podpoglavju Zunanje zadeve in obramba, k podpoglavju Skupna trgovinska politika, ki jih odbor ni sprejel. Odbor pa je sprejel lastne amandmaje k uvodnemu delu deklaracije k poglavju Skupna trgovinska politika EU, k poglavju Okolje, k podpoglavjema Kakovost zraka in Jedrska varnost. Dopolnilno obrazložitev predloga deklaracije je podala državna sekretarka na Ministrstvu za zunanje zadeve. Na seji odbora se je Vlada opredelila tudi do predlaganih amandmajev. Pred razpravo so poročevalci matičnih delovnih teles predstavili mnenje le-teh do predloga deklaracije. Mnenje o njej je v imenu Komisije Državnega sveta za mednarodne odnose in evropske zadeve predstavil tudi podpredsednik te komisije. Delovna telesa Državnega zbora in Komisija Državnega sveta podpirajo predlog deklaracije. Sicer pa je odbor prejel poročila vseh delovnih teles Državnega zbora, ki so predlog deklaracije obravnavala z vidika svojih pristojnosti in jo tudi podprla. Po razpravi in glasovanju o amandmajih je Odbor za zadeve Evropske unije glasoval o vseh delih predloga deklaracije z vidika pristojnosti odbora; 9 glasov za in 1 proti. Odbor za zadeve Evropske unije se je nato na svoji 74. seji 26. 2. 2016 kot pristojni odbor opredelil tudi do vloženega amandmaja Poslanske skupine Združene levice z dne 23. 2. 2016 k Dopolnjenemu predlogu deklaracije, in sicer k uvodnemu delu deklaracije k poglavju Skupna trgovinska politika EU. Dopolnilno obrazložitev amandmaja je v imenu predlagatelja podal dr. Franc Trček. Predstavnik Vlade je poudaril, da Vlada amandmaja ne podpira, amandma ni potreben, saj je njegova vsebina v veliki meri zajeta že v prednostnih nalogah deklaracije. Po razpravi je odbor z glasovanjem odločil, da amandmaja ne podpre.
Za predstavitev poročila odbora dajem besedo še predsedniku Odbora za zunanjo politiko gospodu Jožefu Horvatu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrski zbor, spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za zunanjo politiko je na 41. seji dne 18. februarja 2016 kot pristojni odbor obravnaval Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016 do junij 2017, ki ga je Državnemu zboru na podlagi 110. člena Poslovnika Državnega zbora dne 24. decembra lani v obravnavo predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za zunanje zadeve, državna sekretarka gospa Darja Bavdaž Kuret, Ministrstvo za obrambo in drugi predstavniki Vlade. V poslovniško določenem roku je amandma k predlogu deklaracije vložil poslanec dr. Franc Trček, Poslanska skupina Združene levice. Dopolnilno obrazložitev predloga deklaracije je podala Darja Bavdaž Kuret, državna sekretarka na Ministrstvu za zunanje zadeve. Dejala je, da Vlada v skladu s 5. členom Zakona o sodelovanju med Državnim zborom in Vlado v zadevah Evropske unije najmanj enkrat letno poroča Državnemu zboru o stanju v Uniji in položaju Slovenije v njej. Državni zbor pa nato sprejme stališče o političnih usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v prihodnjem 18-mesečnem obdobju. Poudarila je, da predlog deklaracije, ki ga je pripravila Vlada že desetič zapored, prispeva k preglednemu in ciljno usmerjenemu delovanju Republike Slovenije v institucijah Evropske unije in predstavlja dosjeje, ki se bodo v prihodnje obravnavali na telesih Evropske unije, ter navaja usmeritve, ki jih bodo slovenski predstavniki zagovarjali. Deklaracija nudi okvir za pripravo stališč Republike Slovenije, ki jih Vlada pri svojem vsakodnevnem delu zastopa v institucijah Evropske unije. V razpravi je bilo izpostavljeno vprašanje pravne podlage. Potrebna je sprememba zakona, so nekateri menili, ki ureja razmerje med Državnim zborom in Vlado v zadevah Evropske unije. Pri tem je predsednik odbora opozoril, da bi bile lahko potrebne spremembe vključene že pri obravnavi dopolnitve zakona v prvi polovici leta 2015. Neustrezna časovnica je bila problematizirana, torej časovnica obravnave predloga deklaracije, saj je bil po mnenju nekaterih opozicijskih poslancev predlog deklaracije posredovan prepozno, ker poteka že drugi mesec v letu, Državni zbor pa za leto 2016 šele zdaj sprejema deklaracijo. Predlog deklaracije, prav tako po mnenju opozicijskih poslancev, ne naslavlja aktualnih vprašanj Unije, ne odraža prednostnih usmeritev iz Deklaracije o zunanji politiki Republike Slovenije, stališča in prednostne naloge pa so premalo konkretne. Po razpravi se je do predloga amandmaja kvalificiranega predlagatelja dr. Franca Trčka, opredelila Vlada. Amandma na glasovanju ni bil sprejet. Odbor je ob koncu z 9 glasovi za in brez glasu proti sprejel naslednje mnenje: »Odbor za zunanjo politiko je kot pristojni odbor z vidika svoje pristojnosti obravnaval predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016 do junij 2017 in ga sprejel v predloženem besedilu«. Hvala lepa.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Še enkrat vsem prav lep pozdrav in hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade! Državni zbor je 10. julija lansko leto sprejel Deklaracijo o zunanji politiki Republike Slovenije. Nova Slovenija – krščanski demokrati smo zadovoljni, da smo v tej deklaraciji zapisali seveda na podlagi plebiscitarne odločitve državljank in državljanov Republike Slovenije za vstop Slovenije v Evropsko unijo, da je Evropska unija naš osnovni, naš temeljni politični in vrednostni okvir. Zato smo krščanski demokrati vedno govorili in tako tudi delovali, da smo proevropska stranka. Nismo evrofanatiki smo evrorealisti, ker preprosto druge alternative kot članstva Republike Slovenije v Evropski uniji ne vidimo. Zato smo zelo pozorni, kakšna so stališča Republike Slovenije na različnih forumih v različnih institucijah Evropske unije. Tukaj se seveda zavedamo predvsem pomembnosti Evropskega sveta. Kakšno vlogo ima Evropski svet? Evropski svet določi splošno politično usmeritev in prednostne naloge Evropske unije. Vemo, kdo ga sestavlja. Sestavljajo ga voditelji držav in vlad držav Evropske unije, predsednik Evropske komisije, visoka predstavnica za zunanje zadeve in varnostno politiko. Trenutni predsednik je Donald Tusk, ki je na včerajšnjem obisku v Grčiji za nas podal zelo pomenljivo izjavo, ki jo pozdravljamo, in tukaj tudi vidimo, da je dejansko Evropski svet in njegov predsednik artikuliral neke zelo jasne usmeritve, kar se tiče trenutno največjega problema, s katerim se mi vsi ukvarjamo znotraj EU in tudi Slovenija sama. Dovolite, da citiram predsednika Tuska na včerajšnjem obisku v Grčiji: "Želim pozvati vse potencialne nezakonite ekonomske migrante, od koder že ste, ne prihajajte v Evropo, ne verjemite tihotapcem!" To se nam zdi zelo pomembno: "Ne verjemite tihotapcem, ne tvegajte svojih življenj in denarja, vse je zaman!" Konec citata. In ko se nekoliko dalj časa ustavljam pri poslanstvu Evropskega sveta, v katerem sedi in Republiko Slovenijo zastopa naš predsednik Vlade dr. Miro Cerar, se mi zdi, kolegice in kolegi, primeren razmislek, potreben razmislek tudi v skladu s sprejeto Deklaracijo o zunanji politiki, da bi vendarle vedno pred vsakim zasedanjem Evropskega sveta gospod predsednik Vlade prišel pred ta visoki zbor ali pa vsaj pred pristojno telo, to je Odbor za zadeve Evropske unije, in predstavil izhodišča Republike Slovenije, ki jih bo tam zagovarjal. Na ta način bi dejansko tudi na simbolni ravni dvignili pomembnost Republike Slovenije in njenih stališč v institucijah Evropske unije. In to je prav ta točka dnevnega reda seje Državnega zbora. Seveda, bilo bi tudi dobro, da bi predsednik Vlade, potem ko se vrne iz zasedanja Evropskega sveta, prav tako prišel morda pred ta zbor ali pred pristojno delovno telo, pred Odbor za zadeve Evropske unije, in bi poročal o tem, o čemer so se zmenili na Evropskem svetu. Lahko je to tudi zaprta seja, nas to ne moti, še boljše pa je, da je odprta, nenazadnje je delovanje institucij Evropske unije javno. To se nam zdi in k temu razmisleku pozivamo in želimo, da tudi vlada o tem razmisli. Poslanci Nove Slovenije bomo te usmeritve, to deklaracijo podprli. Temu je praktično nemogoče nasprotovati, se pa strinjamo z nekaterimi, ki so razmišljali tudi na Odboru za zunanjo politiko in na Odboru za zadeve Evropske unije, da bi morali morda kakšno strukturo ali pa vsaj časovni okvir te deklaracije spremeniti. Ta deklaracija pokriva naše usmeritve za naslednjih 18 mesecev. V tem času bodo predsedovale Svetu Evropske unije tri države. Zdaj predseduje Nizozemska, ki nam je že predstavila svoje prioritete, prva je, da spomnim, celovit pristop k vprašanju migracij in mednarodne varnosti, druga prioriteta je Evropska unija, inovator in kreator delovnih mest in tako naprej. No, naslednja država, ki bo predsedovala Svetu Evropske unije v drugi polovici tega leta, je Slovaška. Njenih prioritet pravzaprav natančno še ne poznamo, gotovo bo med prioritetami zelo visoko, če ne ponovno na najvišji ravni prav tako begunska in migrantska kriza. In kot tretja v tem 18-mesečnem časovnem intervalu bo Svetu Evropske unije predsedovala Malta. Kakšna bo Evropska unija, kaj vse se nas bo dotaknilo šele v prvi polovici naslednjega leta, danes pravzaprav nihče ne more prognozirati. Zaključujem še z enim razmislekom. Na nek način se zdi logično, da tudi Nizozemska, predsedujoča Svetu Evropske unije, praktično ni posvetila nobene pozornosti širitvi Evropske unije. Ja, na nek način to razumemo, danes imamo bistveno večje težave, ampak širitev Evropske unije je po mnenju Nove Slovenije najmočnejše politično orodje Evropske unije. In mi si želimo, da bi ta širitveni proces ostal vsaj naj delovni temperaturi, če smem tako reči. In v tem smislu, tudi pričakujemo, da si bodo naši predstavniki, predstavniki Vlade v institucijah Evropske unije, prizadevali, da bo ta širitveni proces ostal na delovni temperaturi, mi namreč poznamo nestabilnost Balkana in zelo dobro bi bilo, da nekako balkanske države spodbujamo k evropskim reformam, k reformam, ki bodo pripeljale do evroatlantskih integracij. Hvala lepa za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti, zanjo dr. László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Uvodoma želim poudariti, da je danes, na začetku leta 2016 lahko Deklaracija o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016–junij 2017 še posebej pomembna tako z državnega vidika kot tudi zaradi celovitosti delovanja evropskih institucij, čeprav je zgolj nekakšen okvir možnosti uspešnega vključevanja različnih slovenskih subjektov v delovanje evropskih ustanov. Bistveno je, da po sprejetju deklaracije Sloveniji tudi uspe uresničiti namere in zaveze, ki so v deklaraciji vsebinsko opredeljene. To sicer lahko zveni retorično, toda vprašajmo se, v kolikšni meri so se realizirale obveznosti in smernice, ki smo jih sprejeli v zadnji, pred dobrim letom sprejeti deklaraciji. Predvsem pa je pomembno, v kolikšni meri se je aktivnost naših inštitucij uveljavila v duhu deklaracije v skupnih ustanovah Evropske unije. Natančnega odgovora verjetno nimamo, lahko pa ugibamo, da je nekaj predvidenih nalog le ostalo neuresničenih, vendar je po mojem mnenju celovita ocena za Slovenijo kljub temu pozitivna. Zaradi aktualnih izzivov begunsko migracijske krize je razumljivo in potrebno, da se sedanja deklaracija veliko pozornosti posveča tej vsebini. V zvezi s tem je naše stališče, da Slovenija poseduje jasna sporočila, ki so hkrati senzibilna do begunske problematike in jasna do varovanja evropskih vrednot, vključno z doslednim delovanjem schengenskega sistema. V nadaljevanju se bom predvsem osredotočil na vprašanja narodne in pa narodnostne narave v okviru besedila. Manjšinska problematika oziroma problematika avtohtonih narodnih skupnosti sodi v pristojnost sleherne članice, zato posebej poudarjenih stališč do tega vprašanja na ravni EU praktično ni oziroma je tega zelo malo. Kljub temu v naši poslanski skupini menimo, da bi morali strmeti k temu, da bi osnovne zahteve v zvezi z obstojem in razvojem narodne skupnosti morale postati pomemben element operativnega delovanja najpomembnejših evropskih ustanov. Na videz sicer ta pobuda ne sodi v kontekst današnje obravnave, ko govorimo o poslanstvu slovenskih subjektov v ustanovah EU, dejansko pa lahko zgolj z našimi priporočili v Bruslju, Strasbourgu in še kje ta proces pospešimo v tolikšni meri, da se o tem iskreno razpravlja. Žal neke velike pripravljenosti s strani vodstva EU v preteklosti ni bilo, niti s strani vodstev najbolj vplivnih držav. Vendar kljub temu menimo, da bi bila lahko nadaljnja slovenska iniciativa pomembna tudi zaradi dosedanjega pristopa Slovenije do tega vprašanja. Osnovna izhodišča, ki so navedena v prvem delu deklaracije so danes, kot je tudi gospod predsednik Vlade že omenil, bolj pomembna kot kdajkoli prej. Če EU ne uspemo ohraniti vsaj v taki obliki, kot smo jo v preteklih desetletjih vzpostavili, se bo izgubljajo na vseh ravneh. Morebitne negativne spremembe, na primer schengenskega režima, bi predvsem narodne skupnosti in številčno manjši narodi najbolj občutili, kar še posebej velja za naš srednjeevropski in vzhodnoevropski prostor. Odprtost meja je velika pridobitev, o kateri so sanjale generacije v prejšnjem zgodovinsko razburkanem stoletju. Za dosežene vrednote, kot je pravna država, varnost državljanov in lastnine, finančna stabilnost in tako naprej, da ne naštevam, se moramo še posebej zavzemati, zato podpiramo prizadevanja, da bo le-te Slovenija v okviru svojih aktivnosti še posebej izpostavljala in zagovarjala. Kot sem že omenil, v deklaraciji vsebine, povezane s tako imenovanimi manjšinskimi narodnimi skupnostmi, komajda zasledimo, kar v naši poslanski skupini pogrešamo. Govori se sicer o kulturni in jezikovni različnosti, kar je prav. Čeprav se v danem kontekstu misli predvsem na raznolikost z vidika posameznih držav. Nismo se odločili kljub temu za amandmaje, ker je besedilo deklaracije, zaradi omenjenih specifičnih okoliščin nekoliko bolj splošno naravnavo, kot so bile prejšnje tovrstne listine. Vendar pa opozarjamo – in to smo posebej poudarili na seji Komisije za narodni skupnosti Državnega zbora –, naj tovrsten pristop ne postane pravilo. Opozarjamo tudi na posebno aktualnost termina avtohtonost, kar je žal bilo v preteklosti vprašljivo za nekatere članice Evropske unije in tudi na strokovnem področju. Mi smo prepričani, da tovrstne skupine narodnih skupnosti sodijo k dejanskim evropskim vrednotam, ki so danes marsikdaj pomembni povezovalni členi med sosednjimi narodi in tudi širše. To velja tako za skupnosti, ki živimo v Republiki Sloveniji, kot tudi za Slovence v zamejstvu in tudi za ostale manjšine seveda v Evropskem prostoru. Želim poudariti, da avtohtonost oziroma avtohtona narodna skupnost ne pomeni nikakršno višjo obliko pri razvrščanju različnih narodov ali narodnih skupnosti oziroma družbenih skupin, temveč zgolj svojstveno obliko, ki se po značaju in karakteristikah razlikuje od ostalih oblik družbenih skupin, kot so na primer gospodarske migracije, begunske skupine in tako naprej. Od omenjenih skupin sleherna potrebuje drugačne oblike obravnavanja z vidika ohranjanja in razvoja ali morebitne pomoči. Avtohtonost torej ni več ali manj v primerjavi z drugimi družbenimi skupinami, temveč je ena vrsta le-te in zelo značilna za naš geografski prostor. Tudi v komunikaciji z najbolj vplivnimi evropskimi ustanovami moramo temu posvečati pomembno in vplivno pozornost. Menim, da avtohtonost ni pomembna zgolj z vidika manjšinskih narodnih skupnosti, temveč vse bolj tudi za številčno manjše narode, zato je treba našo pobudo razumeti v širšem kontekstu kot neko evropsko specifiko oziroma vrednoto. Na koncu naj še poudarim, da v naši poslanski skupini pozdravljamo tisti del deklaracije, kjer se poudarja pomen kulturne dediščine, ker je to z vidika evropskega izročila kot tudi z narodnega in lokalnega konteksta zelo pomembno. Pozdravljamo zavzemanje Slovenije tudi v zvezi s tem, a naj bo naslednje leto posvečeno kulturni dediščini. Nekoliko izven konteksta pri tem sicer moramo iskreno priznati, da smo v preteklih letih prepolovili, žal, sredstva tudi mi sami za kulturno dediščino, vendar zdaj govorimo generalno o tej problematiki. Na koncu naj povem, da bova predlagano besedilo deklaracije midva podprla. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranka modernega centra, zanjo dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani ministrski zbor, spoštovani kolegice in kolegi! Danes obravnavamo že deseti predlog Deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah EU po vrsti. Zakaj je ta dokument tako zelo pomemben? Pravzaprav iz dveh razlogov. Po eni strani zaradi tega, ker skozi njega lahko Republika Slovenija in tudi pričakuje se, postavlja in izpostavlja svoje politične prioritete delovanja znotraj same sebe, torej svoje lastne nacionalne interese. Po drugi strani pa s tem tudi gradi in krepi enotno evropsko delovanje, torej delovanje Evropske unije. V tem smislu je ta deklaracija predvsem nek dokument, ki bi ga lahko poimenovali kot dokument, skozi katerega se interesi Republike Slovenije umeščajo v evropsko okolje. Preden se konkretno na omenjeno današnjo obravnavo dokumenta malo bolj osredotočim, bi rada povedala še nekaj. Zelo pomembno se je zavedati, v kakšnih okoliščinah in s kakšnimi izzivi in ocenami aktualnega stanja tovrstni dokumenti nastajajo. Evropska unija je trenutno pred izjemno velikim izzivom. Pred tako velikim izzivom, da je ta povezan s temeljnim vprašanjem dejansko njenega prihodnega obstoja. Zakaj? Zato, ker je na več zelo pomembnih in osrednjih področjih njenega delovanja padla na izpitu. Ta padec na izpitu se je začel pred leti in se še vedno sanira v okviru financ in monetarnega gospodarskega delovanja. Padel je evropski finančni in s tem posledično bil zelo okrnjen tudi razvoj gospodarskega trga, torej eden temeljnih stebrov in razlogov za vzpostavitev Evropske unije. Kaj se dogaja zdaj? Evropska unija se srečuje s krizo, povezano s strahom pred terorizmom na eni strani in po drugi strani s temeljno vrednotno krizo, ker ne najde in ni zmožna iskati in poiskati enotnih rešitev, s katerimi bo naslavljala migracijska vprašanja v tem tudi humanitarnem smislu, torej v enem od temeljnih vidikov njenega delovanja in njene vzpostavitve. To so vidiki, ki so povezani z vrednotami, z civilizacijskim razvojem. Tudi tukaj je Evropska unija na preizkušnji. V povezavi z vsem tem je, želeli ali ne, posredno in neposredno na preizkušnji tudi Republika Slovenija kot ena od njenih držav članic. Zato je ta deklaracija v takih okoliščinah, v aktualnih razmerah tudi z vidika Republike Slovenije izjemno pomemben in odgovoren dokument. Gre za vprašanje, na kakšen način skozi lastne nacionalne interese in politične prioritete tudi sporočamo, naslavljamo Evropsko unijo z, verjamem, da nam, enotnim in identičnim ciljem, nadaljnjim razvojem, nadaljnjo utrditvijo Evropske unije kot ključne politične tvorbe oziroma povezave v tem evropskem prostoru. Nekaj o samih interesih, političnih usmeritvah in pa prioritetah v sami deklaraciji z vidika Republike Slovenije smo danes že slišali. Zdaj tisto, kar je ključno pravzaprav izpostaviti, je to, da so politične usmeritve Slovenije zelo podobne tem temeljnim vsebinam in pa vsebinskim usmeritvam, ki jih tudi Evropska unija identificira v okviru svojega delovanja, kar je na neki način odraz tega, da smo dobro uravnoteženi, če temu rečemo tako, z neko enotno evropsko politiko in pa vizijo prihodnjega razvoja kot ena majhna, ampak očitno zelo integrirana in pomembna država članica v tej skupnosti. Po eni strani torej velik nabor in velik niz teh temeljnih ekonomskih gospodarskih izzivov in pa prioritet, trdna ekonomska monetarna unija, razvojno usmerjen proračun EU, tudi naš nacionalni seveda, zagon investicij, trdna energetska unija, zagovarjanje in stremljenje k vem načelom in implementacije enotnega trga, prometna politika, kmetijstvo, skupna trgovinska politika Evropske unije, krepitev Evropske unije kot mednarodnega pomembnega verodostojnega svetovnega akterja. Po drugi strani pa zavedanje o možnostih ponovnih premislekov držav članic do točke premislekov o izstopu, s katerim se sedaj srečujemo predvsem v primeru dogovora z Združenim kraljestvom v okviru Evropske unije. Ta dogovor, ki se oblikuje, je odziv na to, da Evropska unija sama postaja sebi tudi pogosto v namen. Ne samo, da ni zmožna naslavljati aktualnih področij, problemov, ki bi jih morala, tudi institucije, ki jih je vzpostavila s tem namenom, ne delujejo uspešno, ne delujejo učinkovito. To se ponovno kaže pri drugem ključnem sklopu ne samo naše deklaracije, ampak celotne evropske usmeritve ta trenutek – naslavljanju migracijske politike, boju proti terorizmu, prvenstveno pa pri vprašanju oziroma preizpraševanju o temeljnih vrednotah Evrope danes in v prihodnje. Naš predlog deklaracije teži k konsolidiranemu delovanju in močni trdni Evropski uniji. Pri tem upošteva posebno vlogo, poseben položaj Republike Slovenije. Republika Slovenija je skozi vsebino te deklaracije, skozi to, kar sporoča, močna, trdna, zelo zavezana država članica Evropske unije, vendar pa tista, ki je tudi v tej Evropski uniji zaradi vseh aktualnih okoliščin izjemno ranjena. Še zaradi tega toliko bolj potrebuje in kliče po pomoči, po enotnost, po neke vrste sodelovanju s to institucijo. Smo najmanjša država na zunanji schengenski meji, smo zelo pomemben regionalni akter znotraj Evropske unije, posebej na območju Zahodnega Balkana, torej na tistem delu tudi teritorija, kamor se naj bi v prihodnje tudi sama Evropska unija širila, če bo obstala in če se bo to izkazalo kot interes. In skozi vse to sporočamo, da želimo še naprej ostati konstruktivna država članica, ki bo in ki dosledno spoštuje pravni red Evropske unije, se zavzema za razvoj temeljnih politik Evropske unije, predvsem pa za krepitev njenih vrednot, vrednot za katere, ko smo vstopali v Evropsko unijo, smo verjeli, da so tudi naše vrednote. Vrednote solidarnosti, ki prispevajo in bodo prispevale k stabilnosti, varnosti, s tem pa tudi gospodarski in socialni moči Evropske unije in s tem naše države. Stabilna, varna, enotna in gospodarsko uspešna Evropska unija je temeljni okvir tudi za razvoj naše države. Zato Slovenija po našem mnenju mora ostati v središču evropskega povezovanja, vendar pa jo mora to evropsko povezovanje tudi videti. Želimo si, da bi na današnji seji predlog Deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2016–junij 2017 dosegel širok politični konsenz. K temu, zagotavljamo, bo svoje glasove prispevala tudi Poslanska skupina Stranke modernega centra. Hvala lepa za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Anže Logar.
Spoštovani poslanci, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani ministrski zbor! Deklaracija o sodelovanju med Državnim zborom in Vlado Republike Slovenije v zadevah Evropske unije, ki opredeljuje načrt dela za prihodnjih 18 mesecev, je zelo pomemben dokument, eden od ključnih dokumentov za delovanje Republike Slovenije, torej države, ki je vpeta v evropske integracije. Vsaj tako je menil zakonodajalec leta 2004, ko je pripravil to zakonsko podlago za naše prihodnje članstvo v Evropski uniji. Temu priča in temu je namenjen tudi 5. člen tega zakona, te normativne podlage, ki predvideva, da deklaracijo Državnemu zboru in seveda tudi volivkam ter volivcem predstavi predsednik Vlade. Ni veliko dokumentov, ki bi jih tu v Državnem zboru predstavljal predsednik Vlade. Ampak ta deklaracija, ki jo imamo danes pred sabo, ni deklaracija, ki predvideva naše aktivnosti oziroma aktivnosti Slovenije in njenih organov v institucijah EU v naslednjih 18 mesecih, ampak naslednjih 15 mesecih. Zopet Vlada Republike Slovenije zamuja z pripravo ključnega dokumenta, ki naj opredeljuje naše aktivnosti in delovanje v institucijah Evropske unije. Prejšnje leto ste zamudili 6 mesecev, to leto zamujate 3 mesece. Kako naj bo posameznik prepričan, da je to res ta ključni dokument, kot je predvideval zakonodajalec davnega leta 2004, če pa Vlada zamuja s pripravo tega dokumenta? V tem dokumentu, ki je sestavljen iz dveh delov, iz slovenskega in horizontalnega pregleda zakonodaje na ravni Evropske unije tudi ne veje tisti duh pomembnosti tega dokumenta. Namreč, niz konkretnih primerov, ki jih lahko podamo v nadaljevanju, priča o tem, da ta deklaracija ne odraža teže dokumenta, ki ga je zakonodajalec položil v zibelko sodelovanja med Državnim zborom in Vlado v zadevah Evropske unije. Poglejte, v tem dokumentu piše, da je schengensko območje temeljna pridobitev in pravica državljanov Evropske unije in da je njegov obstoj ključnega pomena za delovanje Evropske unije. Ampak spomnimo se slab mesec nazaj, ko so ministri govorili, da domino efekt pomeni začetek konca območja schengna. Dobro, lahko se predstavniki Vlade izgovarjajo, da takrat ta deklaracija še ni bila sprejeta, bi pa morala biti. Ampak evidentno se torej predstavniki Vlade ne držijo duha, ki naj ga ta deklaracija zaseda oziroma zadeva. In naprej, recimo, kar se tiče krepitve Unije, verodostojnega svetovnega akterja. Vam citiram, kaj piše v tej deklaraciji: "Aktualna vprašanja današnjika bodo ostala relevantna tudi v prihodnjih 18 mesecih, od vojne v Siriji, grožnje DAESH, širjenja skrajnega islamizma v Iraku in Siriji, razmere na vzhodu Ukrajine" in tako naprej in tako naprej. Z drugimi besedami, čeprav je to temeljni dokument, nas Vlada že danes obvešča, da bo po 18 mesecih vse tako, kot je danes. Za to sporočilo, spoštovani, ne potrebujemo posebnega dokumenta, ne potrebujemo niti ministrskega zbora, ki pride to pred poslance in seveda volivke in volivce povedati. Kar Slovenija rabi v teh izjemno kritičnih trenutkih je jasen mandat vsem predstavnikom Vlade Republike Slovenije in tudi Državnega zbora, kako ravnati v naših odnosih do institucij Evropske unije. Zato je treba tudi prilagoditi naše ravnanje, prilagoditi in spremeniti, novelirati temeljni zakon, ki o tem govori, in pred Državni zbor priti s takšnim dokumentom, ki bo dejansko ponujal odgovore na izpostavljena vprašanja. Ko smo predsedovali in preden smo predsedovali, tisti, ki ste sodelovali pri temu projektu, se dobro zavedate, usklajevali smo se z dvema so-predsedujočima državama, pa smo kljub temu pravočasno uspeli pripraviti program, torej pred samim začetkom predsedovanja in pred samim začetkom tria predsedovanja, ki je vseboval ključne, pomembne naloge za delovanje v naslednjih 18 mesecih. Zakaj te dobre prakse Vlada ni prekopirala tudi v to deklaracijo? Zakaj deklaracije ni prilagodila realnim razmeram in poudarila tiste ključne teme, ki so danes izpostavljene in ki so jih moji predgovorniki tudi že nekaj pravilno izpostavili. Ta deklaracija ne da teh odgovorov. Dokler bo Državni zbor potrjeval brez neke resne razprave dokumente, ki ne ponujajo odgovorov, bodo v Državni zbor romali dokumenti, ki ne bodo ponujali odgovorov. Zato Slovenska demokratska stranka te deklaracije ne bo podprla. V tej razpravi tudi apelira na Vlado, da pripravi reformo normativne podlage in uskladi pripravo tega dokumenta teži vsebine, ki jo mora ta dokument tudi nositi. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marinka Levičar.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik Vlade in ministrski zbor, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Dovolite, da vam predstavim stališče Poslanske skupine Desus do predloga Deklaracije o usmeritvah in delovanju Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2016 do julij 2017. S sprejemom deklaracije želimo prispevati k usmerjenemu delovanju Republike Slovenije v evropskih zadevah. Deklaracija daje širši okvir za pripravo stališč Republike Slovenije, ki jih Vlada zastopa v institucijah Evropske unije, in predstavlja dosjeje, ki se bodo v prihodnjem obdobju obravnavali v telesih Evropske unije. Kot poslanska skupina, ki se zavzema za upokojence, moramo pripomniti da se na bruseljskem parketu na pobudo našega predstavnika odvijajo številne razprave o izboljšanju položaja starejših v družbi in o obvladovanju demografskih sprememb. Samo želimo si lahko, da bi bilo več tega tudi doma. Demografske spremembe in stalna potreba po posodabljanju znanja namreč zahtevajo vlaganje v vseživljenjsko učenje, v izobraževalne sisteme, ki se prilagajajo izzivom sodobnega časa. V Poslanski skupini Desus se nam zdi pomembno, da se v predlogu deklaracije izpostavlja pomembnost boja proti davčnim goljufijam in davčnim utajam. Kot kaže, si Evropska unija vendarle želi prekiniti nečedne prakse evropskih davčnih oaz, saj si prizadeva za večjo transparentnost pri obdavčevanju med državami članicami. Podpiramo tudi prizadevanja Slovenije za uporabo sredstev Evropskega sklada za strateške naložbe, zlasti za strateško ključne projekte, kot so drugi tir Koper–Divača in veriga termoelektrarn na Savi. Zavzemamo se za preglednost dogajanj v trgovinskih sporazumih ter za zaščito pridobljenih socialnih in delavskih pravic. Glede reševanja sporov med državo in institucijami bomo v Poslanski skupini Desus skrbno spremljali, ali in v kakšni meri se bo spet pojavil enotni mehanizem za reševanje sporov, tako imenovani ISDS. Sicer pa smo mnenja, da so tovrstni sporazumi predmet mešane pristojnosti in morajo biti ratificirani tudi v parlamentih držav članic. Spoštovani! Dogodki zadnjega leta nakazujejo nujnost tesnejšega in učinkovitejšega sodelovanja vseh članic in zavezanost k iskanju skupnih rešitev. V današnjem obdobju smo bolj kot kadarkoli soočeni s številnimi izzivi. Glavni izziv predstavlja reševanje migrantske krize, kjer se Evropska unija še vedno lovi. Menimo, da je skrajni čas, da članice Evropske unije temeljito razmislijo tudi o vzrokih za nastanek in širitev vojn, ki ustvarjajo migrantsko krizo. Vedno bolj se kaže, da so del problema premišljene geopolitične poteze, ki jih vlečejo nekateri globalni igralci. Kako in zakaj se je začetek tako imenovane arabske pomladi sprevrgel v enega najbolj krvavih konfliktov novega tisočletja? Zakaj sporočilo stockholmskega inštituta za mirovne raziskave ugotavlja, da trgovina z orožjem v zadnjih letih raste? Vse to so vprašanja, na katera si mora Evropska unija nujno odgovoriti in prispevati k rešitvam. V želji po boljšem delovanju Evropske unije bomo poslanci Poslanske skupine Desus predlog deklaracije podprli. Prepričani smo, da je lahko tudi dober kompas za delovanje naše države v institucijah Evropske unije v naslednjem letu in pol. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Nemec.
Spoštovana oba predsednika, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Deklaracija opredeljuje ključne naloge in usmeritve, ki jih bo Republika Slovenija sledila pri svojem delovanju v institucijah Evropske unije. Dokument daje smernice po posameznih področjih in je širši okvir za pripravo stališč Republike Slovenije, ki jih Vlada pri svojem vsakodnevnem delu zastopa v institucijah Evropske unije. Republika Slovenija mora krepiti svojo pozicijo v evropskem prostoru in aktivno zagovarjati ter uveljavljati svoja stališča na ključnih področjih. Zadnjih nekaj let se Evropska unija spopada z velikimi preizkušnjami. Po hudi gospodarski krizi, ki je pretresla evropsko gospodarstvo, je moč slutiti, da so največje preizkušnje Evrope in tudi ostalega sveta šele pred vrati. Treba je poiskati načine, da okrepimo Evropo, da se bo sposobna spopadati z vse večjimi izzivi sodobnega časa. Zavedati se moramo, da lahko te preizkušnje rešujemo in obvladujemo le skupaj na evropski ravni z evropskimi rešitvami. Evropa se je vse preveč ukvarjala s posledicami migrantske krize, namesto da bi jih reševala na samem izvoru in odpravljala vzroke zanjo. Zdi se celo, da se Evropa še vedno lovi in išče svojo ponovno identiteto, zato je toliko bolj pomembno, da Evropa začrta smernice nove migrantske politike. Ravnanje držav članic mora biti v prvi vrsti solidarno ter osredotočeno na spoštovanje veljavnega pravnega reda, že sprejetih zavez in varovanju zunanjih schengenskih meja. Potrebno je hitro ukrepanje in uspešno sodelovanje z državami članicami ter hitro ukrepanje, predvsem s partnerskimi tretjimi državami. Edino na tak način lahko uspešno obvladujemo pretok ljudi in obravnavamo temeljne vzroke migracijskih pritiskov. Nujna je rekonstrukcija azilnega sistema, ki bo pravično razdelil odgovornost držav, po drugi strani pa bo ohranjala solidarnost. Za prosilce za azil moramo postaviti skupna evropska pravila, ki bodo določala, kdo je upravičen do azila v državah Evropske unije, treba pa je uvesti jasna pravila glede ločevanja beguncev in drugih migrantov. Hkrati se je treba zavzemati za okrepitev skupne zunanje varnostne politike, ki bo usmerjena v ustavljanje nasilja in revščine v nemirnih delih sveta, ter za povečano aktivnost visoke zunanje politične predstavnice Evropske unije. Le na tak način se lahko Evropa uspešno spopada z razsežnostjo migrantske krize in mogoče celo popravi vtis reagiranja na njo. Socialni demokrati posebej poudarjamo pomen zagona gospodarske rasti in zaposlovanja. Treba je zagotoviti stabilno okolje, v katerem bodo slovenska in evropska podjetja v prihodnje bolje delovala. Podpiramo načrt vzpostavitve unije kapitalskih trgov, kjer je treba upoštevati različne stopnje razvitosti, velikosti kapitalskih trgov v državah članicah, ki naj bi doprinesla k raznovrstnosti in boljši ponudbi virov financiranja za podjetja. Ključni cilj mora biti ustvarjanje in ohranjanje kakovostnih delovnih mest, zato moramo pospešiti gospodarsko okrevanje, povečati konkurenčnost in inovativnost naše ekonomije ter pametno poskrbeti za uresničevanje razvojnih potencialov tako Slovenije kot Evropske unije. Nujno je povečati možnosti zaposlovanja mladih. To je pomembno, mladi potrebujejo v evropskem prostoru več podpore. Socialni demokrati močno pozdravljamo sprejem vseh programov in strategij, namenjenih za izboljšanje položaja mladih. Socialni demokrati bomo tako na nacionalni kot na evropski ravni pozorno spremljali pogovore okoli sprejema prostih trgovinskih sporazumov in pri tem nasprotovali vsem rešitvam, ki bi kakorkoli poslabšale socialni in ekonomski položaj naših državljanov. Kar se tiče črpanja evropskih sredstev, je Slovenija sorazmerno uspešna. Opozoriti je treba, da mora biti administrativni okvir za črpanje evropskih sredstev čim bolj poenostavljen. Na tem mestu je treba izpostaviti predvsem Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki je bilo v prejšnji finančni perspektivi najbolj uspešno pri črpanju evropskih sredstev. Ob razpoložljivih 404 milijonih je ministrstvo počrpalo dobrih 402 milijona. Zelo uspešno pri črpanju je bilo tudi Ministrstvo za kmetijstvo. Naši kmetje so uspešno izkoristili možnosti prijave na razpise. Poseben poudarek je treba nameniti čim višji samooskrbi in proizvodnji kakovostne varne in cenovno konkurenčne hrane. Podatki o kmetijski proizvodnji v Sloveniji so pozitivni, po količini se je proizvodnja lani povečala od 4 do 6 %, vrednost proizvodnje pa zaradi padca cen kmetijskih proizvodov za okoli odstotek. Pomembna je promocija kakovosti slovenske hrane proti gensko spremenjenim organizmom, ozaveščanje potrošnikov o zdravi prehrani in prednostna nabava lokalno pridelane hrane. Poudarek je treba dati tudi zmanjšanju zavržkov hrane in sprostitvi administrativnih bremen za kmete. Socialni demokrati podpiramo strateški okvir za energetsko unijo, ki vzpostavlja prehod v nizkoogljično, zanesljivo in konkurenčno gospodarstvo. Našega planeta ne smemo jemati za samoumevnega. Vplivi podnebnih sprememb so vedno večji. V prihodnosti gre pričakovati še pogostejša temperaturna nihanja, poplave, suše in druge vremenske skrajnosti, ki so se v zadnjem desetletju začele pojavljati pogosteje in intenzivneje in povzročajo ogromno škodo. Še vedno odlašamo z ukrepi in tvegamo nadaljnje spremembe, čeprav ne vemo, kako bodo ekosistemi in s tem kmetijstvo in ljudje reagirali. Dolgoročno globalno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov mora biti prednostna naloga Evropske unije. Socialni demokrati ocenjujemo, da so usmeritve za delovanje Slovenije v evropskih institucijah dobre, zavedati se moramo svoje pripadnosti Evropi, tudi Slovenija je Evropa. Vendar pa je ključnega pomena, da Slovenija v evropskem prostoru z inovativnostjo, dialogom in aktualnimi temami v čim večjem okviru uveljavlja svoje nacionalne interese, obenem pa prispeva k temeljiti krepitvi Evropske unije. Socialni demokrati bomo Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2016–junij 2017 podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije se začne s stavkom, citiram, »Evropska unija se v zadnjem obdobju srečuje z izzivi, ki pomenijo verjetno najtežjo preizkušnjo za trdnost povezave doslej.« Nato dokument povzema razloge za takšno stanje: porast migracij oziroma begunska kriza, teroristični napadi, potencialni izhod Velike Britanije brexit in pretekla kriza v evrskem območju. Izhodišče je seveda točno, kvečjemu je kriza evropskih integracij globlja, kot si predstavljamo. Vendar pri razlogih besedilo zameša vzroke in posledice. Begunska kriza se ni kar zgodila, ampak je tesno povezana z zunanjo in vojaško politiko Evropske unije oziroma držav članic. V enaki meri je problematičen odziv nanjo. Odgovor je prišel iz centra Evropske unije proti periferiji. Postavljanje ograj, bodeče žice, represija policije, vojska s prekomernimi pooblastili, to je politika, ki jo sicer v različnih odtenkih narekuje in uresničuje Evropska unija. Od tukaj izhaja porast strahu, nezaupanja, posledično pa tudi rasizma, ki ga razpihuje desnica oziroma skrajna desnica. Pri krizi v evrskem območju je presentljivo že to, da jo deklaracija označi kot preteklo. Gospodarsko okrevanje v zadnjih letih je skromno in trhlo, za letos je napovedana 1,7 % rast in predstavlja polovico dolgoročnega trenda, pa še ta rast je prišla ob ogromnih človeških in socialnih žrtvah. Edina strategija za reševanje krize še vedno ostaja, žal, zategovanje pasov. Kriza torej ni pretekla, ampak samo čaka na novo epizodo. Ni presenetljivo, da je ena od zahtev Velike Britanije, da ne bo nikoli sprejela evra. Ta skupna valuta je v veliki meri podlaga za krizo, saj je popolnoma neprimerna, ukrojena po meri kapitala in dejansko od znotraj spodjeda Evropsko unijo. Velika Britanija želi tudi več politične suverenosti, ker so institucije Evropske unije nedemokratične, celo protidemokratične, kot je dobro povzel predsednik Evropske komisije Jean Claude Juncker z besedami, citiram: »Proti evropskim sporazumom ne more biti demokratične odločitve.« Konec citata. Takšno je stanje Evropske unije. Ni presenetljivo, da se marsikje krepi skrajna desnica. Ni več ogrožen le življenjski standard delovnih ljudi, ki je bil v zadnjih letih z varčevalnimi ukrepi in z brezposelnostjo že močno zdesetkan, ogrožene so tudi temeljne vrednote razsvetljenstva in humanizma. In kaj na to odgovarja Deklaracija o usmeritvah Slovenije v Evropski uniji. Če bi jo morali povzeti v enem stavku, lahko rečemo, še več istega, se pravi nadaljevanje starega. Dosedanje delovanje Slovenije na ravni Evropske unije je bilo servilno in podložniško. Slovenija je uresničevala prevladujoče interese, to pa so interesi Nemčije oziroma nemškega kapitala. O tem, kako je Vlada lahko bolj papeška od papeža, priča mnogo primerov. Če omenimo samo nekaj najbolj odmevnih: dokapitalizacija bančnega sektorja, striženje podrejenih obveznic, vračilo državnih pomoči, bodeča žica z žiletkami na meji in tako naprej. Vse to so primeri, ki pritrjujejo besedilu deklaracije. Vlada Republike Slovenije torej pogosto ravna proti nacionalnim interesom, še pogosteje pa proti interesom delovnih ljudi v tej državi. Zgovoren primer, da Slovenija uresničuje nemške interese, je odnos do evropske monetarne unije, o katerem lahko beremo v deklaraciji. No, čemu torej stremi Vlada Republike Slovenije? Prvič, močan evro. To je tečaj evra, ki ustreza nemškemu gospodarstvu, v državah kot je Slovenija pa spodbuja uvoz in ovira izvoz na tretje trge, ker je glede na našo razvitost evro precenjen. Drugič, fiskalna unija, zaradi evra ni možno blaženje razlik s tečajno politiko, zaradi fiskalne unije pa ne smemo blažiti gospodarskih ciklov z začasnim povečanjem primanjkljaja. Za pravo transferno unijo pa ni pogojev niti nikoli ne bo politične volje. Javni dolg evrskih držav bi namreč lahko ogrozil vrednost evra in njegov status svetovne valute. In tretjič, bančna unija. Enotni mehanizmi za reševanje bank in vlog niso nemška usluga državam, kot je Slovenija, ampak zagotovilo, da se bosta izvajala denarna in fiskalna politika v nemškem interesu. Torej, to je naš glavni očitek deklaraciji. Sicer pa je treba dodati, vsaj še dva poudarka. Na večjih mestih je zelo splošna in ne pove veliko o dejanskih usmeritvah, gre za retoriko znotraj prevladujočega neoliberalnega okvira, ali pa predlaga zelo površinske ukrepe, po možnosti na tržni ravni. Dejanske problematike pa ne rešuje. Hkrati je pri zvrsti besedila, kot je deklaracija, treba brati tudi tisto, kar manjka. Praznine. V deklaraciji tako ni niti omembe ekonomske demokracije, raznih oblik in mehanizmov delavskega upravljanja, čeprav je vlada Mira Cerarja to področje pogosto omenjala. Koalicija je na odborih prepoznala, da je pomembno jasno, črno na belem zapisati, da gre pri tajnih trgovinskih in investicijskih sporazumih TTIP, CETA in TISA za sporazume mešanih pristojnosti in da se bo zavzemala za ratifikacijo v nacionalnih parlamentih. Moramo se namreč zavedati, da gre pri vseh naštetih sporazumih za izjemno pomembne dokumente, ki bodo prinesli široke posledice za našo družbo. Imeli bodo velik vpliv na socialne, delavske, okoljske in prehranske standarde, na sam način oblikovanja zakonodaje, na odnose med korporacijami in posameznimi državami ter predvsem njenimi prebivalci. Že iz tega vidika je zelo pomembno, da se zavežemo k bolj jasnim usmeritvam glede TTIP in CETE. V Združeni levici smo bili do usmeritev vlade Mira Cerarja in njegovega odnosa do Evropske unije vedno kritični, zato deklaracije, ki zdajšnje obupno stanje le nadaljuje in podaljšuje, ne bomo podprli. Hvala za besedo.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o dopolnjenemu predlogu deklaracije. Besedo ima dr. Matej T. Vatovec, pripravita naj se gospoda Jožef Horvat in Uroš Prikl.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Gotovo so eden ključnih elementov te deklaracije tajni trgovinski investicijski sporazumi, kakršni so TTIP, CETA in TISA. Zdaj, po eni strani je neverjetno, kako pravzaprav politični predstavniki praktično vseh barv v veliki večini, seveda s častnimi izjemami, pristajajo na takšen način pogajanj, kakršnemu smo priča. Se pravi, na popolno nedemokratičnost in nenazadnje tudi na samo logiko, ki jo tej sporazumi prinašajo. To bodo sporazumi, ki bodo predvidoma za več desetletij ključno vplivali na prihodnost ljudi na obeh straneh Atlantika. Besedilo sporazuma CETA je bilo pred dnevi objavljeno v pravno prečiščeni obliki in sklepamo lahko, da bo TTIP še bolj ambiciozen oziroma še bolj agresiven. O CETA je bila opravljena nedolgo nazaj raziskava oziroma študija, ki jo je izvedla Ekonomska fakulteta, torej institucija, ki je seveda jasno in v veliki meri izredno naklonjena takšni prosti trgovini. Rezultat te analize je bil jasen, študija kaže zanemarljive gospodarske učinke sporazuma CETA na Slovenijo. Ampak, koliko so nezanemarljivi? Seveda je to študija o učinkih na gospodarsko rast. Torej tisto, kar prinašajo takšni sporazumi, je to, da v bistvu pozitivnih posledic za gospodarsko rast ne bo. Ne bo jih. Podrobna študija je bila objavljena tudi glede sporazuma TTIP in rezultat je enak, se pravi, ponovno nobenih koristi, če govorimo o gospodarski rasti. Nam je pa verjetno vsem jasno, da vemo dovolj o teh sporazumih in kakšne negativne posledice bodo prinesli: spremembo oziroma zniževanje stvari, kot so delavske, socialne, pravice, prehranski standardi, okoljski standardi, potrošniške pravice in ostalo. Skratka, po eni strani zanemarljivi oziroma skoraj nikakršni gospodarski učinki, po drugi strani pa na nek način uničujoči učinki na socialni status državljank in državljanov Evropske unije. Hkrati pa prinašajo ti sporazumi nek neverjeten prenos suverenosti, veliko izgubo pristojnosti nacionalnih parlamentov in tako imenovano zakonodajno sodelovanje in zagozdna klavzula. In nazadnje seveda so tukaj še tako imenovala arbitražna sodišča, ISDS oziroma po novem ICS, ki bodo pomenila pravzaprav neke vrste parasodišča za mednarodni kapital. Tudi zaradi vseh teh razlogov smo v Združeni levici še enkrat vložili amandma, da dodatno na nek način zaostrimo postopek sprejemanja teh sporazumov in tudi samih pogajanj. Če naj se osredotočim na to, predlagamo izpolnitev treh ciljev oziroma treh točk. Prva je, da se Slovenija jasno zaveže k večji transparentnosti pogajanj in demokratične vključitve civilne družbe, organizacij, sindikalnih organizacij ter javnosti na splošno. Druga ključna zahteva, ki bi jo morala Slovenija imeti, je ta, da se pripravi neka jasna razlaga in seveda tudi študije, ki so vezane ne le na gospodarski vidik, ampak tudi na omenjene standarde, ki sem jih prej naštel, skratka da bodo državljanke in državljani informirani, kaj pravzaprav ti sporazumi prinašajo za njihovo življenje. In nenazadnje, glede na to, da vemo, da gre na nek način za prenos suverenosti, je nujno, da se ratifikacija teh tajnih sporazumov sprejme v Državnem zboru z dvotretjinsko večino, kar je tudi seveda v skladu z ustavo. Jasno je, da je nujna mnogo večja transparentnost teh pogajanj. Do sedaj se kljub pobudam civilno-družbenih in sindikalnih organizacij ta položaj ni znatno izboljšal. Skratka, priča smo zelo skopim uradnim informacijam, hkrati pa obstajajo tudi izredno omejujoči mehanizmi za dostop do dokumentov, tudi za poslance Evropskega parlamenta, da ne govorimo o tem, kako smo poslanci Državnega zbora zelo skopo informirani. Nekaj pobud smo v Združeni levici dali, nekaj malega se lahko informiramo predvsem iz kakovostnejših medijev in to je to. Govorimo pa o sporazumih, ki pravzaprav odločajo o prihodnosti vseh posameznih držav članic. Pomisleke in nasprotovanje ne le takšnemu načinu sprejemanja, ampak tudi sporazumom samim, je izrazilo več kot tri milijone državljank in državljanov Evropske unije. Ta pogajanja pa se kljub tem jasnim odzivom in tudi na nek način kritikam evropske javnosti nadaljujejo na star način, brez kakršnegakoli sprejemanja teh kritik. Slovenija bi se morala za to zavzeti, da se tako na nacionalnem kot na evropskem nivoju pravzaprav pogajanja odprejo in se vanj vključi tako zainteresirana javnost kakor seveda tudi strokovna javnost. Še enkrat poudarjam, da gre za sporazume, ki bodo imeli zelo velik vpliv in potencialno škodljiv vpliv na celotno družbo. Jasno stališče bi morala Republika Slovenija imeti tudi do vztrajanja pri ratifikaciji takšnih sporazumov, skratka to je eden od mehanizmov za povečanje transparentnosti teh pogajanj in seveda tudi preprečevanje politike izvršenih dejstev. Položaj, ko bi nacionalni parlamenti lahko zgolj sprejeli ali zavrnili vnaprej sprejeto besedilo, ne da bi lahko dejansko vplivali na njegovo vsebino, je na nek način nedopusten z vidika demokratičnega odločanja. Še enkrat poudarjam tudi pomen dvotretjinske večine pri sprejemanju takšnih sporazumov. Nesporno gre, seveda po dostopnih podatkih iz tajnih sporazumov, za prenos suverenosti, to poudarjam še enkrat, gre za regulatorno sodelovanje, gre za arbitražni sodni mehanizem oziroma njegovo različico, ki jemljejo politično suverenost vsaki državi članici. Gre za mednarodno pogodbo, te pogodbe so jasno opredeljene v 3. členu Ustave, in zato mora biti predhodno opravljena celovita analiza. Edina študija, ki je do sedaj proučevala posledice za slovensko gospodarstvo, ne pa gospodarstvo Evropske unije v celoti, je namreč pokazala, da bodo vplivi odprave trgovinskih ovir pod črto na nek način negativni, zlasti na področju nekaterih ključnih panog, kot je, recimo, farmacevtska industrija, in pri tem niso bile ocenjene nikakršne posledice uvedbe arbitražnega mehanizma za reševanje sporov med investitorjem in državo. Skratka, gre za resno vprašanje, gre za sporazume, ki resno ogrožajo tako gospodarstvo, predvsem pa socialni status državljank in državljanov, tako bi pri takšnih sporazumih morali imeti vso previdnost ob njihovem sprejemanju. In tu se dogaja v zadnjem času veliko špekulacij, vsebine teh sporazumov so bile ves čas skrite javnosti, sedaj se rahli premiki dogajajo, vendar to še vedno ni dovolj. V Združeni levici še vedno vztrajamo na mnenju, da bi ti sporazumi morali biti del javne debate, del razprav ne samo v parlamentu, ampak v širši javnosti, ker gre za prihodnost vseh nas in v takšni situaciji bi tudi država kot taka morala sprejeti odgovornost, da zaščiti koristi in pravice lastnih državljank in državljanov. To bo mogoče le, če se bodo ta pogajanja začela odvijati transparentno, če bodo imeli parlamenti, nacionalni kot tudi Evropski, vpliv na vsebino teh sporazumov, in to lahko dosežemo le, da tudi na neki načelni ravni to zapišemo v dokument, kakršna je Deklaracija o usmeritvah delovanja Republike Slovenije v institucijah Evropske unije. Na tej točki sem želel izpostaviti to problematiko, seveda, deklaracija kot taka ima še veliko drugih pomanjkljivosti, velik del jih je Violeta že v stališču poslanske skupine izpostavila. Na tak način se pač ne moremo iti neke ustrezne politike, ne evropske ne zunanje, če naj tako rečem. Skratka, v prvi vrsti bi ob takih usmeritvah morali imeti v mislih interese državljank in državljanov in to lahko storimo le z angažirano in močno politiko, ki bo imela v prvi vrsti interese države Slovenije in šele potem tisto, kar so interesi mednarodnega kapitala in evropskih institucij.
Besedo ima gospod Jožef Horvat. Pripravita naj se gospoda Uroš Prikl in Janko Veber.
Hvala, gospod predsednik. Še enkrat vsem prav lep pozdrav! Nova Slovenija – krščanski demokrati smo med tistimi, ki pravijo, ki pravite: »Ta trenutek potrebujemo več Evrope!« Z več Evrope mislimo, da potrebujemo več uveljavljanja vrednot Evropske unije, na podlagi katerih je Evropska unija sploh nastala; tu seveda mislimo na vrednote, ki so jih vzpostavili kot temelj Evropske unije očetje Evrope. Mogoče za začetek, gospod predsednik, če dovolite, bi predlagal, da bi Vlada omogočila ponatis knjige z naslovom Za Evropo, avtorja Roberta Schumana. Te knjige danes praktično nikjer več ne najdete, Državni zbor seveda nima denarja za ta ponatis, Vlada bi to lahko našla. In mislim, da bi ta knjiga na nek način tudi zmanjšala evroskepso, ki je vedno prisotna, morda ta trenutek spet narašča. V nadaljevanju bi se želel dotakniti prioritet prvih 6 mesecev, torej, prioritet nizozemskega predsedovanja. Kot rečeno, prva prioriteta nizozemskega predsedovanja je celovit pristop k vprašanju migracij in mednarodne varnosti. Tukaj spet govorimo o vrednotah, varnost kot zelo pomembna evropska, beri, slovenska vrednota. In druga prioriteta, Evropa kot inovator, Evropa kot kreator delovnih mest. Če kaj, potem prav to v Evropi potrebujemo. Če kaj, potem prav to v Sloveniji potrebujemo. In tukaj se strinjam z mojo kolegico gospo Marinko Levičar, ki je rekla, da naši predstavniki Republike Slovenije v inštitucijah Evropske unije dobro razpravljajo o vprašanjih, ki se nanašajo na skrb za starejše, in potem dodaja kolegica, da si želi tega več tudi doma. Dvakrat podpišem to željo, to izjavo. Več tega si želimo tukaj doma. Se pravi, več skrbi, ukrepov vlade za blaginjo državljank in državljanov. Tukaj, kot sem povedal na današnji seji Odbora za zadeve Evropske unije, vidim jaz inštitucije Evropske unije, Evropsko komisijo na primer, kot našega partnerja, našo partnerico. Zato sem danes tudi naše goste na Odboru za zadeve Evropke unije naslavljal kot partnerje, kot sodelavce. Ne smemo jih gledati tako, ja, Bruselj je pa tam nekje daleč, Bruselj je pa zdaj še hujši kot Beograd, ker, poglejte, z optike Prekmurja tudi Ljubljana simbolizira inštitucije Republike Slovenije, je tudi velikokrat neprijazna, ampak to sedaj ni tema. Tema je to, kako Slovenija znotraj inštitucije Evropske unije lahko maksimalno izkoristi te potenciale, ki jih Evropska unija daje. Mi smo v tem 11-letnem članstvu v Evropski uniji naredili veliko. Uspešno je bilo črpanje kohezijskih sredstev v prejšnji finančni perspektivi in pred dnevi sem med prvimi gospe Alenki Smerkolj, ministrici, čestital, velike napore je vlagala v to in danes lahko rečemo, da imamo v vsaki vasi pravzaprav spomenik Evropske unije. Ne gre za skulpturo, gre za realizirane neke projekte, ki smo jih sofinancirali z evropskim denarjem. In to bi moralo tako biti tudi naprej in še bolj učinkovito. Ko govorim o migrantski krizi in kot sem že v stališču podčrtal pomembnost našega delovanja v Evropskem svetu, se moram spet vrniti na včerajšnje izjave gospoda Tuska, predsednika Evropskega sveta, ki je s svojo izjavo v Grčiji včeraj dal neke dokaj jasne usmeritve, upam, da se bodo tudi realizirale, da ne bo ostalo samo pri izjavi, ko je pozval vse potencialne nezakonite ekonomske migrante, od koder koli so že, da naj ne prihajajo v Evropo. Zdaj me bo kdo kritiziral, da morda mislim tudi na begunce. Ne, begunci so tisti, ki bežijo pred vojno in jim je treba pomagati. Tu bi se morala bolj izpostaviti evropska solidarnost. In gospod Tusk nadaljuje: »Grčija«, ker ja pač bil tam na obisku, »ali katerakoli druga evropska država ne bo več tranzitna država. Schengenska pravila bodo znova začela veljati.« No, prav na schengenska pravila sem 14. decembra lani opozarjal predsednika Vlade, ko sem izpostavljal zaskrbljenost zaradi vzpostavljanja mini schengna de facto. Mi imamo danes schengen de jure, samo de jure, de facto imamo mini schengen. Ali je to komu všeč ali ni, tako je. To je potrdil gospod Tusk. Me pa nekoliko čudi in tu bi morala biti naša prizadevanja, slovenska prizadevanja, ker smo v ta val kot tranzitna država močno vpeti, da se pač mi, vsaj jaz osebno in Nova Slovenija, ne zadovoljujemo se z rokom, da bomo schengenska pravila spet začeli v popolnosti reševati šele konec leta. Predolga doba. Jaz mislim, da se to da narediti, ne vem, morda v dveh mesecih. Žal nimam dovolj časa, kar se tiče teh mednarodnih trgovinskih sporazumov. Jaz sem nekajkrat poslušal gospo Cecilijo Malmström, ki je odgovorna kot komisarka za pogajanja za TTIP – Transatlantski trgovinski in investicijski sporazum. Ona pravi, da so ta pogajanja ena najtransparentnejših v zgodovini EU. Začetek je bil slab, priznam, ampak vsaka pogajanja se nekako začnejo tajno. Mi smo že imeli kar nekaj sej Odbora za zadeve Evropske unije, kolega Shaker bo to potrdil, kjer smo se s temi zadevami seznanili, ampak mi smo Vlado pooblastili, mi Državni zbor smo Vlado pooblastili, da se pogaja. Jaz ne mislim brati takšnih kupov dokumentov. Nova Slovenija – krščanski demokrati smo za več Evrope, smo za močne države, ker močne države pomenijo močno mejo.
Besedo ima gospod Uroš Prikl. Pripravita naj se gospod Janko Veber in mag. Branko Grims.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz osebno in v stranki Desus vidimo to deklaracijo nekako kot širši okvir, kot neko platformo za pripravo stališč, za samo delovanje Republike Slovenije v vseh institucijah Evropske unije. Hkrati vidimo deklaracijo tudi kot podlago, kot neko platformo za tesnejše sodelovanje vseh njenih držav članic. To je priložnost in možnost za iskanje skupnih rešitev na različnih področjih, naj navedem nekatera. Sigurno je prioritetno pridelava in sama oskrba s hrano. To je področje okoljskih in podnebnih vprašanj, ki postajajo čedalje večji problem in čedalje pomembneje jih bo optimalneje reševati. Tukaj vidim iskanje skupnih rešitev na področju ključnih gospodarskih vprašanj s poudarkom na učinkovitejši izrabi razpoložljivih resursov, predvsem pa na področju smotrnejše, optimalnejše izrabe energentov. Vidim tudi področje, kjer se morajo na vsak način odpravljati razlike med neenakomerno razvitostjo posameznih delov Evrope. Tudi v Evropi imamo zelo različno razvite posamezne dele in tudi tukaj lahko govorimo o razvitem severu in neprimerno oziroma bistveno manj razvitimi. Vidim tudi priložnosti in možnosti za učinkovitejše preprečevanje korupcije, pranja denarja in ostalih gospodarskih in finančnih mahinacij in malverzacij, vključno v isti sapi povedano tudi z doslednim in učinkovitim kaznovanjem kršilcev. Vidim tudi področje dostopnosti zdravstva, šolstva in ostalega servisa za vse državljane in državljanke Evrope. Dosledno se morajo upoštevati vse človekove pravice, enake možnosti in tako dalje. Poseben poudarek pa vidim na področju socialnih pravic in pravic najranljivejših ciljnih skupin. Tukaj bi želel izpostaviti še eden trenutek. V tako imenovanih evropskih socialnih skladih se nahaja oziroma je rezerviranih več kot 10 milijard evrov. Ta sredstva morajo biti s strani držav članic učinkovito uporabljena, saj je možno na ta način zmanjšati brezposelnost za nekaj milijonov. Govorim na ravni Evrope, posledično pa tudi verjamem, da za vsaj nekaj tisoč ali vsaj nekaj 10 tisoč tudi v Republiki Sloveniji. Poseben poudarek tukaj gre za odpravljanje tako imenovane dolgotrajne brezposelnosti. Tukaj gre za dva segmenta. Gre za brezposelnost mladih, ki ga Evropa prepoznava kot ključen problem in tukaj želim izpostaviti kot pomemben ukrep sprejem programa jamstva za mlade, pripravljen pa je prav tako osnutek novega paketa ukrepov za mlade za obdobje 2016–2020. Verjamemo, da bo s tovrstnimi ukrepi, s tovrstnimi možnostmi in orodji, da se bo s tovrstnimi orodji brezposelnost mladih bistveno bistveno zmanjšala. Prav tako pa je treba v isti sapi povedati, da ni problem samo brezposelnost, dolgotrajna brezposelnost in brezposelnost mladih, temveč tudi brezposelnost starejših oseb, to so osebe stare 55 in več let, ki imajo ogromno znanja, ogromno izkušenj, ogromno energije in pripravljenosti za delo, pa ostanejo brez službe. To je ista ciljna skupina ljudi, ki lahko s svojim znanjem bistveno prispeva za dobrobit države in družbe kot celote. Pri ukrepih, ki jih tudi v Sloveniji že izvajamo, verjamem, da se bo tudi brezposelnost te ciljne skupine bistveno zmanjšala in potem bomo lahko govorili o medgeneracijskem dialogu v pravem pomenu besede. Hkrati seveda z zmanjšanjem brezposelnosti se zmanjšuje tudi pritisk na socialno državo, zmanjšuje se pritiska na izplačevanje transferov posameznikom in gospodinjstvom iz naslova socialnih pravic in tako dalje, hkrati pa se povečuje skozi plačevanjem prispevkov v obe blagajni in davkov v proračun tudi uravnoteženost državnega proračuna in uspešnejše delovanje. Iz same deklaracije želim izpostaviti še to, kar se mi zdi zelo zelo pomembno: enakost žensk in moških, enakopravno obravnavanje obeh spolov na vseh področjih, tudi v politiki in tudi v gospodarstvu. V nadaljevanju pričakujemo sveženj ukrepov za boljše usklajevanje družinskega in poklicnega življenja, kar je predpogoj, da so državljani in državljanke srečni, zadovoljni, z njimi pa ima možnost za večji napredek tudi sama družba kot celota. Želel bi se dotakniti še mnogokrat prezrtega dejstva o enakopravnem obravnavanju vseh oseb ne glede na njihovo versko prepričanje, ne glede na njihovo invalidnost, ne glede na njihovo starost in ne nazadnje tudi ne glede na spolno usmerjenost. Jaz mislim, da predmetna zakonodaja mora omogočiti vsem prebivalcem in prebivalkam Evrope enake možnosti, enake pogoje za življenje in delo. Pridružujem se seveda vsem tistim, ki pozdravljate več ukrepov, več aktivnosti, več pogovarjanja in ne nazadnje tudi rezultatov na področju obravnavanja starejših oseb, na področju demografske politike, saj kot vemo, Evropa ne samo Slovenija je starajoča se družba. Temu področju bo treba nameniti več pozornosti, v končni fazi pa tudi več finančnih prispevkov. Jaz verjamem, da bo deklaracija, ki ji dajemo zagotovo pomembnost tudi v Poslanski skupini Desusa ne samo mrtva črka na papirju, ampak se bo skozi aplikativne učinke tudi udejanjila in imela pozitiven vpliv na vse državljane in državljanke. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Janko Veber, pripravita naj se mag. Branko Grims in Violeta Tomić.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Pri usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju 2016–2017, sicer kratko obdobje, vendar verjetno da zelo pomembno, bi bilo vendarle potrebno, najbrž da se še več truda vložiti v to, da se poskuša analizirati posledice gospodarske in finančne krize na delovanje držav in finančnega in gospodarskega sistema znotraj EU. Če na kratko povzamem samo posledice v Sloveniji od leta 2007 do 2012, smo v temu obdobju v času od gospodarske in finančne krize izgubili kar 59 tisoč delovnih mest. In znano je, da je tudi znotraj Evropske unije in tudi znotraj držav evroskupine pravzaprav najpočasnejši princip reševanja te gospodarske in finančne krize, posledično seveda tudi zelo veliko mladih ostaja brez možnosti ustrezne zaposlitve. Ta deklaracija v enem delu zelo jasno govori o tem, da je treba poskrbeti za mlade. Tudi v temu letu 2016, 2017 bi bilo treba zelo veliko pozornost nameniti prav sistemom reševanja zaposlovanja mladih znotraj celotne Evropske unije. Tukaj bi želel izpostaviti naslednje, da bi bilo vendarle potrebno znotraj Evropske unije narediti resno analizo o tem, v kolikšni meri so bili uspešni programi tako imenovanega stiskanja in varčevanja, kakšne posledice so ti principi imeli na padec gospodarske rasti v posameznih državah, tudi izgubo delovnih mest. Nenazadnje mislim, da bi bilo znotraj sistema Evropske unije zelo koristno obravnavati študijo, ki jo je naredila sicer Avstrija, ki ugotavlja, da so tudi posledice ukrepov Evropske unije proti Ruski federaciji zelo resne. Namreč, ta študija Avstrije izkazuje, da je ukrep EU proti Ruski federaciji ustvaril za 100 milijard evrov izgub in da je terjal izgubo 2,5 milijona delovnih mest. Če želimo aktivno pristopiti k temu, da povečamo gospodarsko rast, da povečamo možnost zaposlovanja, da povečamo perspektivo za mlade, potem je seveda tudi zelo modro in potrebno, po mojem mnenju, analizirati te odločitve, sicer gredo vsi koraki v napačno smer, čeprav se javno govori, da se rešuje te probleme, ampak ukrepi na drugi strani kažejo, da temu ni tako, torej zelo resna analiza tega dosedanjega delovanja znotraj stiskanja ljudi in seveda zmanjševanja javne porabe in seveda embargo proti Ruski federaciji. V tej luči je tudi zelo pomembno dejstvo, da je v izjemno pomembni fazi tudi tako imenovani trgovinski sporazum med EU in Združenimi državami Amerike. Ni nobena skrivnost, da si tudi zdajšnji predsednik Združenih držav Amerike želi, da bi bil pravzaprav ta sporazum sklenjen še pred iztekom njegovega mandata. In ker je to ravno zopet to obdobje 2016–2017, o katerem govorimo pri tej deklaraciji, je zelo pomembno vendarle tudi upoštevati resna opozorila, ki jih je dala tudi slovenska ekonomska stroka, da lahko ta trgovinski sporazum naredi največ negativnih učinkov prav pri panogi motornih vozil, pri naši primarni industriji, rudarstvu, transportu, kemični in kovinski industriji in seveda tudi pri kmetijstvu in ribištvu. Če se samo opremo na kovinsko industrijo, kemično industrijo, transport, proizvodnjo motornih vozil, lahko govorimo o tem, da so lahko negativne posledice na naše paradne gospodarske konje. In če dopustimo, da se ta proces izpelje na način, da pravzaprav ne bomo imeli možnost v posamezni državi sprejemati ukrepe za izničenje zelo težkih posledic na področju gospodarstva in seveda potem tudi na položaj ljudi, je bistveno več truda potrebno vložiti dejansko v ta proces pogajanj. Tudi usmeritve, ki so bile nekako izpostavljene tudi z vlaganjem amandmajem, so po mojem mnenju res zelo resne in jih je treba resno analizirati in upoštevati pri teh pogajanjih. Torej, informiranje javnosti, informiranje gospodarstva in nenazadnje pripeljati tudi do te točke, da so nacionalni parlamenti tisti, ki naj odločijo, ali se v ta sporazum gre ali ne. Glede varnostne in skupne politike, zunanje politike Evropske unije bi tukaj na tej točki mogoče v največji meri izpostavil prav kibernetsko varnost. Gre za področje, ki ima lahko bistveno večje posledice, kot jo ima ena klasična vojna. To je dejstvo, ki se ga moramo v še večji meri zavedati prav v Sloveniji. Res je, da se je nekaj na hitro naredilo ravno ob obisku namestnika generalnega sekretarja Nata v Sloveniji, vendar bistveno premalo, da bi lahko govorili o učinkoviti kibernetski varnosti. Namreč, zelo hitro se lahko zgodi, da se nam sesede sistem, preko katerega delujejo podjetja, preko katerega deluje država, preko katerega delujejo seveda javni zavodi in tako naprej, s tem seveda lahko pade država v zelo težko situacijo. Na to opozarjam še posebej zaradi tega, ker se je tudi v zadnjem obdobju očitno zgodil preskok pri porabi telefonskega omrežja, torej državni organi vključno z Državnim zborom, smo, mislim da, s 1. 3. 2016 prešli na tujega operaterja, prej smo imeli te storitve pri nacionalnem operaterju, zdaj imamo te storitve pri tujem operaterju. Ali je bil izčiščen pri tem tudi vidik kibernetske varnosti ali se je upošteval samo ekonomski vidik, torej najcenejša storitev, je seveda vprašanje, ki najbrž, ne najbrž, prepričan sem, da potrebuje jasno analizo in jasen odgovor, ali se zavedamo, kaj počnemo. Glede investicij in rasti ter umeščenosti Slovenije znotraj evropskega prostora je pa zagotovo ključen projekt drugi tir, tretji pomol Luke Koper, seveda tudi Karavanški predor, ki se praktično že nahaja v takšni fazi, da ni nobenih skrbi, ali bo ali ne. Ampak prav Luka Koper, tretji pomol, drugi tir, so tisti projekti, ki bodo v letu 2016 Slovenijo umestili kot pomembno državo znotraj EU ali pa jo prepustili pravzaprav drugim interesom. V uvodni predstavitvi predsednika Vlade sem lahko zelo jasno zasledil, da vidi to rešitev znotraj Evropskega sklada za strateške naložbe, tako imenovanega Junckerjevega sklada, kar pomeni, da tudi predsednik Vlade še vedno zagovarja iskanje zasebnega vlagatelja v izgradnjo drugega tira. V enem letu in pol, ko je že jasno, da zasebnega vlagatelja ni, me to zelo skrbi, kajti vmes izgubljamo tudi možnost za črpanje nepovratnih sredstev za gradnjo drugega tira. To je tista usmeritev, ki lahko v letih 2016, 2017 Slovenijo zapelje v popolnoma napačno smer. Tako še enkrat zelo resno opozarjam na to, da se je vendarle treba odločiti in reči, ali bo država zgradila ta tir. Jaz mislim, da ga tudi zelo učinkovito lahko zgradi prav skupaj z Madžarsko in da potem tudi odpadejo vse tiste bojazni, ki jih minister za finance izpostavlja, češ, bomo posegli v tisti nivo, limit zadolženosti in tako naprej. Če dve državi skupaj stopita, se tudi ta vložek prepolovi in je zadeva bistveno izvedljivejša, kot se ta hip poskuša prikazovati, ko se čaka na ta Junckerjev sklad in na zasebna sredstva. Če ta položaj Slovenija v letih 2016, 2017 izgubi, povratka, lahko mirno rečem, v ta sistem uspešne države ne bo. In to je resno vprašanje, ki ga moramo dokončno rešiti v čim krajšem času v Sloveniji in potem tudi čim bolj učinkovito delovati znotraj Evropske unije. Rad bi izpostavil tudi izjemno pomembno vlogo in vodilno vlogo Slovenije znotraj Evropske unije, to je vloga na področju civilne zaščite, ki jo ima Slovenija na Zahodnem Balkanu. To je eden od projektov, kjer ima Slovenija resnično izjemno pomembno vlogo, vodilno vlogo. Tudi na ostalih področjih bi zagotovo Slovenija lahko to vlogo imela, če ne bi prepuščali tako pomembne odločitve, kot je pri bančnem sistemu, kot je tudi pri številnih težavah, ki jih imamo pri poplačevanju varčevalcev, če ne bi gledali na to z nekim oddaljenim očesom in premajhnim zavedanjem, da pravzaprav izgubljamo tudi trg in priložnost za vodilno vlogo, ki jo na tem območju zagotovo Slovenija lahko ima, prav primerljivo s tem, kar dosegamo na področju civilne zaščite. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta Tomić. Pripravi naj se gospa Marinka Levičar.
Hvala za besedo. Pozdravljeni vsi! V Združeni levici smo amandma vložili zato, ker je vprašanje tajnih trgovinsko-investicijskih sporazumov ena ključnih zadev za Slovenijo kot tudi za vse druge države Evropske unije v tem trenutku. Neverjetno se nam zdi, kako politični akterji vseh barv kar zlahka pristajajo na ta način pogajanj in na popolno nedemokratičnost in nenazadnje na samo logiko sporazumov. Res je, kot pravi kolega Horvat, bila je tu evropska komisarka Malmstromöva, ki je rekla, da so ta pogajanja ena najtransparentnejših v zgodovini Evropske unije. No, ta njena izjava mene močno skrbi, kajti če so ta pogajanja najtransparentnejša in najdemokratičnejša, potem res ne vem, kje smo v Evropski uniji. Gladko se ignorira več kot 3 milijone podpisov evropskih državljanov. Če bi bilo to karkoli zares dobrega za državljane, verjemite mi, da bi reklamirali z jumbo plakati povsod, ne pa, da so tajna, skrita, in da so se odprla šele na pritisk civilne iniciative. Tudi smo mnenja, da bi morali ljudje imeti pravico odločati o teh najpomembnejših stvareh in ključnih vprašanjih za našo prihodnost. Zato smo tudi mnenja, da bi pri podpisu TTIP seveda morali imeti referendum, kajti stvari so bolj resne, kot si predstavljamo. Imeli smo nekaj raziskav in študij, ki sta jo izvedla Jože P. Damijan in Črt Kostevc, oba iz Ekonomske fakultete. Ta študija je povedala, da bo imela zanemarljive gospodarske učinke na Slovenijo, seveda pa vsi vemo o negativnih aspektih teh sporazumov, ki so zniževanje delavskih, socialnih, prehranskih, okoljskih, potrošniških pravic in standardov. Skratka pripravljamo, želimo si, da bi jasno zapisali, da gre za prenos suverenosti Slovenije in da bo v primeru Zakona o ratifikaciji potrebna dvotretjinska večina v parlamentu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marinka Levičar, pripravi naj se gospod Tilen Božič.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Še enkrat lep pozdrav vsem! Kot vsi sami veste, je deklaracija zelo obsežna, zato so jo tudi obravnavali vsi odbori, kajti zajema res vsa področja delovanja naše države v evropskih institucijah in seveda tudi doma. Glede na obsežnost tega gradiva, sem se nameravala v svoji razpravi opredeliti samo na poglavje, ki govori o enakosti in socialni vključenosti, širše področje sociale. To se mi zdi za našo stranko zelo pomembno, pa tudi za mene osebno, ker to področje res najbolje poznam. V tej deklaraciji je v zvezi s tem zapisano, da staranje prebivalstva zahteva več vlaganj v aktivno in zdravo staranje. Naj povem, da se je Slovenija v to kar močno vključila. V Sloveniji deluje projekt AHA.SI, mogoče je še končan, ne vem. Pred dvema letoma se je začel, sem tudi sama v tem projektu sodelovala in ta projekt predvideva, kaj vse moramo narediti na vseh področjih, ki bodo pripomogli, da bo slovenska populacija, ki se tako močno stara, bolj kot vsi ostali evropski narodi – demografski kazalci za nas so manj ugodni kot za druge evropske države –, dosegla, da bodo ljudje čim dlje živeli zdravo in kvalitetno življenje. Na ta način bomo lahko zmanjšali stroške za zdravstvo, ki se bodo sicer abnormalno povišali. Povišali se bodo tudi stroški za pokojnine, zato mislim, da projekt, ki ga ima Slovenija, da bo letos pripravila belo knjigo o spremembah v pokojninski zakonodaji, ne bo dovolj za obvladovanje teh sprememb. Pokojninska reforma oziroma ZPIZ-1 in ZPIZ-2 prinašata zadovoljive rezultate, vendar ne dolgoročno. Dolgoročno bo treba kar temeljito zarezati v ta pokojninski sistem, vendar kot nas opozarja tudi Evropska komisija – poročilo za leto 2016, smo ravno danes obravnavali na odboru za Evropske zadeve –, Slovenija ni naredila do sedaj še dovolj oziroma bistveno premalo za obvladovanje demografskih sprememb. Kot sem že rekla, v Sloveniji smo res na tem področju premalo naredili, in če ne bomo več, bo lahko preveč preveč trpel tudi državni proračun. V to nikakor ne smemo iti. Ne smemo pa seveda iti tudi v to, da bi se zaradi tega, ker bo upokojencev več, ker bo bistveno več starejših prebivalcev, siromašile pokojnine. Pokojnine so že zdaj na tako nizkem nivoju, da moramo s temi reformami stremeti k temu, da se bodo zvišale ne samo ohranile na sedanjem nivoju. Tudi na to nas Evropska komisija v enem od drugih poročil opozarja, da moramo storiti več, da bodo pokojnine take, da bodo zagotavljale solidno preživetje v starosti. Na kar dveh pomembnih področjih nas v Sloveniji čaka še veliko dela v prihodnosti. Kot sem že v svojem uvodu omenila, upam, da bomo tem zahtevam kos. Tudi zakon o dolgotrajni oskrbi se v Sloveniji preveč časa že odmika. Tudi zdaj v tem mandatu, ki praktično traja že drugo leto, čakamo, da ga bomo uredili z reformo zdravstva. Minister Koprivnikar je v svojem prejšnjem obdobju dela naredil zelo dober osnutek zakona o dolgotrajni negi in oskrbi, ki pa je spet obležal ne vem kje, v kakšnih klopeh. Sodelovala sem tudi pri predstavitvi tega njegovega osnutka zakona o dolgotrajni oskrbi in ta osnutek ne bi zahteval veliko dodatnih sredstev, v bistvu zelo malo. Šlo naj bi za prerazporeditev sredstev iz drugih virov, tako iz pokojninske blagajne, kjer zdaj zagotavljajo dodatek za pomoč in postrežbo, pa iz občinskih sredstev, kjer zagotavljajo neka sredstva za nego na domu že zdaj starejšim prebivalcem in tako naprej. Jaz mislim, da ne bi bil potreben zelo velik napor, da bi ta zakon o dolgotrajni oskrbi tudi sprejeli. Desus se že dalj časa zaveda teh demografskih sprememb, zato smo tudi zelo pritiskali na to, da bi bil sprejet rezervni demografski sklad, že od vsega začetka, to smo tudi zapisali v koalicijsko pogodbo. Žal, do tega še ni prišlo, čeprav smo nek osnutek že dobili, in to spet na našo zahtevo Ministrstvu za finance. Jaz sem se v svojem preteklem obdobju kar precej ukvarjala z gerontologijo in tudi z ljudmi, ki so sodelovali na tem področju in glede teh zakonov, ki sem jih omenjala, so mi nekako rekli, bivši ministri za zdravje, da je bila glavna ovira na področju financ. Ko bodo enkrat finančni ministri za to, da se to področje uredi tako, kot je treba, bo ta zakonodaja sprejeta. Jaz upam, da bo naš finančni minister tudi prisluhnil pri sprejetju tega zakona o rezervnem demografskem skladu in da se bo vanj nateklo dovolj sredstev za solidne pokojnine v prihodnosti, ko bo upokojencev še bistveno več, in tudi da bomo nekako obvladovali ta izziv, da bo mlade generacije več oziroma delovno aktivnih prebivalcev. To pa je spet posebno vprašanje, ki bi lahko zahtevalo kar precejšnjo razpravo, vendar jaz mislim, da danes ni čas za to, da pa se bomo lahko o tem pogovarjali v bližnji prihodnosti. Hvala lepa za enkrat.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tilen Božič, pripravi naj se gospod Primož Hainz.
Hvala za besedo. Jaz bom začel s nekaj manjšimi pomanjkljivostmi, vsaj tako kot jih jaz vidim, potem pa bom nadaljeval s tistimi pozitivnimi vidiki tega dokumenta, ki mislim, da jih je bistveno več. Prva zadeva – še vedno pa mislim, da je bil narejen napredek že od tistega, kar je bilo v preteklosti –, je v ambicioznosti nekih zastavljenih usmeritev. Po eni strani je res, da gre nekako tudi za diplomatski dokument, v katerem zelo mehke besede oziroma usmeritve lahko povedo že zelo veliko, pa vendar bi si želel v določenih točkah malo več. V katerem smislu? Tudi v tem, kako tisti dokument Sveta, ki je bil pripravljen in tam kjer so predvideni cilji, kako se dejansko do vsakega posamičnega cilja opredelimo mi kot Republika Slovenija, da bi potem tudi še malo bolj neposredno odražal te naše interese, naš plan, ker če je to dovolj jasno vemo pri sebi pa vsi v isto smer potem veslamo, to lažje potem skomuniciramo tudi drugim in nas potem konec koncev lažje kje upoštevajo, tam, kjer bi mi to tudi želeli. Kar se tiče napredka. Vsekakor, letos smo dobili ta dokument prej, to je dejstvo, smo se lahko tudi z njim več ukvarjali, se več pogovarjali in tudi pridobili več pojasnil, to je definitivno prednost. V prihodnje pa morda bo lahko še kakšen dan prej tukaj pri nas. Je pa tudi res, da obstajajo objektivni razlogi, zakaj to ni možno. To bom tudi potem pojasnil. Naslednja zadeva, predlaganih je bilo nekaj amandmajev. Mislim, da smo se kar solidno pogovorili, predvsem z Združeno levico, da so bile potem z nekaterimi amandmaji odborov vnesene nekatere izboljšave. Če grem naprej na vsebine, ki so ključne, se mi zdi, da so dobro postavljene. Kadar se pogovarjamo o tej ekonomski monetarni uniji za večjo stabilnost evropskega gospodarstva, mislim, da je sorazmerno dobro artikulirano vse. Ko govorimo o neki finančni uniji in tako naprej, dostikrat se pogovarjamo o bančni luknji in tako naprej, pogovarjamo se o avtonomiji Banke Slovenije, tu pa tudi tisti vidik, ki je izjemno pomemben, se pravi, da so na razpolago takrat, ko gre kaj narobe, tudi ustrezni mehanizmi. Ti mehanizmi se gradijo. Marsikaj je bilo že narejenega. V kratkem, tudi Slovenija to podpira, bodo še številni drugi, da na koncu ne bo proračun tisti, ki nastrada, ampak vedno več faz prej, tistih odgovornih, ki morajo za to plačati, da na koncu ne nastradajo davkoplačevalci. Republika Slovenija tudi podpira namero Evropske komisije, da predlaga osnovno raven socialnih pravic. Mi imamo v Sloveniji solidno to zastavljeno oziroma zelo dobro v primerjavi z nekaterimi drugimi državami. Tudi ta vlada je dala kar nekaj poudarka temu področju, tudi skozi proračun. Vsekakor neka osnovna mreža na ravni sociale, vsaj proučitev tega, kakšne so možnosti in tako naprej, je nekaj dobrega, mislim, da lahko tudi nekaj pozitivnih izkušenj Slovenija pri tem poda. Normalno, da to tudi potem podpira. Tudi kar se tiče širokega nabora ukrepov za zniževanje brezposelnosti in revščine. Marsikatere ukrepe Slovenija že učinkovito uporablja. Recimo, če pogledamo enega izmed boljših kazalcev brezposelnosti mladih. V enem letu nam je strmo, se pravi, v primerjavi z vsemi državami naokoli, padla. Se pravi, brezposelnost mladih je bistveno nižja kot v enakem času pred enim letom. Če gremo naprej, potem kar se tiče unije kapitalskih trgov. Tu je potem tudi rečeno, da je treba upoštevati različne stopnje razvitosti in velikosti kapitalskih trgov članic. Seveda, mi smo manjša država, razvitost našega trga je drugačna kot tistega, če rečemo finančnega ali kapitalskega jedra, Evropa starih držav članic, velikih držav članic. In tu je pomembno, da se upoštevajo naši interesi, ki so morda nekoliko drugačni. Tu seveda potrebujemo drugačno obravnavo predvsem zaradi tega, ker dejstvo je, da kadar se začne neka kriza, gospodarska, finančna, tako kot se je zgodilo pri nas, je to tako, kot da nekdo pade v eno zmrznjeno reko. In prvo, kar začne, začne kri iti iz rok in ostalih okončin proti srcu. In mi pač smo malo dlje od srca in tu je zelo pomembno, da so taki mehanizmi, da Slovenija zagovarja take mehanizme, ki bodo tudi nam omogočali, da v težkih časih lahko tudi pri nas ta trg ostane toliko dinamičen, da dodatno ne poglablja krize. Vsekakor, kot je zastavljeno tu v strategiji s strani Vlade, mislim, da je to dobro. Kar se tiče razvojne usmeritve proračuna Evropske unije. Tu je tudi pomembno, da se Slovenija postavi zase in pove, kaj je za nas pomembno. Pomembna je kohezija, mi smo pač v neki fazi, ki ni še tako visoko, kar se tiče investicij in razvoja infrastrukture in vsega tega, kot je na evropski ravni. Zato je normalno, da si zato bomo oziroma boste tudi kot vlada prizadevali na vseh teh ravneh, tukaj naprej tudi vezano na razno razne investicije. Za nas je infrastruktura na nek način ključnega pomena, da imamo v Sloveniji konec koncev, če gremo pogledati železnice, mene kot nekoga, ki prihaja z Obale, mislim, da moram to omeniti, recimo, drugi tir na dveh koridorjih hkrati in da je tu denar za razvoj teh omrežij, za celotno železniško omrežje, za zagotovitev drugega tira, ki je najbolj ozko grlo, da se to premakne naprej in v naslednjih perspektivah tudi dodatno vlaga v preostali del infrastrukture. Kar se tiče drugih zadev, ena izmed pomembnih zadev, ki je tu notri, je tudi to, da se zavedamo, da smo v kar treh makroregijah od štirih, ki obstajajo na ravni Evropske unije, v eni od teh bomo tudi predsedovali, neke regionalne interese bomo lahko bolje artikulirali in se tudi tu znotraj našli. Prevzemanje teh vodilnih vlog oziroma tako v dajanju pobud kot vodenju, nudenju neke infrastrukture, da se tudi regionalne politike razvijajo, je to vsekakor pozitivno. To kaže, da Slovenija je projektivna, da ne sedi nekje zadaj in posluša, kaj se bodo drugi zmenili, ampak daje svoje predloge na mizo in je tako tudi možnost, da se jo pri tem podpre. Še številne druge točke so tu, vendar ne bi zdaj o njih, ker mislim, da bodo še kolegi kaj o tem povedali. Bi se pa opredelil do nekaterih razprav. To je tisto, s čimer sem začel na začetku. Očitano je bilo, da je bilo lani 6 mesecev zamude pri posredovanju v Državni zbor, zdaj 3 mesece zamude. Eden izmed ključnih dokumentov, dokument Sveta, je bil sprejet 3. decembra 2015. Mi smo ta dokument prejeli v Državni zbor v decembru, še vedno v decembru. Res je, da smo zdaj že marca meseca, ampak dejstvo je, da tako pomemben dokument, kot je ta, gre praktično skozi vse odbore Državnega zbora. Kar pomeni, da je 2-mesečni rok – plus dva meseca in pol, kolikor bo trajalo, da bo svojo nalogo Državni zbor opravil – normalen, ker mora iti skozi vse odbore, si je treba vzeti čas, se je treba o tem pomeniti. Vlada se je tudi pri vsaki točki opredeljevala do naših vprašanj in nam postregla z odgovori. Dejstvo je, da pretežni del časa v tem postopku si je vzel Državni zbor, ne Vlada. Se pravi, tu je vseeno treba biti toliko korekten, po mojem mnenju. Nadalje, v enem izmed stališč je bilo tudi povedano, kar se tiče močnega evra in vpliva na Slovenijo, mislim, da je bila omenjena Nemčija. Če pogledamo, kaj se je dogajalo v zadnjem času in kakšno je razmerje, recimo, evro–dolar od 2014 naprej, ko je šlo, mislim da, za 1,4 proti 1,1 in dejstvo, da imamo ekspanzivno monetarno politiko v tem smislu, da se 60 milijard evrov vsak mesec plasira. Se pravi, se dejansko utapljamo v denarju in poplavljamo ta trg. Pomeni, da Evropska unija intenzivno dela na tem, da se vrednost tečaja evra zniža, da bo tudi Evropska unija izvozno bolj konkurenčna, da se zažene nov val investicij in tako naprej. In koristi od tega ima definitivno tudi Republika Slovenija, sicer posredne, ki pa niso majhne. Recimo, če Nemčija izvaža v ZDA, če Slovenija dobavlja nemškim podjetjem, je logično, da to potegne tudi slovenske izvoznike ven. In če pogledamo, kako je rasel BDP, kakšna je struktura tega, kako se razvijajo naši izvozniki, kako so, konec koncev, izboljšali svoj finančni položaj tudi na račun tega, da znižujejo obseg zadolženosti in da imajo neke zaloge denarja za investicije in za nove posle, je dejstvo, da ta del politike koristi tudi nam. Jaz ne rečem, da Slovenija vodi evropsko monetarno politiko, ampak definitivno pa ni res, da se dela na škodo Republike Slovenije, ker tu je konkreten primer, kako imamo tudi mi nekaj od tega. Nadalje je kolega Vatovec govoril o transparentnosti TTIP. Jaz mislim, da je bilo tu kar nekaj pomembnih korakov narejenih tudi na račun tega v prejšnji deklaraciji. Tam smo se ukvarjali s to transparentnostjo, kaj zagovarja Slovenija. Mislim, da je Slovenija to tudi uspešno zagovarjala, glede na to, da imamo na Ministrstvu za gospodarstvo možnost vpogleda v te dokumente – in to, kar se tiče parlamentarcev, velja, vključno z Združeno levico. In druga zadeva, tu je bila dodana še naslednja stvar. Če greste gledat, kako zdaj zgleda neka spletna stran ali pa dostopnost do dokumentov v zvezi s temi pogajanji, ali pa kako je zgledala, recimo, leto in pol, dve leti nazaj, sedaj imate res tam objavljene številne dokumente, zelo pomembne. In mislim, da je korakov v zvezi s transparentnostjo tega postopka bilo narejenih kar nekaj, in to pozitivnih. Je pa tudi res, za moje pojme transparentnost ima tudi neko mejo, vendar v tistem delu, kjer pa potekajo pogajanja in se predstavljajo neki interesi, neka pogajalska izhodišča, jih je pa malo nerodno tekom takega pogajanja oziroma tekom samega kroga razkrivati, ker bi to lahko bilo škodljivo za Evropsko unijo, posredno pa škodljivo tudi za nas. Podobno kot v primeru arbitražnega postopka, ki zdaj poteka. Seveda bo ta postopek verjetno transparenten, pa se bo za nazaj lahko čisto vse pogledalo, pa se bo tudi ustrezno komuniciralo in tako naprej. Ampak v tisti fazi, ki je pa najbolj občutljiva in potekajo pogajanja, tajna, se predložijo dokumenti in tako naprej, pa ta del mora biti za moje pojme tudi zaradi varovanja naših interesov do določene mere nekoliko manj, ne bom rekel transparenten, ampak zaprt. Če nekako zaključim, ker sem si izgleda že kar dosti časa vzel. V primerjavi s prejšnjo, mislim, da je boljša, je bolj jasna, je bolj koncizna oziroma konkretna, je dober dokument za to, da bodo vsi, konec koncev vlada pa lahko rečemo tudi na nek način za nas, da se glede tega, da smo se nekaj, ko se bo to sprejelo, da je to dogovor, da potem na koncu veslamo vsi v isto smer, vsaj kar se tiče zastopanja in zagovarjanja interesov Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Primož Hainz, pripravi naj se gospod Matjaž Nemec.
Hvala lepa, gospa podpredsednica za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Seveda ne bom začel s tem, da je dokument pomemben, ker seveda to vemo, da je pomemben, ampak treba je pa seveda reči, da soglašam s tistim esejistom oziroma pisateljem, ki je včeraj rekel: »Življenje je preveč enostavno, da bi se držalo dokumentov.« Rekel je sicer še nekaj drugega ampak, v redu ta del citata se nanaša na to današnje delo. Problem Evropske unije v temu trenutku je vprašanje, ali je to konfederacija ali federacija, to so klasični izrazi, mi smo, bi rekel, prešli preko tega. Torej konfederacija ni več, tukaj skoraj ni več nobenega dvoma, smo šli preko, ampak federacija pa še nismo, če lahko tako rečem. Tukaj se zdaj rahlo zalomi naš odnos do teh vprašanj. Skratka nismo še ena država, ampak, saj pravim, tudi konfederacija kot takšna pa nič več. Imamo pa seveda na tem tudi notri torej težave, namreč prva težava je gotovo finančna, gospodarska, ekonomska, ta Evropska unija se gotovo preveč ukvarja z velikim finančnim kapitalom, ki ga rešuje dnevno in skoraj, bom rekel, brez-skrupulozno, če vzamemo primer reševanja bank v Grčiji, tudi Sloveniji seveda. Te rešitve so zelo boleče za nas, rešujemo pa v bistvu veliki finančni kapital, ki je ne samo evropski, celo transnacionalen. Imamo moralne težave. Evropa je bila zgrajena na humanizmu, razsvetljenstvu, če hočete, predvsem na boju za mir v Evropi, to je bilo temeljno izhodišče, ampak danes se Evropa precej vede po ideoloških kriterijih. In tukaj seveda imamo ali pa jaz imam težave, kajti ideologija ne bi smela biti nek temeljni princip, kako rešujemo vprašanje beguncev, o katerih je toliko govora, kajti vidimo, kako se ta ločnica, ta odnos pravzaprav včasih oblikuje izjemno jasno in tudi na nek način nesimpatično. Ali pa, če hočete, tudi vprašanje, ki je bilo danes že omenjeno, odnos do sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropo, torej ta trgovski sporazum, s stališča kmetijske politike je ta sporazum 100 % škodljiv, ob pripombi, da seveda ta sporazum seveda še ni dokončen tekst, ampak vendarle, kjer seveda evropski poslanci glasujejo po strankarski, torej po ideološki ne pa v interesu lastnega, torej slovenskega naroda. Sploh imamo Slovenci s to globalizacijo celo vrsto težav in zato sem pristaš tega, da je treba na področju kulture, na področju jezika nekaj narediti. Lahko da naredimo vse, kar je dobro, ampak vsaj na nek način moramo, tudi vprašanje zadnjih kvot, recimo, pri radijskih programih, da mora biti slovenska glasba predvajana preko dneva, je bilo izrazito samo vprašanje, kakšen je naš odnos do slovenščine kot temeljnega jezika, ki ga poskušamo ne samo prodajati ali pa ne samo poslušati poslušalce, kaj mislijo, ampak predvsem tudi vzgajati poslušalce v smislu tega. Če mimogrede rečem, glasbeniki so reagirali, ker to vprašanje že leta in leta zanemarjamo. In kaj so naredili? Torej na Evropski popevki, EMA, smo seveda videli, da so prepevali večinoma v tujem jeziku. To seveda je že rezultat neke vzgoje, ki je žal ni bilo. Seveda velja pa to seveda za vso kulturo ne samo za jezik. Na kulturi kot identiteti evropske kulture in seveda tudi slovenske nacionalne je Evropa pravzaprav zrasla. Poziv, bom rekel, enostaven poziv, ki ga slišimo včasih: »Sem za močno Evropo!« Veste, jaz nisem za močno Evropo. Močne rešitve so vedno skrajne rešitve, so praviloma zelo vprašljive odločitve. Jaz sem za demokratično Evropo. Sem za ekonomsko demokratično Evropo, pomeni, da so revni, enakovrednim bogatim, da je treba tukaj najti socialno ravnotežje, da seveda ne moremo vseh starejših enostavno postaviti na stranski tir, da ne morejo preživeti. Skratka, vsi moramo živeti človeka vredno življenje, potem bo Evropa demokratična in seveda tudi Slovenija. Sem za politično demokratično Evropo, to ne bi ponovno razlagal, ker poznamo te probleme. In sem seveda za ekološko osveščeno Evropo, vse skupaj v boju, kot sem prej že rekel, za mir, ki je v Evropi nujno potreben oziroma svetu tudi sicer, ker mir je temeljni pogoj, vse ostalo, če ni miru, je seveda nekako brez pravega smisla, političnega smisla. Vse skupaj pa je seveda odvisno od nas samih, torej ne od dokumenta, odvisno od tega, kako se bomo vsak dan vedli pri našem delu odgovorno in seveda, poudarjam, demokratično. Dokument pa mislim, da v temelju, v globalu te stvari zajema in seveda z njim soglašamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Nemec, pripravi naj se mag. Andrej Šircelj.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav vsem skupaj! Kar nekajkrat je bilo poudarjeno, da je to izjemno pomemben dokument za delovanje Evropske unije. Sam pa bom rekel oziroma sam ne bom dajal toliko teže temu dokumentu, ker namreč ne samo v naši državi, tudi v Evropski skupnosti je bilo kar veliko napisanega, veliko izpovedanega, ampak manj narejenega. Jaz bi v svojem nagovoru predvsem rad izpostavil in dajal vrednost ljudem Slovencu, Evropejcu, svetovljanu, ne pa toliko več zapisani črki ali pa izgovorjeni besedi. V svojem bistvu naj bi bila deklaracija neko vodilo, ampak kaj ko se Evropska unija sooča s težavami, katerih nihče ni znal dobro predvideti in se nanj odlično pripraviti, kaj šele ustrezno odgovoriti. Namreč, če se spomnimo, v začetku preteklega leta smo veliko poudarka dali na nek način reševanju financ, finančnih trgov ali pa bančnih storitev, na nek način smo se kar oddaljili in pozabili na človeka, na svoje bistvo. Ko govorimo o Evropski uniji, govorimo, da je nastala predvsem zaradi miru, gospodarskega sodelovanja, ampak temelj in center vsega je pa le Evropejec oziroma človek kot takšen. Evropska unija je bila v času, ko se je vsaj osebno jaz z nostalgijo spominjam, v času Romana Prodija, nek progresiven kontinent ali pa združenje različno mislečih, ki je zagotavlja v osnovi mir, blaginjo, ampak predvsem je narekoval svojo pot v razvoju družbe ne samo Evropejcu, ampak v globalnem smislu. Veliko je bilo poudarka, če se spominjate, na trajnostnem razvoju ali pa na razvoju inovativnosti, na krepitvi mladega življa v Evropski uniji. Ob prvi večji krizi, ki se je pojavila v 70. letih povojnega časa, pa smo na nek način postali sebični, smo na nek način postavili nacionalne interese, ne pa tisto vrednoto, ki nam zagotavlja dolgoročen mir in stabilnost, in to je Evropska unija. Res je, da je veliko zunanjih dejavnikov, na katere nismo znali odgovoriti, ampak vprašanje pa je naslednje, ali bomo v bodoče reševali nastalo situacijo na način, da se bomo od Evrope oddaljili ali pa bomo od nje zahtevali več le-te. Premalo govorimo o vlogi voditeljev v Evropski uniji, ker namreč ob krepitvi voditeljev na nacionalnem nivoju, se ta institucionalna Evropa na nek način prikazuje predvsem v negativni luči, na Bruselj gledamo kot nek birokratski aparat, kjer je predvsem izpostavljena možnost lobiranja in izražanja interesov določenih skupin pred interesom tistega, kar sem že prej poudaril, pred interesom jedra, bistva, in to je Evropejec. Stališče tako na zunanjem, varnostnem, gospodarskem, kot sem že prej rekel, okoljevarstvenem se na nek način Evropejcem ne zdijo več oziroma vsaj veliki večini prioriteta. Jaz ne govorim samo o neki pobudi za reorganizacijo ali pa razmislek, kar bi morali narediti tudi širše, ne samo v sklopu Evropske unije, mogoče Nata ali pa celo Združenih narodov. Povojna Evropa je znala biti na nek način tisti povezovalec kultur, medsebojnega dialoga, različnih pristopov, s katerim se redkokatera zveza ali pa država lahko pohvali v globalnem smislu. Na nek način se vselej umikamo nekim interesom še večjih, še močnejših. Pozabljamo pa, da smo nekoč mi bili tisti generator nekih sil. Želel bi, da bi se v deklaraciji bolj usmerili na tok dogajanja, ki smo mu priča v teh mesecih in na katere ne najdemo odgovorov. Res je, zanimivi so poudarki, ko govorimo o sociali, o kmetijstvu, ki je izjemno pomembno, o samih čezatlantskih povezavah v smislu podpisovanja novih in drugačnih dogovorov, ampak vselej se moramo vrniti nazaj in se zavedati, od kod prihajamo, preden najdemo odgovore, kam gremo. Predvsem bi želel, da bi se boj izpostavil vpliv naših voditeljev, ko govorim, v narekovaju, kaj počne predsednik Evrope, ali pa premier Evrope ali pa zunanja ministrica in njihovo vlogo. Brez močnih figur v institucionalni Evropi ne bomo premaknili posameznih držav znotraj le-te. Predvsem bi rad, da bi šel moj nagovor v smeri nekega osebnega, notranjega razmisleka in da bi tudi ta odnos prenašali naprej v Evropo. Kar se samih nas tiče, bi rad potrkal v našo zavest in predvsem h krepitvi naše samozavesti, namreč tudi v nagovoru premierja in vselej, ko zasledim v uradnih dokumentih, da smo majhno gospodarstvo, da smo majhna država, in ko presega neke okvire geografskega opredeljevanje, se mi zdi, da v takem poimenovanju iščemo predvsem razloge, redko kdaj slišim, da bi se uspešne manjše države ali pa natančneje njihovi voditelji izgovarjali na majhnost. Mi nismo majhni. Mi smo izjemni! Mi smo glede na to geografsko lego in kako smo se obvarovali ob teh velikih, večjih narodih, svojevrsten fenomen in iz te filozofije moramo črpati samozavest. Kar presenečen sem, ko imam to srečo, da se kot poslanec lahko srečujem s tujimi predstavniki parlamentov, da vem o njih več, kot vedo oni o meni. To je izjemna prednost. Mogoče zato, ker prihajam iz mejnega območja in vselej več vem o Italijanih kot Italijan o meni, ko govorim v prispodobi. Ampak to je izrazita prednost. Mi smo izjemno dobro izobraženi, podkovani. Mogoče je treba večkrat potrkati na tista vrata, kjer najdemo samozavest. Na to apeliram. Več samozavesti! Želel bi si pa močnejšo Slovenijo in še več Evrope. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj, pripravi naj se Kamal Izidor Shaker.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani ministri, državni sekretarji! Pred sabo imamo dokumenti, ki se mu reče Deklaracija o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2016–junij 2017. Pravzaprav se ta dokument nanaša predvsem na Slovenijo in predvsem na to, kako bo Slovenija udejanjila svoje interese v Evropi, kaj so prioritete Slovenije pri tem in kako bo učinkovita. Nekateri so že opozorili na nekatere slabosti tega dokumenta. Prva slabost je, da je prepozno prišel v Državni zbor in da ga danes obravnavamo, ko smo v začetku marca, v bistvu dejansko že potekajo določene dejavnosti, zdaj ne vem, ali z usmeritvami po tem dokumenti, ali z usmeritvami po katerem koli drugem dokumentu. Tako da, to je vsekakor slabost in mislim, da tukaj gre za to, da vlada Mira Cerarja pa tukaj lahko nekaj več naredi v prihodnje. Mislim pa, da tukaj ni nobenih težav, da bi enostavno roke postavili malo prej. Niti na Odboru za zunanjo politiko niti danes pravzaprav nisem slišal razlogov, zakaj je temu tako. Tudi povedano je bilo, da se dokument pripravlja oktobra, potem še konec novembra in tako naprej in danes glede nekaterih področij ni več aktualen. Drugo, kar je morda še slabše in na kar so nekateri tudi opozorili, med drugim tudi poslanec Božič, je, ko je omenil besedo ambicioznost. On ni šel potem naprej, ampak kot sem razumel, ambicioznost pomeni, da je ta dokument, ali pa bom sedaj to mojo trditev, premalo ambiciozen glede pomena Slovenije, glede ciljev Slovenije, ki jih ima v okviru Evropske unije, ne samo v okviru Evropske unije, ampak ki bi morali biti tudi evropski cilji. O tem nekaj več kasneje. Katere so tiste temeljne prednostne naloge Slovenije v povezavi s tem v okviru Evropske unije in Evrope do drugega sveta, do drugih kontinentov, če želite? Tukaj tega ni. Tega tudi ni, zaradi tega, ker ni analize stanja. Mi danes niti v Sloveniji niti na ravni Evropske unije ne naredimo analizo stanja, kje smo. To bom seveda lahko potem dokazal, zakaj pravzaprav tega ni. Ampak se vlečejo ene in iste direktive, ene in iste zadeve, ki niso bile sprejete na ravni Evropske unije, ki niso bile potem sprejete tudi v državah članicah, se enostavno ponavljajo. Ne rečem, da je to slabost samo Slovenije, ampak tudi Slovenija ni naredila analize stanja, kje smo glede naših prioritet v prejšnjem obdobju, ki je trajalo do januarja 2016. Tudi takrat smo imeli neko deklaracijo. Kaj smo tam uresničili? Tega dejansko ni. To je naslednja slabost, ker ni tega stanja, dejansko pravzaprav ne vemo, iz česa izhajamo, kje je tista osnova, kje je tista baza, na podlagi katere bi lahko neke prioritete, neke cilje enostavno postavili. Zaradi tega so tudi te usmeritve, ki so tukaj navedene, navedene precej neodločno. Tudi ko bom šel po nekaterih področjih, dejansko povedal, kaj je predvsem neodločno. Tako da iz tega vzornega kota je, kot so nekateri rekli, mislim da tudi kolega Nemec, enostavno pač papir zaradi papirja, deklaracija zaradi deklaracije in pravzaprav ni jasno, kaj bo Slovenija iz tega dejansko dobila. Vsekakor so, če govorimo o analizi stanja, nekatere zadeve, ki so pa danes najbolj aktualne pri nas in v Evropi, premalo poudarjene. Tukaj bi omenil vsaj dve stvari, to je brexit, to se pravi, kakšen je odziv Evrope na to, če Združeno kraljestvo dejansko izstopi iz Evropske unije. Jaz vem, da se to ne bo zgodilo takoj, da ima potem Združeno kraljestvo še dve leti časa, da se pripravi in tako dalje, vendar te posledice so vseeno tiste, ki so najbolj aktualne. V povezavi s tem bi seveda omenil, ker tudi tukaj ni omenjeno, financiranje Evropske unije. Danes imamo v okviru Evropske unije države, ki dobijo več denarja iz Evrospke unije, kot ga dajo, in imamo države, ki več prispevajo k Evropski uniji, kot ga dejansko dobijo. Po analizah – ne bom govoril seveda na pamet, lahko veliko bolj natančno – da Nizozemska približno 400 evrov na prebivalca za financiranje Evropske unije, Nemčija nekaj več kot 200 evrov na prebivalca, Velika Britanija manj kot 100 evrov, tam okoli 100 evrov na prebivalca za financiranje Evropske unije, ker ima poseben sporazum. Slovenija je prejemnica sredstev, neto prejemnica sredstev. Če pogledamo to situacijo glede financiranja, potem seveda lahko tudi ugotovimo, kje so nekateri temeljni problemi, lepše, temeljne težave Evropske unije. Tako da s tega zornega kota je vsekakor tudi tukaj, če govorimo o Evropi, nekatera pomanjkljivost ali pa vsaj ta zadeva manjka v okviru tega. In tukaj strategije ni in tudi Evropa nima strategije, ampak mi smo del Evrope in mi smo seveda potem odgovorni tudi glede tega. Drugo so migracije. Mi, že tukaj smo veliko več govorili o težavah z migracijami, kot je govorila Evropa. Tukaj je Evropa neenotna, še več, Evropa je tukaj različna in različno postopa glede migrantske krize in neuspešno in migrantska kriza jo slabi. In če jo seveda slabi, to ni dobro, predvsem pa, če ne deluje schengen. In mi tukaj govorimo tudi o schengenski meji in kako se zaklinjamo schengenski meji, vendar se je treba vprašati, ali je to resnično dejansko stanje, ki je tukaj prikazano v tem dokumentu. Mislim, da ni. Da gredo zadeve prehitro naprej. Jaz se strinjam, da ni možno zelo hitro novelirati tega dokumenta, čeprav mislim, da bi na Odboru za zunanjo politiko, na Odboru za zadeve Evropske unije tudi Vlada lahko novelirala dokument. Zakaj ne? Z določenimi novimi poglavji ali deli poglavij, kakorkoli že. Zaradi tega je dokument, če pogledamo še z zornega kota tega, kaj se bo pa dogajalo do junija 2017, potem lahko ugotovimo, da je neuporaben dokument glede določenih vprašanj. In tukaj bi bilo vsekakor treba enostavno tudi povedati, kaj so prioritete Slovenije na področju migrantske krize, kajti Slovenija je tista, ki meji na schengensko območje, ki danes ne deluje, in kakšne so težav v zvezi s tem. Tako da tudi na področju zunanje politike so te zadeve relativno skromne. Tukaj je tudi kolega Heinz govoril glede same Evrope in tako naprej, da ni za to, da bi bila Evropa močna, kot je rekel. Nisem za močno Evropo v smislu tega, ker imamo in bogate in revne in tako naprej. To je morda čisto drugo vprašanje. Ko se govori o močni Evropi, se govori o Evropi, vsaj jaz govorim, do drugih kontinentov, so Azije, do Združenih držav Amerike, do drugh držav, svetovnih držav, koliko je Evropa močna. In če boste kdaj poslušali gospo Lagarde iz Mednarodnega denarnega sklada, potem bo ona ravno tako ocenila posamezne dele sveta, seveda s podatki o gospodarski rasti, o finančnih krizah, o nezaposlenosti, o socialnih zadevah, kdo je danes glavni akter in kdo je močen in katera je močna ekonomija, katera je razvijajoča se ekonomija in tako naprej. In tukaj Evropa slabi in tukaj je Evropa šibka. V tem kontekstu je Evropa šibka, če gledamo svetovno gospodarstvo, svetovno ekonomijo in tudi razvijajoče se procese v državi. Tega se je treba dejansko zavedati, ko govorimo o tem, kakšno Evropo dejansko imamo. Če začnemo z voditeljstvom v Evropi, potem je tudi to voditeljstvo šibko. Danes v Evropi nimamo nekega voditelja s karizmo, voditelja, ki bi dejansko potegnil za seboj številne druge voditelje in bi predstavljal to Evropo tudi v svetu tudi do samih Evropejcev, tudi do nas. Tukaj so in v preteklosti je Evropa imela osebnosti, ki so bile moralni voditelji in tisti izvorni voditelji, ki so dejansko postavili to Evropo na noge, ki so ji dali svoj smisel, svoj cilj in ki so seveda v preteklosti zagotavljali v določenem časovnem obdobju tudi uspešnost te Evrope. Danes pač Evropa to ni. In niso opredeljene tudi težave nas in Evropske unije v tem dokumentu. Tukaj se strinjam, da je finančna kriza pustila določene posledice tudi na področju Evrope ne samo v finančnem smislu, ampak tudi v smislu, da je bilo reševanje nekaterih držav, Cipra in Grčije v okviru, za določene države in glede na postopke težavno in ne samo težavno, lahko tudi problematično. Problematično v tem, ali so se vedno potegnili pravi ukrepi, sprejeli pravi ukrepi in seveda tudi izvajali pravi ukrepi in koga se je dejansko reševalo. Ali kapital ali države? Ob takšnem razvoju je vprašanje, kdaj ali če bo prišlo do naslednjih finančnih kriz in kakšne so na temu področju rešitve. Jaz jih ne vidim. Jasno je verjetno danes poleg migracij največja težava Evrope, govoril sem tudi pri vodenju, je težava nezaposlenost. Predvsem nezaposlenost mladih ne le pri nas, ampak tudi v Španiji, Grčiji in ostalih državah je seveda ta indeks, bom rekel, gre proti 50 %, kar pomeni vsak drugi Evropejec je nezaposlen, kar z drugimi besedami seveda pomeni, da išče in ne najde svoje perspektive v tej Evropi. To je zaskrbljujoče. Tako kot je za Slovenijo zaskrbljujoče, da nekaj tisoč mladih ne vidi perspektive v Sloveniji in zato gre v druga okolja. To je pa težava za Slovenijo. Ni perspektive in ni prihodnosti in ti mladi so izgubljeni za Slovenijo. Ti mladi so izgubljeni za nekaj desetletij. In žal postaja, bom rekel, to že kar navada. In tukaj ima težavo Slovenija tudi v zvezi s tem tekstom, ki se nanaša na izobraževanje, do katerega bom seveda še prišel. Tako da Evropa in seveda s tem tudi Slovenija je pred težavami, ki jih ne zna rešiti na področju migracij, na področju nezaposlenosti, na področju financ in, jaz mislim, tudi na področju vodenja. Če gremo seveda po posameznih postavkah, jaz govorim o težavah tukaj, ta dokument govori o izzivih. Ta dokument ne pozna besede težave ampak [[…]]Prvi stavek se začne: "Evropska unija se v zadnjem obdobju srečuje z izzivi, ki pomenijo verjetno najtežjo preizkušnjo za trdnost povezave doslej." Izziv je nekaj drugega kot je težava. Najprej je težava, na podlagi analize teh težav pa nastane lahko izziv, ampak dokument pač ne želi govoriti o težavah, vendar te težave so. Tukaj ne smemo bežati pred realnostjo. Povsod so sami izzivi. Jaz upam, da bo vlada te izzive dejansko rešila, samo najprej naj jih analizira, naj analizira dejansko stanje, naj analizira težave, z gršo besedo se lahko reče tudi probleme, enako kot težave, ampak potem bo šele prišlo do tega, da se bo potem našlo v tem tudi kakšne izzive. Pri teh težavah tudi govori krhka evropska identiteta, o čemer sem jaz govoril in tako naprej, da je treba zagotoviti visoko raven varnosti. Varnost se tudi danes zmanjšuje v Evropi. Zaradi tega, ker Evropa ne zna tudi odgovoriti na določene težave, ki jih ima na področju varnosti. Tukaj smo se dolgo časa vrteli v začaranem krogu v Evropi, potem je zdaj prišla na vrsto uporaba Nato sil, na primer na meji med Grčijo in Turčijo. Ampak je vprašanje pooblastil teh Natovih sil. Od teh pooblastil je odvisno, koliko bodo učinkovite in uspešne te Natove sile. Če ni pooblastil, tudi to ne bo nič uspešno. V zvezi s tem bi bilo morda treba tudi ta dokument pripraviti v smislu realnejšega prikaza stanja. Jaz te načelne opredelitve Slovenije, ko govorimo, da seveda bomo nadaljevali z izvajanjem ukrepov za poslovanje in rast, socialno vključevanje, zmanjševanje revščine. Niti ne bom šel bolj podrobno zaradi tega, ker je enostavno treba povedati, da je treba to utemeljiti, kako. Ti cilji so si morda kakšni tudi v nasprotju eden z drugim na podlagi čiste ekonomske logike in tudi kakšne splošne logike; so si enostavno v nasprotju, ampak o tem ne bi tukaj. Bi pa povedal, ko govorimo o evropski ravni socialnih pravic in tudi o tem, kako si bomo mi za to prizadevali, ni realnega stanja, ker je pa Združeno kraljestvo sklenilo sporazum o tem, kako Združeno kraljestvo ne bo sodelovalo pri zagotavljanju te ravni socialnih pravic. In še marsikatera druga država ne. Ta sporazum, ki je bil podpisan sedaj med Evropsko unijo in Združenim kraljestvom, izključuje Združeno kraljestvo, da plačuje katerekoli socialne pravice; predvsem za ljudi, ki ne živijo ali ki so prišli na delo v Združeno kraljestvo. Potem ta dokument dejansko že ni realen, če o tem govorimo. Tudi pri energetski odvisnosti in ko sem poslušal predsednika Vlade, ko je govoril o usklajenosti te politike in o trdni energetski politiki, gre za realno stanje. Realno stanje je za Evropo, koliko bo Evropa odvisna od Rusije glede energetske politike. To je temeljno vprašanje. V povezavi s tem tudi, koliko bo Slovenija odvisna od ruskega plina, če želite. Določene države v Evropi in tudi Evropa pravi: Ne, ne želimo biti energetsko odvisni od Rusije in držav, ki gredo v ta energetski bazen Vzhoda, ki so tudi prijateljice Rusije. To je temeljno vprašanje, če govorimo o energetski odvisnosti. Tukaj, kaj bo naredila Slovenija, ni odgovora. To vprašanje smo postavili tudi ministru za zunanje zadeve predvčerajšnjem ob njegovi interpelaciji, pa tudi ni bilo odgovora. Ni odgovora na to, da nam Evropska unija in analiza uspešnosti zunanje politike Evropske unije, ki je bila sedaj izdana kot – gospod Bildt nastopa v okviru te analize. Ta analiza nam očita, da smo preveč naredili za tako imenovani Južni tok in da želi Slovenija biti odvisna od energetske politike. Tukaj sedaj ni vprašanje, ni strategije, ni cilja Evrope, kaj dejansko glede tega. Potem gremo lahko naprej tudi na prometno politiko in na ta projekt izgradnje železniškega tira Kozina–Koper. Če govorimo o tem, tudi tukaj ni eksaktnih odgovorov na to, kdaj, kako in ali sploh Slovenija je tista država, ki na nek način lahko izpolnjuje vse pogoje za evropska sredstva. Jaz se bojim, da ne. Če gremo na nekatere cvetke v tem dokumentu, potem so te cvetke vsekakor na področju obdavčevanja. Mi bomo tukaj podpirali neke direktive, ki jih sama Evropa ne more sprejeti. Na primer, ne more sprejeti že nekaj desetletij Direktive o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb. Ta direktiva se nanaša na multinacionalke in jaz sploh ne vem, če ima Slovenija eno tako veliko podjetje, da bi bila obdavčena po tej direktivi. Ampak mi tukaj zagovarjamo to direktivo, ki se sploh ne nanaša na Slovenijo ali mogoče eno oziroma dve podjetji. In kaj bomo s tem? Veliko premalo pa je napisanega na primer o razvoju malih podjetij. Seveda bomo tudi močni na letalski strategiji. Adria Airways je prodna ali bo prodana, kakorkoli že, Slovenija bo najprej dala v Adrio 3 milijone 100 denarja, potem pa jo bo prodala za 100 tisoč – naslednji dan; ne čez ne vem koliko časa. Ampak mi se bomo še vedno v Evropi ukvarjali z letalsko strategijo. To je bilo na Komisiji za nadzor javnih financ že vse odločeno o prodaji Adrie Airways, je že prodana in naredijo se samo še tehnikalije; in mi bomo zelo močni na tem področju. To je vse neprilagojeno. To seveda pomeni, da bodo določeni ljudje hodili v Bruselj; zdaj ne vem, ali z Adrio Airways ali z neko drugo letalsko družbo, in tam nekaj delali, tam nekaj zagovarjali, nekajkrat na leto, dvanajstkrat, vsak mesec, ko bodo te delovne skupine v Bruslju dejansko o tem govorile. Posebno področje, ki je eno najbolj pomembnih tudi za razvoj in obstoj naroda, je visoko šolstvo, znanost in tehnologija. Tukaj je nek cilj zagotoviti zadostno število diplomantov s terciarno izobrazbo, raziskovalcev in tako naprej, povečati inovacije, invencije, raziskave. Skratka vse to, tudi v povezavi z mladino. Ampak na eni strani gre na leto nekaj tisoč mladih v Evropo iz Slovenije, tudi nekaj tisoč ljudi zapusti Slovenijo in si ustvari dom na primer v Avstriji. Na drugi strani pa imamo številne diplomante, ki so v Sloveniji nezaposleni. Jaz vam tudi lahko povem poklice, ki odidejo, predvsem tehnični poklici, inženirji, farmacevti, kemiki, vsi ti odidejo; ostanejo nam družboslovci. Nimam nič proti družboslovcem, tudi jaz sem družboslovec, ampak sem nezaposlen. In mi tukaj govorimo o strategiji izobraževanja in podobnih zadevah. Tukaj ne gre zadeva skupaj, ker ta dokument ne temelji na analizi stanja. In je deklaracija zaradi deklaracije. In je dokument zaradi dokumenta; zaradi tega ga ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo ima Kamal Izidor Shaker, pripravi naj se gospod Marko Ferluga.
Hvala lepa, podpredsednica. Jaz bi začel pri samem postopku sprejemanja te deklaracije. Moram reči, da sem vesel, da je to administracija 2004 uzakonila in zapisala v Zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije. Zdi se mi pomembno, ker gre za izjemno horizontalen dokument in se nanaša na veliko področij. Temu primerna je tudi obravnava na delovnih telesih Državnega zbora. To deklaracijo je od 24. decembra 2015, ko je ta papir priromal v Državni zbor, do danes, do sklepnega dejanja obravnavalo dvanajst delovnih teles plus Odbor za zadeve Evropske unije, ki je pristojen odbor, plus Odbor za zunanjo politiko, kjer smo o tem dokumentu ravno tako debatirali. Zakaj je postopek trajal tako dolgo? Ker mora Evropski svet to zadevo odobriti in na podlagi programa tria predsedstva se ta deklaracija tudi pripravi. Svet je trio predsedovanja potrdil, mislim da, 3. decembra lansko leto, potem je Ministrstvo za notranje zadeve to zadevo pripravilo do konca, sfiniširalo, poslalo v Državni zbor in 3., 5. januarja smo imeli že predstavitev predsedovanja prihodnjega tria predsedovanja. Deklaracija je precej splošna in se da napisati notri, kar se hoče, lahko bi šli pogledat čisto vsako vejico. Mislim, da je na nek način dokument pripravljen zgledno za razliko od prejšnjega, ki je bil tudi že omenjen. Prejšnji dokument, za leto in pol smo pripravljali takoj, ko smo dobili naš mandat. In tistih pol leta nam je zmanjkalo. Takrat smo sprejemali to deklaracijo za eno leto. Tokrat nam je uspelo, da jo bomo 4. marca sprejeli za prihodnje leto in pol ter bomo imeli usmeritve za delovanje v inštitucijah Evropske unije. Bi pa rad izpostavil vpetost Državnega zbora v ta proces. Proces, tudi na nek način nadzora vseh predstavnikov, ki letijo v Bruselj, zagovarjajo stališče Republike Slovenije, obravnava tudi Odbor za zadeve Evropske unije in na podlagi tega dokumenta, ki ga bomo danes, verjamem da, sprejeli, zdaj že vidimo, da ne s tako soglasno večino, kot sem si tudi sam na nek način želel in prizadeval. To je neka podlaga, da lahko pridejo ministri, državni sekretarji v Državni zbor pred Odbor za zadeve Evropske unije in zagovarjajo detajlna stališča, ki jih oblikuje Vlada do najrazličnejših vprašanj; in to se dogaja tedensko. In zadnja zadeva – TTIP, zloglasni sporazum. Ta sporazum si lahko vsi poslanke in poslanci Državnega zbora ogledamo na Kotnikovi ulici 5, v prostih Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo; prejeli smo tudi dopis generalne sekretarke. Me prav zanima, koliko poslancev ga bo šlo pogledat, saj je to gradivo, ki obsega preko 3 tisoč strani. Tudi na Odboru za zadeve Evropske unije smo obravnavali ta sporazum, obiskala nas je tudi komisarka, ki jo je omenil že prej gospod Horvat. Zagotovila nam je, da bodo ta pogajanja transparentna, še bolj transparentna, kot so bila. In kot je že bilo omenjeno, so ta pogajanja resnično odprta in ta sporazum bo, upam, čim prej tudi sprejet. Pa še ena zadeva, ki sem jo mislil omeniti, da sem vložil kar nekaj napora v to, da smo se dobili s predlagatelji amandmajev. Poslanske skupine koalicije smo vložile amandmaje, ki so bili sprejeti, ker smo na ta način hoteli na določenih področjih to deklaracijo izboljšati. Kar se tiče amandmajev Združene levice, pa moram reči, da sem vložil tudi kar nekaj truda, da smo na nek način prišli skupaj, da smo se usedli, smo se zmenili, predlagali amandmaje kot amandmaje odbora. Me pa žalosti, da je zdaj kar naenkrat tak negativen odnos do tega deklaracije. Jaz bi mogoče na tej točki zaključil. Še enkrat lahko povem, da upam, da bo ta deklaracija ne glede na vse pomanjkljivosti, ki jih ima – seveda lahko bi bil tudi boljši dokument, vsak dokument bi bil lahko boljši –, vseeno potrjena s čim širšim konsenzom.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Ferluga. Pripravi naj se dr. Milan Brglez, za njim mag. Anže Logar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav predstavnikom Vlade! Glede na prisotnost in zanimanje v sejni dvorani razumem, da se je ta tema že izpela, kar je tudi jasno glede na to, da so jo obravnavali pristojni odbori. In je to spet ena druga tema glede delovanja Državnega zbora, ali je treba tolikokrat to tematiko obravnavati na raznih delovnih telesih, pa potem še enkrat v Državnem zboru. Dejansko gre za izgubo časa, ampak to je druga tema. Grem nazaj na predlog deklaracije. V deklaraciji so podane smernice delovanja Republike Slovenije. Gre za nek širši okvir delovanja, lahko rečemo tudi nek diplomatski dokument, s katerim operirajo potem predstavniki Vlade Republike Slovenije. Tu je treba povedati, da je treba glede na 18-mesečni program Sveta Evrope, kateremu predsedujeta Nizozemska, Slovaška in Malta, povedati naslednje. Ta dva dokumenta, pa čeprav je to že desetič, ko se obravnava deklaracija, sta si malce različna. Tu si bom dovolil malo konstruktivne kritike v smeri, da bi bilo zelo dobro, da bi bila ta dva dokumenta nekako primerljiva med seboj v smislu tém in vsebine in da bi potem lahko dobili nazaj to povratno informacijo, kaj je bilo narejeno oziroma kaj je še treba storiti v tem časovnem okviru, ko se ta dva programa med seboj dopolnjujeta. Povedati je treba, da je v določenem segmentu zanemarjeno kar nekaj pomembnih stvari za Slovenijo, in bom kar konkreten, to je prometna politika. Na strani 23 in 25 je omenjena politika Slovenije. Bom povedal ključen primer, naveden, za ta naš nesrečni drugi tir. Je sicer omenjeno v začetnem delu nekje na 5. strani kot zagon investicij, ampak le v nekaj besedah. Mislim, da je tako gospodarsko pomemben in za Slovenijo pomemben projekt, kot je drugi tir, treba drugače uvrstiti v ta dokument o usmeritvah delovanja Republike Slovenije. Ampak da ni vse tako črno, je treba tudi povedati, da je v delu, ki se tiče zunanje politike, varnosti in obrambe od 58. strani naprej, kar nekaj pozitivnih stvari, in sicer to delovanje v makroregionalnih strategijah Evropske unije, kjer smo mi precej dejavni. Tukaj se resnično lahko pohvalimo s predsedovanjem Alpske makroregije, kar je nedvomno pomembno v letu 2016 tudi zaradi naših slovenskih interesov. Če se pa povrnem na en del, kar se tiče notranjih zadev, od strani 48 – migracije, tu so bile danes določene iniciative, in sicer za novo migrantsko politiko in tudi azilno politiko. Je pa spet tu en košček, kar meni manjka, in sicer integracijska politika oziroma implementacija integracijske politike v to vseevropsko integracijsko politiko. Mislim, da je to zelo pomembno; veliko bolj pomembno kot je napisano tu, da je kot ena od pomembnih elementov napisana ta preselitev beguncev, ki so že pri nas. Mislim, da se to mogoče malo izključuje eno od drugega. Pomembno je še povedati, kar se tiče notranjih zadev, da je mejna in obalna straža, nekako ustanovitev in operativno delovanje zelo pomembno, in tudi dopolnitev Frontexa oziroma njegovo povečanje moči eden od teh elementov, ki bo potem pri notranjih zadevah in tudi migracijski politiki deloval kot močen faktor. In tu je potrebno zelo močno delovanje Slovenije, ker ima s tem izkušnje, saj vemo, kakšni so migrantski tokovi pri nas. Prav tako je treba pozdraviti delovanje na Zahodnem Balkanu, tudi v smislu boja proti terorizmu in iniciative VBCT, kar je zelo pomembno, da se ta regija tudi varnostno pregleda in oslabi. Na koncu moram aplicirati še na dve zadevi. Gospod Šircelj je povedal, kot že tudi nek drug predgovornik, da so dokumenti pozno prišli. Bom še enkrat gospodu Širclju povedal in pokazal. Svet Evropske unije je v Bruslju 3. decembra tole izdal in poslal vsem vladam. Naša Vlada je potem 23. 12. poslala v Državni zbor. Kar se tiče časovnice, mislim, da je to nekako razumljivo glede na to, da je šlo potem na vse odbore in je to pri vseh odborih delovalo. Mislim, da je vseeno narejen en korak prej, ker mislim, da je tudi gospod Logar omenil, da je tri mesece prej to leto prišlo v obravnavo. Še ena zadeva, na katero se moram odzvati in replicirati, in sicer gospodu Horvatu, ki ga žal ni v dvorani. Povedal je, da je gospod Tusk izjavil, da Slovenija ni v mini schengnu oziroma nekaj v tem smislu. Kolikor imam jaz informacij, se je gospod Tusk pohvalno izrazil glede delovanja Slovenije v tej migrantski krizi in konstruktivnega odnosa slovenske vlade do pobud in do vseh zadev, ki se tičejo migrantske krize. Za konec je treba reči, da je treba slovenske interese ob vsaki priliki in ob vsaki možnosti uveljavljati v vseh evropskih institucijah, ne glede na politično pripadnost ne naših ne deležnikov v Evropski uniji. Jasno, želel bi si, ker je bilo to leto desetič, da bi enajstič ta dokument izgledal tako, da vidimo, kaj je bilo lansko leto narejenega in kaj je treba še narediti. Mislim, da je to zelo pomembno in da se bomo potem še lažje vsebinsko pogovarjali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Milan Brglez. Pripravi naj se mag. Anže Logar, za njim dr. Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Naj na začetku povem pred predstavniki Vlade ter pred preostalimi kolegi, tako tistimi, ki so tu, kot tistimi, ki niso, da tisto, kar je za to deklaracijo važno vedeti ali pa kar bomo danes naredili – seveda jo bomo potrdili in tudi sam jo bom potrdil –, je pa res, da je marsikaj, kar se dogaja s tem dokumentom, nekako že postalo del rutine. Po eni strani na vladni strani v smislu, kako se ta dokument sestavlja, in na drugi strani tudi na naši strani. In če smo že kritični do česarkoli, bi morali biti kritični na obeh straneh. Mislim, da bi tudi v parlamentu morali razviti kapacitete za to, da bi lahko avtonomno presojali o evropskih zadevah, to je en del zgodbe. Na drugi strani se da tudi na vladni strani vedno še kakšen dodaten napor za to, da je ta dokument bolj integriran; čeprav mislim, da je tudi letos bil narejen napor, ki je razviden. Ko so enkrat vsi organi hierarhično na istem nivoju, je zelo težko potem, kot bi človek temu rekel, komu kaj ven vzeti, pa komu kaj noter dati. Okej, ampak to je samo razlaga tega, kaj s tem dokumentom je, in razlaga tega, da je na eni in na drugi strani problem; ni zgolj na vladni strani problem. Je problem, da je postalo najverjetneje rutina; je problem, da je dokument kot takšen najverjetneje tudi nepregleden s tega vidika, ker je ogromen in ker se mora prilagajati zunanjim okoliščinam; te zunanje okoliščine so pa same institucije Evropske unije. Kar se tiče teh institucij Evropske unije, je običajno veljalo, da bi država kot smo mi, morali čim bolj podpirati njihov razvoj, čim hitreje hlepeti za to, da bi [[…]], ker pač te institucije naj bi pravzaprav delovale v našo korist. Torej bolj, kot so razvite centralne institucije, bolj smo zavarovani pred vsemi ostalimi. Mislim, da to, žal, danes v sedanjem razvoju Evropske unije ne drži več in tako Evropska unija potrebuje oziroma vsaj tudi s strani posameznih članic neko kritično refleksijo. Tisto, kar je važno, je, da te institucije prej kot v skladu z interesi najšibkejših članic delujejo v skladu z interesi najmočnejših članic. Včasih je celo vprašanje strukturne pristranosti, če hočete. Struktura je tako naravnana, ne samo stališča glasovanja, ampak, preprosto, če posamezne države ne uspejo razviti svojega sistema delovanja znotraj Evropske unije, niso pravočasne, da bi lahko dejansko uveljavljale interese, lastne interese, torej interese svoje države. In ta del je nekaj, kar se je treba zavedati, in to nam preostane. To, kar ta deklaracija predstavlja, predstavlja neko usmeritev glede na vse dogodke, ki se bodo v Evropski uniji zgodili. Ne bi pa rekel, da je nek strašni presežek ali karkoli podobnega. Za bralca je to naporno besedilo, da prideš od začetka do tja; za tistega, ki pa mora uveljavljati interese na posameznem dogodku, pa seveda, ko izdvoji tisti interes, niti ni tako težko. Kaj bi še hotel poudariti? Poudariti bi hotel, da je treba razvijati sistem. Razvijanje sistema pa predpostavlja, da smo, kot sem že prej rekel, predvsem pravočasni pri tem, ko se sploh agenda postavlja; ker običajno je že takrat, ko se agenda postavi, stvar že dobesedno končana. To postavljanje stališč je v bistvu reakcija, ki ni v nujno v interesu tistega, kar bi sami hoteli zaščititi. Kot sem prej rekel, da običajno to poglabljanje integracije ni nujno več v interesu takšnih držav, kot je Slovenija; pa je vseeno treba vedeti, da je pomembno, da imajo nacionalni parlamenti kot predstavniki ljudstva svojo besedo. In tukaj je včasih prenašanje tega, kaj so interesi posameznih nacionalnih parlamentov na vladni nivo, včasih malo šibko. Tako se mi je že zgodilo, da sem kdaj prebral v usmeritvah, ki mi jih je zunanje ministrstvo poslalo, kaj parlament misli; pa vem, da o tem ni bila sprejeta nobena odločitev niti na odboru niti kjerkoli drugje. Tukaj je še kar nekaj manevrskega prostora, da stvar izboljšamo; ne glede na to pa ne moremo izbirati svojega okolja znotraj Evropske unije. Moramo v danih okvirih narediti vse tisto, kar lahko, da čim bolj zaščitimo svoj temeljni interes, in to je nadaljnji razvoj države in posameznih državljanov. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem se prepoznal v nekaterih izjavah mojih kolegov. Prvo bi odgovoril glede kritičnosti oziroma negativnosti, da imam s svojo razpravo negativen odnos do tega dokumenta, kar je gospod Shaker govoril. Ni me imenoval, sem se pa prepoznal, da on tako misli. Tukaj moram reči, da moj odnos želi biti predvsem konstruktiven. Vse moje trditve so temeljile na tem dokumentu, na kritičnem odnosu do tega dokumenta in seveda do konstruktivnega odnosa do tega dokumenta,; vsekakor pa ne na negativnem odnosu. Prej bi rekel na pozitivističnem odnosu, vendar še vedno kritično. Drugo, gospod Ferluga, mi smo tukaj poslanci in jaz ne bi pljuval sam sebi v skledo, kot pravi slovenski rék. Zaradi tega ponavljati stalno to, da je nepomembno razpravljati o tem, da smo tukaj razpravljali že ne vem kolikokrat, da smo nek nepomemben faktor tukaj, nepomemben činitelj mi poslanci tukaj. O tem ste govorili, da je v bistvu "izguba časa" razpravljati o tem dokumentu. Citiram "izguba časa." Jaz mislim, da s tem dejansko poslanci sami sebi pljuvamo v skledo. Če vam ni do tega, da razpravljate, potem ne razpravljati; samo ne reči, da je izguba časa, ker jaz razpravljam. S tem ste tudi to mimogrede povedali. Jaz pa mislim, da je nujno, da razpravljamo o tem dokumentu, in da je nujno, da damo dodatne usmeritve vladi pri tem dokumentu, kako bo delovala v Evropski uniji. Gospod Ferluga, vi pravite, da manjka integracijska politika. Omenjali ste to besedno zvezo. Jaz bi bil tukaj zelo previden, jaz sem omenjal, da gre nekaj tisoč ljudi, nekaj tisoč študentov iz Slovenije, da ustvarimo nekaj tisoč nezaposlenih vsako leto, predvsem s strani družboslovja, in potem še to, da bomo mi integrirali še nekaj tisoč ljudi, ki niso rojeni v Sloveniji, ki so lahko tudi migranti; ob negativnem rojstvu, ob negativni rodnosti. Oprostite, o tem govori dokument. Mislim, da je stvar tukaj zelo zapletena. In če vi tukaj resno to mislite integracijo in ne vem koliko integracijske politike še vpeljevati, potem bodo Slovenci zelo hitro izumrli ob taki politiki. In jaz nisem za to.
Hvala lepa. Tri minute. Gospod Ferluga, replike na repliko ni. Sedaj pa nadaljujemo z gospodom mag. Anžetom Logarjem. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Na začetku sem povedal, da je ta dokument neka zelo splošna zbirka podatkov, ki ne odraža dejanske teže, kot zakon nalaga pripravljavcem tega dokumenta. Ker to spada pod zunanje ministrstvo, vidimo, da se očitno s to izjavo strinja tudi zunanje ministrstvo. Namreč, ni ne ministra, ni ne državne sekretarke; torej ključnega resorja, ki pokriva, v tej razpravi ni. Še enkrat, kako naj torej verjamemo, da je to najbolje, kar zmoremo zastopati v naslednjih 18 mesecih v institucijah Evropske unije, če še tistih, ki so pripravili ta dokument, pri zagovarjanju ni prisotnih. Vodja največje poslanske skupine Simona Kustec Lipicer je v uvodu podala neko zelo zanimivo tezo, dejala je, da institucije Evropske unije ne delujejo učinkovito. Zdaj bi jaz vprašal spoštovano vodjo Poslanske skupine Stranke modernega centra, na kaj je pri tem referirala. Je referirala na Svet Evropske unije, torej posredno na naše predstavnike v različnih sestavah Sveta Evropske unije? Je tu referirala na Evropski parlament, torej naše predstavnike v Evropskem parlamentu? Ali je tu referirala na Evropsko komisijo, torej na našo predstavnico v Evropski komisiji? Če je to uradno stališče Stranke modernega centra, torej največje koalicijske partnerice, se v ničemer ne odraža v tej deklaraciji. Nikjer v tej deklaraciji ta teza ni izpostavljena in hkrati ukrepi za popravo stanja v prihodnjih 18 mesecih, da te institucije ne bi več delovale neučinkovito. Nasprotno, ta deklaracija je zelo široko ubesedenje vsega, kar lahko pripišemo Evropski uniji, v posameznih delih malce bolj konkretno z navedbo konkretnih direktiv, na nekaterih področjih pa zelo splošno. Vsi vemo, da je recimo varnost pomemben izziv in velik problem v Evropski uniji, uvajajo se ponovno notranje meje, dogajajo se teroristični napadi. In zdaj mi vladni predstavniki pravijo, kako naj zagotovimo večjo varnost in obrambo z naslednjimi frazami: Slovenija si bo prizadevala za bolj koordiniran in učinkovit boj proti terorizmu. "Slovenija bo sicer kot odgovorna članica mednarodne skupnosti še naprej dejavno sodelovala, podpirala ter se pridruževala vsem ostalim pobudam in ukrepom v boju proti terorizmu. Slovenija bo še naprej podpirala nadaljnji celovit, sistematičen in strateški razvoj skupne varnostne in obrambne politike." In tako naprej, in tako naprej čez celotni tekst. S takšnim ubesedenjem se seveda lahko strinjamo, ker je to ubeseditev na deklarativni ravni, ker so to neke splošne izjave, ko po navadi predstavniki različnih držav na zasedanjih oziroma v drugih formacijah svęta pričnejo sestanek, da se potem začnejo uradno pogovarjati o konkretnih predlogih. Zagotovo pa to ni to, kar piše v uvodnem tekstu: Temeljna politična usmeritev glede strateških vprašanj, s katerimi se bo Republika Slovenija vključevala [[…]]Mi potrebujemo odgovore na izzive, ki so se danes pojavili. Pa vam povem recimo samo en odgovor na izziv širitvene politike, kjer v deklaraciji govorimo, da je želja Evropske komisije po konsolidaciji v naslednjih petih letih, da ne bo prišlo do naslednje širitve; mi pa se zavzemamo za nadaljevanje širitvenega procesa. Predsednik Vlade je posvojil idejo predsednika največje opozicijske stranke v enem delu glede migrantske problematike, in sicer meje med Makedonijo in Grčijo. In zdaj to prodaja kot svojo idejo. Mi torej Makedoniji postavljamo en velik zalogaj – logistični, varnosti, humani, humanitarni in tako naprej. Na eni način rečemo: Vsi migrantje, ustavite se pri makedonski meji. Kje boste pa našil v tej deklaraciji, da bo Slovenija v zameno za to postala ena od največjih zagovornic Makedonije v procesu vstopanja v Evropsko unijo?! Ali mi migrante lepo pošiljamo v Makedonijo v zameno; Makedoniji pa – kaj, saj bodo to druge države uredile. Mi, ki se postavljamo v ospredje Zahodnega Balkana, Makedonijo puščamo v čakalnici že od leta 2005 in nič ne naredimo za te naše prijatelje na Zahodnem Balkanu. Vidite, to je eno od vprašanj v tej deklaraciji, ki bi ga morali razdelati; in v tem primeru bi potem deklaracija dobila tudi našo podporo. Škoda, da minister za zunanje zadeve ni slišal [[izklop mikrofona]]
Čas je potekel, gospod Logar. Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik Vlade. Želi kdo od predstavnikov Vlade besedo? [[Ne.]] Torej zaključujem razpravo o dopolnjenem predlogu deklaracije. Prehajamo na razpravo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k delu deklaracija z naslovom Deklaracija o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016 – junija 2017, v poglavju Skupna trgovinska politika Evropske unije. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju in Predlogu deklaracije v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANKI SLOVENIJE V PRVI OBRAVNAVI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja mag. Marku Pogačniku.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo se ponovno odločili, da vložimo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije. Prepričani smo, da je takšen korak po spremembi in dopolnitvi tega zakona nujno potreben iz več razlogov. Dejstvo je, da slovenski bančni sistem ni stabilen, da smo slovenski davkoplačevalci v relativno kratki zgodovini samostojne države Slovenije že drugič sanirali bančni sistem; zadnjič leta 2013 z več kot 5 milijardami evrov. Glede na stanje in dogodke v slovenskem bančnem sistemu v Slovenski demokratski stranki ne izključujemo možnosti, da bo potreba po sanaciji bančnega sistema s strani davkoplačevalcev potrebna tudi v tretje. Da bi to zadevo preprečili, že verjetno četrtič ali petič poskušamo spremeniti in dopolniti zakon o spremembi Zakona o Banki Slovenije, predvsem na nekaterih ključnih zadevah. Po naši oceni gre tukaj za poročanje Banke Slovenije Državnemu zboru. Nedvomno je, da Banka Slovenije enako obvešča z letnim in polletnim poročilom širšo javnost in Državni zbor. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da takšno poročanje ni ustrezno in da bi Državni zbor moral razpolagati tudi z več informacijami, kot so na voljo splošni javnosti. V zakonu predlagamo spremembo, da bi Banka Slovenija v svojih poročilih Državni zbor morala obveščati tudi o zaupnih podatkih. Drugi del spremembe in dopolnitve Zakona o Banki Slovenije gre predvsem v smeri spremembe sestave Sveta Banke Slovenije. Prepričani smo, da je Banka Slovenije ena izmed edinih centralnih bank na področju Evropske unije, kjer imamo nekakšen hibridni sistem upravljanja; ali drugače povedano, da je uprava hkrati tudi svoj nadzornik. Prepričani smo, da bi s to spremembo uvedli boljši in kvalitetnejši nadzor nad delovanjem Banke Slovenije. V današnjem času je na primer dejstvo, da Svet banke sestavlja tako imenovana "uprava Banke Slovenije"; v dopoldanskem času guverner in viceguvernerji pripravijo svoje predloge, popoldne se pa ponovno usedejo in teiste predloge tudi potrjujejo. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je takšen sistem neustrezen. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da bi nadzor moral biti podkrepljen tudi s strani Računskega sodišča. Nesprejemljivo je, da vodstvo Banke Slovenije nekako Računskega sodišča v sam nadzor bančnega sistema ne spusti. Dejstvo je, da Evropska centralna banka ima svoj nadzorni sistem in da je to Evropsko računsko sodišče. Dejstvo je, da Evropska centralna banka večkrat poroča z raznoraznimi poročili širši in strokovni javnosti, ne glede na to, da ji to zakonodaja narekuje, da mora to narediti enkrat letno. Dejstvo je tudi, da smo prepričani v Slovenski demokratski stranki, da bi vodstvo Banke Slovenije moralo spadati v sistem javnih uslužbencev. Gre tukaj za funkcionarje, ki jih izvoli Državni zbor. Ker gre za prvo obravnavo tega zakona, v Slovenski demokratski stranki pričakujemo podporo s strani poslanskih skupin. Podporo v poslanskih skupinah tem spremembam zakona pa pričakujemo tudi iz enega razloga, in sicer da sta bila zadnja dva viceguvernerja izvoljena z veliko večino. Oba vice guvernerja sta v svojem programu zapisala, da Banka Slovenije potrebuje večji, kvalitetnejši nadzor, spremembo zakonodaje. In že iz tega razloga pričakujemo tudi podporo spremembam in dopolnitvam tega zakona o Banki Slovenije v prvem branju. Hvala
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance gospodu Metodu Dragonji.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije kot ključno ugotavlja, da predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o Banki Slovenije posegajo v neodvisnost Banke Slovenije, kot jo določata pogodba o delovanju Evropske unije in statut evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke. Pri opredelitvi razmerja med Banko Slovenije in Državnim zborom je treba izhajati iz Ustave Republike Slovenije, ki daje pomen samostojnosti delovanja in odločitev Banke Slovenije, saj določa, da je v svojem delovanju centralna banka samostojna in odgovarja neposredno Državnemu zboru. Pojma odgovornosti Državnemu zboru pa ne gre enačiti s pojmom nadzora nad Banko Slovenije, ki bi bil zlasti v primeru nadzora nad njenimi nadzorniškimi aktivnostmi in posegi v le-te neskladen z njeno institucionalno neodvisnostjo, ki prepoveduje zunanje posege v njene odločitve. Predlagatelj predlaga dopolnitev 26. člena Zakona o Banki Slovenije, ki ureja poročanje Banke Slovenije Državnemu zboru in predvideva, da mora biti poročilo Banke Slovenije izčrpno in, če je to potrebno, mora vključevati tudi zaupne podatke in informacije. Vlada je mnenja, da je poročanje Banke Slovenije Državnemu zboru ustrezno, saj mu poleg informacij, ki so zajete v letnem poročilu Banke Slovenije, na zahtevo pošilja še druge podatke in informacije, zato menim, da sprememba na tem področju ni potrebna. Glede informiranosti predstavnikov Državnega zbora o delu Banke Slovenije Vlada ocenjuje, da imajo predstavniki Državnega zbora možnost za pridobitev informacij s področja delovanja Banke Slovenije, saj v skladu z veljavnim zakonom o Banki Slovenije na sejah sveta banke lahko sodeluje predstavnik odbora Državnega zbora, pristojnega za finance in monetarno politiko. Ta pristojnost odbora je v smislu pridobivanja informacij dejansko močnejša od rednega poročanja Državnemu zboru, kot predlagajo predlagatelji novele zakona. Predlog zakona predvideva dopolnitev, ki določa, da usklajenost statusa članov Sveta Banke Slovenije z določili Zakona o Banki Slovenije in pogojev za nastop funkcije ugotavlja Komisija za preprečevanje korupcije, ki ugotavlja tudi nezdružljivost opravljanja funkcije člana sveta. Tudi v tem primeru je treba upoštevati načelo neodvisnosti Banke Slovenije skladno z evropskimi statutarnimi okviri Evropske centralne banke. Državnemu zboru je bilo posredovano mnenje Evropske centralne banke, ki je datirano 18. 12. Ne bom ponavljal ugotovitev ali pa citiral posameznih ugotovitev iz tega mnenja. V glavnem, mnenje izrazito poudarja potrebo po zagotavljanju samostojnosti in neodvisnosti delovanja centralne banke. V zvezi s predlogom, da Banka Slovenije pripravi in izvaja finančni načrt, politiko zaposlovanja ter razpolaga s sredstvi za plače v skladu z zakoni in predpisi, kot so določeni za neposredne uporabnike državnega proračuna, smo mnenja, da bi tudi to pomenilo poseganje v neodvisnost Banke Slovenije. Položaj nacionalnih centralnih bank jim mora omogočiti, da same razpolagajo s sredstvi, s katerimi lahko ustrezno in učinkovito dosegajo zastavljene cilje evropskega sistema centralnih bank. Vlada Republike Slovenije načelno ne nasprotuje predlogu, da se Računskemu sodišču zagotovi pravno podlago za revidiranje Banke Slovenije, zavzema pa se, da se pri tem dosledno upoštevajo zahteve, ki jih v tem svojem mnenju navaja Evropska centralna banka. Obseg revizijskih pristojnosti se na evropski ravni usklajuje že več let med Evropskim računskim sodiščem in ECB in ko bodo ustrezne odločitve sprejete na evropskem nivoju, jih bomo prenesli v slovensko pravno ureditev. Vlada Republike Slovenije iz navedenih razlogov in na podlagi mnenja, ki ga je v zvezi s tem podala ECB, ne podpira predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano možnost. Spoštovani državni sekretar, drage kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije, ki ga danes obravnavamo v okviru splošne razprave, vsekakor odpira nekatera pomembna vprašanja, za katera je prav, da poiščemo ustrezne odgovore in rešitve, saj je prav ta zakon, Zakon o Banki Slovenije, temeljni dokument za njeno delovanje. Delovanje na osnovi dobrih zakonskih rešitev, ki kot nacionalnemu bančnemu regulatorju dodatno krepijo zaupanje v Sloveniji in izven nje, saj kot del Evrosistema odgovorno oblikuje in uresničuje tudi odločitve Sveta Evropske centralne banke. Mnenja smo, da so nekatere od predlaganih rešitev ustrezne, zato je smiselno, da le-te v nadaljnjem postopku spreminjanja zakona tudi upoštevamo. Pa poglejmo sam predlog in ponujene rešitve. Zahteva po izčrpnejših poročilih, kot jih Banka Slovenije sicer pripravlja in javno objavlja. Predlagatelj želi, da bi Banka Slovenije Državnemu zboru predložila poročila, ki bi lahko vsebovala tudi morebitne tajnosti in bi obravnava takih poročil zahtevala zaprtje seje. Prav tako pa predlagajo, da bi se poročila obravnavala vsaj polletno in ne več enkrat letno, kot je praksa. Predlagatelji tudi želijo, da v primerih, ko Banka Slovenije ugotovi potrebo po državni pomoči v kateri izmed bank, to nemudoma sporoči Državnemu zboru, seveda z navedbo razlogov, vlogo in odgovornost vodstva banke, hranilnice, glede na državne pomoči ter ukrepov Banke Slovenije ob izvajanju nadzora. Nadalje, sestava Sveta Banke Slovenije bi ostala enaka kot do sedaj, guverner in štirje viceguvernerja, a bi viceguvernerji imeli največ 20-odstotno zaposlitev na Banki Slovenije. Sodelovanje na sejah Sveta Banke Slovenije. Danes, poleg članov sveta na sejah sodeluje tudi predsednik Odbora za finance in monetarno politiko in finančni minister, zdaj se predlaga tudi sodelovanje predsednika Komisije za nadzor javnih financ, to se pravi opozicije. Tudi ta pridruženi član sveta bi bil brez glasovalne pravice. Naslednje, razrešitev in razlogi za razrešitev članov Sveta Banke Slovenije. Predlaga se sprememba postopka in razlogov za razrešitev. O razrešitvi bi tako odločal Državni zbor, in sicer kot nova razloga se predlaga kršenje zakonov in ustave ter poziv Računskega sodišča k razrešitvi. Pobudo za razrešitev bi podalo vsaj 15 poslancev, priložiti pa bi morali predlog dokazov o kršitvi oziroma revizijsko poročilo. Član sveta, katerega razrešitev se predlaga, bi lahko pisno oziroma ustno odgovoril na očitane kršitve. Odločitev bi sprejeli člani odbora z večino glasov članov Odbora za finance, ki bi bil pristojno delovno telo. Državni zbor bi razrešitev potrdil z večino glasov vseh poslancev. Naslednje, guverner Banke Slovenije bi lahko brez razloga razrešil direktorja ali namestnika direktorja oddelka. Naslednje. Banka Slovenije bi morala pripraviti in izvesti finančni načrti, politiko zaposlovanja ter odpuščanja in razpolagati s sredstvi za plače v skladu z zakoni in predpisi, ki veljajo za posredne in neposredne proračunske uporabnike. Zaposleni bi postali javni uslužbenci, za katere velja sistem plač v javnem sektorju. Naslednje, predlog tudi omejuje število mandatov guvernerju in drugim članom Sveta Banke Slovenije. In končno, predlog tudi določa, da Računsko sodišče revidira pravilnost in smotrnost poslovanja Banke Slovenije ter njene nadzorne dejavnosti. Zakon tudi dovoljuje razkritje zaupnih bančnih podatkov Računskemu sodišču. Vsekakor moram tu poudariti, da je večina predlaganih rešitev takšnih, ki so všečne, nekatere tudi zadovoljivo odgovarjajo na aktualna vprašanja, delovanja in nadzorovanja Banke Slovenije. Pri vsem tem pa smo dolžni upoštevati, da so Banka Slovenije in člani njenih organov odločanja neodvisni pri opravljanju svojih nalog in po Zakonu o Banki Slovenije niso vezani na sklepe, stališča in navodila državnih ali katerihkoli organov, niti se ne smejo nanje obračati po navodila ali usmeritve. Banka Slovenije je od 1. januarja 2007 tudi članica Evrosistema, skladno s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti in statutom Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ki jih mora prav tako pri svojem delovanju v celoti uresničevati. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev menimo, da nekatere točke predloga zakona lahko podpremo. To so, revizija s strani Računskega sodišča, zato smo ne nazadnje že večkrat podelili mandat Računskemu sodišču. Uveljavitev enakih načel kot velja za javni sektor: finančni in kadrovski načrti, plačna lestvica, protikorupcijska klavzula, sodelovanje predstavnikov opozicije na Svetu Banke Slovenije – v resnici tukaj ne vidimo nobenih razlogov, da temu ne bi bilo tako – informiranost Državnega zbora v okviru nadzora nad delom Banke Slovenije. Predlog zakona pa vsebuje tudi rešitve, ki jih ne moremo podpreti: način in razlogi za razrešitev guvernerja ali viceguvernerja. Iz predlaganega besedila izhaja, da bi 15 poslancev Državnega zbora lahko predlagalo razrešitev s predložitvijo dokazil kršitve zakona in ustave. Ni popolnoma jasno, kaj to pomeni. V Sloveniji so samo sodišča tista, ki se izrečejo o kršitvi zakona, in Ustavno sodišče je tisto, ki se izreče o kršitvi ustave, sicer velja presunkcija nedolžnosti. Dodatno pa je tu treba poudariti tudi neodvisnost centralne banke, kot je opredeljena v evropskem pravnem redu. Statut Evropskega sistema centralnih bank določa, da so guvernerji lahko razrešeni funkcije le, če ne izpolnjujejo več pogojev ali če so zagrešili hujšo kršitev, pri čemer imajo možnost zadevo predložiti sodišču EU. Naslednje, število možnih mandatov. Glede na to, da je ob vsakem imenovanju treba ponoviti celoten postopek od predlaganja do samega imenovanja, menimo, da je poslancem Državnega zbora že dana možnost, da ponovno ne imenujejo guvernerja oziroma viceguvernerja, ki pri svojem dosedanjem delu kot guverner ali viceguverner ni bil uspešen. Uspešen pa lahko dela naprej, ne glede na število mandatov. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo mnenja, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, saj se lahko nesprejemljivi predlogi sprememb zakona v nadaljnjih postopkih sprejemanja z amandmaji tudi izločijo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranka modernega centra, zanjo mag. Dušan Verbič.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani minister, državni sekretar, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Danes obravnavamo predlog sprememb Zakona o Banki Slovenije, ki ga je pripravila Poslanska skupina SDS že drugič v tem mandatu. Iz vloženega predloga zakona izhaja, da tudi ta, skoraj identičen predlog, kot je bil vložen dne 19. 2. 2015, posega v temeljni akt centralne banke zgolj v posamezne elemente, člene zakona. V Poslanski skupini SMC pozdravljamo razpravo na to temo, ker je Banka Slovenije pomembna institucija, je od uvedbe evra Banka Slovenije članica Evrosistema skladno s pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti in s statutom Evropskega sistema centralnih bank, opravlja naslednjo poslanstvo: izvajaje skupne denarne politike, soupravlja uradne devizne rezerve držav članic, skladno s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti, in podpira nemoteno delovanje plačilnih sistemov. V Republiki Sloveniji pa je njen cilj med drugim prizadevanje za finančno stabilnost. Samo primeroma navajamo posamezne vsebine predlaganih členov. Glede revidiranja Banke Slovenije s strani Računskega sodišča. Ta predlog ne sledi mnenju Evropske centralne banke, prav tako tudi prejšnji ni. Seveda pa to ne pomeni, da ne podpiramo v Poslanski skupini SMC namena, da se revidira Banko Slovenije s strani Računskega sodišča. Se pa strinjamo s stališčem Vlade, ki dvomi v predlagano dopolnitev 40. člena Zakona o Banki Slovenije, ki določa, da bi guverner Banke Slovenije lahko brez razloga razrešil direktorja ali namestnika direktorja oddelka, saj meni, da sedanja ureditev na najbolj primeren način ščiti tako zaposlene, vodstvene delavce kot tudi delodajalca, to je Banko Slovenije. Temu sledi tudi mnenje Evropske centralne banke. Je pa smiselno razmisliti, ali je sistem notranje organizacije Banke Slovenije najboljši za optimalno delovanje centralne banke. Seveda ne moremo prepustiti, da bi guverner sam razreševal na predlagani način svoje zaposlene. Banka Slovenije deluje kot kolektivni organ in to je Svet Banke Slovenije. V zvezi s posredovanjem zaupnih podatkov Državnemu zboru menimo, da je to področje treba urejati skladno z nacionalnimi predpisi s področja varovanja zaupnih podatkov kot tudi predpisi, ki to področje urejajo na nivoju Evropske unije, ter v skladu z mnenjem Evropske centralne banke, česar predlagani predlog ne zagotavlja v celoti. Seveda pa podpiramo, da preiskovalna komisija pridobi vse potrebno gradivo od bank, ki so bile dokapitalizirane. Prav tako se ne moremo strinjati, da predlagani Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije z dne 21. 10. 2015 posega v več zakonskih področij, ki imajo specifično normativno ureditev, in to je razvidno iz zadnjih členov. Takšna noveliranja posameznih zakonov z različnih področij v okviru enega zakona, ki hkrati združuje še posebne začasne zakonske ureditve na posameznih področjih, bistveno vpliva na nepreglednost, nejasnost, nekonsistentnost pravnega sistema. Jasnost, preglednost, določnost in konsistentnost zakonske ureditve in pravnega sistema sploh pa so temeljni elementi ustavnega načela pravne države, ki so zapisani v 2. členu Ustave Republike Slovenije. Poslanska skupina Stranke modernega centra Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije v prvi obravnavi ne bo podprla in bo glasovala proti predlogu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Andrej Šircelj.
Spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Res je, Slovenska demokratska stranka je že drugič vložila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije z namenom, da uredi delovanje Banke Slovenije v skladu s slovenskim pravnim redom, v skladu z redom Evropske centralne banke ter zagotovi nad njim nadzor in boljše ter učinkovito delovanje Banke Slovenije. Glede na stališče Stranke modernega centra, da ne bo podprla tega zakona, bo Slovenska demokratska stranka verjetno vložila ta zakon še tretjič, četrtič, petič, šestič, kajti zadeve, ki v Sloveniji niso urejene, je pač treba urediti; tudi zato, da se zagotovi večjo neodvisnost Banke Slovenije, tudi zato, da se zagotovi delo Banke Slovenije v okviru tistega, kar sama sebi določa v letnem poročilu Banke Slovenije, na primer, za leto 2014, kjer seveda govori oziroma piše tudi o tem, da mora biti Banka Slovenije stroškovno, organizacijsko in razvojno učinkovita institucija in to danes žal ni. Poleg tega je Banka Slovenije edina institucija, edina ustanova v Sloveniji, ki nima nadzora s strani ustanov institucij Slovenije. Pravi, da ima nadzor Evropske centralne banke, vendar, gospe in gospodje, za to odgovarja Evropski centralni banki, je del Evropske centralne banke in seveda opravlja tudi vloge, ki jih določa Evropska centralna banka. Je del sistema Evropske centralne banke in tudi vpliv Evropske centralne banke na Banko Slovenije in na Slovenijo je velik. Zaradi tega je potreben nadzor Republike Slovenije nad Banko Slovenije. Ko je Banka Slovenija konec leta 2013 prišla v Državni zbor skupaj z ministrom za finance, takratnim, oziroma Vlado, in seznanila Državni zbor, da bodo slovenski davkoplačevalci plačali vsega skupaj 3 milijarde, kasneje še 2 milijardi, skupaj plačali 5 milijard, takrat je dejansko Banka Slovenija v povezavi z Evropsko centralno banko to določila. Določila je slovenskim davkoplačevalcem, da je sanirala bančni sistem za 5 milijard. Tudi Evropska centralna banka je vplivala na odločitev, da so slovenski davkoplačevalci to plačali preko Banke Slovenije. Zaradi tega je utemeljena zahteva, da Državni zbor v imenu slovenskih davkoplačevalcev vzpostavi nadzor nad Banko Slovenija. Nam Evropska centralna banka naloži, da se plača 5 milijard, in hkrati reče, ne nobenega nadzora. Nobenega nadzora nad odločitvami, ki so usklajene z Evropsko centralno banko, usklajene so med Banko Slovenije in Evropsko centralno banko. Ne, davkoplačevalci Slovenije naj plačajo 5 milijard, vendar zaradi tega mi ne bomo nobenemu odgovarjali. Nobenemu ne bomo odgovarjali o smotrnosti tovrstnih odločitev, o gospodarnosti tovrstnih odločitev, o smiselnosti tovrstnih odločitev; ne, mi ne, da bomo odgovarjali, mi tudi ne smemo biti nadzorovani za to, da so slovenski davkoplačevalci plačali 5 milijard. Mi ne smemo biti nadzorovani in tako je nad Banko Slovenije, kot kaže Evropska centralna banka in modro nebo, ki nam lahko seveda davkoplačevalcem rečejo, toliko in toliko plačajte. Gospe in gospodje, tako ne gre! V tem gradivu dokazujemo, da tako ne gre tudi v nekaterih drugih državah, kjer računsko sodišče ima vlogo nadzornika – Nemčija, Francija, Švedska, Danska in seveda tudi države na drugih kontinentih in tudi v Avstriji ima določen pomen in vse te države, razen Švedske v tem primeru, Danske, so v Evrosistemu. Zaradi tega, gospe in gospodje, ali zdaj trdite s tem mnenjem Vlade, ki se nanaša na mnenje Evropske centralne banke, da se Statut Evropske centralne banke upošteva različno v različnih državah? Ali pomeni to, to? Če imajo nekatere države, kot je na primer tukaj Nemčija, ki ima evro nadzor računskega sodišča, nemškega računskega sodišča. In če Evropsko centralno banko nadzoruje tudi Evropsko računsko sodišče in o tem je bilo tudi govora, ko je predstavnik Slovenije v Evropskem računskem sodišču govoril, v Državnemu zboru. Zaradi tega, gospe in gospodje, sklicevanje stalno na statut Evropske centralne banke ni utemeljeno oziroma na mnenje Evropske centralne banke. Verjetno je treba tudi predstavnike Evropske centralne banke kdaj vprašati, kako to je in ali bo to, da bo Računsko sodišče, in s tem Državni zbor, imelo nadzor nad Banko Slovenije, vplivalo na neodvisnost Banke Slovenije. Gospe in gospodje, ali bo to vplivalo s tem tudi na evropsko monetarno politiko? Gospe in gospodje, jaz temu ne verjamem! To so izgovori, to so izgovori, zato da se te institucije ne nadzoruje in ne pregleda. Kaj pa bo manj neodvisnega, če bo Državni zbor imel določene podatke, če bo nadzoroval smotrnost, gospodarnost Banke Slovenije? Kaj bo manj neodvisnega zaradi tega? Saj si ne bo pustil vplivati karkoli zaradi tega, ker bomo mi samo nadzorovali. Na drugi strani pa odločitve ECB preko Banke Slovenije vplivajo na slovenske davkoplačevalce, katerim smo pa mi odgovorni. Tudi to, da ima predstavnik Državnega zbora možnost, da na svetu sodeluje, ker pravi državni sekretar, in da je ta navzočnost celo močnejša od poročanja Državnemu zboru. Glejte, gospe in gospodje, temu dejansko ni tako, kajti na podlagi tega dejansko ne more Državni zbor odločati o ničemer. Tukaj imamo predstavnico in naj pove. In to so neki izgovori, ki nimajo trdnih temeljev, nimajo trdnih temeljev. Zaradi tega v Slovenski demokratski stranki predlagamo s tem zakonom, da se ugotovi učinkovitost delovanja Banke Slovenije tudi na naslednjih področjih, ne samo na področju zahtevanih dokapitalizacij, ki jih naroča in zahteva od lastnikov – v Sloveniji je pretežni lastnik bank država, zaradi tega to neposredno vpliva na davkoplačevalce –, ampak tudi, da se ugotovi tudi gospodarnost delovanja Banke Slovenije, ker v Banki Slovenije je na 100 tisoč prebivalcev skoraj 22 zaposlenih,,v Evropi je povprečje nekaj več kot 14 zaposlenih na 100 tisoč prebivalce. Banka Slovenija, z drugimi besedami, ima več kot 400 zaposlenih in je v zadnjem letu, letu 2014, povečala zaposlenost za 10 %, medtem ko je javni sektor zmanjševal število zaposlenih. Banka Slovenije nikoli ni upoštevala določil tako imenovanega ZUJF, nikoli ni upoštevala ne samo določil zakonov, ampak nikoli ji ni bilo treba štediti, če želite, varčevati. Nikoli! Bila je vedno izven sistema v imenu neodvisnosti, na vseh področjih. In kaj je s tem narobe, če ima pa Švedska zaposlene 4 ljudi v banki na 100 tisoč zaposlenih in ima svojo valuto, medtem ko Banki Sloveniji sploh ni treba opravljati določenih nalog, ki so prenesene na Evropsko centralno banko, saj imamo tako imenovan evro oziroma imamo evro evropski denar. Kaj se je tukaj zgodilo? Nič, gospe in gospodje! Tako so naši argumenti, argumenti Slovenske demokratske stranke, še kako upravičeni. V skladu z ustavo je Banka Slovenije odgovorna Državnemu zboru, ta odgovornost se kaže v naslednjem, da nam pošlje letno poročilo, katerega del je javen, da nam pošlje določene podatke, za katere meni, da jih lahko pošlje; če jih ne želi poslati, jih skrije za institutom bančne tajnosti in jih ne pošlje. In to je dejansko vse. Ter da predstavnik Državnega zbora lahko sodeluje – lahko sodeluje pomeni, da je tam prisoten na sejah Sveta Banke Slovenije. Državni zbor pravzaprav zve o Banki Slovenije premalo. Sicer Komisija za nadzor javnih financ, Odbor za finance in tako naprej vabijo predstavnike Banke Slovenije, ti tudi pridejo na te seje, povedo, kar mislijo povedati, navadno so vprašanja neodgovorjena, vsaj tista pomembna, in zadeva se dejansko tukaj konča. Razen takrat, ko pridejo v Državni zbor po denar in ne pridejo malokrat, prišli so že enkrat v 90. letih, v začetku 90. let, sedaj leta 2013 in takrat seveda Državni zbor to omogoči. Zaradi tega upravičeno zahtevamo, da se vzpostavi nadzor nad poslovanjem in delovanjem Banke Slovenije. To je v skladu s slovensko ustavo, Računsko sodišče, ne vem, ali ne želi, ali noče, ali ne zna priti v Banko Slovenije, ne glede na to, da je Komisija za nadzor javnih financ, ki je del Državnega zbora, zahtevala od Računskega sodišča že nekajkrat, da to dejansko naredi. To delajo tudi v drugih državah in ne vidimo razloga, da to ne bi naredili tudi v Sloveniji. Poleg tega seveda predlagamo, da se uredijo plače funkcionarjev Banke Slovenije v skladu s slovenskim zakonom, ki to ureja tudi za druge funkcionarje od predsednika Vlade, predsednika države, predsednika Državnega zbora in navzdol. Poglejte, predlagamo, da imam guverner Banke Slovenije drugo najvišjo plačo po rangu, mislim, da je 64. razred od 65. razredov – zelo visoko, pa vseeno verjetno najmanj enkrat nižje kot je plača guvernerjev danes. Ali je to kaj takšnega, da zdaj Stranka modernega centra ne more podpreti tega predloga? Ali je to zdaj, bom rekel, tako bogokletno, da se takšnega predloga ne more podpreti? Mislim, da bo imel predsednik oziroma guverner Banke Slovenije še vedno nižjo plačo od predsednika Državnega zbora ali pa enako – ne vem, ne poznam točno. Ali vi menite, da je delo guvernerja Banke Slovenije treba plačati vsaj še enkrat toliko ali pa vsaj še dvakrat? Poglejte, gospe in gospodje, to so predlogi Slovenske demokratske stranke, nekateri od predlogov, o katerih bom še govoril. Ne vidim nobenega razloga, da bi se s tem zmanjšala neodvisnost Banke Slovenije, če bo imel guverner Banke Slovenije takšno plačo, kot jo ima na primer predsednik Državnega zbora za en razred nižje; zaradi mene ima lahko tudi isto plačo, 65. razred, bomo dali tudi amandma za to. Če bo pa to vplivalo zdaj na neodvisnost delovanja Banke Slovenije, kar pravi Vlada [[…]]Poglejte, gospe in gospodje, to je vaša vlada! In če je to pravilno – ne bom govoril o tistem, kar vi govorite, o etičnosti in moralnosti –, potem v tej državi ne vemo več, kaj je pravilno. Ne bom govoril o pravičnosti, ampak kaj je prav. Potem ne vemo več, kajti potem so kriteriji in merila zmešana. Potem ne vemo več, kdo pije in kdo plača in kdo vodi to državo; ali ECB, ali omrežja, ali morda kdo tretji. Jaz samo vedno bolj vidim, da je ne vodi vlada Mira Cerarja. V tem je težava; v tem je težava tudi takšnih mnenj. Zato še enkrat, Slovenska demokratska stranka predlaga, da se ta zakon sprejme, da gre v nadaljnjo obravnavo, da se sprejmejo tudi kakršnikoli vaši predlogi, ki bodo šli v smeri večje učinkovitosti, smotrnosti, gospodarnosti, v fazah postopka Državnega zbora se to lahko naredi, da se pa te teme ne zapre s tem, ko boste rekli, da nasprotujete temu zakonu. Nimate argumentov, vsebinskih argumentov nimate! Vsebinski argument ni mnenje ECB. Naj se uskladi tudi z mnenjem ECB, če je potrebno. Mi smo tu odprti in pripravljeni sprejeti vaše amandmaje, skupne amandmaje, kakršnekoli amandmaje, samo da se ta zadeva v državi uredi. Pozivamo vas, da to naredite in da ne zavrnete zakona v prvi obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani sekretar, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da vam predstavim stališče Poslanske skupine Desus k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije. Gre za ponoven poskus noveliranja zakona, ki v določenih segmentih res potrebuje spremembe, vendar pa se v Poslanski skupini Desus z večino predlaganih sprememb ne strinjamo, zato ga tudi ne bomo podprli. Glede predloga, da bi pobudo za razrešitev člana Sveta Banke Slovenije lahko vložilo najmanj 15 poslancev, odločitev o razrešitvi pa bi bila v pristojnosti Državnega zbora, je treba reči, da bi s tako rešitvijo to postalo predmet politične presoje. Ponavljam, politične presoje! To se nam zdi v nasprotju z načelom neodvisnosti Banke Slovenije, kot ga zahteva evropski pravni red in ga je v svojih mnenjih že večkrat izrazila Evropska centralna banka. Poleg tega je predlagano tudi, da se v predlogu zakona uredi spremembo Zakona o Računskem sodišču, Zakona o bančništvu, Zakona o javnih uslužbencih in Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. V Poslanski skupini Desus mislimo, da tovrstno poseganje v druge zakone ni v skladu z nomotehničnimi pravili, zato tega ne podpiramo. Po drugi strani pa se predlaga, kar v Poslanski skupini Desus podpiramo, da Banko Slovenije revidira Računsko sodišče, in sicer po zakonu, ki ureja Računsko sodišče. Računsko sodišče bi bilo pristojno za revidiranje pravilnosti in smotrnosti poslovanja Banke Slovenije ter za revizijo njenih nadzornih dejavnosti. Še enkrat poudarjam, da v Poslanski skupini Desus podpiramo rešitev, da Računsko sodišče revidira pravilnost in smotrnost poslovanja Banke Slovenije. Nekatere odločitve Banke Slovenije, kot je na primer izplačevanje neizrabljenih letnih dopustov za več let nazaj, vendarle daje slutiti, da sklicevanje na popolno neodvisnost dopušča stranpota, zaradi katerih se dela škoda javnim financam. Zaradi takih primerov je treba jasno definirati koncept neodvisnosti Banke Slovenije, ki jo sicer podpiramo, a je treba paziti, da neodvisnost ne postane nedotakljivost. V Poslanski skupini Desus nenehno dobivamo pripombe zaskrbljenih upokojencev, ki skrbijo za vsak cent svoje še kako zaslužene pokojnine, po drugi strani pa lahko berejo o milijonih, ki skrivoma izginjajo. Banki Slovenije je po prevzemu evra ostala predvsem osrednja naloga bančnega nadzora, kjer pa se, sodeč po globoki bančni luknji, ni ravno izkazala. Še več; banke so po krizi zmanjšale število zaposlenih, Banka Slovenije pa, kot se zdi, ni delila iste usode. Ob tem je treba omeniti tudi to, da niti Vlada niti Evropska centralna banka revidiranju s strani Računskega sodišča načeloma ne nasprotujeta, vendar predlagana rešitev ne vsebuje vzpostavitve določenih varoval, ki bi jih bilo treba ob takem posegu nujno zapisati v zakon. Naj zaključim še z naslednjo mislijo. Odprtost in transparentnost krepita kredibilnost, kar pa bo Banka Slovenija tudi ob trenutnem dogajanju glede razlastitve lastnikov podrejenih obveznic še kako potrebovala. Kot že rečeno, pa bomo v Poslanski skupini Desus zavrnili možnost, da bi se zakonodajni postopek nadaljeval, saj se z večino predlaganih sprememb ne strinjamo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Pri obravnavi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije želimo takoj v uvodi izpostaviti, da je demokratični nadzor nad neodvisnimi centralnimi bankami temeljni del zaupanja ljudi v bančni sistem in to zaupanje je bilo v zadnjem desetletju močno načeto prav iz razloga, ker je globalni, veliki kapital, ki je od začetka krize postavjal tudi svoja pravila, kako je trebno reševati to krizo, vendarle tudi zelo jasno uperil prst proti vladam in naložil to odgovornost za reševanje finančne krize vladam in zasebni dolgovi so tako postali državni dolgovi. To je tista točka, kjer je bilo zaupanje ljudi zagotovo izjemno načeto, kajti breme, ki je padlo na ljudi, je prikazano v obliki javnega dolga, ki je tudi danes eden od tistih elementov, zaradi katerega se seveda ne sproščajo bodisi investicije v dovolj veliki meri bodisi pa tudi same plače, ki so osnovni in sestavni del eksistence ljudi, in ne nazadnje tudi velikokrat je tudi poseg v zdravstveni sistem, šolski sistem in seveda tudi v pokojninski sistem. Zavedamo se, da je neodvisnost centralnih bank temelj za stabilno valuto, ki je tudi ključna za rast in za zaposlenost. Tudi zadnje finančno-monetarne spremembe zakonodaje v Evropski uniji so sicer prinesle novo regulativo in tudi strožji nadzor, a vprašanje je zopet, kdo nadzira te nadzornike. Evropska centralna banka je ena od tistih seveda nadzornikov, ki nadzira pravzaprav tudi nacionalne banke – vendar, kdo nadzira Evropsko centralno banko? Tukaj je to vprašanje, koliko imamo elementov demokratičnosti in odgovornosti do ljudi pravzaprav vgrajen v ta sistem. In kolikokrat dobimo tudi občutek, da je v Evropi bančna tajnost postala najbolj varovana od vseh zagotovljenih pravic. Zdi se, da je nad javnim interesom, nad zasebnostjo komuniciranja. V Sloveniji seveda tudi sledimo v bančnem sistemu tem opozorilom Evropske centralne banke. In to je tisto vprašanje, ki je načeto tudi v tej noveli zakona, ali je ta sistem zgrajen tako, da se lahko vzpostavi transparentno poslovanje in tudi odgovornost predvsem do ljudi. Zato Socialni demokrati podpiramo, da določene rešitve, ki so sestavni del tega Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o banki uzakonimo čim hitreje in predvsem vidimo tukaj zelo velik pomen, da omogočimo dostop parlamenta do informacij v tistem delu bančnega sistema, ki ga je bilo potrebno reševati z denarjem državljanov. Torej za tisti del, ki so ga dali davkoplačevalci, bi demokratični nadzor moral biti nad bančno tajnostjo. Na drugem mestu je seveda tudi zakonito dovolilo Računskemu sodišču, da revidira poslovanje Banke Slovenije. Če je treba zaradi zagotavljanja avtonomije slovenske in Evropske centralne banke obseg takšne revizije omejiti z varovalkami, potem jih je treba opredeliti in tudi vgraditi v zakon. Vendar ne predstavljamo si, da bi lahko kakršna koli smiselna ureditev nadzora v Banki Slovenije brez vloge Računskega sodišča bila lahko učinkovita. Menimo, da je vloga Računskega sodišča garancija, da bi tudi Državni zbor lahko izvajal svojo nalogo, torej nadzor nad Banko Slovenije. Dejstvo je, da ta hip poročila, ki jih dobivamo s strani Banke Slovenije, so spisana v obliki, ki zagotovo ne dajejo vsega vpogleda, vseh informacij poslancem, zato da bi se lahko tudi kvalitetno odločali, pripravili na razpravo in ne nazadnje tudi oblikovali stališča, ki bi, recimo, pripeljala lahko k temu, da ne pademo v finančne in gospodarske krize, kakršnim smo bili priča v zadnjem obdobju, in da ugotavljamo, da je veliko sredstev v Sloveniji bilo porabljenih nesmotrno in da se danes mnogi primeri morajo zato reševati na sodiščih. Menimo, da tudi Evropska centralna banka ne more nasprotovati temu, da se demokratični nadzor izvaja zaupno in preko najbolj kompetentnega prav tako neodvisnega nadzornega organa, kot je Računsko sodišče. Banka Slovenija je po ustavi odgovorna Državnemu zboru in poslanci smo zato tudi edini poklicani nadzirati, vendar brez informacije tega nadzora seveda ne moreš učinkovito in uspešno izvajati, kajti gre vendarle tudi za izjemno zahtevno in seveda specifično strokovno področje. V tej noveli zakona razčiščujemo ravno to vprašanje, kako priti do vseh teh informacij, kako izpeljati potem te postopke, da lahko pridemo do učinkovitega nadzora. Pomisleke, ki jih imamo k tej noveli zakona, se v največji meri nanašajo prav na to, ali se ne bo ta sistem potem skoncentriral predvsem na to, da poskušamo posegati v neodvisnost tako guvernerja Banke Slovenija kot seveda tudi članov Sveta Banke Slovenija. Velikokrat se potem v Sloveniji žal zgodi, da se skoncentrirajo ukrepi in razmišljanja na imena, ne pa na vsebino. To nam velikokrat povzroči velike težave, kajti nemalo primerov je bilo takšnih, da smo zaradi neučinkovitega ukrepanja potem prišli do zelo resne težave pri posameznih institucijah. Glede na to, da je Banka Slovenija najvišji regulatorni organ na področju bančništva, je tukaj potrebna izjemno velika previdnost, predvsem pa tudi usklajenost med vsemi akterji, ki lahko pripomoremo k temu, da sprejmemo kvalitetne rešitve. To je tista dilema, ki je tudi v primeru obravnave te novele zakona pri nas izjemno prisotna in bilo bi seveda nujno potrebno, da se tako zahtevna zakonska materija uskladi tako z opozicijo, koalicijo, Računskim sodiščem in ne nazadnje tudi z Banko Slovenije, da pridemo do tistih rešitev, za katere bi lahko rekli, da lahko prevzamemo prav vsi akterji, ki sem jih naštel, bolj odgovornega odnosa do ljudi. Tega ravnovesja seveda tudi ta novela nima, je dobrodošla, ker je dejansko tudi s strani opozicije spodbujena razprava o tem eminentnem vprašanju, ki zagotovo še ni zaključeno; tudi ne glede na to, da se ugotavlja, da je, recimo, gospodarska in finančna kriza nekje v zaključku, da teh posledic ni več toliko, kot jih je bilo prej, vendar pretijo nove nevarnosti, pa tudi povsem zagotovo še nismo razčistili stvari za nazaj. Menimo, da bi bilo resnično treba v čim krajšem času to ravnovesje med vsemi deležniki, tako med opozicijo, tako med koalicijo, Računskim sodiščem in Banko Slovenijo, doseči čim prej. Še posebej tudi zaradi tega, ker je tudi zadnji primer imenovanja Fiskalnega sveta pri zakonu, s katerim želimo seveda izvajati učinkovit nadzor nad javno porabo preko finančnih instrumentov, ki smo jih vgradili tudi v ustavo, kaže na to, da Fiskalni svet pravzaprav ni bil imenovan, zato ker ni bil usklajevan z opozicijo, in to je tista velika pomanjkljivost, ki je prišla v Državni zbor ob zavedanju, da je seveda treba dobiti celo dvotretjinsko večino. Torej, to so tista vprašanja, ki nas peljejo v smeri razmišljanja, da je treba pred sprejetjem Zakona o bančništvu dejansko doseči uskladitev med vsemi temi deležniki, da sprejmemo kvalitetno rešitev in da lahko potem tudi odgovorno prevzemamo funkcijo Državnega zbora pri nadzoru in seveda tudi predvsem upravičimo zaupanje ljudi, da je ta nadzor učinkovit in da ljudje tudi vedo, za kaj je bil njihov denar porabljen. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Naša poslanska skupina je naklonjena osnovnim rešitvam, ki jih je predlagatelj predlagal že lani, pa tudi nekaterim dopolnitvam v sedanjem predlogu, vendar moramo najprej jasno razčistiti, kaj s tem zakonom lahko dosežemo in česa ne moremo doseči. Predlagatelj v obrazložitvi navaja, da smo morali nameniti več kot 5 milijard za sanacijo državnih bank, kar ne bi bilo potrebno, če bi Banka Slovenija opravljala svojo nadzorno dejavnost. Ta teza, da bi se lahko največji krizi kapitalizma po drugi svetovni vojni izognili, če bi imeli boljši nadzor centralne banke in če bi Računsko sodišče revidiralo njeno poslovanje, je seveda smešna. Očitno je namenjena odvračanju pozornosti od resničnih vzrokov in odgovornih za krizo. Prvi dejavnik je bila svetovna kapitalistična kriza, ki se je začela v Združenih državah Amerike. Neposredna posledica je bil padec slovenskega izvoza, zaradi česar se je naš BDP v letu 2009 zmanjšal za 8 %. Od leta 2009 se ni zgodilo popolnoma nič, kar bi nas lahko zavarovalo pred podobno krizo. Drugi dejavnik so konstrukcijske napake evrskega območja. Kriza v Sloveniji je bila daljša in hujša kot v Vzhodni Evropi, zato ker smo vstopili v evrsko območje v najslabšem času poceni kredita. Zanimivo je, da desničarji ves čas poudarjajo, kako je bila gospodarska rast v Jugoslaviji odvisna od kredita, nočejo pa nič vedeti o tistih 13 milijardah kredita, od katerih je bila odvisna rast v času prve Janševe vlade. Vsekakor pa je danes evrsko območje prav tako disfunkcionalno kot je bil pred krizo. Šele zdaj lahko preidem k tretjemu dejavniku in vlogi Banke Slovenije. Obseg krize je večji, kot bi bilo neizogibno, zaradi napačnih ukrepov Janševe vlade, ki je delala v nasprotju z dogovorom z Banko Slovenije. Natančen popis najdete v poročilu Banke Slovenije o vzrokih za kapitalski primanjkljaj bank iz marca 2015, omenil bom le troje. Prvič, to je bila izgradnja avtocest z zadolževanjem Darsa namesto iz proračuna; druga, znižanje davkov na visoke dohodke, odprava davka na izplačane plače in znižanje davka na dobiček podjetij in tretje, privatizacija podjetij v lasti Soda in Kada. To so vse ukrepi, ki so povečevali količino denarja v gospodarstvu, ki se je že tako ali tako pregrevalo. Rezultat je bil veliki strukturni primanjkljaj države, največji prav leta 2008. Zato ni čudno, da se je v času prve Janševe vlade povečal celo javni dolg. Konec leta 2008 je bil dolg 8,2 milijarde evrov, torej 787 milijonov več kot leta 2004. S tem pa pridemo do vloge Banke Slovenije. Banka Slovenije bi morala zaostriti kreditne pogoje in kapitalske zahteve. Kolegi iz NSi bi rekli, da to ni bilo dovoljeno, ker smo del ECB. Vendar je tudi leta 2010 ob popolnoma napačnem času Banka Slovenije samostojno zaostrila kreditne zahteve. Takrat se je začel kreditni krč, ki še vedno traja. Ne verjamem pa, da bi revizija Računskega sodišča lahko to preprečila. Preprečila bi lahko morda samo nekatere tajkunske kredite cerkvenim finančnim holdingom Zvon Ena in Zvon Dve, gradbenim firmam, Bavčarjevemu Istrabenzu in podobno. Prof. Prašnikar ocenjuje, da je bilo od 13 milijard takih 1,7 milijarde, ostalo je šlo v osnovno dejavnost in v nepremičnine. Skratka, približno 15 % kreditov bi lahko bilo posledica slabega nadzora. Zdaj ko smo si na jasnem, česa ta zakon ne bo dosegel, lahko ocenimo, kaj bi lahko dosegel. V Združeni levici smo ves čas na stališču, da je Računsko sodišče že sedaj pristojno za revidiranje delovanja Banke Slovenije. Namen takšne revizije bi bila preiskava ukrepov za sanacijo bank. Pred dvema tednoma je bilo objavljeno mnenje evropskega pravobranilca glede izbrisa malih delničarjev v slovenskih bankah. Iz tega mnenja izhaja, da evropske pravne podlage za razlastitev ni bilo. Potrjuje tudi, da je bila cenitev po likvidacijski vrednosti, s katero so kapital NLB čez noč zmanjšali s plus 824 milijonov na minus 1,5 milijarde, neupravičena. Že od prej pa vemo, da je bilo s predpostavkami te cenitve nekaj narobe, glede na to, da je bila razlika med cenitvama po dveh metodah kar 1,5 milijarde ali 45 odstotnih točk. V Španiji, kjer so take preglede izvajali eno leto prej, razlike praktično ni bilo. Vseh drugih sumljivih podrobnosti ne bom navajal, bilanca je jasna – imamo banke, ki imajo preveč kapitala in bodo zdaj privatizirane po ceni, ki je nižja od knjigovodske vrednosti. To bi moral biti zadnji alarm za zaustavitev privatizacije v bančnem sektorju. Vsekakor gre za šolski primer problema, zaradi kakršnih Računsko sodišče obstaja. In če bo treba podpreti esdeesov zakon, zato da si bo Računsko sodišče upalo preiskati to, ga bomo seveda podprli. Če pravilno razumem stališče Vlade, tudi Vlada podpira določene pristojnosti Računskega sodišča. Čudi pa me, da sta Vlada in koalicija ustavili delo na Zakonu o sistemski preiskavi, s katerim bi se raziskalo tudi kazenski vidik sanacije bank in projektov, kakršen je TEŠ 6, kar verjetno ne ustreza koalicijskim partnerjem. Na koncu se moram opredeliti še do nekaterih novih rešitev, ki jih v lanskem predlogu zakona še ni bilo. Podpiramo predlog, da bi bile plače v Banki Slovenije določene tako kot v ostalem javnem sektorju, vključno z guvernerjem in viceguvernerji. Podpiramo tudi predlog, da bi morala Banka Slovenije pripraviti finančni in kadrovski načrt kot vsi drugi organi. Podpiramo, zato ker Banka Slovenije ne more biti država v državi. Vsak državni organ v zadnji instanci odgovarja državljanom in mora utemeljiti namensko porabo sredstev. To ni poseg v avtonomijo oziroma če kdo zahteva tako avtonomijo za Banko Slovenije, jo mi zavračamo. Če pustim ob strani namene in ideološke predpostavke tega predloga, je bilanca dobrih in slabih rešitev vsekakor pozitivna. Brez zadržkov lahko priznam, da je predlagatelj v teh 12 mesecih predlog izboljšal. Dejansko bi se dalo v drugi obravnavi zakon v celoti popraviti s črtanjem spornih rešitev. O problematičnih rešitvah smo razpravljali, ko je bila ta novela vložena že prvič, zato ne bom ponavljal vsega. Še vedno se strinjamo z idejo o tem, da bi na sejah Sveta Banke Slovenije sodeloval nekakšen predstavnik opozicije. Mi načelno zavračamo tudi ideje, da bi sedel v nadzornem svetu podjetja Slovenski gozdovi ali kateregakoli podobnega podjetja. Podjetje morajo nadzorovati strokovni predstavniki države in predstavniki zaposlenih, politične stranke imajo seveda popolnoma drugačno vlogo v tem sistemu. Izpostaviti moram pa še en, morda še bolj bistven dejavnik. V nasprotju s koalicijo je opozicija naključna skupina, ki nima svojega koalicijskega sporazuma in svojih usklajevanj. Treba se bo navaditi, da po vstopu Združene levice v parlamentu nimamo več samo koalicije in opozicije, ampak tudi tretji dejavnik, protisistemsko stranko. Na eni strani torej režimski blok, to so stranke, ki zastopajo interese političnega razreda. Te se potem delijo na desnico in kvazi levico, ki sta izmenično v opoziciji. Zdaj je v parlamentu še protisistemska stranka, ki ima z desno opozicijo bistveno manj skupnega kot desna opozicija s samo koalicijo. Naj omenim samo nekaj bistvenih: podpora kapitalistični ureditvi za vsako ceno, podpora Evropski uniji in evrskemu območju za vsako ceno, podpora evropski protipriseljenski politiki za vsako ceno, podpora agresivni zunanji politiki ZDA in Nata za vsako ceno. Zato mi zavračamo idejo, da bi nas v Svetu Banke Slovenije, v nadzornem svetu novega podjetja Slovenski gozdovi ali kjer koli drugje zastopal neki predstavnik opozicije. V Sloveniji ni človeka, ki bi lahko hkrati zastopal Združeno levico in SDS ter NSi hkrati, to pa tudi ni potrebno. Treba je predpisati natančne pogoje, pod katerimi bodo lahko poslanci Državnega zbora oziroma člani Komisije za nadzor javnih financ dostopali do potrebnih podatkov za izvajanje ustreznega parlamentarnega nadzora. Na ta način nobena stranka ne bo imela monopola nad informacijami. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Naj za vse, ki nas spremljajo, povem, da smo še vedno pri obravnavi zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije, EPA 825-VII . Ker je predhodnik zlorabljal poslovnik, mi dovolite, da samo z enim stavkom odgovorim naslednje: če ne bi Republika Slovenija 14. avgusta 2008 odprla avtoceste in povezala Slovenijo z Madžarsko, danes te avtoceste ne bi imeli, zato predlagam, da Združena levica gre v Pomurje in pove, da so krivi, zato ker so/smo dobili avtocesto, za neko čudno finančno stanje v tej državi. In če bo šlo tako, kot misli Združena levica, potem še dolgo, dolgo ne bo 2. tira. Spoštovani, v skladu z Zakonom o bančništvu je Banka Slovenija osrednja institucija, ki je pristojna za izvajanje nadzora nad bančnim sistemom. V Novi Sloveniji smo večkrat poudarjali, da v preteklosti Banka Slovenija svoje nadzorne funkcije ni opravljala in posledica tega je bil nastanke bančne luknje, govorim predvsem o Banki Slovenije v preteklosti. K nastanku takšnega stanja je v veliki meri pripomogla tudi pomanjkljiva zakonodaja, ki ureja status in pristojnosti Banke Slovenije predvsem z vidika večje odgovornosti članov Sveta Banke Slovenije. Po sedaj veljavnem Zakoni o Banki Slovenije niti guvernerja niti viceguvernerjev ni mogoče poklicati na odgovornost ne zaradi nezakonitega dela in tudi ne zaradi hujše kršitve dolžnih ravnanj ali njihove opustitve oziroma jih ni mogoče zaradi tega razloga predčasno razrešiti z njihove funkcije. Po prepričanju nas, Nove Slovenije - krščanskih demokratov je prav vsakdo, posebej pa še funkcionar na najvišjih funkcijah odgovoren za zakonito in pravilno opravljanje svojega dela oziroma funkcije in za to mora biti ne le predpisana, pač pa tudi izvedena razrešitev s funkcije za nezakonito izvrševanje funkcije. V nasprotnem primeru lahko računamo na ponovitev prakse, ko člani Sveta Banke Slovenije – torej guvernerji in viceguvernerji – v svojih letnih poročilih in ustnih pojasnilih zavajajo nas, poslance in tudi slovensko javnost. Spomnimo se zatrjevanja nekdanjega guvernerja dr. Marka Kranjca in viceguvernerjev, da imamo trden in zanesljiv bančni sistem in da ni nobenih razlogov za skrbi. In mi poslanci smo takšnim poročilom Banke Slovenije seveda morali verjeti, saj nimamo možnosti preverjanja resničnosti takšnih poročil zaradi instituta bančne tajnosti. Seveda za takšno zavajanje javnosti in poslancev nobeden član Sveta Banke Slovenije nikoli ni in ne bo odgovarjal, saj za to sploh ni zakonskih podlag. Ali je obstoj takšnega nadzornika nad poslovnimi bankami potem sploh smiseln? In kakšna je možnost ponovne potrebe po dokapitalizaciji slovenskih bank v državni lasti in seveda tudi drugih? Na seji Komisije za nadzor javnih financ dne 26. februarja letos je guverner Banke Slovenije v razpravi o stanju v našem bančnem sistemu pojasnil, da je bilo ob dokapitalizaciji bank v letu 2013 stanje slabih kreditov med 11 in 12 milijard evrov, torej več, kot znašajo prihodki celotnega letnega državnega proračuna. Sedanje stanje slabih kreditov v naših pretežno državnih bankah pa je še vedno skoraj 6 milijard evrov. 6 milijard evrov, čeprav je bila za upravljanje s slabimi krediti ustanovljena Družba za upravljanje terjatev bank in so imele banke možnost očiščenja svojih bilanc in prenosa vseh slabih terjatev na tako imenovano slabo banko. Zakaj tega niso storile? To je vprašanje tudi za Banko Slovenije in pričakujem, da bo sprejela vse potrebne ukrepe, ki jih ima na voljo v skladu z Zakonom o bančništvu, da ne pride do nove bančne luknje in da se dokapitalizacija bank z davkoplačevalskim denarjem v nobeni obliki ne bo več ponovila. Prav zato podpiramo rešitve, na podlagi katerih bo Računsko sodišče pristojno za revidiranje smotrnosti in gospodarnosti poslovanja Banke Slovenije in tudi za podajo predloga za razrešitev člana Sveta Banke Slovenije, če se ugotovijo hujše kršitve. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije bomo predlog zakona v prvi obravnavi podprli, saj menimo, da je področje odgovornosti nadzornikov nad bančnim sistemom v naši zakonodaji nezadostno urejeno, bomo pa v nadaljnji obravnavi podprli amandmaje k temu zakonu, ki bodo sledili mnenju Evropske centralne banke k temu predlogu zakona. Evropska centralna banka je namreč na vsebino zakona posredovala obširno mnenje in podala pripombe k nekaterim zakonskim rešitvam, ki jih bo, kot rečeno, treba upoštevati z amandmiranjem osnovnega besedila predloga tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite. Pripravi naj se mag. Anže Logar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat vsem prav lep pozdrav! Stabilizacija bančnega sistema gotovo v Sloveniji ni zaključena. Mi smo z dokapitalizacijo bank v slovenskem prostoru naredili šele in samo prvi korak. To je bil hud finančni udarec za vse slovenske davkoplačevalce. Naj samo spomnim, da smo dokapitalizirali oziroma od Evropske komisije dobili odobritev za državno pomoč Novi Ljubljanski banki v višini 1,55 milijarde evrov. Ampak v pismu, v dokumentu, ki ga je na Slovenjo naslovila Evropska komisija, ob tem ko je odobrila to državno pomoč, ta dokument ima številko 33229 in ima datum 18. december 2013, je Slovenija morala tudi po tem dokumentu sprejeti cel katalog zavez. Ena od teh zavez je ta, da se mora Nova Ljubljanska banka do konca naslednjega leta, se pravi,do 31. 12. 2017 privatizirati. To je velika naloga, težka naloga za tiste, ki so zadolženi, če smem tako reči, za ta proces privatizacije, torej za SDH. Mi smo danes zjutraj veliko govorili na seji Odbora za zadeve Evropske unije v okviru obravnave poročila o državi Slovenije 2016, kar je pripravila Evropska komisija, in smo veliko govorili tudi o ukrepih za stabilnost slovenskega bančnega sistema. Seveda bančni sistem potrebuje izjemno dober nadzor. Že v stališču sem povedal, da nadzornik Banka Slovenije v preteklosti ni odigrala, žal ni odigrala svoje funkcije. To vemo vsi, imeli smo nešteto razprav na to temo in iz tega se moramo nekaj naučiti. Mi ne moremo in ne smemo več dovoliti, da bi se pokazala ponovna potreba po dokapitalizaciji ali, poljubno rečeno, potreba po krpanju bančne luknje. Guverner Banke Slovenije je govoril o višini približno 6 milijard evrov slabih kreditov v slovenskem bančnem sistemu in teh 6 milijard v glavnem na žalost odpade v banke v državni lasti. Ja seveda v preteklosti, morda boste rekli v davni preteklosti, nekdo bi rekel leta 1991, 1992, smo naredili napako, da že takrat nismo privatizirali slovenskega bančnega sistema, zato smo zdaj v družbi eksotičnih držav, kjer imamo podobno situacijo torej kot v Sloveniji, da so največje banke v državni lasti. Nobena od teh držav, razen Slovenije, ni iz Evropske unije, so pa Etiopija, Kenija, Kuba, Sirija, Libija in tako dalje in tako dalje in mi smo v tej družbi. To, če ne verjamete, vprašajte na naslednji seji guvernerja Banke Slovenije, ki velikokrat, obžalujem, zardeva, ko se dobiva s svojimi kolegi na ECB in ga sprašujejo, no guverner, no Boštjan, kdaj boš privatiziral državne banke. Ampak glejte, tukaj pri privatizaciji Nove Ljubljanske banke bomo imeli najbrž problem. Dobronamerno opozarjam Vlado in seveda tudi koalicijo, ki je sprejela Strategijo upravljanja državnih naložb. Naj vas spomnim, da ste tam zapisali, da bo država imela v Novi Ljubljanski banki 25-odstotni lastniški delež plus eno delnico, lahko ji rečemo tudi zlata delnica. Mislim, da bo tukaj velik problem, če se bo kdo obrnil na Sodišče Evropske unije. Poglejmo omejevanje prostega pretoka kapitala z gledišča Sodišča Evropske unije. Pa mogoče še pred tem, še enkrat: vladni Predlog odloka o Strategiji upravljanja kapitalskih naložb države z dne 24. maja 2015 v zvezi s privatizacijo določenih družb določa ohranitev državnega lastniškega deleža v višini 25 % plus 1 delnica. NLB je v tej skupini gospodarskih subjektov. Pri nekaterih od teh družb je določena tudi prepoved koncentracije zasebnega lastništva nad deležem države oziroma obveznost Slovenskega državnega holdinga, da pred kakršnimkoli razpolaganjem s temi kapitalskimi naložbami v statutu posamezne družbe uredi takšno prepoved. Ta zadeva je po naši oceni sporna. Pri realizacije načrtovane prepovedi je treba med drugim v obzir vzeti tudi pravila notranjega trga Evropske unije, natančneje prepoved omejevanje prostega pretoka kapitala. Glejte, tu je problem, prost pretok kapitala je ena od zelo pomembnih svoboščin Evropske unije. Tako kot, recimo, prost pretok ljudi in blaga. In tukaj, se bojim, da bomo imeli problem. Namreč zakaj? Pogodba o delovanju Evropske unije, ki jo je Slovenija prevzela, podpisala, ratificirala, prepoveduje – podčrtujem, prepoveduje – vse omejitve pretoka kapitala med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami. Na podlagi te prepovedi je Sodišče Evropske unije, je Sodišče Evropske unije, ki v primerih potencialnih kršitev prepovedi omejevanja prostega pretoka kapitala odloča v sporih med Evropsko komisijo in posamezno državo članico, v preteklosti že obravnavalo nekatere ukrepe držav članic, sprejete med privatizacijo. Šlo je za ukrepe, s katerimi so si država členice kljub privatizaciji skušale zagotoviti povečan vpliv v strateško pomembnih družbah, in sicer z uporabo tako imenovanih zlatih delnic. To je naše razumevanje, ker se veliko ukvarjamo z bančnim sistemom, privatizacijo. Ne bom sedaj govoril o kadrovanju, to danes ni tema. Lahko bi pa tudi bila. Poglejte, mi nismo kar neka razpuščena klapa. Mi smo država, mi smo država članica Evropske unije in stokrat smo že ponovili, če gledamo Deklaracijo o zunanji politiki, smo rekli, osnovni politični in vrednostni temelj Republike Slovenije predstavlja naše članstvo v Evropski uniji, ki ima institucije; ja, ima tudi Sodišče Evropske unije, ki spremlja, kako države članice spoštujejo predvsem Pogodbo o delovanju Evropske unije. Tukaj, ne vem, morda danes dobim odgovor na to vprašanje, morda, da se mi motimo v teh pogledih, ampak ne bi o tej zadevi danes razpravljal, če ne bi ostajala pravna praksa Sodišča Evropske unije. In če je Sodišče Evropske unije, resna institucija, že vsaj enkrat odločilo tako, preprosto povem, da je zlata delnica v lasti državi problem, potem bo najbrž to odločilo tako tudi v primeru Slovenije, ki ji seveda jaz želim vse dobro, želim, da spoštujemo najprej svoje in tudi evropske akte oziroma zakonodajo. Povsem logično je, ko sem te zadeve študiral, povem logično je, da se zlata delnica ne imenuje zastonj zlata delnica. To ni kar samo en glas. To je nekaj več. Vi s tem lahko blokirate vse. Še tista zadeva, ki ste jo zapisali v strategijo, da se preprečuje koncentracija zasebnega kapitala nad deleže države – ta je pa huda! Ampak, pravzaprav nič hudega, strategijo se da spremeniti. Če se vzamemo skupaj, v enem tednu in k temu tudi Vlado pozivamo. Zelo pomembna je razprava o nadzoru nad bančnim sistemom, zato mi pozdravljamo te napore, ki jih vlagajo kolegi iz SDS s to novelo Zakona o Banki Slovenije. Potem ko so jo vložili, smo dobili tudi mnenje Evropske centralne banke in tudi sami avtorji, če smem tako reči, so nakazali pripravljenost za to, da se ta tekst izboljša, da se še bolj optimira tudi v skladu z mnenjem Evropske centralne banke. Nobena razprava, nobena ura razprave ni odveč, če imamo vsi skupaj nek isti fokus, nek isti cilj, da okrepimo nadzor nad bančnim sistemom. Gospe in gospodje, preveč grdih stvari se nam je dogajalo, da sedaj davkoplačevalci plačujejo početje nekaterih, ki so na lepe oči, kot se reče, mnogim dajali kredite. In to ne za nakup avtomobila, ampak nekajkrat po 40 milijonov, nekajkrat po 30 milijonov in tako dalje. V nebo vpijoči so primeri, ko je nekdo, neko podjetje zaprosilo za kredit pri banki, ki je v tuji lasti, ima pa tukaj seveda svojo filialo. Ko so tam analitiki, strokovnjaki preštudirali, da njihov poslovni načrt ne pije vode in so jih odklonili pri njihovi vlogi za odobritev kredita, je potem v državni banki ta isti prosilec za kredit samo v nekaj dneh dobil 40 milijonov. V nebo vpijoč primer! In to se je dogajalo, pa ne samo enkrat, ker če bi se enkrat, bi bančna luknja bila velika 40 milijonov, zdaj pa je preveč dramatična, skoraj ne upam več ponavljati teh številka. Na preiskovalni komisiji v prejšnjem mandatu, ko smo želeli priti do odgovornih ljudi, do imen in priimkov, sem praktično na vsakem zaslišanju zaslišanca spraševal, kaj ocenjuje, ali ocenjuje, da morda že nastaja nova bančna luknja – nihče ni upal odgovoriti, molk pa je povedal vse. Upam, da bomo zdaj v tej preiskovalni komisiji, ki preiskuje nepravilnosti v bančnem sistemu, ki jo vodi kolega Anže Logar, vsaj delno zadovoljili naše davkoplačevalce, ki nas – pa najbrž tudi vas, sem prepričan – ustavljajo na cesti in povejo, kako težko živijo s sramotno nizkimi pokojninami, in nam pravijo, vzemite tistim, ki so vzeli nam. Zato sem pred kratkim dal tudi Vladi pobudo, kar je ne nazadnje novembra 2014 tudi predsednik Vlade dr. Miro Cerar obljubil, da bo ta vlada naredila vse, da se vrne čim več tistega denarja, ki se je "prepumpal" nekam drugam, ki se je prečrpal v neke davčne oaze in se zdaj morda počasi vrača, da bi poceni kupil tista podjetja, ki so na kolenih. Ampak po zgledu nekaterih držav, recimo Nemčije, bi se dalo nekaj tega denarja dobiti nazaj, vsaj morda za en letni proračun Republike Slovenije, vsaj za 10 milijard, sem prepričan. Zato ker ni bilo nadzora ali pa so omrežja bila tako povezana, kar seveda pomeni z drugimi besedami, da ni bilo nadzora, ker je eden drugega ščitil. Tisti, ki so eksperti za te zadeve, torej, za prenos denarja v davčne oaze, tisti so ugotovili, pač z neko metodologijo, da je iz Slovenije bilo prečrpanega od 50 do 75 milijard evrov denarja. Fantastična številka! Si predstavljate, če bi vsaj polovico dobili nazaj! Najbrž nikoli. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Anže Logar. Pripravi naj se gospa Urška Ban.
Hvala. Naj za uvod izpeljem misel, ki jo je predhodnik podal. Namreč, v zvezi s parlamentarno preiskavo, da je njegova želja kot člana in verjetno tudi ostalih, da bomo vsaj delno zadovoljili pričakovanja davkoplačevalcev v zvezi z rezultati te parlamentarne preiskave. Namreč, ta del je v veliki meri odvisen od sodne veje oblasti, od neke sodnice, Deše Cener, ki se je zdaj postavila kot glavni branik zaprtega sistema neposredovanja podatkov o notranji bančni kriminaliteti. To, da ena veja oblasti blokira drugo vejo oblasti pri raziskovanju kriminalnih dejanj, je na nek način kriminal per se in verjetno je to mogoče samo v Sloveniji. Ampak to bo pač zgodba, ki bo verjetno prej ali slej dobila razplet na Ustavnem sodišču v upanju, da bo ta mandat dovolj dolg, da bo Ustavno sodišče o tem pravočasno odločilo. Kar se tiče predloga spremembe zakonodaje oziroma normativne podlage, ki opredeljuje delo Banke Slovenije. Glejte, Slovenska demokratska stranke je že večkrat s svojimi predlogi poskušala olajšati preiskavo bančne kriminalitete, hkrati pa izboljšati nadzor nad delovanjem bančnega regulatorja. Z enim samim namenom; namreč, pretekla dejanja in dogajanja so pokazala, da dosedanji nadzor ni ustrezal zahtevam, ki jih je ponujal ali pa dogajanjem, ki so se vršila na bančnem področju. Zdaj odgovor ali pa utemeljitev tega je zelo preprosta, poglejte bančno luknjo, ki je v Sloveniji nastala, in preračunajte, koliko ste morali sami plačati za pokritje te luknje. Sam bi se osredotočil na te sicer zelo preproste rešitve, tri ali štiri rešitve iz tega predloga, vendar pa po mojem mnenju zelo pomembne rešitve. Prva je predlog, torej 1. člen – sprememba 26. člena v zvezi s poročanjem Banke Slovenije. Namreč, redno, prontno poročanje o stanju v bančnem sistemu s posredovanjem relevantnih informacij neki instituciji že samo po sebi pomeni nek nov vidik v delovnem procesu in tistega, ki mora poročati, sili k temu, da resneje pristopi k opravljanju svoje nadzorne funkcije. Če uprava ne potrebuje poročati nadzornemu svetu, torej ima škarje in platno v svojih rokah, je možnost poneverbe ali pa zlorabe položaja bistveno večja, kot če je tam še nek nadzorni svet. Če pa imamo nadzorni svet, ki je, kot je preteklost pokazala v Sloveniji, pretirano zlizan z upravo, pa tudi nadzorni svet ne zagotavlja ustreznega nadzora in pride do raznih kaznivih dejanj. In če imamo potem še neko institucijo, ki opravlja nadzor nad tem, je s tem zagotovljeno bistvena večja transparentnost in s tem prisili tistega, ki naj primarno nadzira, da se bolj potrudi pri tem nadziranju. Zdaj pa, zakaj je nadzor Državnega zbora tako pomemben? Če imate v korporativnem upravljanju, ne vem, upravo in lastnika, ki postavi nadzorni svet, in, recimo, konkretno primere dveh bank Foruma 21, kjer so bila uprava in nadzorni sveti tudi lastniško prepreženi, mreženi in medsebojno povezani, dejansko ne prihajajo do realnega nadzora. Sta nadzorni svet in uprava eno. V primeru Državnega zbora pa do tega ne more priti. Prvič zato, ker imamo splošne volitve, kjer je izražena volja davkoplačevalk in davkoplačevalcev, ker se sestava spreminja vedno, ker se koalicije menjajo in ker je nemogoče vplivati na to, kdo bo sedel v Državnem zboru. Zato je ta dodaten nadzor, ki ga z zelo preprostim postopkom, torej dolžnost poročanja Banke Slovenije dvakrat na leto v Državnem zboru, podrobno poročanje, z relevantnimi tudi zaupnimi informacijami, tista nujno potrebna varovalka, ki Sloveniji omogoča, da bo prišla v nek normalen sistem, nek normalen bančni sistem in nek normalen sistem bančnega nadzora. Morda bo čez 20 let ta korak nepotreben, ampak v tem času, v tem prostoru je ta odločitev potrebna in če bi do tega prihajalo v obdobju izjemne kreditne rasti, ko je kreditni portfelj naraščal po stopnjah 40 %, verjemite, da ko bi o tem razpravljali v Državnem zboru, bi bilo več pobud ali pa več idej za potegnitev ročne zavore. Tudi zakonodajalci bi bili prej soočeni s to problematiko in bi, ko bi sprejeli to odgovornost, morda predlagali kakšno normativno podlago, ki je v tem primeru niso. In je vidik Državnega zbora, torej tistega, ki novelira zakonodajo, in vključitev zakonodajalca v ta postopek nadzora ena od zelo kvalitetnih varovalk pri zagotavljanju bančnega nadzora. Nadalje imamo 4. člen, kjer predlagamo, da na sejah sveta sedi tudi predsednik Komisije za nadzor javnih financ. Koalicija se večkrat razburja, češ, kaj to obravnavate na tej komisiji, zakaj o tem govorite. Rešitev je zelo preprosta – potrdite novelo, ki jo predlagamo, in komisija bo imela neposredne informacije o tem in bo morda zahtev za sklic nujnih sej bistveno manj, ker bo pravočasno ta informacija že prišla na ustrezne duri in kjer bo morda tudi prisotnost predstavnika zakonodajne veje oblasti Banko Slovenije prisilila k bolj odgovornemu, hitrejšemu in promptnemu delovanju. Ne vem, predvidevam. Ampak glede na to, da sedaj tega nadzora ni bilo, je to ena od relativno dobrih in zelo enostavnih možnosti, da se to izvede. Ne nazadnje, to je zakonodajalec predvidel pri Zakonu o SDH in v tem pogledu omogočil parlamentu, da ima vpogled v dogajanje na Slovenskem državnem holdingu. Naj preidem naprej k 8. členu, 5. točka, da lahko Računsko sodišče izda poziv za razrešitev guvernerja. Dolgo časa se v Državnem zboru že pogovarjamo o tem, kako opraviti nadzor v Banki Slovenije. Dolgo časa je bilo načelno stališče koalicije, da glejte, Banka Slovenije je neodvisna, pustimo jih, Računsko sodišče nima tam kaj početi [[…]]Računsko sodišče je dejalo, da nima mandata. Ampak spomnite se, eno podobno zgodbo smo imeli tudi pri nadzoru nad poslovanjem, recimo, Nove Ljubljanske banke, pa je Državni zbor vseeno zmogel to soglasje, torej, da je šel onkraj meja koalicije in opozicije, in podprl to možnost, da Računsko sodišče preišče pogodbe in poslovanje Nove Ljubljanske banke. Računsko sodišče je neodvisna institucija, predsednika imenujemo tu, v Državnem zboru, in potem je Računsko sodišče popolnoma avtonomno v odločanju o tem, kaj naj preiskuje. Vsi se strinjamo, da če bi bil nadzor nad bančnim sistemom takšen, kot pričakujemo, do bančne luknje ne bi prišlo ali pa bi bila dimenzija te bančne luknje oziroma zahteve za dokapitalizacijo bistveno manjša. Če zakonodajalec to ugotovi, potem verjetno zakonodajalec išče možnosti, da se v prihodnje takim situacijam izognemo. Ker je v pravilih Evropske centralne banke zapisano, da tisti, ki imenuje guvernerja, ne sme opravljati tudi neposrednega nadzora oziroma vplivati na to, je institucija, ki to lahko opravi, Računsko sodišče. Računsko sodišče ima vsa znanja, kompetence in sposobnosti, da ta nadzor opravi. Če ste pozorno brali mnenje ECB, temu ne nasprotuje. Težko razumem – upam, da ni nasprotovanja, Vlada sicer nasprotuje, ampak Vlada nasprotuje vsemu, kar predlaga opozicija –, ni razloga, da koalicijski poslanci v Državnem zboru ne bi prisluhnili tej ideji in ne bi omogočili to, da se zagotovi še dodaten nadzor nad delovanjem centralne banke, ker na koncu koncev, ko smo plačali, smo plačali tako tisti, ki smo v opozicijskih vrstah, kot tisti, ki ste v koalicijskih vrstah. Najkrajšo so pa potegnili, kot veste, državljani Republike Slovenije, ki se s tem niti ne ukvarjajo, ki imajo svoje življenje, svoje težave, pa so kljub temu morali plačati zapitke tistih, ki so se igrali z bančnim denarjem. Zatorej je ta rešitev, da Računsko sodišče opravi ta nadzor, dobrodošla in po mojem mnenju potrebna pri zagotavljanju ustreznega okolja, ki bo, bom rekel, neprijazen za bančne goljufije. Naš namen in naš razlog je oblikovati takšno okolje, ki bo zaviral možnosti in priložnosti za nastanek bančne kriminalitete. Naj izpostavim še 12. člen, ki govori o dolžnosti varovanja zaupnih podatkov pri bankah in hranilnicah, ki so zahtevale državno pomoč oziroma ukrepe po ZUKSB. Poglejte, recimo, Islandijo, ki je opravila in že zaključila tako preiskavo bančne kriminalitete, ugotavljanje odgovornosti. Pogojno je bil obsojen tudi takratni predsednik vlade, vsi šefi bank, treh glavnih bank, ki so zakrivili luknjo, sedijo zaporne kazni od 3 do 5 let. S preiskovalno komisijo se je ukvarjalo 48 specializiranih poklicev oziroma posameznikov od sodnikov, tožilcev, preiskovalcev, kriminalistov, forenzikov in tako naprej in njihova dokumentacija, ki je bila povezana z nastankom njihove bančne luknje, je izgubila status bančne tajnosti, zato je bila tudi preiskava bistveno lažja, bistveno bolj omogočala odkrivanje krivcev in v tem pogledu Slovenija caplja zadaj. Imamo zelo drago bančno prakso, dokumenti, ki pa kažejo na dogajanje do nastanka te bančne luknje, pa še vedno nosijo oznako bančne tajnosti in sistem, kjer neka sodnica Deša Cener še vedno lahko blokira delo preiskovalne komisije in kar priča tudi dopis Nacionalnega preiskovalnega urada preiskovalni komisiji, kjer je sodelovanje posameznih bank pri zagotavljanju te dokumentacije izrazito poddimenzionirano oziroma ne v smeri odkrivanja vseh relevantnih podatkov za ugotavljanje odgovornosti, ampak kvečjemu, bom zelo diplomatski, omejeni pomoči pri pridobivanju teh dokumentov za ustrezno odkrivanje bančne kriminalitete. Zato je naše mnenje zelo enostavno. Če smo že plačali za to, da se pokrije bančna kriminaliteta, če smo pošteno plačali, drago plačali, imamo vsaj pravico videti, kaj smo plačali. Imamo pravico dostopa do teh dokumentov. Smo kupili te dokumente. Če smo kupili te dokumente iz lastnega žepa, ima Janez Novak, davkoplačevalec, pravico te dokumente vpogledati. S tega vidika je to tudi najboljše zagotovilo, da do podobnih malverzacij in zlorab bančnega poslovanje ne bo več prišlo. Kajti tedaj bo vsak bankir in vsak podjetnik, ki je lahko oziroma niti ne podjetnik, direktor državnega podjetja ali pa tajkunskega podjetja, dvakrat premislil, bo poklical po telefonu predsednika ali pa člana uprave in mu naročil kredit za 40 milijonov, ker bo vedel, da bo to nekje zapisano. In če bo prišlo do zrušitve sistema, kot je prišlo v letu 2013, da bo to ime potem prišlo ven in da bo tudi njegov sosed to videl in da bodo tudi njegovi poslovni partnerji videli in da bodo tudi kriminalisti brez težav dostopali do teh gradiv. Zato je z vidika zagotavlja transparentnosti porabe davkoplačevalskega denarja, tukaj je šlo za porabo davkoplačevalskega denarja, zelo pomembno, da se ta transparentnost zagotovi tudi z razkritjem vseh teh dokumentov, ki so ostali od posla te notranje in zunanje bančne kriminalitete. Če ste pozorno prebrali mnenje ECB, je bistveno manj nenaklonjeno kot morda mnenje kdaj drugič oziroma kakšni prejšnji situaciji. Bankirji, posebej še centralni bankirji, so po naravi zelo, bom rekel, konservativne osebe – pa ne mislim to kakorkoli politično ali pa slabšalno, ampak v tej smeri, da varujejo svoj ceh, kar je normalno. Zato je tudi tekst Evropske centralne banke treba brati med vrsticami. Namreč, v marsikaterem predlogu našega predloga ne zavrne, ampak zgolj doda, da bi verjetno veljalo dodatno obrazložiti, ali pa dodatno zapisati, ali pa dodati neko dodatno varovalko. Torej ne razumem, zakaj je Vlada kategorično proti, če celo Evropska centralna banka, zavedajoč se težav, ki so v našem bančnem sistemu, zdaj zavedajoč se problemov, ki jih je imela z nami, očitno smatra, da je določene spremembe treba uveljaviti. Na tem pogledu se pridružujem apelu gospoda kolega Širclja: koalicija oziroma koalicijski poslanci ne kategorično zavrniti tega predloga. Razmislite, predlagajte morda svoje rešitve, ampak imejte v mislih željo po tem, da se Banki Sloveniji v dobro Banke Slovenije in v dobro davkoplačevalcev zagotovi ustrezen nadzor, ki ne bo posegel v njeno integriteto oziroma v njene pristojnosti, hkrati pa bo omogočal ustrezen, neodvisen nadzor, da bo Banka Slovenije v prihodnje ravnala drugače, kot je ravnala, recimo, v preteklosti. Če smo to lekcijo naredili pri imenovanju viceguvernerjev, kjer je uveljavljeno splošno pravilo, da tisti, ki so bili povezani s časom bančne luknje, ne dobijo reelekcije za viceguvernerje, je verjetno smotrn razmislek, da se spremeni tudi normativna podlaga. Kajti saj veste, če z istimi sredstvi ponavljaš isto zgodbo, težko dobiš drugačen rezultat. Zatorej, če smo rekli a v primeru kadrovske zasedbe, recimo še b v primeru normativne zasedbe in odreagirajmo, tako kot vesten zakonodajalec mora odreagirati, torej, prilagoditi zakonodajo, ki bo potegnila nauk iz preteklih slabih praks in vzpostavila nek normativni okvir, ki bo omogočal neodvisno delovanje, hkrati pa ustrezen nadzor. Po mojem mnenju je ta predlog tehten, odgovarja na vse te dileme, ki sem jih izpostavil, in ponuja rešitve, ki so izvedljive in ki so, recimo, ob določeni prilagoditvi v naslednjih branjih v skladu z normativno podlago Evropske centralne banke. Moj predlog je, da koalicijski poslanci kot samostojna veja oblasti ne glede na mnenje Vlade Republike Slovenije podprete in daste zakonodajo v nadaljevalni zakonodajni postopek. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Urška Ban. Pripravi se mag. Mirjam Bon Klanjšček. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Vsekakor je današnja tema, ki jo obravnavamo, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije izredno pomembna in jo podpiram. Očitno ni sicer preveč zanimiva, ampak kljub vsemu. O tej tematiki smo v tem državnem zboru tako na plenarnih zasedanjih kot na sejah parlamentarnih delovnih teles veliko razpravljali o temah, ki so se na več mestih dotikala prav Banke Slovenije. Zato danes ne bom vsega ponavljala, se bom pa opredelila do rešitev, ki jih predlaga z zakonom predlagatelj, in vsekakor teh sprememb oziroma predlogov kar tako, kategorično ne zavračam. Pa če najprej morda za začetek Banko Slovenije pogledam kot institucijo. Banka Slovenije je centralna Banka Republike Slovenije in je pravna oseba javnega prava, ki je bila ustanovljena z zakonom leta 1991 in je v svojem delovanju samostojna in odgovarja Državnemu zboru. To piše v 152. členu Ustave. Banka Slovenije je pri izvajanju svojih nalog res samostojna in neodvisna, se pravi, da na njeno delovanje ne smejo vplivati politični ali kakršnikoli drugi parcialni interesi in velikokrat se poudarja, tudi danes smo večkrat slišali, prav ta neodvisnost centralne banke, pa vendar je kot ustanova, kot sem že povedala, ki opravlja javno funkcijo, odgovorna tudi državljanom in njihovim izvoljenim predstavnikom, se pravi, parlamentu. Zato je prav, da danes tukaj na tem mestu razpravljamo o tem, na kakšen način je centralna banka, naša Banka Slovenije, odgovorna tudi nam. Pri tej opredelitvi razmerja med Banko Slovenije in Državnim zborom je, kot sem že povedala, treba izhajati iz Ustave Republike Slovenije, ki že sama daje pomen samostojnosti Banki Slovenije, in ta odgovornost izhaja že iz ureditve, da je Državni zbor tudi tisti, ki imenuje guvernerja ter viceguvernerja. Vprašanje pa je, kako si nadalje razlagati pojem odgovornosti in ali ga enačiti tudi s pojmom nadzora nad Banko Slovenije, ki bi bil zlasti v primeru nadzora nad njenimi nadzorniškimi aktivnostmi in posegi v le-te lahko neskladen z njeno institucionalno neodvisnostjo, ki prepoveduje kakršnekoli zunanje posege v njene odločitve. Se pravi, ta institucionalna neodvisnost centralne banke, ki jo predpisuje pravni red, pomeni prav to, da Banka Slovenije po zakonu ni vezana na sklepe stališča ter navodila državnih ali katerihkoli organov, niti se ti ne smejo nanje obračati po navodila ali usmeritve. In tukaj mi načeloma, če je to podpisano z zakonom, s Statutom Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, tudi ne vem, kaj sama kot predsednica Odbora za finance in minister, ki sva v nekih vlogah, ki sva politika, lahko delava na sejah Sveta Banke Slovenije, če je to s statutom izrecno prepovedano. O sami samostojnosti Banke Slovenije sicer lahko razpravljamo ne samo v luči našega parlamenta, ampak celotnega evropskega sistema. Se pravi, koliko je danes Banka Slovenije res samostojna in neodvisna pri svojem delovanju. Od 1. januarja 2007 je skladno s pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti in Statutom Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, Banka Slovenija tudi članica Evrosistema, ki oblikuje in uresničuje odločitve Sveta Evropske centralne banke. Se pravi, Banka Slovenije je kot članica Evrosistema, uresničuje svoje poslanstvo in naloge v okviru Sveta Evropske centralne banke, ki ga sestavljajo vsi guvernerji nacionalnih centralnih bank evroobmočja in člani izvršilnega odbora Evropske centralne banke. Nadalje Banka Slovenije deluje tudi kot članica Evropskega sistema centralnih bank, ki ga sestavljajo Evropska centralna banka in nacionalne centralne banke vseh držav članic Evropske skupnosti. Tudi predstavniki Banke Slovenije so člani Evropske centralne banke. Temeljna funkcija odborov Evropske centralne banke in temeljna funkcija teh odborov je svetovanje Svetu Evropske centralne banke. Banka Slovenija nadalje tudi sodeluje v Evropskem odboru za sistemska tveganja, ki je bil ustanovljen leta 2010. Ta odbor je del evropskega sistema finančnega nadzora in njegov namen je nadzor finančnega sistema EU. Član odbora, v katerem sodelujejo vsi nadzorniki finančnega trga, je tudi guverner Banke Slovenije. Z vzpostavitvijo Evropskega odbora za sistemska tveganja in s sprejemom Zakonov o makrobonitetnem nadzoru finančnega sistema konec leta 2013 je Banka Slovenije prevzela tudi vlogo Sekretariata Odbora za finančno stabilnost Slovenije, ki ga sestavljajo predstavniki Banke Slovenije, AZN in ATVP ter Ministrstva za finance. S 15. oktobrom 2014 je uredba Sveta EU posebne naloge politike bonitetnega nadzora kreditnih ustanov prenesla na Evropsko centralno banko, ki je prevzela nadzorne pristojnosti novembra 2014, torej leto dni po začetku veljavnosti uredbe. Pristojni nadzorni organ Slovenije je Banka Slovenije. S tem je bil del mandata za nadzor sistemsko pomembnih bank prenesen na ta enotni mehanizem nadzora, zahteva pa seveda intenzivno in resno sodelovanje Banke Slovenije. Zaradi vsega tega povedanega mora Banka Slovenije tako v odnosih z nacionalnimi kot evropskimi oblastmi spoštovati določila Pogodbe o ustanovitvi EU in Pogodbe o delovanju Evropske skupnosti ter Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralna banke ter Zakon o Banki Slovenije. Te pogodbe in statute mora Banka Slovenija pri svojem delovanju v celoti uresničevati. In sedaj sem pri mnenju Evropske centralne banke na predlog tega zakona, ki ga predlaga predlagatelj. Pred vsako spremembo nacionalne zakonodaje so nacionalni organi, tudi zakonodajalec, dolžni se posvetovati z Evropsko centralno banko o osnutkih pravnih predpisov, ki spadajo na področje iz pristojnosti Evropske centralne banke. Ta dolžnost izvira iz člena pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, njeno nespoštovanje pa bi lahko privedlo do postopka zaradi kršitve pogodbe pred Sodiščem Evropske skupnosti. Nacionalni predpis, ki bi bil sprejet v nasprotju z mnenje ECB oziroma ki bi bil sprejet ob kršitvi njenih procesnih zahtev, bi bil neizvršljiv. To kaže tudi sodna praksa. In mnenje ECB, ki ga imamo pred seboj, o sprejemanju tega predpisa, v nekaj točkah opozarja na določene rešitve, ki niso v skladu s pravnim redom in so predlagane s tem zakonom oziroma napotuje na to, kar je tudi že gospod Logar povedal, da je treba te določbe dopolniti, vgraditi določena varovala oziroma jih spremeniti. V tej luči je treba tudi presojati primernost posameznih rešitev, ki jih predlaga predlagatelj. Kot zakonodajalec se moramo zavedati, da bi morale biti zakonske rešitve skladne tako z zahtevami, ki jih nacionalnim centralnim bankam predpisuje Pogodba o ustanovitvi EU, Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter tudi napotki, ki jih v svojih mnenjih izpostavlja Evropska centralna banka. Ampak dobro, kljub vsemu, kar sem povedala, je Banka Slovenije odgovorna Državnemu zboru, mu je dolžna poročati o vseh aktivnostih, ki jih v vseh funkcijah, ki sem jih povedala, opravlja. Kot sem tudi že v uvodu povedala, smo v tem mandatu imeli kar nekaj sej, kjer so nam pojasnjevali predstavniki Banke Slovenije svoje odločitve in na podlagi sprejetih sklepov v parlament tudi posredovali določeno dokumentacijo in v skladu z Zakonom o bančništvu mora Banka Slovenije najmanj dvakrat letno poročati Državnemu zboru. Poleg te obveznosti smo na svojih sejah sprejeli še vrsto sklepov po dodatnem poročanju, ki ga je, kot sem rekla, Banka Slovenije tudi izvršila. Zakon o bančništvu predpisuje to minimalno dolžnost Banke Slovenije, vsekakor pa lahko na podlagi sklepov, ki jih sprejmemo, zahtevamo dodatna pojasnila, dodatne informacije, tudi v zvezi s potencialno proračunsko izpostavljenostjo z vsemi vprašanji, ki jih pristojno delovno telo kot sklep tudi sprejme in to zahteva od Vlade oziroma Banke Slovenije. Ta predlog, ki ga danes obravnavamo, naslavlja prav tiste ključne teme, o katerih smo na sejah delovnega telesa tekom tega mandata tudi razpravljali, in menim, da so zelo primerna osnova za današnjo razpravo. Tako se bom sedaj tudi sama dotaknila predvsem štirih ključnih točk, ki jih vidim, kar naslavlja predlagatelj. To je prvič, upravljanje in nadziranje Banke Slovenije ter poročanje o njenem delu, o tem govorijo členi od 1 do 11. Potem drugič, razkrivanje podatkov o bankah. To je četrti del prvega člena, četrti odstavek in dvanajsti člen. Potem tretjič, revidiranje Banke Slovenije, 13. do 15. člen, in četrtič, tudi nagrajevanje vodstva oziroma Sveta Banke Slovenije, o tem govorita 16. in 17. člen predlaganega zakona. 26. člen oziroma 1. člen v noveli, ki je predlagana, naj bi se dopolnil s poročanjem Banke Slovenije nemudoma, če banka potrebuje državno pomoč. Sprememba se mi načeloma zdi primerna, saj je ravno z zadnjimi odredbami o dokapitalizaciji državnih bank in tudi nekaterih privatnih bank Banka Slovenije močno posegla v državni proračun. Primerno je, da je o teh potrebnih dokapitalizacijah obveščen Državni zbor kot telo, kateremu Banka Slovenije odgovarja in tudi sprejema vse dokumente, povezane s porabo proračunskih sredstev, in tudi nadzira porabo le-teh. Če se dotaknem mnenja v tej točki ECB, ta v svojem mnenju na novelo Zakona o Banki Slovenije največ pozornosti po moji oceni posveča prav temu vprašanju; se pravi, razkrivanju zaupnih podatkov, ki se nanašajo tako na podatke iz opravljenega nadzora Banke Slovenije kot tudi statistične informacije Banke Slovenije. ECB poudarja, da bi morala biti morebitna izmenjava takšnih podatkov in informacij v skladu s predpisi EU, ki urejajo takšno izmenjavo ter varovanje poslovnih skrivnosti. Evropska centralna banka tudi na več mestih poudarja, da se zaupne informacije lahko izmenjujejo le, če je to potrebno za opravljanje nalog organa, ki te informacije prejme. Nadalje tudi opozarja, da glede zaupnih nadzorniških informacij pravo EU predpisuje okvir, znotraj katerega se lahko opravi izmenjava takšnih informacij. Evropska centralna banka v zvezi s tem ugotavlja, da rešitve v predlagani noveli, ki predvidevajo izjemo od takšnih zahtev po varovanju zaupnih informacij, zbujajo pomisleke s stališča številnih določb prava EU. Evropska centralna banka sicer pojasnjuje, da je na podlagi direktive, ki ureja zadevno področje mogoče razkriti nekatere informacije, povezane z bonitetnim nadzorom institucij, in sicer organom s preiskovalnimi pristojnostmi, vendar je tudi pri takih razkritjih treba upoštevati določene omejitve, kot je jasno določen mandat organa, ki takšne informacije prejme, ter pogoj, da morajo biti zahtevane informacije nujno potrebne za izpolnitev takšnega mandata. Se pravi, da ECB posledično ugotavlja, da predpisi EU, ki se nanašajo na izmenjavo informacij in poslovnih skrivnosti, ne dajejo pravne podlage za razkritje zaupnih informacij Državnemu zboru kot takšnemu. Tako to razumem, tako da bi bilo verjetno treba ta člen uskladiti in dopolniti, tako kot je zapisano v mnenju ECB. Potem naprej, 30. člen oziroma 2. člen predloga novele naj bi se spremenil v smeri, da naj bi bil na Banki Slovenije zaposlen zgolj guverner, viceguvernerji pa ne. Guverner prav tako naj ne bi bil predsednik Sveta Banke Slovenije. Prav tako je v 4. členu novele predlagatelja predvidena sprememba na seji Sveta Banke Slovenije, ki naj bi se razširile s predstavnikom Državnega zbora, in sicer s predsednikom Komisije za nadzor javnih financ. Če pogledam tudi na tej točki mnenje ECB, ta navaja, da je guvernerju nacionalne centralne banke podeljen poseben status zaradi njegove funkcije člana Sveta Evropske centralne banke dejstvo, da je treba ta poseben status v celoti spoštovati, kar je privedlo tudi do prakse nacionalnih centralnih bank, po kateri se guverner obravnava kot prvi med enakimi, kjer odločitve sprejemajo kot kolegijski organ odločanja o nacionalnih centralnih bankah. In z določbo, da guverner Banke Slovenije ne bi smel biti predsednik Sveta Banke Slovenije, pač ta predlog od tega odstopa. Kot sem že rekla, je predlog zakona nejasen glede narave pooblastil novega predsednika Sveta Banke Slovenije in razdelitve pristojnosti med drugimi člani Sveta Banke Slovenije in po drugi strani guvernerjem. Potem naprej, 5. in 6. člen, da je lahko guverner ali viceguverner imenovan največ dvakrat, je sicer lahko primerna, vendar imamo tako v Državnem zboru možnost, da če ocenimo, da guverner ne izpolnjuje svojega dela, tako kot bi moral oziroma ga ocenimo kot neuspešega, ga pač, ker imamo to pristojnost, ne izvolimo ponovno. Tudi 7. člen predloga zakona, kjer naj bi Komisija za preprečevanje korupcije ugotavljanja nezdružljivost članov Sveta Banke Slovenije, je po mojem mnenju lahko primerna, bi bilo pa seveda tudi to določb treba dopolniti v skladu z mnenjem Evropske centralne banke. Potem naprej 8. člen predloga zakona govori o razrešitvi člana Sveta Banke Slovenije. Postopek je spet po mojem mnenju tukaj lahko primerno definiran, vendar je vprašanje, ali ni 15 poslancev morda prenizka številka, ki bi omogočala zlorabe in tudi določena nagajanja. Sicer pa je celotna ta sprememba neusklajena s trenutno notranjo organizacijo Banke Slovenije, kjer viceguvernerji niso več odgovorni za posamezna področja, vendar so za to odgovorni izvršni direktorji. Sicer pa je tudi ECB že v prejšnjih mnenjih se pozitivno izrekla o postopkih razrešitve, kjer je ugotavljanje kršitve zakona v pristojnosti sodišč. Se pravi, ta predlog pa pristojnost za ugotavljanje kršitev prenaša na Državni zbor. Namen Statuta Evropskega sistema centralnih bank je prav to, da prepreči vladi ali parlamentu, da bi diskrecijsko odločali o razlogih za razrešitev guvernerja. Torej, tudi to določbo bi bilo treba uskladiti s statutom Evropske centralne banke oziroma tem mnenjem, ki sem ga že nekajkrat omenila. Potem naprej, 10. člen daje guvernerju dodatne pravice, kar posega po mojem mnenju v poslovnik o delu Sveta Banke Slovenije. Predlog po mojem mnenju ni primeren, saj gre za klasično odločitev menedžmenta organizacije, ki pa ne more biti zgolj v rokah guvernerja, temveč se jo sprejema s klasičnim načinom odločanja, torej z glasovanjem na svetu z večino glasov v skladu s poslovnikom o delu sveta Banke Slovenije. Zdaj pa še nekaj besed o reviziji. Revizija Banke Slovenije z vidika zakonitosti, smotrnosti in gospodarnosti, je tudi po mojem mnenju vsekakor potrebna in smiselna. Jo podpiram in tako kot je že nekaj govornikov pred mano povedalo, je tudi praksa taka v nekaterih drugih evropskih državah. Tukaj se mi poraja še eno vprašanje, kakšna je vloga notranje revizije v Banki Slovenije in komu o ugotovitvah poroča. Torej, kaj je bilo o teh priporočil notranje revizije realizirano. Dejstvo je, da revizija zakonitosti, smotrnosti in gospodarnosti je v prvi domeni notranje revizije, šele nato pride na vrsto Računsko sodišče kot nek zunanji presojevalec. Tukaj se mi tudi poraja vprašanje, če zaposleni na Banki Slovenije guvernerju predočijo zaključke notranje revizije, se pravi, o nekih napakah, nepravilnostih, ki jih je sam s svojim delom lahko povzročil. Tudi tukaj ni nekega nadzora nad tem, se pravi, revizija je vedno v domeni nadzornikov, se pravi, da bi se morda lahko seznanjali tudi celo s temi poročili. Evropska centralna banka na tem področju ugotavlja, da je Računsko sodišče v zvezi z dejavnostmi nacionalnih centralnih bank in porabo javnih financ združljivo z načelom neodvisnosti centralnih bank, se pravi, dovoljuje vstop Računskemu sodišču v nacionalno centralno banko. Je pa treba zagotoviti v zakonski podlagi štiri varovala, ki jih izrecno naslavlja oziroma opredeljuje. Se pravi, obseg nadzora bi moral biti jasno opredeljen v pravnem okviru, v dejavnosti neodvisnih zunanjih revizorjev nacionalne centralne banke se ne bi smelo posegati, v skladu z načelom institucionalne neodvisnosti, kot ga določata pogodba in statut, bi morala taka revizija spoštovati prepoved dajanja navodil nacionalnih centralnih bank in njenim organom odločanja in ne bi smela posegati v naloge nacionalnih centralnih bank, povezane z Evropskim sistemom centralnih bank, in bi se morala izvajati na nepolitičen, neodvisen in izključno na strokovni osnovi. Se pravi, Računsko sodišče, kot jaz razumem mnenje ECB, je mogoče ob upoštevanju teh štirih točk, se pravi, teh varoval, ki bi zagotavljali neodvisnost delovanja Banke Slovenije. Ne vem, mislim, da sem te bistvene stvari, ki jih predlagatelj naslavlja, saj pravim, gre že za tretji predlog na to temo, več ali manj so ti predlogi identični. Morda bi bilo dobro, da bi tudi v teh postopkih vlaganja teh zakonov predlagatelj določena stališča ECB že upošteval in pripravil že morda tudi celo bolj dodelan predlog. Ampak, kot sem povedala, večina rešitev je lahko primernih, vendar so neusklajena s pravnim redom, ki ga moramo tudi mi spoštovati. Bistvena se mi zdi prav revizija Računskega sodišča tudi za naš parlament v vlogi neke vrste nadzornika, kot sem tudi že povedala. Po mojih informacijah tudi Ministrstvo za finance je pripravilo osnutek novele Zakona o Banki Slovenije, bodo lahko potem predstavniki tudi sami povedali, v kateri bo dana pravna podlaga za revizijo Banke Slovenije s strani Računskega sodišča na način, da bo takšna revizija skladna tako z zahtevami, ki jih nacionalnim centralnim bankam predpisuje pogodba, statut, tako z evropskega sistema centralnih bank kot Evropske centralne banke, in teh določb, ki jih je v svojem mnenju izpostavila Evropska centralna banka. To je to, kar bi jaz želela povedati o tem predlogu zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Mirjam Bon Klanjšček. Pripravi naj se, gospod Uroš Prikl. Potem pa besedo ima, gospod Uroš Prikl, izvolite. Pripravi naj se, gospod Jan Škoberne.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Uvodoma moram seveda povedati, da ne bom izrazil oziroma ne izražam podpore omenjenemu zakonu oziroma noveli Zakona o banki Slovenije. Ocenjujem, da bi takšne spremembe, kot jih predlagatelj navaja, lahko pomenile preveliko tveganje za neodvisnost in suverenost Banke Slovenije. Posledično to seveda pomeni tudi slab signal oziroma vpliv na morebitne investitorje, finančne trge in podobno. Vemo pa, da je treba zagotoviti, ko govorimo o neodvisnosti oziroma suverenosti, le-to tako v smislu finančne suverenosti oziroma neodvisnosti, potem nadzorstvene, prav tako upravljavske, ne nazadnje pa tudi, pa ne najmanj pomembno, tudi seveda funkcionalne. Povedati moram na tem mestu, da sem imel na nek način dilemo sam pri sebi, ali poslati to besedilo predpisa v naslednjo fazo odločanja oziroma sprejemanja in ga tam amandmirati, spremeniti, dopolniti ali pa ga ne podpreti. Predvsem ta razlog, ki sem ga na začetku povedal, je na nek način pretehtal oziroma prevesil mojo odločitev v to smer. In odločitev je seveda takšna, kot je. Mi v Desusu – in osebno – nimamo nobenih težav z nadzorom Banke Slovenije, z nadzorom revidiranja Banke Slovenije; torej, da to opravlja Računsko sodišče Republike Slovenije, še posebej to velja za pravilno revidiranje pravilnosti poslovanja in pa smotrnosti poslovanja. Če pa smo zadržani oziroma je treba detajlno še podrobneje doreči samo revizijo nadzornih dejavnosti. Mi pričakujemo, da ne rečem, da zahtevamo, da Ministrstvo za finance najde tiste vzvode na relaciji Računsko sodišče in centralna banka, torej Banka Slovenije, podobno, kot je to na relaciji Evropska centralna banka–Evropsko računsko sodišče – in to je tudi glavni point vsega ali pa poglavitno dejstvo, da bodo le-ti učinkoviti in da bodo, se pravi, da bodo ti elementi nadzora Računskega sodišče učinkoviti, hkrati pa je treba tudi zagotoviti dodatno monetarno usposobljenost tistega, to je Računskega sodišča, ki bo centralno banko, našo slovensko, torej Banko Slovenije tudi nadziral. Pričakujem, da se bo to zgodilo do jeseni, torej v septembru, da bomo na poslanskih klopeh imeli tak zakon, ki bo to vse urejal, vključno z nadzorstvenimi dejavnostmi. Morda na tem mestu tudi to; seveda kritika Banke Slovenije, neka umirjena doza kritike ali pa še kaj več, z moje in z naše strani v Desusu je seveda vedno bila in še tudi je. In prav je, da je temu tako. Vendar pa ob tej priložnosti moram povedati, da za nastale finančne razmere tako v Sloveniji kot tudi širše, pač tisti edini in izključni krivec Banka Slovenije ne more biti. Morda se v preteklosti pričakovalo, da bi lahko bila hitrejša pri svojih odločitvah, da bi lahko bila s svojimi rezultati, s svojimi mnenji, s svojimi razmišljanji nekoliko bolj prodorna, pa vendarle ni edini ali pa izključni igralec – regulator že, ampak ni pa izključni igralec na finančnem prizorišču ali pa na finančnem parketu, če hočete. Tudi dandanes, ko nekateri še govorimo ali pa govorijo o nekem finančnem krču ali pa nezadostni podpori, nezadostnem suportu komercialnih bank do gospodarstva in tudi posameznika, seveda imajo določeno vlogo tudi posamezne banke, komercialne banke, če hočete, ki so tukaj na nek način neodvisni in suvereni igralci na finančnem področju. Rad bi se dotaknil, mi je zelo žal, da kolega Širclja, ki ga visoko cenim, tukaj ni, ampak na tistem področju se je še dlje časa zadržal, ki seveda govori o tem, kako ne vpliva nižanje plač na samostojnost, suverenost Banke Slovenije. Seveda ima prav in ko bo sprememba zakona na naših klopeh, pričakujemo, to je samo po sebi umevno, da bo tudi plačni sistem oziroma da bodo plače vodilnih, torej guvernerja in viceguvernerjev centralne banke, tukaj urejene in da bodo prišle v okvir plačne lestvice javnih uslužbencev in da bodo – verjetno ne, verjetno guverner ne bo na najvišjem plačnem razredu in to ne bo vplivalo na to, da ne bi bila Banka Slovenije samostojna, suverena in da bo svoje delo opravljala čisto korektno, dobro. Ker ne nazadnje tudi plačni razredi, veste, tam nad 60 razredov so izjemno izjemno dobri. Se pa ob tej priložnosti sprašujem, to bi lahko [[…]]Saj guverner banke pa viceguvernerji nimajo takšnih plač od včeraj in če bi bil interes, posluh v preteklosti, takrat ko je dejansko bila to možnost in priložnost, bi to seveda lahko predhodno uredili. Zaradi tega, da pa znižamo plačo viceguvernerjem in guvernerju, pa mislim, da vendarle še lahko kakšen mesec počakamo in potem vse skupaj celovito uredimo v predpisu, ki bo urejal tista področja, ki sem jih že uvodoma omenil. Dlje pa se tukaj ne bi zadržal, ker je v samem stališču Poslanske skupine Desus kolegica Kovačič tiste poglavitne razloge navedla, zakaj smo zadržani in zakaj mislimo, da v tem trenutku oziroma takšen predlog, kot ga predlaga predlagatelj, ne more dobiti naše podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jan Škoberne, pripravi naj se gospa Nada Brinovšek.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Razprava o Banki Slovenije, njeni vlogi, njenih odločitvah in nadzoru, ki ga nad Banko Slovenije vrši na eni strani Državni zbor, na drugi strani pa gotovo, to je skupna ocena, v premajhni meri Računsko sodišče Republike Slovenije, seveda vselej zahtevna, na nek način pa tudi zanimiva razprava, ki jo v Državnem zboru, vsaj če za osnovni okvir vzamemo zasedanje Komisije za nadzor javnih financ, opravljamo že kar nekaj časa in ki na nek način razen načelnih strinjanj, da je področje treba urediti in da je nekatere odnose med Banko Slovenije, Računskim sodiščem pa tudi Državnim zborom treba razmejiti, dlje nismo prišli. Sam sem na nek način pričakoval, da bo, potem ko nekateri sklepi te komisije niso bili uresničeni, seveda sledilo to, kar neizogibno po navadi sledi, kadar sklepi tako pomembne komisije niso uresničeni, to je zakonski predlog poslanske skupine, posameznega poslanca oziroma neka intervencija, ki želi opozoriti na to, da je neke stvari v državi treba regulirati. In kadar govorimo o Banki Slovenije, katere odločitve, pozivi in namigi so v preteklem obdobju bili, najmanj kar lahko rečem, včasih sporni, včasih takšni, da so zelo razburjali slovensko javnost, pomeni, da bomo tudi v bodoče na to temo morali kaj bistvenega reči. Predlagani zakon pa mi nekako ne da miru v tem, da se mi zdi, da je spisan tako, da ga hkrati v določenem delu lahko in moram podpreti, v določenem delu pa spisan tako, da ga seveda ne bi mogel podpreti, da se ta razprava morda lahko nadaljuje naprej. Seveda se lahko strinjam s predlagateljem, da je treba okrepiti prisotnost in vlogo Državnega zborapri nadzoru Banke Slovenije, da je treba omogočiti Računskemu sodišču, da nadzira tudi vsebinsko Banko Slovenije in ne nazadnje ne vidim nobenega razloga, da Banka Slovenije ne bi bila podvržena sistemu plač v javnem sektorju v Republiki Slovenije. Na drugi strani pa težko pristanem na to, da si parlament vzame pravico z omejitvijo mandata guvernerja, da dobrega guvernerja ne imenuje ponovno, da iz članov sveta Banke Slovenije skozi možnost, da 15 poslancev s pobudo, ki je definirana skozi oblak različnih možnosti, odpre polje diskreditacije in sklicevanja izrednih sej na temo tega, ali je nekdo kršil zakon ali ustavo znova in znova in znova, takšnih sej v Državnem zboru imamo že brez tovrstnih določil, ki bi se nanašala na Banko Slovenije po moji oceni dovolj in so neproduktivne, in ne nazadnje po eni strani govorimo o tem v tem zakonu, da je treba Banko Slovenije dati v sistem plač javnih uslužbencev, hkrati pa nekatera določila, recimo razrešitev brez razloga in diskrecijsko prestavljanje vodij sektorjev, govorijo nekaj popolnoma nasprotnega od tega, kar zapoveduje Zakon o delovnih razmerjih. Če se lahko strinjam s prvim delom rešitev, ki jih predlaga SDS, se nikakor ne morem strinjati z drugim. Zato se mi včasih pri tovrstnih predlogih nehote ali pa pomotoma dozdeva, da predlagatelj namenoma vlaga zakon, za katerega ve, da ga v nekaterih točkah ne bomo mogli sprejeti in ga bomo morali zavrniti. Me pa veseli, da gospod Dragonja posluša to razpravo in da razume, da v nekaterih točkah pa Državni zbor ima strinjanja okoli tega, kar je treba narediti. Ko bomo, tako pričakujem in razumem iz stališč poslanskih skupin, danes zavrnili ta predlog ravno zaradi tega, ker ocenjujemo, da pa vendar v nekaterih točkah bistveno ruši neke temeljne apostolate, ki se nam zdijo pomembni in od katerih ne želimo odstopiti, da bomo na drugi strani ne čakali do naslednjega poslanskega zakona, ampak da lahko pričakujemo tudi zakonodajni odziv na tiste točke, ki so dobre. Naj zgolj ponovim, da gre za to, da Državni zbor želi imeti več vloge pri nadzoru Banke Slovenije, da Državni zbor ne vidi nobenega razloga, da tudi Banka Slovenije ne bi bila v sistemu plač javnega sektorja in da moramo jasno določiti pristojnosti Računskega sodišča za revizijo in omogočiti, da vstopi v Banko Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj mag. Marko Pogačnik, pripravi naj se gospod Jože Tanko.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Začutil sem potrebo, da se kot predlagatelj oglasim. Iz stališč koalicijskih poslanskih skupin je bilo razvidno, da koalicija, to pomeni SMC, Desus in pa SD, ne bo podprla tega predloga, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka. Po eni strani me to ne preseneča, po drugi me pa preseneča predvsem skozi razpravo določenih poslank in poslancev koalicij. Dejstvo je, da kar nekaj navedb in pa predlogov, ki smo jih predlagali v Slovenski demokratski stranki pri spremembi Zakona o banki Sloveniji, se vam zdi smiselnih in jih podpirate. Treba je povedati, da je to danes prvo branje tega zakona. In tudi današnja podpora temu zakonu pa ne pomeni še nič, pomeni pa bi rekel zelena luč, da bi lahko pa potem ta zakon uskladili skupaj tako koalicija kot opozicija. Vendar koalicija se je verjetno odločila kot še neštetokrat doslej, da zaradi razlogov, ker je to predlog Slovenske demokratske stranke, da te zadeve ne boste podprli. Imate to pravico, s tem pa prevzemate tudi odgovornost. Ampak dejstvo, ki mene po eni strani tukaj veseli, je, da je danes kar nekaj tudi koalicijskih poslank in poslancev ocenilo, da Zakon o Banki Slovenije nujno potrebuje spremembe. Predvsem pa Zakon o Banki Slovenije nujno potrebuje spremembe predvsem s področja nadzora. Me pa zdaj preseneča, da sta oba nova viceguvernerja, ki jih je Državni zbor imenoval pred približno mesecem dni predvsem s podporo glasov koalicije, da sta jima takrat dali podporo, kajti treba je poudariti, da oba nova viceguvernerja sta se z marsikaterim predlogom po spremembi Zakona o Banki Slovenije tudi strinjala. Predvsem na področjih, kjer se govori o okrepitvi nadzora Banke Slovenije predvsem s strani Računskega sodišča. Zame je to nesprejemljivo in pa po eni strani tudi zaskrbljujoče, da vodstvo Banke Slovenije tako na vehementen način zavrača nadzor Računskega sodišča. Dejstvo je, da Evropsko centralno banko nadzoruje tudi Evropsko sodišče, da tukaj ni nobenih težav, da lahko na spletnih straneh Evropske centralne banke najmanj enkrat na leto preberemo poročilo o nadzoru Evropskega računskega sodišča, po drugi strani pa tukaj Banka Slovenije ne dopušča, da bi Računsko sodišče izvajalo nadzor. Po drugi strani, kot sem že v samem predlogu omenil, je za Slovensko demokratsko stranko zelo nenavaden hibriden sistem vodenja te banke, da hkrati vodstvo banke je tudi hkrati svet banke, dopoldan pripravijo predloge, popoldan pa te predloge eni in isti ljudje tudi potrjujejo. Dejstvo je, da poročilo, ki ga izda Banka Slovenije, je enako za Državni zbor kot za širšo javnost. Mislim, da ta zadeva ni sprejemljiva in da Državni zbor bi moral imeti širši vpogled v samo poročanje, ki ga pripravi Banka Slovenije za celotni bančni sistem v Sloveniji. Dvakratna sanacija bančnega sistema na račun davkoplačevalcev bi morala biti še dodatni argument, bi morala biti še dodatni razlog, da bi šli v okrepitev tega nadzora. Da je treba povečati nadzor v sami Banki Slovenije tako nad elementi, nad katerimi Banka Slovenije izvaja nadzor, sta tudi soglašala oba na novo izvoljena viceguvernerja. Preseneča me, da je koalicija podprla viceguvernerje, temu predlogu zakona pa, sploh ker gre za prvo branje, ne boste prižgali zelene luči. Mislim, da bi bil prižig zelene luči temu zakonu en pomemben korak, da bi to tvegano področje bančništva v Sloveniji na nek način poslušali narediti uspešnejšega in bi z dodatnimi varovali in z dodatnim nadzorom omejiti na nek način, da bi se te napake, ki so bile v slovenskem bančnem prostoru, več ne ponovile. Vendar tudi glede na imenovanje članov nadzornega sveta v Novi Ljubljanski banki s strani vlade Mira Cerarja in pa te koalicije imamo v Slovenski demokratski stranki občutek, da bi raje ponovno prišli v neke stare čase osemdesetih, sedemdesetih let in predvsem nas skrbi dejstvo, da so v nadzorni svet Nove Ljubljanske banke bili imenovani ljudje, za katere ocenjujemo, da obstaja veliko tveganje, da so pripomogli k veliki bančni luknji. Dejstvo je, da zadeve v Novi Ljubljanski banki, Novi Kreditni banki Maribor v Sloveniji so se dejansko počistile, ljudje, ki ste jih pa imenovali v nov nadzorni svet Nove Ljubljanske banke pa prihajajo predvsem iz odvisnih in hčerinskih družb s področja bivše Jugoslavije, kjer so pa verjetno ostale zadeve še odprte in ste ocenili, da je treba te zadeve tudi zapreti. Zdaj s tem prevzemate svojo odgovornost. Mislim, da predvsem tiste zadeve, kot je povezovanje z opozicijo, da je to zgolj na nekem papirju in zgolj nek vaš besednjak, ko bi se pa te zadeve morale realizirati, se pa počutite dovolj močni, da dejansko spravite skozi parlament tisto, kar si želite oziroma kar hočete. Enak primer je bil pri imenovanju fiskalnega sveta, zelo pomembna zadeva za Slovenijo, 60 poslanskih glasov. Vendar vi ste se odločili, da tukaj opozicije ne povabite zraven, podobno kot pri tem zakonu. Poglejte, jaz bi opozoril še na eno zadevo. Spoštovani državni sekretar oziroma Vlada, jaz sem tudi danes pričakoval, da bo kdo od predstavnikov Banke Slovenije bil prisoten tukaj, kajti jaz sem prepričan, da Banka Slovenije premalo obvešča Državni zbor o stanju v bančnem sistemu. Zame je nesprejemljivo, da beremo iz dnevnih medijev, da je Delavska hranilnica tempirana bomba, ki lahko poči jutri, danes. Jaz bi pričakoval, da preden bi to bilo objavljeno v medijih, da pride pred Državni zbor guverner Banke Slovenije, viceguvernerji in pove, ali je Delavska hranilnica tempirana bomba ali ni. Dejstvo je, da nekateri špilajo dopoldne sindikate, popoldne so bankirji, vse pa bo verjetno šlo na račun davkoplačevalcev. Spoštovani državni sekretar, jaz mislim, da tudi vaša vlada v primeru, da držijo informacije, ki se pojavljajo v medijih, da je Delavska hranilnica tempirana bomba, bo imela veliko soodgovornost zraven. Kajti prav pod vašo vlado je bila narejena sprememba Zakona o javnih financah, kjer ste se odločili, da lahko država nalaga depozite tudi v hranilnici. In že takrat smo mi opozarjali, da gre tukaj verjetno za vzvod, da se okrepi Delavska hranilnica, kajti verjetno so tam bili vaši ljudje in Delavska hranilnica dejansko podpira predvsem projekte tako imenovanih levih ljudi. Zame so te zadeve nesprejemljive in mislim, da bi bil skrajni čas, da se o tej zadevi skliče kakšna izredna seja na to temo, kajti mislim, da izkušnje iz preteklosti so dovolj zgovorne. Jaz sem prepričan, da so davkoplačevalci že preveč vložili v te slovenske banke, ampak glede na vodenje in pa na predloge, ki jih izvaja sedanja koalicija, se jaz res bojim, da verjetno prihaja čas, ko bomo davkoplačevalci ponovno morali sanirati bančni sistem, pri tem pa nihče ne bo prevzel nobene odgovornosti. Dejstvo je tudi, da vlada Mira Cerarja in koalicija je potihoma na netransparenten način tudi v neskladju z Zakonom o gospodarskih družbah pripojila Probanko in pa Faktor banko k Družbi za upravljanje terjatev bank, tako imenovani slabi banki. Nastavljate ljudi v nadzorne svete, ki so na nek način krivci za bančno luknjo, ki je nastala. Dejstva govorijo v tej smeri, da verjetno v tem slovenskem bančnem sistemu ne moremo pričakovati nekih izboljšav. To je odločitev te koalicije in morate sprejeti za to tudi odgovornost. Predvsem me pa preseneča dejstvo, da glede na to, da gre za prvo branje in da kar nekaj poslank in poslancev koalicije je nekatere predloge, ki so v tem zakonu, tudi podprlo, bi pričakoval, da bi tudi predlog v prvem branju podprli, v nadaljevanju bi pa lahko z nekimi skupnimi močmi ta zakon samo izboljšali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Roberto Battelli, pripravi naj se gospod mag. Dušan Verbič.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Evropska pravila o vlogi centralnih bank ne izhajajo iz, kako bi rekel, realsocialistične enopartijske tradicije, ki je de facto ukinila zasebno lastnino in iz nje potem tudi izhajajoča razmerja. Tako da nisem prepričan, da Evropska centralna banka zares ve, da pri nas je praktično vse, kar šteje v bančništvu in gospodarstvu, v lasti države, torej vladnih koalicij, ki v bankah in podjetjih postavljajo nadzorne svete. Država si tako domišlja, da lahko nastopa po eni strani kot regulator, obenem pa je lastnik. Posebej še v primeru naše bančne luknje je država izničena v tej kontradikciji, ni ne eno ne drugo, ker pač oboje ne more biti. Seveda je pa talec situacije, ki je nastala, ko je neka dobro ustoličena finančno-ekonomska politična garnitura zbežala, se umaknila pred nevarnostjo, da jo bo konkurenca, ki je dobila volitve, spodnesla, zbežala na način, da je državno lastnino privatizirala oziroma skušala privatizirati skozi menedžerske prevzeme s krediti brez jamstev iz državnih bank. Oboje je državno, Banka Slovenije, ki je tudi državna ustanova, pa naj bi ustavila ta pretok denarja brez jamstev. Če že iščemo naklep, je verjetno v tem, da se nekaj privatizira z davkoplačevalskim denarjem, kot vidimo danes. Osebna korist pa naj bi se izjalovila, dejstvo pa je, da je iz bank šel pravi denar, sedaj ga vrača lastnik torej država, država pa je že po ustavi od vseh njenih državljanov in ljudi, torej ljudje vračajo ta denar, kolikor vem, je to tisoč 400 milijonov evrov v obliki obresti. Če je Slovenija pravna država, bi pričakovali, da kot takšna tudi deluje. Bančna luknja je namreč nastala zaradi eklatantne rešitve 2. člena Ustave, mimo veljavne zakonodaje in s strahovitimi posledicami za celotno Slovenijo za kar nekaj let, če bo sploh zadeva potekala v redu na način, da se bomo tega bremena rešili. Tudi to je pod vprašajem. V poslanski skuini bomo podprli ta predlog zakona, ker predstavlja osnovno za to, da se začne sistemsko pravna država sovpadati s temi pojavi, sankcionira odgovorne, vzpostavi mehanizme, ki ne bodo nikoli več omogočali kaj takšnega, to bo tudi povrnilo zaupanje v bančni sistem, ker kreditni krč še vedno obstaja, ker brez takšnih ukrepov ne more biti zaupanja v bančne ustanove in podpirali bomo tudi vsak naslednji korak, ki bo šel v to smer. To je najmanj, kar lahko naredimo, glede na položaj, ki ga zasedamo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dušan Verbič.
Hvala za besedo, podpredsednica. Državni sekretar, poslanke, poslanci lep pozdrav! Uvodoma bi rad samo dve besedi namenil predvsem predlagatelju, dolžan sem nekaj besed o obrazložitvi, kjer je bilo nekaj navedeno glede na naša stališče, se pravi stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Vračam se dobra tri četrt leta nazaj, ko sem na marčevski seji leta 2015 zelo jasno poudaril, da se je zavračalo iz preprostega razloga, ker smo težko razumeli pobudo predlagateljev po neki potrebni spremembi zakonske materije, vendar ne celovito, samo en delček. Dejstvo je, da po dobrem, če temu lahko tako rečem, letu dni je popolnoma enako, razen z nekim simboličnim popravkim tistega teksta se sedaj pojavi novi predlog. Zakaj tako razmišljam? Iz preprostega razloga, čeprav bom navedel zgolj simbolično primerjavo. Dejstvo je, če predlagatelj resnično ima in je imel namen, da se tovrstna materija uredi primerno in v skladu z današnjim finančnim in gospodarskim stanjem, pristojnost je Banke Slovenije, potem nekako ne morem razumeti, da niso morda celo omenili tudi spremembo 5. člena obstoječega zakona o Banki Sloveniji, kjer je še vedno po 25 letih navedena denarna enota izražena v tolarjih. Mogoče imajo predlagatelji več informacije kot mi, da mogoče pa Republika Slovenija ne bo v prihodnosti v evropski monetarni uniji in da bomo mogoče prišli nazaj na tolar. Samo toliko, ker letijo vedno neke opazke, da Poslanska skupina SMC tako ali drugače ne želi nekako sistematično urejevati neko področje. Sedaj se bom pa vrnil na samo vsebino. Kaj se je zgodilo do leta 2013 ali dogajalo v Banki Sloveniji, inštituciji, katere vhod krasijo tako imenovani Atlasovi kipi, za katere vemo, da je to grški znak kreposti. Če se dotaknem samo dokapitalizacije, ki jo je spoštovani predhodnik ravnokar tudi omenjal. Dejstvo je, da je to orjaško breme na ramena državljank in državljanov padlo zato, ker je Slovenija v tistem času izgubila bitko, dobesedno, z modernimi, odprtimi, konkurenčnimi in bolj organiziranimi ekonomijami in si je po porazu, ki jo je takrat pač doletela gospodarska kriza, naložila še breme tako imenovane bančne sanacije. Morda se je takrat to breme prevzelo zaradi neumnosti, naivnosti, neznanja, morda zaradi prevarantske metodologije. Ali morda zato, ker je nekdo v tistem času ali predhodno v zameno za dobro plačane službe izpolnjeval navodila evropskega finančnega vrha. Veliko vprašanje v prvem in drugem delu. Srčno upam, da bomo v bližnji prihodnosti dobili kolikor toliko zadovoljive odgovore. Če se dotaknem institucije Banke Slovenije. Dejstvo je, da je, tukaj se bom malce navezal na razpravljavca, spoštovanega poslanca gospoda Širclja, ki je že malce nakazal z nekimi podatki, ampak mislim, da je prav, da se dotaknemo tudi tega. Banka Slovenije je velika delodajalka, če jo postavimo ob bok drugim osrednjim bankam. V Banki Slovenije se tega laskavega naslova druge največje centralne banke na svetu po številu zaposlenih na sto tisoč prebivalcev otepajo in pravijo, da podatki niso povsem primerljivi in da je pred njimi kar nekaj deset držav tudi v sistemu Evropske skupnosti. Dejstvo pa je, da je Banka Slovenije do leta 2013 veljala navzven za dolgočasno in umirjeno ustanovo. To, kar je že omenjal spoštovani poslanec Šircelj, popolnoma drži. V primerjavi z državo Švedsko, s katero se tako radi primerjamo. Ampak jaz bi tukaj dal rad primerjavo še z eno državo, ki nam je vzor ne samo po pravu, gospodarstvu in vseh tokovih. In to je Nemčija. Dejstvo je, da mi, ki imamo 21,6 zaposlenih na sto tisoč prebivalcev, je v Nemčiji enaka institucija, ki ima zgolj dvanajst zaposlenih centralnih bančnikov. Mislim, da so besede odveč. Ob tovrstnih podatkih je treba priznati, da se vsi, ki se srečujemo s temi podatki, soočamo z obrazložitvami, ki upravičujejo število zaposlenih, da stvari niso primerljive zaradi različnih funkcij in obsegov del, ki jih opravljajo različne banke. Kot da nismo v Evropski monetarni uniji. Banka Slovenije je po vstopu v to evropsko asociacijo in prevzemu evra dobesedno izgubila dobršen del svojih nalog in odločno absolutno ni zarezala v število svojih zaposlenih. Tudi sedaj ne, ko se število bank, ki jih nadzoruje, kar zmanjšuje. Gibanje gre praktično v nasprotno smer. Toliko, kar se tega tiče. Se bom pa malce pobližje dotaknil in tudi obrazložil, zakaj poslanska skupina ni naklonjena temu predlogu spremembe zakona, čeprav – in tudi predhodni razpravljavci iz drugih koalicijskih strank so nakazali, so določene zadeve so še kako smiselne. Vendar so pa okoliščine, ki pa so potrebne razmisleka. Glede petmilijardne luknje se v celoti strinjate, da sem v zadnjem letu vseskozi poudarjal in bom tudi na vseh odborih, da krivci za petmilijardno luknjo so člani uprav in nadzornih svetov bank v državni lasti in Banka Slovenije iz preprostega razloga, da niso v celoti oziroma v zadostni meri izvajali svojih aktivnosti, da bi omilili ali preprečili to ogromno škodo davkoplačevalcem. Treba se je preprosto spomniti, da prelomna točka so bili tako imenovani stresni testi. V procesih dokapitalizacije NLB, NKBM, Abanke, Probanke in Factor Banke je Banka Slovenije aktivno sodelovala v procesih podrejenih obveznic. V tem času prihajajo zanimive informacije, ki jih z velikim zanimanjem pričakujemo s strani Evropskega sodišča. Tukaj bi se rad dotaknil še ene pomembne zadeve, ki je vezana na centralno banko, tako imenovana nadzorovana likvidacija Factor Banke in Probanke. Kaj pomeni nadzorovana? Moram priznati, da sem nekajkrat tudi sam že naslovil vprašanje na določene posameznike in organe, da bi dobil odgovor, kajti tega instituta v Zakonu o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji preprosto ni. V povezavi s tema dvema bankama pa je treba tudi tukaj začeti, jasno, z vprašanji. Zakaj sta ti dve banki, ki sta bili do takrat v privatni lasti, prišli v državno last, za katero je bilo treba dokapitalizirati 445 milijonov, in v tistih procesih sta dobili še preko milijarde evrov garancij? Slabe terjatve največje ljubljanske banke, za katero je tudi sedaj že znano, da v sistemu celotne skupine obstaja najmanj še 2,28 milijarde evrov. Da ne govorim o tem, kaj to pomeni, da je več kot petina slabih terjatev v portfelju največje banke. Izvajanje nadzora v poslovnih bankah, posebno način tako imenovanega bančnega poslovanja v bankah v državni lasti, lahko rečem, da je kar nekako skrito javnosti,kljub bojazni, da bančna dejavnost, kar se tiče komercialnega dela, ne daje želenih aktivnosti, kot so krediti gospodarstva malim in srednjim podjetjem. Dejstvo je, da tukaj nadzornik, in to je Banka Slovenije, je vprašanje, ali resnično izvaja tiste pristojnosti, ki jih ima. To so neka načelna mnenja, stališča, pogledi na sam sistem centralne banke, kar pa ne pomeni, da s tem, kar imam v mislih, želim ogrožati to institucijo. Ampak kot poslanec, davkoplačevalec imam možnost, da to povem v tem državnem zboru tudi na glas. Katere pa so tiste okoliščine, ki bi morale vplivati na spremembo vsebine Zakona o banki Slovenije in ki jih sam pogrešam v tem predlogu, ki je bil posredovan s strani Poslanske skupine SDS? Kot prvo, Banka Slovenije je prevzela v upravljanje sklad za reševanje bank. O tem nobenega predloga. S 3. 7. 2015 je stopila v veljavo direktiva Evropske unije o uvedbi sklada za jamstvo vlog kreditnih institucij, ki ga sedaj upravlja Banka Slovenije. S sprejetjem Zakona o bančništvu, dva, je Banka Slovenije prevzela sistem tako imenovane izmenjave informacij o boniteti strank. Prav tako ima Banka Slovenije zmanjšano pristojnost glede bonitetnega nadzora poslovnih bank ali, če po domače rečemo, tako imenovanih sistemskih bank, ker v določenem obsegu to neposredno prevzema Evropska centralna banka. Lahko bi najverjetneje naštevali še druga področja, ampak to so štiri zadeve, ki so ključnega pomena v procesih, ki se dogajajo v Banki Slovenije in so povezani posredno z davkoplačevalci, če se pogovarjamo o poslovnih bankah, ki so v 100-odstotni državni lasti. Če nekako povzamem, zakaj v neki smeri nisem naklonjen potrditvi predloga sprememb zakona o Banki Slovenije. V prvi vrsti predvsem zaradi tega, ker je vsebina tega predloga omejena zgolj na posamezno področje, za katero se lahko ocenjuje, da je za predlagatelja tisto, kar je najpomembneje. Ponovno poudarjam, ne nasprotuje se in je bilo tudi v predstavitvi zelo jasno povedano, da je še kako potreben razmislek glede posameznih predlaganih členov. Vendar sem trdno na stališču, da je skrajni čas po dobrih 25 letih in glede na trenutno stanje tako na finančnem in gospodarskem področju v Republiki Sloveniji po celoviti prenovi samega zakona, in to zaradi omenjenih spremenjenih okoliščin, ki jih v tem primeru ne bi še enkrat izpostavljal. Dotaknil bi se potem tudi v neki smeri mnenja Evropske centralne banke. Glede same vsebine bi se tukaj kar navezal na stališče, ki ga je kolegica Urška predstavila. Bi se pa vseeno dotaknil tistih pripomb s strani spoštovanih poslancev predlagateljev, povezava Državni zbor, Banka Slovenije in podobno. Ne pozabimo, da že sedaj obstaja ta povezava, kajti predsednica Odbora za monetarni finančni sistem se aktivno vključuje pri procesih sodelovanja sestankov sveta guvernerjev. Tukaj ne moremo govoriti, da ni nobene povezave z Državnim zborom kot tudi z Banko Slovenije. Hkrati je ta ista oseba tudi članica Komisije za nadzor javnih financ, se pravi, da pretok prav gotovo imamo. Tudi tisti predlog ali pobuda, ki je vezana na guvernerje in skrajšanje mandatov, prav gotovo je to neka oblika poseg, in to kar je spoštovani kolega iz poslanske skupine SD omenil, resnično bi bilo v takih primerih omejevati dobre posameznike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade in predstavnik predlagatelja. Besedo ima predstavnik Vlade, državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Metod Dragonja.
Hvala lepa gospa, podpredsednica. Stališče Vlade sem predstavil, dodatno k temu bi želel povedati, da se Vlada zaveda potrebe, da se normativni okvir za delovanje centralne banke modernizira, da nikakor ne gre za to, da Vlada na nek način ohranja status nedotakljivosti centralne banke. Treba pa se je zavedati, da v okviru evropskih inštitucij potekajo diskusije oziroma poganja, proces, kako naj se regulira oziroma kako naj se zameji nadzor nad delovanjem centralnih bank, najprej ECB potem pa tudi nacionalnih centralnih bank, na katerih področjih to revizijo izvajati, da se ne bi posegalo v to neodvisnost oziroma v avtonomijo centralnih bank, posebej kar se tiče teh najbolj občutljivih področij. To je same denarne monetarne funkcije, nadzorstvene funkcije, čeprav je bilo tudi nekaj diskusij danes tukaj, da bi nadzor parlamenta moral posegati tudi v to nadzorstveno funkcijo. S tega vidika Vlada pripravlja svojo novelo zakona o Banki Slovenije. V tistem delu, ki se nanaša na revizijo Računskega sodišča, je bil že opravljen sestanek v začetku meseca februarja med guvernerjem Banke Slovenije, predsednikom Računskega sodišča in ministrom za finance, kjer je bil pristop k opredelitvi zakonskega normativnega okvira za to določen oziroma usklajen. Na tej osnovi ima Ministrstvo za finance že pripravljen tekst oziroma delovno verzijo 52.a člena, ki bi reguliral to problematiko. Te določbe v tem momentu usklajujemo z Banko Slovenije. Ko bodo usklajene z Banko Slovenije, upam, da bodo, jih bomo uskladili še z Računskim sodiščem. Minister mi je še posebej naročil, naj seznanim Državni zbor s tem, da bi želel, da tudi v okviru evropskih inštitucij te diskusije pridejo do te etape, da bo ta nadzorstveni okvir nadzornih inštitucij, računskih sodišč opredeljen do te mere, da bi potem lahko pripravili dokončni predlog zakona in ga posredovali v soglasje oziroma v pridobitev mnenja Evropski centralni banki, kar je za tovrstne zakone potrebno. Tako da v tem delu, kar se tiče revizije, praktično imamo že konkretne predloge in rešitve, ki so bistveno bolj detajlni, ker morajo opredeliti na eni strani področje revidiranja, na drugi strani pa tudi določene postopkovne vidike, kako se ta revizija izvaja oziroma kako lahko deluje Računsko sodišče in kako se morebitni različni pogledi glede pristojnosti Računskega sodišča potem lahko razrešijo. Ni še načelnih stališč glede pobude predlagatelja SDS glede 11. člena novele oziroma 40.a člena Zakona o Banki Slovenije, ki govori o finančnem načrtu in kadrovski politiki. Tukaj bo potrebnih še nekaj posvetovanj. V tem delu ministrstvo ima svoje stališče, ki ga pa mora še tudi uskladiti v tem postopku priprave zakona. Tako da računamo, da bomo v okviru ministrstva v sodelovanju z Banko Slovenije in z Računskim sodiščem do te stopnje lahko pripravili zakonsko novelo, da jo bomo lahko v roku do konca meseca aprila posredovali Evropski centralni banki. Od Evropske centralne banke pa potem običajno pričakujemo odgovor v 60 dneh. Potem bi lahko naprej posredovali, ko bo strokovno ta novela usklajena, v parlamentarni postopek in realno je potem, da bi se zakon obravnaval nekje v začetku jeseni v Državnem zboru. Zavedamo se tega, da je potreba da se te določbe zakona o Banki Slovenije nadgradijo. Delamo v tej smeri, da pridemo do rešitev, ki bodo predstavljale izboljšavo, ne samo na področju revidiranja, ampak splošno izboljšavo pri delovanju Banke Slovenije kot osrednje denarne inštitucije Republike Slovenije. Želel bi tudi predlagati, to pa je apel vodstvu Državnega zbora, pri vseh zakonih, ki se nanašajo na vlogo in na delovanje Banke Slovenije, se tudi mi strinjamo, da je primerno, da Banka Slovenije sodeluje v razpravah v Državnemu zboru. Ampak to ni odvisno od Vlade, to je odvisno od vodstva Državnega zbora, v katerih etapah v skladu s svojim poslovnikom povabite k tem razpravam neposredno tudi Banko Slovenije, tako da Banka Slovenija lahko da pojasnila in tudi predstavi svoja stališča, kar mislim da bi povečalo kvaliteto potem samih obravnav. Odprti smo še za dodatne predloge in sugestije o tej problematiki. Tudi vse, ki so v tej noveli predlagane, bomo še enkrat preverili v postopku priprave vladne novele. Če bo treba, bomo dali tudi iniciativo opozicijskim strankam in se vključili v dialog, tako da bi v čim večji meri našli rešitve, ki bodo na eni strani zadovoljile te institucionalne okvire sistema evropskih centralnih bank, na drugi strani pa tudi pričakovanja parlamentarnih strank in pa širše tudi javnosti glede transparentnosti delovanja centralne banke v tistem delu, kjer ta transparentnost mora biti zagotovljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja mag. Marko Pogačnik.
Predsedujoča, hvala za dano besedo. Žal podpore predlogu Slovenske demokratske stranke, ki je bil dobronameren predvsem za izboljšanje samega nadzora v Banki Slovenije kot v posameznih bankah zgleda s strani koalicije ne bo. Po eni strani to ni neko novo presenečenje. Zanimivo je, da je državni sekretar rekel, da se pripravlja novela oziroma sprememba zakona o Banki Slovenije. Govoril je ponovno o odprtosti pri pripravi tega zakona, ampak do danes vsaj s strani Slovenske demokratske stranke nismo prejeli nobenega vabila k temu oblikovanju novega zakona oziroma spremembah. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo situacije, kakršna je, in prav zaradi tega smo že, ne vem, četrtič ali petič vložili to spremembo zakona, vendar ta koalicija se je odločila, da naših predlogov ne podpre. Verjetno to tudi ne preseneča glede na ljudi, ki ste jih imenovali v nadzorni svet Nove Ljubljanske banke. Tukaj mislim,da bo verjetno treba prevzeti odgovornost, sploh v primeru, če se bo zadeva zaostrila še s kakšno licenco teh članov nadzornega sveta. Po drugi strani beremo v medijih o tempiranih bombah raznih hranilnic, Delavske hranilnice, tukaj bi mogoče izzval državnega sekretarja, ali ste na to temo imeli kakšen posvet oziroma sestanek z Banko Slovenijo oziroma na Ministrstvu za finance ali bomo ponovno davkoplačevalci tisti, ki bomo sanirali določene privatne banke oziroma hranilnice. Jaz sem prepričan, da ta predlog zakona ni slab, v določenih segmentih je verjetno potrebna še korekcija. Vendar žal se ta praksa te vladne koalicije, Stranke modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa nadaljuje, ampak s tem boste tudi sprejeli odgovornost. Jaz sem prepričan da ta novela oziroma sprememba je potrebna bistveno prej, kot je omenil državni sekretar, da če bo vse tako, kot mora biti, naj bi ta dopolnitev zakona ugledala luč v Državnem zboru nekje v začetku jeseni. Mislim, da je to prepozno, sploh glede na samo situacijo, kakršna je zdaj oziroma jo lahko razberemo iz medijev. Ob zaključku, žal, verjetno glede na stanje, kakršno je z upravljanjem državnega premoženja, s stanjem na področju bank in hranilnic, da bomo v Slovenski demokratski stranki kot odgovorni stranki, državotvorni stranki glede na to pasivnost, ki jo izvaja vlada Mira Cerarja, ta koalicija, morali sklicati še kakšen Odbor za finance, Komisijo za nadzor javnih financ in ne nazadnje tudi še kakšno izredno sejo Državnega zobra. Hvala.
Hvala lepa. Vsi razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 16. sejo Državnega zbora, ki jo bo z glasovanji nadaljevali ob 17.20.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016–junij 2017. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k delu deklaracije z naslovom: Deklaracija o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2016–junij 2017 k poglavju Skupna trgovinska politika EU. Odbor za zadeve Evropske unije amandmaja ne podpira. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Amandmaje smo v Združeni levici vložili zato, ker je vprašanje tajnih trgovinskih in investicijskih sporazumov ena od ključnih zadev za Slovenijo in za vse evropske države v tem trenutku. Neverjetno se nam zdi, kako politiki različnih barv, predstavniki praktično v večini, z nekaterimi častnimi izjemami, pristajajo na takšen način pogajanj in na popolno nedemokratičnost in ne nazadnje na samo logiko sporazumov. Ti sporazumi bodo močno vplivali na prihodnost ljudi na obeh straneh Atlantika. Evropska komisarka Malmströmova je bila tukaj in je rekla, da je to eno najtransparentnejših pogajanj v zgodovini Evropske unije, kar me zelo skrbi. Če je to eno najtransparentnejših pogajanj, kako izgledajo šele druga. Razumljivo je, kako bo Amerika prišla na slovensko tržišče, Vendar ko sem jo vprašala, kako bo pa Slovenija lahko sodelovala na recimo ameriških tržiščih, je rekla seveda preko Nemčije. Spoštovani, to mene zelo skrbi. To je sporazum med močnimi, mi bomo samo z dampinškimi cenami lahko sodelovali prek Nemčije. Zato z amandmajem predlagamo transparentnost pogajanj in demokratično vključitev civilnodružbenih organizacij, sindikalnih organizacij oziroma vse zainteresirane javnosti, jasno razlago in pripravo študij, ne le z gospodarskega vidika, ampak je treba predvideti tudi socialne, delavske, ekološke ter potrošniške standarde in da bodo državljanke in državljani informirani. In da jasno zapišemo, da gre tukaj za prenos suverenosti in bo v primeru zakona o ratifikaciji potrebna dvotretjinska večina. Ta pogajanja so že dobila več kot tri milijone podpisov evropskih državljanov in kljub temu se ni zgodilo nič. Predlagam, da še enkrat premislite in glasujete za naše amandmaje. Ko smo pogledali internetno stran MGRT, je vse skupaj ena velika propaganda za TTIP. Toliko o demokratičnosti. Državljani smo proti, vendar politika in interesne skupine pa, kot da ni nič. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SMC, doktorica Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala, predsednik, kolegice, kolegi! V naši poslanski skupini tega amandmaja ne bomo podprli, vendar pa bi na tem mestu želela posebej opozoriti in izpostaviti, da vsekakor morajo biti katerakoli pogajanja v demokratičnih sistemih odprta, transparentna in vključujoča za vse tiste skupine zainteresiranih, ki si želijo oziroma imajo določen delež pri teh pogajanjih. To še posebej velja za tovrstna pogajanja, ki jih tu tudi v amandmaju Združene levice izpostavljamo. Vendar pa naj spomnim, da je že v tem dokumentu, predlogu deklaracije na strani 59 in 60 prav ta vidik naslovljen. Prav tako smo dobili zagotovilo tudi s strani predstavnikov Ministrstva za gospodarstvo, da so na spletni strani javno, odprto in transparentno vse potrebne informacije dostopne in da pri vseh velikih pogajanjih in odločitvah, ki so povezane z omenjenimi dejavnostmi, opravljajo celovite analize in študije o vplivih in učinkih teh sporazumov na slovensko gospodarstvo. In tudi te so dostopne. Tako da z omenjenega razloga, ker ti pomisleki, ki so upravičeni, so dejansko odgovorno že naslovljeni s strani pristojnega ministrstva, ne vidimo potrebe po tem, da bi se ta amandma podprl. Naša poslanska skupina bo glasovala proti. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vodja poslanske skupine SMC mi je dala dobro iztočnico. Če drži, kar ste rekli, potem pač živimo v nekem nedemokratičnem sistemu, ki se pogaja z nekim drugim nedemokratičnim sistemom. Ampak ker gre za obrazložitev mojega glasu, nisem hotel komplicirati postopkovno, gospod predsedujoči. Rekli ste, da odbor ne podpira. Jaz sem član tega odbora in podpiram ta amandma, zato bi prosil v bodoče za nekoliko bolj jasno dikcijo. Glasoval bom za.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 8, proti pa 49. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o predlogu deklaracije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na pristojnih delovnih telesih, predlog deklaracije neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije –krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki, predstavnice Vlade, kolegice in kolegi! Že v stališču Nove Slovenje sem povedal, da temu dokumentu ne moreš nasprotovati. Želel bi pa tukaj tudi napovedati, da bo Nova Slovenija še naprej konstruktivno pomagala vladi, da bo dejansko interese, koristi Slovenije zastopala, zagovarjala in jih tudi uresničevala v inštitucijah Evropske unije. Predvsem bi se osredotočil tukaj na ta trenutek najpomembnejši problem, ki ga imamo v širšem smislu, to je pravzaprav tudi prva točka, prva prioriteta nizozemskega predsedovanja. Mi moramo okrepiti in mobilizirati vse naše potenciale, da bomo čim hitreje in čim optimalneje rešili problematiko beguncev in migrantov in naše varnosti. Gospod Tusk je včeraj v Grčiji povedal: Schengen bo deloval do konca letošnjega leta. Po našem prepričanju prepozno. Morda bi se dalo z več politične volje to uveljaviti hitreje, recimo pred počitnicami, pred dopusti. Zakaj o tem govorim? Prvič zato, ker je s tem gospod Tusk priznal, kar sem 14. decembra že govoril, da imamo mini schengen de facto. Po drugi strani pa tukaj vem, da je zelo zaskrbljen, poleg nas seveda, tudi minister za gospodarski razvoj in tehnologijo. Če pogledamo številke za Evropsko unijo in tudi za Slovenijo, kaj bi se zgodilo in kaj se bo zgodilo, če schengen ne bo deloval. Izračuni kažejo, da bi v naslednjem desetletju, to se pravi od letošnjega leta do 2025, Evropska unija, če ne bi schengen deloval, izgubila čez 470 milijard evrov. Če bi slovenski tovornjak samo eno uro stal na meji, če schengen ne bo deloval bo to potrebno, bi Slovenija izgubila samo zaradi tega osem milijonov na letni ravni. Samo zaradi tega. In če schengen ne bo deloval, verjemite, da italijanski in avstrijski turisti ne bodo prišli v Slovenijo, ker nimajo živcev čakati na meji. In če bi samo vsak deseti Italijan ali pa Avstrijec ne prišel v Slovenijo kot turist, smo ob približno 55 turističnih milijonov evrov. Takšne so številke. Takšni so izračuni. In zaradi tega si je treba krčevito prizadevati, da bo schengen čim prej v polnosti deloval. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala, predsednik. Seveda bomo v naši poslanski skupini glasovali za, vendar pa, da ne bo izpadlo tako enoznačno, kot je sedaj prikazano, ta dokument je eden od ključnih operativnih zunanjepolitičnih dokumentov Republike Slovenije za nadaljnje leto in pol. Zakaj je tako zelo pomemben? Zaradi tega ker ima moč tega, da naslavlja zelo različna področja javnih politik in išče rešitve, išče načine, strategije in izzive za njih. Torej na nek način gre za en tak celosten dokument, ki je mnogo več kot samo neke vrste zunanjepolitični pogled, ampak pozicionira vlogo Republike Slovenije v najpomembnejši instituciji na nadnacionalni ravni, katere člani smo, to je v Evropski uniji. In to v obdobju in v času, ko smo vsi tako na nacionalnih ravneh kot Evropska unija sama pred ključnimi izzivi in prihodnostjo tega, v kakšno smer se bomo odvili oziroma razvili. S tega vidika je Slovenija odgovorno pristopila kot članica Evropske unije in sama za sebe prepoznala svoje izzive, ki so komplementarni z izzivi Evropske unije, in to zapisala v omenjeni dokument. Če želimo biti tudi s tega vidika odgovorni in na nek način državotvorni do naše države in do Evropske unije, potem je sigurno prek glasovanja za omenjeni dokument to dokaz. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima gospod Matjaž Nemec.
Hvala lepa. Gre za relativno obsežen in pomemben dokument, ki definira odnose med Evropsko unijo in Republiko Slovenijo, in se dotika veliko vprašanj, definira našo prihodnost. Glede na to da nas čaka relativno nejasna in nedefinirana prihodnost, mi ocenjujemo, da gre za krepitev nekih odnosov institucij Evropske unije predvsem z vidika pogleda na prihodnost, kar pa Evropska unija potrebuje. Predvsem več Evrope in boljši odnos Evropejcev do samih sebe. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Nekako priznam, da nam je v Združeni levici na 16. seji že malo nenavadno poslušati stavke, ki se začenjajo z izrazi odgovorno, konstruktivno, ker verjetno naj bi vsi poslanke in poslanci tako delovali. Ampak če se spomnim tiste seje o interpelaciji, je bila tista seja vse kaj drugega kot neka razprava o problematiki zunanje politike Republike Slovenije. Jaz sem jo poskušal nekako tvorno soustvarjati, pa ker veljam tukaj za enega bolj, kot se reče, nespodobnih, sem jo moral umiriti in sem jo edini do konca tukaj dočakal. Združena levica tega ne bo podprla. Iz podobnih razlogov kot Nova Slovenija. Mi delujemo na tej neideološki ravni enako odgovorno, če že moram to uporabiti, in tudi ravno zaradi tega ne moremo tega podpreti. Lahko odkrito priznam, da je ta dokument boljši, kot je bil predhodni, zlasti svetla izjema je ekipa s pravosodja, ki je edina zelo jasno napisala tudi neke zadržke, pomisleke in tako naprej, kot se o takih dokumentih piše. Na drugih ministrstvih tega niso zapisali, ta dokument niti ni spet toliko obsežen kot so rekli prej, upam, da bo ta tretji, ki ga bomo brali, če bo ta sklic še zdržal, sledil temu svetlemu vzoru in bo tudi skozi druga prečenja interesov Sloveniji v tej združbi bolj odkrito povedal, kaj so pa izzivi, kaj so problemi, katere so neke naše pogajalske pozicije, težave. Ne pa na način, kot je bilo tukaj danes, zjutraj in na predstavitvi ministra Mramorja, češ, so rekli in smo naredili. Mi nismo eni pridni šolarčki, mi nismo neki hlapčki, mi smo enakopravni člani, članice Evropske unije, imamo neke svoje interese, ki jih moramo s primernimi taktikami in strategijami uveljavljati. Ko bo to v tem dokumentu, bomo z veseljem tovrstne dokumente v Združeni levici podprli. Če bi to, kar gospa doktorica politologije govori, bilo res, bi potem podprli naš amandma in bi bil ta dokument še boljši. Upam pa, da se bomo v bližnji prihodnosti res pogovarjali o zunanji politiki Evropske unije. Pa ne nujno v podvojenem času. Združena levica tega ne more podpreti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa. V Desusu bomo deklaracijo podprli. Vemo, da ta dokument ni vsemogočen, je pa dobra osnova, dobra platforma za pripravo stališč in ne nazadnje tudi za samo delovanje naše države v evropskih institucijah. Praktično zajema vsa področja, kar nas še posebej veseli, tudi področje starejših, področje demografije, ne nazadnje tudi medgeneracijskega sodelovanja, kar je v starajoči se Evropi še kako pomembno. Alternative temu ni. Ni škodljiva zadeva, nasprotno, omogoča Sloveniji korak naprej. Razlogov, da tega ne bi podprli, ne vidimo. Tako da z veseljem in v celoti bomo to zadevo podprli, upajoč, da bo nosila tudi aplikativne učinke. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 13. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Banki Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednje predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Banki Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske strank je vložila predlog zakona o Banki Slovenije, in to že drugič. Če bi bil ta zakon zavrnjen, ga bomo vložili še naslednjič in še naslednjič. S tem se želi zagotoviti nadzor nad Banko Slovenije, ki ga danes ni. Banka Slovenije ne dopusti Računskemu sodišču, da jo pregleda, da pregleda smotrnost poslovanja, da pregleda pravilnost poslovanja in da dejansko ugotovi ali so bila vsa dejanja Banke Slovenije v povezavi z bančno krizo pravilna, smotrna, gospodarna, ekonomsko upravičena. V tej krizi so davkoplačevalci dali 5 milijard evrov. Katerakoli mnenja o tem, ali ima Državni zbor pravico pooblastiti Računsko sodišče, da to pregleda, so tukaj neustrezna. Banka Slovenije odgovarja Državnemu zboru in Državni zbor lahko naroči Računskemu sodišču, da jo pregleda. Ne glede na to, da že obstoječa zakonodaja dopušča možnost, da Računsko sodišče pregleda Banko Slovenije. Namen zakona je, prvič, da se zagotovi nadzor nad poslovanjem Banke Slovenije. Drugič, da se uredi samo delovanje Banke Slovenije tako glede guvernerjev kot tudi glede zaposlenih in da se ne nazadnje zagotovi učinkovitejše delovanje Banke Slovenije tudi glede zaposlovanja in tudi glede denarja, ki ga Banka Slovenije namenja za zaposlene, za plače in tako naprej. Zato se tudi predlaga, da guverner, viceguvernerji in vsi ostali zaposleni postanejo del sistema plač, ki velja v javni upravi. Guverner bo imel še vedno plačo na ravni predsednika republike, predsednika Državnega zbora, kar pomeni, da bo še vedno to relativno visoka plača, v primerjavi s sedanjo pa seveda enkrat nižja. Vendar to ni težava sistema plač v javni upravi, to je težava plač v Banki Slovenije. S tem bo Banka Slovenije in njeno poslovanje postalo bolj transparentno in ne nazadnje bo morala upoštevati tudi zakone, ki se nanašajo na korupcijo in na zakone, ki dejansko v Sloveniji veljajo za vse, in menim, da bi morali veljati tudi za Banko Slovenije. Zato bomo zakon podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima mag. Dušan Verbič.
Zakaj Poslanska skupina Stranka modernega centra ne bo glasovala za predmetni predlog zakona? Prvič. Ta predlog zakona je s simboličnimi popravki identičen tistemu z dne 15. 2. 2015. Vloženi predlog nakazuje, da predlagatelj ne želi celovito urediti zakona o Banki Slovenije, kljub dejstvu da so se bistveno spremenile okoliščine in dejstva, še posebno v letu 2013 in po tem letu. Drugič. Danes Banka Slovenije upravlja sklad za reševanje bank, upravlja sklad za jamstvo vlog kreditnih institucij, prevzela je sistemski informacijski sistem o bonitetah strank ter ima zmanjšano pristojnost v nadzoru sistemskih bank s sedežem v Republiki Sloveniji. Tretjič. S tem predlogom sprememb zakona se ne sanirajo slabosti oziroma popravijo napake iz preteklosti. Četrtič. Samo teh nekaj predlaganih sprememb členov Zakona o Banki Slovenije ni dovolj, da se preprečijo ali optimizirajo procesni pogoji za učinkovitejše delo Banke Slovenije. Republika Slovenija po 14 letih potrebuje zakon o Banki Slovenije, ki bo celovito normativno uredil to področje, ki bo prilagojeno sodobnim ali današnjim razmeram na finančnem in gospodarskem okolju. Petič. Prepričani smo, da bo Ministrstvo za finance začelo z resno aktivnostjo za celovito prenovo zakona o Banki Slovenije, ki bo odraz potrebe in stanja današnjih in bodočih spreminjajočih se razmer. Na podlagi navedenega bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra glasovali proti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Kot smo v stališču napovedali, bomo mi ta predlog zakona podprli. Seveda razumemo in spoštujemo, ker pač živimo v demokratični državi, drugačno razmišljanje in drugačno mnenje in drugačne odločitve koalicije. Ampak če bi bilo dovolj politične volje, kar ta trenutek krvavo potrebujemo, potem bi koalicija ta trenutek na tej seji tudi istočasno sprejela sklep in Vlado zavezala, da Vlada pride v Državni zbor s celovitim, kot pravite, zakonom o Banki Slovenije do, ne vem, 1. aprila, do 1. maja. Mudi se namreč zelo. Zakaj? Zato ker mi moramo v skladu s katalogom zavez, ki smo jih sprejeli ob dovoljeni državni pomoči Novi Ljubljanski banki v višini 1,55 milijarde evrov, Novo Ljubljansko banko do konca leta 2017 privatizirati. V tem času ima verjetno tudi kaj za povedati Banka Slovenije. Morda tudi kaj glede kadrov. Svet Banke Slovenije je sprejel sklep, ki, ne vem, ali se bo realiziral ali se ne bo. Kot politik ne smem vplivati, lahko samo izrazim pričakovanje, da bo Banka Slovenije dala ali pa ne izdala nekega priporočila oziroma soglasja k primernosti določenih kandidatov. Tukaj na tem mestu še enkrat opozarjam tudi na to, da je treba razmisliti o pravilnosti strategije o upravljanju državnih naložb Republike Slovenije. Tam je zapisano, da bo država v Novi Ljubljanski banki ohranila 25-odstotni delež + 1 delnico. To je v nasprotju s pravom Evropske unije, v nasprotju s pogodbo o delovanju Evropske unije. Nekaj teh zadev sem preštudiral. Obstaja tudi pravna praksa in tu Nova Slovenija opozarja, da se ne bi ponovno opekli, kot že velikokrat, ko gre za nespoštovanje evropskega pravnega reda. Torej naš glas bo za ta zakon.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 43. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE S PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PRIJAVI PREBIVALIŠČA Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Kaj predlagamo s spremembami zakona? V osnovi gre za naslednje vprašanje. Leta 2007, ko smo spreminjali vrsto zakonov, s katerimi smo tolarje spreminjali v evre, je bila velika večina zakonov spremenjena na ta način, da se je preprosto upoštevalo menjalno razmerje 239,640. Pri tem zakonu – jaz sem včeraj v obrazložitvi tudi povedal, da ni natančno jasno, zakaj – pa je vendarle prišlo tudi do desetkratnega povišanja denarnih kazni. Zato smo predlagali spremembo na tem področju kot tudi spremembo v tistem delu, ki se nanaša na objekte, kjer ni potrebna začasna prijava bivališča. To so recimo samski domovi policije, to so prostori vojske in zakon med drugim predvideva tudi prostore, kjer se izvaja nadomestno služenje vojaškega roka. Ker nadomestnega služenja vojaškega roka nimamo, smo seveda predlagali črtanje tega določila. Včeraj v razpravi, ki je bila, kakršna je bila, je bilo zelo jasno povedano tako s strani Vlade kot tudi s strani koalicije, da je zakon potreben sprememb. Še več. Predstavniki ministrstva so celo napovedali, da bodo kazni znižali, sicer ne toliko kot mi, ampak naj bi pa prišlo do znižanja. Če je temu tako, se mi zdi, da ni nobenega problema s podporo temu zakonu, kajti smo v prvem branju in do drugega branja oziroma končnega sprejetja je mogoče zakon popraviti z amandmaji, zato bi človek pričakoval, da bo zakon deležen podpore. Mi bomo zakon seveda podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Janja Sluga.
V Poslanski skupini SMC predloga novele zakona ne bomo podprli. Menimo, da je predlog SDS slab in nestrokoven, vprašljiva pa je tudi legitimnost predlagatelja. V Poslanski skupini SMC dopuščamo možnost, da je SDS uvidela svojo zmoto in da želi popraviti napako iz leta 2007, vendar pa njihov predlog prihaja nekoliko prepozno in z nekaj nerazumljivimi izgovori, zato menimo, da ni iskren. SDS se je tudi zganila točno v trenutku, ko ne samo, da je popolnoma prenovljen zakon o prijavi prebivališča v normativnem programu te vlade, pač pa je skupaj z zakonom o gostinstvu že v koalicijskem usklajevanju. V njem so predvidene približno polovične globe. V zakonu o gostinstvu se z načelom Vse na enem mestu administrativna razbremenitev poslovnih subjektov, ki opravljajo nastanitveno dejavnost na področju gostinstva, tudi ureja. Tudi cilji sprememb v današnjem predlogu so v popolnem nasprotju z njihovim dosedanjim delovanjem v Državnem zboru, kar zadeva varnostnih vprašanj. Policija za zagotavljanje varnosti državljanov in drugih oseb potrebuje natančne podatke o gostih, ki se nastanijo pri nas. Ti podatki pa se preverjajo v evidencah iskanih oseb. K temu nas ne nazadnje zavezujejo tudi evropska zakonodaja in mednarodni dogovori. Tudi v preprečevanje fiktivnih prijav prebivališča je po mnenju SMC treba nameniti več napora in ne manj, kot to predlaga SDS. Poleg navedenega v Poslanski skupini SMC zavračamo, da bi se pristopalo k spremembi zakonodaje na podlagi posamičnih primerov. Predlagatelj namreč navaja zgolj en primer, za katerega pa je bilo skozi razpravo ugotovljeno, da navedbe niti ne držijo in je bil kršitelju na koncu izrečen zgolj opomin. Skupno število tovrstnih kršitev od leta 2013 pa vse do danes s strani fizičnih oseb pa je 7. Glede na navedeno v Poslanski skupini SMC menimo, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Postopkovno, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Moje postopkovno se nanaša pravzaprav na vprašanje, kako bomo delo nadaljevali. Ne vem, ali ste slišali, predsednik, ali niste, rečeno je bilo, prosim, če se pogleda magnetogram, vprašljiva je legitimnost predlagateljev. V skladu z ustavo, v skladu z zakonom o Državnem zboru, v skladu z vsemi predpisi, ki jih jaz poznam,– saj me ni treba tako grdo gledati, nič vam ne bom naredil – je situacija taka, da ima vsak poslanec pravico predlagati zakon. Zato vas sprašujem, predsednik, ali se je kaj zgodilo, da Poslanska skupina SDS ne ve za to. Je kdo naredil kakšen državni udar? Ali je kdo nas ukinil? Ali smo ukinjeni kot poslanska skupina? Ker potem ne vem, kaj delamo tukaj. Ali ste kakšen predpis spremenili oziroma kaj se je zgodilo? Mi sedaj ne vemo, preprosto ne vemo, zato prosim za obrazložitev, kaj se je zgodilo, gospod predsednik, da je vprašljiva legitimnost, kot je bilo rečeno, predlagatelja. Torej če nismo več pristojni za to, da predlagamo nek zakon, potem nam povejte, po katerem predpisu se je to zgodilo in kdaj je bil predpis spremenjen. Mogoče ste imeli kakšno tajno zasedanje parlamenta, pa da mi zato nismo bili povabljeni. Skratka, prosim za pojasnilo. Hvala lepa predsednik.
Glede na to, da ste zastavili vprašanje, bom tokrat naredil izjemo, pa bom odgovoril. Vi ste legalni predlagatelji zakonov. Glede legitimnosti pa ima v demokratični družbi lahko vsakdo svoje mišljenje. Tako da absolutno se strinjam s tem, da je bil zakon na pravilen način vložen, na drugi strani pa, ne morem oporekati drugim, da zanikajo, pristajajo, tudi mojo legitimnost ste že velikokrat zanikali, pa je vsaj legalno povsem korektna, tako da ne razumem, zakaj bi uporabili dvojne vatle. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Socialni demokrati predloga zakona ne bomo podprli. Pa ne zato, ker se ne bi strinjali s previsokimi globami, ampak ker ima Vlada v normativnem programu že ta zakon, zakon je že v koalicijskem oziroma medresorskem usklajevanju, ker zakon potrebuje tudi druge vsebinske spremembe, ki smo jih tudi zaznali, žal pa nam je, da k temu nismo pristopili prej. Vsekakor pa je predlagatelj to svojo napako, ko je leta 2013ugotovil, da so bile te globe previsoke, nas žalosti, da je tako pozno prišlo do tega. Verjamem, da bomo s tem novim zakonom, ki je v pripravi, te globe tudi popravili, seveda ne toliko, kot je bilo prvotno predvideno, in se veselim obravnave tega zakona, ki ga pripravlja Vlada. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Saj to gre pa iz hujšega v hujše. Jaz malo ne štekam več tega. Očitno je moja logika napačna. Imamo neko napako, ki se zgodi desetletje nazaj, potem se pa v štirih letih ugotovi, pet let gre mimo, zamenjale so se vse žive božje vlade, sedaj še SMC tega noče popraviti, saj potem ste vi vsi za [[...]]Ne vem. Kolega Joško, ki je bolj tak, vse biznis, bi verjetno vse te odpustil iz svoje firme, če bi imel take, pa pripeljal, ne vem, kakšne begunce verjetno, ki bi postali migranti. To ni hec. Potem ni hec utemeljevanje, kjer je majhno število. Podobno smo imeli pri tisti hišniški problematiki, in to v neki sestavi državnega zbora, kjer kar pravo orgazmira skozi formalne diplome ven. Pa ljudje božji, ali se vi poslušate ali ne?! Božji, jaz sem agnostik, ajde, dajmo tako reči. Fraze uporabljam biblijske. Mislim, dobro jutro! Jaz ne vem, kaj se dogaja. In potem za večino zadev opozicije se vedno reče, da je v koalicijskem usklajevanju ali medresorskemu usklajevanju. Imeli smo tisto nesrečno zgodbo, znanstveni inštitut na Dunaju, kjer sta dobesedno en gospod, ena tajnica, nekam jih dati, pa mi dobronamerno kot mlademu poslancu reče gospa z enega ministrstva: "Ja, gospod Trček, vi ne veste, mi rabimo pol leta, da se uskladimo." Ljudje z ministrstev prihajajo, pa rečejo, da rabijo mediacije med ministrstvi. Somrak demokracije.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Zdaj sicer ne vem, če bo moja obrazložitev legitimna, ampak jo bom vseeno povedal. Glede na to, da smo bili opozorjeni, in to vse poslanske skupine in najbrž tudi vlada, da so nekatere kazni in nekatere stvari, ki so povezane z izvajanjem tega zakona, nepojmljivo drage, da je kazen za napačen zapis, to se pravi mehki ali trdi č, 4 tisoč evrov za osebo, ki to stori, in 25 tisoč evrov za pravno osebo. To so kazni, ki so višje od najhujših davčnih prekrškov v poslovanju, pa gre lahko za milijone, desetine milijone evrov. Potem bi morala vlada ali pa koalicija nekaj narediti. Mi smo se odločili, da tej spremembi prisluhnemo in smo jo pripravili. Vlada, ki ima 40 tisoč uradnikov, resorno ministrstvo, ki ima nekaj 100 zaposlenih, temu ni prisluhnilo. Zdaj se sprašujemo ali pa se sprašujete, kdo lahko to predlaga. Najbrž tisti, ki je dovolj pameten, da spiše zakon, si vzame čas za to, najde rešitev in da v zakonodajni postopek. Moraš biti skrajno neumen, da neki pametni rešitvi nasprotuješ, in to celo s tako bebavimi razlogi, kot so zapisani v obrazložitvi mnenja Vlade. Jaz bom ta predlog zakona podprl.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslanec. Za jih je glasovalo 18, proti pa 44. [[Za jih je glasovalo 18.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 2. 3. 2016. Gospod Tanko, izklopite, prosim. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 7. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 15., 18. in 42. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postanejo amandmaji k navedenim členom brezpredmetni. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Združeni levici smo predlagali amandmaje, s katerimi želimo doseči, da se iz zakona črta ukinjanje časovne veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja. V poglavju o razlogih za sprejetje zakona ni nikjer niti z besedo omenjen razlog za ukinjanje časovne omejitve veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja, nižanje okoljevarstvenih standardov in odpravo določbe, po kateri mora investitor kot predpogoj za gradnjo naprave, za obratovanje katere se zahteva okoljevarstveno dovoljenje, najprej pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. NVO in inženirska zbornica so dale pripombe, v katerih nasprotujejo ukinjanju časovne omejitve okoljevarstvenih dovoljenj, vendar pripombe niso bile upoštevane, ker po mnenju ministrstva niso utemeljene. Podlaga za nižanje okoljskih standardov je ocena upravljavca. Vsi ostali deležniki, lokalna skupnost, stroka in NVO so izvzeti iz procesa odločanja o večji onesnaženosti, čeprav bodo ravno okoliški prebivalci najbolj trpeli zaradi tega, eksterne stroške onesnaževanja, kot so zdravljenje obolenj, povezanih z onesnaženjem, pa bo nosila država. Tukaj se jasno postavlja interes kapitala pred interes okolja, ljudi in živali, ki v njem živijo. Na takšne določbe zakona v Združeni levici nikakor ne bomo in ne moramo pristati. Seveda nam ni treba vseh direktiv Evropske unije kopirati in ni nam potrebno tudi upoštevati najstrožjih standardov, ampak vendarle predlagamo, naj se še enkrat preučijo vse možnosti in naj se vsaj bolj strogo določijo primeri, ko je višja onesnaženost sploh dopustna. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SMC ima gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa. Ključni spremembi 69. člena Zakona o varstvu okolja, ki jo določa prav 7. člen novele, sta ukinitev časovne veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja in sprememba faze, v kateri je treba pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. Z novelo zakona se ob ukinitvi časovne veljavnosti opredeljuje kar nekaj varovalk, s katerimi se preveri ustreznost in ponovno spreminjanje okoljevarstvenega dovoljenja. Na primer, Ministrstvo za okolje mora po uradni dolžnosti preveriti ustreznost dovoljenja z veljavnimi okoljevarstvenimi predpisi vsaj enkrat v desetih letih, če v tem obdobju ni bilo že spremenjeno na predlog izvajalca. Prav tako v naši poslanski skupini podpiramo spremembo, da je pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje pridobiti najkasneje do začetka gradnje naprave in ne več v prvi fazi, to je fazi pridobitve gradbenega dovoljenja. Z amandmajem poslanske skupine Združena levica se te spremembe črtajo, zato ga v poslanski skupini ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Jaz se počutim na tej seji kot marsovec, res. Očitno je z mojo logiko nekaj blazno narobe. Danes je bil v zvezi s tem zakonom protest državljank in državljanom pred Državnim zborom. V obrazložitvi bom več povedal, pa saj imam časa, pa ga bom kuril. Ta zakon, izgovarjajoč se na uvedbo neke direktive, popravek neke druge direktive in izboljšanje nekega stanja v EKO skladu, ki je spet zgodba zase, za kako sejico, nekajurno. Potiho v ozadju odpira vrzel za umazane industrije v Slovenijo. Cel niz akterjev je zelo jasno temu pojasnilo, z ministrstva niti vsebinsko niso pojasnjevali, zakaj je to, rekli so vse to, kar vi pravite, "ko vas šljivi", bi rekli v Beli krajini. In to je bilo to. Na sami seji odbora, ko smo zahtevali te odgovore, Ministrstvo za okolje in prostor zlasti slovi po tem, da niti nočejo odgovarjati, poslank, poslancev koalicije ne nabrifirajo in potem se po navadi vedno konča, da reče ministrica, kako je Trček nesramen. Pa kaj imam jaz z gospo? Prijel bi jo pod roko pa šel na veselico z njo, na dober svež zrak. Ampak to, kar je rekla gospa poslanka iz SMC, v desetih letih, v desetih letih. Jaz bi vsem vam tam, kjer stanujete, eno hudo onesnaževanje "uštimal", pa mogoče vam bom, bom postal ekološki radikalec, ker mi poči film v tem parlamentu zaradi vas, potem bomo pa čakali deset let, ljuba, draga gospoda. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Poglejte, spoštovani kolega Trček, jaz vas zelo cenim, ampak takšne razprave so nekako zavajajoče. Zdaj to, da je ta zakon nekakšna degradacija okolja, to absolutno ne drži. Jaz ne vem, če ste si prebrali vsa ta določila, tudi tiste kavtelne določbe. V zakonu namreč piše, da res okoljevarstveno dovoljenje nima več življenjske dobe desetih let in ima neomejeno življenjsko dobo. Je pa določeno, da se na deset let preverja, ali še ustreza okoljevarstvenim standardom. In to je to zagotovilo, ki je enako. Razlog, da se to odpravlja, je bil pa ta, da v primeru spremembe okoljevarstvenega dovoljenja, recimo po osmih letih ni več potrebno, zdaj ko se izteče desetletni rok, se pravi dve leti kasneje, pa ponovno zaprositi za podaljšanje okoljevarstvenega dovoljenja, če je bilo pa pred dvema letoma že zaradi spremembe, recimo neke naprave in zaradi spremembe okoljevarstvenega dovoljenja. Skratka, odpravljamo eno povsem administrativno oviro in v ničemer ne zmanjšujemo okoljskih standardov. Glasoval bom pa proti vašemu amandmaju.
Postopkovno dr. Franc Trček.
Obračam se na vas, predsedujoči, moram pa malo vsebinsko razviti postopkovno. Ker drugače ne boste vedeli, ali mi daste opomin ali ne. To, da nek kolega reče, Trček je kreten, pojma nima, pa pravnoformalno nekaj zmelje, to kupim. Jaz tudi sam sebe imam za dokaj butastega. Ampak to, da se na ta način žali cel niz oseb, ki so prišle na sejo, ki so razlagale, to je bilo kot prepričevanje, se opravičujem, malo bom seksističen, stare device. Žali se moje strokovce, ki garajo do iznemoglosti. Žali se civilnodružbene akterje, ki jim v določenih strankah rečejo na tistem odboru, "ah, ta neka društva", če ravno niso njihova društva. Uvaja se tudi neka možnost, da bodo ljudje potem tam znoreli, pa bomo imeli kažin zaradi tega. Da bo tudi Marko Ferluga razumel. Danes zjutraj smo pa imeli, pridejo iz EU – ja, je proceduralni – češ, Juncker pravi vključevanje več deležnikov gor, dol, eno, drugo. Spoštovani gospod Milan Brglez, spoštovani kolega Milan, pa lahko me žalite kolikor hočete, lahko me pljuvate, nisem tista sociologinja, ki se ne bo pljuvala v obraz. Ampak ne žaliti državljank in državljanov, ne žaliti številnih ljudi, ki se leta, desetletja ukvarjajo s to problematiko s takim pravno-formalnim žlobundrizmom. Hvala.
Še kakšno postopkovno ali pa še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 51. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker ni bil sprejet amandma Poslanske skupine Združena levica k 7. členu, so postali amandmaji istega predlagatelja k 15., 18. in 42. členu brezpredmetni. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada niste opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Dopoldne so me klicali z enega radia, ki ga imajo nekateri v ustih, pa ga ne bom omenjal, da ne bodo tvitali med sejo takoj. In sem rekel, glejte, glede okoljske in ekološke problematike v sestavi sedanjega parlamenta je senzibilnost, je to področje, s katerim se žal ukvarjata zgolj Združena levica in Poslanska skupina nepovezanih poslancev. Malo sem takrat prejudiciral, ampak če bi šli zdaj gledat magnetogram, bi to ugotovili. Povedal sem tudi, da je stanje in senzibilnost glede tega slabša, kot je bila tam sredi devetdesetih let. Žal je temu tako. Zdaj me začudeno gledate, lahko grem tudi kakšne magnetograme ven vleči, pa vam bom to dokazoval, glede na vaša izjavljanja tipa, recimo, nek gospod poslanec, ki je sedaj sicer odstoten, reče, "ja, naši kmetje ne morejo tekmovati z ameriškimi, ker ne futramo goveda z rasnimi hormoni" in tako naprej. Zdaj se bom pa vrnil k samemu zakonu, Violeta je že nekako povedala. Združena levica ima povezave z večino, v bistvu z vsemi civilnodružbenimi akterji, ki delujejo na tem področju. Ni to nekaj, da mi zdaj iz inata hočemo delati. S celo vrsto ljudi, ki se v tej državi trudi s to problematiko tudi na znanstvenoraziskovalnem področju. Gospod Zorčič je rekel, ja, tako ali tako. Ampak kolega Zorčič, mogoče se pa v osmih ali pa desetih letih izkaže, da je še kaj strupeno. Mogoče pridemo do kakšnih novih spoznanj, mogoče bi bilo dobro že zaradi tega to narediti. Sočasno skozi to možno vrzel in skozi takšno ureditev se izločajo ti številni ljudje, ki sem vam jih prej omenil oziroma se jim otežuje sodelovanje v teh procesih. Sploh da ne pridem do nekih teh zgodb. Vi rečete, letos je Schlagwort administrativne ovire. To je upravičena administrativna ovira. A veste, to je isto, kot piti metanol ali etanol. Dajmo potem odpraviti administrativno oviro, pa bomo zbrisali nalepko, pa ne bomo vedeli, ali je eno ali je drugo. Če boste pili napačno, boste slepi, kot je ekološko in okoljsko slepa večina v tem parlamentu. Mi bomo glasovali proti tovrstnemu zniževanju okoljskih standardov. Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslanec. Za jih je glasovalo 44, proti pa 15. [[Za jih je glasovalo 44.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o ratifikaciji Sprememb Sporazuma o hranjenju kitov in delfinov Črnega morja, Sredozemskega morja in atlantskega območja ob njem. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor gospe Lidiji Stebernak.
Spoštovani, predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade! Pri predlogu tega zakona gre za manjšo spremembo osnovnega sporazuma, ki ga je Slovenija ratificirala leta 2006. Namen osnovnega sporazuma o hranjenju kitov in delfinov Črnega morja, Sredozemskega morja in atlantskega območja ob njem je ohranjanje teh populacij kot sestavnega dela morskega ekosistema v dobro sedanje in prihodnjih generacij. Obravnava selitvene vrste, ki živijo na velikem območju, zato je njihova ohranitev v interesu mednarodne skupnosti in je potrebno usklajeno mednarodno ukrepanje. Aktivnosti, ki se izvajajo na podlagi tega sporazuma, Republiki Sloveniji pomagajo pri ohranjanju tistih vrst delfinov, ki so stalno prisotne v vodah naše pristojnosti ter pri izpolnjevanju tistih dogovorjenih obveznosti do Evropske unije, ki prav tako zahtevajo varovanje teh vrst. Sprememba sporazuma povečuje območje sporazuma na Atlantiku iz dosedanjega manjšega dela vod pod jurisdikcijo Španije in Portugalske na celotne vode pod njuno jurisdikcijo, brez Azorov, Madeire in Kanarskih otokov. Strokovni razlog za širitev so znanstvene ugotovitve, da so tam živeče populacije kitov in delfinov bolj povezane s sredozemskimi kot severnomorskimi. Sprememba sporazuma nima nobenih dodatnih finančnih in administrativnih posledic za Republiko Slovenijo. Obstoječa članarina znaša okvirno 2 tisoč evrov na leto. Ratifikacija te spremembe sporazuma, za katero si zelo prizadeva Kneževina Monico, Slovenijo še naprej umešča ob bok zaupanja vrednih sredozemskih držav in omogoča nadaljnjo donorsko podporo Kneževine Monako in drugih donorjev slovenskim prizadevanjem za ohranjanje morskega okolja in zavarovanih območij. Te podpore so bile že do sedaj deležne strokovne ustanove na naši obali, Društvo Morigenos in Morska biološka postaja v Piranu ter Triglavski narodni park, širša družba pa na primer z urejeno infrastrukturo za ogledovanje naravnih znamenitosti v Ankaranu. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prehajamo na predstavitev stališča Poslanske skupine Združena levica. Besedo ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lep večer vsem! Sporazum o ohranjanju kitov in delfinov Črnega morja, Sredozemskega morja in atlantskega območja ob njem povezuje države iz sredozemske in črnomorske regije v skupnih prizadevanjih za ohranjanje kitov in delfinov v Sredozemskem in Črnem morju ter za izboljšanje znanja o teh živalih. Sprememba sporazuma širi območja sporazuma z dosedanjega manjšega dela vod pod jurisdikcijo Španije in Portugalske na celotne vode v Atlantskem oceanu pod njuno jurisdikcijo, brez Azorov, Madeire in Kanarskih otokov, kot smo slišali. S tem bo omogočeno uspešnejše doseganje ciljev tega sporazuma. Da je sporazum še kako pomemben, dokazujejo nedavno objavljene študije o naraščajočem podvodnem hrupu na območjih sporazuma, ki živali ovira pri orientaciji, hranjenju, komunikaciji, povečuje stres in ima potencialne kumulativne učinke. Žarišča hrupa se nemalokrat prekrivajo s podvodnimi habitati. Na aktualnost in pomembnost sporazuma nakazuje tudi nedavna študija o vsebnosti toksičnih spojin v Mediteranu in Črnem morju. V vodah teh morij še vedno najdemo spojine, ki so prepovedane že skorajda celo stoletje, poleg teh pa še obilico novejših stranskih produktov umazane industrije. Najbolj pereč problem predstavljajo visoke vsebnosti PCB spojin, ki pri morskih sesalcih povzročajo slabitev imunskega sistema in znatno zmanjšano rodnost. Zaradi tega je na primer populacija ork v vodah zahodnega Mediterana na robu izumrtja. Sporazum omogoča naslavljanje in reševanje vseh teh problemov, ki so v luči raziskovanj nahajališč zemeljskega plina in nafte pod morskim dnom Jadranskega morja in načrtovanih gradenj plinskih terminalov še kako aktualni. Redno posodabljanje določil sporazuma, ki krepijo njegove zaveze in zmožnosti doseganja njihovih ciljev, v Združeni levici pozdravljamo in bomo ratifikacijo z veseljem podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Dober večer vsem! Ne samo zato ker prihajam z obalnega območja in ker je to predvsem nam trem obalnim poslancem in tudi gospodu Vatovcu in tudi gospodu Gantarju pomembno, ne glede na to, kakšno je ime, ki ga ima ta predlog o ratifikaciji. Moram povedati, da v slovenskem morju so delfini, jih je kar nekaj, zaradi tega je zelo pomembno, da to deklaracijo podpišemo. S tem se tudi stranka SMC izredno strinja in podpira, bom pa povedal še nekaj razlogov, zakaj. Zaradi tega ker dejansko ta ratifikacija, kakor je bilo že tudi rečeno s strani državne sekretarke, omogoča to, da Kneževina Monako, ki je do sedaj in bo še naprej podpirala te raziskave in okoljevarstvene analize in delovanje kitov na naših območjih, se pravi v Sredozemlju, bo tudi podpirala društva, kot so Morigenos, ki je eno izmed pomembnejših društev in civilnih iniciativ na Obali, Morsko biološko postajo, ki je tudi izredno pomembna za raziskovanje morja in morskega habitata, in ne nazadnje, da nas bo postavila v okvir teh sredozemskih držav, ki so odgovorne do našega morja, ki ga imamo, in na kar smo ponosni. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolega Matej je že v stališču razložil obseg problematike. V jeziku moje matere obstaja ena zelo simpatična fraza: Boli kita more. In tu dobesedno je to dejstvo, da kita morje boli. Ne vem, mogoče je imel kdo od vas že srečo videti kita. Prekrasno. Jaz sem videl tega drugega največjega 20 metrskega. Seveda tudi zaradi tega moram podpreti. Ampak v Združeni levici imamo zelo radi Marka Ferlugo. Ne vem, zakaj še ni prestopil k nam. Ampak to stališče in kako ga je prebral – kaže na kaj? Dobro, ob tem lokalizmu to kupim. Ampak kaže na neko tipično dvoličnost tega parlamenta ali nekega dela tega parlamenta. Zniževali bomo, ko smo glasovali o prejšnjem zakonu, neke kriterije, ampak tu, da bomo malo, moji študentje bi rekli mednarodno minglali, bomo pa to podprli. Čeprav kitov v življenju še nikoli niste videli, kaj šele da bi vas on pogledal s tistim velikim lepim očesom. Rad bi se zahvalil, naj poslušajo podporniki Združene levice, preden me bodo začeli napadati, SDS in mlademu kolegu iz Nove Slovenije, ki so glasovali pri prejšnjem zakonu podobno kot mi. Upam, da tudi po EMŠU malo starejša, po šarmu pa nikakor ne, preostala kolega opozicije se do naslednjič opogumita v tej ekologizaciji, če imamo že tako zmedeno koalicijo glede tega. Upam, da se vsaj tu lahko poenotimo. Upam, da se bomo, kolega Tanko, čez čas tudi poenotili, da bomo tiste žice umaknili, pa bomo v nekem takem okolju živeli. Združena levica bo vedno podpirala tovrstne senzibilnosti, ne bo pa pristajala na neke poceni zadeve tipa, bomo imeli nižje ekološke standarde, da bomo ohranjali delovna mesta in tako naprej. Nam seveda gre za delovna mesta. Ampak, veste, v tem parlamentu po eni strani zlasti iz koalicije radi tulite o zeleni specializaciji, o krožnem gospodarstvu, potem pa ste pri tovrstni problematiki dvolični. Alergija, imam kar nekaj alergij, pa se mi pojavijo, pa minejo, ampak alergija, ki jo imam tam že od enega tretjega, četrtega leta starosti, je dvoličnost. In vsaj pri teh zadevah od kitov, preko voda, se mi zdi, da ne smemo biti dvolični in Združena levica nikoli ne bo dvolična. Skrajni čas je, da v tem državnem zboru začnemo tudi malo razmišljati o penezih in tudi preračunavati eksternalizacijo tovrstnih stroškov onesnaževanj, za kite, za ekologijo, za zeleno Slovenijo, za Združeno levico.
Glasujemo torej o Predlogu zakona o ratifikaciji Sprememb Sporazuma o ohranjanju kitov in delfinov Črnega morja, Sredozemskega morja in atlantskega območja ob njem. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z Mandatno-volilnimi zadevami. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem sodišču v Mariboru. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev gospe Mojce Dubravica v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodišče na Delovnem sodišču v Mariboru. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo sekretarki Sodnega sveta gospe Joniki Marflak Trontelj.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Delovno sodišče v Mariboru je specializirano prvostopenjsko sodišče, pristojno za sojenje v individualnih in kolektivnih delovnih sporih za območje sodnih okrožij Maribor, Murska Sobota, Ptuj in Slovenj Gradec. Na tem sodišču trenutno sodi le 6 sodnikov in predsednik sodišča. V zadnjih letih je namreč to sodišče zapustilo kar 7 sodnic oziroma sodnikov, bodisi zaradi upokojitve bodisi zaradi izvolitve na Višje delovno in socialno sodišče. Od vseh 7 sodniških mest je bilo do tega razpisa nadomeščeno le eno. Zaradi narave sporov, ki jih to sodišče obravnava in so praviloma eksistencialnega pomena za stranke, je izredno pomembna hitra obravnava zadev. Zaradi zagotavljanja nadaljnjega uspešnega delovanja tega sodišča je bilo treba razpisati predmetno sodniško mesto. Pri tem je treba poudariti, da tudi druga delovna sodišča po državi nimajo rezerv, torej predodeljevanje zadev oziroma premeščanje sodnikov na tem pravnem področju ni mogoče. Na obravnavani razpis se je prijavilo 13 kandidatov, od tega 3 okrajne sodnice, z dosedanjimi sodniškimi izkušnjami na drugih pravnih področjih, en odvetnik, ostali kandidati pa so strokovni sodelavci oziroma sodelavke na različnih sodiščih. Konkreten postopek izbire je potekal v dveh fazah s postopnim izločanjem kandidatov ter ob uporabi različnih metod za ugotavljanje znanja in sposobnosti kandidatov, in sicer z vpogledom v listinsko dokumentacijo ter ustnimi razgovori. V prvi fazi izbirnega postopka je Sodni svet na podlagi pisne dokumentacije opravil oceno primernosti kandidatov za razpisano sodniško mesto, pri čemer je upošteval zlasti dokončno mnenje o prijavljenih kandidatih, ki ga je izdelal predsednik Delovnega sodišča v Mariboru, dosedanje izkušnje s sojenjem ter povprečna ocena na pravni fakulteti in na pravniškem državnem izpitu. Ob upoštevanju teh kriterijev je na ustni razgovor povabil 9 kandidatov. Tudi vse tri sodnice in odvetnika. Na podlagi celotnega listinskega gradiva ter ob upoštevanju ustnega razgovora in mnenja predsednika Delovnega sodišča v Mariboru, ki je bil pri razgovorih s kandidati tudi navzoč, je Sodni svet ocenil, da med prijavljenimi kandidati Mojca Dubravica pozitivno izstopa. Mojca Dubravica, rojena leta 1978, je od leta 2006 dalje zaposlena na Višjem sodišču v Mariboru kot višja pravosodna svetovalka, kjer ves čas dela na civilnem področju. Trenutno poleg dela na civilnem področju opravlja tudi delo za Urad predsednika sodišča. Višji sodniki, s katerimi sodeluje, njeno strokovno znanje in sposobnosti reševanja pravnih vprašanj ocenjujejo kot nadpovprečno ter dodajajo, da ima zelo dobre sposobnosti argumentacije odločitev ter ustnega in pisnega izražanja. Izpostavili pa so tudi, da opravi nadpovprečno količino dela, ob popolnem upoštevanju predvidenih rokov za opravo posameznih nalog ter da so njeni pisni predlogi odločitev strokovni in zelo dobro argumentirani oziroma izjemno kvalitetni v vsebinskem in jezikovnem pogledu. O njeni strokovni podkovanosti, sposobnosti ustvarjalnega razmišljanja pri reševanju zahtevnejših pravnih problemov ter o zelo dobri sposobnosti analitičnega in logičnega razmišljanja se je prepričal tudi Sodni svet na ustnem razgovoru, na katerem je pozitivno izstopala v primerjavi z drugimi kandidati. Njeni odgovori na zastavljena strokovna vprašanja tako s civilnega, procesnega kot tudi z delovnopravnega področja so namreč potrdili njeno obsežno poglobljeno strokovno znanje z različnih pravnih področij, ki je potrebno pri delu na sodniškem mestu okrožnega sodnika na Delovnem sodišču. Sodni svet je tako ocenil, da je Mojca Dubravica izmed vseh kandidatov najbolj primerna kandidatka za opravljanje sodniške službe na sodniškem mestu okrožne sodnice na Delovnem sodišču v Mariboru, zato jo predlaga Državnemu zboru v izvolite na navedeno sodniško mesto. Najlepša hvala.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Nismo imeli predstavitve Mandatno-volilne komisije, tako kot je to običajno. Naj povem, da na Mandatno-volilni komisiji že nekaj mesecev predlagamo razpravo o tem, kaj se dogaja s številom sodnikov. Sodniki si morajo sami zgraditi ugled in mi hočemo pri tem pomagati. Število sodnikov kljub obljubam še vedno ne upada toliko, če smo ravno pred tem bili na otvoritvi sodnega leta, kjer je bilo ugotovljeno, da prvič po tolikem času število pripada upada. Zato tudi pričakujemo, da pripad in število sodnikov je povezano, in da bo manj sodnikov. S tem bo rasel tudi ugled sodnikov. Kot eden glavnih problemov ugleda sodišč je karierni sistem, napredovanja, to smo večkrat izpostavili, in netransparentna merila. Merila so bila tudi na pobudo Državnega zbora končno sprejeta. Tako da merila imamo sprejeta in zahtevali smo že na nekaj komisijah, da se ob predložitvi dokumentacije priloži tudi izpolnjevanje teh meril. Meni sedaj ni jasno, če ta merila so, ali so takšna, da se jih ne da izvajati, ali pa jih nekdo noče izvajati. Se pravi, pričakovali smo in tudi sprejeli sklepe, da se ob dokumentaciji za izvolitev sodnika priložijo tudi merila, koliko sodb je sodnik rešil in kakšni so ti rezultati, primerljivo med seboj. Tega do sedaj nismo dobili. Gre tudi za to, da smo vedno zagovarjali načelo postopnosti. Če imamo več sodnikov, pričakujem, da tiste sodnike, ki so že sodili, dam v višji naziv. Tukaj smo imeli primer treh sodnikov in če nismo izbrali nikogar od teh, se jaz sprašujem, kakšen je sistem, in je to direktna nezaupnica tem sodnikom. Ne morem sprejeti dejstva, da sodniki lahko, jaz pravim, da lahko delajo na kateremkoli področju. Se pravi, če je delal na nekem drugem področju in se želi premestiti na delovno področje, zakaj nismo enega od teh sodnikov premestili na to področje, ampak smo vzeli novega sodnika, povečali število in nikakor nismo mogli primerjati tistega sodnika, ki je že do sedaj sodil, s tistim, ki pač ni sodil, in je bil samo s strani svojih mentorjev zelo dobro opisno ocenjen. Jaz se sprašujem, če so potem neki opisni primerjalni testi, kdo je kvalificiran, da takšno merilo opravlja. Zaradi teh navedenih predlogov, ker še vedno nismo imeli meril in opredeljenih meril, tega predloga ne moremo podpreti, čeprav so lahko kandidati zelo dobri, vendar zaradi nepopolne dokumentacije v Poslanski skupini nepovezanih poslancev tega predloga žal ne bomo podprli. Hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi gospe Mojce Dubravica v sodniško funkcijo funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje člana Sveta Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence. Predlog je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke, poslanci! Pred vami je predlog za imenovanje člana Sveta Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence, ki ga je predlagateljica Vlada Republike Slovenije sprejela na 75. seji 17. 2. 2016. V skladu s tretjim odstavkom 12.b člena Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence člane sveta imenuje Državni zbor na predlog Vlade. Zato Vlada Republike Slovenije s tem predlogom predlaga imenovanje novega člana sveta agencije. Vlada Republike Slovenije je zaradi odstopa članice sveta agencije objavila javni razpis zainteresiranim kandidatom za člane sveta agencije. Na javni poziv je prispelo sedem prijav, šest prijav je bilo pravočasnih in popolnih. Na podlagi prejete dokumentacije, ki so jo kandidati predložili v svojih prijavah, je Vlada Republike Slovenije presodila kandidate še glede na kriterij strokovnosti in usposobljenosti. Vlada Republike Slovenije je ocenila, da je izmed prijavljen kandidatov najprimernejši gospod Andrej Prah. Gospod Prah je univerzitetni diplomirani pravnik, s pravniškim državnim izpitom, ima več kot desetletne delovne izkušnje na področju pravnih ved in ga odlikuje zelo dobro poznavanje zakonodaje in delovanja regulatorjev. Od septembra 2008 do julija 2015 je bil zaposlen kot pomočnik direktorja Agencije Republike Slovenije za trg vrednostnih papirjev, kjer je vodil najzahtevnejše pravne postopke. Od 1. 8. 2015 pa je zaposlen v družbi Alpen Invest, družba za upravljanje investicijskih skladov, d. d., in sicer kot vodja oddelka pravne podpore in skladnosti poslovanja. Glede na navedeno, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da podpore predlog in imenuje gospoda Andreja Praha za člana sveta agencije za dobo 5 let. Hvala za vašo pozornost.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člana Sveta Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence imenuje gospod Andrej Prah. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti pa 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članice Programskega sveta Radiotelevizije Slovenije na podlagi šeste alineje, šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, za besedo. Radiotelevizija ima dva organa, v katera po zakonu predlagajo svoje kandidate poslanske skupine, in sicer 5 članov v programski svet Radiotelevizije, to določa šesti odstavek 17. člena, in 5 članov v nadzorni svet RTV, kar je zapisano v prvem odstavku 26. člena, pri čemer je v obeh določbah izrecno zapisano, da mora Državni zbor upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Po domače povedano, politični pluralizem. In kako to upošteva večina v Državnem zboru? V tem mandatu smo do sedaj zaradi odstopov že trikrat spreminjali sestavo organov Radiotelevizije v delu, ko kandidate predlagajo poslanske skupine. Danes se to dogaja četrtič. Prav vsakič je bil izbran kandidat SMC, tudi danes bo, ker je takšen predlog Mandatno-volilne komisije. Od skupno desetih članov iz kvote političnih strank v obeh organih Radiotelevizije, to se pravi v programskem svetu in nadzornem svetu, bo SMC imela tri člane, SDS pa nobenega. Prav noben kandidat, ki smo ga predlagali, kljub jasnim določbam zakona za koalicijo bodisi ni primeren ali morda ni sposoben za delo v organih RTV. Čez nekaj trenutkov bomo odločali o kandidatki SMC Petri Ložar, ki jo najbrž slabo poznajo celo predlagatelji. Ta kandidatka je na Mandatno-volilni komisiji dobila več glasov kot priznani profesor dr. Janez Juhant, teolog, družbeno zelo angažiran, zato tudi zelo prepoznan, ima tudi pravzaprav brezhibno akademsko kariero. Je pa tudi zelo demokratično usmerjen, a za koalicijo ni bil sprejemljiv, pomagale niso niti določbe Zakona o Radioteleviziji. Čeprav zakon zapoveduje politični pluralizem, čeprav ima jasni določbi o sorazmerni zastopanosti predstavnikov političnih strank, tega v praksi ta koalicija ne izvaja in ne spoštuje. Nesprejemljivo pa je, da največjo opozicijsko stranko SDS ignorirate in izigravate na tak način. Očitno je, da si s takšnimi glasovanji koalicije trasira pot k enoumju. Kaže, da si želi SMC pokoriti organe Radiotelevizije in zatreti še tisto malo drugačnega pogleda na družbene in politične razmere, kot ga je bilo do sedaj. Prav tako si stranka SMC hoče zagotoviti delovanje Radiotelevizije v smeri olepševanja javne podobe Vlade in koalicije, kjer jima najbrž zaradi nesposobnosti odločanja in soočanja v zvezi z aktualnimi izzivi strmo padata javna podoba in tudi javna podpora. Zato si najbrž želita, tako SMC kot koalicija trasirati pot za ekskluzivo pri oblikovanju programa in nadziranju izvajanja programa na Radioteleviziji. Kandidatke SMC ne bomo podprli, se pravi bomo glasovali proti.
Zaključili smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za članico v Programski svet Radiotelevizija Slovenija na podlagi šeste alinej, šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija imenuje Petra Ložar. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima doktorica Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala predsednik. Kolegice, kolegi! Ne bo toliko obrazložitev glasu kot pojasnilo, zato ker bo poslanska skupina SMC glasovala za kandidatko Petro Ložar. Petra Ložar je namreč nadomestna kandidatka na nek način kandidatke SMC oziroma članice SMC v omenjeni instituciji, ki pa je iz osebnih razlogov vrnila svoj mandat in jo zato Petra Ložar v tej funkciji oziroma, kot pravi SDS, v tej kvoti nadomešča. In to je tudi edina članica v tem institutu na Radioteleviziji Slovenija, ki je pravnoformalno in legalno imenovana kot predstavnica Poslanske skupine SMC v tem svetu. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Določba o tem, da lahko tudi poslanske skupine predlagajo v organe RTV svoje kandidate, najbrž ni slučajna. Ampak glede na to, da je tam zapisano načelo sorazmernosti, bi bilo najbrž nekako logično pričakovati, da ima tudi SDS, ki je druga največja stranka v tem parlamentu, med tremi kandidati, ki se že četrtič volijo, vsaj enega predstavnika v enem ali drugem organu Radiotelevizije. SMC s svojim glasovanjem tega na nek način ne dopušča in si očitno želi v tem političnem delu zavzeti kvoto 30 % v organih RTV nabora političnih strank, SDS pa v teh dveh organih od desetih nima niti enega. Najbrž si lahko predstavlja vsak povprečen državljan, da tu načela sorazmernosti enostavno ni. Tudi zato v poslanski skupini predloga kandidatke, ki jo tudi ne poznamo, najbrž tudi ne v SMC prav dobro, ne bomo podprli. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti pa 11. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju člana Statističnega sveta Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa, s katerim se za člana v Statistični svet Republike Slovenije imenuje dr. Janez Brle. Mandat začne teči z 20.4.2016. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 3. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članice Statističnega sveta Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za članico za v Statistični svet Republike Slovenije imenuje gospa Uršula Zore Tavčar. Mandat začne teči s 23.3.2016. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju zlorab v slovenskem bančnem sistemu ter ugotavljanju vzrokov in odgovornosti za že drugo sanacijo bančnega sistema v samostojni Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o mednarodni zaščiti v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek 1.3.2016 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugih obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na razpravo in odločanje o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 4. 3. 2016, ki je objavljen na e-klopi. V razpravo dajem 51. člen in amandma Poslanske skupine SDS ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Glejte, danes lahko popravimo izpit iz zgodbe, ki se je odvila na seji pred samo dvema dnevoma. Zgodilo se je nekaj zelo nenavadnega: da je koalicija pustila na cedilu lastno ministrico. Da bi razložil, zakaj je v tem primeru ministrica govorila strokovno, utemeljeno in da ste naredili katastrofalno napako za Slovenijo, pustimo zdaj politiko ob strani. Naj najprej opišem en pojem. Zadnjič sem že uporabil pojem azilni šoping. In potem je bilo na hodniku kar nekaj vprašanj, če sem si to izmislil. Zaradi tega sem naredil en print iz Wikipedije, iz pravnega dela Wikipedije natančneje. Če želite, lahko prinesem tudi kakšen učbenik prava, tak iz tujine, v Sloveniji pač tega skoraj ni. Kaj pomeni azilni šoping? Iz angleške Wikipedije se lahko o korektnosti tega, kar bom prebral, prepričate sami: Azilni šoping je pojem, ki se uporablja za opis prakse azilantov, ki dajo vlogo za azil v več državah oziroma iščejo in potem dajo vlogo za azil točno v določeni državi, po tem ko že gredo preko drugih držav, v danem primeru gre seveda za Evropsko unijo. Ta pojem se zato uporablja najbolj v kontekstu Evropske unije pa tudi schengna, pogosto pa se uporablja tudi s strani zveznega oziroma ustavnega sodišča, bi to bilo, Kanade. To se pravi, gre za nesporno uveljavljen mednarodni pravni pojem. In zdaj naprej, tole prosim poslušajte, da bo jasno kaj se sploh v Evropi in Sloveniji dogaja, o čemer govorim že mesece in mesece, pa morda komu ni bilo jasno. "Ena od nalog policijske in pravosodne veje oblasti in njihovega sodelovanja pri pregonu kriminala je, da preprečuje azilni šoping." A naj še enkrat povem, kaj je azilni šoping? Če se daje vloga v različnih državah ali pa če se potuje čez varne države v točno določeno državo, pa se tam hoče dati vloga za azil. To je azilni šoping. Ta se po mednarodnem pravu, gospe in gospodje, preganja kot kriminal. Točno to, kar se danes dogaja že mesece na ozemlju Evropske unije, je torej v celoti kriminal. Je protipravno, je nezakonito početje, dopuščanje tega je kršitev zakona. A zdaj razumete, zakaj sem tolikokrat govoril, da je vse, kar se dogaja v zvezi z migranti, nezakonito oziroma protizakonito? Če bi se dosledno spoštovalo pravo, ratificirane in uveljavljene mednarodne pogodbe, se nič od tega, kar se v Evropi dogaja že mesece, nikoli ne bi smelo zgoditi. In nič od tega, kar je vstopilo v Slovenijo, šlo čez Slovenijo, šlo je pol milijona migrantov, in se je hvalilo s pretočnostjo čez Slovenijo, se ne bi smelo zgoditi. To je ravnanje azilnega šopinga. Še enkrat citiram: "Eden od ciljev policijskega in pravosodnega sodelovanja pri pregonu kriminala je preprečevanje azilnega šopinga." Prosim, pojdite na angleško Wikipedijo, pa si to sami preberite, če meni ne verjamete. Vse je podrobneje opredeljeno in opisano v učbenikih. Zakaj je to tako pomembno za današnjo obravnavo? Na prejšnji seji se je zgodilo tisto, kar je bilo izjemno nenavadno. Pri 51. členu je bil amandma Združene levice, da se črtata dva bistvena odstavka, dve alineji, ki sta preprečevali azilni šoping. Ker je ravno pri tem amandmaju ministrica nastopila izjemno argumentirano in ognjevito, zelo dolgo je razlagala razloge, da ta amandma ni dober, ni sprejemljiv, smo bili prepričani, da ne bo sprejet. Ampak očitno ste ministrico, po domače povedano, vsi po vrsti v koaliciji zelo fino na suho in se ji še danes iz ušes kadi, ker ste na koncu točno tisti amandma, proti kateremu je ona tako dobro in argumentirano pravno nastopila, podprli. In ste ga črtali. Zato mi predlagamo ponovno točno vaše besedilo, tisti dve črtani alineji nazaj, z utemeljitvijo, ki jo je predstavila vaša ministrica, ki drži in je pravno edino korektna, je skladna z mednarodnim pravom.
Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Legitimno, ne? Prav. Glejte, situacija je nenavadna. Jaz moram gledalcem pokazati. Amandma, ki ga imam v rokah, je napisala ministrica za notranje zadeve, na odboru ga je podpisala SMC, potem pa je prišlo do tega, da je SMC glasovala proti svojemu lastnemu amandmaju. Zdaj pa je pod ta amandma podpisan Jože Tanko. Ali ni to smešno? Se pravi, Jože Tanko podpisuje amandma ministrice. Hecno, ampak jaz moram razložiti situacijo, za kaj gre. Amandma, ki ga je predlagala v izvoru ministrica, je pameten amandma in ste ga podprli v prvem branju, torej v obravnavi na odboru. Amandma pa pravi – kaj? Da bodo gledalci vedeli. Da če nekdo pride iz države Evropske unije, v Sloveniji ne more zaprositi za azil. To je povsem logična zadeva. Nosilec za azil je tisti, ki beži iz neke države, kjer je vojna ali iz drugih razlogov, ki jih zakonodaja pozna, in pride v prvo varno državo in tam da vlogo. Ali pa pride, lahko pride tudi v Evropsko unijo, če želite, lahko pride v Grčijo, lahko pride na Hrvaško. Tam lahko poda vlogo za azil. In nobenega razloga ni, v skladu s tem, kar je gospod Grims govoril, da bi si malo izmišljeval pa vložil enkrat v Nemčiji, pa drugi v Sloveniji pa tretjič v Avstriji in potem na Hrvaškem, potem pa bi izbral tisto, kar je zanj najugodnejše. To je seveda v nekem nasprotju z normalno logiko. Zato je bil logičen predlog ministrice in logično je bilo tudi to, kar ste vi iz SMC in koalicije na odboru podprli, potem pa glasovali sami proti sebi. Jaz tega še nisem videl v vseh teh letih v parlamentu, da vložiš amandma, potem pa glasuješ proti njemu, sam. Vmes pa veste, kaj se je zgodilo. Saj veste, gospod Klemenčič je rekel, da bo šel iz vlade, potem so mediji odkrili – kaj? Da ste amandma pravzaprav uskladili z ministrico, so mediji poročali, in to ste ga uskladili v pisarni gospoda predsednika Vlade. To je poročilo iz medijev. In vam čestitam za to, ampak ne razumem, zakaj potem glasujete proti temu, kar je usklajeno v prostorih predsednika Vlade. Ministrico sprašujem, in prosim, če daste možnost ministrici na nek način, da se oglasi, pravzaprav ima tako poslovniško možnost, in pove, kaj misli o tem. Kaj ministrica misli o tem? Amandma, ki ga je izpisala in ki je odličen amandma, usklajen v prostorih predsednika Vlade, potem pa podrt s strani lastne stranke, to je SMC. A veste, da smo v nemogoči situaciji? Mi vam torej želimo pomagati s tem amandmajem. Naša pomoč pa je jasna, podprimo ministrico, ker je izpisala pameten predlog in nobenega razloga ni, da se bojite reakcij iz Evrope. Lahko bi kdo rekel v Evropi, da je ta amandma oziroma ta vaš predlog, ki ga je spisala ministrica, da je problematičen. Ampak problematičen bi lahko bil po bivši zakonodaji Evropske unije, predpisih, ki jo je Nemčija tako ali tako že septembra oziroma avgusta suspendirala. In teh predpisov ni več, s katerimi vam gospod Klemenčič grozi. Kar pa je tako ali tako smešno, da minister ene vlade grozi svoji lastni vladi, to pa je sploh unikum, ki sem kdaj koli videl kjerkoli. Podprimo prosim amandma, ki ste ga spisali vi, gospa ministrica, in ki ste ga podprli vi iz koalicije na odboru, potem pa na seji Državnega zbora glasovali proti lastnemu amandmaju. Vlagamo torej amandma, po katerem prosilec za azil v Sloveniji ne more vložiti vloge, če prihaja iz Nemčije, Avstrije ali Hrvaške ali Italije ali katerekoli druge članice EU, kar je povsem razumljivo, ker je že bil v EU. Zakaj bi sedaj k nam hodil? Prosim za podporo. Hvala lepa.
Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Razprava se je zadnji teden vrtela večinoma zgolj okoli treh najbolj spornih določb, katerih sprejetje bi brez kančka dvoma pomenilo kršitve mednarodnega in evropskega humanitarnega prava ter ustave. A kljub temu da smo s sprejetjem naših amandmajev te tri najbolj očitne kršitve odpravili, ne smemo pozabiti, da v zakonu še vedno obstajajo sporne določbe, s katerimi se znižujejo standardi in jamstva v postopkih z mednarodno zaščito. Že osnovne spremembe so neutemeljene, nepotrebne in nepremišljene. Z njim se ukinja enkratna denarna pomoč, ki je predstavljala edina finančna sredstva, ki so jih tisti, ki so status pridobili, prejeli za prvi mesec po odhodu iz azilnega doma. Ta sredstva so bila bistvenega pomena in z ukinitvijo se bodo begunci v prvih mesecih znašli v hudi socialni stiski. Ukinili ste nadomestilo za zasebno nastanitev za osebe s subsidiarno zaščito. Tudi to je v nasprotju z mednarodnimi standardi, ki jasno določajo, da bi morali begunce in tiste s subsidiarno zaščito obravnavati enako. Z zakonom se ukinjajo celo takšna osnovna jamstva, kot so brošura o pravicah in dolžnostih prosilcev. V javnosti se zadnji čas govori le o najbolj očitnih protiustavnosti. O tem, da smo imeli že sedaj zelo zaostreno azilno politiko, ter da smo bili že glede tega do sedaj na repu evropskih držav, pa je bilo bolj malo povedanega. Dejstvo je, da se z novim predlogom ti minimalni standardi še dodatno nižajo in v posameznih delih niti minimuma ne predstavljajo več. Tega nikakor ne gre spregledati in ne podcenjevati. Zakaj? Že zaradi teh določb bo zakon najverjetneje zelo hitro na mizah ustavnih sodnikov. Najverjetneje pa tudi pred Evropskim sodiščem za človekove pravice in pred sodiščem Evropske unije. Amandmaja, ki sta vložena k temu členu s strani SDS in koalicije, ponovno predlagata kršitev mednarodnega in evropskega azilnega prava. O tem, da je določitev, da zaščite v Sloveniji ne more pridobiti nihče, ki je k nam prišel iz druge države članice EU, je bilo že veliko govora in takšna določba je po našem mnenju, nedopustna. V Združeni levici ves čas opozarjamo, da je že sam koncept varnih držav v nasprotju z ženevsko konvencijo. Na to opozarjajo tudi nevladne organizacije. Ker menimo, da bo zaradi uvedbe mejnih postopkov in glavnega cilja, ki je seveda čim hitrejše zavračanje in izgon prosilcev, v praksi imela ta določba glede varnih držav povsem enak učinek kot sporna določitev držav članic EU, tega amandmaja ne bomo podprli. Glede na to, za kaj se je pred volitvami zavzemal predsednik Vlade in predsednik Stranke modernega centra, pa menimo, da bi morala tudi koalicija ta amandma umakniti. Hvala.
Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. V Poslanski skupini SMC in v koaliciji smo 51. člen zakona uskladili z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in istočasno tudi s postopkovno direktivo Evropske unije z dne 26. junija 2013, v katerem je določeno, kateri so tisti razlogi, ko lahko država obravnava in zavrže vlogo oziroma je ne obravnava in so taksativno našteti. Ti pa so v primeru, če ugotovi, da je za obravnavo prošnje odgovorna druga država članica, v primeru, če prihaja iz države prvega azila, država, ki je razglašena za varno tretjo državo ali pa se na podlagi predpisanih meril, se pravi, da so posebej predpisana ta merila, ugotovi, da je za prošnjo odgovorna druga država članica Evropske unije v skladu z Dublinsko uredbo. Koncept, ki je zastavljen, ne pomeni, da se posamezniku odreka pravica do azilnega postopka, vsakemu je zagotovljeno, da pride do njega, da ima subjektivno obravnavo, zagotovljena so mu vsa materialna in tudi procesna jamstva. S tem da je dodano, da lahko še dodatno omejuje diskrecijsko pravico organa, kajti v vsakem primeru je treba ugotoviti, ali so podane subjektivne okoliščine pri posamezniku ali niso podane, v skladu s tem pa tudi odločiti v postopku in mu zagotoviti, kot je bilo že rečeno, vsa procesna in tudi materialna jamstva. Kar se tiče podpore ministrici, našo ministrico absolutno podpiramo, glede spremembe, ki je nastala od zadnjega našega amandmaja, smo jo tudi obrazložili. Sama določba, ki smo jo vnesli, ni neposredno določena v direktivi, ki sem jo navedla, je pa to priporočilo oziroma zaključki Sveta Evrope, da tisti, ki pride iz varne države, članice EU, je lahko v takšnem primeru tudi zavrnjen, seveda pod točno določenimi merili in pogoji. Glede na to, da ta določba ni neposredno v direktivi in, kot je rekel gospod Gorenak, je lahko sporna, smo v tem primeru z našo odločitvijo zagotovili, da je to v skladu z evropskim pravom, kar pa seveda ne pomeni, da naše ministrice s tem ne podpiramo. Kje se o tem dogovarjamo, kateri prostor in pri kom, je pa v celoti irelevantno in je relevantno samo za tiste, ki si želijo trače. Kar se pa tiče navedbe Združene levice, da imamo najstrožjo zakonodajo, se s tem ne strinjam. Naša azilna zakonodaja je v skladu z direktivo o minimalnih standardih, ki določa minimalne standarde, lahko so pa določeni tudi višje. In naši standardi so določeni nekoliko višje, so bili pa v določenem primeru usklajeni s pravicami, ki jih imajo tujci, ne pa da smo ukinjali pravice, ampak smo jih usklajevali s samo koncepcijo. Prav tako kar se tiče koncepta varne države, koncept varne države ne pomeni absolutno, da je nekomu že odvzeta pravica do njegove obravnave. Vedno se subjektivno obravnava, kar je tudi ena od temeljnih načel same zakonodaje na področju mednarodne zaščite. Prav tako so mejni postopki določeni z direktivo, kot je določena tudi alineja, da se lahko zavrne vloga za tistega, ki je prišel iz varne države. Tako da s tem nikakor ne kršimo mednarodnega prava in ne zaostrujemo zakonodaje v nasprotju z evropskim in tudi mednarodnim pravom. Hvala.
Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, jaz bom ta amandma podprl, kajti sledi edini logični potezi. Ministrica je namreč v obrazložitvi, ko je SMC predlagal ta amandma, vrhunsko obrazložila, zakaj je treba onemogočiti, da v Republiki Sloveniji prosijo za azil tudi tisti, ki jih na primer vračajo varne države, kot so Danska, Švedska, Nemčija, Avstrija. Nihče nima pravice od teh ljudi, da zaprosi za azil v Republiki Sloveniji. Tisti migrant, ki prihaja iz Avstrije v Republiko Slovenijo, Republika Slovenija ni dolžna upoštevati Republike Avstrije, da te migrante sprejme, če jih je nekoč že sprejela in v Avstriji, na primer, niso dobili ugodene prošnje za azil. Torej v Sloveniji bo pa lahko dobil azil, bo lahko dal prošnjo?! Vse evropske države zaostrujejo azilno državo. Prav vse evropske države, tudi Avstrija zdaj z mesecem aprilom. Da ne govorimo o Danski. Nemčija dvakrat, Švedska. In je veliko strožja, kot je ta, ki jo danes mi sprejemamo. Samo mi govorimo, da kršimo mednarodne pogodbe in akte. Enako ste govorili glede kvote, ki jo je Avstrija sprejela, da Slovenija tega ne sme narediti, da s tem bomo kršili mednarodnopravno zakonodajo. Danes je pravna služba Sveta Evrope sporočila, da dnevne kvote v Avstriji niso v nasprotju z mednarodnim pravom. Danes je to uraden dokument. Kvote mora sprejeti tudi Slovenija, da bomo vedeli, pri čem smo, koliko ljudi bomo lahko oskrbeli, kakšne so naše zmožnosti, tako ekonomske kot varnostne. Ne slepomišiti, da spoštujemo mednarodnopravne akte. Slovenija postaja vse bolj ciljna država, pa ne ciljna država samo za tiste, ki prihajajo v Evropsko unijo iz Sirije, iz drugih nevarnih ali pa varnih območij, kakorkoli, ampak tudi ciljna država za tiste, ki jih Nemčija, Avstrija, Švedska in dozdajšnje ciljne države vračajo. Ta amandma je v bistvu podaljšana roka Dublinske uredbe, ki ne deluje, in ima povsem popolno mednarodno legitimnost. Če pa ne bomo sprejeli tega amandmaja, ki ga je prvotno predlagal SMC, potem bomo imeli tudi odgovornost, da se bo število prosilcev za azil iz Avstrije, Nemčije in ostalih ciljnih držav povečalo, odgovornost, da bo lahko tukaj na tem ozemlju, v državi Republiki Sloveniji na desettisoče prosilcev za azil, tistih, ki bodo v postopku za pridobivanje azila. Kakšno legitimnost ima Avstrija, da nam vrača te ljudi? Nobene. Mi nismo dolžni teh ljudi sprejemati. Naj zagotovijo zračni most. Nekoč so v Avstriji že zaprosili za azil. Zaradi tega jaz podpiram na tem mestu pri tej točki vašo ministrico, kajti v tem primeru ima pa res prav.
Na podlagi petega odstavka 67. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da lahko vsak govornik o 51. členu in amandmajih k temu členu razpravlja le enkrat, pri čemer ima na voljo 5 minut. To velja tudi za ostale člene. Glasujemo o takem predlogu. Moj postopkovni predlog ima prednost pred vašim in na podlagi tega postopkovnega predloga se o tem glasuje. Gospod Grims, govorimo o spoštovanju poslovnika, moj postopkovni predlog ima prednost pred vašim postopkovnim predlogom. Gospod Grims, opomin. Žalili pa ne boste. Ne želim, nisem videl nasmeška, to veste vi. Dajmo se umiriti. Postopkovni predlog ima prednost, ni obrazložitve glasu. O tem se glasuje. Ko bomo izglasovali, potem imate tudi vi možnost postopkovnega. Glasujemo o takšnem predlogu sklepa, po katerem se o 51. členu in amandmajih k njemu in o 70. členu in amandmajih k njemu lahko razpravlja le enkrat, pri čemer ima vsak razpravljavec na voljo 5 minut. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 11. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Postopkovni predlog je bil sprejet. Zdaj pa imate postopkovni predlog, gospod Grims.
Spoštovani gospod predsednik, zdaj bom pa rekel nespoštovani, kajti to, kar vi počnete, je, prvič, groba kršitev parlamentarnega postopka. Niste dovolili ne obrazložitve glasu niti drugega procesnega predloga, preden ste šli na glasovanje. To je v nasprotju s pravno prakso in v nasprotju s poslovnikom, kar dobro veste, in za to ste vi osebno odgovorni in ste nedostojni funkcije, ki jo opravljate. Tisto, kar je pa vsebinsko bistveno, je pa to, ko razpravljamo o amandmaju k 51. členu, odločamo o popolnoma nepotrebni veliki materialni in potencialno varnostni ter politični škodi za Slovenijo, ki jo po nepotrebnem, ker ste črtali korekten amandma vašega predsednika Vlade in ministrice, ki je bila predlagateljica, potencialno povzročate Sloveniji, in da v takem primeru jemljete besedo opoziciji, da hočete vztrajati pri samo enkratnem oglašanju posameznika, je škandalozno, nedopustno in skrajno neodgovorno do Slovenije, do davkoplačevalcev in do vseh ljudi v celotni Evropski uniji, kajti od tega, kar se dogaja v Sloveniji, je odvisno marsikaj. Tisto, kar je predlagala ministrica, je skladno z mednarodnim pravom, celo ne boste verjeli, edino skladno z mednarodnim pravom. To, kar pa vi počnete, je pa groba kršitev in dodatno spodbujanje kriminala na ozemlju Republike Slovenije. Prej sem vam že razložil, da je azilni šoping v bistvu kriminal, tako ga obravnava mednarodno pravo. Kdor o tem dvomi, naj gre vendarle že enkrat na Wikipedijo vsaj pogledat, kaj piše o azilnem šopingu. Da v takem primeru tako ravnate, je škandal brez primere v zgodovini slovenskega parlamenta.
Glede na to, da sem vam dal postopkovno, vam ne bom dal še enkrat opomina, ker sem vam ga že dal. Vsekakor tole ni bilo postopkovno, to je bila razprava o tem, ali je bilo postopkovno pravilno ali ne. Postopkovno kot takšno ne vsebuje nobene možnosti za obrazložitev glasu, nobenega stališča poslanske skupine. Dobro veste, da takšen postopkovni predlog izglasujemo vedno, kadar je veliko razpravljavcev. Tisti, ki ste hoteli, ste na začetku že dobili besedo, tako da se boste lahko še enkrat prijavili in vsekakor lahko razpravljate. Ne gre za takšno omejitev razprave, ki bi bila izven poslovnika in ne bi bila v naprej predvidena. Vse to je v našem poslovniku predvideno. Ravnamo striktno po poslovniku in spoštovanje poslovnika ne more ogrožati ne Slovenije, ne Evrope, ne ničesar drugega. Zagotavlja zgolj demokratičnost postopka. Postopkovno, dr. Franc Trček. Želi še kdo postopkovno najprej, da preverim? Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Poglejte, jaz se glede tematike vsebinsko z gospodom Grimsom ne strinjam, glede postopkovnosti pa se strinjam. Vi seveda vodite in razlagate, ampak dobro veste, da delo poslancev ni samo sedenje tukaj, poslanci tudi kaj drugega delamo v dobrobit Slovenije. Zlasti v manjših poslanskih skupinah je tovrstna odločitev koalicije škandalozna. Trije so tukaj iz Nove Slovenije, trije smo tukaj iz Združene levice, tudi največja opozicijska skupina je relativno razredčena. Dobro, nekdo drug bo preveril, zakaj nekoga ni, zlasti v dveh manjših opozicijskih skupinah si moramo deliti delo tako, da vsak pokriva več zadev. Jaz sem od ponedeljka zjutraj tukaj, potem bom imel še nadaljevanje EU-ja, spal sem po tri, štiri ure v zadnjih štirih dneh, kap me bo zadela, potem se pa še tako delate norca iz nas, gospod. Prosim lepo, postopkovni predlog je, da vas sreča pamet. Hvala. Pri vodenju seje, to ni smešno. Drugi postopkovni predlog je pa, da ugasnemo luč pa kamere, ker ta seja, to je [[...]]Jaz ne vem, kaj ste jedli danes za kosilo vsi skupaj. Hvala. Ni smešno, ni smešno! Trage [[izkop mikrofona]]
Mislim, sedaj ste pa šli čez vsako mejo. Nekajkrat danes smo vas poslušali ob takšnem izpadu. Za ta izpad si zaslužite opomin. Vsekakor je pa dejstvo, da tudi drugače, če bi vsaka poslanska skupina v naprej najavila čas, majhne poslanske skupine ne bi imele zaradi tega nič več časa. Dejstvo je, da običajno se obračunava pri takih poslanskih skupinah, da imajo za vsakega poslanca lahko 5 minut. Nobene razlike od normalne razprave ni v tem primeru in ne vem, zakaj je treba iz tega delati takšno zadevo. Omogoča zgolj to, da lahko pridejo vsi na vrsto, ki želijo o tem razpravljati. Postopkovni predlog je sprejel parlament in na podlagi tega postopkovnega predloga bomo delali naprej pri 51. in 70. členu. Želi kdo razpravljati? Postopkovno? Postopkovno, gospod Jože Tanko. Še prej postopkovno doktor Matej T. Vatovec. Se oproščam.
Hvala, gospod predsednik. To, kar ste sedaj naredili, morda je, na nek način, v tistem okviru razlage poslovnika in tega, kar si lahko kot predsednik dovolite, vendar definitivno ni korektno in po drugi strani niti ne nekaj, kar bi pristalo neki demokratični razpravi v Državnem zboru. Jaz jemljem tudi ta sklep in sprejetje tega sklepa, brez tega da bi dovolili predhodno postopkovna, kot na nek način izigravanje tega, kar bi lahko v tem primeru določeni deli opozicij komentirali na ta zakon. Že od prvega dne, ko je ta zakon prišel v Državni zbor na nek način tako, da se ga čim hitreje sprejme, da se čim hitreje spravi skozi določene amandmaje in določbe, ki so v zakonu, ki so po eni strani ustavno sporne, mednarodnopravno sporno, in to se je zgodilo tako na matičnem delovnem telesu, potem je hvala bogu na nek način koalicija ugotovila, da je naredila napako in nekatere stvari popravila. Danes pa prihajate nazaj z amandmaji, ki ponovno vračajo v tisto stanje, ki je na nek način protiustavno in lahko tudi povzroča neko škodo državi kot taki in zaradi tega zdaj omejujemo razpravo na 5 minut na poslanca, ki se lahko samo enkrat oglasi, kar mojem mnenju na nek način nič drugega kot enostavna uzurpacija glasovalnega stroja in skušanje utišanje opozicije. Predlagam, da na nek način skušamo še enkrat razmisliti o tem, razveljavimo tisto glasovanje in dovolimo, da pač ta razprava poteka na tak način, kot se pritiče neki demokratični instituciji, in to je to, da lahko razpravljamo mirno. Razumem, da je petek zvečer in da si verjetno vsi želijo domov, ampak v eni stvari se strinjam s kolegom Grimsom. Ta zakon je pomemben in na njem je usoda marsikaterega človeka.
Ne razumem, kaj je postopkovni predlog. Ne moramo razpravljati še enkrat zaradi tega, ker je bil sprejet sklep in ko Državni zbor sprejme sklep, ta sklep velja. Postopkovno gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poglejte, škandalozno je, da predsednik Državnega zbora predlaga omejitev razprave brez utemeljene obrazložitve, zakaj je to potrebno. Amandmaji so bili danes komaj vloženi, imeli smo dve razpravi o tem 51. členu in kar nenadoma se predsedniku utrne neka zadeva in predlaga tak nedemokratičen poseg. Poglejte, povsem normalno je in spodobno je, da o temi, o kateri govori vsa država, da se tu dejansko razčisti, ali stojijo trditve, ki smo jih predlagali z našim amandmajem in so praktično magnetogram stališča ministrice za notranje zadeve, ali te trditve ne stojijo; in vi to ovirate. Do sedaj se do vloženih amandmajev k 51. členu Vlada ni niti opredelila. To je najbolj normalno, da Vlada pove, kaj od tega podpira, da ministrica pove, ali je sprejemljiv amandma Slovenske demokratske stranke, ki je obrazložen z njeno obrazložitvijo in z vsebino, ki jo je vložila koalicija, ali pa je sprejemljiva kakšna deformacija tega, ki je v navskrižju z mednarodnimi akti in še marsičem drugim. In vi si vzamete pravico, da boste preprečil kakršnokoli razpravo, utemeljeno razpravo, poglobljeno razpravo o rešitvi, ki bo imela za Slovenijo lahko usodne posledice. Da bo uzakonila žep, to je uzakonitev žepa, da bo Slovenija žep migrantske krize. To ni čisto nič drugega kot uzakonitev žepa. Mislim, gospod predsednik, da si vi takega predloga, neutemeljeno, z neutemeljenim posegom in uporabo poslovnika ne bi smel niti privoščiti. Vaš proceduralni predlog nima nobene prednosti pred drugim proceduralnim predlogom. Prav nobene! Vi ste poslanec kot smo mi, predlagate lahko kot mi, čisto nič drugače. Lahko si pa vzamete pravico, kot ste si jo vzeli, in odločate mimo volje in jemljete drugim pravico, da predlagajo in da se o njihovih zadevah tudi razpravlja. Preprečitev razprave o amandmajih k azilnemu zakonu pa vse to se dogaja samo zaradi dogajanja v koaliciji, da se razumemo, ta proces ni zdaj nastal zaradi nagajanja opoziciji, ampak zaradi tega, ker se je to zgodilo v koaliciji, je najmanj, kar je, popolnoma neodgovorno. Neodgovorno od predsednika Državnega zbora. Zdaj, če želite spoštovati minimalne standarde, potem je treba razpravo odpreti in bi pričakoval zato [[izklop mikrofona]].
Imamo postopkovna, najprej bom na to prvo odgovoril. Dlje časa kot bodo trajala postopkovna, manj bomo razpravljali. Torej, v tem trenutku s postopkovnimi predlogi omejujete in onemogočate razpravo. Sicer jih poskušate [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Prosim! Odgovarjam na postopkovni predlog. Moja odločitev oziroma predlog odločitve Državnega zbora je bil sprejet na podlagi predloga iz petega odstavka 67. člena Poslovnika. Moj postopkovni predlog je prvi v vrsti in sem ga prvi izrekel. Tisti trenutek, ko je izrečen, je o tem treba odločiti in dobro veste, da ne gre za nikakršno kršitev poslovnika. Točno tako je bilo vedno, kadarkoli smo omejevali razpravo na pet minut. Videl sem, da bo razpravljavcev še veliko; tisti, ki so prišli do besede v prvem krogu, bodo lahko dobili še enkrat besedo, tako da ni nobenega problema. Bom pa seveda videl iz same razprave, ali bo dejansko potrošeno toliko časa. Vrstni red postopkovnih obstaja. Prvo postopkovno gospod Jani Möderndorfer.
Zaradi slovenske javnosti, ki spremlja to, in izgleda, kot da se je v tem mandatu prvič zgodil sklep. ki je bil predlagan s strani predsednika Državnega zbora, da bomo omejili na to, da je, prvič, pet minut in da ima vsak lahko samo eno razpravo. Naj spomnim, da je bilo pri ZUJF popolnoma enako; sedel je tam predsednik Državnega zbora, takratni Gregor Virant, predlagal je, da vsak lahko razpravlja smo enkrat in pet minut in se je kljub temu razprava, ker veste, da je potem to – še ta razprava, če je to sprejeto, lahko pomeni kar nekaj ur. Drugo, kar se mi zdi pomembno, v času prejšnjega mandata, v času Alenke Bratušek, ko se je sprejemal proračun in Zakon o nepremičninah, je bilo celo narejeno tako, da je najprej potekala razprava in so nekateri po petkrat, šestkrat razpravljali in ker smo videli, da to, ne da bo trajalo do sedmih zjutraj, tako kot je, ampak bo trajalo kar dva dni, se je vmes pojavil proceduralni predlog in enako se je odločilo in nič ni bilo narobe. Zdaj govoriti o neki demokraciji, kako se nekaj omejuje, se mi zdi skrajno bizarno, predvsem zato ker je to parlamentarna praksa. Razumem, sprejemam pa seveda očitke, da lahko to koga skrbi. To pravico pa seveda vsak ima in ta je bila izražena. Mislim, glede na to, da je bil sklep sprejet, da postopkovno gledano popolnoma nič ne nastopamo nepravilno. Zato predlagam, da prekinemo to diskusijo okoli tega, ali je ali ni, zaradi tega ker dejansko poslanci izkoriščamo samo takrat, kadar nam gre kaj v prid – poslovnik. Drugače pa to je po poslovniku in res ne vidim nobenega razloga, zakaj delamo tukaj neke velike skrbi okoli tega. Hvala.
Postopkovno dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Priznam, da sem malo zmeden. Ne vem odgovora na eno vprašanje. Vi ste rekli, da ste po poslovniku prvi nekaj predlagali. Kdo razlaga poslovnik, ko predsednik Državnega zbora nekaj predlaga? Sami sebi boste razlagali? Ali imamo to težavo, očitno, ki jo bomo morali urediti po poslovniku, gospod. In se zelo resno pogovarjava. Druga zadeva. Ne vem, od kod ste si prejudicirali, da ste kar vzeli, če hočemo mi to razjasniti, da boste skrajšali razpravo, gospod predsednik Državnega zbora. Dobro, razumem, da je Jani z izkušnjami, ki jih ima, prišel v koalicijo in da ste zdaj to naredili. Je petek – pa kaj? Je petek, dobro, 17 ur smo imeli prazne debate okoli Karla Erjavca, o takšni tematiki nas boste na takšne finte, ne morem drugega reči, le bremzali. Ogromno vas je v koaliciji, pa če težko prenašate, kaj govori, ne vem, gospod Grims, kaj govorim jaz, kaj govorijo moji kolegi, kaj govori gospod Vinko Gorenak – je že kar malo užaljen, maha – ali kdorkoli iz opozicije, lahko greste ven. Med interpelacijo ste tukaj zganjali šunder, da nisem mogel poslušati. Mislim, dajmo se zresniti! Moj proceduralni predlog je, da za pol ure prekinemo sejo, ker imate pregrete glave, dajmo se vsi pomiriti in dajmo potem glasovati o tem, kar je v bistvu gospod Vatovec predlagal – se opravičujem, tovariš –, ampak očitno niste zaradi pregretosti dojeli, da glasujemo o razveljavitvi tega sklepa iz vsebinskih že znanih razlogov, ki sem jih prej povedal. Zlasti v opozicijskih manjših strankah imamo takšno delitev, da mora nek človek pokrivat več zadev. Seveda vi lahko to preglasujete, lahko gremo naprej. Jaz sem crkoval od sramote takrat, pa sem mislil na zaprti seji povedati, pa zdaj ste me tako sprovocirali, bom na odprti, ko se grem parlamentarno diplomacijo, me je zelo sram, ko me številni diplomati opozarjajo, kako se to gremo. Verjetno je vas še bolj sram, ker ste varovana oseba, zdaj bomo to nadaljevali to tudi tukaj. Dajmo se resno iti ta državni zbor, ker drugače opoziciji ne bo preostalo nič drugega, kot da bomo pač, kaj – nas ne bo na sejah, bomo obstrukcije izvajali ves čas, če se mislite to iti. Potem pa to povejte, naj Jani pove v imenu vas, šli se bomo obstrukcije do konca mandata, mi pa bomo v kleti Državnega zbora – ne vem, pivo varili! Moj postopkovni predlog je prekinitev seje za pol ure, prosim, da se o tem glasuje, ker ste očitno preveč pregretih glav. Hvala.
O tem predlogu se ne bo glasovalo in ga ne dajem na glasovanje. Postopkovni predlog ima dr. Jože – ne doktor – gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik, predlagam, da če že v koaliciji niso razsodni, da vsaj vi, ki vodite sejo, začnete razmišljati. Mi danes nismo vezani na noben rok, na časovno omejitev, da bi morali to sprejeti zaradi kakršnihkoli rokov. Če bi bili zadaj kakšni roki glede objav in drugih posledic, potem bi bilo to razumljivo, bi pač tudi podprli takšno zadevo, saj ne gre za ne vem kakšno stvar. Da se pa prepreči že po nekaj razpravah pri tem členu, po dveh, treh razpravah, nadaljnje razpravljanje in zablokira tiste, ki so o tem nekaj povedali – in to pametnega, da se razume –, potem pa je problem za predsedujočega, če pride s takšnim predlogom, da ne dopušča, da ne dopusti pametne argumentacije vloženih amandmajev. To pa nima logične podlage in rezonske podlage v vašem predlogu. Če bi tukaj šarili z razpravami levo, desno, gor, dol, pa stresali bedarije, bi človek še razumel. Ampak so bile razprave opravljene korektno, argumentirano, povedali so, kakšne so posledice, če se sprejme ena, druga ali tretja rešitev, in vi enostavno preprečujete razpravo o tem. Govorimo izključno o argumentaciji za posledice. Sicer pa bi lahko velika večina razprav že v tem času, ko se ukvarjamo z vašim procesnim predlogom, morda že opravili. Pa da vas še opozorim, lahko bo ta seja do treh zjutraj, ker če bodo vse poslanske skupine uporabile instrument prekinitve seje za 45 minut, da bo to tudi trajalo neskončno dolgo. V tem času bi lahko sejo že 3-krat končali, ampak s takšnimi odločitvami, ki samo zrevoltirajo brez podlage, povzročate točno to. Tistega, ki pilotira zadaj in usmerja procesne odločitve koalicije, je treba najbrž dobro pohvaliti in mu dati kakšno nagrado, ker naredi vrhunsko neumnost. Je pa problem, gospod predsednik, da slovenska javnost najbrž želi vedeti, kakšna so stališča poslanskih skupin, kakšne bodo potencialne posledice za tako odločitev, kdo bo za to odgovarjal, kdo bo to plačal, ali se bo spet izgovarjal na politično odločitev in glasovanje in odločitev Državnega zbora. Za to odločitev, gospod predsednik, bo najbrž treba prevzeti osebno odgovornost. Končno enkrat bi jo morali. Ker tu govorimo zdaj o 50 do 100 tisoč ljudi, ki se bodo kar naenkrat znašli v Sloveniji, ker se drugje ne morejo, plačali boste pa vi. Ali pa mi.
Najprej bom odgovoril na to postopkovno. Potem imamo še eno postopkovno, potem bom vam dal besedo. Moj predlog je bil povsem korekten in v skladu s poslovnikom. Izračunal sem, vi bi lahko govorili 105 minut. Vaša poslanska skupina je tako velika. Torej več kot tisto, kar je mogoče ob navadni točki. Razen seveda takrat, kadar je dvojni čas. Tega pa skoraj pri nobeni točki ni. V drugo, o utemeljenosti, pametnosti in ostalih zadev, se v ocenjevanje tega ne bom spuščal. Spuščam se zgolj v to, ali je smiselno omejiti razpravo, in dal sem ta predlog. Državni zbor bi ga lahko zavrnil. Državni zbor ga je potrdil. Postopkovno ima dr. Dragan Matić.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Slišati je bilo s strani opozicije o pregretih glavah, ampak kričanje je bilo slišati edino na levi in na desni danes. Padla je neka beseda o obstrukciji. Pa zdaj trenutno ravno opozicija, in na levici in na desnici, obstruira dejansko to sejo, ko ponavlja proceduralne predloge, ki to niso. Ponavlja zmeraj eno in isto, nobenega dodatnega predloga ni slišati. Verjetno je zdaj na vas, da boste presodili, če boste to obstrukcijo še naprej dopustili. Mislim, da ni smiselna, ker ne z leve ne z desne ni nobenih novih proceduralnih predlogov. Vse so že izčrpali vsebinsko. Kolega Jani je že povedal, kolikokrat se je do sedaj v bližnji zgodovini, niti ne tako daljne, uporabil ta institut, ki ste ga vi demokratično dali na glasovanje. In je bil izglasovan. Nekomu je v interesu, da tukaj poskuša ustvariti vtis izrednih razmer, ker pač na podlagi poslovnika po uporabljenem glasovanju niso uspeli preprečiti tega proceduralnega predloga, ki je povsem v skladu s poslovnikom in v skladu s tem, kar je predpisano in kar je tudi predvideno v okviru demokratičnih postopkov. Mislim, da je to povsem nepotrebno, kar se zdaj tukaj izvaja. Izgublja se čas. Če v 105 minutah stranka SDS ni v stanju predočiti svojih argumentov, s katerimi nasprotuje predlagani rešitvi, potem je to jasen znak, da gre za navadno izčrpavanje in ponavljanje vedno novih in novih in vedno novih istih tez. Kar je videti že iz teh proceduralnih predlogov, ki so povsem, identično poslušamo zdaj že, ne vem, skoraj pol ure. Torej, predlagam vam, da preverite, če imajo kaj novega pri teh proceduralnih predlogih, sicer lahko tukaj sedimo do polnoči in bomo poslušali zmeraj eno in isto po načelu copy-paste. Hvala.
Postopkovno? Dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, predsednik. To, kar se nam tu dogaja, je jasen dokaz neke zlorabe tega tako imenovanega proceduralnega instituta v prvi vrsti, tistega prvega, in jasno kaže na neko nedemokratično odločanje. Slišali smo, kdaj se je to že zgodilo – ZUJF. Jasno, da se je takrat tudi skušalo, ob tako spornem zakonu, omejiti razpravo. Seveda je bila verjetno tudi takrat opozicija glasna. Zdaj ta razprava, tako kot se zdaj omejuje, ne bo enaka. In to ni res. Po eni strani verjetno nekatere manjše poslanske skupine, kot je naša, imamo delitev dela in določeni poslanci pokrivajo določene teme in verjetno bi lahko večkrat razpravljali. Zdaj pa, seveda, po neki logiki branja s papirčkov lahko potem večje koalicijske stranke seveda samo potem dejansko izkoristijo tistih ne vem koliko minut, ampak ni to primer za vse. Med drugim bi vas, gospod predsednik, rad tudi opozoril, da ne spoštujete vrstnega reda proceduralnih predlogov. Jaz sem se trikrat javil, pa sem prišel na vrsto šele sedaj. Imam dva predloga. Prvi proceduralni predlog je tisti, ki ga je že prej dr. Trček povedal. Skratka, da si vzamemo nekaj premora za to, da se dejansko lahko zagotovi neko ustrezno vodenje te seje, ker se mi zdi, da ni več v tistih gabaritih, ki bili potrebni. Drugi moj proceduralni predlog je to, da damo na glasovanje sklep o razveljavitvi sklepa, ki ste ga vi predlagali z vašim proceduralnim predlogom.
Na podlagi, katerega člena pa naj to naredimo? [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ta osnova je pa samo za omejitev in za čisto ničesar drugega. Točno piše v poslovniku in tako pač je. Ne delamo tega več. Ne bom dal na glasovanje. Postopkovno ima dr. Franc Trček. Upam, da kakšno novo.
Prvič, meni to absolutno ni smešno, gospod predsednik. Drugič, seveda lahko je biti pameten s strani SMC. Pred kratkim, dan, dva dni nazaj, pa še tega niste ugotovili, da gospod Grims lahko še uro govori, dokler vas ni Jani očitno malo v šolo vzel, pa naučil. Posledica te groze, ki se sedaj dogaja, bo – kaj? Bo to, da bomo imeli še eno interpelacijo proti vam, da bomo najavili dvojne časa, da bomo zabili še en dan, da vas bodo podprli in da vas ne bodo odstavili. To bo ena posledica tega. Druga posledica tega bo, da bomo vse tri stranke izkoristile pravico do 45 minut pavze. Ampak to so minorne posledice. Ključna posledica tega je, če je kdo še tako mazohističen, da ni že izključil televizijskih ekranov, da to še gleda. In jaz, ki veljam tu verjetno za najbolj nespodobnega, moram sedaj izigravati največjega gentlemana – na te besede, ki jih vi tu radi govorite, sem že malo alergičen na njih. Zato še enkrat predlagam nov proceduralni predlog, ki bo združil to, kar sem predlagal, kar so predlagali ostali kolegi, pa še dodatek bo: pol ure prekinitve, glasovanje o razveljavitvi sklepa. Ta teden se nam je zgodilo, da so pač določeni ljudje pregoreli. Moj kolega dr. Krpič bi rekel: "Sem telo in imam telo na razpolago." Eni smo bolj fit, drugi malo manj. Tretji predlog je, da se v tej pol ure dogovorite s podpredsednico in podpredsednikom, kdo bo nadaljeval to sejo. To resno mislim, kolega Milan, za vaše in moje zdravje. Mogoče bo koga kap zadela tu od naju dveh in ne vem, če imamo reanimator nekje v bližini. Hvala za besedo.
Reanimator obstaja v dvorani. Vsekakor vaš postopkovni predlog ni utemeljen. Postopkovni predlog ima [[oglašanje iz dvorane]] [[…]]Na podlagi [[…]]69. člen bo zadoščal. Postopkovno mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Poglejte, v vsakem parlamentu velja dvoje; eno so zapisane pravne norme, drugo je neka pravna praksa. Tudi to, na kar ste se sedaj sklicevali, recimo, skrajšanje razprave oziroma omejitev razprave na enkratno pri zakonu v času gospe Alenke Bratušek je zadeva neprimerljiva. Tam je razprava trajala več ur in se je vleklo še in še ponovitev enih in istih in se je potem z utemeljitvijo, da je skrajna nočna ura, dejansko potem izglasovalo tak sklep. Tu je bil tak sklep brez utemeljitve sprejet po samo dveh razpravah. To je popolnoma neprimerljivo in ni skladno s pravno prakso. Drugo pa, gospod predsednik, in ta konkretni predlog moj bo namenjen vam: če bi veljala vaša lastna pravna praksa in vaše tolmačenje, potem bi morali predlog spoštovanega kolega poslanca, da se opravi polurna prekinitev, ker je še enkrat izrecno zahteval glasovanje, morali dati takoj na glasovanje in to brez razprave, če bi spoštovali točno isto normo in isto ravnanje, kot ste ga pri sami dosledno uveljavili, in to brezobzirno. Pa tega niste storili, kar pomeni, da imate dvojna pravila, da očitno kršite poslovnik in zato je moj procesni predlog, da se odstranite s tega mesta in prepustite vodenje parlamenta nekomu, ki je temu dorasel, ki je demokrat, ki bo vodil seje Državnega zbora skladno s poslovnikom in v korist državljank in državljanov Republike Slovenije.
Vaš postopkovni predlog je zavrnjen. Postopkovni predlog ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala, predsednik. Kolegice, kolegi! Predsednik, moj postopkovni predlog je, da v luči zelo zelo pomembne obravnave tega zakona, ki se je sprevrgel v neprimerno farso spet parlamentarne demokracije in nikakor to ni odgovorno do vsebine, ki jo danes obravnavamo in o kateri bomo razpravljali, ponovno premislite o svoji odločitvi. In v luči tega, kar vam sporočamo tule tako kolegi iz opozicije, kot verjamem, da skozi vse te komentarje, smo sami v poslanski skupini postavili nek premislek v svoji glavi o tem, kaj je naša prva naloga in primarno poslanstvo. To nikakor ni vzpostavljanje nekega nemira in nestrpnega dialoga, ko obravnavamo vsebinske zakonodajne predloge, ampak odgovorno obravnavanje in razpravljanje okrog teh vsebinskih predlogov, ne pa okrog proceduralnih predlogov. Zato še enkrat vas tudi sama pozivam, da premislite in daste ponovno na glasovanje vaš predlog. Sama bom v luči vsega, kar sporoča opozicija, glasovala proti vašemu predlogu, da omejimo razpravo na ta način. [[oglašanje iz dvorane]] Ja bom glasovala proti v luči tega, kar sporočate in mislim, da je to prioriteta in da je to ključno pomembno in da je teža vaših argumentov močnejša od tega, da operativno časovno zamejujemo to razpravo. Hvala.
Prav. Glede na vse skupaj bom kar sam razveljavil ta predlog, tudi to lahko naredim. [[oglašanje iz dvorane]] Seveda lahko, seveda! Najprej sem se ga držal, zdaj pa vidim, da bom tudi iz največje koalicijske dobil, da se ga razveljavi. Zakaj bi ga sploh? Dobro dam na glasovanje. V redu. Umirimo se. Dam na glasovanje, potem pa naredimo 15-minutno pavzo. Napovem jo. Glasujemo torej še enkrat o tem predlogu omejitve in vas prosim, da glasujete proti. Začenjamo glasovanje. Takoj še enkrat glasujemo. Glasujemo. 10 minut pavze. Glasujemo za tretje glasovanje, čez 10 minut [[...]]To je ob 20.05.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Opozarjam vas, da na podlagi 83. člena tretjič glasujemo o sklepu o omejitvi glasovanja, kot je bil podan prej, torej o omejitvi glasovanja na pet minut na enega poslanca pri vsakem od teh dveh členov. Velja za 51. člen in 70. člen. Tretje glasovanje. Kdor je za to omejitev, glasuje za, kdor je proti – proti. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti pa 18. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 18.]] Odpiram razpravo. Kdo želi razpravljati o 51. členu? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Nekako razpravljamo o tako imenovanem 51. členu zakona, gre namreč za to, da bo tudi nekako tistim, ki spremljajo to sejo, še bolj jasno. Gre v bistvu za člen, ki je preko amandmaja koalicije prišel v sam predlog zakona. Gre za člen, ki smo ga v sami razpravi, kar se tiče Slovenske demokratke stranke, ves čas tudi podpirali. Gre za pomemben člen tudi z vidika tako imenovanega učinka odvračevalnih ukrepov. Ministrica je o tem veliko govorila, seveda ti tako imenovani odvračevalni ukrepi niso samo v Sloveniji, gre za to, da tovrstne ukrepe sprejemajo tudi druge države in da gre za nekakšen širši dogovor o tem, na kakšen način omejiti tako imenovani migrantski šoping in na drugi strani pomagati tistim, ki dejansko pomoč potrebujejo. To so begunci na begu, družine, otroci, matere. Se pravi, gre za to, da se jasno in natančno razmeji: tisti, ki pomoč potrebuje, in tisti, ki to stisko izkoriščajo. Zato glede na to, da sta vložena dva predloga; se pravi, Slovenska demokratska stranka je predlog, ki ga je koalicija potem v sami razpravi o zakonu v Državnem zboru zopet zavrgla s tem, da je podprla drug amandma, me zanima, ministrica, resnično vaše mnenje. In sicer, kateri od predlaganih dveh amandmajev je koristnejši in v večji prid države Slovenije kot tudi nekako glede na uskladitev z ostalimi državami, ki že oziroma so zaostrile migrantsko zakonodajo in v evropskem merilu kotirajo mnogo višje po standardu in moči. Ministrica, res, v imenu državljanov, ne samo v svojem imenu, vas pozivam, če poveste, kateri od amandmajev je koristnejši ta trenutek v dani situaciji. Mislim, da je vaše mnenje več kot pomembno, ne bom se obregnila v to, da vam pač nekdo več ne zaupa glede na vaša temeljita pojasnjevanja in mislim, da zelo argumentirana, da je ta razprava odveč, ampak jaz bi dejansko želela vaše strokovno mnenje glede tega, kateri od amandmajev bi v danem trenutku bil potreben, da se sprejme v Državnem zboru. Kar se tiče ostalega; seveda amandmaja Združene levice ne moremo podpreti, gre namreč za to, da je treba migrantsko zakonodajo zaostriti. V Sloveniji po mojem mnenju tudi še ta zakon ni v takšni meri, ki bi ga veljal sprejeti tudi z gledišča stanja v državi, predvsem pa je pomembno nekaj; da tisti, ki je begunec, bi se tudi ob nekaterih drugih amandmajih, ki jih je predlagala Slovenska demokratska stranka, v Sloveniji počutil dobro, varno in bi bilo zanj poskrbljeno – če je begunec. Če pa je migrant, pa seveda lahko še dodajaš, še dodajaš, daješ še več, pa mu to ne bo zadostovalo. Ministrica, res, če se le da, prosim za vaše pojasnilo.
Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Po tem proceduralnem fiasku je verjetno začudena tudi ministrica, kako deluje Državni zbor. Ampak poglejte, dva razloga, ki sta zelo pomembna, da sprejmemo ta amandma, ki sledi amandmaju, ki ga je že tedne nazaj predlagala Poslanska skupina SMC. Prvi razlog je zagotovo povečanje števila prošenj za azil. Glede na to, da severne države Evropske unije, ciljne države za migrante, zaostrujejo azilno zakonodajo, da zapirajo svoje meje, je ta člen nujen, da se ga spremeni, da kdor prihaja v Republiko Slovenijo iz tretje države Evropske unije, se pravi iz države Evropske unije, iz varne države, da ta ne more v Republiki Sloveniji zaprositi za azil. In drugič. Priča smo povratnemu migrantskemu valu. Namreč vsi tisti, ki so nekoč že šli čez Republiko Slovenijo in tukaj pri nas niso zaprosili za azil, niso vložili na Dobovi prošnje, ampak so želeli le, da jim ponudimo transport naprej v Avstrijo, Nemčijo, te bo Avstrija, Nemčija vrnila in če mi ne naredimo te spremembe, lahko tukaj zaprosijo, dajo prošnjo za azil. Mi do tega nismo upravičeni, kajti to ni nekdo, ki potrebuje pomoč, ko je že nekdo bil v varni državi Evropske unije, v Nemčiji, Avstriji. Oni so ga iz Avstrije zavrnili iz takšnih in drugačnih razlogov, ker ni izpolnjeval vseh pogojev za pridobitev statusa azilanta. Ta povratni migrantski val bo glede na napovedi zelo močan. Avstrija, Nemčija govorita, da bodo na tisoče ljudi vrnili nazaj. Ti ljudje raje, kot da bodo zaprosili za azil na Hrvaškem, v Srbiji – ali pa mislite, da bodo šli nazaj v Sirijo ali pa v Afganistan – bodo zaprosili, dali prošnjo za azil v Republiki Sloveniji. In teh bo lahko na tisoče, desettisoče, vse je odvisno od zaostrovanja azilnih zakonodaj v Avstriji in Nemčiji. Potem bo po toči zvoniti prepozno! Zaradi tega se moramo nujno zavarovati s to spremembo tega člena, da zagotovimo predvsem vidik varnosti in kakšne so naše ekonomske zmožnosti, za koliko ljudi lahko poskrbimo. Če pa tega ne bomo naredili, potem bomo lahko soočeni z dejstvom, da bo na desettisoče ljudi na ozemlju Republike Slovenije zaprosilo za status azilanta; in to tiste osebe, ki niso izpolnjevale pogojev v Avstriji. Mi jim moramo to preprečiti.
Besedo ima magister Branko Grims.
Hvala. Tale panika v vodenju Državnega zbora je razumljiva, če vemo, da je danes pravna služba Sveta Evropske unije potrdila kvote, so legalne in Evropska komisija je samo rekla – joj, tega se pa nismo zavedali. To se pravi, kvote so legalne, gospe in gospodje! Kaj to v praksi pomeni? Da je tudi predlog SDS za referendum povsem legalen in skladen z mednarodnim pravom. Verjamem, da je potem panika tukaj razumljiva. Danes je sploh zgodovinski dan, kajti danes je prvič uradno objavljeno, da je papež izjavil, da prihaja do arabske oziroma muslimanske invazije na Evropo, in drugič, da se najbrž vsi zavedate, da so v Nemčiji čez nekaj dni volitve, da je v Nemčiji prišlo do precejšnje spremembe, še ponovno do zaostritve diskusije na tem področju – pri vseh, brez izjem. Kaj to v praksi pomeni? Tusk je lepo povedal: "Migranti, ne prihajajte več!" Kakšna razlika od samo nekaj mesecev nazaj! Skratka, stvari se drastično spreminjajo in tok se bo zdaj obrnil. Tisto, kar je ključno za ta 51. člen, je, kar sem povedal že na začetku, da preprečuje azilni šoping. Azilni šoping je po mednarodnem pravu čisto navaden kriminal in kdor ga dopušča, je tudi kriminalec. To se pravi, če ne boste nazaj vrnili tistega amandmaja, ki je bil v bistvu vaše besedilo, nastalo je celo v pisarni predsednika Vlade, kot smo lahko prebrali, ob prisotnosti predsednika Vlade in ministrice – predsednik Vlade je, mimogrede, ustavni pravnik – in je zanesljivo edino pravno korekten; ne samo da je skladen z mednarodnim pravom, ampak je edino pravno korekten, kar preprečuje azilni šoping, ki je kriminal – in vse, kar se dogaja v tem trenutku, je azilni šoping, da ne bo nesporazuma –, potem boste vsi tisti, ki boste glasovali proti temu amandmaju, v bistvu tudi naredili kriminalno dejanje. Malo premislite o tem. Bi pa izredno rad slišal, da bi ministrica predstavila svoje stališče do amandmaja SDS, ki je v celoti podkrepljen z njeno lastno razpravo na prejšnji seji, je v celoti povzeto, ker je ustrezna in strokovna in drži. Tisto, kar ste nekateri narobe tolmačili, je tudi, kaj pomeni pravzaprav mednarodno pravo na področju azilnega šopinga in tega, kar zajema prav točno ta amandma z vašim nekdanjim besedilom, z besedilom Vlade oziroma koalicije. Kaj pravi mednarodno pravo? Mednarodno pravo, evropski zakon, kot piše tukaj na tej strani – to lahko vse sami preverite, če meni ne verjamete –, pravi med drugim, da je odločitev prve države, kjer se zaprosi za azil, dokončna in velja za celo Evropsko unijo. Če je nekdo nekje na meji zavrnjen, on je pa prej deklariral, da gre tja po azil – ali pa kasneje zavrnjen v postopku, ali pa je naredil kriminalno dejanje, prizna, ali pa karkoli že; skratka, da je svoje že tam poskušal uresničiti –; to velja za celo Evropsko unijo. Nobene logike ni v tem, kar počne zdajle trenutno država Slovenija, da ljudi, ki so drugje zavrnjeni, potem se pa vrnejo nazaj v Slovenijo ali pa so šli čez, pa so šli v Avstrijo, so jih nazaj poslali, potem pa v Sloveniji zaprošajo za azil, mi to kar obravnavamo. Po mednarodnem pravu nismo dolžni, po mednarodnem pravu samo pošljemo osebo v prvo varno državo, od koder je prišla. Prva varna država je, mimogrede, Turčija. To niti Grčija ni, da ne bo nesporazuma. Ali pa pač neka druga država, od koder je ta oseba startala. To je bistvo te zgodbe in to je edino, kar je legalno po mednarodnem pravu, gospe in gospodje. Dajmo se že enkrat razumeti. Vse, kar se zdajle dogaja na področju migrantske krize in tako imenovanih beguncev, ki to niso, na področju Evropske unije, je po mednarodnem pravu zaradi azilnega šopinga zgolj in samo kriminal. In edini način, da se to prepreči, in tisto sklicevanje, ki ga imate vi v vašem amandmaju, s katerim ste poskušali olepšati svojo lastno neumnost, je, da se sklicujete na mednarodne akte. Veste, mednarodni akti veljajo neposredno, jih ni treba nič pisati v naš zakon. Vse ratificirane mednarodne pogodbe, vsi mednarodni predpisi, ki zavezujejo državo Slovenijo, se uporabljajo neposredno, jih ni treba nič pisati v zakon. Se pravi, tisto, kar bi bilo treba napisati v zakon, je eno jasno in nedvoumno besedilo, ki bo tudi zadnjemu človeku dalo nedvoumen signal, da pri nas azilnega šopinga ne bo!
Besedo ima dr. Matej T Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Predlagatelji tega amandmaji očitno niso dojeli genealogije, ki je pripeljalo do tega, da se je ta 51. člen oziroma te določbe črtale. Zakaj so se črtale, smo videli. Po eni strani je res, seveda, ta amandma v taki obliki že v prvi vrsti pripeljala koalicija na matično delovno telo. Ampak očitno so potrebovali dlje časa za to, da so do plenarke na nek način ugotovili, kakšno veliko neumnost počnejo. Šele takrat se je potem dejansko vklopilo to veliko pravniško znanje in ugotovilo, da morda nekaj ni v redu. To je bil razlog, zakaj se je sprejel amandma Združene levice in zakaj so se te določbe črtale. Zdaj, po eni strani jih vračati, pomeni narediti korak nazaj, se pravi, iti spet v neko regresijo, ki ne nazadnje pomeni v določeni meri tudi nasprotje s tem, kar je sodna praksa Evropskega sodišča za človekove pravice, recimo, ki je jasno že določilo, da Grčija in Italija nista varni državi in da se ne more oziroma da je na nek način protizakonito vračati prosilce za azil v te države, ker predstavljajo za njih konkretno osebno grožnjo. Skratka, o tem, kar se predlaga, smo razpravljali na široko že v torek. Na nek način smo tudi s pomočjo civilne družbe uspeli pritisniti toliko, da se je zavedanje o problematičnosti teh določb na nek način usidralo. Danes jih, dragi kolegi iz SDS, vračate nazaj. Jasno, seveda, to je del tega, kar pritiče vaši retoriki oziroma vaši poziciji, ki na nek način pravi zelo ostro ne komurkoli. Ampak v resnici ta zakon to že omogoča. Določbe, kot so zapisane v tem zakonu, njihov učinek je zelo preprost: saj v Sloveniji praktično nihče več ne bo mogel vložiti prošnje za azil. Tako je na nek način po eni strani skrb odveč, zakon je že dovolj oster, saj v resnici se ga niti ne da več kot toliko zaostriti. Kolegica Kozlovič je prej, v prvem delu te razprave, omenila, da se ne strinja s tem, da ima Slovenija eno najstrožjih zakonodaj. To seveda je lahko vprašanje strinjanja ali nestrinjanja. Dejstvo je, da je trenutno veljavni ZMZ povzel vse tiste določbe, ki so v evropskih direktivah, in to seveda predstavlja nek minimum. To je že tisto najnižje stanje striktnosti, ki obstaja. Seveda pa tista ista direktiva določa, da lahko države oziroma celo napotuje na to, če je mogoče, da omogočijo širše pravice in svoboščine, kar se tiče te zakonodaje. Glede koncepta varne države, mislim, da tu ni smiselno kaj dosti več izgubljati besed. Na nek način je to, kot da bi gluhemu govorili: "Dobro jutro." Koncept tretje varne države je praktično v nasprotju z vsemi mednarodnimi akti, gotovo pa tudi z Ženevsko konvencijo, to se je večkrat poudarilo, in vztrajanje na tem je seveda velika napaka. Kolegi iz SMC so omenili tudi mejne postopke, ki da so bojda določeni z direktivo. Tega v direktivi na tak način, kot si to interpretirajo kolegi iz SMC, ne vidim. ZMZ-1 uvaja mejne postopke, ki bodo pospešeni, to sta dve dejstvi, ampak ravno ta presplošna določba, kot je zapisana v zakonu, je v direktnem nasprotju z direktivo, na katero se sami sklicujejo. V 31. členu ta direktiva jasno določa, kdaj lahko države članice določijo uporabo pospešenega postopka, in to so nezakoniti vstop v Republiko Slovenijo in sum, da predstavlja nevarnost za državno varnost. Tako kot je ta mejni postopek, ki je pospešen postopek, zapisan v trenutnem zakonu, gre bistveno širše in seveda omogoča to, da se na nek način prav zlorablja ta pospešen postopek. Direktiva tudi določa, da lahko države članice v primeru mejnih postopkov določijo, da se odločbe preizkusijo po uradni dolžnosti, kar jasno kaže na težo zahteve po posebni zaščiti temeljnih jamstev v takšnih postopkih. Mi pa imamo v tem zakonu in tudi ta amandma zgolj, daje to – gospod predsednik, prosim zagotovitev miru v dvorani – podlago za masovno izločanje [[…]]
[[…]]Tišina [[…]]
[[…]]iz te države, in po drugi strani to, da se jim ukinja sodno varstvo. Ampak o tem kasneje pri ostalih amandmajih.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala za besedo. Ves čas od nastanka te migrantske situacija smo v Državnem zboru priča shizofreni situaciji; na eni strani razlage ene opozicijske stranke ali celo dveh, da bomo tukaj imeli na stotine tisoče beguncev, na drugi strani pa razlago, da nihče več ne bo mogel priti v našo državo. Tako je ta shizofrena situacija na obeh straneh resnično že malo smešna. Namreč, to, kar je bilo zdaj na koncu rečeno glede tega, glede mejnih postopkov, glede varne države, glede pospešenih postopkov; namreč, to so vse stvari, ki so določene v sami direktivi. Ne vem, kaj so v Združeni levici ali pa v drugi, ko vseskozi govorijo o pravnikih in se mi zdi, da je to irelevantno, kaj je nek poslanec po svoji izobrazbi. Se mi pa zdi pomembno, da spoštujemo določila oziroma pripombe Zakonodajno-pravne službe in tukaj smo sledili temu, kar je rekla Zakonodajno-pravna služba. Tako se tudi sprašujem, čemu sledi Združena levica, če tako zelo nasprotuje temu, kar reče Združena levica, in tudi temu, kar je v sami direktivi ali pa v nekem drugem aktu, ki se neposredno uporablja, določeno. Torej, še enkrat naj poudarim, v naši državi je Zakon o mednarodni zaščiti določen na način, da lahko vsakdo zaprosi za ta status, vsakemu je zagotovljena objektivna in subjektivna obravnava. Objektivna ne izključuje subjektivne, tudi če je neka država razglašena za varno državo, tudi če je prišel iz države, v kateri je že zaprosil za azil, ali če je zanj pristojna druga država, še vedno je treba individualno obravnavati. Seveda, lahko se zgodi, da je teh prosilcev veliko, vendar je treba vsakemu in pod enakimi pogoji zagotoviti obravnavo in glede na individualni primer tudi izdati ustrezno odločitev in mu zagotoviti tudi ustrezna pravna jamstva.
Postopkovno mag. Branko Grims.
Hvala, predsednik. Samo predlagal bi, da se odredi polurna pavza, da si vsi prisotni lahko vzamejo toliko časa, da bodo vsaj pojme, pravne pojme, preštudirali in o njih korektno govorili. Prej je bilo rečeno, da tretja varna država je nek čuden koncept. Tretja varna država je uveljavljen pojem mednarodnega prava, ki govori o tem, da mora nekdo, ki je dejanski begunec in prosi za azil, zaprositi za bonitete v prvi varni državi in samo tam ima to pravico, ker velja načelo nevračanja in načelo nezavračanja. Kakor gre naprej, je pa migrant. In če potem izbira, kam bo šel, je to azilni šoping, za katerega se lahko prepričate, če greste v knjižnico ali sedaj pobrskate po internetu, naslov Wikipedije poznate, da je čisto navaden kriminal. Če bomo enkrat te stvari res vsi razumeli in tudi spoštovali, dosledno spoštovali, se bomo brez težav uskladili o tem, da je tisto, kar je bilo prvotno besedilo zakona, pa je bilo črtano kot tista nesrečna dva odstavka 51. člena, v tem delu edino mednarodno pravno pravilno in sprejemljivo. In kdor trdi drugače, ne pozna mednarodnega prava ali ga pa tolmači narobe. To se zgodi vsem, tudi Evropski komisiji, saj sem prej povedal, da je sedaj njihova lastna pravna služba jih postavila pred zelo neprijetno situacijo, ko je povedala, da so kvote popolnoma legalne. Zakaj? Ravno zaradi azilnega šopinga, ker tukaj nihče sploh ni begunec. Vsi so migranti. Vsi so ilegalni migranti. In od države je odvisno, ali nekomu prizna ta status ali ne. Dolžna ni pa nobena. Če si vzamete še toliko časa, in zato predlagam te pol ure pavze, da preštudirate še dejansko Ženevsko konvencijo, njen protokol in okoliščine, ki so bistvene za razumevanje, okoliščine njenega sprejemanja, boste videli, da je bilo takrat hkrati z Ženevsko konvencijo sprejeto stališče – to je torej zavezujoča obrazložitev, če hočete –, da ta sploh ne zavezuje nikogar, nobene države, da sprejme enega samega azilanta, nikogar ne zavezuje, razen prvo varno državo po načelu nezavračanja, to se pravi, da nikogar na meji ne vrne v nevarno območje, in po načelu nevrnitve. Kajti, dovoli lahko tudi nelegalen prestop meje, ampak samo prva varna država, ker se to šteje kot nujno kriminalno dejanje, ker pač tisti drugače ni mogel storiti. Ne pa, da to počne cela Evropa, tako kot je to v sedanjem primeru. To je pa čisto navaden kriminal, za katerega so odgovorni vsi tisti politiki v Evropski uniji, ki to dopuščajo. Upam, da vsaj to se končno razume.
Želi še kdo razpravljati? Sprašujem [[…]] Postopkovno gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Procesni predlog je bil dan, ampak preden bi o njem odločili, bi vseeno predlagal, da sejo prekinete, da se dobimo vodje poslanskih skupin na enem posvetu in se dogovorimo, kako bi to sejo peljali naprej. Mislim, da je to nek racionalen predlog. Mislim, da ni nobenega problema, ker voda ne gori, da to ravno danes odločimo ali kako drugače to forsiramo, da se dogovorimo, kako to narediti. Obstaja več možnosti. Mi lahko kot Državni zbor zahtevamo mnenje Vlade, ki ga za te vložene amandmaje nimamo, lahko zahtevamo mnenje naše Zakonodajno-pravne službe, ki ga pri teh amandmajih nimamo. To so poslovniški razlogi za prekinitev seje, lahko pa tudi odločimo, da razpravo in odločanje opravimo na eni izmed naslednjih sej, ki bo tudi kmalu. Lahko je tudi izredna seja, ni noben problem, samo predlagam, da to razgreto situacijo, ko enostavno ni moč priti do pravih informacij, tudi Vlada jih ne da, se pač poslužimo te poslovniške možnosti, ki nam jo dopuščata 73. člen Poslovnika in 74. člen Poslovnika – eno ali drugo. Sedaj se pregovarjamo in eden drugemu dokazujemo, kdo ima bolj prav. Poslovnik pa dopušča, da v teh primerih tudi naložimo Vladi, da se opredeli do vloženih amandmajev, in tudi Zakonodajno-pravni službi, lahko pa sejo prekinemo in potem sami v miru preštudiramo in odločamo o predlogih na eni izmed naslednjih sej. Predlagam, da eno od teh dveh poslovniških možnostih uporabite ali uporabimo in to, bom rekel, pregreto razpravo poskušamo spraviti na raven argumentov, ne pa nekih drugih načinov ali pa tehnik. Predlagam, da to naredite. Poglejte, presodite, lahko se dogovorimo, kaj bi naredili, ni pa popolnoma nobenega racionalnega razloga, da se zavrne, pridobitev mnenja Vlade do vloženih amandmajev in mnenja Zakonodajno-pravne službe do vloženih amandmajev. To je verjetno za naše odločitve pri tako diametralno nasprotnih stališčih, kot jih imamo poslanske skupine, verjetno eno izmed ali pa sta eni izmed pomagal, ki bosta poskušali odgovoriti na postavljena vprašanja. Torej predlagam predsednik, najprej odločanje o 73. členu, da se pridobi mnenje Vlade in mnenje Zakonodajno-pravne službe in da potem, da se točka tudi prekine zaradi tega.
Torej dajem na glasovanje ta predlog, prekinitev in pridobitev mnenja ZPS po tretjem odstavku 73. člena. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 36. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. K besedi se je javila ministrica za notranje zadeve [[…]]Postopkovno ima še prednost, ja. Postopkovno dr. Matej T. Vatovec.
Spoštovani gospod predsednik! Kolegica Kozlovič prej, ko je odgovarjala na mojo razpravo, je navedla, da so predlogi v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, govorila pa je o predlogih, ki so prišli na odbor matičnega delovnega telesa, za katere ni bilo mnenja Zakonodajno-pravne službe. To so bila mnenja glede prvega predloga zakona, tako kot gre seveda po postopku, in to, kar smo potem kasneje dobili, in tudi amandmaji, ki so danes na klopi, niso v skladu z Zakonodajno-pravno službo. Sedaj smo tukaj v neki situaciji, ko se na nek način prerekamo po eni strani, da so stvari usklajene z vsemi, da so skladne s tem, kar je Zakonodajno-pravna služba navedla, po drugi strani pa nekateri pač teh mnenj očitno nimamo oziroma nismo seznanjeni z vsem gradivom. To na nek način ponovno vidim kot neko izigravanje, seveda ste dali na glasovanje, ampak predlagam, da se zagotovi to mnenje v pisni obliki in da se prekine seja za ta čas, ko bo to gradivo pripravljeno.
Glede na to, da je vsaj eden od amandmajev povsem isti, kot je bil takrat na drugi obravnavi, in je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe dano, ne razumem, zakaj tisto mnenje ne bi bilo isto kot tisto, ki bi se dalo danes. Vsaj glede enega od teh dveh amandmajev. Tukaj ne gre za nobeno izigravanje. Postopkovno? Gospod dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala, predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani državni sekretar, poslanke in poslanci, tovarišica in tovariša, najlepša hvala za besedo za ta proceduralni del! Seveda kolega Vatovec, cenimo vaše napore tudi kot predsednika komisije za poslovnik in vem, da budno skrbite za to, da se Poslovnik Državnega zbora upošteva, tako kot je zapisan, kakršna je parlamentarna praksa, po potrebi pa seveda kakšno rečemo tudi o tem, kako v nadaljevanju. Ni prav, da ste pri svojem postopkovnem predlogu uporabljali razpravo moje kolegice mag. Lilijane Kozlovič glede tega, kaj je v svoji razpravi navedla pod postopkovnim vprašanjem. Bistvena zgodba pri tem je, da je kolegica Kozlovič zelo lepo povedala, da sledimo mnenju Zakonodajno-pravne službe v Državnemu zboru o vprašanjih in mi smo tudi napovedali in tudi javno smo že izkomunicirali ne samo v Državnem zboru, ampak tudi v medijih, da gre za to, da smo zaznali težo vprašanj in da smo se o njih pogovorili. Zato seveda tudi ni primerno na ta način, kot je SDS pred tem razpravljal, da so neke določene rešitve nastale v pisarni predsednik Vlade Republike Slovenije ob prisotnosti ministrice in tako dalje in tako naprej. Mnogi pogovori so tekli in tudi sam seveda medijem sporočil, da tečejo argumentirane, resne razprave o vseh vprašanjih, ki so se odprta pojavila, potem ko je potekala seja matičnega delovnega telesa, ki ga je naša predsednica gospa mag. Lilijana Kozlovič korektno izvedla. In seveda smo imeli tam že argumentirano razpravo in seveda cenim tudi predloge s strani vodje Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, da dajmo argumentirano razpravljati in to je seveda tudi naš edini namen. Če smo končno prišli po letu in pol do tega trenutka, da je zrelo spoznanje, da je to spoznanje tudi dozorelo, da dajmo argumentirano razpravljati, je moj postopkovni predlog, da nadaljujemo v tej smeri in da argumentiramo razpravljamo, ne glede na to, da smo bili v zadnjem času seveda priča tudi raznim protestom, demonstracijam, kakorkoli imenovanih. In naše je, da naši volivci, volivke, naši državljani izvedo, da resno razpravljamo, da resno obravnavamo vprašanja, izzive, ki so pred nami, brez sovražnega govora, brez vzbujanja strasti v ljudeh, kako naj gledajo na te odločitve. Pred nami je, kot sem rekel tudi že na Odboru za notranje zadeve, dr. Gorenak bo lahko potrdil, ko sem rekel, obravnavamo Zakon o mednarodni zaščiti, nobenega drugega zakona, ki ga usklajujemo z mednarodnimi akti in mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Najlepša hvala.
Še eno postopkovno? Dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ne vem, ali nisem več pri zdravi pameti ali kako. Gospod doktor prava je zlorabil postopkovno, ker je začel razlagati nekaj. Jaz sem nekajkrat prebral ta poslovnik. Sami ste rekli, da vi razlagate. Ali mu boste dali opomin? Ne, mislim, resno se pogovarjam. Meni se zdi, da je to zdaj postalo že tako pregreto, da tako resne točke ne moremo normalno obravnavati, kaj šele, da se delamo norca iz parlamentarne demokracije, iz forme. Zato je moj predlog, zdi se mi, da je gospod Tanko to že predlagal – tudi jaz imam fiziološke potrebe, nisem bil tukaj prisoten –, da prekinemo to sejo zdaj, da se vodja poslanskih skupin ali nadomestne vodje poslanskih skupin zberete za pol ure, razmislite in da to sejo resno nadaljujemo na ponedeljkovem rezervnem terminu. To se strinjam z gospodom, ki je govoril pred menoj, čeprav je spet razpravljal in zlorabljal poslovnik, da je preresna tema, da se dogaja ta nedopustna burka in dobesedno norčevanje iz forme Državnega zbora. Drugače bom odstopil, drugače se mi bo zmešalo tukaj. To ni več parlament, gospod Brglez! Hvala, kolega Han. Bom k tebi prišel zamaške delati, pa bom s tem preživljal družino. Prosim, da moj predlog, ali daste na glasovanje ali pa po lastni izbiri razmislite o njem, ker to, ne vem, meni zelo redko zmanjkuje besed, zdaj mi jih zmanjkuje, da bi to z nekimi dostojnimi besedami opisal. Tema je preresna, situacija je preresna, koalicija je neresna, vi ste izčrpani. To se danes ne more več normalno nadaljevati. Mi imamo problematiko, ko rabimo skoraj, ne vem, 10 let, da ugotovimo, kako je nekdo narobe delil ne vem, z 240, pa še to nismo prej popravili. Zdaj bomo pa o taki resni tematiki na tak burkaški način delali. Saj nismo komedija buffo, saj smo parlament! Zato prosim za polurno prekinitev, dobite se, zmenite se in moj predlog bi bil dobronameren, da se to nadaljuje v ponedeljek. Do takrat se bodo tudi gospe iz Zakonodajno-pravne službe, upam, naspale, ki so vrhunske pravnice, v redu delajo, in da izpeljemo ta postopek tako, kot naj bi bila forma Državnega zbora. Ker drugače bom pa res razveselil Hana in šel na socialo. Hvala.
Dajem na glasovanje predlog za polurno prekinitev. [[oglašanje iz dvorane]] Tisto je nadaljevanje tiste zgodbe. Dajem postopkovni predlog za polurno prekinitev in srečanje vodij poslanskih skupin. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 39. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 39.]] Predlog ni sprejet. Postopkovno gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Zdaj bom še enkrat argumentiral zadevo. Za vloženi amandma koalicije niso nikjer opredeljene ne finančne ne številčne posledice takšne odločitve. Mi ne vemo niti, koliko bo to stalo, niti koliko ljudi bo po tem amandmaju lahko prišlo v to državo. Nič ni opredeljenega. Če je koalicija tako trda, da ne dopusti, da bi dobili od Vlade mnenje o posledicah tega amandmaja in od Zakonodajno-pravne službe o pravni skladnosti z EU pravnim redom in konvencijami v luči vseh dosedanjih odločitev, tudi drugih evropskih držav, potem je zadaj zagotovo neka špekulativna odločitev. Res, gospod predsednik, predlagam, da to naredite, da do pridobitve mnenj Vlade in Zakonodajno-.pravne službe prekinete sejo. To lahko storimo, lahko celo sami odločate v skladu s prvim odstavkom 73. člena in nadaljujemo ob neki ugodnejši uri, dnevu in ob teh mnenjih nadaljujemo sejo. Sicer opoziciji ne bo preostalo drugega, kot da s procesnimi predlogi glede prekinitev seje ali celo z obstrukcijo onemogoči danes končanje seje. Ne boste nič profitirali. Nič ne boste profitirali, samo posledice bodo zelo dolge. Štirikrat po 45 minut pri tej točki je približno tri ure. Potem pa bodo sledile obstrukcije, boste pa vojsko zbirali in dvomim, da se to Državnemu zboru splača, da opozicijske stranke uporabimo ves možen parlamentarni instrumentarij, da pridemo vsaj do mnenja Vlade in mnenja Zakonodajno-pravne službe. Upam, da je koalicija razumna, da pri tej točki to zagotovi. Imate Vlado, imate ministrico tukaj, ki bo pač sprocesirala preko Vlade to mnenje, Zakonodajno-pravna služba pa je itak v sistemu in tudi najbrž ne bo nobenega problema. Gospod predsednik, predlagam, da sami na osnovi prvega odstavka 73. člena odločite, da prekinete sejo, poveste, da bomo nadaljevali; sicer predlagam, da prekinemo sejo in odločanje prestavimo na eno izmed naslednjih sej, to pa je prvi odstavek 74. člena. Hvala lepa.
Torej, postopkovni predlog je, da se razprava in odločanje [[…]]Postopkovni predlog je, da se razpravo preloži na eno od naslednjih sej, in odločanje. To je postopkovni predlog, ki ga je dal gospod Jože Tanko. Dajem ga na glasovanje. Najprej predstavitev stališč poslanskih skupin, če kdo hoče. Ni. Potem glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 37. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 37.]] Predlog ni sprejet. Kdo želi razpravljati o tem vprašanju? Nihče. Potem razpravo zaključujem. Pardon, ja njo sem pa res napovedal. Besedo ima ministrica za notranje zadeve magistrica Vesna Györkös Žnidar.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Mislim, da se strinjamo, da je že v preteklem času bilo ogromno povedanega na temo spremembe Zakona o mednarodni zaščiti pa sploh na temo migracij kot takih, torej tega migracijskega pritiska, s katerim je soočena Slovenija, in mislim, da v tistem delu, kar je bilo povedano, pravzaprav ni kaj več dodati. Že na eni prejšnjih sej sem napovedala, da pričakujem, da bo današnja seja oziroma že prejšnja, ki se je nanašala prav konkretno na Zakon o mednarodni zaščiti, burna. Ampak razlog, da je ta seja burna, ne izhaja iz tega, ker bi bilo tukaj v tej hiši ali pa v tej državi kaj narobe, ampak prav iz dejstva, da je v tem trenutku celotna Evropa pod velikim pritiskom. Tudi odločitve, ki se sprejemajo na ravni Evropske unije, so se v preteklem letu, torej v letu 2015, sprejemale pod velikim pritiskom. Nekatere so bile sprejete tudi na zelo kratke roke, zato se tudi Evropska unija dejansko oziroma ministri se zavedajo, da se nahajamo na točki preloma, da je torej treba v tem trenutku sprejeti določene konkretne odločitve, ki bodo preprečile, da se ponovi kriza, katere smo bili deležni v letu 2015. Torej burnost današnje razprave, kot sem že zadnjič povedala, izhaja iz dejstva; ne le da je schengen pod preizkušnjo, torej da schengenska pravila niso prilagojena za to situacijo, soočamo se z eno zelo specifično situacijo novih pojavnosti. Hkrati pa tudi pravila o azilu doživljajo v tem trenutku velik pritisk. Vemo, da je Ženevska konvencija stara več kot 60 let, tudi sklepi Evropskega sveta so zelo jasni, so zelo jasni; Evropski svet je jasno povedal, tudi predsednik Evropskega sveta Tusk jasno nakazuje, v katero smer se mora pričeti razvijati azilni aqui Evropske unije. Kot rečeno, migracije niso nov pojav, je pa novo v tej situaciji, nova pojavnost je pa ta množičnost oziroma organizirani prevozi, katerih smo bili deležni v preteklih obdobjih. Res, da je Slovenija prva pričela zaustavljati ta migrantski tok, je tudi prva dejansko omejila te organizirane prevoze v našo državo, zato je to del celovitih rešitev na nivoju Evropske unije, ker če pravilno vse signale zberete na kup, se dejansko tudi Evropska unija postavlja na trdno stališče, da je treba vzpostaviti sistem, to pa z namenom, da bo situacija obvladljiva. Ti signali so danes tudi prihajali iz vrst poslank in poslancev, vsi ste nekako omenjali, tudi gospod Grims je omenjal določene smeri, tudi kar se tiče azilnega šopinga, to izhaja iz sklepa Evropskega sveta, kjer je bilo jasno rečeno, da morajo države članice na zunanjih mejah zavrniti vstop tistim, ki ne izpolnjujejo pogojev za vstop in ki niso zaprosili za mednarodno zaščito, čeprav so imeli to možnost. Skratka, to je tista rdeča nit, ki bo zelo prisotna v naslednjih obdobjih in okoli česar se bodo dejansko vrtele vse rešitve, tudi tiste, ki jih bo Evropska komisija predlagala kot skrbnik pravnega reda, ki je tudi v tem trenutku pod velikim pritiskom, ker vse oči so pravzaprav uprte v Evropsko komisijo, ki mora predlagati takšne rešitve, ki bodo pripeljale do vzdržnega sistema obvladovanja migracij v Evropi. Marsikatera država, torej ne samo Slovenija, se tudi z zakonodajnimi ukrepi, torej, ne samo s tistim, kar se dogaja v realnem času na terenu – torej z ukrepi na terenu –, poskuša na svoj način – glede na to, da skupne evropske rešitve še ni; nakazuje se smer, ampak teh rešitev še dejansko ni – spopadati s temi izzivi, ki jih te aktualne migracije prinašajo. Zato je Ministrstvo za notranje zadeve na preteklih sejah pravzaprav zelo zavestno opozarjalo, ne le na situacijo, s katero smo soočeni v Sloveniji, opozarjali smo in orisali smo celovit kontekst migracij, pri tem pa smo, tudi jaz sem ravno na preteklih sejah, teh nedavnih, opozorila ravno na specifični položaj, v katerem se nahaja Slovenija v regiji. Sočasno pa smo tudi peljali vzporednice, s tem da dejansko evropska pravila so neuporabna v tej situaciji in je treba iskati tudi zakonodajne rešitve v smeri, kot smo razlagali na vseh preteklih sejah.
Odpiram razpravo oziroma prijavo najprej. Besedo ima gospa Ljudmila Novak.
Danes dejansko odločamo o zelo pomembni zadevi. Dejstvo je, da po celem tednu smo vsi precej utrujeni. Predlagam, da to sejo vendarle prekinemo in jo nadaljujemo ob naslednjem možnem terminu. Med tem časom lahko še preštudiramo vse tisto, kar je aktualnega, trenutno sprejetega v Evropi. V tem primeru bom rekla, če kdo najbolj pozna situacijo, je to zagotovo ministrica, ki potem tudi išče kraje za namestitve, ki rešuje skupaj z državnim sekretarjem možnosti, kam bomo te ljudi dali. Nam se s tem ni treba ukvarjati. In ni čudno, da ljudje povsod po državi protestirajo in se bojijo, kaj bo šele prišlo, mi pa tukaj oziroma vi z veliko lahkoto hočete potrditi oziroma ne sprejeti nekega amandmaja, ki bi nas do neke mere zavaroval. Zato v Novi Sloveniji predlagamo, da prekinemo, nekaj dni imamo časa, da dobimo še nove informacije, da preverimo, ali je ta odločitev pravilna ali napačna. Pridobimo nekaj časa, potem pa še vseeno lahko se vsak po svoje odloči, tako kot misli, da je prav.
Želi še kdo razpravljati? Najprej je gospod Jože Tanko dvignil roko. Za razpravo, vi pa postopkovno. Postopkovno mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Vendarle predlagam, da se vsaj gospe ministrici dovoli, da konča svojo razpravo. To je pa zdaj že prav smešno. Glejte, kakšna absurdna situacija je – oziroma da ji dovolite ponovno razpravo. Kakšna absurdna situacija je danes! Kot opozicijski poslanec jaz danes prepričujem koalicijo, da je predlog, ki je nastal v pisarni predsednika Vlade Republike Slovenije ob prisotnosti ministrice in ki ga je ministrica, vaša, ognjevito zagovarjala v tem parlamentu, vi ste jo pa pustili potem lepo na cedilu, da ne rečem na suho od zadaj, edini pravno korekten in skladen z mednarodnim pravom. Vi se pa temu upirate. Vse, kar sem prosil, je samo to, da naj se vsaj ministrica do tega predloga, do lastnega prvotnega besedila zakona, ki ste ga črtali na prejšnjem glasovanju ven, opredeli, ker sem prepričan, vendarle glede na to, da je pravnica, pa glede na to, da vemo, kdo je stal za tem besedilom, da je bil to predsednik Vlade, to tisto besedilo, ki rešuje problem. Verjemite, da je od tega, ali bo to notri ali ne, odvisno tudi naše nadaljnje ravnanje in glasovanje. Ne govorimo samo o pravni zadevi. Tukaj, poglejte, gre za ogromno denarja. Vsak migrant stane deset tisoč evrov letno Slovenijo. Gre za varnostno vprašanje, gre tudi za politično vprašanje. Zadnjič smo si lahko ogledali, kako so Kučan, Janković, Štrukelj in ostali stali za nekimi zakrinkanimi tipi s palicami v rokah. A mora Slovenija tako daleč iti? Pa gre samo za to, da bi se moralo spoštovati pravo. Lastno pravo in mednarodno pravo! In tisto besedilo, ki ste ga zadnjič črtali iz zakona, je skladno z mednarodnim pravom. Celo trdim, da je edino skladno z mednarodnim pravom in da bi ga bilo vredno vključiti v zakon. Ampak vendarle, bi vsaj predlagal, če že nič drugega ne, sprejmete to, da ponovno dovolite ministrici, da se vsaj lahko opredeli do tega amandmaja, ki je v celoti besedilo, ki je nastalo s strani Vlade, ki ga je ministrica zagovarjala in ki je tudi podprto z obrazložitvijo, s točno njeno razpravo iz prejšnje seje. Dodatni argumenti, kar se tiče azilnega šopinga, s katerimi, ste slišali, se strinja tudi ministrica, so bili pa predstavljeni danes. Verjemite, da to ni isto kot tisto, kar predlagate sedaj, ker gre samo za sklicevanje na mednarodne akte, ki pa tako in tako veljajo. To besedilo bi bilo bistveno boljše, jasno, nedvoumno in je reševalo en zelo velik varnostni, finančni, ekonomski, humanitarni problem Republike Slovenije, ki se lahko po nepotrebnem pojavi, če se bo dovoljevalo azilni šoping v katerikoli obliki, ko je azilni šoping vendar po mednarodnem pravu nedopusten, da ne rečem kriminal.
Tišina! Gospod Jernej Vrtovec, postopkovno.
Sedaj se ne pogovarjamo o vrečah krompirja, da se kot v lokalu pogovarjamo. Moj postopkovni predlog gre v smeri tega, da se sejo prekine, pa tudi če za pol ure, da se dobijo vodje ali namestniki vodje poslanskih skupin, zaradi tega ker posledice tega amandmaja, če ne bo sprejet, tako kot je že ministrica govorila na seji parlamentarnega odbora, so lahko dolgoročno gledano zelo zelo velike. Govorimo, da bo lahko na ozemlju te države več tisoč ljudi dalo prošnje za azil. Se ne pogovarjamo o xy stvareh. Tudi predlagam, da ministrici omogočite več časa za razpravo, ne pa vaših pet minut, da odgovori tako na varnostni vidik v primeru, da ta amandma ni sprejet, kot tudi na vidik naših zmožnosti. To je nujno, to gre z roke v roko, to je vzporedno temu, kajti sicer opoziciji oziroma tistim, ki nasprotujemo temu, ne ostane drugega, mi ne moremo sodelovati pri takem fiasku v Državnem zboru.
Postopkovno gospod dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala, predsednik, še enkrat za možnost, da dam proceduralni predlog. Seveda, preden pridem do njega, gospod Grims, naj še vam povem, ker vas očitno prej ni bilo zraven. Ne gre za nobene odločitve, ki bi nastale v pisarni predsednika Vlade. In lepo prosim, če lahko prenehate s tem natolcevanjem. Seveda so potekali tudi kakšni pogovori, zagotovo, saj zakaj pa imamo predsednika Vlade, in seveda govori s svojimi ministri. Lepo prosim, če lahko [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
[[…]]naj dokonča [[…]]
[[…]]nehate pri tem, pri proceduralnih vprašanjih s podtikanjem, da kakršnekoli tovrstne odločitve nastanejo v pisarni predsednika Vlade, ampak seveda v parlamentarni proceduri obravnavamo predlog zakona, predloge amandmajev, o katerih argumentiramo razpravljamo in seveda na koncu sprejemamo tudi odločitve. Zato moj proceduralni predlog, ob tem da seveda menim, da ni razloga, da prekinemo sejo zaradi tega, ker smo se pripravljali na to sejo. Nič novega ni pred nami, kot ste sami lahko ugotovili, in smo se v tem času pripravljali. Tudi sami smo povedali, da potekajo argumentirane razprave, zato da bi sprejeli prave odločitve in zato smo vložili vse mogoče dodatne napore. Nikakor ne razumem, zakaj bi morali prekinjati sejo, zato da boste tisti, ki si do danes niste uspeli pogledati, kaj je na mizi in kaj obravnavamo in da govorite o drugih vprašanjih, ki s samim Zakonom o mednarodni zaščiti nimajo nobene povezave. Zato, kot rečeno, predlagam, predsednik, da v bodoče, da ne bom tudi sam potem zlorabljal proceduralno, postopkovno vprašanje za to, da bom odgovarjal na podtikanja in na neresnice, ki se pojavljajo, ali nesmiselne predloge glede vsebine pod krinko zlorabe postopkovnega vprašanja, zato prosim, da tudi sam ne bom v nevarnosti, da zlorabljam procesna vprašanja, da seveda ustavljate razpravo med procesnimi vprašanji. To je moj proceduralni predlog. Najlepša hvala.
Na podlagi prvega odstavka 73. člena prekinjam to sejo Državnega zbora za 35 minut. Torej, začnemo zopet ob 21. uri in 40 minut, čez 5 minut pa pri meni v pisarni vsi vodje poslanskih skupin.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Sprašujem, če še hoče kdo razpravljati pri tej točki oziroma javil se je gospod Tanko, tako da odpiram listo. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Sicer obžalujem, da ni toliko modrosti v koalicijskih strankah, da bi prisluhnile zahtevam vseh opozicijskih strank, ne glede na pol, na katerem se najdemo, da bi zagotovili ustrezne podlage in pojasnila za razpravo in odločanje o teh amandmajih, ki so vloženi. Glede na to, da se v tem mednarodnem sosednjem okolju dogajajo spremembe, kar zadeva stališče do migrantske problematike, praktično čez noč, vsak dan neka država sprejme neke predpise, ukrepe, tudi zakone, s katerimi bistveno zaostri zadeve, se samo naša država, pač, obnaša tako, da odpira vrata. Vse druge države, pa vzemite za zgled Avstrijo, Madžarsko, Italijo morda malo manj, ampak Nemčijo, sprejemajo ukrepe, kjer se bi prostor za nezakonite migrante ožil; in to bistveno. Pri nas se je del tega nastavka naredil sicer na Odboru za notranjo politiko, ampak v naslednjem koraku je to koalicija čisto drugače zadevo odprla. Če nek sprejem nekih aktov za Avstrijo ne predstavlja problema do mednarodnih konvencij in drugih zadev, zakaj bi to bil problem za Slovenijo? V čem je Slovenija boljša od Avstrije na tem področju? Smo 4-krat manjši, imamo 2-krat ali 2,5-krat nižji BDP na prebivalca, nudimo pa bistveno višje standarde za vse tiste, ki želijo pridobiti azil v Sloveniji. Zakaj forsirate takšne odločitev? In v državnem proračunu ste komaj zagotovili nekaj evrov za obnovo nekaterih mostov, predsednik Vlade se je s tem izrecno pohvalil, gre pa za 5, 7, 10 milijonov evrov. Zdaj sprejemate odločitve, ki bodo lahko pomenile 100 ali 500 milijonov evrov obremenitve za državni proračun in koalicija ni v stanju niti prisluhniti, da bi dobili od Vlade, kaj pravzaprav pomeni sprejem nekega takšnega amandmaja ali pa zavrnitev. Niti toliko niste v koaliciji modri, nimate modrosti, da bi na opozorila, ki smo jih izrekli v opozicijskih strankah, to pridobili od Vlade. Niti ocene ne, kaj šele, da bi kakšne druge podatke dobili. Mislim, gospod predsednik, da za obravnavo te točke, tudi teh amandmajev, za sprejem teh amandmajev ni nobenih realnih podlag, zato ker nimamo ustreznih dokumentov, ki bi sprejem enega ali drugega amandmaja podprli. Verodostojen je samo en amandma, to se pravi tisti, ki smo ga mi vložili in ki je praktično prepis tistega, kar je predlagala ministrica na seji Odbora za notranje zadeve. Prav nič drugega ni relevantno, ker za tem stoji Vlada. Vse ostalo pa je sprejeto na pamet. Ne razumem SMC, ki tako veliko da na pravne podlage, konvencije in tako naprej, da si privoščijo odločanje o enem amandmaju, za katerega niso priložili nobenih ne finančnih ne drugačnih posledic. Nič. In ko pravimo, da to želimo, blokirajo z blokadami procesnih predlogov, da ga Vlada niti posredovati ne sme. Sprašujem se, sprašujem se resno, ali je v tej koaliciji v parlamentu, ta trenutek v parlamentu, sploh kaj modrosti, ali to rinete na slepo čez kot buldožer, samo da bo nekaj sprejeto, pa nihče ne ve kaj. Ko bodo prišle posledice, boste rekli, Državni zbor je to sprejel. Ni. Vi ste to sprejeli, z imenom in priimkom! Dobro bi bilo, da bi potem prevzeli tudi svoje posledice. Pa kar takoj, gospod predsednik, se ne bom potem posebej javljal. Če bo naš amandma sprejet, bomo ostali na seji, če pa naš amandma ne bo sprejet, pa napovedujem obstrukcijo seje. Hvala tudi tistemu, ki je rekel hvala bogu.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ministrica, državni sekretar, kolegi in kolegice! V Državnem zboru se sprejemajo odločitve in odločitve; različne odločitve. Lahko se sprejme sprememba stopnje nekega davka, lahko pa se sprejme takšna odločitev, ki bo škodovala Sloveniji na veke in vekomaj. Ena izmed takšnih strateških odločitev je bila na primer odločitev o samostojnosti in neodvisnosti Slovenija. Ena izmed odločitev, ki je podobna tej odločitvi, je danes na mizi. Predvsem zaradi tega, ker ima takšna odločitev za samo Slovenijo, za Slovence in za Slovenke, ob demografskih napovedih, kakršne so, lahko uničujoč učinek za samo državo in za Slovence in za Slovenke. Ne glede na to, da ta odločitev, če se ne sprejme ta amandma, dejansko lahko pomeni to, da bodo seveda finančne posledice nepredstavljive, da bodo varnostna vprašanja neobvladljiva in da bo na ozemlju Slovenije ogromno število ljudi, ki so jih zavrgle druge države in ki enostavno bodo obstali v tej državi, v Sloveniji, ki ima dva milijona ljudi. Te osebe sprejmite – če ne boste podprli tega amandmaja –; sprejmite in povejte ljudem, od koder prihajate, da ste za to, da bodo živeli v tistih krajih. Danes in tukaj! Kajti odločitev, ki je na nek način v nasprotju s stališčem Vlade, kajti ministrica za notranje zadeve predstavlja Vlado in tudi danes jo predstavlja tukaj Vlado, ima drugačno mnenje. Takšne odločitve same koalicije, ne vem, pravzaprav od kje izhajajo. Pravzaprav ne vem, ali imamo še vlado ali je nimamo. Morda se celo ministrica in Vlada zavedajo odločujočih trenutkov danes, medtem ko se jih koalicija ne. Tukaj ima kolegica Kozlovič popolnoma drugačno mnenje in, kot zgleda, vodi, bom rekel, celotno zadevo, verjetno ob podpori še nekaterih, kajti ona pač zagovarja drugačno stališče, katero nima nobene pravne osnove. Danes je za Slovenijo in glede tega amandmaja zelo usoden trenutek in je nepopravljiv. Če ta amandma ne bo sprejet, se lahko nadejamo v Sloveniji tudi glede na mednarodno situacijo danes in tukaj na popolnoma drugačen učinek. Omenjen je bil že Tusk, omenjena je že bila sprememba celotne evropske politike, o tem je govorila ministrica, omenjen je bil preobrat s strani Evropskega sodišča oziroma Sveta Evrope, pravne službe, in v naslednjih tednih se bo samo še nadaljevalo, da se bodo te spremembe uzakonile v državah članicah. Slovenija in ta koalicija dela pa ravno nasprotno; ravno tisto, česar tudi ministrica ne podpira in tukaj je seveda odgovornost na vas. Pozivam to koalicijo, da razmisli dejansko, kaj dela. Predsednika Državnega zbora pa pozivam, da v skladu s prvim odstavkom 73. člena prekine to sejo, si zagotovi ustrezna mnenja, da se bo ta seja lahko nadaljevala, kajti neodgovorno je, da zgodovinske negativne posledice nosijo prihodnji rodovi. Zaradi tega, ker se bo danes zaradi nevednosti, ali pa zaradi tega, ker se je nekdo dogovoril ne vem kje, se bodo danes sprejele odločitve v škodo Sloveniji. Še enkrat, Državni zbor sprejema odločitve in sprejema odločitve. Ta odločitev danes je ena izmed usodnih, če ne bo sprejet amandma Slovenske demokratske stranke.
Besedo ima doktor Franc Trček.
Hvala za besedo. Človek se počuti krasno po dveh, treh urah neumnosti, ko nadaljuje neko vsebinsko razpravo. Jaz sem prostorski sociolog, nisem pravnik, ampak vseeno sem se malo podučil. Priznam, da se tudi s to temo nisem ukvarjal tako veliko kot kolega. Številčni podatki o beguncih. V Sloveniji naj bi bilo včeraj vseh namestitvenih centrih 218 beguncev, zadnjih 7 dni v Slovenijo nikoli ni vstopilo več kot 400 oseb; 1. marca 4, 29. februarja nič oseb, 22. februarja nič oseb. Avstrijska kvota je 3 tisoč 200 – izjava – gospod Šefic, 2. 3. V Slovenijo je v zadnjih 14 dni povprečno vstopalo med 250 in 800 migrantov, nekatere zadnje dni tudi nihče. Slovenska policija še naprej dosledno izvaja poostren schengenski nadzor na slovensko-hrvaški meji. Avstrijski varnostni organi občasno komu od migrantov, ki prihajajo iz Slovenije, zavrnejo vstop. Glavni razlog je, da migrantje ob vstopu v Avstrijo spremenijo izjavo o namenu ali pa ciljni državi potovanja. Nekje je rekel nekaj, potem je prišel v Avstrijo pa misli, aha, zdaj bom pa lahko do nekje prišel, in se to nekako zgodi. Obstoj neke države, kot je tako zelo vzneseno govorec pred mano govoril, ampak jaz vseeno tako dobro analiziram ljudi, tako globoko spet ne verjame verjetno v to. Če je obstoj ene države odvisen od enega amandmaja, tega ne kupi niti moja sedemletna hčerka, se opravičujem. Ta pingpong, ki se ga gre tukaj, najprej je gospa ministrica nekaj, ker sta to skupaj s predsednikom Vlade, potem poznamo te zgodbe, je nek gospod na nekaj opozoril. Gre za neko zadevo, seveda, ki v izvirni varianti preči neke zadeve, preči kako konvencijo, po nekaterih stališčih, si upam reči, malo boljših pravnikov, kot tukaj sedijo, zna biti tudi ustavno sporno. Pa da ne grem do prakse kakšnih sodišč. Gospa, ki je predlagala, da prekinemo to sejo, žlahtna slovenska konservativka, ki je bila evropska poslanka, ve, da verjetno so tudi tam razpravljali o kakšnih konvencijah. Mogoče bomo morali potem prej kaj, bom rekel, deratificirati – če se tako izrazim. Samo jaz tega ne bom deratificiral, potem pa res na veliko veselje gospoda Hana zapustim ta hram demokracije, kot vzneseno radi rečete, pa bolj – bom malo nesramen – ščijete po njem. Skratka, imamo neko pomembno temo, ki seveda ni samo en člen, ki ga nekdo tako nabija. Imamo neko dogajanje, ki se nam dogaja okrog – govorim zdaj kot prostorski sociolog. Da mi nekdo v Lendavi reče, da tam pa tam je z avtobusom prišlo toliko pa toliko ljudi pa so protestirali; imamo kakšne razumne župane in svetnike, ki se poskušajo razumno pogovarjati, in imamo ta državni zbor. Veste, ne le mene – zdaj sem številne informacije dobil –, ljudi je strah tega državnega zbora, ne beguncev. Ljudi je vedno bolj strah tega, kar mi tukaj ne počnemo. To je problem. Tri ure smo zapravili za to, da bi prišli do tega, da smo bolj informirani in da sprejmemo neko zakonodajo, ki bo lahko tudi živela, ki bo tudi ščitila te ljudi, ki bodo prihajali, ki bo v skladu s pravnim redom, s katerim smo se zavezani. Ampak ne, ker v bistvu v največji koalicijski stranki neka politologinja zainati, imamo mi zdaj to šarado naprej. Potem boste pa, spoštovana gospa doktorica, prevzeli vi in vaši, kar bo iz tega nastalo. To, če je to razprava, če je to Državni zbor – ne vem. Ne vem, mene je sram. Mene je sram, strah se je nabijal pol leta na ljudeh, zdaj se straši, če ne bo en amandma sprejet, bo konec sveta. Mi se pa tukaj že cel teden nekaj norce brijemo in glupiramo. Seje se ne znajo voditi. Ne vem, mogoče bi morali pa to narediti, kar so včasih študentom delali na FDV, mogoče bi rabili eno simulacijo parlamenta dva tri vikenda, da se naučimo delati parlament in parlamentarno delo in da potem začnemo resno delati parlament ali pa mogoče dojamejo, da nas velika večina ni za to. Pa razpustimo, ne vem. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 51. členu pod točko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod točko 2 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Postopkovno? Postopkovno dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, predsednik. Na podlagi 73. člena Poslovnika Državnega zbora zahtevam 30 minutni odmor za posvetovanje v moji poslanski skupini. Hvala lepa.
Najprej opravimo obrazložitev glasu. Je kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS mag. Branko Grims.
Spoštovani! Pravni pojmi, kot so pač vprašanje azilnega šopinga pa potem varne tretje države, so uveljavljeni mednarodni pravni pojmi. Od spoštovanja prava v primeru migrantske krize je odvisna dobesedno prihodnost države. Vsak migrant, ki po nepotrebnem ostane na ozemlju Republike Slovenije, letno stane slovenske davkoplačevalce najmanj 10 tisoč evrov. To je izjava finančnega ministra. Nakopičeni migarnti, tisti, ki jih povsod drugje zavrnejo, v praksi pomenijo izjemno velik strošek, ogrožajo blaginjo in pomenijo trajno varnostno tveganje za Republiko Slovenijo. Z vsem tem se koalicija popolnoma po nepotrebnem neodgovorno poigrava. Vlada je ravno na tej točki, da bi preprečila azilni šoping, pripravila ustrezen amandma, ki je bil sprejet na seji odbora. Ne vem, kdo v največji koalicijski stranki je nasedel skrajnim levičarjem in se odločil za kolektivni harakiri, s tem da so tisto, kar je bilo najboljše v zakonu, črtali iz njega ven. V SDS ne predlagamo nič drugega, kot da se to vrne nazaj, v besedilo, ki ga je pripravila vaša lastna vlada, vaša lastna ministrica, gospe in gospodje, ki ga je tudi ognjevito zagovarjala v tem parlamentu. Sedaj se lahko sami odločate, ali boste bolj zvesti neki ideologiji ali boste bolj podprli svojo lastno vlado, ki se zaveda varnostnega in siceršnjega tveganja, kaj pomeni sedanje stanje za državo Slovenijo. Kajti, ko gre za ideologijo, vas moram opozoriti, da ta seja danes spominja na tisti strip iz Magna Purge, ko eden stoji na dežju pred jamo in ga vsi vabijo naj stopi notri, da je na dežju, da bo zbolel. In tisti pravi, da ne, ne dežuje. Potem ga že vsi prosijo, on še kar vztraja. In dokler ne obupajo in se obrnejo in rečejo, to je pa ideologija. Tako približno zgleda ta razprava, ko opozarjamo, da vsa Evropa zaostruje azilno politiko proti migrantom, da je prvotno besedilo, ki ga je zagovarjala vaša lastna ministrica, edino pravno korketno in skladno z mednarodnim pravom, ker preprečuje azilni šoping, vi pa se temu trdovratno upirate in zahtevate, da gre notri neko besedilo oziroma vztrajate pri besedilu, ki tega vprašanja ne rešuje na ustrezen način. S tem popolnoma po nepotrebnem puščate na dežju oziroma izpostavljate velikemu varnostnemu in materialnemu tveganju celotno državo Slovenijo. Če bi šlo samo za vas, odkrito povedano, najbrž ne bi bilo nikomur žal, ker pa gre za državo Slovenijo, je treba podpreti ta amandma. Od tega je tudi odvisno naše nadaljnje ravnanje. Vsekakor ga bomo v SDS podprli.
Še kakšna obrazložitev? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov gospa Ljudmila Novak.
V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo seveda glasovali za ta amandma, ker menimo, da je izredno pomemben in izraža tudi mnenje pristojne ministrice. Prej smo predlagali, da bi sejo prekinili in jo nadaljevali v ponedeljek. Ker pač se koalicija za to ni odločila, bo Nova Slovenija, če ta amandma ne bo sprejet, zapustila to sejo, ker ne moremo sodelovati v nadaljevanju.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Vsi igramo košarko, nismo pa vsi Peter Vilfan, ki je trenutno odsoten. Toliko sem se pustil podučiti od pravnikov, to, kar je tema, kar obravnavamo, spreminjajo v Avstriji, Nemčiji, Švedski, Danski, to ni vsa Evropa, in še v tem ne gredo tako daleč, kot je to predlagano. To je tako imenovana vsa. Mi bomo seveda glasovali proti, kar je že nazorno Matej pojasnil. Seveda se skozi to obstruiranje diferencira, če hočete, ideološko pozicija znotraj opozicije, kar je bilo nekako pričakovano, ampak kar me v osnovi žalosti, žalosti me, da nimamo v slovenskem parlamentu nekaj novih dobrih prijateljic iz EPP, skandinavskih konservativk, ker se mi zdi, da bi lažje to sejo nekako naprej izpeljali – pa ne mislim zdaj na vas, gospa Ljudmila, da se ne bova narobe razumela. Ampak, očitno nekako ni interesa, da se dobijo neke dodatne informacije, da se resno o tej tematiki odloča. Zdaj mi je šinilo čez glavo, madonca, kaj če bi bila Slovenija v poziciji Anglije, pa Anglija izstopi iz EU, pa je Škotska, pa imate trident. Saj eni, ki malo vedo, vedo, o čem govorim, ostalim pa niti bog ne pomaga, če verjamejo vanj. Odkrito povedano ne vem, če je papež danes tisto rekel, kar je gospod Grims govoril, sem googlal, pa nisem našel. Mogoče je rekel, tisti citat pa v osnovni ni Churchillov, pa še malo je obrnjen, ampak je od enega ameriškega gospoda, ki zastopa podobne pozicije kot SDS, to pa vem, ker mi je čas ostal, ker sem pač prfoks in rad imam pravilno citiranje, Brane pa je magister ameriških študij. Mi bomo glasovali proti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala. V Poslanski skupini SMC tega amandmaja ne bomo podprli, razlog pa smo že med samo razpravo povedali. Namreč, Zakonodajno-pravna služba se je 11. 2. na Odboru za notranje zadeve opredelila tudi do tega člena, torej ne gre za stališče, ki bi ga imela Lilijana Kozlovič, ampak je to mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki pravi: Zastavlja se vprašanje skladnosti določbe z evropskim pravnim okvirom, to je, prvič, s postopkovno direktivo, ki v drugem odstavku 33. člena določa, kdaj se prošnja lahko zavrže kot nedopustna, in tega primera ne predvideva, predvsem pa z vidika skladnosti z Dublinsko uredbo, ki določa merila za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje. Pri tem so merila številna, različna. Eno od meril je tudi država vstopa, ampak to je le eno izmed njih, s tem da uredba v 7. členu jasno določa, da jo mora uporabljati po vrstnem redu, po katerem je naveden v tej uredbi. Uredba je primarna, neposredno učinkuje, noben organ ne sme uporabljati nobene določbe domačega prava, če ta nasprotuje katerikoli določbi uredbe. In še dodatni razlog, zaradi katerega menimo, da ni potrebno, je tudi to, da imamo v četrti alineji tega istega člena določbo, da se lahko pristojni organ zavrže s sklepom. Torej, tudi če se na podlagi meril, določenih v uredbi številka 604/2013-EU, ugotovi, da je za obravnavo prošnje odgovorna druga država članica Evropske unije in pristopnica k uredbi 604/2014-EU. Tudi tega amandmaja ne bomo podprli. Bomo pa podprli amandma koalicije. Hvala.
Postopkovno dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, imam srebrno Vegovo priznanje oziroma kar nagrado, pa te logike ne razumem več. Vodja poslanske skupine je prosila 30 minut, da se posvetujejo in pridejo do sklepa, potem pa članica bere, kako bodo glasovali. To dojemam kot osebno norčevanje, zato prosim, proceduralni predlog, da se mi obe gospe opravičita. Hvala. Pa še nekaj bi povedal, pri 125. členu pa res določenih zadev ne razumem in bomo verjetno pri Združeni levici zahtevali nekaj časa, da si bomo te zadeva malo razjasnili. Hvala.
Postopkovno gospod mag. Grims.
Spoštovani! Predlagam, da se, preden se odredi odmor, vendarle razdeli vsem, zlasti pa poslankam in poslancem SMC, celotno besedilu Dublinske konvencije, kajti če se že nekdo sklicuje nanjo, gospe in gospodje, jo je treba vsaj poznati in brati v celoti, kajti kaj ona pravi, če citiram, "azilant se vrne v državo, v kateri je stopil v Evropsko unijo, v kolikor gre za azilni šoping". To se pravi, v tem primeru bi bila to Grčija. Pa če citiram tisto, kar vas bo morda še bolj zanimalo, "da odločitev o Dublinskem sporazumu, ki ga sprejme katerakoli država članica, bodisi da azilanta zavrne na meji bodisi da ga zavrne v postopku ali ga kasneje izključi zaradi recimo, storjenega kriminala ali česa podobnega, velja", citiram, "za celotno Evropsko unijo". To se pravi, če je nekdo zavrnjen s strani države Avstrije, je to odločitev, ki po Dublinskem sporazumu avtomatično velja za celotno Evropsko unijo. Zato prosim, ne mi naštevati, vsaj toliko znanja pa le imejte, Dublinskega sporazuma kot argument za to, da ne bo ste sprejeli tega, kar je bilo besedilo, ki ga je predlagala ministrica, ker je točno tisto, kar zapolnjuje vrzel, ki izvira iz nespoštovanja Dublinskega sporazuma, ki pa dejansko pravno velja, ampak ga vrle države Evropske unije, žal s trenutno slovensko vlado vred, v tem trenutku ne spoštujejo. Ampak očitno se vsaj Vlada zaveda tega primanjkljaja na pravnem področju in hoče to vrzel zapolniti oziroma je hotela s tistim besedilom, ki je bilo edino skladno in edino povzemalo cilje, ki jih sicer uresničuje Dublinski sporazum. Še enkrat, lepo prosim, ne Dublinskega sporazuma naštevati kot protiargument za to, da tistega besedila ne sprejmete, ker je edino skladno z njim in edino uresničuje cilje Dublinskega sporazuma.
Ni več obrazložitev, tako da prekinjam sejo [[…]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Glasoval bom za ta amandma. Slovenija postaja vse bolj ciljna država za številne migrante, ki želijo dobiti v Evropski uniji ali pa na ozemlju Evropske unije boljše pogoje za delo ali iz kakršnihkoli drugih razlogov prihajajo na naše ozemlje. Soočeni smo tudi s povratnim migrantskim valom in ta amandma nas obvaruje pred povratnim migrantskim valom. Na eni strani imate torej na tehtnici tiste, ki želite, da je na ozemlju Republike Slovenije več tisoče ljudi, ki bo prosilo za azil – izvolite, zavrnite ta amandma –, na drugi strani Nova Slovenija bo ta amandma podprla, kajti tega si ne želimo, predvsem zaradi tega ker nimamo odgovora na vprašanje glede naših ekonomskih zmožnosti, koliko migrantov smo zmožni sprejeti, in tudi, kakšno je varnostno vprašanje, da sprejmemo lahko na tisoče in tisoče ljudi, ki bodo vlagali prošnje za azil. in to ne tisti, ki prihajajo iz Hrvaške, tudi tisti, ki prihajajo iz Avstrije, iz varne države, na ozemlje Republike Slovenije. Iz varne države, gospe in gospodje, iz Avstrije! Ti ljudje bodo v Sloveniji lahko prosili za status azilanta. To jim boste vi omogočili, Nova Slovenija ne.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik! Glede na vsebino, glede na genezo 51. člena Zakona o mednarodni zaščiti, bom ta amandma podprl. To je amandma ministrice mag. Vesne Györkös Žnidar, ki ga je podpisal kolega Jože Tanko obžalujem, gospa ministrica, zaradi vas mi je težko, da so vas vaši politični podporniki zapustili, da so vam obrnili hrbet. Racionalni podporniki smo z vami in če kaj, gospe in gospodje, ta trenutek potrebujemo racio. Ta štala, ki se dogaja tukaj ta večer, to noč kot zadnja točka, kot zadnje dejanje te seje v petek, ne bo dobrih sadov. Pri nas pravijo, petek je slab začetek in bilo bi dobro, da bi se ohladili, da bi šli domov, prišli nazaj v ponedeljek in racionalno odločali. Gospa ministrica, glede na Tuskove izjave bo Nova Slovenija tista, ki vas bo podpirala, če se boste odločili, da ne boste čakali, da bi schengen ponovno zaživel konec leta, ampak, recimo, pred turistično sezono. Mi smo z vami. To naredite in vas bo to tudi politično katapultiralo v Evropski uniji. Poglejte, če ne, sem prej povedal podatke, ki jih je izračunala Gospodarska zbornica. 55 milijonov bo Slovenija izgubila, če samo vsakega desetega Italijana ali vsakega desetega Avstrijca ne bo k nam, če se bo pri nas dogajalo to, kar se dogaja zdaj. Mi bomo postavljali vprašanja in iskali odgovorne za teh 55 milijonov. Dajte, prosim, kolegice in kolegi, čas je, da se vsi skupaj streznimo in da podpremo ta amandma, da podpremo ta amandma in da vsi skupaj gremo potem do konca s tem zakonom. Zdaj ne gre za to, kdo bo koga, gre za to, da Slovenija mora zmagati.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Še bolj sem zmeden, moram priznati. Med tem odmorom, ko ste večina zapustili prostor, sva s kolegom Jernejem in z državnim sekretarjem se pogovarjala in to, kar je potem govoril mladi kolega, je v totalnim nasprotju s tem, kar nama je razlagal državni sekretar. Begunci niso neke vreče krompirja, ki jih bodo kar tako vračali iz omenjenih držav, ki si jih že rekel, po drugi strani se potem zgražate, ta val, ki je šel mimo skoraj neopaženo, razen tistih, ki tam blizu stanujejo, pa ko so koga intervjuval, so rekli, da pa v Sloveniji nočejo obstati. Veste, ne vem, jaz sem v osnovni izobrazbi naravoslovno-matematični tehnik, sicer sem gimnazijo takrat bolj šprical, ampak neke te osnovne logike imam. Evo, to je še en dokaz, da bi verjetno to sejo morali prestaviti in razmisliti, ker to je neko [[…]]Ne vem, ali državni sekretar populistično nabija pa laže ali – ne vem, ne vem, nisem dovolj pameten, hotel bi, da se to prekine. Verjamem svojim ljudem, verjamem pravnikom, s katerimi sem se posvetoval, zato bom glasoval proti. Ampak skozi neka taka pumpanja ne morem drugega reči, ali je parlament parlare prostor, neke resne razprave na osnovi čim boljše triangulacije dejstev, podatkov, nečrkobralskih branj zakonov ali je to ne vem, zgolj nek čisti, bom rekel, infotainment ali prostor zbujanja kulture strahu. Mogoče nekdo, ki hodi na zajtrke na kakšna drugačna in druga diplomatska predstavništva, jaz na ta vabila se ne odzivam, mogoče je od tam to copy-paste. Mogoče je kdo copy-paste iz kakšne knjige, ki so jo po 70 letih zopet izdali.
Postopkovno spet? Obrazložitev glasu v lastnem imenu doktor – ne, magister še zaenkrat Branko Grims.
Hvala. Tale današnja razprava pa napoved zlasti, ki je presenetljiva, da bo vendarle SMC vztrajala pri tem, da glasuje proti besedilu lastne ministrice, je precej po tistem, ko so se spopadli pamet in butalci, pa ni zmagala pamet, zmagali so butalci. Situacija je prav absurdna, da danes v opoziciji, zlasti jaz kot sicer njen trd kritik, branim vašo ministrico pred vami vsemi, to je že res teater absurda. Dajte se malo zamisliti, pa mogoče v tem času, če bo ta polurna pavza, dajte vendar vzeti v roke tisti strip od Magna Purge pa poglejte tistega, ki stoji na dežju, pa trdi, da ne dežuje. To vam z ministrico dopovedujeva. Začenjajo deževati ilegalni migranti in treba se je umakniti lepo na toplo, varno votlino in nehajte se trmati in dajte nehati s to ideologijo. Kajti te cene ne bo plačevala samo vaša stranka, ne bo je plačevala samo koalicija. Tisto, kar je žalostno v tej zgodbi, je, da jo bo plačevala na koncu materialno in varnostno celotna Slovenija. Tega si pa Slovenija ne zasluži. SDS in sam osebno bomo vsekakor podprli ta amandma, da Slovenijo zaščitimo. To je njegov namen.
Postopkovno dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Pred kratkim so izdali integrirano izdajo Butalcev. Jaz jo imam, lahko vam jo posodim. Dobro bi bilo, da si jo vsi preberemo. Moj postopkovni predlog je, da se mag. Grims opraviči butalcem, ker nas po intelektualni kapaciteti in reševanju težav dosti presegajo, zlasti v zadnjem tednu. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Podprl bom ta amandma, predvsem zaradi tega, ker je ta amandma državotvoren in gre v korist vseh Slovencev in Slovenk tako z varnostnega kot finančnega področja, kot seveda tudi z vseh ostalih področjih. Dovolite, da povem, da sem ob tej razpravi in ob tem dogajanju tukaj močno zaskrbljen za državo. Kot kaže ta koalicija, Stranka SMC razpada. Tukaj vodja poslanske skupine želi dogovor o tem, kako bi se odločili o tem amandmaju. Na drugi strani mag. Kozlovič enostavno že pove, kako se bo glasovalo. Na tretji strani ministrica iz te koalicije, iz te kvote koalicije, bom rekel, na nek način podpira amandma SDS oziroma SDS podpira njeno stališče glede tega vprašanja, na drugi strani tako rekoč vladno stališče. Zaradi tega, predsednik, mislim, da vi lahko potegnete državotvorno dejanje sedaj, na večer v petek. Enostavno prekinete to sejo; ne za 30 minut, do ponedeljka! Mislim, da bo to v skladu s poslovnikom in bo neko dejanje, ki vam bo dalo tudi večji ugled v celotni Sloveniji. To lahko vi naredite. Zdaj in takoj.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospa Anja Bah Žibert.
Hvala, predsedujoči. Seveda bom amandma Slovenske demokratske stranke podprla. Podprla ga bom tudi zato, ker je ministrica, ko smo to obravnavali na seji Državnega zbora, skoraj 20 minut razlagala, zakaj je potreben ta tako imenovani amandma k 51. členu, zakaj je koristen in seveda tudi to, da je v skladu z vsemi direktivami in uredbami. Podprla ga bom tudi zato, ker ne sprejmem argumentov, češ da Zakonodajno-pravna služba ima pomisleke oziroma nasprotuje temu oziroma naj ne bi bil v skladu z vsemi dokumenti Slovenije. Dejstvo je, da je ta koalicija že tolikokrat povozila mnenje Zakonodajno-pravne službe, da argumenta, da se amandma ne sprejme, da je to temelj, enostavno ne morem sprejeti. Dejstvo je, da je prišlo do spremembe nekaterih stališč, ki me še bolj skrbijo in me še bolj utrjujejo v tem, da bom ta amandma Slovenske demokratske stranke podprla. Se pa ob tem sprašujem, kaj se dogaja v tej koaliciji, da mora opozicija braniti ministre te koalicije. To pa se mi zdi, da je še dodatni problem, pa že skorajda nevarno za državo. Gre vendarle za ministra za notranje zadeve, ki bi v teh težkih razmerah –, predsednik Državnega zbora je zadnjič govoril o kriznih razmerah, ko je bila neka druga tema in da on nima zaupanja lastne koalicije, potem se res vprašajmo, ali lahko tako še nadaljujemo.
Prekinjam [[…]] Obrazložitev, še ena? Obrazložitev v lastnem imenu mag. Anže Logar.
Hvala. Poglejte, danes smo pred eno zelo pomembno odločitvijo in pred enim zelo nazornim pokazateljem delovanja te vladne koalicije. V Slovenski demokratski stranki vedno podpiramo dobre predloge ministrov. Tudi v tem primeru smo ga podprli, kar se tiče tega člena. Argumenti, ki so bili predstavljeni, in argumenti, ki smo jih tudi mi podali, so dovolj prepričljivi, da bi v nekem normalnem sistemu tudi vladajoča koalicije podprla svojo ministrico. Tako smo bili pa danes priča zgodbi, ko je vodja poslanske skupine povozila predsednika parlamenta, ko je potem Jani Möderndorfer povozil vodjo poslanske skupine, vsi skupaj ste se pa odločili povoziti svojo lastno ministrico. To ni tema, kjer bi koalicijska večina v parlamentu pokazala, da zna glasovati zoper svojega ministra. Tiste teme so drugje. Še bo prišla priložnost za to. V tem ključnem državotvornem vprašanju je pa naloga, da podpremo mnenje ministrice, mnenje strokovne službe in na nek način, da podprete mnenje Slovenske demokratske stranke. Zato bom sam glasoval za ta naš amandma. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Vinko Gorenak.
Ja, hudo mora biti v koaliciji glede na to, kaj se dogaja. Amandma pa je za podpreti, ampak bistvo problema je torej v tem, da gre za amandma ministrice, ki ste ga vi potrdili, gospe in gospodje, na odboru, tudi z našo pomočjo, tudi mi smo glasovali za. En dan kasneje ste si premislili na grožnjo enega od ministrov, gospoda Klemenčiča, in sedaj v situaciji, ko ste torej povozili ne samo svoj lasten amandma, in ga danes mi predlagamo. Predlagamo ga pa – zakaj? Zato ker je treba v razmerah, v kakršnih smo, ko so Avstrijci določili kvoto, ko so Madžari na tem, da bodo imeli referendum, ko so Slovaki povedali, koga bodo vzeli, koga ne bodo vzeli, ko so Poljaki povedali, da ne bodo nobenega vzeli, vi jih pa sprejemate s severa, tiste, ki jih zavračata Nemčija in Avstrija, in tiste z juga, ki prihajajo s Hrvaške. Do kdaj še, gospodje? Do kdaj še mučenje slovenskega naroda? Gre preprosto za to, da s tem amandmajem ne sprejemamo ljudi, ki so že bili v Evropski uniji, ki so imeli tam možnost zaprositi za azil. Samo za to gre. In razumna politika bi to podprla. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev? Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala, spoštovani predsednik, za besedo. Seveda bom sam ta amandma, ki je prav gotovo eden bolj pomembnih za Republiko Slovenijo, podprl. Upam, da se vsi zavedamo danes, da smo v Državnem zboru v nekakšnem gledališču, pa ne v dvorani, ampak na odru. Spoštovane kolegice in kolegi, ko v opoziciji opozarjamo neke stvari, se mogoče lahko državljani na kakšno zadevo nasmehnejo. Spoštovana koalicija, spoštovana Simona, gospod Jurša, gospod Han, predlagal bi, če bo pavza, da greste skupaj v pisarno in se dogovorite, kako naprej. Ker to, kar sedaj počenjate, delate škodo Sloveniji. Gospod Matjaž, gospod Jurša, gospa Simona, dajte se zamisliti, kaj počenjate. Verjetno vam je že dolg ta teden, današnji petek. Gospod Matjaž, jaz bom glasoval za ta amandma, ki je pomemben za Slovenijo. Predlagam pa tudi, da se ob pavzi skupaj dobite vi, gospod Jurša pa gospa Simona in se pogovorite, kako naprej v tej državi. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Poglejte, vlado v državi vodi največja vladna koalicijska skupina. Oziroma največja vladna stranka. In če v tej največji vladni stranki vlada nesoglasje, znotraj, in če vlada nesoglasje z vladnimi koalicijskimi ministri, potem se je res treba vprašati za prihodnost tako vlade in seveda za dobro Republike Slovenije. A vam kaj pomeni, da ostale koalicijske vladne stranke Desusa in SD, sploh ne razpravljajo o tej temi? Ker niste usklajeni, pa ne veste, kakšen je vaš kompas. To je zelo zaskrbljujoče. Ja, izrazite ostale poslanske skupine svoje stališče. Izrazite ga, no! Da bomo videli, kakšna je koalicijska usklajenost te vlade in kakšna je vaša skupna odgovornost. Ne pa glavo v pesek. Takrat ko se vlada, je treba odločati in odločati je treba pogumno, konstruktivno in v dobro slovenskega naroda. Tega se morate zavedati. In delajte to !
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma, ki smo ga predlagali, bom podprl. Zdi se mi smiseln; ob vseh teh opozorilih, ki so bila izrečena. Podprl ga bom pa še iz enega razloga. Če je res, da je soavtor ali kreator te rešitve, ki je zdaj sprejeta in tega, kar se sedaj predlaga, gospod Klemenčič, potem moram pa že iz previdnostnih razlogov glasovati proti. Kajti gospod Klemenčič je, dokazano, med vsemi v tej dvorani daleč najbolj priznan kršitelj zakonov in ustave in zdaj, če je to njegova izvedba, tudi mednarodnih aktov [[…]]Ne poznam ministra, ki bi v toliko primerih imel tolikokrat napačno mnenje; pa naj bo to v funkciji KPK, naj bo to v funkciji sedaj ministra, naj bo to v ne vem kateri funkciji. Skratka, to je razlog, da zagotovo tega predloga ne bom podprl – da te rešitve, ki ste jo sprejeli, ne podpiram, bom pa podprl amandma, ki pravzaprav to nevarnost odpravlja. To je edini amandma, ki to nevarnost odpravlja. Zagotovo se mi zdi smiselno, da podpremo rešitev, ki je bila prvotno podprta, sprejeta in ki jo je navsezadnje zagovarjala in predlagala tudi Vlada. To je pač edino, kar je evidentno iz tega postopka. Iz te dihotomije, teh razprtij med vlado in vladno koalicijo, med posameznimi ministri v vladi, pač država ne more iziti kot nek verodostojen, kredibilen partner in tudi ne more doseči tega rezultata. Zato je varnostno, da ta amandma podpremo.
Torej prekinjam sejo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Matej T. Vatovec.
Hvala. Ta amandma je seveda točno tak, kot je bil prvotni, ki ga je predlagala koalicija. Seveda se z njim ne moremo strinjati. V prvi vrsti vpeljuje nazaj v ta dopolnjen predlog zakona to, da se lahko zavrne prošnjo nekomu, ki je prišel z ozemlja druge države članice Evropske unije. Poglejte, to je popolnoma v nasprotju s prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, ki je jasno že večkrat razsodilo, da države, kakršni sta Grčija in Italija, ne moreta šteti kot varni državi in je po svoje nezakonito jih vračati v razmere, kjer bi bilo potencialno ogroženo njihovo preživetje. Tako amandmaja, ki ga predlaga Poslanska skupina SDS, sam ne bom podprl predvsem zaradi tega, ker naredi korak nazaj; skratka, vrača se na tisto kar smo na srečo uspeli že odpraviti v torek. Je pa res, da ni bistveno različen po logiki razmišljanja od tistega, kar je predlagala koalicija oziroma predvsem Stranka modernega centra. Ker je že ta zakon prežet s podobnimi kršitvami, bom glasoval proti temu amandmaju. Opozarjam pa na to, kako zelo blizu je logika tako SDS kot SMC.
Obrazložitev glasu v lasnem imenu? Gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kar zadeva 51. člen – berem razlago, ki se nanaša na amandma koalicije. Torej besedilo 51. člena, prošnjo za mednarodno zaščito lahko pristojni organ s sklepom zavrže, pomeni, da bo imel pristojni organ omejeno diskrecijo. Slednja bo v korist prosilca, saj bo omogočala, da se bo konkretna prošnja lahko vselej tudi vsebinsko obravnavala. To velja tudi za tole, se pravi, prošnja za mednarodno zaščito je lahko nedopustna in jo pristojni organ s sklepom zavrže, če je glede na okoliščine njegovega vstopa jasno, da je prosilec v Republiko Slovenijo vstopil iz države, ki je država članica Evropske unije. To pomeni, da bo ta, ki se nahaja v takem položaju, diskrecijsko obravnavan, ne pomeni, da bo zavrnjen avtomatično. Torej se lahko ugotovi za njega, da ima pravico – najprej je zagotovljena njegova pravica biti obravnavan in v drugo ima možnost tudi, da bo potem njegova pravica ugotovljena kot legitimna in tudi upoštevana. To je na podlagi razlage, ki [[izklop mikrofona]]
Prosim, čas. Torej prekinjam sejo, ki jo bomo nadaljevali ob 23.15.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Domnevam, da želite povedati. Prosim. Besedo ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, predsednik. Mi smo v poslanski skupini opravili še zadnji intenzivni krog pogovorov pred celotnim glasovanjem, torej ne samo glasovanjem okoli tega člena, ampak vseh ostalih in tudi glede končne podpore zakona. Lahko že na tej točki povem, da bomo zakon seveda podprli, da je to eden od zelo pomembnih državotvornih zakonov v tem danem trenutku in tudi v bodoče. Lahko povem tudi to, da je bistveno, da potrjujemo oziroma sprejemajmo zakon, ki je utemeljen na spoštovanju človekovih pravic in na mednarodnem pravnem redu. Hkrati bi pa tudi, ker so bili neki pomisleki oziroma dvomi o tem, ali ležim ali stojim, tukaj zdaj vam nazorno pokazala, da sem še kako krepko na obeh nogah trdno pred vami. Hvala lepa.
Postopkovno dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lahko povem, da smo tudi v Združeni levici razrešili dilemo 125. člena. Rad pa bi pred glasovanjem opozoril na eno dejstvo in bi rad, da v bodoče v Državnem zboru debatiramo brez manipulacij. Politiki seveda radi malo pretiravamo, eni so boljši retoriki, drugi slabši. V bistvu bi se rad opravičil, upam, da to ne bo blasfemija mojemu soimenjaku papežu, ker smo ga zlorabili tukaj. Govorimo lahko o arabski invaziji, to je dejstvo. To je res rekel papež Frančišek, ampak se tudi že tukaj [[…]]Potem je nadaljevanje, celo Nova TV se drži nekih standardov novinarskih, ampak nadaljevanje gre naprej. Papež se je vprašal, koliko invazij Evropa pozna skozi svojo zgodovino. Ne bom prevajal direktno, ker je treba prevesti v kontekstu, ampak vedno je znala poiskati samo sebe in se premakniti v smeri ter se obogatiti in oploditi z izmenjavo med kulturami. To je rekel papež Frančišek! Se mu opravičujem. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 51. členu pod točko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod točko 2, brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 45. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju poslanskih [[…]] Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tako kot sem že prej povedal, napovedujemo obstrukcijo seje Državnega zbora. Želim vam prijeten večer in uspešno delo. Hvala lepa.
Gospa Ljudmila Novak, tudi postopkovno za isto?
Kot smo predhodno napovedali, Nova Slovenija zapušča to sejo. Glede na to, da tako pomemben amandma ni bil sprejet, ne želimo sodelovati pri nadaljnjem sprejemanju tega zakona. Sejo zapuščamo.
Odločamo še o amandmaju Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 51. členu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo dajem 70. člen in amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD in amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Besedo ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Glede na vsa znižanja standardov in jamstev za prosilce, ki so se zgodila skozi ta zakon, je v bistvu amandma, ki ga predlaga koalicija k 70. členu, še korak dalje in s tem je seveda tudi povezan amandma Združene levice. Mi smo že takrat, v torek in že prej bili zgroženi nad tem, da se ukinja tako suspenzivnost kot tudi možnost pritožbe na Vrhovno sodišče. Koalicijski amandma sicer suspenzivnost na nek način z neko mero razuma ukinja, ukinja pa ga samo pri eni točki od štirih naštetih v 51. členu. Direktiva, ki jo implementiramo oziroma ki se implementira s tem zakonom, je jasna tudi glede tega in je tudi v tej točki pravzaprav nerazumljivo, zakaj takšno trmoglavljenje, kar se tiče tega instituta. V 46. členu te direktive je jasno določeno, da morajo države članice prosilcem dovoliti, da ostanejo na njihovem ozemlju do izteka roka, v katerem lahko uveljavljajo svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, če so tako pravico v tem roku uveljavljali, pa do zaključka postopka s pravnim sredstvom. Mi smo zdaj tu v situaciji, ko seveda ta suspenzivnost velja zgolj za eno od omenjenih točk, pri prvi, drugi in četrti pa bo še vedno obstajala. Skratka, ljudje, ki bodo prosili za azil, če bo sprejet tak sklep, bodo preprosto bili izgnani iz države, še preden se bodo lahko pritožili. Gre spet za še eno od kršitev tega, kar so mednarodni akti in tudi ta direktiva sama. Skratka, ponovno poudarjam, s tem zakonom implementiramo direktivo na tak način, da jo v več točkah tudi kršimo. Enako velja za določbo, ki jo črtate, se pravi, da je možna pritožba na Vrhovno sodišče, kar je seveda popolnoma nedopustno, v tej situaciji ostane prosilcu za azil zgolj izredno pravno sredstvo, ki mu pravimo revizija in je v bistvu to nek mehanizem, ki je popolnoma nevsebinski. Ne gre za vsebinsko odločanje, ampak zgolj postopkovni, tako da je še toliko bolj problematičen, kar se tega tiče. Tu je na nek način nerazumljivo, zakaj to vztrajanje in to je tudi, zakaj je ves ta proceduralni zaplet se zgodil na tej seji, ker dejansko gre za zakon, ki je pomemben, zakon, ki odloča o življenjih tistih, ki pač so se odločili, da bodo prišli v Evropo, in na tak način, bi rekel, omejevanja razprave in tudi tak način zaostrovanja je popolnoma nedopusten, kar se tega tiče. Skratka, amandma, ki ga mi predlagamo, skuša vsaj to osnovno pravno sredstvo zagotoviti, se pravi, možnost pritožbe na Vrhovno sodišče. Videli smo tudi, da večini pritožb, ki je šla na Vrhovno sodišče, je bila kasneje ugodeno; se pravi v veliko primerih se v tem postopku zgodijo kršitve, sedaj pa se to sredstvo za pravno varstvo ukinja. Ravno tako suspenzivnost je v nasprotju z mednarodnim pravom, je v nasprotju z direktivo in bi morala ostati pri vseh štirih točkah v veljavi v zakonu, ne pa, da se jo briše zgolj pri eni. Tako ne moram drugega kot izraziti svoje globoko razočaranje, kar se tega tiče.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima doktor Franc Trček.
Hvala za besedo. Zadnjič se danes oglašam. Kolega je obrazložil, v bistvu se oglašam zato, da bi se najprej zahvalil osebi iz koalicije, ki mi je posredovala ta izvirni citat, ker se ne maram kititi s tujim perjem. Sočasno bi pa izrazil zahvalo vsem, ki so nam pri teh naših stališčih, ki jih je predstavljal v glavnem tovariš Matej, pomagali – cela vrsta pravnih ekspertov, ki se na to tematiko spoznajo. Ko smo prvič se začeli ukvarjati resno s to tematiko lani – kdaj je bilo, konec avgusta –, sem, recimo, rekel, mi premalo vemo o tem, so ljudje v Sloveniji, so civilnodružbene organizacije, posamezniki kot gospod Krivic in tako naprej, dajmo se obrniti na njih. V Združeni levici se seveda redno obračamo na te ljudi; upam in se jim tukaj zahvaljujem. Upam pa, da bomo v Državnem zboru imeli tudi neko resno razpravo o četrti veji oblasti, glede v kakšnem stanju so nam mediji, to je o civilni družbi, in da se bomo resno lotili tudi financiranja civilnodružbenih organizacij, pa ne na način, kot ga sedaj poskušajo odsotni peljati pa nakazati. To je to, hvala za nocoj in upam, da se taka seja, kot je bila 16., ne bo več ponovila.
Želi še kdo razpravljati? Če ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 70. členu pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 70. členu pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 3, proti 45. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. V razpravo dajem 125. člen in amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 125. členu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Matej T. Vatovec.
Hvala. Danes smo vsi poslanci prejeli dopis organizacij Amnesty International Slovenija, Društvo Humanitas, Društvo OVCA, Mirovni inštitut, Pravno-informacijski center nevladnih organizacij, Slovenska filantropija. To je prišlo danes popoldan malo za amandmaji, ki jih je vložila koalicija pa tudi SDS. Sicer nekoliko proti večeru, tako da ni še dobilo EPA številke in je pač ne bo pravočasno, ker bo ta zakon, njegova obravnava zaključena danes. Mislim pa, da je zelo pomenljivo to, kar so tu notri zapisali. Lahko bi sicer zahtevali, da se pač to gradivo razdeli pred odločanjem, ampak bom kar sam prebral tisto, kar so glavne točke, na katere opozarjajo te organizacije, ki ne nazadnje vsakodnevno že vrsto let delujejo s prosilci za azil, delujejo z azilanti, begunci in tako naprej. Ena točka: "V nevladnih organizacijah pozivamo, da v Zakonu o mednarodni zaščiti ohranite suspenzivnost tožbe in s tem v tej točki ne kršite prava človekovih pravic. Ponovno bi radi opozorili, da bi bilo sprejetje amandmaja, ki ga je danes 3. 3. predlagala SDS in ki določa, da se prošnja prosilca, ki je v Slovenijo vstopil iz države EU, zavrže, v nasprotju s pravom EU. Prav tako vas pozivamo, da ohranite trenutno besedilo predloga zakona, ki izključuje uporabo koncepta varnih tretjih držav. Tako vas pozivamo, da iz zakona izpustite določila in uporabo varnih držav in se na ta način izognete kršitvi prepovedi diskriminacije in nevarnosti kršitve prepovedi načela non reformed. Seveda še tri strani besedila, ki jasno kažejo na to, kje v tem predlogu zakona se bodo zgodile kršitve človekovih pravic, kje bodo kršene pravice prosilcev za azil, beguncev, in danes se koalicija zavestno odloča o tem, da bo tak zakon potrdila, ta zakon pa, smo slišali že večkrat, stoji pred tem oziroma mu grozi to, da bo šel na ustavno presojo na Ustavno sodišče, da bo šel na sodišče Evropske unije in tudi Evropsko sodišče za človekove pravice. To, na kar želimo opozoriti v Združeni levici, ki imamo posluh za to, kar pravijo nevladniki, ki delajo s temi ljudi, je to, da se nam obeta morebitna zgodba, kot smo jo imeli z izbrisanimi, vendar tokrat v neki verziji 2.0; skratka na višji ravni, evropski ravni, in mislim, da bodo tudi posledice za Slovenijo lahko tudi hude, kar se tega tiče. Zaradi tega bomo v Združeni levici glasovali proti temu zakonu, zato ker je to zakon, ki gre proti nečemu, kar je ne nazadnje tudi eno od splošnih načel vaše koalicije, in to je spoštovanje pravnega reda, najsibo to slovenski pravni red ali pa evropski oziroma mednarodni.
Še kakšna obrazložitev? [[Ne.]] Potem glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda in tudi 16. sejo Državnega zbora. Članice in člane Odbora za zadeve Evropske unije obveščam, da je današnje nadaljevanje 75. seje odbora odpovedano. O novem terminu seje boste obveščeni.