Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo z 20. izredno sejo Državnega zbora. Obveščen sem [[...]]Proceduralno? Že takoj na začetku. Mag. Dejan Židan.
Hvala, spoštovani predsednik! Imam kar resen proceduralni predlog. Moram vam povedati, da s tem nenačrtovanim sklicem izrednih sej – ob tem, da urniki, ki jih na kolegijih sprejemate, ne držijo – nam, predsednikom odborov, povzročate nemogoče vodenje odborov. Na nek način to razumem kot podcenjevanje poslank in poslancev in povzročanje nepotrebnih stroškov. Preklicujemo vabila. Veliko administracije se pripravlja – tudi Odboru za kmetijstvo se kar naprej dogaja, da nismo več prepričani, ali bomo lahko svoje seje sploh normalno peljali naprej. Vas, spoštovani predsednik, prosim, da spoštujete poslanke in poslance, in nam vsaj do konca leta povejte, kdaj karkoli načrtujete, da bomo lahko poslanci in poslanke svoje delo prilagodili Državnemu zboru. To je zelo resno vprašanje. Vsaj tisti, ki delo v parlamentu jemljemo zelo resno, želimo delati tudi na sistematičen način, ne pa da zjutraj ne veš, kaj se bo dogajalo zvečer. Hvala.
Hvala, kolega Židan. Saj ni čisto tako, da zjutraj ne veš, kaj se bo delalo zvečer. Izredno sejo sem moral sklicati zaradi zahteve več kot 25 poslank in poslancev. Veste, da sem po poslovniku to dolžan storiti. Na Kolegiju smo se dogovorili za datum sklica in jasno je, situacija je takšna, da je treba v Državnem zboru zelo veliko delati. To najbrž vsi razumemo, in do konca leta bo treba še kar stisniti zobe. Vaš odbor, kolega Židan, pa mislim, da je prestavljen na 15. uro danes in da ne bo kaj hujšega. Dobro. Nadaljujemo z 20. izredno sejo Državnega zbora. Obveščen sem, da se danes seje ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: Saša Kos, mag. Melita Župevc, Borut Ambrožič, Alenka Pavlič do 12. ure, Janko Veber do 12. ure in mag. Lejla Hercegovac do 10.30. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Smo pri predstavitvi stališč poslanskih skupin. Besedo ima poslanska skupina Pozitivna Slovenija, v njenem imenu gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice in kolegi! Samo vprašanje časa je bilo, kdaj bo zakon s tem naslovom in približno podobno vsebino prišel v poslanske klopi, zato ni nikakršno presenečenje – je pa oktroirana nujnost. V Pozitivni Sloveniji smo davek na dodano vrednost in njegovo uporabo poudarjali že pred več kot letom dni v programu, ki smo ga takrat sestavljali. Posebej resno pa še ob razpravah, ob sprejemanju oziroma zavračanju zakona o uravnoteženju javnih financ. Podobno so takrat pobude za višjo stopnjo davka na dodano vrednost prihajale, samo da spomnim, tudi od vladnega Fiskalnega sveta – takrat je še obstajal –, Banke Slovenije, Gospodarske zbornice Slovenije in mnogih drugih uglednih strokovnjakov. Vlada je žal zgolj izjavila, da je dvig splošne stopnje davka na dodano vrednost, citiram: "Zadnja rezerva, če pač z drugimi ukrepi ne bo mogoče uravnotežiti javnih financ." Pospremljena z izjavo o nemoralnosti, izza te govornice, je takrat še zadnja rezerva romala v znameniti 198. člen ZUJF. Da spomnim; ta govori o uporabi splošne stopnje v letih 2014 in 2015, če bi presežni primanjkljaj ušel izpod nadzora. Povečano stopnjo, največ za 3 odstotne točke, pa bi neposredno določila vlada. Tej nenavadni, če se dobro spomnite, nočni domislici, čas ni prizanesel. S premalo dolžne pozornosti se je takrat bralo skrito previdnost Umar, ki je že takrat zapisal, citiram: "Da so namreč modelske ocene v sedanjih razmerah nezanesljive oziroma dajejo zelo razpršene rezultate." Zato je prav, da danes Umar beremo ponovno. Zdi se mi, da se v julijski publikaciji, Ekonomski izzivi 2012 – analiza fiskalnih gibanj in politik –, izreče tudi ugotovitev, da je ne glede na to, ali gre za hitro ali počasnejšo konsolidacijo, smiselno kombinirati ukrepe znižanja izdatkov z ukrepom povišanja posrednih davkov. Posredni davki in med njimi tudi ključni davek, to je davek na dodano vrednost, imajo namreč v primerjavi z drugimi davčnimi viri relativno manjše negativne učinke na gospodarsko rast. V principu gre v tej državi prav za slednje, kar sem nazadnje rekel, gre za gospodarsko rast. Da ne bo pomote, v Pozitivni Sloveniji smo govorili in govorimo o uporabi, o zvišanju, o preudarnem zvišanju splošne stopnje davka na dodano vrednost in ne o znižanju stopnje, ki zadeva potrošnjo tistega blaga in storitev, ki so izpostavljeni socialni presoji, javnemu interesu, povečanju dostopnosti, zmanjšanju deficitarnosti. Razlika je očitna. Ne trdimo, da je v tem predlogu prav vse mimo, a z dobrimi izkušnjami in znanji bi bilo bolje, če bi se hkrati vključili v javno posvetovanje o pregledu znižanih stopenj davka na dodano vrednost, ki ga je prav v tem trenutku začela Evropska komisija. Ta želi zbrati mnenja državljanov, podjetij, posameznikov, drugih zainteresiranih strani o področjih, na katerih je potreben pregled znižanih stopenj davka na dodano vrednost. Komisija v tej fazi ne predlaga nobene odprave obstoječe znižane stopnje ali celo predloga za novo znižano stopnjo DDV. Dva na videz ločena predloga povezujeta dve skupni točki: isti je mračni davčni predmet poželenja, to so znižane stopnje davka na dodano vrednost, in datum prejema v Državni zbor, to je 8. oktober 2012. Pomenljivo, na isti dan. Razlika v vsebini pa je očitna. Razlog za uporabo zvišanja ali znižanja nižje stopnje DDV je lahko socialen ali političen. Ne brez razloga. Zaradi selektivnosti, ki jo ta zakon vsebuje, se nam zdi, da je v ozadju sprememb, ki so pred nami, predvsem politično plimovanje, pa tudi kratkoročna proračunska nuja. Dejstvo, s katerim se iz dneva v dan bolj soočamo, je kruto: obseg primanjkljaja je večji in bo večji, kot smo pričakovali. Zvišanja davkov – to je tudi predlog, ki nam ga v tem paketu ponuja Vlada – ni več mogoče spregledati. To je dejstvo. Drugačno dejstvo, kot smo govorili pred pol leta, ko smo sprejemali ZUJF. To opravilo je treba opraviti resno, strokovno in odgovorno. Vladi in koaliciji: ohranite naslov zakona in popravite, spremenite njegovo vsebino – v tem primeru, ne kriznemu davku, o katerem govorite, dovolj je normalen davek z malenkostno povišano splošno stopnjo. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Danes nadaljujemo razpravo o predlogu Vlade, da se spremeni Zakon o davku na dodano vrednost tako, da se določene storitve obdavčujejo s splošno 20 % stopnjo. To se nanaša predvsem na tiste storitve in blago, ki so danes obdavčene z nižjo stopnjo, med njimi sta hrana za živali, tisk, govorimo o cvetličarstvu, komunalnih storitvah, frizerskih storitvah in tako naprej. Z zornega kota davka na dodano vrednost in strokovnega zornega kota je za davek na dodano vrednost najbolj pomemben ali pa najbolj strokoven tisti davek, ki ima čim manj stopenj, po možnosti samo eno stopnjo. S tem se prepreči, da bi različne davčne stopnje vplivale na tržni položaj posameznega gospodarskega subjekta. To z drugimi besedami pomeni – predvsem če gre za zamenljive proizvode oziroma izdelke oziroma zamenljive storitve –, da z davkom na dodano vrednost lahko vplivamo na to, da bodo nekateri izdelovalci oziroma tisti, ki nudijo storitve, zaradi različnih stopenj imeli tudi različen, lahko tudi boljši, položaj na trgu. S tega zornega kota je ena davčna stopnja tista, ki najmanj izkrivlja oziroma ki ne izkrivlja konkurence na trgu. To je vsekakor ena izmed značilnosti davka na dodano vrednost. Tu moramo povedati, da se države Evropske unije tega pravila niso držale oziroma samo nekatere. Zelo malo je takih, ki imajo samo eno davčno stopnjo. Mislim, da je to še vedno Danska, kjer obdavčujejo vse blago in vse storitve z eno davčno stopnjo. Po drugi strani je davek na dodano vrednost za vse proračune Evropske unije in tudi našega, davek, ki veliko prinese in ki dejansko obdavči – lahko rečemo nekoliko simbolično – vsak naš korak in zaradi tega je tudi vsak naš korak obdavčen. Ker ta davek pomeni pomemben vir proračuna – če pogledamo naše javnofinančno stanje, potem lahko ugotovimo, da smo predvsem v letu 2009 pridobili zelo velik primanjkljaj, ki ga je treba zdaj reševati oziroma ga zmanjševati tako, da se povečujejo tudi določeni davki. Med drugimi je predlog tudi, da se poveča davek na določene storitve oziroma določene izdelke. Ta davek pa je po drugi strani tudi regresiven. Z drugimi besedami to pomeni, da – glede na svoje dohodke, ki jih ljudje dobijo – več plačajo tisti, ki imajo nižje dohodke, kot tisti, ki imajo večje dohodke. To pomeni, da je vsak njihov dohodek obdavčen in v relativnem smislu to dejansko pomeni to. Tudi v obrazložitvi tega predloga zakona je napisano, da nižja stopnja pomeni posredno subvencijo za zamenljivo blago, predvsem če gre za zamenljivo blago. Zato je Evropska komisija v vseh direktivah, ki jih je glede davka na dodano vrednost sprejela, zelo premišljeno strukturirala posamezne skupine proizvodov oziroma izdelkov, ki so lahko obdavčeni po nižji stopnji. Tu lahko govorimo o tem, da se določena vrsta hrane uporablja tako za živali kot za ljudi. V tem primeru je potrebnih ogromno administrativnih naporov, ogromno administracije zato, da se iz strokovnega vidika ugotovi, katera hrana je obdavčena po eni stopnji oziroma katera po drugi stopnji. Tudi sedanji predlog Vlade pomeni dodatne administrativne napore. Pomeni pa tudi vedno, kadar se zvišuje davek na dodano vrednost, določen šok za proizvajalce oziroma ponudnike teh storitev, za katere je predlagano, da se ta davek povečuje. Tu mislim na trenutno likvidnostno vprašanje – zato je treba te predloge proučiti tudi s tega zornega kota. V nadaljnji razpravi oziroma v nadaljnjem postopku bi bilo treba pri povečevanju določenih storitev oziroma izdelkov proučiti, kakšen je socialni vpliv, kakšen je administrativno-tehnični vidik oziroma kakšne bodo administrativne, tehnične posledice, kakšen vpliv bo na likvidnost, kakšen vpliv bo na izkrivljanje konkurence. Moram še enkrat poudariti, da je Evropska komisija izdelki in storitve premišljeno uvrstila v posamezne razrede oziroma tiste razrede, ki so lahko obdavčeni po nižji stopnji. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je ta predlog zakona primeren za nadaljnji postopek. Vsekakor pa je treba – kot sem že omenil – proučiti širše vidike na celotno gospodarstvo, na socialo, na finance in tudi na izkrivljanje konkurence. Hvala lepa.
V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
Dobro jutro! Že ko smo sprejemali prve ukrepe te vlade za javnofinančno konsolidacijo, smo opozarjali na to, da mora biti ta postopnejša in na drugi strani, da moramo okrepiti proračunske vire z novimi davčnimi prihodki. V mislih smo imeli predvsem takšne davčne obremenitve, ki imajo najširšo možno osnovo, zato da je individualna obremenitev posledično čim manjša, in na drugi strani premoženjske davke ali davke, ki obremenjujejo nezaželena družbena ravnanja, kot so denimo okoljski davki. Vlada je pripravila novelo zakona o davku na dodano vrednost, za katero ocenjujemo, da ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Naj spomnim, da je vlada Boruta Pahorja v prejšnjem mandatu za nekatere od skupin izdelkov in storitev določila nižjo stopnjo davka na dodano vrednost. To je bil takrat poseben, specifičen protikrizni ukrep, s katerim smo do danes omogočili preživetje prenekaterega majhnega družinskega podjetja, prenekaterega samozaposlenega v dejavnostih, kot so frizerske storitve, čiščenje gospodinjstev ali denimo cvetličarstvo. To je bil protikrizni ukrep, ki je zmanjšal izhodiščne obremenitve, zmanjšal pritisk na dvig cen na končne potrošnike in tem dejavnostim, družinskim podjetjem in posameznikom, omogočil preživetje. Še več, s takšno obravnavo nekaterih specifičnih storitev, za katere velja, da so zelo dojemljive za prehod v sivo ekonomijo, smo prepričani, da smo tudi ohranili ali celo povečali zajem teh storitev v uradnem črnem delu naše ekonomije. Frizerske storitve – 10 tisoč je frizerjev. Cvetličarji – v tej panogi je v Sloveniji zaposlenih 5 tisoč ljudi, pretežno samozaposlenih ali majhnih družinskih podjetij. Čistilci in čistilke. Vse to so dejavnosti, ki lahko hitro postanejo del sive ekonomije, ko izdaja računa preprosto ne bo več potrebna. Rekli boste, da pri davku na dodano vrednost ni problema – značilnost davka je, da ga plača končni potrošnik, končni kupec. In boste rekli, da saj bo frizer, da bo čistilka in denimo cvetličarka prenesla povečano breme davka na končnega potrošnika z dvigom cene. Opozarjam vas na precej jasne in alarmantne podatke iz nekaterih izmed teh panog. Samo v cvetličarstvu se je obseg nakupa posameznega kupca v zadnjih štirih letih zaradi krize zmanjšal za 40 %. Ko gremo v cvetličarno, kot posamezni kupec, kupimo za 40 % manj kot prej. Zato rezerve, ki bi pomenila, da se bodo lahko ti posamezniki in ta družinska podjetja prilagodila novim razmeram, ni. Zato predlagamo, da v tem delu vlada premisli o ustreznejših rešitvah širšega davčnega zajema, širše davčne osnove, ki bo manj obremenila posamezna družinska podjetja in samozaposlene. Ne nazadnje bo to – glede na to, da so to vse skupine storitev in izdelkov, za katere v sosednjih državah velja nižja stopnja davka na dodano vrednost – pomenilo, da se bodo te storitve v Sloveniji, primerjalno gledano, podražile in te dejavnosti bodo izgubile konkurenčnost v primerjavi s svojo konkurenco iz sosednjih držav. Še posebej zaskrbljujoča je vladna namera, da poveča stopnjo davka na dodano vrednost za tisk. Slovenija je zaradi svoje majhnosti, zaradi čudovitih, a zgolj 2 milijonov ljudi, že tako ali tako v specifičnem položaju, kjer visokih naklad ni in morajo tiskani časopisi, s sorazmerno majhnimi nakladami – primerjalno gledano s sosednjimi državami –, vzdržati cenovno tekmo. Razvoj demokracije je tesno povezan z razvojem tiska. Šele tiskana beseda, kritična misel je ustvarila pogoje za rast širše ozaveščenosti, razvoj kritične misli in s tem predpogojev za širšo demokratično participacijo ljudstva. V tem trenutku se slovenski časniki nahajajo vsak zase v izjemno občutljivem trenutku. Tudi če tega ukrepa ne bi bilo, je njihova usoda negotova. Vsak od njih se nahaja v svoji specifični tranziciji. Vsak od njih je soočen z izzivom, kako, glede na nove navade ljudi, opraviti svoje prilagoditve in se prilagoditi potrebam novega časa, povezanega z novimi tehnologijami, spreminjanjem bralnih navad in podobno. A to ne pomeni, da jih ne potrebujemo – nasprotno! Socialni demokrati smo zagovorniki vključujoče se družbe, družbe, kjer lahko vsak posameznik razmišlja kritično, kjer vsak posameznik in vsaka posameznica sodeluje v procesih, ki zahtevajo družbeno upravljanje. Želimo si vključujoče države, odprte družbe, in predpogoj takšne države je, ne le informiranost kot golo navajanje dejstev, pač pa tudi različnost te interpretacije naše družbene realnosti, različnost stališč in mnenj, s katerimi nam vsak dan postrežejo slovenski časniki. Ne moremo pritrditi nameram, da z dodatnimi obremenitvami te panoge, ki že danes posluje na meji rentabilnosti, povzročimo propad izdajateljev na dolgi poti do tega, da nekateri očitno dosežejo tisto, kar želijo. Oprostite mi zaradi skrajnosti besed – ampak butast, nerazgledan, neinformiran, nerazmišljujoč in zato nekritičen narod. Sprašujem se, če je komu morda takšna slika v interesu. Socialni demokraciji kot zagovorniku demokratične in odprte družbe nikakor ne. Gre za nesistemski poseg v sistem davka na dodano vrednost, na kar opozarjajo tudi pomembne institucije, med njimi Banka Slovenije, ki bo tako kot nekateri drugi ukrepi, s katerimi smo se seznanjali na včerajšnji seji, pomenil povečanje sive ekonomije. Vesel sem, da je mnenje o teh spremembah v Državnem zboru širše kot samo mnenje opozicije. Želimo si, da skupaj ugotovimo, da ti ukrepi za današnji čas niso primerni, da ne vodijo do želenega cilja in da bodo zmanjšali možnosti za to, da kot narod razmišljujočih ljudi najdemo učinkovite poti za pot iz krize, za rast konkurenčnosti, za rast ustvarjalnosti in inovativnosti, za rast misli. Socialni demokrati predlagamo, da ta predlog zakona zavrnemo.
Še v imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospod Bojan Starman.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Poslanci tega sklica nimamo sreče, ker moramo sprejemati toliko zakonov, ki poslabšujejo položaj naših volivcev. Tudi to je eden od zakonov, ki naj bi podražil nekatere storitve oziroma nekatere izdelke. To ni lepo. Kakršenkoli predlog je, ne bomo ga potrdili ravno z veseljem. V Državljanski listi bomo, če ne bomo našli kakšnega boljšega načina za izpolnitev naših proračunskih zahtev, v končni fazi ta zakon oziroma to spremembo zakona, spremembo v teh specifičnih skupinah, podprli. Zavedamo se, da je verjetno ta omenjen izračun 70 milijonov, ki naj bi ga predlog prinesel, vprašljiv. Mislim, da bo stvar delovala v komunalnih storitvah, ker vemo, da ne gre drugače, kot da se davek obračuna in nakaže, in mogoče tudi pri časopisih, kjer tudi drugače ne gre. Povsod drugje bo pa – kot nam je znano in sigurno se bo to zgodilo – ta izplen, ki je izračunan, bistveno manjši zaradi tega povečanja in ne bo prinesel 70 milijonov evrov. V Državljanski listi bomo veseli, če se bo našla kakšna druga varianta. Imeli smo različna razmišljanja. Eno je bilo tudi, da bi – kot so že nekateri predhodniki povedali – na nek način le šli na enoten dvig DDV in se s tem izognili razpravi o tem, katere stvari so bolj nujne za nas in katere so manj nujne za nas. Na nek način bi se stvar poenostavila, kljub temu da bi to bistveno bolj vplivalo na več slojev prebivalstva, tako rekoč na vse – kot je nekdo rekel –, na vsakem koraku. Če bi splošno stopnjo DDV dvignili za eno odstotno točko, vemo, da je planiranih prihodkov za leto 2013 iz naslova DDV 3 milijarde 63 tisoč in da bi to prineslo približno – težko je izračunati, ker ne poznam strukture davka, koliko tega je 8,5 in koliko je 20 – nekih 160 milijonov evrov. To bi bil veliko večji prispevek, kar pomeni, da bi to na drugi strani pomenilo večje zategovanje pasu povsod, večje stroške v podjetjih in drugod. Je pa nekaj – ko smo razpravljali o dvigu DDV pred pol leta ali pa pred enim letom, je bila situacija bistveno drugačna in sem bil takrat zelo proti temu, da se dviguje DDV na splošno, ker vemo, da je to ukrep, ki je zelo kratkoročne narave. Zelo hitro se vse prenese v cene, skozi cene v inflacijo in to pomeni izničenje učinka dviga DDV. Zdaj pa imamo neko specifično situacijo, saj smo sprejeli vrsto zakonov, ki naj bi omilili to krizo oziroma zmanjšali primanjkljaj, in med njimi tudi to, da imamo skoraj vse proračunske odhodke na nek način zamrznjene, tako v obliki plač, pokojnin in vseh teh zadev. Ta učinek bi bil v tem trenutku bistveno večji kot pa bi bil učinek pred tremi leti oziroma še naprej, ko se bojo stvari normalizirale. Še ena stvar je, o kateri razmišljam bolj osebno. Morali bomo sistematsko pogledati, kakšna je naša struktura prihodkov in odhodkov v proračunu. Že mnogo časa nazaj, ko sem razmišljal, sem rekel, da bi bilo verjetno dobro, da bi se malo ozrli in se malo primerjali z nekaterimi evropskimi državami, ker so to naši največji kupci – zakaj pravzaprav namenjamo denar in kako ga zbiramo. Verjetno bi bila ta primerjava zanimiva. Naši viri in prihodki se strukturno bistveno razlikujejo od nemških, italijanskih ali pa francoskih. Tudi na odhodkovni strani imamo verjetno precej razlik in ne bi bilo nobene škode, če bi se poskušali malo primerjati. Osebno mislim, da se moramo dolgoročno peljati k večji obdavčitvi potrošnje. Tukaj imamo še nekaj rezerve v evropskem prostoru, kar je zelo pomembno, ker so nas na nek način sosednje države, ki so blizu in zelo vplivajo na prodajno moč naših podjetij in naših izdelkov – te države so v glavnem z večjim DDV. In potrošnja [[...]]ko govorim, da bi bila potrošnja večja, to pomeni večji davek na potrošnjo, in tisti, ki ima denar, da troši, naj plača nekaj več. Pri tem pa imam v mislih dve stvari. Na dolgi rok moramo poskrbeti, da se bo znižal davek na plače, ker smo zelo konkurenčni. Ta ukrep, dvig davčnih stopenj na specifičnih segmentih, ne bi bil potreben, če bi našli kakšno drugo pot za povečanje prihodkov. Mislim, da je najboljša pot, da povečamo gospodarsko rast, zaposlovanje in vse te stvari. Če ne bomo prišli do odgovora na ta rebus, kako to narediti – sam sem že velikokrat povedal, na kakšen način –, imamo praktično nedelujoč trg dela, imamo prevelike obremenitve dela in smo zaradi tega zelo nekonkurenčni, poleg tega še preveč birokracije in podobno. Slišali smo včeraj podjetnike in gospodarstvenike, kaj si želijo – zelo malo. Vendar pa sem, na žalost, razočaran nad temi referendumskimi pobudami, ko se poskuša na nek način urediti poslovanje bank, da bo boljše, da bo manj izgub, da se poskuša narediti red v državnih podjetjih. Sami sebi žagamo vejo in zmanjkuje možnosti, da bi rekli, da zdaj pa lahko napišemo boljše rezultate od dividend, od državnih podjetij, boljše položaje v bankah in povsod. Potem pa prihaja do takih stvari. Na dolgi rok, kot pravim, mislim, da bi morala država imeti več davkov in večje davke, primerljive z drugimi državami, na potrošnjo in manjši zajem davkov iz plač. Pa še ena zelo pomembna stvar. Proračuna, ki ju imamo za naslednji dve leti in ju obravnavamo, sta za mene izhod v sili. Ne znamo več prihraniti in ne znamo več ustvariti. Upam, da bomo kje dejansko boljši, kot planiramo. Na vsak način pa ne morem na dolgi rok sprejeti dejstva, da imamo še vedno letos in v naslednjem letu planirano milijardo primanjkljaja. Morali bi najti pogum in moč ter odločnost pri sprejemanju teh stvari, da bi ta primanjkljaj zmanjšali. Če bi jaz dvigoval DDV, bi ga dvignil mogoče za odstotno točko in tega denarja ne porabil. Del bi ga namenil za to, da bi bil v realizaciji proračunski primanjkljaj manjši. V naslednji fazi bi pa poskušal delati na tem, da bo obremenitev dela nižja. Pa še nekaj. Pri tem DDV ima Vlada tako ali tako že z ZUJF mandat, da lahko ukrepa. Ne vem točno, kako je zavezana, kadar pride izpod 3 ali podobno. Ne vem točno, kako je, tu praktično sploh ni treba, da nas poslance, zdaj sprašuje v parlamentu. Upamo, da se bo našla kakšna boljša rešitev, ki bo manj prizadela naše ljudi in bolje vplivala na naš proračun. Če pa, na žalost, ne bomo zmogli kakšne bolj pametne variante, bomo pa v Državljanski listi podprli tudi ta predlog. Hvala lepa.
Končali smo predstavitve stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Najprej ima besedo gospod Mirko Brulc, za njim gospod Rihard Braniselj.
Spoštovani gospod predsednik! Vprašal bi vlado, v kakšni državi bomo živeli v naslednjih letih. Če berem članke in izjave predsednika vlade Janeza Janše: "Ne greš na dopust, izpustiš gledališče in ne greš na pivo." Včeraj je minister tu rekel: "Časopis ni nujna življenjska potrebščina." Ali bomo živeli v zemljankah, pa ne bomo potrebovali nobene kulturne, športne, intelektualne storitve? Je to namen te vlade? Obdavčitev športnih dvoran, najemnine športnih dvoran – pa katera država da davek na to, da se otroci popoldne ukvarjajo s športno dejavnostjo in bodo starši morali to še posebej plačevati? Smo res tako obubožana država? Včeraj sem bil na vrhu gospodarstvenikov. Gospod predsednik, vaš nastop me je zelo užalil. Niti z eno besedo niste pohvalili dela tega parlamenta ali zaščitili naš ugled. Rekli ste: "Ukvarjamo se s podpisi." Kdo? Jaz, Mirko Brulc, se ne ukvarjam s podpisi. Ne štejem podpisov. Blokiramo vso dejavnost v tej državi, z referendumi. Ja pa to je pravica! To je naša možnost, da razpravljamo tukaj ure in ure. To je parlamentarizem. Pred vsemi direktorji smo nesli porcijo, kako – ne samo opozicija, verjetno tudi pozicija, tudi vi blokirate. Ni bilo posebej omenjeno kdo in kaj, ampak bili smo ožigosani, da smo ena nepotrebna – in to s strani vlade neštetokrat slišimo, da ta vlada ne rabi Državnega zbora, kajti oni lahko vse stvari sami peljejo v to, da bomo res živeli v zemljankah. Tega zakona, tega predloga zakona niti v prvem branju ne morem podpreti. Socialni demokrati natančno vemo, da je treba dvigovati DDV, ampak da je treba nekatere zadeve oprostiti davka, ali pa še znižati davek. Davek lahko znižamo na tiste najnujnejše prehrambne artikle, na higieno v tistem smislu – tukaj je bilo včeraj govorjeno o smeteh in podobno. O. K. Ampak mi bomo obdavčili tudi plenice za otroke, vse bomo obdavčili. Mi lahko nekatere stvari spravimo na 6 % nekatere pa na 20 in še več, in o tem se moramo pogovoriti. Dajmo obdavčiti luksuz, dajmo obdavčiti res tisto, kar ne rabimo, za kar ni življenjske nuje, ne pa reči, da to ni časopis, da to ni televizija, da ne moreš iti v gledališče, da ne moreš iti na športno prireditev, da ne moreš iti za pet, šest dni na dopust. Sem že omenil – poglejte, koliko Madžarov je bilo letos na Jadranskem morju v Sloveniji. Nič, ker so jih tako dobro stisnili s prodajo bank, s prodajo vsega gospodarstva in tako dalje, in so sedaj samo še sužnji sami sebi in še marsikateri državljani te Evropske unije. Dajmo, prosim Vlado, dajmo imeti pamet in obdavčimo tisto, kar se da obdavčiti – tistemu, kar je pa življenjskega pomena, pa znižajmo davke. Hvala lepa.
Gospod Rihard Braniselj, potem gospa Marija Plevčak.
Hvala, predsednik. Moj izvrstni kolega Starman mi kaj dosti časa ni pustil, zato se bom vključil v razpravo kasneje, če mi boste ostali pustili kaj časa. Bi pa hotel tole povedati: kot liberalec, imam veliko [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]zakonom, ne le s tem zakonom – z vsakim zakonom, ki davke na novo uvaja, ki davke zvišuje in [[...]] [[izklop mikrofona]]
Dobro. Liberalcem se je pri tej točki dnevnega reda zaenkrat čas iztekel, bodo pa še prišli do besede. Gospa Marija Plevčak, prišlo je do nesporazuma, se opravičujem, ker niste bili prijavljeni k razpravi. Se opravičujem! Besedo ima gospod Jakob Presečnik, za njim pa gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod državni sekretar s sodelavkama in kolegice in kolegi, vsem lep pozdrav! V poslanski skupini smo veliko razpravljali okoli tega problema, selektivnega dviga DDV, in smo vseskozi izredno skeptični do tega. Osebno pa ravno tako. Zaradi tega sem trdno prepričan, da v tem trenutku, ko na drugi strani podpiram, da je treba proračun in dokumente, ki so vezani na proračun, urediti, da je državna blagajna takšna kot je, in da je treba tudi na prihodkovni strani najti ustrezen denar oziroma ustrezne vire. Vendar sem tudi prepričan, da v tem stanju, ko smo v Sloveniji, je selektivna obravnava posameznih kategorij zavezancev absolutno neprimerna. Pred volitvami smo dali v program, da nasprotujemo vsakemu dvigu DDV – priznam, da imamo to napisano – vendar dejstvo je, da se je ta program delal v lanskem letu pred volitvami in da je danes situacija v državi bistveno, bistveno drugačna. Zato sem osebno prepričan – in potem prebiram mnenja ljudi, ki se na makroekonomijo in na državni proračun spoznajo bolje kot jaz –, da v tem trenutku verjetno pride v poštev dvig splošne stopnje, ne vem, za 1 %. Na ta način bi zagotovo pridobili več, kot pa na ta selektivni način, kjer dobesedno dražimo nekatere kategorije zavezancev za plačilo DDV. Saj bo mogoče kdo rekel frizerske storitve, da jih sam najbrž ne rabim dosti – to je res, ampak mnogi pa to rabijo. Ne gre samo za frizerske storitve, gre tudi za druge; gre za komunalne storitve, ki jih plačujemo vsi, tudi tisti z najnižjimi dohodki in tako dalje. Splošni dvig DDV za 1 %, vsaj te splošne stopnje – ne vem, ali se da dvigniti samo splošno stopnjo ali je mogoče selektivno pri tem dvigniti samo splošno, ne pa spodnje –, to bi bil po moji oceni najboljši ukrep. Trdno sem prepričan tudi – upam, da ne bo kdo v medijih napisal, da sedim na dveh stolih. To so mi večkrat in vsem nam očitali preteklo leto, ker smo podpirali pokojninsko reformo. Stalno smo bili v medijih, da sedimo na dveh stolih, ampak zdaj se je pokazalo, kako pravilno je bilo, da smo zastopali prava stališča, in tudi zdaj upam, da mi ne bodo očitali, da sedim na dveh stolih. Zato jasno podpiram, nasprotujem temu, da [[...]] [[izklop mikrofona]]
Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik, potem mag. Majda Potrata.
Hvala lepa. Predlog zakona ne daje niti malo možnosti za popravke in dopolnitve, možno ga je le zavrniti. Verjetno je ministru nekako hudo, danes ga ni tukaj z nami – malo mu je verjetno nerodno in če mu je nerodno, je to tudi prav. Predlog samo sledi številnim dejanjem vlade, ki gospodarsko krizo izkorišča za razgradnjo demokratične in socialne države. Ta dvig DDV izdelkom in storitvam, ki so prepoznavni in so posebnega pomena za kulturni in družbeni razvoj, samo sledi vsem dejanjem, ki smo jih bili vajeni tukaj, v tem Državnem zboru, s sprejemom ZUJF in s tlačenjem pravic ljudi. V različnih zakonih ste pohodili pravice številnih ljudi v naši državi in ustvarjate totalitarni sistem ter ustvarjate klimo, da smo vsi pokvarjeni goljufi in lažnivci, in tako prikrito, vendar načrtno, ljudem pošiljate sporočilo, da je vaš vodja samo enak med enakimi. Ali je to ta nova paradigma, spoštovani? Zanimivo – vi se tako radi sklicujete na Evropo, a poglejte, Evropska komisija je pred enim mesecem začela javno posvetovanje o predlogu znižane stopnje DDV in njihova usmeritev je, da se s tem počaka, da se ne hiti, da se naredijo analize ter se potem ustrezno ukrepa. Kako se vi spopadate z reševanjem gospodarstva in dvigom gospodarske rasti? V treh mesecih niste bili sposobni pripraviti pogodbe za črpanje sredstev kredita za gradnjo TEŠ 6, ko pa vemo, da se gradnja ne more ustaviti, ampak se lahko samo podraži. S tem ko boste podražili in spravili zadevo na HSE, boste spravili HSE na kolena in dali možnost za odkup energetike. Vlada pripravlja zakone, ki jih koalicijska četa poslušnih poslancev potrjuje, in bodo omogočili peščici in zbrancem, da se na zakonit način in s pomočjo te politike obogatijo, da bi lahko za malo denarja kupili še tisto, kar je ostalo. Posledice tega pa so, da ustvarjate narod revežev. V ponedeljkovi izjavi je varuhinja za človekove pravice dejala: "Bitka z revščino v naši državi je izgubljena." V dveh letih ne zmoremo dobiti niti podatkov o tem, koliko otrok v osnovni šoli ne malica, ne kosi in jim starši tega ne morejo plačati. Ne moremo priti do podatkov o tem, koliko upokojencev ne more več plačati doma za starostnike in se je izselilo. Namesto tega, da bi upoštevali naš predlog o splošnem dvigu DDV – sem zelo vesel, da je nekaj vas že spoznalo, da bi to bilo dobro – in da bi lahko že pred enim letom začeli razpravo in opravljali analize o morebitnem dvigu te stopnje in o prednostih in o slabostih dviga na gospodarstvo ter tudi razpravo o možnosti znižanja nižje stopnje, kar mi tudi zagovarjamo, za športne objekte, časopise, revije in druge periodične publikacije, pa vi dvigujete in pravite, da boste reševali to krizo z dvigom DDV za 11,5 odstotnih točk, to je več kot 100 % za časopise, revije in druge periodične publikacije, čiščenje oken, uporabo športnih objektov, storitev in tako naprej. Že danes vemo, da se zmanjšuje nakup časopisov in revij in da bomo z dvigom lahko naredili samo, da ljudje ne bodo kupovali, da bodo manj kupovali ali pa da bodo posamezni mediji propadli. Morda vam gre tudi za to, da boste potem lahko prišli z brezplačniki in dajali ljudem tiste informacije, za katere vi veste, da so prave. Istočasno zmanjšujete RTV prispevek v luči, kako boste ljudem dali nek denar in bodo prišparali 1 evro na mesec. Ustvarili pa ste svojo televizijo in spet daste informacije oziroma bodo dali tiste informacije, za katere spet vi veste, da so prave. Da ne govorimo o frizerskih in teh storitvah, ki bodo ljudi spravili v situacijo, ko bo cvetela siva ekonomija. Dvig DDV na uporabo športnih objektov – to pa je vrh ledene gore! Kolega poslanec, predsednik Odbora za šolstvo, je tako vehementno, tako poln in z besedami govoril o tem, kako je ponosen na naše športnike. Istočasno pa bomo zmanjšali in skoraj ukinili možnost, da bi se tisti otroci, ki so najbolj potrebni gibanja, ki jim starši tega ne morejo plačati, lahko ukvarjali s športom. Kajti, denar, ki ga klubi dobijo s prodajo kart, namenjajo za delovanje selekcij. 33 let sem delal v tem in vem, kam gre ta denar. Na 10 tisoče volonterjev je pripravljenih, ne samo, da delajo zastonj, ampak vlagajo tudi svoja sredstva v to. S tem jim boste vzeli upanje in kar mislite, da boste naredili nekaj dobrega – ne, samo rušite! Kolega je dejal, da poslanci nimamo sreče, ker morajo sprejemati takšne zakone, ki slabšajo pogoje za življenje. Mislim, da državljani in državljanke te države nimajo sreče, ker imajo takšno vlado. Hvala.
Mag. Majda Potrata, potem mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Socialni demokrati, zlasti pa Socialne demokratke zagovarjamo ekonomsko samostojnost ženk, zato ministrovo izjavo, da se bo mož odločil, ali bo ženi kupil časopis ali šopek, štejem za grobo obliko seksizma, za primer res slabe šale in način govorjenja, ki si ga nosilci javnih funkcij ne smejo privoščiti. To za uvod. Še huje pa je to, da daje napačne informacije. Mi se zavzemamo za medijsko pluralno krajino in za uresničevanje pravice do informiranosti. Kako kdo od nas pride do informacij, je posameznikova stvar in zato ne morejo tisti, ki so zagovorniki elektronskih informacij, pristajati samo na to, češ da so pa zato časopisi lahko dražji. 23 držav Evropske unije ima uveljavljeno pravico do znižane stopnje DDV, samo 4 države imajo višjo. Primerjamo se lahko s Slovaško, Bolgarijo, Litvo in mi smo četrti, ki bomo imeli tak DDV, kot je tu predlagan. Za Socialne demokrate je taka stopnja DDV absolutno nesprejemljiva. Je pa res, da se s tiskanimi mediji ta vlada veliko ukvarja, tako kot se je že v svojem prvem mandatu. Elektronske medije vse bolj obvladuje ali pa siromaši, in vprašanje je do takšnih informacij bomo lahko dostopali v prihodnje. Da o bralni pismenosti, za katero menda načelno vsi dobro skrbimo, ne govorim – kaj to pomeni, če odvzamemo enega od virov informacij. Zaustavila bi se samo še pri dveh rečeh, ki sta zame tudi nesprejemljivi. Marsikomu je imeti hišnega ljubljenčka še eno redkih veselj, ki jih ima v tem življenju, in težko si bo kdo odtrgal od pičle pokojnine ali drugih sredstev, če se bo hrana tudi za ljubljence zviševala zaradi dviga DDV. Tretja stvar, na katero želim opozoriti, je dvig DDV za uporabo športnih dvoran oziroma naprav. Po eni strani morajo starši v svoje otroke tako ali tako veliko investirati, če hočejo, da postanejo vrhunski športniki – ampak ne gre samo za vrhunski šport, gre za zdravo življenje. Vsepovsod razglašamo, kako sta gibanje in zdrav način življenja povezan z rekreacijo bistvena. Ne gre samo zato, kako bo mlada generacija težje dostopala, ampak tudi odrasli, ki morajo navsezadnje skrbeti za zdravo življenje. Zame je tak predlog zakona absolutno nesprejemljiv in ga ne nameravam podpreti. Hvala.
Gospod Roman Jakič, potem gospa Patricija Šulin.
Hvala za besedo. Ne bom govoril o splošnem delu, me pa veseli, da predstavniki SLS mislijo tako, kot smo mi mislili in zagovarjali splošni dvig 20 % na 21 %. Zdaj sicer govorimo, da bi rabili 22 % in da se 8,5 % DDV za storitve in blago ne dviguje, lahko bi se celo znižal, ampak o tem ne bom govoril. Govoril bom o športu. Zakaj? Zato, ker sem bil pet let direktor enega javnega zavoda, največjega s področja športa v Sloveniji, in tudi zato, ker me bo danes nekdo zamenjal kot predsednika Mednarodnega združenja upravljavcev športne infrastrukture – to poteka v Torinu. Želel bi izpostaviti dve stvari. Prva je, da pozabljamo na vsebino 132. člena DDV direktive Sveta Evropske unije iz leta 2006, ki določa, da morajo države članice iz DDV izvzeti določene aktivnosti, ki se izvajajo v javnem interesu in med drugim vključujejo, zagotavljajo določene storitve, ki so ozko povezane s športom ali telesno vzgojo s strani neprofitnih organizacij za ljudi, ki sodelujejo v športu in telesni vzgoji. Pridobil sem si tudi pismo Evropske komisije, njihovega direktorata, ki potrjuje moja razmišljanja o tem, da je zaveza Evrope, da se v šport ne posega. Veliko se govori o ceni uporabe športnih objektov. Te določajo po občinah in kolegi, ki ste kdaj bili na občinah, veste, da ceno za uporabo športnih objektov določajo občinski sveti. Na to ceno se obračuna davek na dodano vrednost, ki danes znaša 8,5, vi ga pa hočete dvigniti za 11,5 %. Društva in drugi uporabniki športnih objektov večinoma nimajo 100 % obdavčljivega prometa in nimajo pravice do odbitka, ampak da ne bo nesporazuma; vse občine in vsi upravljavci športne javne infrastrukture, delajo razliko med komercialnim delom in športnim delom za društva in klube. Povedal vam bom na svojem lastnem primeru kot direktor Zavoda šport Ljubljana; cena za uporabo dvorane v Tivoliju je za naše hokejiste Olimpije zdaj tisoč 500 evrov za isto časovno obdobje – takrat, ko sem bil jaz, je bila tisoč evrov –, za koncert skupine Motorhead je pa 15 tisoč evrov. Za Stožice, če hočete, je uporaba za košarkaški klub Union Olimpije od 5 tisoč do 10 tisoč evrov, odvisno, če vzame vsa štiri nadstropja, za en koncert dunajskega orkestra, ki bo decembra, pa je to 30 tisoč evrov. Tako, da ne bo nesporazuma. Vemo, o čem govorimo, in ko dvigujemo, delamo probleme društvom in klubom. V tem trenutku me v resnici ne zanima, da se bodo poslabšali pogoji poslovanja upravljavcev infrastrukture za šport in prosti čas, ampak me pa zelo skrbi, da se bo zmanjšala dostopnost programa ter uporaba športnih objektov in storitev za predšolsko vzgojo, za vrtce, ponudnike programov, za šolsko športno vzgojo, osnovne šole, srednje šole, univerze, dijaške in študentske organizacije, zdravstveno preventivo in rehabilitacijo – tukaj veste, da sem zelo občutljiv, glede na to, da gre za invalidske organizacije in humanitarna društva – rekreativni šport, se pravi posameznike, športno vadbo, etc. Zato ne bom tega prvega branja ali pa prve obravnave podprl, ker se mi zdi, da si ne želimo imeti višjih cen kart, manj gledalcev, manj denarja v klubskih blagajnah, manj športnih programov za otroke, manj otrok v programih in pri aktivnosti, več bolnih, več deliktov, več problemov, več dela za policiste, tožilce in sodnike, mogoče tudi več nasmeha na Gorenakovem obrazu. Tega si ne želim. Hvala.
Gospa Patricija Šulin, potem gospod Jerko Čehovin.
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! V Sloveniji smo Zakon o davku na dodano vrednost uvedli 1. julija 1999. Začeli smo z nižjo stopnjo, ki je bila v višini 8 %, in s povprečno oziroma splošno stopnjo, ki je bila v višini 19 %. Kaj hitro za tem, že čez dve leti in pol, torej 1. januarja 2002, se je nižja stopnja za vse storitve in druge zadeve, ki so bile po nižji stopnji, dvignila za pol odstotka, na 8,5 %, tudi za hrano, zdravila, medicinsko opremo, vstopnina za razstave in gledališča, tudi za časopise in revije, tudi za storitve javne higiene, frizerske storitve in tako naprej. Leta 2002 se je dvignila tudi splošna stopnja iz 19 % na 20 %. Tudi takrat se je to v Sloveniji odražalo v vplivu na cene, na konkurenčno sposobnost podjetij in na izvoz pri nas. Danes smo pred novim predlogom, ki ni tako zelo restriktiven kot takrat. Res, da se predlaga dvig iz 8,5 na 20 %, vendar le za nekatere kategorije. Rada bi poudarila še, da 8,5 % stopnja DDV ostaja za večino teh nujno potrebnih življenjskih zadev; za hrano, za dobavo vode, za zdravila, za medicinsko opremo, za knjižnično izposojo, tudi za vstopnine za razstave, gledališča, muzeje, za živali za pitanja, semena, sadike, tudi za dajanje nastavitvenih zmogljivosti v najem, za popravila koles, čevljev in da domače varstvo. Tako je očitek, da se restriktivno posega v socialne kategorije storitev, neutemeljen. Če pa se osredotočim na frizerstvo – rada bi to dejavnost primerjala s številkami. Iz izkušenj vam lahko povem, da v mojem 15-letnem delu na terenu, ko smo davčno nadzirali tovrstne zavezance, jih ni propadel mogoče kakšen odstotek. Če to ponazorim s številkami; povprečna frizerska storitev stane 40 evrov in če primerjam ta dvig davka iz 8,5 % na 20 %, to pomeni razliko v doplačilo davka pri frizerju za približno 3 evre. Frizer bo moral v državni proračun odvesti 3 evre več za povprečno storitev pri frizerju, ali če zelo grobo karikiram, 3 evre več bo potrošnika stala frizerska storitev. Če pa frizer samo za eno frizersko povprečno storitev dnevno ne izda računa in tako prikrije prihodek in tudi davek, to pomeni, da v enem mesecu, če ima povprečno 20 delovnih dni, prikrije 800 evrov mesečno – samo, če za eno povprečno storitev dnevno ne izda računa! Malokdo v Sloveniji ima 800 evrov plače, za katero mora delati 20 dni, 8 ur dnevno. To lahko potem primerjalno apliciram tudi na cvetličarje. Je pa res, da je pri nas siva ekonomija v teh dveh segmentih zelo močno prisotna, in sploh ne gre kritika toliko na ljudi, ki to sivo ekonomijo izvajajo, kot na še zmeraj premajhno število inšpekcijskih organov, ki je pri nas v primerjavi z drugimi državami članicami Evropske unije premajhno. Upam, da se bo to poleti 2013, ko se bosta davčna uprava in carinska uprava združili, v teh segmentih tudi to področje uredilo. V teh vsebinskih razpravah, ki so v enem delu dobre, se sliši tudi klic po dvigu splošne stopnje za 1 %, ampak potem pa res pomeni, da bomo posegli v prav vse te dobrine, ki so res nujno življenjsko potrebne; tudi v hrano, tudi v zdravila, vodo, tudi za gledališča, za kulturo in tako naprej. Zdajšnji predlog dviga nižje stopnje na 20 % stopnjo je za, po mojem mnenju, tiste kategorije, ki niso tako življenjsko nujne, razen mogoče, se strinjam, za storitve javne higiene, kar pa po zdajšnjih cenah pomeni približno evro, evro in pol več na položnico posameznega gospodinjstva. To bi bil moj prispevek k tej razpravi, se pa strinjam, da se v nadaljevanju obravnave tega zakona pogleda in prisluhne vsebinskim razpravam in pomislekom koalicijskih in opozicijskih poslancev iz današnje razprave in se pristopi še k nadgradnji tega predloga. Hvala.
Gospod Jerko Čehovin. Potem gospod Franc Jurša.
Hvala lepa. Nasploh v svetu velja neka paradigma, da leve vlade višajo davke, desne jih pa nižajo. Pri nas, ker itak ni nič tako kot drugod po svetu, je ravno obratno: desna vlada dviga davke – ne samo tega, še nekatere druge –, levi poslanci nasprotujemo in jim predlagamo nekaj drugega. Če se spomnite spomladi, ko smo obravnavali te zadeve, sem rekel, da ni treba biti lažni prerok, da bo ta koalicija prišla prej ali slej s predlogom za povečanje davkov. To se je zgodilo. S tem, da se je na žalost zgodil nek neljubi predlog, ki ga lahko proizvede samo tisti, ki je ljudomrznež. Takih davkov ne more predlagati nekdo, ki je za to, da bodo otroci več hodili v športne dvorane, več na bazene, več na igrišča. Tega ne more razumeti tisti, ki ima spoštljiv odnos, na primer, do partnerice ali do pokojnih ljudi na pokopališčih, ko nese tja dvakrat na teden rožice. Tega ne more narediti tisti, ki ima rad svoje domače živali – mimogrede, svojemu mačku sem že povedal, da bo zdaj jedel iz mesnice, da ne bo več dobival te hrane. Frizerka me že vabi domov in pravi: "No, saj do zdaj niste bili, zdaj boste pa lahko prišli k meni domov." Tega predloga ne razumem nič drugače kot samo v smislu, da se koalicija ne želi spopasti s tistim predlogom, ki smo ga dali, zato ker je bil to predlog neke opozicije – dvigniti splošno stopnjo davka. Če bi jo dvignili takrat, meseca februarja, bi bilo marsikaj drugače tudi na prihodkovni strani proračuna. Ampak ne, ker je bil to predlog opozicije, so nekateri rekli, da to pa ne, da je to krivično. Mimogrede, splošna stopnja davka na uvoznike sploh ne bi imela vpliva, ampak celo nasprotno, saj bi bili zadovoljni, da bodo poračunali večji vstopni davek pri svojem obračunu. Če imamo izvozno gospodarstvo, bi to pomenilo kvečjemu stimulacijo. Druga stvar pa je, da še danes poslušam zadeve, ki niso resnične. Splošna stopnja ne velja za vodo, ne velja za hrano, ne velja za neke druge zadeve, pač pa veljajo znižane stopnje, tudi za turistične storitve in tako naprej. Ne vidim razloga, da bi te stopnje – razen tisti, ki ne želi brati časopisov in ki želi, da je narod vedno bolj neumen, da bo bolj verjel v tisto, kar mu ponujamo. Zato moram reči, da zelo nasprotujem temu predlogu in nikakor ne morem dvigniti roke za ta predlog. Upam pa, na koncu, da bodo nekateri, ki so na spomladanski razpravi rekli, da bodo odstopili kot poslanci, če se bo DDV dvignil, držali svojo besedo. Hvala.
Blagor vam, gospod Čehovin, ker ste že opravili ta razgovor s svojim mačkom, mene ta težak razgovor še čaka z našima dvema mačkama. Besedo ima gospod Franc Jurša, potem gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo. Tudi take izjave so včasih zelo zanimive in nas vse skupaj malo poživijo v tej naši dvorani. Ampak, veste, dvig DDV je hudičevo resna stvar in prizadeva vse naše državljanke in državljane, in ni najbolj priljubljena oblika dviga za katerokoli vlado. Ne glede na to, katera vlada bi dvigovala DDV, bi imeli verjetno tako koalicijski kot opozicijski poslanci svoje pomisleke. Mislim, da je tako čisto prav. Osebno se zavedam, pa tudi naša poslanska skupina se zaveda, da je treba uravnotežiti proračun. Velikokrat je v dvorani slišati, da je treba pobrskati po vseh kotih, da bomo lahko to zadevo uravnotežili. Ampak pri dvigu te znižane stopnje davka tudi osebno izražam pomislek in nisem najbolj navdušen nad tem predlogom – za časopise, za uporabo športnih objektov in tako naprej. Gospod Jakič je maloprej podrobno govoril o tem, kdo vse koristi športne objekte in kdo bo zdaj moral plačevati 0,5 % več. Pri tem nikakor ne bi rad sodeloval in teh zadev podpiral. Večje, odprto vprašanje so frizerske storitve in cvetličarske storitve. Če govorimo o frizerskih storitvah, je zelo malo podjetij, samostojnih podjetnikov, ki sploh so davčni zavezanci. Mislim, da sta v Sloveniji dve podjetji, ki to imata, eno v Ljubljani in eno v Mariboru, pa naj mi drugi oprostijo, če sem jih izpustil. Potem je bilo kar dosti govora o mačkah – tudi sam imam tri mačke doma in ne vem, kdaj se bom jaz z njimi pogovarjal, če bi nadaljeval v šali. Razmere so krizne, ampak znižana stopnja DDV je predpisana z striktno določenim namenom, da se te potrebščine, ki jih imamo ljudje, državljani in državljanke, lažje zagotavljajo za vse strukture, predvsem pa za socialno šibkejše. Ta stopnja, ki je bila predpisana v preteklosti, je bila predpisana s čisto konkretnimi razlogi, in mislim, da to vsi v tej dvorani na nek način razumemo, zato je prav, da v takšnem smislu tudi razpravljamo. Ne želim posebej razlagati o vsakem artiklu, storitvi – malo prej sem jih nekaj naštel. Če bi jih bilo še več, bi o njih govorili več in bi imeli za skoraj vsakega tudi predlog, da se ne podpira oziroma da ga ne želimo dvigniti. Je pa res, da nekaj moramo storiti. Zato smo v naši poslanski skupini kot tudi v stranki DeSUS razmišljali, da bi teh 40 oziroma 50 milijonov našli v neki drugi obliki dviga davka. Najprej smo govorili o tem, da naj bi se dvignil krizni davek, in druga oblika naj bi bila, da bi linearno povečali DDV, na primer, govorim čisto na pamet, laično, 0,5 %. Ne vem, kaj bi to pomenilo pri izračunu – to bodo povedali tisti, ki se s to zadevo ukvarjajo. Večja težava bi bila pri dvigu kriznega davka, saj nimamo logistične podpore. Pri linearnem dvigu splošne stopnje davka, to logistično podporo že imamo in bi jo lahko zelo hitro tudi izpeljali. Moja lastna presoja je, da bi to pomenilo, da bi več davka plačevali tisti, ki so bogatejši oziroma imajo več prihodka, kajti tudi tisti v tem trenutku v teh kriznih časih trošijo več od tistih, ki imajo manj. Ker, tisti, ki imajo manj, morajo za vsak življenjski artikel presoditi, če ga bodo ali ne bodo kupili. Na žalost pa je v tej strukturi prebivalstva največ ostarelih in tistih mladih, ki nimajo zaposlitve. Hvala.
Gospod Samo Bevk, potem mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Doma nimam mačk in tudi dvig frizerskih storitev me ne bo bistveno prizadel, vendar kljub temu nasprotujem dvigu DDV. Predlagana sprememba tega zakona gre v smer odprave znižane stopnje DDV za določene vrste izdelkov in storitev, kar pomeni, da bo podražilo te izdelke in storitve za 11 %. Nekatere panoge ne bodo mogle povišati cen in bodo propadale. S tem predlogom Vlada razveljavlja tudi nižje stopnje DDV, ki jih je s 1. januarjem 2010 uvedla prejšnja vlada za čiščenje oken in čiščenje zasebnih gospodinjstev, frizerskih storitev in dobave rezanega cvetja. Narejena je bila analiza s strani Obrtne zbornice Slovenije in ocenila je, da je bila takratna odločitev pravilna. Danes pa poleg teh storitev dvigujemo še DDV za športne objekte in še posebej ostro v Socialni demokraciji nasprotujemo dvigu DDV za časopise in revije. Iz arhiva sem si izbral citat, ki ga bom prebral. 30. junija 2010 v Odmevih je vidni opozicijski poslanec, ki je danes minister v tej vladi dejal: "Poglejte, v času gospodarske krize je višanje davkov nespametna poteza, ki je praktično nihče ne počne, ker to dodatno znižuje konkurenčnost gospodarstva, dodatno povečuje gospodarstvu stroške, povečuje stroške tudi ljudem in ob nižanju plač, ob pravzaprav vse daljši vrsti brezposelnih, ob ne nazadnje nižanjem usklajevanja pokojnin, se socialni položaj v Sloveniji slabša, če se hkrati še stroški življenja dvigujejo." Tako bivši opozicijski poslanec, danes pa minister v Janševi vladi. Eno govorijo, drugo pa delajo. Včeraj sem bil na vrhu slovenskega gospodarstva, kjer je bil dan poziv gospodarstva za uspešno Slovenijo, pa ni bilo nič govora o selektivnem dvigu DDV. Na vrhu slovenskega gospodarstva smo pogrešali tudi finančnega ministra. Kaj pa so izpostavili? Izpostaviti so; pravno državo, boljše poslovno okolje, nov razvojni zagon in odločno podporo izvozu. Ni bilo govora o selektivnem dvigu DDV, zato tudi sam ne bom podprl tega zakona. Hvala lepa.
Mag. Ivan Vogrin, za njim gospa Tamara Vonta.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, postavlja se vprašanje o smiselnosti te reforme, ki jo imenujemo davčna reforma. Pa preidimo k številkam. Že sedaj sodimo v sam vrh Evropske unije po davčnih obremenitvah, natančneje, delež fiskalnih obremenitev je lani znašal 37,6 % bruto družbenega proizvoda v strukturi. Prav tako imamo visok delež posrednih davkov, to so trošarine in DDV, ki jih država pobere za 4,3 % GDP, ki jih država pobere za 4,3 % GDP, kar nas uvršča na tretje mesto med državami EU območja. Verjetno želimo z dvigom priti na prvo mesto. Dobro je, če smo kje prvi, samo mogoče na napačnih področjih. Socialni prispevkov pobere država kar 15,3 % od bruto družbenega proizvoda, to je kar za 4,3 % več kot je povprečje Evropske unije. Naši zaposleni iz naslova prispevkov že sedaj plačajo 7,8 % bruto družbenega proizvoda, kar je enkrat več kot je povprečje EU, povprečje EU je pa 3,3 %. Zdaj pa se sprašujem, kaj smo mi – davčna oaza, davčna nebesa ali davčni pekel? Očitno želimo biti davčni pekel, želimo ustvariti davčni pekel za naše državljane. Mislim, da je to neustrezno tudi ob dejstvu, da smo bili včeraj na vrhu gospodarstva in da so nam poslušali dopovedati, da naj razumemo, da ko gre gospodarstvu dobro, gre nam vsem dobro. Gospodarstvu gre slabo, mi pa se trudimo z davkom na finančne transakcije, z dvigom DDV, da bo šlo gospodarstvu še slabše in da bo šlo slabše še prebivalstvu. Sprašujem se, kje so visoke besede o naši inventivnosti in inovativnosti. Namreč to zna vsak – če imaš moč, dvigneš davek in dobiš prihodke v proračun. Druge poti so pa malce težje – spodbuditi, da bo gospodarstvo delalo, da bo več zaposlitev, da bodo naši državljani, naši mladi ljudje, ki so sposobni, ki imajo znanje, ostajali v Sloveniji in tukaj plačevali davke, ne da odhajajo v tujino. Živim 15 kilometrov od avstrijske meje, verjamete ali ne, skoraj vsak dan mi pride kdo povedati, ko sem v tistih krajih ali sporoči na tak ali drugačen način, da se je preselil v Avstrijo ali je tam registriral podjetje oziroma prenesel sedež tja. To zagotovo ni dobra pot. Poiščimo drugačne poti, ker bomo sicer državo v tistem deležu, kjer še deluje, uničili. Menim, da obstaja veliko bolj inovativnih poti. Prva je recimo ta, da bi morale biti plače v javnem sektorju v razponu maksimalno 1 : 5. Kako si razlagamo dejstvo, da ima minister za zdravstvo trikrat manjšo plačo kot direktor nekega zdravstvenega doma? Kako? Da ne znamo napraviti reda, ne znamo. Takšnih primerov je veliko. Mi pa jemljemo tistim, ki imajo 600 evrov neto plače, 700, 800, ki komaj živijo, linearno vsem, ker ne znamo, ne upamo, ne zmoremo ali smo vpeti v neke lobije, vzeti tistim, ki imajo neopravičeno, v času krize, plače v javnem sektorju nekajkrat višje kot naši ministri, ki so, mimogrede rečeno, sramotno nizko plačani. Hvala lepa.
Gospa Tamara Vonta. Potem mag. Dejan Židan.
Hvala lepa. Osredotočila se bom predvsem na dvig DDV za tiskane medije. Mislim, da bi bilo treba pri tem upoštevati ozadje celotne zadeve oziroma kaj vse so morali tiskani mediji v Sloveniji v zadnjih letih preživeti, da tako rečem. Nekaj zadev je vezanih s splošnim dogajanjem po svetu, nekaj zadev pa je tudi specifično slovenskih. Gre za digitalizacijo, gre za velike tehnološke spremembe, ki jih skušajo tudi tiskani mediji posamično reševati bolj ali manj uspešno. Po vsem svetu je zaznati trend upadanja spremljanja tiskanih medijev, na drugi strani pa se ti mediji, da rečem v narekovajih, s svojimi vsebinami širijo tudi na internet. Gre za nek klasičen medij, ki se bori za preživetje in skoraj povsod po Evropi jim država ne samo pomaga, ampak jih pusti pri miru. Kaj podobnega bi si, mislim, da upravičeno, želeli tudi mi. Če država tiskanim medijem že ne pomaga, lepo prosim, da jih vsaj ne uniči oziroma naj jih vsaj pusti pri miru, da se borijo za preživetje še naprej, ne pa da jih kaznuje še s tako visokim DDV. Ena stvar so tehnološke spremembe, druga stvar je kriza, tretja stvar, ki je pa specifična za slovenski prostor, pa so lastniški problemi oziroma lastništva medijev. Mediji so namreč postali žetoni v tajkunskih obračunih in v tajkunskih poslih, to je pa resnično čista specifika slovenskega prostora. S temi tremi problemi se danes tiskani mediji v Sloveniji borijo in lahko si mislite, da jim ni lahko in da je ta ukrep, ki ste si ga zamislili, ki si ga je vlada zamislila, še zadnji žebelj v krsto. Druga stvar, ki bi jo želela povedati, pa je ta, da ne vem, če se zavedate, da bodo s tem najbolj nastradali mladi ljudje, honorarno zaposleni. Namreč, manko denarja je mogoče nadomestiti na dva načina: z zvišano naročnino ali pa z odpuščanjem oziroma z zmanjšanjem, da rečem delavcev, novinarjev. Kaj pomeni, če zvišamo naročnino? Tudi če gre za zelo majhno zvišanje, si lahko mislite, kaj bi to v tem trendu pomenilo. Kdo bo pa tisti, ki bo v vrsti za odpuščanje, vam je pa verjetno tudi jasno. Šlo bo za najmlajše ljudi, za najmlajše novinarje, ki so na začetku svoje profesionalni poti. Zgodilo se nam bo še nekaj – poleg tega, da se v naši državi dogaja deprofesionalizacija novinarskega poklica, se po drugi strani ustvarja ena siva lisa, en prazen prostor neke generacije, ki bi morala recimo čez 10 let ali več prevzeti uredniške pozicije. Govorim brez kakršnekoli vrednostne sodbe o tem, kako kdo o kom piše. To v bistvu zdaj nima nobene vloge. Gre samo zato, kaj se bo potem zgodilo. V medijih namreč že vrsto let ni nobenih prostih delovnih mest. Že vrsto let ni zaposlovanja, rednega pa sploh ne. To vam lahko zagotovim. Zaposluje se honorarno in potem se s honorarci te luknje nekako zapolnjuje – ko pa jih ne rabiš, jih postaviš na cesto. Imamo velik segment mladih ljudi, ki živijo v tako imenovani socialni ilegali popolnoma nezaščiteni. Popolnoma nezaščiteni, brez vsakih pravic – o teh ponavadi nihče ne govori. Veliko teh ljudi, veliko teh mladih ljudi je zaposlenih oziroma dela tudi na spletnih medijih, kjer imamo še eno senco. Na vašem mestu bi se ukvarjala s problemom, kako urediti delovno zakonodajo za to področje, ker siva lisa ni urejena, pravim to so mladi, nezaščiteni ljudje brez vsega. Da bi bil samostojni novinar, pozabite. Statusi se vračajo nazaj, ker enostavno ni računice in imamo spet eno sivo liso. Skratka dvig DDV, sicer ne vem [[...]]Tudi ko poslušam koalicijske članice, vidim, da je nekako, če malo štejem – ampak saj veste, mi ne znamo šteti, ampak vendarle –, precej nasprotovanja temu predlogu. Zdi se mi, da ko se sedaj tukaj pogovarjamo, v bistvu malce tipamo teren, in da se v ozadju pripravljajo že neki novi predlogi. Zdaj se pa samo malo tipa, če bi nekatere stvari pa lahko šle čez. DDV je za tiskane medije zadnji udarec, ki ga lahko zadate. Zadate ga lahko iz dveh vzgibov, ali gre za čisti politični udar ali gre pa za popolno neznanje, drugega ni. Hvala lepa.
Mag. Dejan Židan, za njim mag. Damjana Petavar Dobovšek.
Hvala, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Če bi poznali razmere v slovenskih zavetiščih za živali, bi ugotovili, da so vaše šale o dveh mucah, enem hrčku in treh kačah zelo neumestne v tem trenutku v Sloveniji. Tudi ob tem, da država ne more, ne zna in tudi nima možnosti, da zagotovi resurse, kaj narediti z živalmi, ki ostanejo, zato ker jih lastniki več ne morejo vzdrževati, so te šale zelo neumestne. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! Iz današnje razprave je jasno, da večina poslancev in poslank, ki tukaj sedimo, ve, da je zakon, ki ga je finančni minister z blagoslovom Vlade poslal v Državni zbor, ena velika neumnost. Tudi do mene so prišle informacije, da zadaj pripravljate – ko se bo ta neuspeli test, ki je v bistvu samo razburil slovensko splošno in politično javnost, neuspešno končal – neke druge predloge. Ko pa že pripravljate predloge, bi vam pa sugeriral, ob tem da pozitivno razmišljam, recimo, o dveh usmeritvah. Prva usmeritev je na področju hrane za ljudi, na področju tiskanih medijev in slovenske knjige. Razmislimo o znižanju že znižane stopnje mogoče na 6 %, zato ker je hrana v tem trenutku postala socialni moment v tej državi; svoboda medijev, vključno s finančno svobodo, postaja temelj zagotavljanja demokracije v tej državi; knjiga je pa tako ali tako osnova jezika, jezik pa je osnova tudi naše zgodovine in je tudi za našo bodočnost nujen in potreben. Na tem področju razmislimo o znižanju. Na splošno pa velja, da je v tem trenutku prišel čas, da se opravi razmislek in sprejme ustrezno odločitev, da se sprejme tako imenovani krizni davek. Krizni davek pomeni, da se za določeno obdobje dovoli zvišanje splošne stopnje davka na dodano vrednost. Treba je preračunati, ali to pomeni 2 ali 3 % absolutne točke in na ta način se omogoči, da država težke čase, ki nastajajo zlasti pod vašim vladanjem – ne pozabite, da je sedanji čas bistveno težji, kakor je bil pred enim letom, zato ker izvajate ukrepe, ki imajo ravno drugačne učinke, kakor ste napovedali –, z neko pametno politiko prebrodi in da tej državi ponovno vrnemo optimizem. Hvala.
Mag. Damjana Petavar Dobovšek, nato gospa Renata Brunskole.
Hvala, predsednik, za besedo. Pred nami je sprejetje proračunov za leti 2013 in 2014. Vlada se tega zelo zaveda. Vsi vemo, da večino prihodkov v državni proračun predstavljajo davčni in nedavčni prihodki, predvsem pa davčni prihodki. In med davčnimi prihodki največji delež prispevajo ravno dohodnina, trošarine in predvsem DDV. Na področju DDV je treba nujno nekaj spremeniti, ker so učinki lahko takojšnji, ali pa učinkujejo eno leto za nazaj. Če zdaj ta posredni davek malo definiramo. DDV, ki ga imamo v Sloveniji, je selektiven, imamo splošno stopnjo in nižjo davčno stopnjo. Zaradi te nižje davčne stopnje povzročamo, da imajo nekateri gospodarski subjekti različen položaj na trgu. Gre za tako imenovano posredno subvencijo. S tega vidika je po mojem mnenju, recimo, tudi enotna davčna stopnja pravičnejša, vendar pa je nimamo. Odločili smo se za posredno subvencijo in je zato treba proučiti različne vidike. Začela bi kar pri frizerjih, na primer. Obrtna zbornica Slovenije, Sekcija frizerjev, je prikazala svoj vidik, kako gleda na ta predlog. Rekla bi tako, osebne storitve niso samo frizerske storitve pa storitve čiščenja, ampak so tudi druge storitve, kozmetične, masažne, storitve manikure, pedikure, nega obraza in tako naprej. Že s tega vidika vidimo, da imamo neenoten pristop glede obdavčitve teh osebnih storitev. Leta 2010 se je nižja stopnja upoštevala oziroma se je znižala stopnja samo za frizerske storitve in za gospodinjske, za čiščenje, vse drugo je ostalo na 20 %. Kako lahko potem s tega vidika zagovarjamo enotnost gospodarskih subjektov? Ne moremo. Po podatkih Sekcije frizerjev, na primer, je v Sloveniji registriranih 2 tisoč 800 frizerjev. Več kot 70 % jih ni registriranih v sistemu davka na dodano vrednost. To pomeni, da spadajo med male davčne zavezance, in jih ta dvig DDV sploh ne bo prizadel, sploh glede vidika, da dvigujemo mejo za vstop v sistem DDV na 50 tisoč evrov. Tudi ta vidik je glede naše odločitve ali pa glede razprave zelo pomemben. Kar se tiče javnih storitev, bi želela izpostaviti tudi zelo pomemben vidik. Javne storitve, za katere bi se s to novelo dvignil davek na 20 %, bi bile samo ravnanje z odplakami, ravnanje z odpadki in čiščenje okolja ter druge storitve javne higiene. Pri nas, recimo, opravljajo te storitve javna podjetja. Javna podjetja so kapitalske družbe in ustvarjajo dobiček, torej so pridobitne dejavnosti. Nimajo registriranih samo teh dveh dejavnosti, imajo še mnogo drugih dejavnosti, imajo svoj tržni delež, da preživijo na trgu. Na primer, oskrba s pitno vodo – tu se davek ne bo dvignil na 20 %. Potem imajo registrirane pogrebne in pokopališke dejavnosti – tudi to ostane na nižji stopnji. Imajo registrirano, na primer, vzdrževanje javnih poti in javne razsvetljave. Želela bi izpostaviti zelo pomembno zadevo, pri kateri se spet pojavlja neenakost med temi podjetji, javnimi podjetji kot kapitalskimi družbami in med zasebnimi podjetji. Na primer, ko storitve pometanja, pranja na parkiriščih, tudi storitve ravnanja z odpadki in tako naprej opravlja espe, uporaba znižanja davčne stopnje za tega espeja ni dovoljena, za javna podjetja, komunale – ki so tudi pridobitne dejavnosti –, pa je uporaba nižje stopnje dovoljena. Tudi s tega vidika moramo gledati, tudi to je neenotnost med našimi gospodarskimi subjekti, kapitalskimi in osebnimi družbami. Ali s tem dajemo možnost gospodarstvu za čim boljši razvoj? Tudi ne. To je zdaj že drugi argument, da bi bila enotna davčna stopnja pravičnejša. Kar se tiče dviga DDV za parcialne selektivne dejavnosti, treba je slediti eni logiki, da moramo sprejeti proračun, torej je res kratkoročni ukrep in lahko bi to smatrali za krizni davek. Vesela pa sem, da imamo prvo obravnavo in da splošno razpravljamo, in ugotavljam, da posamezni poslanci tudi v tej razpravi zagovarjamo parcialne selektivne dejavnosti v Sloveniji, eni živali, eni frizerje in tako naprej. Dajmo poskušati najti eno skupno rešitev in bodimo konstruktivni pri zadevi. Hvala.
Gospa Renata Brunskole, potem gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Prav lepo pozdravljeni! Včeraj je bilo res zanimivo na vrhu slovenskega gospodarstva. Opozicija je zelo resna, čeprav manj številčna v odstotku in deležu, a bistveno številčnejša od koalicije, torej očitno nam ni vseeno za slovensko gospodarstvo in spodbujanje podjetništva, spodbujanje malega gospodarstva – to je bilo včeraj nadvse poudarjeno. Žalostno pa je, da je bilo s strani kolegov iz koalicije, vodstva s strani vlade, tudi s strani vodstva Državnega zbora, izraženo nekaj takšnih besed, zaradi katerih se nisem počutila dobro. Žalitve, nekorektne besede, ne pa besede, ki bi gospodarstvenike peljale k razvoju. Gospodarstveniki so mi povedali, da so tudi oni tako občutili. Zatorej bi si v bodoče želela, da bi se razprave o tem, kako narediti, peljale tukaj, tukaj razpravljale o tem, kaj opozicija ne dela prav, ne pa da bi s tem bremenili gospodarstvenike. Gospodarstveniki so pričakovali resne debate, vsebino, konkretne odgovore, ne pa, da bo nekdo rekel, češ, gospodarstveniki, pričakovali smo, da boste opozorili opozicijo. To spada sem. Samo toliko. Tega predloga zakona ne morem podpreti. Dvig DDV za več kot 100 %. Prizadeli bomo tiste, ki se samozaposlujejo, obrtnike, samostojne podjetnike – o tem so včeraj govorili na vrhu –, malo gospodarstvo, frizerje, cvetličarje, čistilce, samostojne novinarje, vse tiste, ki se samozaposlujejo. To je še bolj problematično v malih območjih, malih krajih, kjer se ti ljudje za vsak cent, za vsak evro močno borijo, kjer se borijo za vsako stranko, da jo obdržijo, da zadržijo, ker namreč tem ljudem so marsikdaj določene storitve manj dostopne ravno zaradi krize, ravno zaradi majhnega prihodka, ki ga imajo ali pa morebitne brezposelnosti. Tudi tiskani mediji – dostop do informacij vseh nas ljudi, je naša pravica in kaj se bo lahko zgodilo? Zgodilo se bo lahko, da bodo nekateri mediji, ki jih izdajajo podjetja po posameznih območjih, celo prišli v precep ali jih bodo zmogli še izdajati. Med takšnimi mediji je zagotovo tudi medij, ki ga izdaja neko posamezno regionalno območje. Recimo za Dolenjsko, Belo krajino, Kočevsko-ribniško, Posavje je to Dolenjski list. Mogoče se bodo vprašali, ga še zmorejo izdajati. Šport, športni objekti, najem športnih objektov – športna društva, ki težko zbirajo denar, bodo razmišljala, če še zmorejo plačevati najemnino. Mi pa želimo spodbujati šport, želimo spodbujati rekreacijo. V tej smeri je to narobe svet! Ni še dolgo tega, ko so mi kolegi razlagali, da so v eni od mestnih občin eno od svetniških skupin koalicije – te koalicije, tukaj v Državnem zboru – opozarjali na dvig cene vode za 46 centov, češ da je to absurdno, da je to nesprejemljivo, ker je voda res vir življenja. Ampak glejte, kaj zdaj delamo. Frizerjem bomo pa za 3 evre dvignili ceno, v to bodo primorani zaradi dviga DDV. Gospa Avberšek iz Gospodarske zbornice je opozorila, da bomo s selektivnim dvigom DDV lahko posledično, po njihovih izračunih, peljali v še večjo brezposelnost. Po njihovih ocenah se bo ukinilo 5 tisoč delovnih mest. Tega zakona ne morem podpreti. Predlagam koaliciji, predlagam Vladi razmislek in da se ta zakon v tej smeri ne sprejme.
SDS je pri tej točki zmanjkalo časa, tako da bom dal zdaj besedo gospe Alenki Bikar, potem pa mag. Barbari Žgajner Tavš.
Hvala za besedo. Pri predlogu zakona bi se rada dotaknila predvsem tistega dela, ki govori o zvišanju DDV za športne objekte. Zdi se mi pomembno, in tudi ostalim mojim kolegom iz Pozitivne Slovenije, da kot nekdanja vrhunska športnica opozorim, da se nam takšni ukrepi vlade ne zdijo v redu. Še več, zdijo se nam škodljivi za naše otroke, za našo prihodnost, kot jim tako radi rečemo, in za šport sploh. Enkrat na začetku svojega mandata sem že rekla, da se mi zdi, da se ta vlada obnaša do svojega naroda, kot da ga ne mara, z vsemi temi ukrepi, ki jih sprejemamo oziroma jih sprejemate in jih boste še sprejeli. Tako zelo radi se pohvalimo in rečemo, da smo športni narod – imamo vrhunske športnike z vrhunskimi rezultati. Naši politiki, ministri, se tako zelo radi slikajo z njimi, jih objemajo, so polni obljub, ko se le-ti vrnejo v domovino z osvojenimi medaljami. Če nadaljujem z vrhunskim športom. Gospodarska kriza se žal kaže tudi v slabšem statusu društev. Nižja so sredstva, ki jih občine in lokalne skupnosti namenjajo športni rekreaciji in vrhunskemu športu. Veliko športnikov je izgubilo svoje sponzorje, svoje dolgoletne sponzorje. Tudi zaradi nestimulativne zakonodaje se obseg sponzorskih sredstev, ki jih slovenska podjetja vlagajo v šport, počasi, a zanesljivo zmanjšuje. In zdaj, ponovni udarec športu. Dvig DDV z 8,5 % na 20 %. Kaj to pomeni? Zvišali se bodo najemi športnih objektov in nastradali bodo ponovno starši, kajti ti plačujejo vse to. Zmanjšalo se bo število otrok in mladine, ki obiskujejo športne dejavnosti. Ti ukrepi niso škodljivi samo za vrhunski šport in rekreacijo in za otroke in mladino, vplivali bodo tudi na otroke v vrtcih, na invalide, na starejše, na vse tiste, ki uporabljajo program rehabilitacije, na nekatere medicinske storitve, na poklicno usposabljanje policije, vojske, gorskih reševalcev. Vsi ti bodo plačevali več za uporabo športnih dvoran, bazenov, atletskih stez. Še na nekaj zelo pomembnega bi rada opozorila. Po podatkih Svetovne zdravstvene organizacije ima Slovenija enega od najhitreje naraščajočih trendov povečanja telesne mase. Otroci in mladostniki se že srečujejo z debelostjo in boleznijo gibal. Moj kolega, gospod Bosnič, je pred kratkim naslovil oziroma postavil poslansko vprašanje dvema ministroma, tako za zdravstvo kot za šport, kaj mislita v tej smeri narediti, storiti. To je odgovor, v to smer bomo šli? Namesto, da bi obdavčili škodljivo hrano, mogoče sladko pijačo, za katero vemo, da dokazano vpliva k debelosti in sladkornim boleznim tipa 2, povišanemu holesterolu, krvnemu tlaku. Če mi dovolite, da preberem del, kako so se v Franciji lotili te zadeve: "Francoska vlada namerava z novim davkom povečati proračunske prihodke in odvrniti ljudi od palmovega olja, ta namreč ..." – zelo veliko ga je v Nuteli, saj jo imate vsi radi – "... vsebuje nasičene maščobne kisline, ki povzročajo nastanek srčno-žilnih obolenj." Razmislimo in pretehtajmo še enkrat, kaj nam, če sploh nam, na eni strani prinašajo ti ukrepi in koliko lahko izgubimo. Še nekaj bi dodala. Izvršni odbor OKS je podprl predlog združenja za ohranitev stopnje DDV za uporabo športnih objektov. V Pozitivni Sloveniji celo razmišljamo, da bi predlagali namesto, da bi se zvišal ta davek, da bi se celo znižal, mogoče na 5 %. V premislek. Hvala lepa.
Mag. Barbara Žgajner Tavš, potem mag. Alenka Bratušek.
Hvala lepa. K temu, kar je govorila kolegica pred menoj, bi morda dodala samo to. Pred dnevi smo na Odboru za zdravje poslušali resornega ministra oziroma državno sekretarko, kako si Vlada prizadeva okrepiti in spodbuditi med ljudmi idejo zdravega načina življenja. Zdaj pa slišimo, da je politika vlade diametralno nasprotna potem, ko gre za prakso. Vlada dobesedno potiska otroke na ulico. Kolegice in kolegi, to je dolgoročno katastrofa – milo rečeno! Pa bom šla na drugo temo, ki jo prav tako zaobjema ta predlog zakona o zvišanju DDV. Pred dnevi, natančneje 22. oktobra, so se zbrali številni strokovnjaki s področja hišnih živali – tudi predstavniki Gospodarske zbornice – in vsi v en glas ugotavljajo, da je dvig DDV za prehrano za male živali dolgoročno polomija za državo iz več vidikov. Dovolite, prizadetih bo, po ocenah vseh udeležencev tega posveta, milijon 300 tisoč prebivalcev Slovenije. Stroški bodo po ocenah višji oziroma večji od prihodkov. Dvig DDV ne bi povzročil samo večje inflacije in več sive ekonomije, pač pa bi tudi povečal nakupovanje v tujini, zmanjšal konkurenčnost malega gospodarstva ter državi, naši državi, posledično na koncu koncev zagotovil manj prihodkov, kot bi znašali skupni dodatni stroški in izgube tudi zaradi manj delovnih mest. Na to opozarjajo gospodarstveniki. Grem zdaj na drugo, bolj humano, socialno čutečo plat te negativne posledice. Veterinarska uprava Republike Slovenije je oktobra ob letošnjem svetovnem dnevu živali javno objavila, da od nekdaj sobivamo in se od nekdaj učimo – kako lahko to sožitje izboljšamo? To je neprekinjen postopek, ki ga moramo prenesti tudi na naše otroke. Tudi na naše otroke! Izjava ministra, ki jo je izrekel ob predstavitvi tega vele, da ne rečem, uspešnega projekta, s katerim rešujemo krizo v naši državi – minister je, pa si upam reči, cinično pripomnil: "Prva skupina je hrana za živali. Tukaj žal, imam štiri hišne živali, ampak težko rečem, da je to nujna življenjska potrebščina za ljudi." Res spodbuden signal in sporočilo slovenski javnosti o tem, koliko so vredna ta čuteča bitja v naši državi. Pravim, da je še kako pomembno, da v kriznih časih, ko se hočete ali nočete, vrši pritisk ne samo na ljudi, tudi na živali, opominjamo in govorimo o humanosti. Predsednik se nasmiha. Upam, da ne zaradi tega, ker govorim o humanem odnosu do živali. Hvala, predsednik, ker bi bil to napačen signal od vas, ki ste, verjamem da, pomembna moralna avtoriteta Državnega zbora. Human odnos do živali vseh vrst, ker so ravno tako kot mi ljudje, še kako čuteča bitja. Tudi drugi s tega področja, nevladne organizacije, društva, zavetišča opozarjajo, da bi se, če bi bil ta ukrep sprejet, povečal pritisk in da bi se povečalo število zapuščenih živali zaradi revščine, s katero se srečujejo gospodinjstva, ki danes imajo domače živali. Po ocenah, če se ne motim, ima okoli 70 % gospodinjstev v Sloveniji vsaj eno domačo žival. Na drugi strani bi dobili tudi ta negativen učinek, govorim o humani plati tega početja – ne bom več, ker sem časovno omejena. Za zaključek misel, ki mi je priletela v elektronsko pošto, ene od državljank naše države: "Pomagaj človek, izgubljen sem, okolje pa neznano, da bi govoril, mi ni dano, zato se ne morem pritoževati in ne stavkati. Sem živo bitje, ki trpi in se življenja veseli. Prosim, naj nekdo namesto mene spregovori." Zaključila bom s temi besedami, verjamem, da so dovolj zgovorne in vsem nam v razmislek, kaj lahko s pritiskom na gumb "za" naredimo v tej naši ljubi državi.
Besedo ima mag. Alenka Bratušek. Za njo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Lep pozdrav vsem! Imam občutek, da se s tem predlogom, s katerim se danes ukvarjamo, malo hecate in mislim, da na to kaže tudi, da se predstavnik Vlade niti oglasi ne, za razliko – zdaj bom pohvalila ministra Vizjaka, ki je sedel z nami dva dni nazaj in skušal, če ne že odgovoril, odgovoriti na večino vprašanj, očitkov, pomislekov in tako naprej. Tukaj očitno nimate kaj povedati in verjamem, da se res hecate in da ste poskusili, kako bi to šlo. Da je vaša javnofinančna in ali pa najprej ekonomska in javnofinančna politika napačna, kažejo podatki, kažejo napovedi in kažejo dejanski podatki. Prepričana sem, da bomo letos v Državnem zboru še enkrat obravnavali rebalans državnega proračuna, kjer boste primanjkljaj državnega proračuna krepko zvišali, to kažejo podatki. Da ne veste, kaj delate ali pa mogoče malo narobe zapišete podatke, ki nekako niso usklajeni s tem, kaj dejansko v naši državi se dogaja, kažejo tudi ocene IMF, Evropske komisije, ki vam za letošnje leto napovedujejo primanjkljaj krepko čez 4 %, 4,4 %, – vaše ocene so 3,5 % – in za naslednje leto 3,9 %, kar daleč nad 3 %, kar ste včeraj na vrhu gospodarstva poudarjali kot enega izmed vaših ključnih ukrepov. Od tega ste se že poslovili, čeprav ne poveste na glas. DDV v tem segmentu zvišujete za 11,5 % točk. Nam ste se posmehovali, ko smo v svoj program zapisali in ljudem jasno povedali, da brez dviga tega davka po naši oceni ne bo šlo. To smo takrat povedali – dvig splošne stopnje za 1 % točko, vi zdaj dvigujete za 11,5 % točk. Naredili ste nabirko tega, za kar mislite, da bi tukaj sodilo, ampak mislim, da je ta vaš zakon že danes obsojen na propad, tako da boste morali iskati nove rešitve. Je pa nekaj zelo ironično – znižujete RTV naročnino, je predlog, in v obrazložitvi napišete, da to zato, ker boste družinam prihranili 1 evro, mislim, da 1,2 evra s tem znižanjem. Ironično zato, ker boste hkrati vse družine z dvigom komunalnih cen, komunalnih storitev samo zaradi DDV udarili z približno 4 do 5 evri. Zato je to ironično. Mogoče bi bilo prav, da obrazložitev pri zniževanju RTV prispevka spremenite in poveste, za kaj vam gre v tistem primeru in za kaj vam gre pri dvigovanju DDV za tiskane medije, ker samo to je lahko obrazložitev. Ne moreš na eni strani nekomu dati en evro in na drugi strani mu vzeti pet evrov ter razlagati, da gre to skupaj. Samo še enkrat, da so vaši ukrepi napačni, kažejo podatki, napovedi, tudi gospodarstveniki so vam včeraj to povedali. Tako kot so vam tudi včeraj povedali gospodarstveniki: primite se dela, pripravite prave ukrepe za to, da bo Slovenija lahko šla v pravo in boljšo smer!
Gospa Marjana Kotnik Poropat, za njo mag. Matej Tonin, če ga ne bo v dvorani, pa gospa Tina Komel.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Želela bi predstaviti svoj pogled na ta zakon, na dvig DDV. Moj pogled je takšen, da po mojem mnenju ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo oziroma je potreben temeljite spremembe, če se bomo odločili, da ga spustimo v nadaljnjo obravnavo. Tako mislim zato, ker bi s tem zakonom dosegli skromne učinke. Simulacija izračuna dodatnega priliva v državni proračun na podlagi tega zakona je nerealna. Nerealna je zato, ker bo ta zakon na drugi strani prinesel tudi negativne učinke. Nekaj bi jih naštela: zmanjšanje zaposlenih in s tem zmanjšanje prilivov iz delovnega razmerja, dodatna obremenitev socialnih transferjev. Na primer krčenje naklade časopisov in drugih tiskanih medijev pomeni na koncu tudi odpuščanje, o tem je bilo danes že dosti govora. Zmanjšanje obsega dela pri frizerjih bo po mojem mnenju posledica tega, da se bodo ljudje v večji meri zatekali v sivo ekonomijo. Pomislimo, kaj bi vsak od nas storil, če bi bil v koži teh ljudi, na primer, teh frizerjev in bi ostal brez dela. Seveda, tudi ti ljudje morajo nekako preživeti. Že danes se nekateri poslužujejo nudenja frizerskih storitev na domu, torej sive ekonomije. Pri davku na tiskane medije bi opozorila na obdavčitev medijev v drugih evropskih državah. Na primer, Luksemburg ima samo 3 %, najnižji davek ima Francija, 2,1 %. Sledijo Italija, Španija, Malta, Madžarska, Ciper, Grčija, Nizozemska in tako dalje. Nekatere države imajo celo ničelno stopnjo davka na dodano vrednost za tiskane medije. Opozorila bi tudi na davek na uporabo športnih objektov. Kako pomemben je šport za mlade, za vse nas, predvsem pa za starejšo populacijo, ni treba posebej govoriti, mislim, da se tega vsi dobro zavedamo. S povišanjem davka bomo prizadeli predvsem tiste z nižjimi dohodki. Tudi tu – mislim, da je gospa Alenka Bikar o tem govorila in tudi drugi – se pridružujem tem razpravam. Še davek na hrano za male živali. Danes smo slišali več izjav, kako se bo kdo izmed nas doma pogovoril s svojimi mački, vendar je to zadevo treba pogledati malo globlje. Veliko je upokojencev z minimalno pokojnino, zato živijo pod pragom revščine. Ti ljudje so običajno tudi osamljeni in v tej osamljenosti jim dela družbo edino mala žival oziroma domači ljubljenček. Pa ne le upokojenci, tudi drugi, ki živijo od socialnih transferov delijo podobno usodo. Ker nimajo denarja, se bodo morali ti ljudje odpovedovati tudi tej edini družbi, ki jo imajo, ali pa si bodo od ust odtrgali še tisto borno hrano, ki jo imajo, da bodo lahko nahranili svojo malo žival. Tu bi zaključila. Menim, da bi bilo primerneje spremeniti splošno stopnjo DDV. Tak pristop bi bil bolj pravičen, ker bi se ta povišani davek razporedil na vse državljane in državljanke Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin, pripravi se gospa Tina Komel.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Ko govorimo o davku na dodano vrednost, se ne moremo izogniti splošni razpravi o proračunu in o naših prihodkih. Vem, da je že stara fraza, da lahko porabimo toliko kot ustvarimo, ampak kljub vsemu se pri moji razpravi tej frazi, ki je še kako resnična, ne moremo izogniti. Dejstvo je, da imamo problem s primanjkljajem, da če se hočemo izogniti tistemu, kar se danes dogaja v Grčiji, moramo te naloge opraviti sami in v tej smeri tudi delati. Najbrž se bo tukaj kolegica Bratuškova z menoj strinjala, ker je bila direktorica Direktorata za proračun, da lahko primanjkljaj znižujemo vsaj na tri načine. Eden je, da zmanjšujemo našo javno porabo – to je ena možnost. Druga možnost je, da povišamo davke, in tretja možnost je, da ustvarjamo nova delovna mesta. To so nekako tri opcije. Seveda nam je vsem najljubša ta tretja – ustvarjanje novih delovnih mest –, ampak to ne prihaja iz lufta. Za ustvarjanje novih delovnih mest je treba ustvariti pogoje. Mislim, da si v tej smeri prizadevamo z reformami, s poskusom sanacije bank in z drugimi stvarmi, ki jih delamo – spomnite se, julija smo sprejeli veliko zakonov, s katerimi smo poskušali razbremeniti administrativne obremenitve. Trudimo se ustvarjati nova delovna mesta. Ko govorimo o zmanjševanju primanjkljaja, je prav, da se poslužujemo vseh treh možnosti. Torej, da so stvari čim bolj uravnotežene. Kako zmanjšujemo porabo? Nekaj smo naredili s pomočjo Zakona o uravnoteženju javnih financ, o katerem je bilo v tem parlamentu veliko govora – veliko tudi nasprotovanja, ampak žal, poti, ki jih moramo ubirati, niso lahke, ampak drugih na žalost ni. Če preidemo na drugo možnost, povišanje davkov. V opoziciji ste se na nek način za to možnost zelo zavzemali, v koaliciji smo bili tej možnosti zelo nenaklonjeni. Zdaj je pred nami predlog povišanja davka na dodano vrednost na posamezne artikle in storitve z nižje 8,5 na 20 %, tudi zdaj sem mislil, da bo opozicija to z največjim veseljem podprla, ampak ni. Prav tako ima pripombe, kot naša vladna koalicija, in mislim, da je prav, da se na prvi obravnavi o teh stvareh pogovarjamo in debatiramo. Tudi sam in v Novi Sloveniji imamo na sedanji predlog pripombo. Če omenim medije, če omenim frizerje in še kaj bi lahko omenil – o teh stvareh se je treba pogovoriti. Treba je pogledati, kaj konkretno kakšna stvar pomeni, kakšen je predviden prihodek in kaj bi ta obdavčitev pomenila za prihodnost – ali bi ta prihodek država še ustvarjala ali ga ne bi več. Če govorimo, da nas moti ta ali pa druga določba, je prav, da ponudimo tudi kakšne alternativne možnosti. Če Nova Slovenija ali pa jaz osebno nasprotujem povišanju davka z 8,5 % na 20 %, recimo za medije, če vzamem konkreten primer – kaj konkretno pa predlagam na drugi strani, da bi te prihodke države nadomestili z drugimi viri? Vidim predvsem tri možnosti. Eno je protikrizni davek, drugo je, da, kot pravi opozicija, povišamo splošno stopnjo DDV za kakšno odstotno točko navzgor, tretja možnost je to, da povišamo odstotek dohodnine. To so vse možnosti, s katerimi se lahko ukvarjamo. Ne nazadnje bi omenil, da dajmo razmisliti tudi o davku na sladke pijače. Veste, da so sladke pijače zelo nevarne. Moj kolega Joe Costa iz Amerike me je opozoril, da bi bilo to zelo pametno in se z njim absolutno strinjam, da dajmo o tej stvari vsaj razmisliti.
Hvala lepa. Za repliko je zaprosila mag. Alenka Bratušek. Ne vem, če sem prav razumela, mogoče tudi gospa Alenka Bikar, ki je govorila o teh pijačah, če sem jo prav razumela, če ne, me boste popravili. Izvolite, gospa Bratušek.
Gospod Tonin, očitno je tri vaša magična številka. Strinjam se, da obstajajo trije koraki za zniževanje primanjkljaja, vendar vam jih bom zdaj še enkrat naštela. Prvi je absolutno varčevanje in zniževanje odhodkov, drugi je zviševanje odhodkov in tretji je kombinacija teh dveh. To bi bile tri pravilne rešitve vaše uganke. Vsekakor je tretja absolutno najboljša in to vas prepričujemo že leto dni, pa ne slišite. Prepričana sem, da niste predlagali dviga splošne stopnje DDV samo zato, ker to piše v našem programu. Prepričana sem, da je samo to razlog. Vladna koalicija stežka, ampak na koncu boste morali in morali boste priznati, da smo imeli že od vsega začetka prav. Še enkrat, tretja kombinacija, to je na eni strani varčevanje in na drugi strani povišanje davkov – na žalost ni priljubljeno, ampak v tej situaciji potrebno –, je edina pravilna kombinacija za rešitev javnofinančnega problema. Da ste na napačni poti, sem že prej povedala, kažejo številke. Vaš primanjkljaj bo letos 4,4 %. Če k temu prištejemo še to, kar ste dali v Novo Ljubljansko banko, pa še ne vemo ali bo primanjkljaj ali ne bo – gre za več kot 1 % BDP –, boste zelo blizu tega, kar velikokrat očitate prejšnji Pahorjevi slabi vladi kot radi rečete. Niso samo trije predlogi za dvig davkov, lahko jih je več. Našteli ste tri, davkov pa imamo en cel kup – lahko je mogoče tudi protikrizni, o katerem se govori, da ga že imate v predalu namesto tega, o katerem danes razpravljamo.
Hvala lepa. Izvolite proceduralno, mag. Matej Tonin.
Rad bi samo opozoril podpredsednico, da je gospa Bratušek grobo kršila Poslovnik in je na to niste opozorili. Replika je namenjena temu, da opozori na napačna dejstva oziroma kje sem bil narobe razumljen, kje bi bila moja razprava nenavadna. Ona je praktično ponovila mojo razpravo in polemizirala z menoj. To je stvar razprave, ne pa stvar replike, in prosim, da ste v prihodnje na te stvari pozorni.
Hvala lepa, mag. Matej Tonin. Na vodenju seje predvčerajšnjem se mi je nekaj podobnega zgodilo tudi s strani enega iz vaše poslanske skupine, vendar ga nisem zaustavila, zato sem tudi tokrat pustila – pa tudi s strani drugih, da ne bi bila kakorkoli krivična. Veste, dostikrat gre za različno izmenjavo mnenj in vas tukaj ne želim kakorkoli omejevati. Nadaljujemo. Gospa Tina Komel ima besedo. Pripravi se gospod Alojzij Potočnik. [[Ne.]] Naslednji prijavljeni razpravljavec je gospod Mitja Meršol. Pripravi se naprej gospod Ivan Hršak.
Hvala lepa, predsedujoča. Pozdrav vsem skupaj! Ker časa resnično primanjkuje, bom zelo kratek. Duh državnega vandalizma, na to me ta hip spominja kratica DDV. Ko sem te dni ob branju gradiva razmišljal, sem nekako pomislil, kako bi bilo lepo, če bi pred predlagatelje te spremembe zakona prišel s svežnjem časopisov in revijin jim to stvar poklonil kot zadnje primerke. Namesto tega mogoče malce poezije oziroma metaforike. Sprememba davka na DDV nam veliko odnese in vladi vse prinese. Kajti, ko frizerji, cvetličarji, novinarji zaradi tega zakonskega predloga ne bodo več delali, nas bo frizirala, nam sadila rožice in nas s svojega PR kora obveščala, če še vlada. Tiskani mediji bodo mrtvi, elektronski mediji pa bodo pošiljali novinarke, morda tudi novinarje, po banane na tržnico in bodo s tem dokazovali, da smo v banana republiki. Mi pa bi morali zapeti labodji spev in pogrebno žalostinko za umrle tiskane medije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Hršak, potem pa je na vrsti še predlagatelj, Vlada, če bo želela besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi. Bom kratek in jasen. Ti predlogi dviga DDV za uporabo športnih objektov, časopise, predvsem za javno higieno niso najbolj posrečeni, da ne rečem zgrešeni. Zato jih osebno ne morem podpreti. Velike pomisleke pa imamo tudi v Poslanski skupini DeSUS. Še posebej je problematičen dvig za javno higieno, ker vemo, da bodo po novem letu napovedane podražitve tudi s strani občin, ker že nekaj časa teh podražitev ni bilo. Vsi skupaj v poslanski skupini smo bolj za neko drugo, primernejšo rešitev, kot smo že prej omenili, za nek krizni davek ali manjši dvig splošnega DDV. V Pozitivni Sloveniji govorijo, da to ves čas predlagajo, moram pa reči, da je ZUJF glede tega bolj pravičen kot dvig samega DDV. Pri ZUJF ljudje s tistimi najnižjimi prihodki niso bili prikrajšani, če dvigneš splošni DDV, pa so vsi, od tistih najmanjših do največjih. Prej je bilo govora tudi o malih domačih živalih. Tudi sam imam doma japonsko dolgodlako zajčico, kateri poskušam dopovedati – saj veste, jezikovna bariera –, da bo treba šparati tudi pri njeni hrani. Mislim, da je dojela. Kot zanimivost naj povem, kaj sem slišal med odhodom iz Državnega zbora do stanovanja. Slišal sem razgovor ženske in moškega, ki mu je ženska dopovedovala, da ji zdaj, zaradi povišanega DDV, menda ja ne bo kupoval manj rož, da bo morala zaradi tega dviga DDV manj pogosto hoditi k svoji frizerki in bila je zaskrbljena, da ne bo mogla redno kupovati vseh teh časopisnih revij, kot so Nova, Lea, ne vem, Lady in še druga ženska imena – jih je naštela, pa se jih zdaj ne spomnim. Vidite, problemi glede tega DDV nastajajo tudi v družinah. Za konec, niti sam, niti v Poslanski skupini DeSUS še nismo sprejeli dokončne odločitve glede podpore oziroma nepodpore predlogu zakona. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ste vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, dobili besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ker vidim, da želi, prosim za prijavo. Prijava poteka. Prijavljenih je 12 razpravljavcev, na voljo imamo 27 minut. Prosim za razdelitev časa, nekaj čez 2 minuti bo. 2 minuti 17 bo lahko razpravljal vsak od prijavljenih. Torej, pričenjamo z razpravo. Prvi je na vrsti gospod Branko Ficko.
Lep pozdrav vsem skupaj. S tem predlogom selektivnega dviga davka Vlada dokazuje, da nima prave vizije, kako povečati prihodkovno stran proračuna. Ne z ukrepi za gospodarsko rast, ampak samo z varčevanjem in obremenjevanjem; ne z delnim minimalnim dvigom splošne stopnje, ker je to predlagala Pozitivna Slovenija. Predvsem pa je ta predlog dviga velik pritisk na obrtnike in podjetja, izredno velik tudi za gospodinjstva. Vlada se na to ne oziroma, ne zanima je, kakšen bo vpliv na prodajo blaga in storitev, število izgubljenih delovnih mest, povečanje sive ekonomije in socialne posledice. Če na hitro pogledamo po dejavnostih – hrana za male živali. Prizadel bo 70 % gospodinjstev, prizadel bo mala in mikropodjetja, prodajne poti se bodo usmerile preko spleta v sosednje države, in če pogledamo v Avstrijo in Italijo, je ta DDV manjši od 10 %. Še večje je odstopanje na področju vrtnarstva, pri lončnicah in rezanem cvetju. V vseh pomembnih EU državah – Avstrija, Italija, Nizozemska, Francija – je DDV pod 10 %. S tem bo konkurenčnost prodaje še katastrofalnejša. Iz tega pregleda DDV izgleda, kot da se primerjamo z Madžarsko, kjer je DDV nad 20 %. In če se primerjamo tudi v tem, kako je Madžarska dosegla cilje glede prodaje državnega premoženja in totalitarnega režima, me je strah. Pri tem predlogu, če smo že pri mačkah, nimam drugega vtisa, kot da je imel tisti, ki je pripravil ta predlog, res mačka. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Lejla Hercegovac.
Se odpovedujem. Hvala.
Besedo ima gospa Tamara Vonta.
Hvala lepa. Prejle sem govorila o medijih, zdaj bom pa nekako povezala dve temi znotraj tega zakona. Ena tema so tiskani mediji, druga tema so pa male živali. Zakaj ju bom povezala? Pri zadnjih katastrofalnih poplavah sta vam verjetno vsem v spominu ostali dve fotografiji in prepričana sem, da se boste, ko bosta ti dve fotografiji spet objavljeni kje v kakšnem tiskanem mediju, takoj spomnili za kakšen dogodek gre. Gre za dve fotografiji, ki sta povezani s katastrofalnimi poplavami. Na eni fotografiji moški rešuje svojega psa. Bila je objavljena v časniku Delo, na prvi strani – izjemna fotografija. To govorim tudi malo "fohovsko", da tako rečem. Druga fotografija pa je podobna – moški, ki rešuje svojega mačka Johnija. Zdaj mogoče vse skupaj zveni tako malo smešno, ampak zagotavljam vam, da sta to dve fotografiji, ki se jih boste, ko jih boste nekje videli čez pet let, točno spomnili, za kaj gre, in vam bosta ti dve fotografiji zbudili povsem enake občutke, kot sta jih zdaj. Z vso to grozo, z vso to škodo, z vso to nepojmljivo nemočjo in stisko se v vsakem človeku skriva, to si upam zagotovo trditi, še en tak človek, ki poskrbi za svojo še bolj nemočno žival v tistih zadnjih trenutkih. Spomnite se na ti dve fotografiji, ki tako odlično orišeta čas, v katerem sta nastali, dogodek, v katerem sta nastali, in predvsem človeškost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Tina Komel.
Hvala za besedo. Pozitivna Slovenija je v predvolilnem programu zapisala, da bi zvišanje zgornje stopnje DDV za 1 % točko pripomoglo k reševanju finančne krize. Tovrstna poteza bi pomagala napolniti državno blagajno brez večjih finančnih posledic za naše državljane. Vi ste se pa odločili za povišanje nižje stopnje DDV za kar 11,5 %. V času, ko imamo tako recesijo in upadanje standarda, dvigovanje DDV za različne proizvode ali storitve, kot smo jih doslej že slišali, tiskani mediji, športni objekti, hrana za naše hišne ljubljenčke, frizerske storitve, lahko močno vpliva na blagostanje naših državljanov. Posebno pozornost bi namenila dvigu DDV za komunalne storitve. To posledično pomeni dvig cen komunalnih storitev za vsa gospodinjstva in celotno gospodarstvo. Dvig DDV na hrano za hišne živali bi povzročil višje cene, manjšo dostopnost do varne hrane, slabšo kakovost, več bolezni, višje stroške za skrbnike, več zapuščenih živali, višje stroške za zavetišča in občine, več nakupov v sosednjih državah in manj zaslužka za slovenska podjetja. Na koncu bi citirala naslednje: "Zavezanke za DDV bomo propadle. Če zvišamo cene, ne bomo imele prometa, če pa ne zvišamo cen, ne bomo obstale. Vlada nam želi zavezati kamen za vrat in nas vreči v morje." To so besede koprskih frizerjev, cvetličarjev in vrtnarjev. Že sama uvedba DDV v 90. letih prejšnjega stoletja je za obrtnike predstavljala velik šok in takrat so morali v povprečju odpustiti od enega do dva delavca. Poleg tega smo vsi prepričani, da bo višji davek spodbujal sivo ekonomijo. Proti taki konkurenci se je pa težko boriti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Roman Jakič ima besedo.
Podpredsednica, izražam zelo veliko nezadovoljstvo, da se Vladi Republike Slovenije tudi toliko ne ljubi, da bi se po končani diskusiji prve obravnave dvignili s tistega stola, povedali, obrazložili in odgovorili na odprta vprašanja, ki so bila dana v dvodnevni razpravi ali pa današnji dopoldanski. Vlada ni pripravljena niti nam, kaj šele javnosti, odgovoriti na vprašanje, zakaj eksperimentira s to državo. Ker to, kar delate, je eksperiment! Ampak problem eksperimenta je, če se ga dela v laboratoriju, da se ga lahko nekajkrat ponovi in nihče ni poškodovan, razen tistega edinega, ki dela eksperiment. Vi delate pa eksperiment na celi populaciji te države! In vam ni toliko, da bi se dvignili in obranili ali pa branili svoj predlog, ki ste ga poslali v Državni zbor Republike Slovenije. Ni vam toliko, da bi odgovorili na vsa odprta vprašanja, ki zadevajo medije, ki zadevajo male živali, ki zadevajo šport, ki zadevajo ne nazadnje tudi frizerje. Zadevajo državljanke in državljane Republike Slovenije, zadevajo to državo in zadevajo to gospodarstvo! Ni vam bilo toliko, da bi se dvignili in izkoristili svojih 20 minut, tudi če bi samo rekli, da ste ugotovili skozi to razpravo, da ste se zopet zmotili.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala za besedo. Tudi po mojem mnenju je ta predlog, ki prihaja od Vlade, zelo nepremišljen in pravzaprav zelo selektivno posega na nekatera področja. Pa me zanima, ali vas je ob tem vodil kakšen kriterij, da ste se odločili ravno za ta področja, za katera zanesljivo vemo, da bi pri uveljavitvi takega DDV pomagali, da bi propadala, oziroma pomagali, da bi se zmanjševala delovna mesta na teh področjih, da bi se pospeševalo sivo ekonomijo in vse druge negativne posledice. Ne bom se dotikal ne medijev, ne malih živali, ne frizerskih storitev, pa ne cvetličarn, pa tudi ne objektov za športno rabo. Ustavil bi se pri komunalnih storitvah, kjer se ravno tako predvideva dvig DDV. Poglejte, zelo preprosto, Slovenija zelo počasi caplja za Evropo in dosega standarde in kriterije, ki jih Evropa določa. Vidite, da imamo v Sloveniji zelo malo do sedaj vpeljanih centrov za ravnanje s komunalnimi odpadki. Vendar v tistih regijah, kjer smo to naredili, lahko opažamo, da je veliko breme za ravnanje s komunalnimi odpadki padlo na gospodinjstva v teh okoljih. Posebne tehnologije zahtevajo večja sredstva za ravnanje s komunalnimi odpadki in to je že samo po sebi veliko breme za posamezna gospodinjstva in za državljanke in državljane. Sedaj hočete s tem predlogom poseči še na zvišanje DDV. Če želimo biti čista in urejena država, če želimo dosegati evropske standarde na področju komunalnih storitev, potem bi bilo vsekakor potrebno vse kaj drugega kot pa dviganje DDV in s tem poslabševanje stanja na tem področju. Moje mnenje je, da so stvari zelo nepremišljene in tudi neusklajenost v koalicijskih vrstah govori o tem, da je ta predlog zares obsojen na zelo slabo prihodnost. Prepričan sem, da ga boste spremenili, pa tudi če ne boste upoštevali strategije oziroma koncepta, ki ga ima v mislih opozicija.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Mislim, da smo danes premalokrat opozorili na to, zakaj se sploh tega zakona oziroma te problematike lotevamo. Če morda kdo ni opazil, je državna denarnica prazna in ni več nič v njej, ne samo, da je prazna, celo velik minus je – nekateri ne bodo priznali, da je kdorkoli za kaj kriv. Spoštovani, predvsem s strani Pozitivne Slovenije – glede na to, da ste najbolj glasni –, prišel je čas, ko se niti zadolževati več ne moremo, in to ni v vašem smislu, ker velja načelo zadolževanja do konca, potem pa v zelo glasnem smislu "šta bilo, bilo", za kar je primer vaša najlepša prestolnica Ljubljana. [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko?
Samo malo. Vljudno bi prosila gospoda Pojbiča in vse ostale – vi ste bili najglasnejši poleg gospoda Lisca –, da se umirite. Gospod Tomaž Lisec ima besedo, se pa ne strinjam in odločno zavračam kakršnokoli razpravo, ki bi kogarkoli v tej dvorani žalila. Ravno tako ne dovolim, da žalite drug drugega in tudi ne posamezne poslanske skupine med seboj. Predlagam, da se vsi razpravljavci tega držite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za dobro minuto, ki ste mi jo vzeli. Nikogar nisem žalil, povedal sem samo, zakaj smo danes pred tem problemom in ga obravnavamo.
Takoj vam damo minuto, samo da gospe to uredijo. Škoda, da se niste ugasnili. Prosim, če se ugasnete in boste dobili minuto, ker vam jo priznavam, absolutno.
Spoštovani, samo da zaključim. Nikogar nisem mislil žaliti s tem, da smo zadolženi, to je dejstvo. Zakaj sem se sploh javil k tej razpravi? Najbolj me je zmotilo glede tega zvišanja DDV za hrano za domače živali in frizerske storitve – kot da je to največji problem v Sloveniji. Včasih imam občutek, ko ne vem, ali bi se smejal ali bi se jokal. Da ne bo pomote, nimam nič proti domačim živalim, ampak če bi marsikdo izmed poslancev in poslank vsaj polovico teh skrbi za domače živali oziroma hrano za domače živali namenjal skrbi za naše najmlajše, bi bila verjetno situacija drugačna. Imam občutek, da imate nekateri problem [[...]]Ah, škoda besed.
Spoštovani, drug drugega moramo spoštovati in ne obsojati in kakorkoli spreminjati razprave. Spoštovani, jaz vodim sejo! Dobili boste proceduralno besedo, gospod Lisec, vendar se ne strinjam s tem, da ne bi smeli govoriti o svojih domačih živalih ali o čem podobnem. Gre tudi za človekove pravice in enakopravnost vseh ljudi v tej dvorani. Izvolite, gospod Lisec, proceduralno.
Spoštovana podpredsednica, nikogar nisem žalil. Verjamem, da ima vsak svoje stališče. Ko govorim o domačih živalih, ne govorim o človekovih pravicah. Upam, da smo tu jasni. Prosim povejte, kje sem koga žalil. Medtem so s temi medklici žalili, bom rekel, mojo besedo. Prosim, spoštovana podpredsednica, res povejte, kje sem koga žalil. Hvala.
Gospod Tomaž Lisec, ko sem to rekla, vas sploh nisem osebno imenovala in sem imela v mislih vse v dvorani, da medsebojno besedno ne bi kakorkoli, da ne rečem, obračunavali. Gremo naprej z besedo. Proceduralno ima besedo mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo. Gospa podpredsednica, razumem, da se trudite zagotoviti vsem poslankam in poslancem okoliščine, v katerih bi lahko izražali svoja stališča. To je tudi naloga parlamenta, da vsakemu poslancu in poslanki odmerjeni čas dovoljuje v skladu s svobodo govora, ki je temeljna človekova pravica, povedati njegovo stališče. Zdaj se je pa gospod Lisec že drugič drznil vtikati v razprave poslank in poslance, ki so bile, mimogrede vezane na vsebino predlaganega zakona. Nismo si razpravljavci izmislili, v kaj se zakon vtika. Vsak si sam izbere, s katero temo se bo v svoji razpravi ukvarjal. Zato bi prosila, in to je moj postopkovni predlog, da bi takrat kadar kdo komentira, kaj sme in česa ne sme kdo od nas govoriti, da bi ga zaustavili. Že gospa Petaver Dobovšek je bila tista, ki je razpravljala o tem, o čemer razpravljamo mi in o čemer bi morali razpravljati. Tisti, ki so predlagali takšen zakon, naj pomislijo, kaj dajejo v razpravo. Po eni strani je ta vlada sama s seboj zadovoljna, ker niža RTV prispevek in je to velik prihranek, po drugi strani pa dviguje DDV za tiste stvari, ki so zapisane v zakonu. In ste jih sami zapisali, jih imate in mi lahko o njih govorimo. Hvala.
Hvala lepa. Pri postopkovnem v bodoče prosim, da se nasploh vsi držimo tega in da mi tudi vsak posebej izreče postopkovni predlog. Prehajamo na nadaljnjo razpravo, gospod Jožef Jerovšek ima besedo.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi ta debata o tem zakonu je koristna in moram reči, da se pridružujem gospodu Brulcu, ki je na začetku protestiral, da nekateri pravijo, da v parlamentu zapravljamo čas. Strinjam se, da je treba debatirati in tudi ta debata prinaša pomembne razmisleke. Poglejte, brez te debate ne bi vedel, kar je informirala kolegica Tamara Vonta, da že vrsto zadnjih let v medijskih hišah redno ne zaposlujejo mladih diplomantov. To je očitno deformacija teh levih vlad v preteklosti in medijskih magov, ki so dejansko ponižali mlade diplomante. Tega brez te debate ne bi vedel. Hkrati pa so kar eni trije poslanci govorili o paradigmah; gospod Kavtičnik je govoril, da je totalitarna paradigma na pohodu. Mislim, da je bolj del te totalitarne paradigme kako obvladovati mlade novinarje – tako kot so se obvladovali. Potem pa je gospod Čehovin rekel, da je splošna paradigma, da desne stranke in desne vlade zvišujejo davke, leve jih pa znižujejo. Tu moram protestirati, čeprav ga ni tukaj. S tem je gospod Čehovin, hotel sebe in svojo stranko predstaviti kot moderno desnosredinsko stranko, ker je predlagala povišanje davka na dodano vrednost. Hotel je ovreči to karakteristiko, ki mu jo je dal gospod Lukšič, da so oni stara levica, stara zatohla levica. Zdaj vidim, da je tukaj ogromno novih karakteristik in hvala bogu, da sta včeraj snela rokavice dva profesorja, ki vzgajata in šolata novinarje, gospod Lukšič in gospod Gantar, in sta se začela brez rokavic obdelovati. Glejte, mogoče sem – časa je zmanjkalo – najbolj nepristranski, tudi malo kritičen do zvišanja davka [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Imela bi eno opozorilo. Pri tej prijavi nihče nima možnosti replicirati, zato predlagam, da se vsak v svoji razpravi opredeli z vsebino, ne pa da omenja kolegice in kolege, ker vam ne morejo replicirati. To velja za vse. Mag. Marko Pogačnik ima besedo.
Predsedujoča, hvala za dano besedo! Kolegice, kolegi! Uvodoma je treba poudariti, da ne vlada in ne vladni poslanci takšnih predlogov zakonov ne sprejemamo z navdušenjem in z veseljem. Na drugi strani sem razočaran z današnjo razpravo, kajti v današnji razpravi se ni skoraj nihče dotaknil vzrokov in razlogov, zakaj imamo takšen zakon na mizi. Takšen zakon imamo na mizi zato, da rešujemo javne finance v Sloveniji, ki so zelo slabe. Na drugi strani pa sem prepričan, da takšnen zakon, kakor ga imamo danes, ne bi bil potreben, če bi bila opozicija malo bolj konstruktivna in malo bolj operativna do predlogov vlade. Zakaj ste zavrnili zakon o fiskalnem pravilu? Zakon o fiskalnem pravilu nobenemu nič ne vzame, nobenemu nič. Odhodki proračuna so tisti, ki bremenijo proračun, in obresti za zadolževanje so sigurno eden izmed pomembnejših odhodkov. Zaradi teh zadev izgubljamo bonitetne ocene in se odhodki povečujejo, na drugi strani moramo nekaj narediti na prihodkovni strani. Zakaj blokirate rešitve Vlade z referendumi? Zakon o slovenskem državnem holdingu, sem prepričan, da bi bil eden izmed tistih, ki bi lahko povečal prihodke proračuna. Sanacija bančnega sistema je nujna, ponovno pa se pogovarjamo o nekem referendumu. Če se bo takšno delo parlamenta in opozicije nadaljevalo, sem prepričan, kolegice in kolegi, da bomo imeli v naslednjih mesecih na mizi še slabše rešitve, ker bomo v to prisiljeni in to sigurno ni rešitev za vse. Stopimo skupaj, zavedajmo se te situacije in naj bo na mizi čim manj takšnih predlogov, ampak na tem mora nekaj narediti tudi opozicija. Hvala.
Hvala. Gospod Rihard Braniselj.
Hvala, podpredsednica! Že uvodoma sem povedal, da imam težave s tem zakonom, vendar, da se ne slepimo, gre za nabirko. Za nabirko, ki je nujno potrebna in sicer iz več razlogov. Prvenstveni je ta, da je treba zagotoviti dodatna sredstva za financiranje javne porabe, tudi za odpravo katastrofalnih posledic nesreč, o katerih je govorila gospa Vonta. Tudi zaradi tega je nujno potrebno, da uravnotežimo proračun za leto 2013 in 2014. Druga stvar. Ozrimo se malo po naši soseščini in sedaj je tudi prilika, da naredimo primerjavo glede obdavčitev podobnih storitev in blaga s podobnimi stopnjami, kot jih imajo v naši soseščini in drugih razvitih državah. Tretja stvar. Uporaba različnih stopenj DDV je v vsakem gospodarstvu problematična. Zakaj imamo višje in zakaj imamo nižje – zdaj je prilika, da razmislimo, če je mogoče treba tukaj kakšne stvari tudi korigirati. Govorim z vidika konkurenčnosti, govorim z vidika gospodarstva. Tudi če ta parlament sprejme vse tisto, kar si je Vlada zaželela in predlagala, še vedno ostane več kot 50 artiklov, 50 vrst storitev, ki ostajajo v nižji stopnji DDV. Leta 2010 je bilo kar nekaj tega nabora blaga in storitev, ki so predmet nižje obdavčitve, znižano. Zakaj že? Zato, ker ste takrat rekli, da je treba to znižati zato, da bomo preprečili sivo ekonomijo, da bomo povečali število davčnih zavezancev, da bomo znižali cene navedenih panog in tako naprej. Vse skupaj se ni uresničilo.Ne moremo s tem podpirati oziroma sanirati neučinkovitost države in to sigurno ne more biti ukrep za odpravo sive ekonomije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek.
Veste, kako pravijo, kdor nima rad živali, nima rad niti ljudi, spoštovani kolega. Glede teh naših najmlajših – prav vi ste tisti, ki ste jih z ZUJF pustili lačne. Več sto otrok v naših šolah je lačnih. ZUJF, vi ste ga potrdili, ne mi – samo toliko v vednost! Zakon o fiskalnem pravilu, sama ga nisem videla in ne vem, mogoče je imel kolega kakšno drugo idejo, ampak točno to, kar je povedal; če bi sprejeli zakon o fiskalnem pravilu, ne bi bili potrebni ukrepi – to je napaka! Tako oni mislijo, da bi sprejeli zakon in ne bi bilo treba narediti nič drugega. Pomota, napaka, laž, karkoli hočete! Nimate idej, nimate vizije, nimate pravih rešitev, zato se danes ukvarjamo z zakonom, ki ga ne podpira niti koalicija – na žalost. Gospod državni sekretar pa nemo sedi in gleda in se niti z besedo ne skuša potruditi in nam odgovoriti. Veste, kako je zapisala ena novinarka, kdo bo kriv, če bo v našo Slovenijo prišla trojka – vaša priljubljena beseda. Ne neodgovorna opozicija, ne nerazumno ljudstvo, ampak nesposobna vlada. Dajte se že enkrat sprijazniti s tem, da je za stanje v tej državi odgovorna vlada. Vi ste tisti, ki pripravljate ukrepe. Niste bili krivi, ko ste bili v opoziciji, niste krivi zdaj, ko ste v vladi. Ne vem, če sploh vemo, kje smo in kaj delate. Pri vas je vedno kriv nekdo drug, spoštovani kolegi! Ne gre tako. V tem trenutku imate vse v svojih rokah, vse, tudi ta – če uporabim grdo besedo – neumen zakon.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik ima besedo. Prosim, da se osredotočite na razpravo, na temo, ne na kakorkoli med seboj. Izvolite, gospod Pukšič, proceduralno.
Gospa podpredsednica, strinjam se z vami, zato predlagam, da tudi sami, ki vodite to sejo, pokomentirate, kar se je pravkar zgodilo z nastopom gospe Alenke Bratušek, oziroma opozorite, da je delala v nasprotju z vašimi navodili, v nasprotju z delom v Državnemu zboru. V tem trenutku nihče ne more replicirati in napadati na takšen način.
Proceduralni predlog, prosim, čim hitreje!
Ga bom dal točno na takšen način, kot ga je dala predhodno kolegica Majda Potrata, ampak ga bom dal. Da Alenka Bratušek v tem trenutku napada vlado, koalicijo, ko pa je sama najbolj odgovorna, da je država naga in bosa, saj je ona pripravljala [[...]]
Gospod Pukšič, ne dovolim! Gospod Pukšič, vzela vam bom besedo, ker gre za zlorabo proceduralnega!
Proceduralni predlog pa je, da jo opozorite na to, kar dela v Državnemu zboru.
Gospod Pukšič, tudi vi ste močno zlorabili proceduralni predlog, izvedli žalitve in kar obsojali gospo poslanko. Žal vam moram izreči, da se je dobro vedno vzorno ravnati pri vseh razpravah – vsak od nas mora pogledati tudi vase. Gospod Jožef Kavtičnik ima besedo.
Hvala lepa, predsedujoča. Saj malo folklore tudi tu notri paše. Tisti, ki nekako prvič opazujejo – in to je nekaj mladih – vlado pred nami, dobijo občutek, da vlada res ne ve, ne zna in ne zmore odgovoriti na vsa ta vprašanja in pomisleke, ki smo jih imeli pri tem zakonu oziroma predlogu zakona. Delate po načelu "slepa kura zrno najde", vendar smo danes že slišali in tudi v zadnjem času sem spoznal, da ta srd in zamera medijem pelje v smeri, da številni mediji propadejo in s tem ljudem ne dajete več možnosti, da dobijo adekvatne informacije. Želite, da so tisti ljudje, ki manj vedo, ki imajo manj informacij, tudi manj kritični. To, kar se tiče medijev. Ne razumem pa vaše zamere mladim, da dvigujete DDV na športne objekte. Ne vem, zakaj so se vam mladi in športniki tako zamerili. Morda delate po principu, da se mladi in ljudje, če bodo te vaše namere uspele, ne bodo mogli več ukvarjati s športom, ker bodo morali delati 13, 14, 15 ur za mizerne plače in si tudi ne bodo mogli privoščiti kakršnegakoli oddiha in športa. Glede malih živali pa sem dobil od enega kolega ta SMS oziroma ne kolega, enega poslušalca: "Hvala bogu, da ima gospod Bog tako velik živalski vrt – nisem mislil samo na štirinožce. Lep pozdrav!" Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa [[...]] Proceduralno mag. Alenka Bratušek. Prosim, da se držite proceduralnega predloga.
Absolutno. Predlagam, da ugotovimo, ali za tem in vsemi predlogi, ki jih pošilja v parlament, vlada sploh stoji. Ali so za to krivi in odgovorni uradniki? Ker če je temu tako, spoštovani kolegi, potem ministrov, državnih sekretarjev in mogoče tudi predsednika Vlade ne potrebujemo. Rada bi jasen odgovor, ali je to predlog Vlade in ministra za finance ali je to predlog uradnikov, ki so v tej novi vladi tako ali tako krivi vsega, tisti bivši – zdajšnji bodo pa potem, ko ne bo nič tako, kot bi moralo biti.
Mag. Alenka Bratušek, moram vas seznaniti, da v skladu s poslovnikom ne morem dati besede predstavniku Vlade, ker ob zaključku razprave ni bilo odločitve, da bi podal katerega od odgovorov. Zagotovo pa to pričakujemo do druge obravnave. Tudi sama bom podala predlog, da moramo pridobiti odgovore na vsa vprašanja, ki so bila v tej razpravi danes podana. Sem prepričana, da bo Vlada v tej smeri ukrepala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo odločali čez 15 minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 20. izredno sejo zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 12.05. Torej čez 15 minut. Pet minut čez dvanajsto.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev, zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je primeren za nadaljnjo obravnavo. Lahko glasujemo? Dobro. Kdo želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Prijava teče. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa. Bom kratek, da ne bom zavlačeval seje. Kot sem že mnogokrat govoril v svojem imenu in v imenu Poslanske skupine, je pokojninska reforma eden od najpomembnejših ukrepov, ki bi jih morala Slovenija sprejeti, ki bi jih morali mi sprejeti že pred več leti. Ne samo lansko leto, takrat ko je bila na koncu zavrnjena in ko smo jo z aktivnim, resnično aktivnim sodelovanjem vseskozi podpirali – ne samo s sodelovanjem, tudi z vnašanjem naših predlogov predvsem v smeri zagotovitve boljših pogojev mater z več otroci in še ostalih, da ne naštevam ponovno zadev, ki so bile v lanski zakonodaji z naše strani upoštevane. Vesel sem, da je pripravljavec zakona ministrstvo, ki se še vedno sicer usklajujejo s socialnimi partnerji – upam, da bodo ta usklajevanja potekala v duhu razumevanja, da je treba na tem področju nekaj narediti, če hočemo, da bo pokojninska blagajna najmanj vzdržna. Vesel sem, da so ti predlogi v večini tudi upoštevani, da so vnesene nekatere spremembe, ki prej niso bile usklajene, pa ne bom zdaj iskal vzroka, zakaj niso bile – pustimo to za nazaj, treba je gledati naprej. Treba je pripraviti takšen končni tekst pokojninskega zakona, da bo povzročil vzdržnost pokojninske blagajne in na drugi strani čim manj prizadel ali pa ne prizadel vsaj tistih najbolj občutljivih kategorij državljank in državljanov. Zaradi tega bomo pri današnjem glasovanju glasovali za to, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, in zagotavljam, da bomo tudi pri nadaljnjem usklajevanju in piljenju tega zakona aktivni še naprej. Hvala lepa.
Za DeSUS imamo dve prijavi. Najbrž bo v imenu Poslanske skupine obrazložil glas vodja Poslanske skupine. Izvolite, gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik! Pokojninska reforma je zelo pomembna za našo poslansko skupino kot tudi za stranko DeSUS. V Poslanski skupini smo se odločili, da bomo v prvem branju podprli predlagani zakon. Želimo in istočasno zahtevamo, da se skozi nadaljnjo razpravo in usklajevanje s socialnimi partnerji pripravi takšen končni tekst zakona, ki bo upošteval vse tisto, kar je bilo v večji meri povedano tudi znotraj Državnega zbora in med socialnimi partnerji. Zavedamo se, da so demografski podatki takšni, kakršni so. Zavedamo se, da Slovenke in Slovenci – hvala bogu, da je tako – živimo dalj časa, kar pomeni, da tudi dalj časa koristimo tisto, kar smo vlagali v pokojninsko blagajno. Za nas je ključnega pomena tudi to, da se pokojninsko blagajno očisti, da je transparentno razvidno, kaj v tej blagajni je, v nobenem primeru pa ne nasprotujemo, da imajo pokojnine tudi tisti, ki so si v skladu z nekaterimi zakoni to pravico tudi pridobili. Ampak naj se transparentno zadeve prikažejo v ZPIZ. V stranki DeSUS oziroma Poslanski skupini bomo predlog zakona v prvi obravnavi podprli.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo. Če smo se pred tremi leti še spraševali, ali je pokojninska reforma potrebna ali ne, danes teh dilem ni več. K odgovoru na to vprašanje so nam dodatno pomagale tudi bonitetne hiše, ki so nam letos konec poletja ponovno znižale bonitetno oceno in s tem podražile naše zadolževanje. Zato, da si bomo znižali ceno zadolževanja in našega denarja, pa moramo sprejeti vse potrebne reforme, med drugim tudi pokojninsko. Pokojninske reforme ne delamo za druge, ampak jo delamo predvsem zase. In največji pritisk in največja grožnja naši pokojninski blagajni danes niso upokojenci in starejši, ampak je to, da imamo 110 tisoč brezposelnih, da imamo samo še 560 tisoč zaposlenih v gospodarstvu in dodatno, recimo, 61 tisoč samostojnih podjetnikov, ki vzdržujejo to pokojninsko blagajno, in nujno je treba najti novo ravnovesje. Časovni pritisk pa je tisti razlog, zakaj se je Vlada odločila, da ne bo pripravila popolnoma novega predloga, ampak bo nadgradila tistega, ki je bil že pripravljen. Vnesla pa je nekaj bistvenih sprememb. In sicer, da je pokojnini ponovno dala tisto veljavo, ki ji gre. Pokojnina ni in ne more biti socialni prejemek, ampak je plačilo za prispevke in rezultat preteklega dela. V pokojninski sistem se vnaša več preglednosti in več pravičnosti. Vedno znova poslušamo, da mora proračun dodati milijardo 400. To je dodaten psihološki pritisk na zaostrovanje pogojev. Ta številka bi bila bistveno manjša, če bi bila pokojninska blagajna očiščena tistih izdatkov, ki vanjo ne sodijo. Zelo pomembno je zaupanje mladih. Mladi danes pravzaprav vedo samo to, če so zaposleni, da morajo plačevati neke prispevke. Zakaj jih plačujejo in kaj bodo od tega imeli nekoč, čez 40 let, ne ve nihče. Je pa še ena bistvena razlika med prejšnjim in sedanjim zakonom. Prejšnji naj bi bil po ocenah Vlade vzdržen do leta 2024, ta nekaj manj. To pomeni, da je ta pokojninska reforma bistveno bolj prijazna do ljudi. V naši stranki menimo, da je ob upoštevanju kratkega časa, ob upoštevanju socialnega dialoga ta zakon tak, ki prinaša večjo finančno vzdržnost, ki odpravlja dvom upokojencev, ali bodo pokojnine prejemali ali ne, in ki ne nazadnje daje tudi dober signal finančnim trgom, da smo mi v Sloveniji sposobni sami upravljati s to državo. Zato bomo ta zakon podprli.
V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa, predsednik. OECD je že v mandatu prejšnje vlade Janeza Janše, 2004–2008, številnim državam, tudi Sloveniji, priporočil začetek postopka za pokojninsko reformo. Če je bil takrat čas za začetek in če je bilo pred dvema letoma nujno sprejeti pokojninsko reformo, je danes res skrajni čas, alarmantno, da pokojninsko reformo sprejmemo. Pokojninska reforma je absolutno nujna in v prvi obravnavi bomo zakon v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije absolutno podprli, kljub temu, da smo že pri sami obravnavi zelo jasno povedali, da imamo kar nekaj pomislekov in odprtih dilem. Če dovolite na kratko – prehodna obdobja, zaostrovanje upokojitvenih pogojev za ženske, bi po naši oceni morala biti daljša. Zakon je, vsaj v tej obliki, krivičen do tistih, ki imajo več otrok, in tistih, ki so se izobraževali. V prehodnih določbah je neugodno zagotovljeno varstvo pričakovanih pravic za brezposelne osebe in osebe s priznano stopnjo invalidnosti. Nejasnosti so okrog valorizacijskega količnika in okrog bonusov za delo po izpolnjenih pogojih oziroma po 65. letu. Padanje pokojnin po naši oceni s predlogom zakona ne bo upočasnjeno. Ni ustrezno rešeno obdobje pokojninske dobe za tiste, ki so začeli delati mladi. Neustrezno so rešene invalidnine. Nedorečenosti so, vsaj po naši oceni, glede individualnih računov, kar lahko pomeni tudi konec solidarnosti v sistemu, kot ga poznamo danes. In pa tisto kar je v tej obliki absolutno nesprejemljivo za Pozitivno Slovenijo; predlog zakona predvideva izločitev skupine upokojencev, kar je bila sicer namera že ZUJF, in obravnavanje njihovih pokojnin kot socialni transfer. Kar nekaj pomislekov smo imeli, jih imamo še danes in upam, glede na to, da je bila izražena pripravljenost sodelovanja tudi s strani ministra, da bomo v nadaljevalnem postopku te nejasnosti uspeli uspešno odpraviti v obliki amandmajev oziroma novih predlogov. Zaradi vseh teh navedenih dejstev v tej prvi obravnavi podpiramo zakon, bi pa vseeno želela omeniti, da je neprimerno – in to se je dostikrat v razpravi pojavljalo –, da se starejše ljudi predstavlja in obravnava zgolj kot breme za državno blagajno. V Pozitivni Sloveniji temeljimo ali pa izhajamo iz drugih predpostavk. Predvsem iz tega, da je treba zagotoviti kakovostno življenje v tretjem življenjskem obdobju in medgeneracijsko solidarnost.
Še v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, kolegice in kolegi! Socialni demokrati se močno zavedamo potrebnosti pokojninske reforme, zato ji navkljub nedodelanosti ne bomo nasprotovali – za razliko od nekaterih drugih poslanskih skupin, ki so uveljavljale popolnoma drugačne spremembe, kot jih uveljavljajo danes, in so reformo pomagale rušiti. To, kar bi želeli povedati je, da je reforma, ki jo imamo pred seboj, samo forma reforme, da gre za minimalne popravke in še ti so grajeni prvenstveno na dveh ciljnih skupinah. Prva ciljna skupina so ženske. Podaljševanje delovne dobe se bo namreč izvajala predvsem na račun žensk. V silno kratkem času, času šestih let, se bo za njih delovna doba podaljšala za 2,8 leta. Zelo malo pa se bo spremenilo za moške. Tako kot sedaj, se bodo ti upokojevali pri 40 letih, vendar jim bo odvzeta boniteta za otroke. Ne boste verjeli, kar 88 % bonitete za otroke so koristili moški, zato niso delali 40 let, ampak v povprečju 36,7 let. V nadaljevanju si bomo prizadevali, da se bo enaka obremenitev moških in žensk podaljšala – to je bilo predvideno tudi v našem zakonu –, vendar v bistveno daljšem časovnem obdobju, kot je predvideno zdaj. Druga sprememba je povezana z očiščenjem. Očitno smo dobili novo skupino umazancev, ki jih je treba očistiti in izločiti iz pokojninske blagajne. Govorimo o eni tretjini upokojencev; 170 tisoč, 44 kategorij. To so ljudje, med katerimi so mnogi celo življenje pravično vplačevali v pokojninske blagajne, za vas očitno v napačne blagajne. Slovenija je prevzela obveznost, da jim bo izplačevala pokojnine, ne pa socialnih transferjev. To je četrtina teh upokojencev. Ali ste si ogledali, kolegice in kolegi, koga boste s 408. členom izbrisali? Mar veste, da so med njimi kmetje? Mar veste, da so med njimi invalidi? Da ne govorim o veteranih, ki so nam omogočili temelje te državnosti! Če želite posegati v pravice, lahko v tistih zakonih, ki urejajo te pravice, vendar za naprej, ne za nazaj. Zato bomo Socialni demokrati odločno nasprotovali temu čiščenju, ustvarjanju nove skupine izbrisanih in zgodbi, ki se bo zagotovo v našo državno sramoto zopet končala v Strasbourgu. Uveljavljali bomo amandmaje. Upamo na tvorno sodelovanje, v nasprotju z vami vam povem, da smo v prejšnjem mandatu sprejeli 14 % amandmajev SDS, dodatno pa še 8 %, ki so bili predlagani kot amandmaji odbora. 20 % amandmajev, spoštovana kolegica Irgl, je bilo sprejetih na podlagi pripomb SDS. Upam, da boste tako dobrohotni tudi vi. Hvala.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Spoštovani in spoštovane! Vsi se zavedamo, da je pokojninska reforma potrebna. Po mojem prepričanju je potrebna ne samo za to, da se prepreči padanje pokojnin sedanjih generacij upokojencev, da se zmanjša fiskalno breme pri vzdrževanju pokojninske blagajne, potrebna je predvsem zato, ker je država odgovorna, da zagotavlja pokojnine kot ustavno kategorijo iz naslova pokojninskega zavarovanja. To zavarovanje pa mora temeljiti na prepričanju, na dolgoročnem zaupanju, da bodo tudi sedanje generacije, da bodo tudi mladi nekoč dočakali pokojnino, in da za tem jamstvom stoji država Republika Slovenija. Vendar pa je v predlogu pokojninskega zakona nekaj stvari izrazito problematičnih. V svoji razpravi sem že omenil vprašanje prenosa pravic 170 tisoč upokojencev, ki jim pravico do pokojnine zagotavlja vrsta področnih zakonov, in so imeli leta 1999 ob sprejetju tako imenovane Ropove pokojninske reforme z zakonom zajamčeno izplačilo njihovih pravic iz pokojninske blagajne. Zdaj naj bi se 44 kategorij pod geslom čiščenja pokojninske blagajne preneslo iz pokojninskega zakona, zato da se nekoč, v roku enega leta, njihov položaj uredi s posebnim zakonom. Mislim, da bomo imeli, če ne bo zagotovil za to, da se bo status ustrezno uredil, pri sprejemanju pokojninske reforme tudi tokrat težave. Želim dati pokojninski reformi – tako kot lani – priložnost, jasno pa pričakujem, da bodo dana ustrezna zagotovila, bodisi v tem zakonu ali z drugim zakonom, da se socialni položaj zavarovancev, skladen z mednarodnimi obveznostmi Republike Slovenije in načelom pravičnosti, v nadaljevanju ne bo spremenil.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Spoštovani! Na upokojence se vse bolj gleda kot na breme te družbe, namesto da bi se jih spoštovalo in nagradilo za vse, kar so dali, in za vse, za kar so si prizadevali v času, ko so bili delovno aktivni. Zakon mora biti zmerno pravičen za vse upokojence in upokojenke. Zakon ne sme biti diskriminatoren, mora biti takšen, da bodo z njim zadovoljni – sedaj imamo priložnost in čas – prav vsi, vse skupine, ki so se znašle v pokoju; tisti, ki so plačevali prispevke v pokojninsko blagajno v času delovne aktivnosti; tisti, ki so si pokojnino zaslužili na drugačen način, tudi z borbo za to državo. Zato od predlagatelja pričakujem, da bo upošteval vse pobude in predloge Obrtno-podjetniške zbornice, kajti, od tega zakona sta odvisna tudi delovnopravna zakonodaja in izvajanje celotnega procesa v praksi, če hočemo spodbuditi in zagnati naše gospodarstvo; da boste upoštevali predloge in pobude Zveze delovnih invalidov Slovenije, tudi svobodni sindikat je dal svoje predloge; imetniki vojaških pokojnin so predlagali, kaj je treba upoštevati v tem zakonu, in tu so še številni predlogi in pobude Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Sam bom zakon v prvem branju podprl.
Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Pred tremi leti smo vedeli – vsaj večina izmed nas –, da je ta pokojninska reforma nujna. To smo za razliko od vas, spoštovani kolegi v Vladi, zapisali tudi v svoj program. Je pa res žalostno, da v bistvu ne govorimo o reformi, ampak o manjših spremembah. Čez pet let se bomo ponovno ukvarjali z nujnimi spremembami oziroma reformo, če hočete. Nekaj odgovorov smo že dobili, nekaj odgovorov, upam, bomo še dobili, pričakujemo tudi kakšen popravek, predvsem pa pričakujemo, da zakon čim bolje in v čim večih točkah uskladite s socialnimi partnerji. Vesela sem, da smo tukaj na tem mestu ugotovili, da pokojninska reforma, kot ji rečete, v naslednjem letu nikakor ne prinese 150 milijonskih prihrankov, kar se konec koncev od reforme tudi ne pričakuje. Reformo se ne dela zato, da bi imela v naslednjem letu velik finančni učinek, ampak se jo dela zato, da bi bile naše javne finance, in s tem tudi državna stabilnost, čim bolj dolgoročne. Kdaj se je pa cena našega denarja začela zviševati, pa si lahko pogledate. Na žalost takrat, ko ste prav uspešno pomagali rušiti prejšnjo pokojninsko reformo, ki je bila po moji oceni bistveno boljša, kot je danes. Ampak, kot rečeno, ker je nujna, bom tudi to danes podprla.
Gospod Rihard Braniselj.
Hvala, predsednik. Najavljam podporo temu zakonu in menim, da je dobra osnova za nadaljnjo obravnavo, pri čemer pričakujemo, da se bo ta zakon izboljšal, mogoče celo do te mere – kot je rekel kolega Mišič –, da bo sprejemljiv za vse in bo upošteval vse vpletene skupine. Mogoče pa bi izpostavil en detajl, eno skupino, o kateri v zadnjem času, ko smo tukaj govorili, ni bilo veliko govora. Gre za Sklad obrtnikov in podjetnikov Slovenije. To je vzajemna družba obrtnikov in podjetnikov, ki ima več kot 15 tisoč članov in izvaja prostovoljno pokojninsko zavarovanje že vse od leta 1956. Opozarjam samo na to, da bo treba ta del, ta segment, ki se nanaša na sklad, primerno urediti. V zdaj obstoječem zakonu temu ni tako in pričakujem, da se bo v temu zakonu pa vendarle uredilo tako, kot mora biti – v izogib nekim nepotrebnim pravnim sredstvom in težavam, ki jih prinaša. Hvala lepa.
Gospa Maša Kociper, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Tudi sama bom glasovala za predlog tega zakona, pa ne zato, ker ste me uspeli prepričati, da moram kot poslanka opozicije podpirati in se poenotiti s pričakovanji in predlogi Vlade. Z načinom reševanja krize, ki si ga je izbrala Vlada, se namreč nikakor ne strinjam, še bolj pa se ne strinjam z načinom delovanja Vlade. Koalicija ima za večino zakonov, ki se sprejemajo v Državnem zboru, dovolj glasov in mora prevzeti odgovornost, ki si jo je kot Vlada zadala. Glasove opozicije nujno potrebuje samo za ustavne spremembe. Zakon bom podprla zato, ker v Pozitivni Sloveniji podpiramo predloge, ki so potrebni, četudi niso idealni, da le niso škodljivi in razdiralni, kot se včasih rado zgodi. Hvala.
Še gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Moram povedati, da bom na začetku zakon podprla, ker menim, da je pokojninska reforma izjemno nujna in potrebna. Ne strinjam pa se, da se bo 150 milijonov prihranilo pri upokojencih. Zahteva upokojencev je tudi, da se pokojnine v naslednjem letu usklajujejo. Iz tega naslova se vsako leto v Kapitalski družbi nameni 50 milijonov. To niso sredstva proračuna in zato ne bomo pristali oziroma vsaj jaz ne bom pristala na to, da bi ta sredstva uporabljali za druge namene, ampak jih bo treba umestiti v izplačilo pokojnin oziroma usklajevanju pokojnin. Veliko napak je bilo napravljenih v zvezi s pokojninami, tudi pri Zakonu o uravnoteženju javnih financ, in tudi te zadeve bo treba v bodoče popravljati, saj na naš naslov prihaja ogromno pripomb in nekatere so zelo upravičene. Strinjam se, da je treba Sklad obrtnikov in podjetnikov primerno urediti. Zavedati se je treba, da ob ustanovitvi sklada ta ureditev v državnih institucijah ni bila mogoča in da je zdaj treba, da se zadeva reši v skladu z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Zakon, kot sem pa rekla, bom v prvem branju podprla.
Še gospod Franc Jurša. Bom še enkrat odprl prijavo, ker vas je več. Prijava teče. Besedo ima mag. Dejan Židan.
Hvala, predsednik! Tudi sam bom, spoštovane poslanke in poslanci, ta zakon podprl. Apeliram pa že sedaj, da nam omogočite, da napake, ki so prisotne v osnutku in v prvem branju – to, da se naredi relativno grob poseg na ženski del naših državljank in državljanov, pa da se ponovno skuša narediti "izbrisani dve" –, s skupnimi močmi popravimo tako, da bo lahko na koncu zakon sprejet z vsemi glasovi. Hvala.
Gospod Franc Jurša, izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Tudi sam bom podprl predlog zakona. Glede na to, da podpiram to postopnost sprejemanja pokojninske reforme ali pokojninskega zakona – ocenjujem namreč, da je bistveno bolj smotrno, da se zadeve sprejemajo počasi, da se sprememba dela mogoče za 7 let in da se potem ponovno začne razprava o tem, kajti razmere se bodo po 7 letih v državi verjetno bistveno spremenile. Želim opozoriti, da imamo v Sloveniji 590 tisoč upokojencev, da je od tega 215 tisoč upokojencev, ki imajo starostno pokojnino in pokojnino pod 600 evri, kar ustreza pragu revščine – na to ne smemo pozabiti. Ne smemo pozabiti, da smo imeli leta 2001 za 73,2 % povprečne plače tudi pokojnine, da smo pa zdaj prišli že na 58,6 %. Vztrajali bomo, da bo ta odstotek v višini 62,3. Vztrajali bomo tudi, odločno povem, vztrajali bomo, da se pokojnine v letu 2013 in 2014 usklajujejo. Hvala.
Mag. Leila Hercegovac, izvolite.
Lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu! Predlog zakona bom podprla v prvi obravnavi in pričakujem usklajevanje prehodnega obdobja za ženske, poklicne pokojnine in valorizacijskega količnika, ki je zame zelo sporen. Spomnimo se, da je bil leta 1992 5, 2004 je bil 1 in od 2005 naprej je zelo nizek. Zdaj je 0,73 in to je zelo sporno. Prosila bi za usklajevanje tega valorizacijskega količnika. Hvala.
Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala. Pokojninsko reformo sem podprla že v prvo, ker je bila reforma. S to nisem zadovoljna zato, ker ne dosega temeljnega cilja zagotavljanja vzdržnosti pokojninske blagajne in preprečitev upadanja pokojnin. Pa vendarle obstaja možnost, da v nadaljevanju dosežemo soglasje okrog nekaterih nujnih popravkov, zlasti mislim, da je treba popraviti 161. člen, ki 44 kategorijam jemlje dosedanje pravice, in ni umišljeno, da jih jemlje, ker 408. člen natanko pove, da bodo nekatere pokojnine ukinjene, nekateri prispevki se bodo šteli za socialne transferje in bodo šli v področno zakonodajo, ki bo menda sprejeta v enem letu. Kdor se spozna na parlamentarno delo, ve, da se lahko čas sprejemanja zakonov tudi odmika, ker se vedno najde kakšna olajševalna okolnost, zaradi katere tega ni mogoče storiti. Ni mogoče ugotoviti, da bi bila ta pokojninska zakonodaja v resnici reformna in uresničevala tiste cilje, ki smo jih napovedovali. Dejstvo pa je, da je bila prejšnja ekipa zelo nespretna pri medijski promociji, ker se je vse obesilo na 65 let, spregledalo pa, da je bila za tiste, ki so pred 20. letom vstopali na trg dela, ravno tako upoštevana štiridesetletna delovna doba oziroma pokojninska. Pa poglejte in seštejte, in boste videli, kje smo. Tudi pri tej, pri 65 letih. Hvala lepa.
Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala lepa. Ker sem odgovorno oseba, mi niti na kraj pameti ne pade, da bi, tako kot vi, rušila pokojninsko reformo. Navkljub vsem njenim pomanjkljivostim jo bom podprla. Rekla pa bi, da je v vaši postopnosti velik del sprenevedanja. S postopnostjo bomo namreč dosegli, da se bistveno večje breme prenese na bodočo generacijo upokojencev in na mlade. To je stranski učinek te reforme, ki ni reforma, ampak je forma reforme. Druga stvar, ki bi jo želela poudariti, je, da me veseli, da so predlagatelji spoznali, da delajo veliko krivico predvsem materam intelektualkam, kajti po prvotnemu predlogu zakona naj jim ne bi bil dodeljen časovni bonus za otroke. Bila sem prva, ki je na to opozorila, in rešitev, ki jo zdaj predlagajo, nekako podpiram. Dejstvo je, da sta za pokojninski sistem pomembna dva podatka. Na eni strani podatek, koliko časa delamo in plačujemo, na drugi strani pa, koliko časa pokojnino prejemamo. Ker se pokojninska doba podaljšuje, to pomeni, da bodo tisti, ki se bodo upokojili pri 60 letih, dolgo časa prejemali pokojnino. Ko govorite o pravičnosti 40 let in tako naprej, se spomnite, da bodo nekateri delali do 65. leta, mlajše generacije pa še bistveno dlje, verjetno do 70. leta, ker jim vaša čudežna reforma ni zagotovila delovnih mest . Hvala.
Gospod Mihael Prevc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam bom podprl to pokojninsko reformo, tako kot moji kolegi poslanci iz Slovenske ljudske stranke, in še posebej moram poudariti, da je Slovenska ljudska stranka podobno reformo enkrat že podprla. Zakaj bom podprl pokojninsko reformo? Preprosto zato, ker s sprejetjem pokojninske reforme že krepko zamujamo, kar potrjujejo tudi številne negativne posledice. Drugič zato, ker v teh kriznih časih še kako rabimo stabilen pokojninski sistem. Tretjič, pokojninska reforma na daljši rok prinaša vzdržnost pokojninske blagajne. In ne nazadnje še četrtič, nova pokojninska reforma prinaša očiščenje in transparentnost pokojninske blagajne. V nadaljevanju razprave pa se bom tako sam kot tudi poslanci Slovenske ljudske stranke aktivno vključil v izboljšanje zakona v smeri, da bo reforma bolj naklonjena družinski politiki in bolj prijazna do staršev, predvsem mater, ki, poleg vplačanih prispevkov v pokojninsko blagajno, "vlagajo" v svoje otroke, ki so še kako pomemben vložek in tudi prispevek v pokojninski sistem. Hvala.
Dobro. Sedaj lahko glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo vseh 88. [[Za je glasovalo 88.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagan sklep sprejel, zato bom predlog zakona dodelil Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela je primeren za nadaljnjo obravnavo. Najprej obrazložitve glasu v imenu poslanske skupine. Bom kar odprl prijavo, vendar prosim, da se prijavite samo tisti, ki boste predstavljali oziroma obrazložili glas v imenu poslanske skupine. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov mag. Majda Potrata.
Socialni demokrati se zavedamo pomembnosti reforme trga dela. To smo ne nazadnje dokazali s tem, da je bil leta 2010 najprej sprejet Zakon o urejanju trga dela. Tedaj je bilo sprejeto tudi, da se v prvih treh mesecih nadomestilo za brezposelnost postavi na 80 %, ker je v začetni fazi višina nadomestila zelo pomembna. Predlagani vladni predlog, ki ga obravnavamo zdaj, to pravico znižuje z 80 % na 70 %, in to je prva stvar, ki je Socialni demokrati ne podpiramo, zato ker je segmentacija trga dela velika, obseg dela na črno velik, povečevanje strukturne brezposelnosti se razširja, izrazito se povečuje brezposelnost mladih in izobraženih, podatkov o novih delovnih mestih ni – torej, hitrega izstopa iz brezposelnosti ni. Druga stvar, ki nas pri tem zakonu moti, je obveznost začasnega in občasnega dela. Vsem brezposelnim nad petdesetim letom je, tako rekoč, ukazano sprejeti, kar jim je ponujeno, sicer izgubijo pravico do nadomestila za brezposelnost. To je diskriminatorna določba in nanjo ne moremo pristati. Predlog zakona je tudi daleč od principa "vsako delo šteje", ki smo ga Socialni demokrati uveljavljali v prejšnjem mandatu z zakonom o malem delu. Opozorila bom samo še na eno slabost, ki je pa na prvi pogled videti prijazna. Čas odpovedi se lahko porabi tudi za iskanje zaposlitve, ampak ne povejo jasno tega, da se tisti čas odšteva od pravice do nadomestila za brezposelnost. Menimo, da je to samo navidezna izboljšava in je takšne ne moremo podpreti. Tudi neobvezno ali samo fakultativno objavljanje potreb po zaposlitvah na Zavodu za zaposlovanje, je navidezno prijazno, v resnici pa ni zajelo celega segmenta. Socialni demokrati vidimo, da sta v tem zakonu vsaj dve področji urejeni diskriminatorno. Gre za javni sektor, ki mora, in zasebni, ki ne objavlja potreb po delovnih mestih, in starejši delavci. Temu zakonu podpore v prvi obravnavi ne napovedujemo. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospod Tomaž Lisec.
Predsednik, hvala za besedo. Verjetno se vsi strinjamo, da je treba področje delovne zakonodaje spremeniti. Cilj vseh nas je, da zasledujemo razloge, da privabimo nove investitorje, da zmanjšamo administrativna bremena, da vključimo čim več mladih v delovna razmerja, da zmanjšamo brezposelnost, da zvišamo število zaposlenih v naši državi. Kot sem rekel, to verjetno zasledujemo vsi, tako politika, sindikati in delodajalci. Ko vse to troje združimo, se verjetno vsi zavedamo, da 100 % podpore čisto vsaki rešitvi, ki jo pripravljamo, ne bo mogoče zagotoviti. Kajti, že ko se vprašamo glede vprašanja prožne varnosti oziroma varne fleksibilnosti, dobimo s strani sindikatov popolnoma drugo tolmačenje teh terminov kot na drugi strani s strani delodajalcev. Toda imamo še mesec časa, da te rešitve poiščemo, da bodo na koncu najbolj v prid našim delavcem. Tako bomo v tem enomesečnem času s strani SDS vsem tem pozivom po dodatnih spremembah prisluhnili in jih skušali v obliki amandmajev vkomponirati v predlog zakona. Morda še o dveh glavnih rešitvah tega zakona. Ena je ukinitev obvezne prijave prostega delovnega mesta. V Poslanski skupini SDS podpiramo ta predlog, ki ga zakon prinaša. Menimo, da je šlo za hude administrativne ovire, tako s strani delodajalcev, predvsem pa vseh tistih, ki so se prijavili na neko delovno mesto, na primer, preko sto ljudi za eno delovno mesto, pri čemer je bil delodajalec z nekom že dogovorjen. Na primer, v gospodarstvu je velika večina teh prej delala preko študentskega servisa in potem niso imeli možnosti, da bi se kako drugače zaposlili. Sto novih prijav, pa brez nekega učinka. Zato podpiramo ta nov ukrep. Glede začasnih in občasnih del starejših in brezposelnih – v Poslanski skupini SDS menimo, da je vsako delo častno, posebej če je ustrezno plačano. Na drugi strani pa je treba poskrbeti za motivacijo predvsem brezposelnih in starejših, da ostanejo čim bolj v stiku z delom, čeprav to ni redna oblika dela. Na koncu se moramo vsi zavedati, da lahko nehamo sanjati o varnosti delavcev, če bomo gospodarstvo stisnili za vrat, kajti če delavci ne bodo imeli dela, tudi novih delovnih mest ne bomo imeli. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Zagotovo so vprašanja, kot so, kako odpraviti pasti brezposelnosti; kako namesto dela na črno spodbuditi k redni zaposlitvi ali vsaj začasnemu delu; kako zmanjšati prevelike stroške socialnih nadomestil brezposelnim in jim istočasno omogočiti delo, kar je zagotovo bolj humano od podpore; kako zmanjšati administrativne ovire delodajalcev. Vse to so vprašanja, ki jih poskušamo rešiti tudi s tem zakonom. Delovnopravna zakonodaja je ena od zakonodaj, za katero smo že na začetku prejšnjega mandata ugotavljali, da jo je treba nujno sprejeti, poleg pokojninske, zdravstvene in še nekaterih – to so tri glavne veje. Žal temu potem iz različnih razlogov ni bilo tako. Ponovno poudarjam, kot večina ali pa vsi v Državnem zboru, da je treba z ukrepi vzporedno zagotavljati tudi pogoje za gospodarsko rast in nova delovna mesta, kar Vlada, Državni zbor in koalicija poskušajo z ukrepi, ki jih pripravljajo in sprejemajo in za katere upam, da bodo rodili določene sadove. Torej je ta zakon, kot vemo, še tema pogajanj s socialnimi partnerji. Upam, da bo razumevanje na vseh straneh takšno, da bo na koncu pripeljalo do sprejema nekega zakona, ki ne bo utrpel kakšnih polen, ampak bo z uveljavitvijo pomagal pri razreševanju problemov, ki jih imamo ali pa imajo na trgu dela. Pozdravljam tudi to, da je študentsko delo izvzeto iz tega projekta – je pa res, in to poskušam večkrat poudariti, da je študentsko delo potrebno marsikatere spremembe, da imamo tam še vedno marsikatere anomalije, kljub temu, da smo jih poskušali odpravljati v preteklosti, vsaj dva mandata nazaj, pa je še marsikaj za urediti. Na podlagi vsega tega obveščam kolegice in kolege, da bomo v Poslanski skupini predlog tega zakona v prvi obravnavi tudi podprli. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Moram reči, da je to eden od zakonov iz tega reformnega paketa, pri katerem imamo v Pozitivni Sloveniji največ zadržkov. Zato verjemite, da v tem trenutku govorim s kepo v grlu. Zakon je neusklajen s socialnimi partnerji. Potem, ko je bila ena stvar že usklajena, je na dan, ko smo zakon obravnavali v prvi obravnavi, prišla informacija, da se je ta uskladitev sesula. Tudi včeraj na gospodarskem forumu je bilo zelo jasno povedano, da niti ekonomisti oziroma gospodarstveniki ne verjamejo, da bo ta zakon prinesel vidne učinke. Na drugi strani pa lahko ta zakon bistveno poseže v sistem s posledicami, predvsem na področju socialne varnosti, in o tem smo danes že govorili. Zopet se znižuje neko polje socialne varnosti na račun ne vem koga, če pa tudi gospodarstveniki ne vidijo pozitivnih učinkov. Cilji ne bodo doseženi, vsaj če zakon ostane v tej obliki. Odprava dualnosti, manjša segmentacija na trgu dela, večja zaposljivost in ne nazadnje nova delovna mesta. Če dovolite – če med recesijo vsiljuješ varčevanje, to onemogoča rast, uničuje sisteme državne blaginje in povečuje dolgove. Ena izmed posledic take politike je uničenje demokratičnega socialnega sistema, ki je eden največjih civilizacijskih dosežkov in prispevkov Evrope v povojnem obdobju. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, velja skrajna previdnost pri nadaljnji obdelavi tega zakona. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije absolutno napovedujemo aktivno sodelovanje tudi s svojimi prispevki v obliki amandmajev. Če dovolite, preden povem, kako bomo glasovali. Zakon v tej obliki temelji na načelu fleksibilne varnosti. V Pozitivni Sloveniji zagovarjamo varno fleksibilnost. Bom dala primer: Albanija ima največjo fleksibilnost na trgu dela in se istočasno sooča s 30 % brezposelnostjo. Fleksibilnost ne pomeni nič, če na drugi strani nimamo ustrezne varnosti. Zelo resni pomisleki. Kot že rečeno, bomo sodelovali v nadaljevanju postopka in glede na to, da je koalicija rekla, da je pripravljena poslušati pripombe in jih upoštevati, upam da nismo preveč naivni, če pritisnemo na tipko "za" vsaj v prvi obravnavi.
V imenu Poslanske skupine DeSUS gospa Jana Jenko.
Hvala za besedo. ¸ Ureditev področja trga dela je nujno potrebna, vendar v skladu s socialnimi partnerji. Delavec si zasluži stabilno delovno mesto in dostojno plačo. Dandanes je vse preveč veriženja delovnih pogodb in te pogodbe so za določen čas, za dva, tri mesece. S tem si mladi in starejši nad 50 let ne morejo pomagati. Vsak mesec potrebujejo plačo, ne samo nadomestila plače. S tem se na zaposlenega izvaja velik psihični pritisk, kar vpliva tudi na domače življenje in okolje. Mladi se ne morejo postaviti na svoje noge, zato ostajajo na plečih starejših. Vse to prinašajo pogodbe za določen čas s prekinitvami. Zavod za zaposlovanje je prav tako nujno potrebna institucija. Nujno potrebno je, da se prijave potreb delodajalcev in zaposlenih zbirajo na enem mestu. Vsi smo navajeni in tako naj bo tudi v bodoče, da ko iščemo delo, ko iščete delo, da se obrnete na enega ponudnika, pri katerem so zbrani vsi podatki. Ti podatki so potrebni tudi zaradi statističnih obdelav, ki jih moramo posredovati Evropski uniji. Zbiranje podatkov brez ene institucije se bo zelo podražilo in bo nepregledno. V Poslanski skupini DeSUS prvo obravnavo predloga podpiramo. Hvala.
Še v imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospod Rihard Braniselj.
Novela zakona o urejanju trga dela je načeloma zelo dobra podlaga za nadaljnjo obravnavo, bi pa v Državljanski listi ponovno opozorili, da je sedaj priložnost, da to zadevo še izboljšamo. Opozorili smo že v razpravah in bi opozorili še enkrat, da bi bila uvedba začasnega in občasnega dela brez kakršnihkoli omejitev lahko dobra priložnost, da vsem osebam omogočimo ponovno ali dodatno aktivacijo in pridobivanje izkušenj ter dodaten zaslužek; da delodajalcem pomagamo pri bolj prožnem odzivu na zahteve trga; da poenotimo različne prožne oblike del; da uvedemo bolj enotni sistem občasnih in začasnih del, v katerega vključimo tudi študentsko in dijaško delo, in pa priložnost za zmanjševanje dela na črno in odrekanja davkom in prispevkom. Poslanska skupina Državljanske liste, kot rečeno, najavlja podporo tej noveli z vsemi temi pomisleki, katere pa lahko odpravimo in izboljšamo v nadaljnji obravnavi.
Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Gospod Jerko Čehovin in gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala. Kot rečeno, kljub velikim pomislekom, ki jih imamo glede nekaterih rešitvev v zakonu, bomo v tej fazi, in tudi sam, ta zakon podprli. Ne bomo angažirali nobene "granitne akcije", da bi raketirala parlament in je ne bomo nagrajevali s kandidaturo na volitvah, ampak računamo, da bomo lahko z našimi argumenti prepričali tudi koalicijske poslance in da bodo nekatere resne pomisleke in tudi predloge, ki naj bi izboljšali ta zakon, upoštevali. Hvala.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič, izvolite.
Spoštovani, spoštovane! Sedaj je čas, da si končno priznamo resnico, ki bi nam koristila. Z vnemo po večji fleksibilnosti ne smemo pozabiti na občutek socialne varnosti, kajti le z občutkom socialne varnosti lahko od delovnih ljudi pričakujemo, da bodo tudi produktivni. Če se ta občutek socialne varnosti v družbi izgubi, potem je ta družba obsojena na nazadovanje. V času finančne in gospodarske krize smo priča tudi krizi vrednot in vzdušje v družbi ni dobro, zato moramo biti toliko bolj socialni, toliko bolj previdni pri sprejemanju delovnopravne zakonodaje. Nasploh je čas reform v času krize, priložnost, da pokažemo svojo pripravljenost, da rešimo situacijo, da se vsi, tako pozicija in opozicija, poenotimo in da, tako kot smo glasovali za prejšnji zakon, pokojninski zakon v prvem branju, potrdimo ta tako imenovan paket reformnih zakonov z vsemi glasovi za, niti z enim glasom proti. Pogoj pa je, da se uskladite s socialnimi partnerji, da upoštevate mnenja vseh socialnih partnerjev, vseh delovno aktivnih in neaktivnih ljudi Republike Slovenije ter da imate občutek za socialno državo. Slovenija ne more hiteti in zasledovati samo kapitalistično ureditev kot takšno. Ljudje potrebujejo socialno varnost. Hvala.
Dobro. Še nekaj interesa je za obrazložitve glasu. Gospod Janko Veber, prosim.
Hvala za besedo. Pri odločitvi glede teh zakonov bi bili v Poslanski skupini Socialnih demokratov zelo zadovoljni, če bi imeli jasno usmeritev Vlade, kaj želi pri reformi trga dela. Ko smo prebrali izjavo odgovornega ministra za to področje, da je Vlada pripravljena odstopiti od te reforme, smo bili izjemno začudeni, in sem tudi sam povedal, da pravzaprav ne vem, kako naj potem kot opozicija sploh ravnamo v tem primeru. Sem pa tudi osebno pozval ministra Vizjaka, da naj Vlada pove, kakšen koncept zagovarja pri reformi trga dela. Od nje pričakujemo, da bo pri tem tudi vztrajala in resnično naredila to, kar je napovedal predsednik Vlade – da so te reforme nujne in potrebne. Ta občutek nedogovorjenosti znotraj Vlade je tisti, ki mi narekuje, da se bom danes vzdržal pri tem zakonu. Naj pa povem, da smo povedali in zahtevali od ministra, da vztrajajo pri teh reformah, ki so nujne, če želimo izboljšati konkurenčnost in ne nazadnje tudi ljudem povedati, kdaj in kako hitro lahko dobijo drugo zaposlitev, če eno zgubijo. Trga dela ne moremo nikakor prepustiti nekim trenutnim navdihom, ampak konceptu, ki pa žal zaenkrat še ni bil predstavljen, zato se bom pri tem zakonu vzdržal. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato bom predlog zakona dodelil v obravnavo Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o delovnih razmerjih. Tudi tukaj bomo glasovali o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o delovnih razmerjih primeren za nadaljnjo obravnavo. Najprej obrazložitve glasu v imenu poslanske skupine. Prosim, če se prijavite. Samo v imenu poslanske. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospod Rihard Braniselj.
Hvala, predsednik. Državljanska lista ima s tem osnutkom zakona kar nekaj težav. Ne v smeri, da tega zakona ne bi podprli v prvi obravnavi, pač pa v smeri tega, da je ta zakon po našem mnenju premalo ambiciozen, in v smeri tega, da menimo, da so nekatere rešitve celo korak nazaj. Predlagani zakon skuša problem delitve delavcev na zaposlene za določene čas in zaposlene na nedoločen čas reševati z uvedbo kvot za zaposlovanje za določen čas, kar pa je za Državljansko listo popolnoma nesprejemljiva rešitev. S tem ustvarjamo administrativne ovire in jih ne odpravljamo, kot ves čas zagovarjamo. Pravzaprav imamo strahove tam, kjer jih ni. Naj ne bo ta administrativna ovira razlog za to, da tukaj pokrivamo nesposobnost države, da bi bedela nad zakonitostjo zaposlovanja za določen čas. Na delodajalca v primeru kršitev Zakona o delovnih razmerjih preži cela vrsta nadzornih mehanizmov: inšpekcija za delo, različne druge inšpekcije, delovnopravne kazni, drugi instituti, ki pomenijo varovalke, celo pregon po Kazenskem zakoniku in pa tudi odškodninska odgovornost. Želimo, da se ta kvota oziroma ta administrativna ovira odpravi. Kar se tega zakona tiče, ne želimo kozmetičnih pripravkov, hočemo ambiciozen, hočemo konkurenčni zakon, hočemo reformo z veliko začetnico. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospa Alenka Jeraj.
Hvala. Vlada in parlament morata ustvarjati oziroma sprejemati takšne zakone in ukrepe, s katerimi bosta ustvarila okolje, v katerem se bodo lažje ustvarjala delovna mesta; okolje, v katerem bodo delavci zaščiteni in neizkoriščeni; okolje, kjer bodo podjetja administrativno in stroškovno manj obremenjena; okolje, kjer bodo inšpekcijske službe in druge državne institucije delovale in bodo učinkovite. Zadali smo si cilje: več delovnih mest, čim več zaposlenih, čim manj brezposelnih – če že pride do brezposelnosti, pa primerno varstvo za brezposelno osebo in pomoč, da se čim prej zaposli. Da te cilje dosežemo, je treba sprejeti več reform. Te so danes na mizi, zato je potrebno tudi naše skupno soglasje. Kajti, če postavljamo oziroma sprejemamo reforme skupaj z istim ciljem, se te ne izključujejo, ampak vodijo do tega cilja, da bi ga čim prej dosegli. Nov zakon o delovnih razmerjih ima ambicijo naš trg dela, ki je tog, stroški dela so na področju zaposlovanja visoki, torej imamo zaposlene za določen in za nedoločen čas – vse te stvari bi z zakonom o delovnih razmerjih radi odpravili oziroma naredili nekaj korakov naprej. Nekajkrat več se sklene pogodb za določen čas kot za nedoločen čas – če so kvote prava rešitev, če bodo prinesle spremembe na bolje, se bo izkazalo še v tem času, ko potekajo pogajanja s socialnimi partnerji. Morda lahko najdemo tudi boljšo formulo. Zaenkrat je v zakonu ta in v naši poslanski skupini jo podpiramo, če pa bo dogovor drugačen, bomo podprli usklajeno rešitev. Sistem je zelo krivičen, saj če primerjamo tiste, ki so zaposleni za določen čas, s tistimi, ki so zaposleni za nedoločen čas, vemo, da to predstavlja velik problem zaposlitve za določen čas, ki se stalno podaljšuje predvsem za mlade ljudi, ki si tako težko ustvarijo družino, težko se osamosvojijo, gredo v svoje gospodinjstvo in si ustvarijo lastno družino. Zato, kot rečeno novi zakon prinaša spremembe. Prinaša spremembe tudi pri možnostih, ki jih imajo inšpekcijske službe, jih krepi. Določa tudi globe in zato računamo, da bo prihajalo do manj kršenja pravic delavcev, ki smo jih zadnja leta lahko gledali s strani delodajalcev, ki jih po navadi zanima predvsem zaslužek, ne pa tudi posameznik, ki mu je s svojim delom ta zaslužek prinašal. Seveda pa je večina delodajalcev poštenih, želijo delati dobro in želijo imeti dobre delavce. Če pa se nekdo ne izkaže kot dober delavec, mora imeti delodajalec možnost, da ga hitro zamenja, delavec pa, da hitro dobi službo, zato zakon o delovnih razmerjih podpiramo.
V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, še enkrat! Tudi ta zakon je eden od tistih, kjer vzporedno z obravnavo v Državnem zboru potekajo usklajevanja s socialnimi partnerji. To je po svoje kar problem, ampak upam, da se bo na koncu dobro končalo glede na to, da je to tudi eden od zakonov – to sem že prej poudaril –, ki je nujno potreben, da z njegovim sprejemom uredimo eno od področij. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, kot sem že prej poudarjal, podpiramo prenovo delovne zakonodaje, na kar čakajo delodajalci in delojemalci že kar dolgo. Podpiramo ureditve, ki preprečujejo izogibanje plačevanju prispevkov za zaposlene, ki zmanjšujejo možnosti zaposlovanja za določen čas oziroma čim večjo izenačenost ter čim bolj podobne pogoje pri zaposlovanju za določen ali nedoločen čas. V tem zakonu podpiramo zmanjševanje administrativnih ovir in stroškov podjetij v zvezi s postopki zaposlovanja in na drugi strani odpuščanja. Od nove delovne zakonodaje pa pričakujemo predvsem, da bo pripomogla k boljši konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, kar bo posledično eden od vzvodov za dvig gospodarske rasti. Na takšne ukrepe, ki bi naredili pogoje za gospodarjenje bolj primerljive s konkurenčnimi tujimi trgi, nas opozarjajo gospodarstveniki, od malih do velikih. Ob tem mora delovna zakonodaja ustrezno ščititi tudi ranljive skupine delavcev, kot so mladi, starejši in ne smemo pozabiti tudi na tiste, ki imajo, ali si ustvarjajo družino – to mora država varovati in spodbujati tudi z delovno zakonodajo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zato želimo, da se ohrani družini prijazen zakon o delovnih razmerjih. Prehod v varno fleksibilnost pri zaposlovanju je zagotovo eden od korakov h konkurenčnejšemu gospodarstvu na eni strani in na drugi strani k spodbudi za zaposlovanje delavcev, za zmanjšanje brezposelnosti. Zaradi teh razlogov bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zakon v prvi obravnavi podprli. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
Zakon o delovnih razmerjih predstavlja enega od dveh temeljev reforme trga dela. Reforma trga dela je potrebna prvič zato, ker je treba zagotoviti efektivno učinkovito varnost ljudi. Danes vemo, da vrsta ljudi dela na način, ki ne daje nobene pravne varnosti, mislim predvsem na brezpravne množice mladih, ki so prisiljene v prekrene oblike zaposlitve. In drugič zato, ker vemo, da se v reformi trga dela skriva velik del ključa do povečanja konkurenčnosti našega gospodarstva. Te napore podpiramo. Zakon o delovnih razmerjih je v veliki meri delo naše vlade in v mnogih stvareh mu lahko danes prav tako pritrdim. Res pa je, da je glede na stanje socialnega dialoga tako, da še danes ne znamo razbrati, kaj bo končna vsebina zakona, kot ga bomo sprejemali v Državnem zboru, zato želimo dati socialnemu dialogu dodatno spodbudo in priložnost, da se s socialnimi partnerji dogovorijo o pametnih rešitvah. Te morajo vključevati tudi rešitve za tiste kategorije, ki niso partnerji obstoječega socialnega dialoga. Velja poudariti, da se zavzemamo za varno prožnost, ne pa za prožno varnost. Ne more biti varnost tista, ki se prilagaja. Mi moramo z zakonodajnim okvirom poskrbeti za to, da bo človek v vsakem primeru varen. Zato ob naši nepodpori zakona o urejanju trga dela, lahko podpremo zakon o delovnih razmerjih v upanju, da se tiste sporne določbe, na katere je bilo v tej razpravi opozorjeno – predvsem denimo vprašanje kvot, ki po našem prepričanju samo še dodatno silijo delodajalce, da najemajo prekerne delavce –, da se bo v nadaljnjem postopku te rešitve ustrezno uskladilo v socialnem dialogu. Mi bomo v parlamentarnem postopku jasno in glasno opozorili na tiste rešitve, ki nas v predlogu zakona motijo. V tej fazi bomo Socialni demokrati podprli nadaljnjo obravnavo zakona o delovnih razmerjih.
V imenu Poslanske skupine DeSUS, gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, gospod predsednik! Novela zakona o delovnih razmerjih je nujno potrebna. To so nam sinoči povedali tudi gospodarstveniki na vrhu slovenskega gospodarstva. Povedali so, da potrebujemo fleksibilnejše zaposlovanje delavcev, pa tudi fleksibilnejše odpuščanje, ko se obseg dela v podjetju zmanjša. Pri tem je treba opozoriti, da morajo biti za odpuščanje zagotovljeni socialni transferji za čas brezposelnosti. V Poslanski skupini DeSUS sprejemamo predlagane novosti, ki jih prinaša zakon o delovnih razmerjih, ene bolj, druge manj. Pri tem posebej poudarjam, da se v DeSUS zavedamo, da je pri novem reguliranju delovnih razmerij treba zaščititi delavca kot šibkejšega partnerja v razmerju. Pričakujemo, da se bodo v pogajanjih s socialnimi partnerji stališča čim bolj zbližala. To je pomembno zato, da bi bil zakon sprejemljiv tako za delodajalce kot tudi za delavce, in da ne bo nad njim na koncu visela grožnja referenduma. V Poslanski skupini DeSUS bomo glasovali za sklep, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija mag. Stanko Stepišnik.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Novela zakona o delovnih razmerjih prinaša, na kratko: večjo fleksibilnost zaposlovanja, krajše odpovedne roke, notranjo mobilnost zaposlitve, sklenitev pogodbe ne samo za eno delovno mesto, ampak širše, tako da bo možno razporejati delavce v delovnem procesu brez nekih administrativnih ovir in pa prinaša tudi manj birokracije. Na splošno lahko rečemo, da povečuje konkurenčnost in daje upanje gospodarski rasti. Poslanska skupina Pozitivne Slovenije bo nadaljnjo obravnavo zakona o delovnih razmerjih podprla. Hvala.
Še v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, mag. Matej Tonin.
Nobena zaposlitev ni večna, vsaka ima rok trajanja, tudi tista, ki ima naziv delovna doba oziroma delovno mesto za nedoločen čas. Razmere so takšne, da moramo naš trg dela prilagoditi novim okoliščinam v svetu in v Sloveniji, in s tem zakonom, ki je pred nami, na nek način zagotavljamo večjo varnost delavcev in na drugi strani večjo fleksibilnost podjetjem. Naj naštejem samo nekaj primerov, kaj bo pomenilo večjo varnost delavcev. Delavci bodo lahko prekinili delovno razmerje, če se jim ne bodo plačevali prispevki; delodajalci bodo imeli odgovornost za morebitno ustanavljanje slamnatih podjetij, prezaposlovanje delavcev tja in pošiljanje takih podjetij v stečaj; omejeno bo agencijsko delo, za katerega smo v tej dvorani ugotavljali, da gre za novodobno suženjstvo. To so stvari, s katerimi se bo poveča varnost delavcev. Če na drugi strani ugotavljamo, kaj pa bo prineslo večjo fleksibilnost delodajalcev – to so zagotovo več manevrskega prostora pri določanju službenih in delovnih obveznosti, lažje odpuščanje v primeru krivdnih razlogov in pa krajši odpovedni roki. Vsekakor mislim, da nam je vsem v tej dvorani jasno, da je to zgolj en kamenček v mozaiku, ki ga je treba zapolniti, da bomo naše gospodarsko okolje v Sloveniji izboljšali. Da bodo te stari boljše in da bomo naredili korak naprej, bo treba narediti še kakšno drugo stvar.
Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Če ne, lahko preidemo na glasovanje. Glasovali bomo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o delovnih razmerjih primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo vseh 87. [[Za je glasovalo 87.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo sklep sprejeli, zato bom predlog Zakona o delovnih razmerjih dodelil matičnemu delovnemu telesu, to je Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini. Odločali bomo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini primeren za nadaljnjo obravnavo. Prehajamo na glasovanje [[...]]Aha, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Bom kar vprašal – kdo želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. V Slovenski ljudski stranki bomo podprli zakon v prvi obravnavi, predvsem iz preprostega dejstva, da ta zakon pomeni administrativno razbremenitev malega gospodarstva in s tem olajšamo in poenostavimo poslovanje podjetjem – tako kot je nekje zdaj v zakonu opredeljeno –, ki dosegajo do 50 tisoč evrov letnega prihodka. V Slovenski ljudski stranki smo si sicer želeli, da bi bil ta limit prihodkov nekoliko višji, se pravi, da se poenostavljeno obdavčenje razširi na širši krog pravnih subjektov, kajti po našem mnenju to pomeni bistveno manj sive ekonomije. Prepričani pa smo, da se bo učinek tega zakona pokazal zelo hitro, v kratkem času, in bomo takrat lahko ta zakon še ustrezno modificirali. Izpostavil pa bi predvsem težavo v zvezi z ukinitvijo olajšave za delovne migrante, tiste, ki svoj socialni status rešujejo z vsakodnevnimi migracijami na delo čez mejo, predvsem v Avstrijo in Italijo. Dejstvo je, da oni s tem sami rešujejo tako problem pokojninske kot tudi socialne blagajne in ne nazadnje vplivajo tudi na potrošnjo v Sloveniji. Glede na to, da se konvencija o izogibanju dvoje obdavčitve očitno ne izvaja, mislim, da na temu področju potrebujemo novo rešitev. Bojimo se, da ukinitev dohodninske olajšave za delovne migrante na tem področju lahko za državni proračun naredi celo več škode kot koristi. Kot sem že povedal, zakon bomo podprli. V nadaljevanju obravnave pa prav zaradi zgoraj omenjene problematike, pričakujem bolj dodelano rešitev za Slovence, ki delajo v sosednjih državah. Ena varianta je, da to olajšavo začasno pustimo pri miru in v nadaljevanju pripravimo sistemsko spremembo zakona v naslednjih mesecih. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, gospod Alojzij Potočnik.
Hvala za besedo. V Pozitivni Sloveniji menimo, da je predlog zakona ob nekaterih nujnih premislekih in dopolnitvah primeren za nadaljnjo obravnavo. Pridržki, ki jih imamo so naslednji: ovira je po našem mnenju in tudi mnenju obrtnih zbornic, podjetnikov, stroke očitno prenizek prag za vstop v sistem pavšala. Mislimo, da je treba pogoje za vstop v temu smislu spremeniti, in sicer navzgor in brez predsodkov, korajžno. Več vprašanj kot odgovorov pa imamo tudi glede ceduralne ureditve, tako pri pavšalni obdavčitvi, kot pri oddajanju premoženja v najem. Tudi pri odpravi in zmanjšanju nekaterih posebnih osebnih olajšav, pri čemer imamo več pomislekov pri študentih, manj pa pri davčnih izgubah in pri migrantih. Pridržki pomenijo, da bomo v drugi obravnavi, pa to že veste, zahteven sogovornik. Hvala.
Gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla predlog sklepa, da je novela zakona o dohodnini primerna za nadaljnjo obravnavo. Mi smo na nekatere pomanjkljivosti v predlaganih rešitvah opozorili v razpravi. Tudi sami imamo pomisleke glede limita, ko lahko podjetnik vstopi v sistem pavšalnega obdavčevanja, ampak je minister dr. Šušteršič tukaj pred tem zborom obljubil, da bomo postavili neko opazovalno obdobje, recimo, da je to pol leta, in da bomo videli, ali so res takšni učinki po implementaciji zakona, kot jih pričakujemo. Če ne, pa lahko ta limit spremenimo. To se pravi, po našem preperičanju, povišamo. Tudi sami imamo pripombe in ne sprejemamo rešitve, ki je predlagana za čezmejne delovne migrante, tukaj mislim na približno 12 tisoč državljank in državljanov, predvsem iz Pomurja, iz Koroške in iz drugih obmejnih regij, ki dnevno imigrirajo na delo v sosednjo Avstrijo. Naj spomnim, da so dohodki iz delovnega razmerja, ki jih rezidenti dosežejo z upravljanjem zaposlitve zunaj Slovenije, v skladu s konceptom svetovnega dohodka od leta 2005, obdavčeni tudi v Sloveniji. Ker so ti dohodki obdavčeni tudi v državi, v kateri so doseženi, pride do dvojne obdavčitve, ki se odpravlja tako, da se dohodnina odmerjena po slovenskih predpisih zmanjša za dohodnino plačano v drugi državi. Prejšnja vlada je sprejela rešitev, ki je bila za tisti čas v redu. Gotovo pa tudi prejšnja vlada ni rekla, da je odbitek od davčne osnove za približno 7 tisoč evrov sistemska rešitev. Najbrž mora sistemska rešitev iti v smislu spremembe konvencije med Republiko Slovenijo in med Avstrijo, in treba je sistemsko rešiti to zadevo. Ti ljudje, teh približno 12 tisoč, želijo nekaj plačati tudi v slovenski proračun. Ampak da dvignemo 12 tisoč ljudi in jih znerviramo za 2 milijona prihodkov v državni proračun – mislim, da to ni dobro in da je treba v tej smeri iskati sistemske rešitve. Pravzaprav je od teh 12 tisoč ljudi svoje prihodke zaslužene v Avstriji prijavilo samo približno tisoč 500. Že to kaže, da je treba vzpostaviti eksaktne evidence. To je tudi druga naloga te države. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospa Patricija Šulin.
V Slovenski demokratski stranki bomo podprli Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, saj prinaša nove ureditve na več področjih. S poenostavitvijo davčnega poslovanja podjetnikov z nadgradnjo obstoječega sistema normiranih odhodkov širi krog malih podjetnikov in odpravlja prenekatere administrativne ovire. Odstotek normiranih odhodkov je z novim predlogom zakona določen absolutno višje, saj te normirane odhodke dviguje z zdajšnjih 25 % na 70 % davčno priznanih prihodkov. Dohodnina za davčno leto takšnih davčnih zavezancev se bo od davčne osnove izračunavala po enotni stopnji, to je po 20 % stopnji, in bo pomenila dokončen davek, kar pomeni, da teh dohodkov ne bo treba ponovno obračunavati v progresivni lestvici dohodnine. S predlogom zakona se zasleduje tudi cilj spodbujanja družbeno koristnih aktivnosti posameznikov, ki s svojim znanjem in izkušnjami prispevajo k izboljšanju kakovosti življenja posameznikov in družbenih skupin ter k razvoju solidarne, humane in enakopravne družbe, tako da so pri določitvi davčne osnove dohodkov prostovoljcev pod določenimi pogoji in do določenih višin določene oprostitve plačevanja dohodnine od nekaterih prejemkov, ki jih v skladu z Zakonom o prostovoljstvu prejemajo fizične osebe, ki opravljajo taka prostovoljska dela. Nadalje, zakon predvideva oziroma vnaša določbo za fizične osebe, ki dosegajo dohodek iz oddajanja premoženja v najem, in to ne pomeni dohodek opravljanja dejavnosti. Za te dohodke se uvaja ceduralna obdavčitev dohodka iz oddajanja premoženja v najem, kar pomeni, da bodo ti dohodki obdavčeni po 25 % davčni stopnji in tudi ta davek se bo štel kot dokončni davek. Nadalje, predlog zakona zamika tudi rok, ki ga določa obveznost prehoda kmečkih gospodinjstev z več kot 7 tisoč 500 evri skupnega dohodka iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, s pavšalne obdavčitve na ugotavljanje davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in dejanskih odhodkov na 1. 1. 2014. Zakon bo prinesel pozitivne učinke v državni proračun, zato bo naša poslanska skupina ta zakon podprla.
V imenu Poslanske skupine DeSUS gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini bomo zakon v prvem branju podprli, predvsem zato, ker prinaša nekatere prednosti oziroma novitete in iz razloga, ker predvidevamo, da se bodo finančni učinki v naš proračun povišali. Čeprav pa malo skeptično gledamo na zadevo uveljavitve pavšala do 50 tisoč evrov in priznanju 70 % stroškov na ta znesek. Kajti, v ta pavšal bodo vključena samo tista podjetja, ki – po moji osebni presoji, pa tudi v razgovoru, ki smo ga imeli – nimajo prevelike želje po širitvi, ki opravljajo intelektualne storitve in katerih stroški so manjši od zneska, za katerega se predvideva, da ga bomo oprostili. Zato menimo, da je treba pripraviti kakšen izračun, če bo to mogoče, sicer pa v polovici leta ugotoviti, ali je ta oprostitev samo za prehod na pavšal primerna. V to ne bodo šla podjetja, ki se ukvarjajo z industrijo, s proizvodnjo, z gradbeništvom, zato ker so tam stroški dejavnosti bistveno višji in bodo verjetno raje izkazovali dejansko stanje. Sicer pa, kot sem povedala, bomo zakon v prvem branju podprli.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
No, v splošni ubranosti tega parlamenta naj vendarle povem, da bomo Socialni demokrati glasovali proti primernosti sprememb in dopolnitev Zakona o dohodnini za njegovo nadaljnjo obravnavo. Iz vseh treh razlogov, ki odsevajo tri temeljne rešitve. Prvič zato, ker menimo, da vsaj do sistemske rešitve, recimo, ustreznega meddržavnega sporazuma o ureditvi davčnega položaja naših rezidentov, ki delajo v Republiki Avstriji, njihovega položaja ni modro spreminjati. Zavedamo se, da je rešitev s posebno olajšavo izvensistemska rešitev, ampak je rešitev. Namreč, podatek, ki ga je prej navrgel gospod Horvat jasno kaže, tisoč od dvanajst tisočih. Ampak spoštovani, to dokazuje predvsem, da so ti ljudje praviloma ljudje, ki tudi v Avstriji zaslužijo nizke prihodke. Predlagam, da ohranimo sedanji režim, sem pa povsem odprt do tega, da Vlada Republike Slovenije poda ustrezno pobudo za ureditev tega položaja z Republiko Avstrijo z ustreznim meddržavnim sporazumom. Do takrat pa naj ta izvensistemska rešitev ostane. Drugič zato, ker menimo, da bo spreminjanje olajšave iz naslova študentskega dela v tem času dodatno obremenilo številne družine. In tretjič zato, ker menimo, da ureditev cedularnosti pri davku od oddaje nepremičnin v najem ni pravična, ker razbremenjuje velike najemodajalce v primerjavi s tistimi, ki oddajajo, recimo, zgolj sobico ali eno stanovanje. Zato menimo, da ta zakon ne prispeva k razvoju najemnega trga v Republiki Sloveniji, ki je že tako ali tako izrazito podrazvit. Od teh rešitev v Zakonu o dohodnini si Socialni demokrati ne obetamo nič dobrega, zato bomo za razliko od vseh vas glasovali proti.
Odločali bomo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti 10. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel, zato bom predlog zakona dodelil Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o davku na finančne storitve. Odločali bomo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o davku na finančne storitve primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitve glasu v imenu poslanskih skupin. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Davek na finančne storitve bo nov davek v slovenskem prostoru. Dobro veste, da nam v Slovenski ljudski stranki dvigovanje katerihkoli davščin ni všeč. Poslovno okolje v tej državi je že tako preveč obremenjeno, tako tudi ta davek sprejemamo s cmokom v grlu. Pa vendar je treba poskrbeti tudi za določene dodatne prihodke v proračun. Pristojno ministrstvo je predstavilo več predlogov za povečanje prihodkov in tako kot v mnogih državah po Evropi smo se odločili, da v krizi nekoliko obremenimo tudi finančni sektor. Nesporno dejstvo je, da so nekatere storitve v finančnem in zavarovalnem sektorju popolnoma neobdavčene, saj so izvzete tako iz sistema davka na dodano vrednost kot tudi iz posebnega prometnega davka za zavarovalne posle. Ob tem velja povedati, da so nekatere evropske države v zadnjih letih uvedle celo obračunavanje davka na dodano vrednost na finančne storitve. Princip tega davka je, da iz več malih transakcij rastejo visoki zneski. To pa je tudi finančni učinek tega zakona. Ta davek vključuje tudi obdavčitev upravljavskih provizij družb za upravljanje premoženja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke upamo, da bo pravočasno in brez zapletov vzpostavljen sistem za obračunavanje tega davka s strani Davčne uprave. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo presodili, da gre za najmanj bolečo rešitev med tistimi rešitvami, ki zagotavljajo nek dodaten vir prihodkov, zato bomo zakon v prvi obravnavi podprli. Hvala.
V imenu Poslanske skupine DeSUS gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Danes smo že ugotavljali, da noben dvig davka ni popularen. Vsi govorimo, kako se s tem na nek način ne strinjamo, potem pa začnemo zadeve ocenjevati in ugotavljamo, predvsem tisti iz koalicije, da moramo zagotoviti prihodkovno stran proračuna. V tej zadevi, pri tej davčni stopnji, ki se uvaja na novo, je 6,5 % iz bančnih storitev oziroma iz storitev finančnih institucij. To ni nek znesek, kot je ob eni priložnosti rekel minister za finance, ampak ker to plačuje kar precej zavezancev, se bo od tega kar nekaj nateklo v proračun. Kar je ključno in česar se v naši poslanski skupini najbolj bojimo, da tega ne bodo plačevale finančne institucije, ampak da se bo to breme prenašalo na fizične in pravne osebe, ki bodo izvajale finančne transakcije. Tu nas pa najbolj skrbi to, da bo to plačevanje najdražje pri starejši populaciji, ki ni tako vešča upravljanja elektronskih komunikacij oziroma z računalniki, ne plačuje preko klikov, nimajo radi, da se jim mesečno odteguje preko transakcijskih računov in običajno plačuje položnice. Tudi iz vrst Vlade, predstavnika ministrstva je bilo slišati, da naj za plačevanje izbirajo finančne institucije, ki so najcenejše. Veste, tradicija in način življenja starejših ljudi je običajno tradicionalna in pri teh zadevah niso najbolj vešči oziroma jih ta tradicija pelje na eno mesto. Imamo pomisleke, ampak bomo vseeno v tej fazi podprli Predlog zakona o davku na finančne storitve. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospa Patricija Šulin.
Prvenstveno bodo davčni zavezanci za plačilo davka na finančne storitve banke, hranilnice, podružnice tujih bank in druge finančne institucije, ki izvajajo finančne storitve, ter tudi fizične osebe, ki opravljajo storitve zavarovalnih posrednikov in zastopnikov. Predlog zakona o davku na finančne storitve uvaja davek na provizije, ki jih osebe, ki opravljajo finančne storitve, zaračunavajo naročnikom teh storitev. Vemo tudi, da v Sloveniji po sedanji ureditvi dodana vrednost, ki jo ustvari finančni sektor, ostaja neobdavčena. Davek se bo obračunaval in plačeval na podlagi mesečnih obračunov davka, nadzor nad pravilnostjo obračunavanja davka pa bo opravljala Davčna uprava Republike Slovenije. Ker ugotavljamo, da bo predlog tega zakona prinesel pozitivni učinek v državni proračun, bo naša poslanska skupina ta predlog zakona podprla.
V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije gospod Alojzij Potočnik.
Hvala. Vlada je za uvedbo davka, o katerem govorimo, izbrala gospodarsko najbolj neprimeren trenutek. Uvedba davka bo še dodatno prizadela od krize že tako ali tako močno prizadeto poslovanje bank, borznoposredniških hiš, ki jim je v zadnjih letih promet upadel za 90 %, in družb za upravljanje skladov, katerih promet se je zmanjšal kar za polovico. Po eni strani Vlada ustanavlja tako imenovano slabo banko z namenom stabilizirati in sanirati bančni sistem, po drugi strani pa te iste banke bremeni z izgovorom, da finančni sektor ni v zadostni meri prispeval k reševanju krize. V resnici je pravzaprav tako, da je v krizi ta sektor prispeval več, kot bi si ta država in njeni državljani zaslužili. Rezultati dodatnega obremenjevanja bodo lahko tudi v tem, da se bo del poslovanja finančnih institucij preselil v tujino, in to je resna možnost, to je resen signal, ki ga moramo tudi upoštevati. Obstaja tudi možnost – pa ne samo možnost, ampak po vsej verjetnosti tako tudi bo –, da se bo zaradi težkih gospodarskih razmer breme novega davka prenesel izključno na državljane. Zato ne čudi, da se mu zoperstavljajo tako Banka Slovenije, Združenje bank, še nekateri ugledni posamezniki in to ne s pomisleki, ampak z argumenti. Zato Poslanska skupina Pozitivna Slovenija takšnega pristopa k uvajanju novih davkov ne bo podprla. Hvala.
Gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Ta zakon, prejšnji zakon in naslednji zakon lahko poimenujemo tudi kot sistemske vzvode za spodbujanje sive ekonomije. Strah gospoda Jurše se bo namreč izkazal za resničnega – finančne institucije, banke, bodo ta davek prevalile na končne potrošnike. Menimo, da je to način, kako se bo večji del teh storitev vselil v sivo ekonomijo, in zato menimo, da ne prinaša nič dobrega, predstavlja pa relativno majhno fiskalno pridobitev. Glasovali bomo proti.
Glasujemo o predlogu sklepa oziroma še v svojem imenu bo glas obrazložil gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Predsednik, hvala lepa. Zadovoljen sem, kadar v Državnemu zboru sprejemamo zakone, ki odpravljajo ovire. Kadar pa sprejemamo zakone, ki dodatne ovire še postavljajo, pa sem razočaran. Konkreten zakon prinaša in vnaša v slovenski prostor dodatne ovire, zato bom glasoval proti.
Glasovali bomo o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o davku na finančne storitve primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 33. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 33.]] Državni zbor je predlog sklepa sprejel, zato bom predlog zakona dodelil v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. Zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Odločali bomo o predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Najprej obrazložitve glasu v imenu poslanskih skupin. Odpiram prijavo. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije mag. Matej Tonin.
Jasno je, da je treba nekje pridobiti proračunske prilive – s tem namenom je bil ta zakon tudi predložen. V Novi Sloveniji imamo na določene artikle in predloge pripombe. Moji kolegi so v razpravi na te stvari opozorili in zato lahko rečem, da bomo danes glasovali za to, da gre zakon naprej. Če se v drugi obravnavi te stvari ne bodo spremenile in teh motečih določb ne bomo amandmirali, potem pa tega zakona takrat ne bomo mogli podpreti, žal.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa za besedo. V Slovenski demokratski stranki bomo zakon pospremili v nadaljnjo obravnavo in sicer zaradi naslednjih razlogov: finančna situacija države je težka in za proračun za leto 2013 in za leto 2014 država potrebuje nove vire. Ob tem, ko so bili v današnji razpravi številni predlogi, kako to narediti, se je izkristaliziral samo en predlog – namesto tega povečati splošno stopnjo davka na dodano vrednost. Ob tem je popolnoma nepreučeno, kaj pomeni povečati splošno stopnjo davka na dodano vrednost z vidika inflacije, z zornega kota konkurenčnosti gospodarstva, z zornega kota zmanjšanja celotne porabe predvsem tiste porabe, ki se dogaja na maloobmejnih območjih. Zato je to ena izmed rešitev, za katero menimo, da ni v celoti proučena – treba je narediti dodatne analize. Vsekakor danes težko rečemo, da je slabša kot tista, da bi povečali splošno stopnjo davka na dodano vrednost. Danes lahko o vsaki storitvi, o vsakem blagu oziroma izdelku, ki smo jih obravnavali, ,govorimo, zakaj jih ne obdavčiti. Treba se je zavedati, da so bile tri skupine izdelkov in storitev še pred tremi leti ravno tako obdavčene s splošno stopnjo. Gre za čiščenje prostorov, gre za cvetličarstvo in gre za frizerske storitve. Te storitve so bile v naši državi desetletje obdavčene po splošni stopnji in takrat ni nihče omenjal, da bi bilo treba narediti drugače. Glede na to, da so bili dani nekateri predlogi o tem, da je treba nekatere storitve in blago obdavčiti z bistveno višjo davčno stopnjo, nekatere storitve in blago pa z bistveno nižjo davčno stopnjo – omenjene so bile tako imenovane stopnje na luksuz in 6-odstotna stopnja glede nekih izdelkov, ki so bolj nujni kot drugi –, je treba vedeti in mislim, da to bi bilo treba že vedeti, da v Evropski uniji Evropska komisija tega posameznim državam ne dovoljuje in da je tukaj ovira, in zato je popolnoma nesmiselno, da se predlagajo rešitve, ki niso v skladu z davčnim sistemom Evropske komisije oziroma Evropske unije, za katerega smo zavezani. Vprašanje je, kaj je slabša rešitev. Menimo, da so omenjene dosedanje rešitve oziroma predlogi lahko bistveno slabši, kot je sedanji predlog, zato bomo še enkrat preučili celotno zadevo, zaenkrat pa bomo ta zakon podprli za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. To je zakon, ki je v zadnjih mesecih dvignil kar precej prahu in to je tudi zakon, ko tudi v koaliciji nismo povsem usklajeni, a upamo, da se bo v nadaljevanju to zgodilo, vsaj do neke mere. V Slovenski ljudski stranki nasprotujemo dvigu davka na dodano vrednost predvsem na treh segmentih: na javni higieni, na časopisih in ne nazadnje tudi na področju cvetličarstva. Bojimo se, da dvig davka na dodano vrednost na področju komunalnih storitev pomeni drastičen dvig položnic za posamezna gospodinjstva, kajti dvig tega davka s 1. januarjem – tako je predvideno – bo sovpadal s sprostitvijo cen na komunalnem področju, kar pravzaprav nekatere občine že zelo težko pričakujejo. Tu je tisti strah pri nas, da se bodo te storitve krepko, krepko podražile. Kar se tiče časopisov, menimo, da je vprašanje, če tisti finančni učinek, ki ga ta davek prinese, nekako odmeri težave, ki se lahko pojavijo v določenih medijskih hišah, kajti vemo, da naklada časopisov že sedaj krepko pada. Cvetličarji so tisti, ki – to smo v razpravi že večkrat slišali – socialni problem rešujejo v družinskem smislu. So tisti, ki so krizo zelo močno občutili v preteklem obdobju in vemo, da se je prodaja cvetja že tako ali tako krepko zmanjšala. Treba bo – približno 60, 70 milijonov evrov prinaša v proračun – ta finančni učinek na nek način nadomestiti glede na pomisleke, ki jih imamo v Ljudski stranki. Moj kolega Jakob Presečnik je v razpravi omenjal dvig splošnega davka na dodano vrednost. Sam sem nekoliko skeptičen do tega in še zmeraj mislim, da je to nek skrajni ukrep. Zame je še zmeraj bistveno bolj primerna uvedba nekega kriznega davka, kajti krizni davek je tisti, ki obdavči prejemnike, davek na dodano vrednost pa obdavči potrošnike. Hvala.
V imenu Poslanske skupne Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
Hvala. Socialni demokrati smo takrat, ko je ta država sprejemala koncept javnofinančne konsolidacije, zagovarjali postopno javnofinančno konsolidacijo, ki naj bi bila ustrezno opremljena tudi s povečanjem nekaterih davčnih prihodkov. Veseli nas, da se je Vlada tega kreativno lotila, a žal po našem prepričanju na napačen način. Zakon o davku na dodano vrednost bo zaradi povišanja stopnje davka na nekatere storitve: prvič, prizadel mnoga družinska podjetja in samozaposlene, ki že danes poslujejo na meji rentabilnosti – rezerv za to, da povečajo ceno svojih storitev in na ta način prevalijo povečano breme davka na končne potrošnike ni več; drugič, ker bo zmanjšal dostopnost do športne infrastrukture za šole, za klube, in to v državi, ki se deklarira kot država, ki je prijateljica športa, in kjer šport in rekreacija predstavljata množično navado in množično dejavnost; tretjič, ker je tisk temelj demokracije in ker povečanje davka na dodano vrednost za dnevno časopisje in tisk predstavlja točko, kjer izdajanje časopisov, izdajanje kritične literature ne bo več rentabilno in bo prispevalo k dodatnim težavam, k že obstoječim velikim izzivom slovenskega založništva. To je temelj demokracije in prizadevamo si za to, da bi imeli vključujočo demokratično javnost, ki je opremljena tako s kredibilnimi, verodostojnimi in nepristranskimi informacijami kot tudi mnenji, ki predstavljajo vzvod za to, da lahko ljudje uresničujemo svojo pravico do izbire. Zato bomo glasovali proti.
V imenu Poslanske skupine DeSUS gospod Franc Jurša.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Za našo poslansko skupino to ni dobra rešitev. Nad predlogom Vlade nismo navdušeni, še manj pa smo navdušeni nad usklajevanjem, preden je zakon prišel v razpravo v naše klopi. Po zaključku današnje razprave smo se poslanci in poslanke Poslanske skupine DeSUS sestali, smo o tej zadevi razpravljali in se odločali, kako bomo danes glasovali. Zavedamo se, da je problem prihodkovna stran proračuna, ampak sporočamo Vladi, da je treba zakon temeljito spremeniti, da ga bomo v drugi obravnavi oziroma nadaljnji obravnavi tudi podprli. Mi bomo večinsko glasovali za predlog, to se pravi, da se zakon o davku na dodano vrednost sprejme in se da v nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije gospod Alojzij Potočnik.
Hvala za besedo. Razlog za uporabo znižanja nižje stopnje davka na dodano vrednost je lahko ekonomski, socialni ali politični. Vlada uporablja slednji pristop in pa računa tudi, ker mora, na kratkoročno hudo proračunsko nujo. Res je, dejstvo je kruto. Obseg primanjkljaja je večji, zna biti še večji v prihodnjih mesecih, letih. Zvišanju davkov se bržčas ni mogoče več ogniti brez nepopravljivih posledic in brez škode. Tudi s tem dejstvom se je treba sprijazniti. To je dejstvo, s katerim je treba opraviti resno, strokovno, odgovorno, demokratično in transparentno – kot so nekateri govorci že govorili –, brez nervoze in predvsem z manj molka Vlade, kot smo mu bili priča danes. Ker pa je bila omenjena Evropska unija, je treba, ker je tukaj ni, stopiti na njeno stran. V stališču z dne 8. 10. Komisija predlaga svojim članicam, da v obdobju, dokler traja splošna razprava, ki jo je sprožila v mesecu oktobru, ne odpravijo nobene obstoječe znižane stopnje. Velja za območje Evropske unije. Predlagamo Vladi in predlagateljem, da ohranijo naslov zakona in popravijo vsebino. Dovolj je zmerno in razumno povečan normalni davek s povišano splošno stopnjo. Argumenti, da to ni proučeno, ne držijo. Je proučeno, še več, v večini evropskih držav je uporabljeno in izvedeno. Hvala.
Še v imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospod Rihard Braniselj.
Hvala, predsednik. V Državljanski listi imamo težave s to novelo Zakona o DDV. Težave že iz tega naslova, da kot liberalna stranka težko pristajamo na kakršnokoli uvedbo novih davkov oziroma težko pristanemo na dvig kakršnihkoli davkov. Vendar pa poskušamo v tej fazi in v teh okoliščinah razumeti Vlado, katere cilj je, da se zagotovijo dodatna sredstva za financiranje javne porabe, za zaprtje proračuna za leti 2013 in 2014. Pričakovanja Vlade so, da se iz tega naslova v proračun prilije 70 milijonov evrov. Želeli bi si, da na prihodkovni strani Vlada poišče nek drug alternativen vir, ki bi to luknjo zapolnil. Mogoče bo Vlada naredila nek korak v tej smeri in v končni fazi dvig DDV ne bo potreben na vseh teh ali na nobeni točki ali pa na zelo ozkem segmentu nabora, kot ga predlaga. Še glede tega, če parlament sprejme zakon, kot je predlagan, v tretjem branju in ostane ves ta promet blaga in storitev, kot je zdaj predviden, pa imamo še vedno približno 50 naborov različnega blaga in storitev, ki bodo ostali na znižanem DDV. Sam oziroma v imenu Poslanske skupine bi še dejal, da je bilo danes izrečene precej demagogije, precej nekih neupravičenih strahov glede prizadetosti športnikov, vrhunskih športnikov, dijakov, šolarjev. Vseh teh v konkretnem primeru ta dvig DDV ne bo prizadel – da smo na jasnem. Državljanska lista najavlja podporo zakonu v prvem branju, v nadaljevanju pa pričakujemo, da bo Vlada ponudila alternativne vire, ali pa bo ves ta nabor skoncentrirala na tisto, kar je res nujno potrebno.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje oziroma kdo želi obrazložiti glas? Vidim, da je kar nekaj interesa, zato odpiram prijavo. Prijava poteka. Prijavljenih je sedem razpravljavcev. Prvi ima besedo mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Včeraj smo bili na vrhu slovenskega gospodarstva, kjer je gospodarstvo postavilo štiri zahteve. Ena od zahtev je do podjetij prijazno poslovno okolje, to pa pomeni ugodnejšo davčno politiko, hitre upravne postopke in predvsem prožnejši trg dela. Ugodnejša davčna politika pomeni dvig davkov, očitno to tako razumemo. Menim, da je zadeva popolnoma napačna in da je treba iskati možnosti za polnjenje proračuna vse drugje, kot pa v dvigovanju davkov. V današnjih Financah lahko prečitamo,grozljivko; eno podjetje bo odpustilo 200 ljudi, tudi podjetje iz Lenarta, drugo podjetje se zapira, tretje pa se bo preselilo v tujino in tako dalje. Konkretno vam povem, podjetje iz Lenarta, ki ima približno 800 zaposlenih, bo v prvi fazi odpustilo 200 in nekaj ljudi, v enem letu pa se bo preselilo v Bosno in Hercegovino. To je naš uspeh naše politike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Marjana Kotnik Poropat, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Želela bi obrazložiti svoj glas, ki ga bom dala danes za ta zakon, in sicer zato, ker sem tudi v razpravi povedala, da menim, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ne strinjam se, da dodatno obremenjujemo oziroma zvišamo davek na medije. V svoji razpravi sem dala tudi primere naših sosednjih držav oziroma držav v Evropski uniji, ki imajo nižje davke na medije, nekatere pa davek celo oproščajo. Pa tudi, ker se ne strinjam, da tako selektivno pristopamo k temu problemu in dodatno obremenjujemo koriščenje športnih objektov, hrano za male živali in tako dalje. Pričakujem, da bo predlagatelj v naslednji obravnavi oziroma v proceduri, ki bo tekla, pripravil spremembo tega zakona oziroma amandmiral ta zakon. Pod tem pogojem bom danes glasovala za to, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo in če se to v drugi obravnavi ne bo zgodilo, zakona ne bom podprla. Hvala lepa.
Gospod Jožef Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Zakona ne bom podprl, sigurno ne. Tudi, če bi se ne vem kako potrudil, ne najdem niti toliko opornih točk, kot je črnega za nohtom, da bi lahko zakon dali v obravnavo in v nadaljnjo uporabo. Prepričan sem, da je bil to kiks Vlade, kajti predstavnik Vlade se ni oglašal in niti ni želel pojasnjevati vse to, na kar smo opozarjali. Vendar, če pa to ni bilo nepremišljeno dejanje, če to ni bil kiks in če je bilo to premišljeno dejanje, je pa podlo, škodljivo in nesramno. Kajti posegati na področje športa, kolega Braniselj, je skrajno neprimerno. Govoriti danes, da to ne bo imelo negativnega vpliva na šport, je pa res sprenevedanje. Prepričan sem, da bo imelo velik vpliv in da bo velik osip ravno na področju ukvarjanja z množičnim športom, na področju športa za mlade. Zato nikakor ne morem podpreti tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan, izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Tega zakona ne bom podprl. Ta zakon je skrajni domet trenutnega finančnega ministra in trenutnega Ministrstva za finance. Spoštovane poslanke in poslanci, zamislite si, kakšen gnev bi bil, če bi bivši minister Križanič takšno skrpucalo poslal v Državni zbor – bili bi tarče, tako in drugače. Zakon je neprimeren. Zakon počne stvari, ki jih ne bi smel početi – Vlada skorajda na isti seji v Državni zbor pošilja Zakon o zaščiti živali zaradi neobvladljivih težav, ki jih ima Slovenija z zavetišči. Vedno več je živali v zavetiščih zato, ker lastniki ne zmorejo več skrbeti za hrano za živali. Ista Vlada verjetno na isti seji pa pošilja predlog zakona, ki bo povzročil zelo velik problem. Po drugi strani si zamislite nekatere dejavnosti, v Pomurju je tega veliko, ki so ob meji zacvetele, del tega je tudi proizvodnja takšnih in drugačnih rož ter konkuriranje z avstrijskimi proizvajalci. Zdaj bomo pa tem ljudem, ki so kot dopolnilno dejavnost kmetovanju našli tržno priložnost in se z veliko muko in težko prebijajo, s tem ko spreminjamo davek na ta način, da postajajo nekonkurenčni proti avstrijskim konkurentom, odvzeli možnost za preživetje. Zato vas prosim, dajmo danes glasovati proti temu zakonu in s tem pokažite, kljub temu da ste koalicija, da znate tudi kaznovati, kadar Vlada oziroma pristojni minister pošlje v Državni zbor neumnost. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Lejla Hercegovac, izvolite.
Moj glas bo proti temu zakonu iz treh razlogov. Prvič, ker je dohodkovni cenzus za možnost pavšalne obdavčitve v višini 50 tisoč prenizek in strokovnjaki pravijo, da mora biti najmanj 400 tisoč. Drugič, 60 % normiranih stroškov je prenizko in je treba dvigniti vsaj na 70 %, seveda pa hkrati s priznavanjem prispevkov za socialno varnost. In tretjič, proporcionalno stopnjo obdavčitve je z 20 % treba znižati na minimalno 15 %. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerko Čehovin, izvolite.
Glasoval bom proti. Mislim, da so druge možnosti, da bi enake finančne rezultate dosegli na prihodkovni strani. Pri tem moram povedati, da je to zakon, ki bo omejil in zmanjšal gospodarsko aktivnost predvsem malih gospodarskih subjektov, pospešil bo, kot je bilo že rečeno, sivo ekonomijo in izplen bo samo tam, kjer je zadeva transparentna, to je pri obremenitvi s komunalnimi stroški, ki bodo pa tako in tako enormno narasli po novem letu, ne samo zaradi tega, ker se bodo sprostile cene, ampak tudi zaradi tega, ker bo konec tega leta veliko odlagališč moralo zapreti svoja vrata in voziti odpadke na bolj oddaljena zbirališča. Tu kvečjemu vidim celo zmanjšanje obsega. Po drugi strani sem pa imel kar malo skomin, ker ga ni večjega užitka, kot kadar orodja levice uporablja desnica in dviga davke. Tako me je skoraj mikalo, da bi se vsaj vzdržal. No, ker me pa prej gospod Jerovšek tako in tako po svoji stari navadi ni razumel, kaj sem govoril, mu vračam samo s tem: raje sem plesniva levica kot pa spovedana desnica.
Hvala lepa. Gospa Marija Plevčak, izvolite.
Tudi sama imam pomisleke v zvezi z Zakonom o davku na dodano vrednost in ga ne podpiram, ker preveč posega v socialne pravice vseh naših državljanov. Menim, da je treba poiskati vire za polnjenje proračuna drugje. Nekajkrat sem že povedala, da se na strani raziskovanja odtujenega denarja v tujino ni še nič zgodilo, pa sem večkrat na sejah in tudi na seji Državnega zbora o tem postavila svoje vprašanje. Tam je dovolj sredstev, da bi vsaj delno omilili proračunsko blagajno, da bi jo napolnili z določenimi sredstvi. Drugo, naše dajatve se ne pobirajo redno, ogromno imamo dolžnikov. Nekdo je za to tudi kriv, niso pa krivi ljudje, ki bodo na osnovi tega našega davka na dodano vrednost morali plačevati višje storitve. Zamislite si, tistim, ki imajo nizke prihodke – teh ljudi je v naši državi veliko, tudi če delajo –, vsak evro veliko pomeni. Tukaj se pogovarjamo o 5, 6 evrih. To je veliko za tistega, ki ima 500 evrov pokojnine ali osebnih dohodkov. Tega zakona, tega predloga žal ne morem podpreti, ker mi to duša ne da, in bom glasovala proti.
Hvala lepa. Ker ugotavljam, da je še interes za obrazložitev glasu, ponovno odpiram prijavo. Prijava poteka. Dve prijavi sta. Prvi ima besedo gospod Roman Žveglič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Dragi kolegi, spoštovane kolegice! Mene veseli dejstvo – sem malo na slabem glasu, ne vem, zato ker sem poslanec ali zaradi česa drugega –, da smo v razpravi ugotovili, da je dvig davka na dodano vrednost slaba rešitev, pa naj bo zgornje ali spodnje stopnje. Sam nimam težav, da se določen davek na dodano vrednost blago ali storitev, ki je zdaj na spodnji stopnji, pa tam po moje nima kaj iskati, dvigne na zgornjo zvišano stopnjo, ampak ne na vse, kar je v noveli predpisano. Sam nimam težav z davkom na dodano vrednost na storitev čiščenja oken in prostorov, ki je po znižani stopnji. Tisti, ki si to želi privoščiti, bo plačal tudi višji davek – mislim, da je to čisto normalno. Če tega ne bo hotel, bo počistil sam. Nimam težav s hrano za male živali. To bo mogoče spodbudilo še katerega drugega državljana, poleg mojega cenjenega poslanskega kolega, da bo za svoje hišne ljubljenčke kupoval hrano v mesnici, kajti tako bomo vsaj obrnili domači krog – hrana za male živali je v glavnem iz tujine. Sam bom sicer v prvem branju zakon podprl, v drugem pa, če bom z njim zadovoljen, ga bom podprl, drugače pa bom glasoval proti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Peter Vilfan ima besedo.
Hvala za besedo. Osredotočil se bom na tisti del tega zakona, ki govori o dvigu davka za najem športnih objektov, čeprav moram reči, da se ne strinjam niti z večino ostalih izdelkov in storitev, ki so zajeti v predlogu in naj bi bil za njih predviden višji davek. Že več kot 20 let delam z najmlajšimi. V ta namen smo takrat ustanovili športno društvo in v tem športnem društvu trenirajo dekleta in fantje od šestega do šestnajstega leta starosti. Naše športno društvo se je, razen nekaj izjem v preteklosti, financiralo praktično samo iz prispevkov staršev, iz tako imenovane vadnine. S to vadnino, s tem zbranim denarjem športno društvo potem pokriva vse stroške, ki jih ima. To so administrativni stroški, stroški rekvizitov, žog in ostalega, stroški trenerjev in predvsem stroški najema dveh dvoran, ki jih naše društvo za svoje delo potrebuje v Ljubljani. S temi vadninami pa je tako, že lani in v prejšnjih letih, še posebej pa letos, imajo starši vedno večje težave s plačilom vadnin. V našem društvu še nikoli nismo zavrnili otroka, katerega starši tega niso mogli poravnati, in bomo tudi v prihodnje poskušali najti čim več načinov, da bomo lahko še naprej delovali. Poznam pa in vem, da bo moralo ogromno število majhnih društev, klubov in podobnih organizacij zaradi višje najemnine športnih objektov, zapreti svoja vrata, ker si enostavno ne bomo mogli več privoščiti najema športnih objektov. To pomeni, da bo najprej na desetine, potem mogoče na stotine, kdo ve, mogoče tudi na tisoče otrok ostalo na ulici, ali pa bodo doma sedeli pred televizorji in pa računalniki. Kaj pa to pomeni in kako to vpliva na njihovo zdravje, o tem smo pa v tem parlamentu že veliko govorili. Iz tega razloga bom glasoval proti.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Zaključujem glasovanje. Ugotavljam, da je navzočih 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 36. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 36.]] Pomeni, da je sklep sprejet in gre zakon v nadaljnjo obravnavo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in zaključujem tudi 20. izredno sejo Državnega zbora. Lepo pozdravljeni!