Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam nadaljevanje 12. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Vili Rezman, Marijan Pojbič od 15. ure dalje, Joško Godec, Milan Gumzar od 17. ure dalje, Rado Likar od 13. ure dalje, Alojz Potočnik, Darko Menih od 18. ure dalje. Vse lepo pozdravljam. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O TAJNIH PODATKIH, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa Katarina Kresal, ministrica za notranje zadeve, prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Po veljavni zakonodaji je v Sloveniji področje varnostnega preverjanja in izdajanja dovoljenj za dostop do tajnih podatkov izrazito razpršeno in neracionalno. Pristojnosti na tem področju imajo Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za notranje zadeve, Policija in Sova. Vsak za svoje uslužbence, Ministrstvo za notranje zadeve pa tudi za preostalo državno upravo. V sistemu MNZ torej obstajata dva organa, eden v upravnem delu ministrstva, drugi v Policiji, ki izvajata podobne naloge, le za različne subjekte. Vlada zato s predlaganim zakonom o spremembah zakona o tajnih podatkih spreminja obstoječo ureditev, po kateri sta znotraj istega resorja za izdajo dovoljenj za dostop do tajnih podatkov pristojna dva organa. Sprememba 22. člena zakona pomeni torej le zmanjšanje števila organov, pristojnih za izdajo dovoljenja za dostop do tajnih podatkov. Pristojnosti Policije se prenašajo na ministrstvo, ki je že zdaj poleg Policije, Slovenske obveščevalno-varnostne agencije in Ministrstva za obrambo eden izmed organov, ki izvaja te naloge. Projekt racionalizacije delovnih področij Ministrstva za notranje zadeve in Policije je namenjen izboljšanju, racionalizaciji in optimizaciji posameznih delovnih procesov. Znotraj upravnega dela ministrstva se bodo, glede na sedaj prevladujočo pristojnost, skoncentrirali vsi podatki izdaje dovoljenj, vsi postopki izdaje dovoljenj za dostop do tajnih podatkov. V okviru sekretariata bo na novo oblikovana služba za tajne podatke, s tem da se v Direktoratu za policijo in druge varnostne naloge ukine obstoječi sektor za tajne podatke. Na področju ravnanja s tajnimi podatki sta namreč tako sektor za tajne podatke ministrstva kot tudi center za zaščito podatkov v Policiji podala predlog, da se področje osebne in industrijske varnosti v celoti prenese s Policije na Ministrstvo za notranje zadeve. Očitek, ki je bil izražen s strani opozicije na pristojnem odboru, da s tem MNZ pridobiva nova pooblastila, da bo politiki olajšan dostop do občutljivih podatkov, ki jih je mogoče zlorabiti, in podobni, je neresničen, zlonameren in zavajajoč. Ponovno poudarjam, da v okviru MNZ že vrsto let deluje Sektor za tajne podatke, ki izvaja varnostna preverjanja za večino državnih resorjev. Služba za tajne podatke bo tako poleg nalog, ki jih je že doslej opravljal Sektor za tajne podatke v ministrstvu, opravljala še naloge izdaje varnostnih dovoljenj organizacijam, ki se jim tajni podatki posredujejo zaradi izvajanja naročil organa, razen za naročila na obrambnem področju, naročila, povezana z delom Sove, in dovoljenja za dostop do tajnih podatkov osebam, zaposlenim v teh organizacijah. Predlagatelj meni, da predstavljena ureditev omogoča racionalno in kvalitetno izvajanje nalog, poleg tega pa pomeni prvi korak k dolgoročno bolj preglednemu in manj razpršenemu delovanju organov na tem področju v Republiki Sloveniji, in Državnemu zboru predlaga, da zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem gospodu dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je ta zakon obravnaval na 12. seji 1. decembra 2009. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 43. seji 9.11.2009 namreč določil, da se bo ta zakon obravnaval po skrajšanem postopku. Članice in člani odbora so imeli na razpolago predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev. K predlogu pa so bili vloženi za obravnavo na matičnem delovnem telesu amandmaji Poslanske skupine SDS z dne 25.11.2009. Na sejo odbora smo povabili Ministrstvo za pravosodje, Urad Vlade za varovanje tajnih podatkov in Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora. Predlagatelji oziroma državni sekretar mag. Klemenčič je povedal približno to, kar je pravkar povedala ministrica. Zakonodajno-pravna služba ni imela pripomb. Komisija Državnega sveta zakon podpira. V razpravi je koalicija predlog zakona podprla, v opoziciji smo temu nasprotovali. Obširneje bom to obrazložil nekoliko kasneje. Odbor ni sprejel amandmaja Poslanske skupine SDS k 1. členu, tako sta dva amandmaja k 2. in 3. členu postala brezpredmetna. Odbor je tako oblikoval predlog zakona kot celoto, ki je sestavni del poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovane kolegice in kolegi! V Zakonu o tajnih podatkih, ki je bil sprejet leta 2001, je bilo določeno, da so za izdajanje dovoljenja za dostop osebe do tajnih podatkov pristojni Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za obrambo ter Slovenska obveščevalno-varnostna agencija. Slovenija, ki je bila na pragu vstopa v Evropsko unijo in v Nato, je morala sistem obravnavanja tajnih podatkov uskladiti s standardi obeh organizacij. Zaradi vključevanja Slovenije v ti dve povezavi pa se je povečala tudi potreba po dodatnih varnostnih preverjanjih, prav tako pa tudi število oseb, ki so zaradi narave dela potrebovale ustrezna dovoljenja. Na podlagi teh dejstev se je Vlada takrat odločila, da bo najbolj smotrna rešitev ta, da je tudi Policija kot organ v sestavi Ministrstva za notranje zadeve pristojna za varnostno preverjanje in izdajo dovoljenj. Državni zbor je takšno odločitev sprejel leta 2003. Vlada je februarja letos sprejela sklep, da morajo posamezna ministrstva in vladne službe pripraviti posnetek dejanskega stanja zaposlenih ter na podlagi tega ugotoviti, katere službe bi kazalo reorganizirati tako, da bi zagotovili čim večjo racionalizacijo služb, ki pa ne smejo vplivati na kvalitetno izvajanje nalog. Na Ministrstvu za notranja zadeve so torej ugotovili, da bi lahko z ustanovitvijo na enotne organizacijske enote na Ministrstvu za notranje zadeve, ki bi opravljala delo sedaj dveh enot, in sicer ene na Ministrstvu za notranje zadeve in druge na policiji, delo racionalizirali in optimizirali. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo prizadevanja Vlade, da se naloge, torej službe, ki so razpršene po posameznih ministrstvih, združujejo ter na ta način optimizirajo delo, seveda pa na ta račun ne sme biti prizadeta kakovost izvedenih nalog. Predvsem pa ne na tako občutljivem področju, ko se z varnostnim preverjanjem posega tudi v človekove pravice. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo prepričani, da premore ministrica zadosten posluh za varovanje človekovih pravic, kar je do sedaj že večkrat neposredno izpričala, in bo skupaj s sodelavci ustrezno uredila to področje, saj ne verjamemo v teorije zarote, pred katerimi svarijo nekateri posamezniki iz opozicije, kar je bilo že nakazano tudi na seji matičnega delovnega telesa. Glede na to, da so že ob sprejemu osnovnega zakona leta 2001 bile pristojnosti za izdajanje dovoljenja za dostop osebe do tajnih podatkov dodeljene Ministrstvu za notranje zadeve, Ministrstvu za obrambo in Slovenski obveščevalni varnostni agenciji, ne vidimo razlogov, da bi temu predlogu tokrat nasprotovali. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo ta predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Tega zakona ne bomo podprli. Ta zakon je preprosto delitev volilnega plena Liberalne demokracije, ki bo trajal še tri leta in nekoliko mesecev. Danes imamo naslednje stanje: Urad Vlade, krovna organizacija, Ministrstvo za obrambo preverja zase oziroma njihova varnostna služba, Sova preverja zase, Policija preverja zase, Ministrstvo za notranje zadeve zase in druge državne organe. V policiji gre za tri delavce. S tem zakonom prinaša minister tri delavce s Policije na ministrstvo. Kakšna je torej sprememba? Trije ne bodo sedeli v levem, ampak v desnem kotu. To je sprememba tega zakona. Kaj pa je vsebina tega zakona? Še nekaj je treba reči. Če bi bilo to res, da ne bi šlo za politizacijo in zlonamernost pri vsej tej zadevi, bi gospa ministrica to prenesla gospodu Žaberlu, tam, kjer je to danes, na Direktorat za policijo in druge varnostne naloge. Ne. Ministrica to prenaša v Generalni sekretariat, k sebi neposredno. Kdo je na čelu Generalnega sekretariata? Vidni predstavniki LDS in nihče drug. Kam torej to vodi? Zakaj torej to počnemo? Zato, ker se želimo dokopati do podatkov. Nič drugega. Tujina. Vlada ni našla niti ene države v Evropi, kjer bi tako bilo. Niti ene. Navaja Belgijo, navaja Češko, navaja Poljsko. Nikjer primerljivega modela ni. Nikjer, ga ni. Če bi Vlada želela kaj privarčevati, bi se ravnala po Belgiji, Češki in Poljski in bi naredila drugače. Enotno v en varnostni organ. To bi bila racionalizacija. Ne pa tri delavce Policije prenesti na ministrstvo. To ni nič. Kaj privarčujemo? Nič. Če zraven dodamo še tistih 71 ali nekaj včeraj povišanih plač na Vladi, čemur seveda ne nasprotujem, ker vem, za kaj gre, ker mi je jasno, za kaj gre, ker izgubljajo druge bonitete. Enako smo ravnali v preteklosti glede teh stvari, potem vidimo, da ne privarčujemo absolutno nič. Dokopljemo pa se na letni ravni do 200, 300 varnostnih preverjanj, skupno pa govorimo o okoli 1.600 osebah, recimo in imamo vpogled v naslednje podatke: v njihove finance, v njihove kredite, v njihove depozite, v njihove sorodnike in njihove podatke, njihove bolezni, premičnine, nepremičnine, bivanja v tujini, stike s tujimi varnostnimi organi in podobne zadeve. A, to pa je že nekaj! To pa je tisto, kar je pomembno, to je tisto, kar Liberalna demokracija potrebuje, to je tisto, kar Liberalna demokracija želi. In bo tudi z zakonom, kot kaže, dobila. Ampak to je del volilnega plena in čisto nič drugega. Če bi pogledali zadevo še nekoliko podrobneje. Kdo pa so preverjene osebe, ki jih policija danes preverja? Preverja svoje ljudi, ki delajo na takih področjih, da jim lahko izda dovoljenja za dostop do podatkov. Preverja tajne delavce policije. Preverja tajne sodelavce policije. Kdo pa so, tajni sodelavci policije? Ali niso to nekaj podobnega, kot smo pred 18-imi leti govorili, da je treba razkriti, kdo so bili tajni sodelavci nekdanje Službe državne varnosti? Pa je vendarle takratni predsednik Vlade posegel in rekel, tega pa ne bomo naredili. Imel je toliko modrosti, ker je natanko vedel, da bi s tem razkril marsikaj in onemogočil delovanje takratne Sove. Policija danes preverja tudi te ljudi. Ne, danes bomo to podredili politiki oziroma boste podredili politiki. In čisto za nič drugega pri tem zakonu ne gre. Zelo podobno, kot pri tistem zakonu, ki ga bomo obravnavali v naslednjem letu. Seveda bo o tistem zakonu kazalo še kaj več povedati, to je zakon o policiji, kjer gre za zelo zelo podobne zadeve. Ker gre za čisto politikantstvo, čisto namerno zbiranje [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]oziroma seljenje te službe k ministrici, tega zakona nikakor ne kaže podpreti. In mi ga ne bomo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči in spoštovana ministrica, spoštovane kolegice in kolegi! V poglavitnih rešitvah zakona je zapisano, da prinašajo spremembe zgolj racionalizacijo dela na področju izdaje dovoljenj za dostop do tajnih podatkov v Ministrstvu za notranje zadeve. Na Ministrstvu za notranje zadeve ugotavljajo, da na področju varovanja tajnih podatkov, glede na obstoječo ureditev, to je pristojnost dveh organov, ki izdajata dovoljenje za dostop do tajnih podatkov, le-ta ni optimalna in racionalna. Področje, ki je bilo do sedaj najverjetneje z razlogom razdeljeno med Ministrstvo za notranje zadeve in Policijo, se namerava sedaj poenotiti oziroma racionalizirati. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa nam vsem skupaj diši bolj po koncentraciji nekih pristojnosti in nismo prepričani, da je to tako zelo dobronamerno, kot se prikazuje. Ne vidimo pametnega razloga, da bi se za razliko od vojske in Sove Policiji te pristojnosti odvzele. Pravzaprav nas skrbi, da prenos pristojnosti pomeni možnost za politiziranje s podatki. Na tej seji smo že obravnavali zakon o elektronskih komunikacijah, kjer se nam je ob prebiranju členov vzbujala podobna skrb in dvomi o dobronamernosti. Zaradi navedenega v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlaganega zakona ne bomo podprli, razen če bo morda spremenjen z amandmaji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica, spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav in dobro jutro vsem skupaj! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS glede sprememb zakona o tajnih podatkih. Predlog zakona o spremembah Zakona o tajnih podatkih bomo poslanci Poslanske skupine DeSUS soglasno podprli. Gre sicer za občutljivo področje varovanja in ohranjanja tajnosti določenih podatkov, vendar spremembe ne predstavljajo večjih vsebinskih posegov, niti ne posegajo v sfero delovnega področja Policije v tolikšni meri, da bi lahko govorili, da se s tem predlogom korenito načenja zaupanje v to institucijo. Gre namreč za poenotenje in racionalizacijo načina dela, in sicer, da se pristojnost izdajanja posebnih dovoljenj, na podlagi katerih lahko osebe dostopajo do tajnih podatkov, skoncentrira na Ministrstvu za notranje zadeve in ne več pri obeh organizacijah v organih Ministrstva za notranje zadeve in Policije. Poslanci DeSUS-a ocenjujemo, da je predlagana rešitev smotrna, racionalna in pisana v luči "vse na enem mestu". V sklop delovnega področja Ministrstva za notranje zadeve sodijo naloge in področja javne varnosti ter policije, upravnih notranjih zadev in migracij, torej tudi naloge policije. Sicer je Policija poleg Inšpektorata Republike Slovenije za notranje zadeve organizacijsko gledano samostojen organ v sestavi tega ministrstva, vendar kljub temu delovanje policije sodi pod okrilje Ministrstva za notranje zadeve. Zato ne vidimo razloga, zakaj se ne bi dovoljenj za dostop do tajnih podatkov osebam, ki potrebujejo dostop do tajnih podatkov zaradi opravljanja funkcij ali izvajanja nalog na delovnih mestih v Ministrstvu za notranje zadeve oziroma na Policiji izdajalo na enem mestu, in sicer v Ministrstvu za notranje zadeve. S tega vidika je predlog vsekakor primeren in poslanci DeSUS-a ga bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana ministrica! V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo Predlog zakona o spremembah Zakona o tajnih podatkih, katerega cilj je racionalizacija dela na področju izdaje dovoljenj na Ministrstvu za notranje zadeve. Na Ministrstvu za notranje zadeve ugotavljajo, da na področju varovanja tajnih podatkov glede na obstoječo ureditev, pristojnost dveh organov, ki izdajata dovoljenja za dostop do tajnih podatkov, ni optimalna in racionalna. Ministrstvo za notranje zadeve zato namerava področje izdaje dovoljenj za dostop do tajnih podatkov in varnostnih dovoljenj organizacijam, kar je bilo do sedaj razdeljeno med Ministrstvo za notranje zadeve in Policijo, poenotiti in v ta namen ustanoviti enotno organizacijsko enoto v Ministrstvu za notranje zadeve, ki bo opravljala dosedanje naloge Ministrstva za notranje zadeve in Policije. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke od Vlade Republike Slovenije pričakujemo, da bo v Državni zbor posredovala tudi bolj učinkovite predloge varčevalnih ukrepov glede možnosti združitve posameznih služb oziroma organov v resorjih ministrstev. Hkrati Vlado Republike Slovenije tudi pozivamo, da v prihodnje k predlogu zakonskih spremembe, ki naj bi bile sprejete zaradi racionalizacije, predložijo tudi oceno finančnih posledic, kaj bi se na ta način privarčevalo. Sicer pa v Slovenski nacionalni stranki predlog zakona podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovana gospa ministrica, redke kolegice in kolegi. Vesel sem, ko slišim, da po napovedih zakon doživlja široko podporo. Sem pa razočaran, ker je predpraznični čas, da slišim toliko negativnih misli in skrbi me, da tisti, ki vidijo v življenju vse narobe, vse črno, da so v preteklosti najbrž v skladu s svojim prepričanjem in razmišljanjem tudi ravnali. To je pa tisto, kar mi da misliti. Jaz bom predstavil pozitivne vidike tega zakona, ki zagotovo državi prinaša prihranek in racionalizacijo. V sklopu paketa varčevalnih ukrepov Vlade Republike Slovenije prihaja tudi do sprememb aktov o sistematizaciji delovnih mest, ki bodo zagotavljale racionalizacijo delovnih procesov. Predlagane rešitve predstavljajo poenotenje, racionalizacijo in tak način dela, da se ustanovi ena sama organizacijska enota Ministrstva za notranje zadeve, ki bo opravljala dosedanje naloge Ministrstva za notranje zadeve in še Policije v zvezi z izvrševanjem določb zakona o tajnih podatkih. Sprejem zakona o spremembi zakona o tajnih podatkih ne bo imel nobenih negativnih finančnih posledic za državni proračun. To je v teh časih treba vsak dan poudarjati in tako tudi ravnati. Do sprememb prihaja zaradi upoštevanja vladnih ukrepov glede racionalizacije služb, saj je trenutna ureditev, po kateri se izdajajo dovoljenja za dostop do javnih podatkov, zagotovo neracionalna in tudi ne optimalna. Če pogledamo obstoječe stanje, so po veljavni ureditvi za upravljanje varnostnega pregleda in izdajanja dovoljenj za dostop do tajnih podatkov pristojni kar štirje organi, in sicer: Ministrstvo za obrambo, Slovenska obveščevalno-varnostna agencija, Ministrstvo za notranje zadeve ter Policija. Pri slednjih dveh službah se naloge na področju dela s tajnimi podatki zagotovo podvajajo. S ciljem racionalizacije dela in reorganizacije služb v Ministrstvu za notranje zadeve se odvzema pristojnost Policiji za izdajo dovoljenj za dostop do tajnih podatkov, kar bo poslej opravljala posebna organizacijska enota, ki v Ministrstvu za notranje zadeve že do zdaj opravlja to isto delo. Posebna služba Ministrstva za notranja zadeve že zdaj opravlja varnostno preverjanje za vse državne uslužbence, razen za delavce Ministrstva za obrambo, Slovenske obveščevalno-varnostne agencije in Policije. Zato je glede na naš sistem nacionalne varnosti smiselno in potrebno, da tudi za delavce policije te naloge opravlja Ministrstvo za notranje zadeve. Ker smo v Poslanskem klubu Liberalnem demokracije Slovenije mnenja, da racionalizacija in večja učinkovitost državne uprave pomenita uresničevanje ene izmed temeljnih nalog, ki so pred nami, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O JAMSTVENI SHEMI REPUBLIKE SLOVENIJE ZA FIZIČNE OSEBE, KI OPRAVLJAJO GOSPODARSKO ALI KMETIJSKO DEJAVNOST. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem članici odbora gospe Renati Brunskole za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica, kolegica in kolegi! Odbor je kot matično delovno telo predlog zakona obravnaval na 14. nujni seji, 11. septembra 2009 in na 12. redni seji 3. decembra 2009. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala splošno pripombo glede vprašanja razmerja predlaganih rešitev in pa Zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije. Tudi ta se namreč nanaša na fizične osebe, organizirane v statusni obliki po zakonu, ki ureja gospodarske družbe. Zaradi te nejasnosti razmerja med obema zakonoma po mnenju Zakonodajno-pravne službe ni jasno, kateri se bi uporabljal za samostojne podjetnike. Njena naslednja splošna pripomba opozarja, da za podjetnike in kmetijska gospodarstva veljajo tudi vsa pravila prava Evropske skupnosti o državnih pomočeh. Prepoved dajanja nedovoljenih državnih pomoči tako velja tudi za kmete, zato se predloženi zakon ne sme zgledovati po Zakonu o jamstveni shemi Republike Slovenije za fizične osebe, pač pa mora vsebovati pravila o omejitvi jamstva glede na obseg dovoljene državne pomoči. V nadaljevanju mnenja Zakonodajno-pravna služba na to opozarja tudi v okviru pripomb k posameznim členom. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade Republike Slovenije, ki predlogu zakona nasprotuje. Odbor je na predlog predstavnikov predlagatelja zakona mag. Radovana Žerjava v skladu s 74. členom Poslovnika Državnega zbora razpravo in odločanje o predlogu zakona preložil na eno svojih naslednjih sej. Do takrat naj bi predlagatelj ob upoštevanju razprave na odboru in tudi pripomb Zakonodajno-pravne službe predlagane rešitve dodatno proučil in jih morebiti dopolnil v sodelovanju s predstavniki vseh poslanskih skupin in tudi Ministrstva za finance. Ta točka je bila ponovno uvrščena na dnevni red 9. seje odbora 7. oktobra 2009, vendar na predlog predlagateljev zakona, ki so bili še v fazi usklajevanja stališč, ponovno preložena. Na seji v decembru je odbor ob odsotnosti predstavnika predlagateljev zakona nadaljeval razpravo o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor ni bil seznanjen z morebitnim vmesnim usklajevanjem stališč med predlagatelji zakona in Vlado oziroma Ministrstvom za finance. Po zaključku razprave je odbor s 7 glasovi za in 6 glasovi proti sprejel sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor je sprejel tudi dodatni sklep, s katerim je pozval Vlado oziroma Ministrstvo za finance, da mu v roku enega meseca predložita analizo uresničevanja zakonov o jamstvenih shemah za pravne in fizične osebe.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona mag. Radovanu Žerjavu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Ukrepi, ki smo jih v Državnem zboru sprejeli takoj ob začetku gospodarske krize, so bili usmerjeni predvsem v spodbujanje kreditne aktivnosti bank in posledično izboljšanje likvidnosti podjetij in ohranjanje socialnega položaja zaposlenih oziroma ohranjanje delovnih mest. Potem je bil sprejet zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije, ki je prvenstveno namenjen izboljšanju likvidnosti gospodarstva z namenom lažjega pridobivanja sredstev na slovenskem finančnem trgu. Naslednji korak za umiritev posledic finančne in gospodarske krize je bil pomoč v obliki državnega jamstva določenim skupinam fizičnih oseb, ki imajo otežen dostop do finančnih virov na bančnem trgu. Oba zakona, tako zakon o jamstveni shemi Republike Slovenije kot zakon o jamstveni shemi Republike Slovenije za fizične osebe, pa izpuščata pomembni kategoriji kreditojemalcev: samostojne podjetnike in kmete. Samostojni podjetniki in kmetje se ravno tako kot gospodarski subjekti in fizične osebe srečujejo s posledicami finančne in gospodarske krize. Zaradi zaostrenih pogojev pridobivanja kreditov je tudi njim omejen dostop do virov financiranja in likvidnostnih sredstev. Cilj predlaganega zakona je omogočiti najem kredita fizičnim osebam, ki opravljajo gospodarsko ali kmetijsko dejavnost. Zaradi zavarovanja, ki ga predstavlja državno poroštvo, se pričakuje, da bi bile banke bolj naklonjene dajanju kreditov tema dvema kategorijama. O zakonu, kot je bilo rečeno, smo res na Odboru za finance razpravljali dvakrat. S strani Vlade in predvsem ministra za finance je bil izkazan določen posluh, da bi ob določenih spremembah ta zakon vendarle sprejeli. Dogovorili smo se, dogovorjeno je bilo z ministrom Križaničem, da bi bilo treba organizirati usklajevalni sestanek med ministrstvi in tudi z zainteresirano javnostjo, torej tistimi, katerim je bil ta zakon namenjen. Žal pa interesa s strani tistih, katerim bi ta zakon bil namenjen, žal, ni bilo. In če tega interesa ni, potem takšnega zakona pravzaprav ne potrebujemo. Zato predlagam, da v nadaljevanju o zakonu več ne razpravljamo in ga preprosto zavrnemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospa mag. Helena Kamnar, državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Glede na to, da je sam predlagatelj zakon, če sem pravilno razumela, ocenil kot neprimernega za nadaljnjo obravnavo, verjetno ni treba zelo natančno razlagati razloge, zaradi katerih je bila Vlada mnenja, da ta zakon ni sprejemljiv. Morda zgolj nekaj točk, na katere bi vas opozorila. Kot prvo, gre za jamstveno shemo za fizične osebe, ki se ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo, ki bi lahko najele kredit z jamstvom države, vendar ne v polni višini. To pomeni, da bi morala biti kljub temu uveljavljena zavarovanja s strani kreditojemalca. Ta zavarovanja pa pomenijo hipoteko na kmetijsko zemljišče, kmetijsko posest, kar pomeni, da bi v morebitni situaciji, da kreditojemalec ne bi bil sposoben odplačati kredita, izgubil osnovna sredstva za opravljanje svoje dejavnosti. Drugi razlog, ki je Vlado navajal k temu, da je bila proti takemu zakonu, je bilo nasprotje predlaganega zakona s pravili državnih pomoči, saj zakon ni opredeljeval oziroma ne opredeljuje namena kreditov, višine kreditov, višine premije, obveznosti razvrstitve komitentov v bonitetne razrede in odstotek jamstva države. Tretji razlog je povezan z dodatnimi administrativnimi bremeni, ki jih zakon prinaša. Morda ni odveč, da ob tem opozorim na nekatere ukrepe, ki jih je Vlada v okviru obstoječe kmetijske politike z nekaterimi spremembami že uvedla. Prva sprememba, ki jo je pripravila in se izvaja, je sprememba programa razvoja podeželja. V okviru teh ukrepov imajo fizične osebe, ki opravljajo kmetijsko dejavnost, možnost, da pridobijo nepovratna javnofinančna sredstva za financiranje novih naložb. Naslednji ukrep je predčasno izplačilo ukrepov na območju omejenih možnosti za predelavo ter za neposredna plačila. In še en ukrep, Ministrstvo za kmetijstvo pripravlja shemo državne pomoči, namenjene nepredvidenemu slabljenju dohodkovne situacije za posamezne sektorje kmetijske dejavnosti, predvsem sektor žita in sektor mlečnih proizvodov. Vlada ocenjuje, da bi bila namesto tega zakona primernejša uvedba sheme subvencioniranih obresti pri najemanju kredita, in ta instrument že operacionalizira v smislu konkretnih rešitev, ki po vsej verjetnosti ne bodo terjale dodatnega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi, dobro jutro. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo osnovni namen tega zakona, torej zapolniti vrzel pri enem izmed pomembnih ukrepov za blažitev posledic kreditnega krča in blažitev posledic finančne in gospodarske krize. Več kot jasno je, da je eden osnovnih problemov slovenskega gospodarstva, pa ne le slovenskega, tudi evropskega in svetovnega, ta tako imenovan kreditni krč, ko podjetja niti približno ne morejo dobiti posojil pod primerljivimi pogoji, kot so jih prejemala še pred letom in pol ali dvema letoma. V ta namen so različne države poskušale z različnimi ukrepi spodbujati to kreditno aktivnost. Ugotovile so, da je eden izmed ukrepov tudi ta, da se izpostavijo tudi tveganju države in dajejo garancijo oziroma jamstva za posredno, če kreditojemalci ne bi mogli servisirati. V Sloveniji smo torej sprejeli po hudi kalvariji prepozno zakon o jamstveni shemi, ki pa je bil pomanjkljiv. Pomanjkljiv je bil, ker ni zajemal enega pomembnega segmenta. To je segmenta samostojnih podjetnikov kot fizičnih oseb v gospodarskem pravu, in seveda tudi kmetov. Tudi ti se ukvarjajo z gospodarsko dejavnostjo in tudi ti so soočeni s kreditnim krčem. Izgovor Vlade v stališču, češ, da imajo samostojni podjetniki oziroma podjetniki na voljo inštrumente slovenskega podjetniškega sklada, sicer drži, vendar ni argument proti temu, da ne bi imeli samostojni podjetniki še dodatni ukrep za blažitev posledic kreditnega krča. Slovenski podjetniški sklad ne daje garancij samo samostojnim podjetnikom. On da je garancije podjetnikom. To je tudi d.o.o.-jem in ostalim, ki so na nek način vključeni v mala in srednje velika podjetja po klasifikaciji, kot jo ureja zakon o gospodarskih družbah. Ukrepi, ki jih ima slovenski podjetniški sklad med svojimi ukrepi, so tisti, ki zadevajo ta segment malega in srednje velikega gospodarstva, ne pa, ki zadevajo samo samostojne podjetnike glede na njihovo organizacijsko obliko. Torej so samostojni podjetniki v neenakopravnem položaju, saj pri malih in srednje velikih podjetjih lahko dobijo jamstvo bodisi na podlagi ukrepov Slovenskega podjetniškega sklada bodisi na podlagi Zakona o jamstveni shemi, ki velja. Samostojni podjetniki pa ne. Oni lahko pa samo preko Slovenskega podjetniškega sklada in za njih ni tega dodatnega ukrepa, ki ga je želel ta zakon uveljaviti. Mislim, da bi bilo možno ta zakon v parlamentarni proceduri izboljšati, dodelati in odpraviti te nepravilnosti, ki jih je Vlada v svojem mnenju naštela, vendar je očitno zmanjkalo volje. Zmanjkalo je volje tudi pri teh, ki bi bili upravičeni do tega ukrepa s strani kmetov. Jaz obžalujem, da se niso intenzivneje ukvarjali s to možnostjo, ki bi lahko kateremu kmetu tudi olajšala delo in poslovanje, torej zagato, ki je posledica finančne in gospodarske krize. Če je predlagatelj ocenil, da je tega interesa premalo, je tudi obupal očitno v nadaljevanju in sam predlaga, da se zavrne ta predlog zakona. Še enkrat, ne morem se izogniti oceni, da so ukrepi slovenske vlade, usmerjeni v blažitev posledic kreditnega krča, prepozni, nezadostni, zbirokratizirani in za gospodarstvo nezanimivi, dopuščajo pa tudi številne možne manipulacije. Pozdravljam stališče Računskega sodišča, da bo revidiralo v prihodnjem letu prav te ukrepe Vlade in opozorilo na smotrnost in gospodarnost le-teh. Pričakovali bi hitrejše ukrepanje, učinkovitejše ukrepanje in gotovo ne bi bili soočeni s tako žalostnimi številkami gospodarske rasti in upadanja investicij, če bi se Vlada letos odgovorneje spoprijela z nastalimi razmerami.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Radovan Žerjav. [[Ga ni.]] Gospod Franc Jurša, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Vsem skupaj dobro jutro! V Poslanski skupini DeSUS ne podpiramo Predloga zakona o jamstveni shemi za fizične osebe, ki opravljajo gospodarske ali kmetijske dejavnosti - saj tudi sam predlagatelj umika predlog -, z več razlogov. Prvi razlog se nanaša na pripombe, ki jih je v svojem mnenju izrazila Zakonodajno-pravna služba, in sicer, da so nekatere rešitve predloga povzete iz dveh sedaj veljavnih zakonov o jamstveni shemi. Eden se nanaša na gospodarske subjekte, drugi pa na fizične osebe, o obeh pa smo letos že veliko razpravljali. Prav tako gre pri tem predlogu z oziroma na veljavno zakonodajo v določenih segmentih za podvajanje, ter tudi za neskladne rešitve, kar poslanci DeSUS-a ne bomo podprli. Izpostavljene so tudi različne oblike državne pomoči, ki jih sprejemajo podjetniki, ter tudi ukrepi oziroma subvencije kmetom, ki se nanašajo na razvoj podeželja in pridobitev nepovratnih sredstev. Ker smatramo besedilo tega predloga zakona za neusklajeno z veljavno zakonodajo in za nedorečenega, ga ne podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem. Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa sekretarka. Bom začel z enim premislekom, ki ga bom navezal potem naprej, ki sem ga imel danes zjutraj, in sicer, da je velika razlika med Slovenijo in Evropo. Evropa, ima delovni čas od 9. ure zjutraj do 17. ure zvečer, v Sloveniji imamo pa od 5. ure zjutraj do 9. ure zvečer. To navezujem na to, da v obilici, obilici, obilici zakonov, ki se sprejemajo v zadnje pol leta in zahtevajo veliko pozornosti in truda, ker je večina vezanih na področje financ in gospodarstva in reševanja iz krize, smo prišli tudi do tega zakona, ki ga Slovenska nacionalna stranka še vedno podpira. Po vsem tem trudu, delu in spoštovanju do vseh Slovenk in Slovencev in do njihove enakosti, pridemo v absurdno situacijo, ko na matičnem delovnem telesu razpravljamo eno uro o zakonu, ki ga že tam predlagatelj umika. Ampak če so pravila igre taka, je tako tudi danes in tudi danes govorimo o zakonu, čeprav je predlagatelj v svoji uvodni predstavitvi dejal, da predlaga, da ne razpravljamo. Včasih res malo nerodno izgleda, da sami ne vemo, kaj počnemo. Kakorkoli že, vsaj nekaj iz tega zakona ali iz vsega tega lahko potegnemo. Če smo ocenili, da je prav, da je država sprejela ukrepe, torej Vlada in Državni zbor, za spodbujanje kreditne aktivnosti bank in posledično izboljšanje likvidnostnih podjetij, če je prav, da je bil naslednji korak dano državno jamstvo skupinam fizičnih oseb, torej sprejet Zakon o jamstveni shemi Republike Slovenije za fizične osebe, bi bilo prav, da smo v vse te ukrepe že v samem začetku vključili tudi ti dve skupini, ki sta omenjeni v predlogu tega zakona, ki ni več aktualen. To so samostojni podjetniki in kmetje. Ne glede na to, ali imajo ti še kakšne druge možnosti in rešitve v kakšni drugi vsebini in obliki ali pa je nimajo. In ne glede na to, ali jo želijo ali je ne želijo. Jaz mislim, da je Slovenija demokratična in pravna država, v kateri imajo vsi ljudje enake pravice. In potem seveda ne bi prišlo do takšnih zagat, do vlaganja tega zakona, do prepirov okoli tega zakona, da smo diskriminatorni in potem celo do umika tega zakona, kjer smo pa že spet diskriminatorni, ker nekoga silimo v nekaj kar noče. V Slovenski nacionalni strani bomo z negativnim odnosom do negativnega sklepa, torej mi menimo, da ta zakon je primeren, pokazali samo eno, da želimo in zahtevamo pri pripravi nadaljnjih zakonov enakost. Ko se ti zakoni pripravljajo, naj se ne pripravljajo kar tako na pamet in v naglici, ko dobimo več amandmajev kot členov čez en mesec, ampak če se že pripravljajo, naj se pripravijo kvalitetno, da jih bomo potem z manj razprave in večjo enotnostjo sprejemali in bodo tudi dlje časa veljali in prinašali korist tistim, katerim je zakon namenjen. Kot že rečeno, v Slovenski nacionalni strani bomo glasovali proti negativnemu sklepu in s tem izrazili voljo, da ta predlog zakona o jamstveni shemi navkljub temu, da je bil umaknjen s strani predlagatelja, bi bilo prav, da bi obveljal za omenjeni dve skupini v okviru vseh, ki jim Slovenija v jamstveni shemi pomaga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči za besedo. Še enkrat prijazen pozdrav vsem skupaj in pa državni sekretarki, gospe Kamnarjevi! O zakonu smo slišali že veliko. Predhodni razpravljavci pred menoj so povedali praktično vse, vendar v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije, bi pa tej pomembni in potrebni razpravi želeli dodati še nekaj svojih sporočil in pa izhodišč. Zagotovo priznavamo dober namen predlagatelju in pa potrebnost rešitve tega problema. Vendar zaradi vsega že prej povedanega zakon še ni zrel za sprejem v parlamentu. Ne nazadnje ga tudi predlagatelj z verjetno grenkim občutkom umika. Zato seveda tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tega predloga zakona o jamstveni shemi za fizične osebe, ki opravljajo gospodarsko in kmetijsko dejavnost, ne podpiramo, storili pa bomo vse, čisto vse, da se ta pomembna in potrebna vprašanja v najkrajšem možnem času rešijo. Zagotovo bi bilo pa slabo, če bi recimo pri jamstveni shemi za fizične osebe, ki se ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo, uvedli tak instrument, ki bi tiste, ki so že sedaj v težavah, spravil v še težji in pa brezizhoden položaj. Jamstvo in pa hipoteka za kredit za neko kratko ali srednjeročno premostitev problema bi postala na koncu nevzdržna, saj bi njihovo osnovno sredstvo za proizvodnjo dejavnosti, to so dragocena kmetijska zemljišča, katerih pomena se v Sloveniji šele v zadnjih letih vse bolj zavedamo, šele zdaj, ko smo samooskrbno padli pod 50% in ko smo velik del potrebnih, pomembnih, najboljših kmetijskih površin žal pozidali z aktivnostmi, ki kašne hude dodane vrednosti ne bodo prinesle, na drugi strani pa smo pustili, da se nam je velik del kmetijskih zemljišč, na žalost, tudi zarasel. Vendar vsaj ta, ki so zaraščena, niso še izgubljena. Pridne roke jih lahko seveda povrnejo v funkcijo, ki so jo nekdaj že imele. Kot sem poudaril, zakon ima dober namen, vendar vprašljivo učinkovitost, zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije na načelni ravni zagotovo podpiramo vsa prizadevanja za prebroditev krize tako samostojnih podjetnikov kot tudi kmetovalcev. Vendar pa menimo, da bi lahko dodatna jamstvena shema prinesla na eni strani podvajanje instrumentov in tudi zmedo ter dodatno zapletanje pri pridobivanju kreditov. Zato podpiramo rešitev, da se v okviru obstoječih instrumentov, to pa so garancije s subvencionirano obrestno mero, povečajo sredstva, saj se je ta instrument izkazal za učinkovitega, prav tako pa je po njem kar veliko povpraševanje. Na drugi strani pa prav tako menimo, da se moramo pri problematiki mikro in malih podjetij predvsem ukvarjati s plačilno nedisciplino. Številnim podjetnikom, obrtnikom v Sloveniji je ta trenutek danes to zagotovo glavni problem. Na Odboru za gospodarstvo pa že poteka temeljita razprava na to temo in tam so se odprle in že nakazale tudi nekatere možne rešitve. Prav tako se nam zdi pomembno, da Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije na tem mestu opozori na področje mikro, malih in srednje velikih podjetij ter treba je načeti vprašanje njihove davčne obremenitve, ki je dolgoročno zagotovo prevelika, zato smo tudi na drugi strani priča nenormalno velikemu obsegu sive ekonomije, ki si je ne želi država, niti tisti, ki so jo za preživetje skoraj pripravljeni izvajati. Zato davčno razbremenjevanje v tem trenutku zaradi javnofinančne situacije še ni mogoče. Moramo pa se osredotočiti na to, da v naslednjih letih to postane možno. Mislimo, da so to tista ključna področja, na katera bi morali usmeriti našo energijo za razbremenitev in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]spodbudo malemu gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi poslanci! V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zavedamo, da je ekonomsko, gospodarska in finančna kriza zajela vse, seveda tudi kmete in samostojne podjetnike. V ukrepih, ki jih sprejemamo, na to kategorijo ljudi ne pozabljamo. Predlog zakona, ki je imel namen, da bi v jamstveno shemo vključili posebej tudi kmete in samostojne podjetnike, v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne podpiramo, tako kot to navaja tudi predlagatelj zakona, kljub temu da je bil namen zakona dober in iskren. Po naši oceni in oceni Vlade ukrep jamstva za fizične osebe, ki se ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo, ni primeren za to ciljno skupino kreditojemalcev. Krediti, za katere naj bi do 80% jamčila država, bi morali biti zavarovani skladno z običajno bančno prakso in predpisi Banke Slovenije o zavarovanju tveganj. Glede na izkušnje to pomeni, da bo najobičajnejše zavarovanje kredita hipoteka na nepremičnino. V primeru neplačila dolžnika bi del terjatev poravnala država, ki zaradi premoženjskega stanja ne bi imela osnove za odpis terjatev, hkrati pa bi preostali del terjatve terjala banka z unovčitvijo hipoteke. To bi spravilo kreditojemalce, kmete, v še slabši položaj, saj bi jim banka posegla po osnovnih sredstvih za preživetje. Zato tak instrument ni primeren za reševanje likvidnostne in finančne situacije tudi v tem času. Imamo pa že sprejeto jamstveno shemo za fizične osebe, kjer se lahko najdejo tudi kmetje kot fizične osebe. Glede na situacijo na kmetijski politiki in reševanju problemov kmetijstva, pa je le treba poudariti, da je Vlada Republike Slovenije v letu 2009 sprejela že vrsto ukrepov za odziv na slabšanje ekonomskih razmer v kmetijstvu in gozdarstvu, kot je to navedla državna sekretarka gospa Kamnarjeva. Glede pomoči podjetnikom je potrebno pojasniti, da Vlada oziroma Ministrstvo za gospodarstvo že izvaja program pomoči podjetnikom, in sicer v različnih oblikah, kot so garancija za bančne kredite, subvencija obrestne mere in še kaj, ki ga Ministrstvo za gospodarstvo izvaja Slovenski podjetniški sklad in v katerega je bilo v letošnjem letu že vloženih več kot 60 milijonov evrov. V primeru pomoči podjetnikom, gre za ciljno skupino, ki je sicer manj izpostavljena tveganjem zaradi izrazitih investicij, na drugi strani pa je še posebno občutljiva na nihanje v denarnem toku ter plačilne roke in plačilno nedisciplino, so pa tudi dodatno omejeni glede diverzifikacije programov in zato še posebej ranljivi. Zato kot primeren ukrep pri podjetnikih Vlada ne šteje dajanje jamstev za kredite, ki jih podjetniki najemajo za investicije, temveč za kredite, ki jih podjetniki potrebujejo za reševanje svoje likvidnostne problematike. Zato bi bilo treba, upoštevajoč velik interes podjetnikov, kvečjemu razmišljati o povečanju obsega sredstev za te namene. So pa nekateri ukrepi, ki sem jih prej navedel, kot so plačilni roki in še nekateri drugi, ki jih je Vlada že sprejela, ne nazadnje tudi v zakonu o proračunu za leti 2010 in 2011, ko skrajšujemo te plačilne roke na nivoju države in na nivoju lokalnih skupnosti. Zaradi vsega navedenega je predlog zakona neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla predlog sklepa Odbora za finance in monetarno politiko.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajam na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA MOTORNA VOZILA, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi se tokrat rada omejila na tista vprašanja tega zakona pri svoji predstavitvi, ki so bila v dosedanjih razpravah večkrat izpostavljena in včasih tudi narobe interpretirana. Spremembe in dopolnitve zakona imajo namen zmanjšati negativne učinke prometa na okolje in zdravje ljudi. Fiskalni učinek tega zakona, kar je bilo pogosto očitano v razpravo, je zgolj ohraniti približno enako raven davčnih virov. Prednost je predvsem zmanjšati negativne učinke okolja. Smo ena med zadnjimi članicami v Evropski uniji, ki pri davku na motorna vozila še ni vgradila okoljskih kriterijev. Zato zakon temelji na treh kriterijih, in sicer količini izpusta toplogrednega plina CO2, ki je osnova za novo lestvico, količini izpustov onesnaževalcev zraka, zlasti dušikovih oksidov in trdih delcev. Ti kriteriji so tesno povezani z zmanjšanjem onesnaževanja zraka, ki prispeva k nevarnosti za podnebne spremembe in škoduje zdravju prebivalstva. Slovenija je prejela že drugi opomin Evropske komisije zaradi povišanih koncentracij trdih delcev v zraku, ki so izmerjeni predvsem v mestih. Približno 44% prebivalstva je izpostavljenega nedovoljeni povišani koncentraciji delcev in zato letno predčasno umre približno 1.700 ljudi. To so analize, ki so bile opravljen in podatki so verodostojni. Poleg industrije in kurišč na trda goriva k temu največ prispeva predvsem promet. Zato Vlada smatra, da je pravzaprav nujno potrebno, da spremenimo že pri nakupu avtomobilov oziroma drugih motornih vozil odnos do izbora, kjer kot prednost postavljamo predvsem čim manjše onesnaževanje vozil. To vsekakor do sedaj ni bil ključen kriterij pri izboru ne avtomobila, ne motorja. Zaradi tega menimo, da je ta zakon nujno potreben, ne glede na to, da se mu očita pravzaprav namen polnjenja proračunske blagajne, kar seveda ni ključen element. Morda samo še vladna opredelitev do vloženih amandmajev. Glede amandmajev, predlaganih za tretjo obravnavo, Vlada podpira predlog spremembe lestvice davčnih stopenj za motorna kolesa in kolesa z motorji, ki bolj smiselno usklajuje davčne stopnje s stopnjami na osebna motorna vozila. Glede predloga črtanja dodatne stopnje obdavčitve za dvotaktne motorje ima Vlada nevtralen odnos. Nasprotuje pa predlogoma za spremembo lestvice davčnih stopenj za osebna motorna vozila. Predlog SLS-a ruši smiselno razmerje v obdavčitvi med bencinskimi in dizelskimi vozili. Predlog SDS-a pa uvaja ničelno stopnjo za motorna vozila z emisijo CO2 pod 110 gramov na kilometer in pomembno znižuje davčne stopnje za ostala vozila, kar ne spodbuja bistvenih sprememb obnašanja kupcev motornih vozil. Zato Vlada predlaga, da sprejmete zakon, kot je pripravljen iz drugega branja, in dopolnilo, ki ga je predlagala koalicijska skupina poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franci Kek v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Pri tem zakonu so bila, lahko rečem, dolgotrajna usklajevanja, kje najti ravnovesje med okoljevarstvenim vidikom, zdravstvenim in gospodarskim. Veseli me, da smo tako zadostili okoljevarstvenemu, zdravstvenemu vidiku in obenem prisluhnili domačemu gospodarstvu, ki se ukvarja s temi stvarmi v teh kriznih časih. Obenem me tudi veseli, da je minister prisluhnil pobudi, da si zaslužijo posebno obravnavo kombinirana vozila, ki se v veliki meri uporabljajo tudi pri šolskih prevozih. Tako smo prišli do zakona, ki bo skupaj z amandmaji zadostil vsem tem kriterijem. Zato v Poslanski skupini Zares predlagano podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se vedno bolj sprašujemo, ali je trenutek za povišanje obdavčitve motornih vozil in motociklov v tem trenutku res pravi. V času, ko vse vlade v svetu gledajo na to, kako bodo znižale davke in tako pospešile prodajo in novo gospodarsko rast, mi ravnamo nasprotno. Nekatere države se grede ekologijo na takšen način, da uvajajo direktne spodbude za nakup novih vozil, ter na takšen način stara izpodrivajo s cest. Slovenija pa povečuje ceno novih vozil in motociklov z občutnim povečanjem obdavčitve. S tem, da vsi tukaj zbrani tudi dobro vemo, da je ogromno slovenskih podjetij vezanih na usodo evropske oziroma kar svetovne avtomobilske industrije. Osnovni cilj tega predloga zakona naj bi bil uveljavljanje zelene politike. Cena, ki jo bomo vsi mi, predvsem pa naši zanamci, plačali zaradi prekomernega onesnaževanja okolja, je res že v tem trenutku previsoka. Vendar bi se zaradi situacije na drugem, ravno tako pomembnem, področju morda splačalo razmisliti, ali bi uveljavitev tistih določb, ki se nanašajo na nov sistem novih davčnih stopenj, le bilo smiselno prestaviti za nekaj mesecev, morda za leto dni. Ali ne bi morebiti Vlada lahko prišla v proceduro z nekaterimi drugimi zakoni, če je hotela slediti tej zeleni usmeritvi? Ali je predlagana obdavčitev res ekološko pravična? Ali obdavčuje res največje onesnaževalce? V Slovenski ljudski stranki menimo, da ne. Bojimo se, da bomo s takšnim zakonom dosegli na žalost ravno kontra učinek, kot ga predlagatelj pričakuje in ga predvideva. Slovenija bo postala odlagališče oziroma smetišče rabljenih vozil. V Poslanski skupini SLS smo pripravili amandma, ki popravlja razmerje sicer progresivne obdavčitve glede na vrsto goriva in izpust. Če bo sprejet ta naš amandma in nekateri amandmaji Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, bomo v Slovenski ljudski stranki predlog zakon podprli, drugače pa zakon naše končne podpore ne bo deležen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Tudi tokrat lep pozdrav vsem v dvorani! Republika Slovenija je davek na motorna vozila uvedla že leta 1999, in sicer za promet v Sloveniji prvič registriranih vozil ter tudi za promet z rabljenimi vozili, ob pogoju, da se ob tem ne obračuna DDV. V okviru zelene davčne reforme je Vlada pripravila besedilo predloga novele osnovnega zakona o davku na motorna vozila, v poglavju katerega se spreminja način obdavčevanja novih vozil in to glede na njihovo ekološko sprejemljivost. Poslanci DeSUS-a menimo, da je treba tudi obdavčevati motorna vozila in to prilagoditi njihovi stopnji okoljskega onesnaževanja. Tako so namesto progresivne obdavčitve na podlagi prostornine motorja predlagane različne stopnje davka glede na izpuste ogljikovih dioksidov. Avtomobili, ki jih največ kupujemo v Sloveniji in katerih izpust v višini od 150 do 200 gramov na kilometer obremenjuje okolje, bodo približno enako obdavčeni kot doslej. Vidne spremembe pa bodo opazne pri obdavčitvi tistih vozil, ki sodijo v skupino vozil, ki najbolj obremenjujejo okolje. Prav tako bodo po novem obdavčeni tudi motorji oziroma motorji s kolesom, ki do sedaj niso bili. S tem se poslanci DeSUS-a nedvoumno strinjamo, saj menimo, da pri varovanju okolja ne gre za nobeno razliko oziroma ne sme biti nobene razlike. Pohvalno pa je novelirana osnova zakona o delu, ki opredeljuje ukrepe za preprečevanje možnosti utaje davkov, predvsem utaje tipa davčnega vrtiljaka. Po novem bo Davčna uprava imela možnost preveriti vrednost posameznega vozila, kar bo zagotovo prispevalo k zmanjšanju davčne utaje. Predlagano besedilo poslanci DeSUS-a podpiramo, in sicer v prizadevanju za varovanje in ohranjanje zdravega življenjskega okolja z namenom zmanjševanja davčnih utaj.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Še enkrat pozdrav vsem, gospe sekretarki! Seveda bi bilo res lepo, če bi bilo tako, kot je bilo v obrazložitvi gospe sekretarke rečeno, da pač s tem zakonom, pa spet med vrsticami, ustrezamo Evropi, ampak bolj sebi, da ne bomo toliko onesnaževali in z določili tega zakona naj bi k temu pripomogli. No, da temu ni tako, ne bom govoril na pamet, ampak bom dokazal, če mi bo le čas teh petih minut dopuščal, bom pa še kasneje pri amandmajih. Če najprej pogledamo 4. člen in lestvico, v zadnjem predlogu zakona, na tej lestvici vidimo, da pri gramih na prevožen kilometer od 110 naprej ima bencin, utekočinjen naftni plin, nižje davčne stopnje, kot jih ima dizelsko gorivo. Dokaz: osebni avto mercedes, bencinski motor ima 163 gramov izpusta, taisti avto z enakim motorjem na dizelsko gorivo pa 140. To je le eden izmed ogromno avtomobilov, ki z dizelskim gorivom kar za 30 gramov proizvede manj CO2. Lestvica je pa obratna: pri dizelskem gorivu je dražji davek. V naslednjem odstavku, če motorno vozilo iz prejšnjega odstavka uporablja katerikoli drug pogon, električnega, kombinacijo različnih pogonov, hibridnega, se upošteva lestvica za bencinski motor. Ali je to pravilno ali ne, presodite sami, ker se nam zdi sploh škoda govoriti. Če se nekdo potrudi, si sam predela avto, da bo proizvedel manj CO2, mora iti celo v Italijo, si montira plin, in bo zdaj plačeval na bencin - in sem prepričan, če bo zdaj to legalizirano, da bo ta država dvignila ceno plina čez noč - takole! - na ceno bencina. To zame ni skrb za čisto okolje in CO2, ampak je velika skrb za polnjenje državnega proračuna. In prav briga vse za CO2! Naslednje. V tem zadnjem predlogu je v 4. členu za motorna vozila iz četrtega odstavka s stopnjo izpusta Euro-4 predlagana celo večja davčna stopnja, kot je bila v prvi obravnavi. Zdaj imamo za dve odstotni točki več, kot je bilo v prvi obravnavi. Potem imamo v tem zadnjem predlogu za motorna vozila s pogonom na dizelsko gorivo z izpustom trdnih delcev, večjim od 0,005 grama, kjer je že spet v zadnjem predlogu ena odstotna točka več, kot je bilo zapisano v zakonu v prvem branju. Še en dokaz več, da mislijo - saj poslanci tega ne bodo prebirali -, še tule bomo malo davek "nabili". Lahko greste pogledat, sam sem šel zelo natančno pogledat. Še marsikaj bi lahko rekel, kar bom povedal. Primer ločevanja pri dvotaktnih motorjih, govorim o trikolesih, štirikolesnih, primer za motorna vozila z dvotaktnim motorjem na notranje izgorevanje se stopnja davka, določena v 13. odstavku, poveča za 3% točke. To je v predlogu zakona. Resnica je ta, da ta odstavek nima podlage v nobenem predpisu, nobeni direktivi, nobenem evropskem zakonu, je odraz populizma o umazanosti dvotaktnih motorjev, kar pa spet sploh ne drži. To je resnica, ki si jo ni izmislila Slovenska nacionalna stranka ali pa Barovič, ampak je resnica, ki jo poznajo tehnični strokovnjaki. Zame je ta zakon zavajanje slovenskega ljudstva, je kopičenje in povečevanje davka brez kakršnekoli želje po izboljšanju okolja, mislim pa, da sem zelo nazorno in jasno dokazal s samim zakonom in členi zakona, da je tako. Slovenska nacionalna stranka takšnega odiranja državljank in državljanov ne bo podprla nikoli in nikdar, nasprotovali bomo temu zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič v imenu Poslanske skupine LDS [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Gospod Vizjak, bi rad kaj povedal, ampak bo kasneje najbrž. Spoštovani! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo se odločili, da bomo zakon podprli. In to že od vsega začetka, ko je zakon prišel v proceduro, zagovarjamo. Menimo, da je treba najti ustrezno ravnotežje med fiskalnimi potrebami države in povečevanjem davkov, kar je osnovni princip tega zakona, torej okolju prijazen, zdravju manj škodljiv promet v tej državi. Dejstvo je, da bo ta zakon prispeval k temu, da bodo deležni olajšav ali manjših obremenitev tisti avtomobili, tista vozila, ki bodo v ozračje spuščala manj CO2 in manj trdih delcev ter dušikovih izpustov. To so elementi, ki so v prid temu zakonu, kajti če verjamemo, in sam verjamem v to in tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije podatkom namreč, da na eni strani se v Sloveniji zmanjšuje onesnaževanje industrijskih obratov, na drugi strani se pa močno povečuje onesnaževanje na cestah s strani prevoznih sredstev, kamionov, avtobusov, avtomobilov, motorjev in podobne stvari. Zato je treba najti ustrezno regulativo, ki bo stimulirala proizvajalce, trgovce in kupce k nabavi manj okolju neprijaznih vozil, manj zdravju škodljivih vozil, kajti mnogokrat se pozablja na ta drugi del. Veliko se govori o CO2 in onesnaževanju okolja, ne govori se pa o tem, kako direktno škodljivo je izpuščanje trdih delcev in dušikovih izpustov v ozračje direktno na zdravje ljudi. In to je tisto, kar moramo narediti, če mislimo resno. Danes se končuje okoljska konferenca v Kopenhagnu, ki menda ne bo prinesla želenih rezultatov in bo Evropa celo zaostajala za nekaterimi državami, kot je Japonska, z večjimi zavezami pri zmanjšanju izpustov v ozračje. To je tisto, kar je zaskrbljujoče. In če v Državnem zboru naredimo kakšen konkreten korak - jasno, Slovenija lahko zelo malo vpliva na širše dogajanje, na širše okolje, na čezmejne vplive, pa vendar, nekje je treba začeti. In v Liberalni demokraciji bomo podprli zakon in tudi amandma koalicije, ki je rezultat kompromisa, v kar verjamem, kajti v drugem branju smo sprejeli amandma, ki je podaljšal razpravo v tretje branje, da bi dobili bolj sprejemljiv amandma za vse. Zato sem bil tudi presenečen, ko sem videl tekste tudi ostalih dveh amandmajev, ki pravzaprav pogojujeta sprejem zakona, češ, če to ne bo sprejeto, potem pa zakona ne bomo sprejeli. Lahko je bila predstava takrat v drugem branju drugačna, ampak sam verjamem, tudi če pogledam številke, ki so napisane v tabeli, glede posameznih obdavčitev, glede na stopnjo izpustov, da je to korak naprej, boljši amandma, bolj prijazen do kupcev prevoznih sredstev, kot je bil člen v drugem branju. Zato ne bom, in tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije, s slabo vestjo podprl amandmaja koalicije in na koncu tudi zakona. Bilo bi pa prav, da na tej točki poskušamo državljankam in državljanom povedati vse. Na eni strani, da gre resnično za to, da se v fiskalnem delu zagotavljajo določeni viri prihodkov v proračunu, ko gre za integralni proračun, in na drugi strani, da to, kar bo dobljeno iz naslova kupovanja okolju prijaznejših vozil, kar bo nekatere stvari, vsaj upam da, premaknilo v razmišljanju pri nakupu, potem je to pravi odgovor. Najprej poudarek na tem, da se sprostijo, olajšajo nakupi za bolj prijazne udeležence v prometu, s čimer je potencialno manjši tudi prihodek v proračunu, je pa na drugi strani večji, če bodo okolju manj prijazna vozila na cestah. To je po našem mnenju logika, ki jo je treba zasledovati. Lahko se zgodi, da bodo državljani bolj racionalni, bolj ekološko osveščeni in bodo gledali tudi na svoj profit in bodo kupovali vozila, ki bodo manj onesnaževala. In to pomeni, da bo proračun dobil manj. Stimulirati je treba tako, da to "prime", kot se reče. In kot je mogoče spremljati tudi na področju tehnologije, bo Euro-5 zdaj zdaj preplavil Evropo, če bo to za potrošnike stimulativno. In to je tisto, kar bo prispevalo k boljšemu okolju in tudi boljši zdravstveni varnosti v Republiki Sloveniji. Kot rečeno, v Poslanskem klubu Liberalne demokracije menimo, da je amandma in zakon treba podpreti in ga bomo.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Zakon je po dolgih pripravah, skoraj slabem letu priprav in zakonodajne procedure, prišel v tretjo obravnavo. Socialni demokrati podpiramo ta zakon, ker je zakon, ki nedvomno spada v zeleno davčno politiko. In pri tem smo si najverjetneje soglasni tudi z opozicijo, ki sicer ima pomisleke in je vložila tudi v tretjem branju določene amandmaje, ampak nikdar ni oporekala dejstvu, da je ta zakon vendarle zelen zakon. Danes se v Kopenhagnu zaključuje vrh, ki najverjetneje ne bo prinesel želenih rezultatov. In to bi lahko bilo tudi pogubno za vse nas. Upamo, da ne glede na to, bo vrh prinesel vsaj odločitev o ponovnem srečanju, v kratkem, v 6-ih mesecih, ko bo do zavezujoče odločitve vendarle prišlo. Zakaj sem to omenil? Zato, ker tudi ta zakon spada v tiste korake, ki jih bodo morale delati vse države - marsikatera država je podoben zakon, s podobnimi lestvicami že sprejela - da bomo omejili emisije CO2. Če tega ne bomo naredili, bomo posledice čutili vsi. Slovenija pa močno. Močno zaradi močnega zmanjšanja padavin, ker bomo v celotni Sloveniji imeli težave, kot jih imamo danes na Primorskem z upravljanjem z vodo, z generalnim povišanjem morske gladine, kjer bomo, in tukaj so si klimatologi edini, izgubili, če se bo morska gladina dvignila za dva metra, več teritorija, kot ga lahko kadarkoli izgubimo ob katerem koli pogajanju s Hrvaško. Gre za vprašanje nacionalnega pomena ozemeljske celovitosti in tako naprej. Zakon je zelen in spada v zeleno davčno politiko tudi zato, ker ni res, da bodo prihodki višji oziroma ni res, da je vprašanje prihodkov v proračun glavno vprašanje. Najverjetneje bodo ob tem zakonu in ob spremembi strukture prodaje vozil prihodki v proračun celo nižji. Prihodnje leto skoraj zagotovo zaradi prehodnega obdobja, ker še ne bo povišanja davka, bo samo sprememba lestvice, ampak davek bo še bistveno nižji za razrede, ki imajo visoke izpuste, in še nižji za razrede, ki imajo nizke izpuste, čez eno leto pa bomo prišli do končne rešitve kjer, kot rečeno, bo glede na sedanjo obdavčitev davek nižji za avtomobile, ki izpustijo manj CO2 in višji za tiste, ki izpustijo bistveno več, kar je konec koncev tudi prav. Posledice za visoke izpuste bomo čutili vsi. Sprašujem vas, ali je prav, da vsi skupaj plačujemo za odločitev in luksuz nekaterih. Ni prav. Ta zakon skuša vpeljati v slovenski trg vozil skuša spodbujati spremembo poslovnega modela. In najverjetneje bo do tega tudi prišlo. Ne toliko zato, ker naj bi se kupci odločali za drugačna vozila. Ne glede na spremembo zakona, bodimo realni, se bodo verjetno trgovci odločali za drugačne marže pri maloprodajni ceni in na koncu ne bo bistvenih sprememb, razen pri najbolj onesnažujočih vozilih, kjer pa najverjetneje bodo. Ker trgovci večinoma potrebujejo eno leto, da prilagodijo svoja naročila potrebam trga, bodo z letom 2011 sami trgovci ponujali drugačna vozila, okolju prijaznejša vozila, ker se bo to njim splačalo, ker bodo plačali nižji davek na motorno vozilo in bodo lahko računali na višjo maržo pri prodaji. Gre torej za spodbujanje spremembe poslovnega modela iz visoko ogljične družbe v nizko ogljično družbo. In to je prav. To Socialni demokrati podpiramo. Rečeno je bilo, da v času krize ni smiselno spreminjati zakona. Okolje nima časa, da bi čakalo na konec krize. Tega časa ni. In naj še nekaj poudarim. Tistim, ki so pa to vendarle postavili zaradi realnih gospodarskih pravil, odgovarjamo, da zaradi tega obstaja enoletno prehodno obdobje. Še enkrat poudarjam, enoletno prehodno obdobje, v katerem bo za vsa vozila davek bistveno nižji, kot bo na koncu, prav zato, da se lahko trgovci in celotno tržišče prilagodi potrebam zakona in da v tem letu tudi preide težave krize. Ne glede na potrebo okolja, je bil tudi posluh za gospodarske težave in za trenutni položaj. To nam lahko priznate vsi. Ali ocenjujete, da je bilo to dovolj ali ne, je seveda stvar, ki jo lahko legitimno sami postavite. Ampak treba je pa priznati, da korak v to smer, velik korak z enoletnim prehodnim obdobjem je bil narejen. Naj zaključim, da imajo popolnoma prav tisti, ki pravijo, da ta zakon davka na motorna vozila ne bo rešil okoljskih težav v Sloveniji. Zagotovo jih ne bo, ker rešuje le enega od številnih faktorjev, ki povzročajo izpuste CO2 v Sloveniji. Ampak zelena politika je pot, ki je dolga tisoč milj. Tisoč malih korakov. In to pot moramo začeti z enim malim korakom. In to upam in socialni demokrati upamo, da bomo v Državnem zboru znali storiti danes. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Iztok Podkrižnik v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Zakon kot zakon je lahko pozitivno naravnan za samo osveščanje uporabnikov. Vendar stopnja davka, taka kot je, je previsoka. V Poslanski skupini SDS menimo, da bi bilo bolje načrtovati prometno infrastrukturo, na primer kolesarske steze, in delovati preventivno za samo okolje in naravo kot tako. Prostorski načrti bi veliko bolje lahko prispevali k zmanjšanju CO2 in tudi infrastruktura, tudi javni prevozi. V poslanski skupini predloga ne podpiramo. Če pa bodo podprti naši amandmaji, bomo zakon podprli. Bi pa rad še to povedal, da povečanje davka v času krize, mislim, da to ni dobro, zato bi bilo smiselno stvar najti nekje drugje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse kaže, da kadar gre za okoljske tematike na tak ali drugačen način je tukaj v Državnem zboru zanimanje izjemno visoko in takšna gneča, kot je zdaj v dvorani, bi rekla, da kaže na to veliko zanimanje na vseh straneh, da ne bi kdo mislil, da koga posebej imenujem. Jaz bi rada v zvezi s tem zakonom in tudi amandmajem k njemu povedala naslednje. Podobno kot je prehod s cestninjenja na cestninskih postajah na cestninjenje z vinjetami v bistvu bil slaba poteza, gledano s stališča varstva okolja, ker smo izenačili vse uporabnike avtocest na tak način, da tisti, ki se vozi po avtocestah 500 kilometrov v celem letu, in tisti, ki se vozi po avtocestah v enem letu 20.000 ali 30.000 kilometrov, enako plačata, in to je zagotovo napačen pristop. Podobno je napačen pristop tudi pri tem, ko obdavčujemo motorna vozila, namesto da bi glede na porabo oziroma emisije ogljikovega dioksida in prašnih delcev. Tukaj bi mimogrede popravila enega od kolegov, ki je prej govoril o razliki obdavčitve za dizel vozilo iste kubature in vozilo na bencin, gre tukaj za to, da je ta razlika v breme dizla nastala zaradi emisije prašnih delcev, ne pa zaradi emisije ogljikovega dioksida, ker po logiki stvari, bi če bi samo ogljikov dioksid kot merilo vzeli, bil davek na dizel motor manjši, kot pa je na bencinski motor. Ampak ni to bistveno, bistveno je bolj to, bom jaz kot en tak konkreten primer rekla, da nekdo, ki kupi avto, ki ima 135 gramov emisij ekvivalenta, pravzaprav emisij ogljikovega dioksida, ima določeno stopnjo davka, ki je višja, kot je pri tistem, ki ima pod 100 gramov emisij, in nižja od tistega, ki ima nad 200 gramov emisij. Vmes pa je cela lestvica. Vendar ta človek kupi avto istočasno kot nekdo, ki je kupil enak avto. On je plačal sicer enak davek, vendar pa, ko se vozi po naših cestah, naredi letno 40.000 kilometrov, oni drugi, ki je istočasno kupil avto in plačal enak davek, pa naredi samo 5.000 kilometrov na leto. Oba sta skozi celo leto enako obdavčena glede na emisije ogljikovega dioksida iz tega avtomobila. Zakaj? Ker sta obdavčena samo pri nakupu avtomobila in čisto nič drugega. To, da eden naredi 40.000 krat toliko in toliko emisij, drugi pa 5.000 krat toliko in toliko emisij, se pozna samo pri tem, koliko plača za gorivo. To pa, da bi moral v ceni goriva plačati tudi takso na emisije, tega se pa ne spomnimo in se ne lotimo. Lotili smo se majhnih korakov, ki ta trenutek tudi vplivajo, če ne drugače, ker je enoletno prehodno obdobje, smo vsaj psihološko pritisnili na trgovce, da so naredili vik in krik, in mislim, da so ga naredili pravzaprav upravičeno. Zdaj smo ostali pri tem, da tisti, ki povzroča večje onesnaženje, in tisti, ki prispeva več emisij ogljikovega dioksida v ozračje, ki prispeva več prašnih delcev v ozračje, ker se več vozi - tu lahko zraven štejemo tudi vse tovornjake, ki dejansko prispevajo največ k emisijam ogljikovega dioksida in prašnih delcev v naši državi, pa naj bodo naši tovornjaki ali pa tovornjaki tujcev. Mislim, da smo tu naredili, kot se temu po domače reče, luknjo v vodo. Vsi vemo, kaj pomeni, če vtaknemo prst v vodo, ko ga potegnemo ven, se voda nič drugače ne obnaša, kot se je prej. In moram reči, da sem razočarana nad tem, da nismo sposobni v tej državi narediti enkrat za vselej odločnega koraka naprej in obdavčiti oziroma predpisati takso na pogonska goriva, ne na goriva za ogrevanje prostorov. Tam imamo davek, tam imamo takso, medtem ko si pa takse na pogonska goriva enostavno ne upamo uvesti. Pa bi lahko čisto enostavno rekli samo nekaj: trošarina na dizel, trošarina na bencin je pač zmanjšana za en cent, tisti en cent pa gre v poseben sklad, ki se bo uporabljal za to, da bomo subvencionirali zmanjševanje emisij iz toplogrednih plinov in prašnih delcev iz motornih vozil. Zelo enostavna poteza. Samo država bi se seveda morala odreči 1 centu pri vsakem litru goriva. Jaz mislim, da je skrajni čas, da to potezo naredimo, pa proračun gor ali proračun dol. Veliko velikih besed smo povedali o majhnih korakih, vendar pa si ne upamo narediti tistega koraka, ki bi res odločilno vplival na to, ker bi dobili skupaj denar, da bi lahko usmerili proizvajalce, trgovce in kupce v to, da bi se lotili tudi izboljševanja stanja že obstoječih in obratujočih vozil, ne samo tistih, ki so na novo narejena. Toliko. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Pa sem le dočakal dan, ko se lahko tudi kaj strinjam s svojo poslansko kolegico Bredo Pečan. Nisem verjel, da bo to že po enem letu mandata. Verjetno je res - dobri decembrski možje lahko da imajo kaj prste vmes. Spoštovani. Veliko sprenevedanja je bilo danes tu slišati v smislu, da gre za predlog v kontekstu zelene reforme, v kontekstu spreminjanja odnosa, nakupnih navad, pristopa do dobrin in varovanja okolja. Poglejte, po navadi se lotimo ali se država loti problema, kot je onesnaževanje okolja z emisijami CO2, tam, kjer je ta problem največji, najbolj izrazit, najbolj pereč. Po navadi krpamo cev tam, kjer najbolj pušča, ne tam, kjer samo po malem kaplja, ampak tam, kjer "curi" voda iz te cevi, če jo želimo zakrpati. Lotiti se zmanjševanja emisij CO2 pri segmentu motornih vozil, motornih koles in koles z motorjem, ob tem, da se ne lotimo zmanjševanja emisij v energetiki, v tranzitnem prometu, je čisto navadno sprenevedanje in blef. Ne morete me prepričati, da ni namen tega predloga zakona zgolj fiskalni - slediti fiskalni cilj, dobiti nekaj evrov na račun že tako skrahiranega gospodarstva še dodatno v proračun. Vse zelene davčne reforme, uspešne davčne reforme so temeljile najprej na spodbudah in potem na kazni. Najprej korenček in potem palica, ne pa palica in potem bomo videli, kaj bo. Ne morem razumeti logike, da najprej v državi začnemo povečevati davke in s tem mislimo, da bomo spremenili določene nakupne navade, pri tem pa nas malo zanima, kaj bo s segmentom gospodarstva, na katerega bo imel ta predlog drastične posledice. Jaz bom še enkrat poudaril, da je večina držav Evropske unije v času krize obrala drugo pot. Pot spodbujanja nakupa okolju prijaznejših avtomobilov, tistih, z najnižjimi emisijami CO2. S tem bistveno prej obrnete te nakupne navade ljudi in odnos do potratnih avtomobilov. Oprostite, tisti, ki želi voziti BMW ali pa mercedes, ga bo kljub temu davku vozil. Ampak veste kakšnega? Morebiti kakšno leto starejšega, ki ga bo pripeljal iz tujine po polovični ceni in ta davek ne bo bistveno spremenil njegovih nakupnih navad, ker se želi s tem avtomobil peljati zaradi, ker je to moška ali kakršnakoli igračka. To je pač tako. Lahko pa bi spodbujali nakup okolju prijaznejših avtomobilov s subvencijami, kot je predlagala SDS pred že praktično pol leta. To, kar so počele tudi Francija, Nemčija in številne druge evropske države. S tem so pognale ne samo svojo avtomobilsko industrijo, ampak tudi Slovenija se "šlepa" na te ukrepe. Slovenski Revoz se "šlepa" na ukrepe, ki jih je sprejela francoska vlada, ki jih je sprejela nemška vlada in podobne vlade. Zaradi tega se je seveda povpraševanje po njihovih avtomobilih povečalo, zaradi tega se je proizvodnja njihovih avtomobilov povečala, zaradi tega imajo več dela dobavitelji in številni, ki so v tej verigi. In glej ga zlomka, celo država je dobila več denarja iz naslova davkov od prodaje teh vozil kot je pa dala subvencij za nakupe teh vozil. Tudi državi se je finančno izplačalo, ker je bila subvencija nižja, odhodki iz naslova subvencij nižji, kot pa so bili prihodki iz naslova novih davkov, ki so jih ti novi nakupi pripeljali s seboj. Ne morem si kaj, da ne bi obsodil predlagateljev za čisto navadno sprenevedanje in iskanje opravičila za dvig davkov v odnosu do okolja. Pa še to je smešno, kajti neznatni fiskalni učinki, ki jih ima ta predlog, ne opravičujejo tega. Milijardo 800 do 900 milijonov primanjkljaja, nekaj 10 milijonov je pravzaprav dejansko v posmeh in kaže vso jalovost ukrepanja na tem področju. Morali bi se lotiti zelene davčne reforme tam, kjer je za Slovenijo najbolj pereča in predstavlja največji problem. Če se omejimo samo na promet, je to gotovo tranzitni tovorni promet. Zakaj so vse ostale države preusmerile tranzitni tok skozi Slovenijo? Zakaj se valijo po naših cestah, uničujejo naše ceste in obremenjujejo naše plačevalce vinjet in davkoplačevalce vsi tisti kamionarji iz Romunije, Bolgarije, Turčije, vzhodnih držav? Zakaj? Zaradi tega, ker imamo neustrezno politiko. In tu se je treba problema lotiti. Kako zeleno davčno reformo uveljaviti na teh problemih, ki so daleč največji. Na primer, ne ukvarjate se v tej zeleni davčni reformi z obdavčitvijo ostalih prevoznih sredstev, kot so kamioni, kot so ladje, letala, ne nazadnje tudi vlaki, tudi dizel lokomotive imamo. Obdavčen je električni avtomobil po tem vašem predlogu, ni pa obdavčena električna lokomotiva. Zakaj? Ni logike. Ni logike nobene. Kaj pa traktorji? Povejte mi, katere davke imajo? Nimajo jih. Sploh pa verjetno ni niti ocene Vlade, in to pa najbolj boli, kako bo ta predlog na nek način prizadel tudi domače gospodarstvo. Zelo malo, da ne rečem nič. Bistveno več je bilo s strani poslancev narejenega usklajevanja z gospodarstveniki, ki jih bo ta predlog tangiral, kot pa s strani Vlade. Vlada je predlagala niz nekih predlogov, nekih variant, tako da predstavniki zbornic ali pa sekcij teh zbornic, ki so zastopali zainteresirane gospodarske subjekte, sploh niso vedeli, o kateri verziji se govori v določenem trenutku. Na koncu je obveljala najbolj radikalna progresija, po kateri se daleč največ obdavčujejo motorna vozila v Sloveniji, v primerjavi z državami Evropske unije. Uvedena je bila tudi nepravična obdavčitev motornih koles in koles z motorjem. Doslej so bili ti namreč oproščeni davka. Prav je, da po novem tudi ta motorna vozila plačujejo davek na motorna vozila, vendar če želite uveljavljati principe misij v skladu z njihovimi povprečnimi emisijami. Tu pa smo zasledili prvotni predlog, ki je bil, hvala bogu, popravljen na amandma Slovenske demokratske stranke v drugem branju. Prvotni predlog je motorna kolesa kar štirikrat bolj obdavčil, do desetkrat bolj obdavčil, kot pa primerljive avtomobile. In tudi sedanji amandma koalicijskih poslanskih skupin temelji na zmoti. Temelji na tem, da bodo, če bo seveda sprejet, zopet kolesa z motorjem in motorna kolesa dvakrat bolj obdavčena, glede na emisije, kot pa avtomobili. Ker temelji na eni zgrešeni predpostavki, češ, da je za motorna kolesa samo polovična vozna sezona. Ne temelji pa na realnosti, da vsako kolo z motorjem in motorno kolo naredi štirikrat manj kilometrov kot avto in če bi to upoštevali, kje se emitira, takrat ko se vozi, ne glede na sezono, če motorji naredijo štirikrat manj kilometrov povprečno, kot pa naredijo avtomobili, je to seveda pri izračunu izpustov in posledično obdavčitvi upoštevati. Po predlogu koalicijskih poslanskih skupin pa bodo motorji dvakrat bolj obdavčeni, glede na emisije. Levjo uslugo si boste naredili pri razmeroma številčni skupini motoristov, ki jim delate krivico. Ne zaradi tega, da jim hodite po nogah, saj vsak davek je problem, ampak nepravičnost uvajate. To pa boli, vsaka krivica boli, in to gotovo ne bo prezrto. Ne vem, ali kdo je res razmislil, kaj ta predlog pomeni za slovenskega proizvajalca koles, motorjem Tomos, ki bo zaradi tega predloga imel kar znaten dodatni davek in s tem posledično manj konkurenčno pozicijo na trgu. Mislim, da tega ni nikjer nihče naredil. Še eden podatek me zanima do Vlade. Prosim, povejte mi: Koliko emisij CO2 bo ta predlog prispeval v naslednjih letih, za naslednjih pet let, to se pravi, do izteka prehodnega obdobja in po izteku prehodnega obdobja? Skrivate se torej pod zeleno davčno reformo, zato morate imeti neko kalkulacijo, koliko bo prihranka CO2 zaradi uvedenega davka. Če tega podatka nimate, potem bo to velik problem in dejansko potrjujete, kar sem povedal, da je vse skupaj neka farsa na račun uvajanja novih davkov. Zanima me, koliko bo tega prihranka CO2 v primerjavi s podaljšanjem, recimo, obratovanja Termoelektrarne Trbovlje za eno leto. Povejte mi, ker Vlada, vidim, da se trudi, da bi dosegla neko podaljšanje obratovanja Termoelektrarne Trbovlje, pa me zanima, koliko bo eno leto emisij zaradi tega podaljšanja vizavi prihrankov in emisij, ki jih prinašajo ti novi davki. Potem se bo, spoštovani, lahko videlo, koliko je zelenosti oziroma koliko je res te vsebine okoljsko naravnane v tem predlogu zakona. Jaz sem na to temo že velikokrat povedal, da v Slovenski demokratski stranki imamo tudi na ta konkreten predlog amandmaje, ki jih ponavljamo iz prejšnjih branj. Dobro je, da je bil eden, za motorje, v prejšnji obravnavi v drugem branju sprejet. Slabo je, da ga koalicija ponovno zaostruje in poslabšuje to rešitev, ki je bila v drugem branju uveljavljena. Predlagamo pa tudi druge spremembe, ki mislimo, da lahko stvari postavijo na bolje: zniževanje progresije pri obdavčitvi avtomobilov, odpravljanje nesmislov, kot je ta, da so temu davku podvrženi tudi motorji izključno na električni pogon in podobno. Od tega bo seveda odvisno tudi, kako bom sam ravnal ob podpori temu zakonu. Želim pa podčrtati na koncu, ne morem razumeti Vlade, ki želi z ukrepi blažiti posledice gospodarske in finančne krize. Namesto da bi spodbujala gospodarsko aktivnost, da bi spodbujala tiste, ki proizvajajo v tej državi, z davčnim primežem na nek način spravlja to v še bolj zoprn položaj, tako gospodarske subjekte kot tiste potrošnike, ki to kupujemo. Res je, da je zelo zanimiv segment avtomobil z nizkimi izpusti in je treba spodbujati k nakupu le-tega. To, da bo zaradi nove obdavčitve za 2% cenejši tak avto, ki stane, na primer, 8.000 evrov, po novem bo pa za 2% cenejši, bo, dvomim, koga spodbudilo k nakupu. Če pa bi bila subvencija 1.000 evrov, kot smo predlagali, bi pa to verjetno spodbudilo marsikoga k nakupu. In nikogar ne bo odvrnilo od nakupa neko obdavčevanje srednjega razreda, samo tanjšo denarnico bo imel tisti, ki bo to naredil na račun tega davka. To je zgrešeno v celoti. Lotite se tega odnosa do okolja tam, kjer je v Sloveniji najbolj zapostavljeno in najbolj ogroženo. To pa je na področju tranzitnega prometa in ne nazadnje tudi na področju energetike.
Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Gospod Dušan Kumer. [[Ga ni.]] Mag. Borut Sajovic, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Želim si, da bi danes, ko se končuje okoljska konferenca v Kopenhagnu, razmišljali, če ne drugače, bolj prijazno, v barvah ali pa vsaj zeleno, ne pa tako črnogledo. Ko v zadnjih mesecih poslušam razprave tistih, ki te zadeve razlagajo, vsaj z enim stavkom popljuvajo pripravljavce zakona, z drugim pa že demantirajo sami sebe. Pa si poglejmo nekaj preprostih dejstev. Izpusti iz prometa predstavljajo drugi največji vir izpustov CO2 v Sloveniji in vsa zadnja leta strmo naraščajo. Leta 2007 so se izpusti iz prometa glede na leto 2006 povečali kar za 17%. Če pa naredimo primerjavo z letom 1986, pa so se ti izpusti povečali skoraj za 170%. In to se nam je s prometom dogajalo vsa ta leta. Danes pa nam tisti, ki takrat niso ničesar storili, z veliko začetnico solijo pamet. Sam pozdravljam ukrepe tako Ministrstva za okolje kot Ministrstva za finance, da se po desetletjih visokoletečih obljub, deklaracij, dobrih želja, nekaj konkretnega naredi. Ga ni zakona, ki bi vse rešil na en mah, toda ta uvaja drobne, relativno kratke korake, vendar v pravo smer. Ekološki razmislek je na vsak način potreben in zaželen. Zato bom kot poslanec temu zakonu namenil vso podporo. Kaj pomeni izpusti iz prometa? Marsikaj. Tudi številne negativne posledice na naše zdravje. Tu so bolezni srca in ožilja, tudi rakove bolezni in še kaj. In treba je bilo nekaj storiti, se pa strinjam s kritiki tega zakona, zagotovo moramo to področje še izboljšati, še nadgrajevati. Eden od razmislekov, kateremu se bomo v bodoče posvetili, je zagotovo, ali bi to zadevo predvsem zaradi tranzita, ki močno obremenjuje slovenske ceste in povzroča številne izpuste, lahko naredili že pri osnovni ceni goriva. Najbrž ne, kajti država, ki bi imela dvoje vrst cen goriva, enega za domačine, enega za tujce, se ne bi skladala z vsemi predpisi in direktivami na področju današnje Evropske skupnosti. Vendar bo nekaj treba narediti. Ena od možnosti je omejitev ali pobiranje dodatnih sredstev pri cestninjenju tujih tovornih vozil. Tudi Slovenci bomo morali slej kot prej razmisliti o preusmeritvi dela prometa na železnice. Ampak ravno prej smo nekoga slišali, ki je nasprotoval in bi si še želel, da električne lokomotive še dodatno obdavčimo. Jaz mislim, da to ni prava pot. Več prometa bo treba spraviti na tire, predvsem tistega, ki gre v tranzitu. Da bi pa Slovenci resno verjeli v to, da bomo pa, kar se tiče našega notranjega prometa na teh, za svet relativno kratkih, do 200 kilometrskih razdaljah preusmerili na tire, pa mislim, da ni realno. Je pa zanimiva primerjava. V Evropi 8% prometa in tovora prepeljemo po železnicah, recimo v Združenih državah Amerike se ta številka približuje že 50%. In meni se zdi prav in potrebno, da smo naredili prve korake na področju okolja, ne na področju financ. Tisti, ki so zakon pred mano kritizirali, na eni strani očitajo, da je bil namen zakona finančni, v isti sapi v dveh treh stavkih pa že negirajo sami sebe in pravijo: "Saj ne boste vse skupaj pobrali nič denarja." Res je, ne bomo ga veliko, vendar simbolni učinek, razmislek Vlade k bolj zeleni, bolj ekološki politiki je pravi in bo deležen moje podpore.
Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi. Jaz bi na začetku dejal, da v bistvu nismo mi v Sloveniji edini problem, ki bi ogrožal okoljski vidik v Evropi. Največji onesnaževalec je prav gotovo Amerika oziroma Združene države Amerike in največji kršitelji so Kitajci. In ravno ti dve veliki državi ne sodelujeta tvorno niti pri sprejemanju kjotskih določil, niti pri sprejemanju danes zaključene konference v Kopenhagnu. In dejstvo je, da ekološki vidiki pri nas zahtevajo vse kaj drugega kot samo povečanje davčne osnove na obremenitev onesnaževanja v prostoru. Jaz bi opozoril samo na nekatera dejstva, ki so bila v Državnem zboru že mnogokrat izrečena s strani Slovenske nacionalne stranke. Kot že rečeno, mi smo tranzitna država, tovor se nam povečuje, pretovor, ko v bistvu Luka nekako realizira vsako leto večje presežke v delu, je vedno večji. In dejstvo je, da večina tega tovora potuje po cestah. In kamioni, ki onesnažujejo ne samo z izpusti, tudi ekološko ogrožajo Slovenijo, nimajo pri nas nikakršnih obveznosti. Skoraj ne poberemo niti ene tretjine tistega, kar Evropa zna pobrati od tranzita. Mi hočemo biti evropsko všečni, evropsko primerljivi in zaradi tega tudi ne razmišljamo o tem, da bi preusmerjali promet in mogoče obvezno z zakonom uredili to prometno strategijo dolgoročno, kot je to zmogla Avstrija. Mi smo že večkrat poudarili v Slovenski nacionalni stranki, da je to stvar ene korespondenčne seje Vlade. Lahko je to tudi v soboto ali nedeljo, to se lahko zmenijo po telefonu, ker tehnične možnosti obstajajo, seveda ne za ves tovor, ampak del tega tovora. Zlasti težji tranzitni tovor in ekološko sporni tovor bi lahko šel na železnice. Ampak Vlada tega noče storiti in tudi verjetno ne bo, ker je kamionski lobi tako velik, da o tem ne želijo razpravljati na vladnem nivoju. Če bi hoteli uspešno opravljati te tovore in razbremeniti ekološko in tudi sicer prispevati k temu, da bi bila Slovenija manj onesnažena z izpusti, bi morala Vlada poseči tudi v žep in pri teh prevozih tudi nekaj subvencionirati. To se je v prejšnjih vladah že dogajalo in tovorni promet med Koprom in Madžarsko je bilo dnevno reden. En avtovlak oziroma kombiniran vlak kamionov v prihodu, eden v odhodu, je bil vedno poln, dnevno redno. Danes se je to opustili zaradi tega, ker so pritiski tako veliki. Tretji element, ki pa ni zanemarljiv ob tem, kar razpravljamo danes, je pa ogrevanje, ki poteka v veliki meri še z naftnimi derivati tako v gospodinjstvu kakor tudi v veliki gigantih. In tu zopet država ni odigrala prave vloge. Seveda najlepše je napisati tak predlog zakona, ki ga imamo danes, pa "nabiti" davke in pritisniti vse, ki smo uporabniki motornih vozil in reči, zdaj smo pa nekaj naredili za to manjše onesnaževanje. Ampak to še zdaleč ni tisto, kar bi lahko naredili. Če bi hoteli zmanjšati dejansko onesnaževanje, bi morali tudi zmanjšati uporabo naftnih derivatov v gospodinjstvu in v industriji in predvsem tam, kjer je to čisti energent, bi morali to nadomestiti s fotovoltaiko. To je možno zopet stimulirati z nekimi dodatki, ki pa morajo priti iz proračuna. In to druge države počnejo, vendar mi vidimo samo v bistvu spremembo davčne osnove, "a, zdaj bomo pa vse rešili, če bomo davke nabili". To ni rešitev. Sistemskih pristopov ta Vlada pri tem problemu nima in ni namen resnično zmanjševati onesnaženost okolja in povečati ekološko osveščenost in ekološko varnost. Namen je pobirati večje davke, ker je luknja v proračunu vedno večja. Bodite iskreni in to povejte. In iskali boste še druge rešitve, še druge možnosti, da boste to storili na drugih področjih. Zato je ta zakon en velik blef. Seveda izkoriščate trenutno stanje in zahtevo Evrope po tem, da to nemudoma in takoj naredimo, ampak to ni vzrok in ne navajati takšne vzroke, ki so zgolj izmišljotina. Če bi hoteli to rešiti na konstruktiven način, potem bi zajeli vse segmente in upoštevali tudi to, kar sem sedaj malo prej jaz navedel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni gospod podpredsednik, predstavnice ministrstva, kolegice in kolegi! Moram reči, da smo se v zvezi s spremembami in dopolnitvami zakona o davku na motorna vozila veliko usklajevali, predvsem pa smo se pogovarjali in posvetovali z našim največjim slovenskim izvoznikom in avtomobilskim proizvajalcem podjetjem Revoz Novo mesto, skupaj s predstavniki Vlade Republike Slovenije in tudi tistimi, ki tukaj razpravljamo v Državnem zboru. Zato v nekaterih pripombah in nekaterih razpravah nekaterih od kolegov, ko je bilo mogoče celo v nekaterih od izvajanj izrečeno, tudi vezano na krpanje luknje itn., ne more biti krivda sedaj naenkrat samo na eni vladi, naenkrat samo na obdobju enega leta, in to izključno samo zaradi morebitne nesposobnosti vlade. Mislim, da to ni korektno, in da tisti, ki tako razmišljajo, so se pač odločili in so odšli sedaj iz dvorane, ker namreč takšne besede ne sodijo v to razpravo. S to spremembo v zakonu bo uvedena progresivna obdavčitev glede na onesnaženost. Takšna sprememba obdavčitve je logična in tudi sledi ureditvam, ki jo uporabljajo druge države, ker s tem plačajo višji davek tisti, ki več onesnažujejo. Ne morem se strinjati s tistimi, celo z nekaterimi navedbami danes, ko so bile izrečene besede v smislu sprenevedanja, v smislu zelene reforme in spreminjanja nakupa dobrin in varovanja okolja. Mislim, da je tudi kolegica, gospa Pečanova, dovolj jasno povedala, za kaj gre pri tem, da so to pomembni koraki, ki se jih bomo morali v bodoče še v večji meri posluževati. Seveda pa je res, da se s tem zakonom želi vplivati tudi na odločitve nakupa avtomobila, da se kupijo tista, ki manj onesnažujejo. Avtomobili, ki bolj onesnažujejo so ponavadi višjega cenovnega razreda in predstavljajo neke vrste v današnjem času nadstandard oziroma luksuz, kot pravimo. Zaradi tega se tudi strinjamo, da se ta nadstandard tudi bolj obdavči. V času krize, tako gospodarske kot finančne krize in recesije, so potrošniki spremenili navade, zato se že tako in tako odločajo za nakup vozil nižjih cenovnih razredov, ki tudi manj onesnažujejo. Zaradi tega, ker se bodo kupci, ki pa imajo sredstva in denar, še vedno odločali za nakup luksuznih avtomobilov, ta zakon ne bo povzročil večjega upada povpraševanja po tovrstnih avtomobilih. Saj tisti, ki imajo sredstva za takšna vozila, jih predvidoma verjetno bodo imeli še naprej in se bodo tudi v tej smeri odločali. Ker se z zakonom celo zmanjšuje obdavčitev nizkocenovnih avtomobilov, se bodo tudi na ta način ta vozila pocenila. In zato jih bo tudi kupovala večina kupcev. S tem zakonom pa se dodaja tudi še en moment, za katerega mislim, da nisem danes slišala kaj dosti razprave; dodaja se tudi oprostitev za intervencijska reševalna vozila, ki so posebej prirejena za prevoz ponesrečencev in bolnikov. Mislim, da tudi ta sprememba oziroma ta dopolnitev je potrebna. Odpravlja se tudi obdavčitev rabljenih motornih vozil, ki je bila sedaj v veljavi. Za rabljena motorna vozila v prometu v Sloveniji je sedanja davčna stopnja enotna in določena v višini 5% od davčne osnove. Skratka, da ne bom predolga. Menim, da smo v razpravah, vezane na spremembe in dopolnitve zakona o davku na motorna vozila, da smo o tem že kar veliko govorili v drugi obravnavi. Naj povem tudi, ker so bile nekatere razprave različne, tudi s strani trgovcev in tudi o tem, kaj bi bilo prav pri spremembah, kaj ne, ali prisluhniti največjemu avtomobilskemu proizvajalcu, torej Revozu, ali ne - menim, da je bilo to usklajevanje nujno potrebno. Menim tudi, da je prav, da se je tudi opredelilo prehodno obdobje, saj tako kot sem že nekajkrat sama v razpravi povedala, v Republiki Sloveniji je približno 100.000 ljudi zaposlenih na področju avtomobilske industrije, na različnih področjih, od kooperantov avtomobilskih proizvajalcev naprej, zatorej v današnjem času gospodarske in finančne krize in tudi v večji meri zmanjševanja števila zaposlenih v podjetjih si zagotovo ne bi želeli, da bi prišlo še do večjega zmanjševanja in odpuščanja. Sama bom te spremembe podprla. Menim, da je druga obravnava bila dovolj jasna in da v tretji obravnavi je prav, da gremo z zadevami naprej in nikar ne očitajmo in razmišljamo samo o tem, da je čisto vse, o čemer je bila danes razprava, in razlog samo v tem, da morebiti dobro ne razmišlja ali Vlada ali to ministrstvo ali ono ministrstvo - mogoče pa tudi pri nekaterih okoljskih spremembah, saj se ne govori o podnebnih spremembah šele eno leto, ampak menim, da že kar dlje. Tako bi mogoče tudi določena ministrstva, gospodarsko, finančno in tako naprej, lahko to spremembo morebiti izvedli že pred dvema letoma ali tri leti in tudi na ta način korak ob vstopu v Evropsko unijo naredili še trdnejši. Zatorej bom sama, kot sem rekla, podprla zakon, menim pa, da je nekorektno, da bi kakor koli izrekali, izrabljali ali na nek način celo se sprenevedali, da Vlada in te spremembe niso prisluhnile gospodarstvu. To ne drži. Zatorej to še enkrat ponovno ponavljam: spremembe ne bodo ogrozile gospodarstva ali kakor koli naredile spremembo navzdol, ampak samo spremembo v smislu okoljske ozaveščenosti, varstva okolja in tudi nadaljnjega uspešnega poslovanja naših velikih, manjših in srednje velikih gospodarskih družb ter tudi obrti in podjetništva. Zatorej bodimo korektni in ne populistično razlagati, da Vlada nima posluha za gospodarstvo. Zakaj bi pa potem imela - od česa bomo živeli? Zatorej ne bodimo takšni, temveč si pomagajmo in sodelujmo. Za vse pohvale za nekatere odločitve, ki so bile izrečene na začetku, verjamem, da so bile iskrene, tudi kolegov, ki so tukaj nasproti. Mislim, da s takim načinom bi lahko prišli naprej in dobro sodelovali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni gospod minister s sodelavko, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Če bi bili zelo pragmatični, potem verjetno o nobenem predlogu zakona, ki se ga vloži v proceduro, ne bi razpravljali, ker bi bili prepričani, da je predlagatelj sam našel najboljše rešitve za določen predpis. Vendar temu ni tako. Gotovo je ta predlog zakona korak naprej v prizadevanjih za bolj čisto okolje, vprašanje pa je, ali je ta korak zagotovo v pravo smer. Imam občutek, da je imel predlagatelj zakona pri pripravi pred seboj predvsem fiskalni vidik in ne toliko okoljevarstvenega. K temu mnenju me napotuje dejstvo, da se obdavčuje vozila na električni pogon, da so predvidene diferencirane stopnje med dvo- in štiritaktnimi motorji koles z motorjem in da so obdavčena tudi vozila z najnižjimi izpusti CO2. Tako smo v SDS z amandmajem k 4. členu predlagali nižje davčne stopnje, predvsem iz razlogov, ki smo jih danes že slišali. Ker bodo te višje davčne stopnje imele za posledico manjšo prodajo, zato bodo na dolgi rok, kljub temu da pričakujemo nek fiskalni vpliv, ti proračunski prihodki manjši, prilivi v proračun bodo manjši. Prav tako bodo te višje davčne stopnje imele pomemben vpliv tudi na zmanjšan obseg trgovskih in servisnih dejavnosti v tej panogi in posledično zopet manjši prihodek v državni proračun. Po mojem mnenju, če potegnemo črto pod tem, bodo višje davčne stopnje imele bolj negativen kot pa pozitiven vpliv, tako z vidika proračunskih prihodkov kot z vidika davčne obremenitve državljank in državljanov. V Slovenski demokratski stranki smo predlagali tudi črtanje štirinajstega odstavka 4. člena. To pa predvsem zato, kot sem že omenil, ker kolesa z motorjem predstavljajo pomembno alternativo v prometu, predvsem v mestnem prometu, kjer s tem prevoznim sredstvom prihranimo ogromno časa, pa tudi slabe volje. Poleg tega ta motorna vozila neprimerno manj obremenjujejo okolje kot pa avtomobili. In še nekaj, ni nobenega razloga, da bi kolesa z motorjem z vgrajenim dvotaktnim motorjem bili bolj obdavčeni kot pa motorna kolesa z vgrajenim štiritaktnim motorjem. Za obe vrsti teh vozil veljajo popolnoma enaki homologacijski predpisi in zato ni nobene podlage, kot je bilo že v eni od razprav rečeno, v nobenem predpisu, v nobeni uredbi in je to bolj izraz, odraz splošnega mnenja o tem, da so dvotaktni motorji večji onesnaževalci od štiritaktnih. Morebitne višje stopnje za motorna kolesa z dvotaktnim motorjem bi imele tudi, kot je bilo tudi že danes ugotovljeno, velike negativne posledice za našega edinega proizvajalca dvokoles z motorjem, to je tovarna Tomos, in sploh v tej krizni situaciji, v kateri smo se znašli, ko je z zmanjšanjem proizvodnje, zmanjšanjem gospodarske aktivnosti pomembno vsako delovno mesto, ki bi ga zgubili z morebitnim zmanjšanim obsegom proizvodnje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Franc Žnidaršič ne bo razpravljal, enako gospod Lojze Posedel, gospod Matevž Frangež tudi ne, gospod Miroslav Klun tudi ne. Gospod Bogdan Čepič, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem v dvorani! Zakon o davku na motorna vozila nima samo davčni del, ki govorimo o ekološkem davku ali pa v povezavi z ekologijo, ima tudi drug izjemno pomemben del, ki onemogoča verižno utajo davkov, kar se je v preteklosti dogajalo predvsem pri uvozu rabljenih vozil ali pa vozil iz tujine. To je en pomemben segment, ki ga je ministrstvo zaznalo, da ga je treba tudi zakonsko nekoliko bolje urediti, in trgovci, s katerimi smo se pogovarjali takrat, ko smo usklajevali ta zakonska določila, so ta del najbolj pozdravili. Drugi del je, da smo poskušali s trgovci in proizvajalci avtomobilov, imamo samo eno pravo tovarno avtomobilov v Sloveniji, to je Revoz iz Novega mesta, da poskušamo na nek način uskladiti in mislim, da smo dosegli veliko stopnjo soglasnosti; prisluhnili smo na vseh možnih elementih predvsem pri prehodnem obdobju, zato da bi lahko naročali vozila, ki so ekološko bolj sprejemljiva, in zato so to enoletna obdobja in prilaganja in tudi prilaganj pri Euro 4, 5, 6. Tako sam ocenjujem, da je zakon dober, ne rešuje vseh problemov na področju ekologije, bilo bi nesmiselno razmišljati o tem, da je mogoče z enim zakonom razrešiti problem toplogrednih plinov v svetu in potem zagotovo ne bi imeli tako burne konference v Kopenhagnu in še kje drugje, ko govorimo o onesnaženju okolja. Je pa to ena od poti, kako in na kakšen način je mogoče en segment, mozaik v celotnem. Treba pa je, tako kot je eden od razprvljavcev poslancev rekel, naliti si čistega vina. Ta zakon, vsaj v letu 2010, ne prinaša nekih posebnih davčnih prihodkov. Ocena je, da če ostane približno takšna prodaja avtomobilov, kar bo seveda težko, bo pravzaprav ničelno, kar se tiče prihodkov, lahko pa celo manj iz naslova davka na motorna vozila, predvsem zaradi tega, ker je v enoletnem obdobju teh olajšav toliko, zato da je mogoče prestrukturiranje in prilaganje temu. Verjetno bo imelo nekaj več davčnih prihodkov v 2011, 2012 in tudi kasneje, ko se bo prvič povečala prodaja avtomobilov, ki je sedaj zelo padla, in takrat, ko ne bo več olajšav, ki so sedaj in so v zakonu vgrajene. Mi smo ob sprejetju zakona napovedali, da bomo vložili amandma, ki govori o obdavčenju štirikolesnikov, torej motornih koles. Ta amandma smo koalicijsko uskladili in ga tudi vlagamo. Sam bom podprl samo ta amandma, ki je koalicijsko usklajen. Vseh ostalih amandmajev, ki smo jih tako na Odbor za finance in monetarni sitem kot tudi v parlamentu zavrnili, pa ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Podprl bom amandma poslanskih skupin koalicije. Res je, da imamo to obravnavo v tretjem branju zaradi poizkusa, da bi poskušali izboljšati in uskladiti nekatera stališča, ko je v drugem branju bil sprejet amandma, na osnovi sprejeta amandmaja se je sploh dalo potem v tretjem branju vlagati nove amandmaje. Vendar je, tako kot običajno tudi tokrat obstalo na tem, da se bo do tretjega branja poskušalo dobiti najširši konsenz in uskladiti med opozicijo in pozicijo tiste lestvice, če lahko tako rečem, ki bi bile najbolj poštene, najbolj znosne tako za kupce kot tudi za državo. Moram reči, da se ne strinjam s tistimi razpravami, ki pravijo, da gre za izključno obremenitveni zakon, da gre za to, da se bo pobiralo več davkov. Ja, ampak jaz vendarle verjamem, da so stvari, ki jih je bilo mogoče, ampak res v dolgi razpravi prebrati, oglašale so se mnoge tudi nevladne organizacije. To je zakon, za katerega se mi zdi, da je najbolj medresorsko usklajen ali pa so ga tako rekoč pripravljali na več resorjih. Ministrstvo za okolje in prostor je bilo tukaj zelo aktivno, zelo se je trudilo v tem delu, ko je poskušalo pripraviti take lestvice oziroma opozorila, ki bi dejansko omogočala stimulacijo tistih nakupov, ki bi bila okolju bolj prijazna pa tudi zdravju ljudem. Trdno sem prepričan, da ta trditev velja, da bodo stimulirani tisti, ki bodo kupovali vozila z manj izpusti CO2-ja, z nizkimi emisijami dušikovih oksidov in z nizkimi emisijami trdnih delcev. In če to preberete in če vidite v zakonu to konstrukcijo, potem lahko verjamete, da bodo tisti, ki bodo to želeli, kupovali take avtomobile in bodo s tem tudi prihranili. Tisti, ki pa tega ne bodo želeli in se bodo vozili z drugačnimi avtomobili, je po mojem mnenju prav, da plačajo več. Jaz sicer verjamem še nekaj v drugega; da to, kar, recimo, ne vem, koliko delajo povprečni državljani kilometrov na leto, jaz vem, da naredim okrog 50.000 kilometrov, nekateri jih naredijo pa bistveno manj, in da bi bilo bolj pravično, da bi šli na liter potrošenega oziroma kupljenega goriva. Zagotovo, tudi če bom imel še bolj okolju prijazen avto in ga bom ceneje kupil, bom na koncu onesnaževal več, ker se bom več vozil, ker bom več spustil, pa tudi, če manj na enoto, ampak vendar bom v ozračje prispeval več škodljivih emisij. Ja, ampak [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Ja seveda bomo naredili, gospod Vizjak. Iščejo se rešitve, kako narediti bolje, in trditi, da gre tukaj samo za fiskalni zakon, kako čim več pobrati ljudem, ni res. Na koncu se nam lahko zgodi - samo pri prvem delu je to res, takrat ko kupuješ avtomobile, motorje, bolj potratne oziroma manj prijazne. Ampak teoretično se lahko zgodi, da bo prišlo v proračunu do resnega izpada. Če bi prišlo do večjega nakupa, do zamenjave avtomobilov, ki so okolju neprijazni in tako naprej, potem bi iz naslova stimulacij, bolj ugodnih pogojev nakupa prišlo do manj prihodkov. To je vendar jasno. Ampak za ceno varovanja okolja, za ceno varovanja zdravja ljudi in podobno je treba nekaj narediti. Ne more biti to tako, da bi vsi nič plačevali, na drugi strani pa bo stroške zdravja, stroške okolja in tako naprej plačal nekdo drug. Država ni molzna krava, ki je nekje na nebu, molze se pa na zemeljskih tleh. Ne. Država prihaja od državljanov in od tistih davkov, ki jih pač plačamo, ki jih zberemo v proračunu, moramo poservisirati tudi vse posledice našega ravnanja in seveda financirati vse programe, vse ambicije na vseh področjih, na vseh podsistemih v tej državi. Nisem prepričan, da je prav, da se meša lokomotive pa osebna vozila. Nisem prepričan, da je prav, da se mešajo kamioni. Včeraj, predvčerajšnjem smo imeli en zakon, ki že pri cestninjenju nekatere stvari, neke segmente poskušal urediti. Ampak tam gre za gospodarsko dejavnost pri tistih lokomotivah. Vi ste bili gospodarski minister, mi boste lahko to povedali. Tam je drugačen sistem davkov, drugače se tam davki plačujejo in je ta sistem urejen. Gre za proizvodno sredstvo, gre za dejavnost, ki prinaša dobiček, kjer se obračunava davek iz proizvodnega procesa in na koncu [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Tisti, ki jih uporabljajo za službene namene. Jaz ga ne. Jaz ga ne uporabljam za službene namene, meni je to sam strošek, vedno samo strošek. Ni ga vlada kupila. Mogoče je še vam kakšen ostal iz prejšnjega štiriletnega obdobja, ampak to ni namigovanje, to ni obtožba, ampak če se že "kibicate" z mano, potem je prav, da kaj pojasnimo. Zato bi res rad verjel sam, in verjamem, in še koga prepričal, če ne v tej dvorani, pa v javnosti, da je prav, da uravnotežimo na eni strani obdavčevanje in pobiranje davkov tam, kjer jih je pač treba in lahko pobrati, in drugi strani - ja, seveda, ker davke je tudi treba pobirati - s stimulativnimi ukrepi ljudi prepričati, da bodo kupovali drugačna vozila. Meni je žal, da pri motornih kolesih tudi še ni najboljše rešitve, pa mogoče bo, ampak samo reči: nič, pa tudi ni prav, tega pa tudi ne morem kupiti. Mora biti nek sistem. [[Znak za konec razprave.]] Ker tudi ti onesnažujejo, razen če so električni.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Tako kot razumem ta zakon pa kot prvi izračuni kažejo, bil lahko dejal, da enostavno ne razumem, zakaj je Vlada prišla s takim zakonom. Ne trdim, da pristop, da se obračunava davek ali kakršnakoli dajatev na osnovi onesnaževanja okolja - pač, odvisno, koliko delcev ali izpušnih plinov, ki so škodljivi, toplogrednih plinov, spustiš v zrak ali jih spusti neko vozilo - da je to osnova. Verjetno je ta pristop v redu, samo izvedba cele zavede in uvrščanje v razrede, klasificiranje je pa velika napaka in je za mene nerazumljivo. Prepričan sem, da se lahko to zgodi, kar je kolega pred menoj, Anderlič, dejal, da se zna zgoditi, da bo na koncu efekt minus. Ja, pa vam bom povedal, zakaj ne bom presenečen. Dejstvo je, da v tem je tudi kaj dobrega, o tem ni dileme. Če bodo, recimo, reševalna vozila manjše dajatve, to je zagotovo dobro, samo vprašam vas, koliko reševalnih vozil se pa kupi na leto v Sloveniji - pet, šest, deset? Število vseh osebnih avtomobilov pa je v Sloveniji, kaj jaz vem, bomo rekli, da se jih med 100 in 200 tisoč proda letno. To se pravi, od tistega ne bomo nič izgubili, tukaj je pa tisto, o čemer je Vlada razmišljala, in za mene je osnovni moto, pobrati več davkov, zapolniti tisto finančno luknjo, saj to ni nobene umetnost, da v Vladi ne bi o tem tudi smeli razmišljati. Vendar, kakšen bo iz tega efekt? Dejstvo je, da se največ vozil proda v tistem srednjem razredu, jaz bom rekel razred Clio, malo navzgor kubiki pa malo navzdol, to je tisti srednji razred, kjer prodamo največ avtomobilov. To se pravi, govorimo o številki 100 tisoč pa še nekaj več. Če tukaj dobimo samo teoretično en evro več, potem bo pač 100 tisoč evrov kar prišlo. Če pa bomo obremenili nek avtomobil, ki jih prodamo 10 na leto za 100 evri, pa bo še vedno samo 100 evrov, pa ga prodamo samo enega. Se pravi, največji je tisti razred, največ avtomobilov se proda, ki ima približno 115 do 130 gramov na kilometer izpustov CO2. Po tistih prvih izračunih bo tudi ta razred tisti, ki bo plačal nekaj več. Oprostite, gospod Juri, vi lahko mislite tako, jaz pa lahko mislim tudi drugače, ker smo delali neke izračune, ker ne direktno, ampak posredno pridemo do tega podatka in je treba obe lestvici združiti pa preračunati in potem bo tukaj rahla povišica. Saj ni treba, da je velika, zato ker prodamo več kot 50% od vseh avtomobilov v Sloveniji ravno teh v tem razredu. In tu bomo največ dobili, tudi če jih bomo povsem malenkostno obdavčili. Dejstvo je, da je to grožnja gospodarstvu. Že pri drugi obravnavi sem povedal, da ne razumem Vlade, kar sem tudi prej poudaril, namreč zaradi tega, ker, recimo, v zahodni Evropi, predvsem v Nemčiji, dajejo subvencije za nakup novih avtomobilov, ki so bolj varčni in imajo bolj prijazne izpuste, se pravi, manj izpustov toplogrednih plinov. Od tega ima tudi slovensko gospodarstvo koristi, zato ker smo veliki kooperanti ravno na tem področju. Pri tem je prav gotovo največ profitiral ravno Renault. K sreči imamo v Sloveniji tovarno, ki dela za Renault, to je Revoz, Novo mesto, zato imajo tam tudi tretjo izmeno. Se pravi, Nemčija financira slovensko gospodarstvo, mi, naša vlada pa uvaja dodatne davke. To je nerazumljivo. Poleg tega obdavčujemo tudi kolesa z motorjem. Pa ostanimo samo pri tistih "mopedih", bomo rekli, do 50 kubičnih centimetrov, ne tistih do 1.000 kubikov. Imamo proizvodnjo doma, Tomos proizvaja ta motorna kolesa, ki do sedaj niso bila obdavčena v tem smislu, zdaj pa bodo. In če pogledamo s čisto socialnega vidika, trenutne situacije, nekdo si je do sedaj komaj lahko privoščil nek skromen avtomobil, zdaj si verjetno, če je izgubil službo, avtomobila ne bo mogel več privoščiti, ne vem, če se mora voziti 10 kilometrov v službo, bi verjetno bilo še edino smiselno, da si kupi kolo z motorjem. Zdaj bo pa še to obdavčeno, pa tudi če gre za 5 evrov na mesec, recimo, v povprečju, dodaten davek je. Plače so verjetno manjše ali pa jih sploh ni. In zdaj bomo še to obdavčili. In glede na to, da imamo proizvodnjo doma, je nerazumljivo, da smo obdavčili ta razred. Nemčija je zaradi proizvodnje doma dajala in še vedno daje subvencije za nakup novih avtomobilov. In kaj se bo še zgodilo s tem našim zakonom - zgodilo se bo to, da bodo davki za rabljena vozila nižji kot pa davki za nova vozila. In kaj se bo zgodilo: v Lipnico bomo šli Štajerci kupit en mesec star avtomobil, pa bomo dajatve plačali tam namesto v Sloveniji, zato ker bodo nižje za rabljena vozila. Namesto da bi naredili obratno, da ne bi kupovali starih "krip", jih bomo zdaj kupovali v tujini, kar je nekoč že bilo v Sloveniji, ne pozabiti, nekoč je to že bilo. Namesto da bi olajšali nakup novih avtomobilov, kot je naredila Nemčija, smo naredili obratno, stara vozila bomo zopet kupovali v tujini. Gospa državna sekretarka, vi odkimavate, želel bi si, da se motim in da imate vi prav, res bi si želel. Ampak se bo zgodilo enako, kot se je zgodilo z bencinom. Trošarine smo navili v onemoglost in sta pri nas postala bencin in nafta dražji in vsi tujci so kupovali pred našo mejo in za našo mejo bencin. Zdaj se je malenkost spremenilo. Kakor hitro je pri nas postal bencin cenejši, se kupuje pri nas. Prej ste pa navili do onemoglosti trošarine in smo bili dražji in so tujci kupovali zunaj, predvsem tovornjakarji, saj so si enostavno izračunali, da če je, ne vem, na meji z Madžarsko, madžarski cenejši bencin, ali pa v Avstriji, ali pa na Hrvaškem, potem bodo tam kupovali. Saj to je popolnoma jasno! Če bodo stari avtomobili v Evropi cenejši, bomo kupovali stare avtomobile, pa tudi če je le en mesec star. To se nam bo zgodilo. Želim si, da to ne bi bilo tako, odkrito vam povem. Ampak natanko to se bo zgodilo in končni efekt bo takšen, da boste dobili manj od tega, pa še tu bomo imeli v Sloveniji kup starih avtomobilov, tako kot je že bilo, mislim, da pred tremi ali štirimi leti. Ne vem natančno, ne me za besedo prijeti. Ne! Več je že minilo, več kot 5 let nazaj smo imeli to situacijo in komaj smo stvar spravili na zeleno vejo, zopet rinemo v to, pač pod nekimi predpostavkami, da bomo več spravili v proračun. Enako je bilo pri nafti in naftnih derivatih. Popolnoma enako. Tisti, ki pravi, da to ni res, tisti se krepko moti. Saj tudi tisti, ki živimo ali živijo v Sloveniji na mejnih območjih, so šli v tujino, na Hrvaško ali pa na Madžarsko po bencin zato, ker je bil tam cenejši. In zakaj ne bi tam kupil, če imaš 5 kilometrov stran od meje bencinsko črpalko, kjer je bencin in drugi derivati cenejši? Zato sem dejal, da ne razumem Vlade, da pride s takšnim zakonom, ki ima takšen efekt. Osnovno razmišljanje je pravilno, da se plačajo davki po onesnaženju, kolikor pač to vozilo onesnažuje okolje. Popolnoma nerazumljivo pa je, da ste dali takšen davek tudi za kolesa z motorjem. Ne bom pa govoril, da so pa električna vozila pa tudi obremenjena, ker po tej logiki bi ti morali imeti brez davka ali pa minimalne davki. To kaže na neko nesorazmernost tega ukrepa in nekonsikventnost. V končni fazi je bil, osnovni moto dobiti več v državni proračun. Ampak žal, tako kot to kaže in kot kažejo prvi izračuni, se zna zgoditi, da boste v minusu in boste verjetno morali isto narediti kot pri bencinu in pri nafti in naftnih derivatih. Da bo treba trošarine malo ustaviti. Bi pa želel, glede na to, da je tu precej diametralnih razmišljanj med Vlado in koalicijskimi poslanci in opozicijo, da nam minister komentira, kje je naša napaka, kje je naše napačno razmišljanje, ko pravimo, da se v končni fazi lahko zgodi, da bo prišlo v blagajno manj, in pa, da je nerazumljivo, zakaj obdavčujemo kolesa z motorjem, ki jih doma proizvajamo, namesto da bi pospeševali našo proizvodnjo, tako kot to naredijo v zahodni Evropi. Zato bi prosil komentar ministra na te naše navedbe in kje se motimo. Mi smo prepričani, da imamo prav. Naj nam minister obrazloži in naj nam pojasni, kje se motimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Verjamem, da vas je gospod minister slišal in ko bo ocenil, da je primeren čas, se bo prijavil k razpravi. Gospod Tadej Slapnik, ne bo razpravljal, gospod Matjaž Han tudi ne. Gospod Ivan Grill, izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Poglejte, začel bom svoj nagovor z enim stavkom, ki ga je eden izmed predhodnih koalicijskih poslancev navedel, da je takšen davek, kot se ga uvaja s tem zakonom, v bistvu najbolj lahko pobrati. Najlažje ga je seveda pobrati. In to je eden izmed, verjetno, tistih ključnih razlogov, da se je ta zakon tako spisal in da se ga tudi tako obravnava. Če bi bilo res tako veliko prizadevanje do varovanja našega okolja, bi verjetno potem tukaj sedeli ministri še najmanj s področja gospodarstva, razvoja, pa še kakšen, da bi lahko skozi to razpravo slišali kakšne predloge, ki bi resnično na celovit način lahko prispevali k temu, da bomo naredili nekaj konkretnega, da izboljšamo razmere pri varovanju našega okolja. Ampak temu še zdaleč ni tako. Tukaj sedaj v bistvu razpravljamo o nekih zadevah, poslušamo opravičila ali pa neke razlage s strani koalicije, kako bo ta zakon prispeval k varovanju okolja, kako bomo s tem tukaj skoraj rešili svet pred izpusti CO2. Če bi to bilo res, bi bil prvi, ki bi tak zakon podprl. Ampak opominjam, temu še daleč ni tako. Če bi sedaj v tem zakonu bilo nekje opredeljeno, da ves davek, ki se bo pobral na ta način, iz teh višjih prispevkih stopenj tistih avtomobilov oziroma motornih vozil, ki bolj onesnažujejo okolje, da bi se ta sredstva namenila za neka druga področja, ki še bolj onesnažujejo okolje. Saj avto zagotovo močno prispeva k temu, ampak v relativnem seštevku je pa to bistveno manjši delež, kot pa so drugi onesnaževalci okolja, od elektrarn do ogrevanja, raznoraznih velikih industrijskih območij, con. Tam bi morali kaj več narediti, pa da bi se ta davek, ki se bo na ta način pobral, usmeril na tista področja. Ampak s tem davkom se krpa proračun, namesto da bi se ga na drugačen. In to je tista ključna stvar, ki mene pri tem zakonu tako moti. Zopet pregovor: udri po siromaku. Tukaj se ljudje nimajo možnosti nikamor pritoževati. Če bodo želeli imeti nov avto, bodo plačali več, predvsem pa gospodarstvo, naša podjetja, mali podjetniki, ki jim je avto osnovno sredstvo, ki ga potrebujejo za proizvodno, bodo morali ravno tako plačevati več. To je tisti ključni problem. Naj na to navežem tudi obravnavo resolucije, ki je bila sprejeta, o podnebnih spremembah oziroma o varovanju okolja, ki je bila na prejšnji seji sprejeta in tukaj obravnavana. Pozdravljam, vsaka taka razprava je dobrodošla. Vendar, vsakemu je več kot ne lahko jasno, da je bila tista resolucija v bistvu bolj dogovorno sočasno vloženo, da se lahko sedaj predvsem Vlada in koalicija sklicuje na tiste razprave, ki so bile tam, da nekaj konkretnega naredimo pri varovanju okolja. Tista resolucija je bila tako splošna, tako načelna, da se v bistvu tam ni dalo potegniti nobenih zaključkov. Naj v zvezi s tem navedem nekaj, kar me žalosti in preseneča, da na javni predstavitvi oziroma javni tribuni, ki jo je organiziral Inštitut Jožeta Pučnika na temo podnebnim sprememb ali, kaj lahko pričakujemo, da se bo v Sloveniji ali v svetovnem merilu na podlagi te konference v Kopenhagnu - upamo, da se bodo konkretni rezultati tam pojavili - kaj lahko od tega pričakujemo. Tam ni bilo nobenega s strani Vlade, nobenega s strani koalicijskih poslancev, pa je bila to izključno strokovna tribuna, strokovna razprava, kjer bi lahko dobili toliko predlogov, rešitev, ki bi konkretno prispevali k varovanju našega okolja in tudi na področju zmanjšanja izpustov CO2 v naše ozračje. Pa ni bilo nobenega! Tukaj se nekaj na splošno filozofira in razpravlja, kar lahko beremo več ali manj v vsakem časopisu. Saj je prav, da se razpravlja, ampak tukaj moramo imeti razpravo na bistveno višjem nivoju, na nivoju, ki daje neke konkretne zaključke in neke konkretne ukrepe, ki bodo k temu prispevali. Filozofiranje v Državnem zboru ne škodi, zdaleč pa ne koristi v tistem smislu, kot bi moralo. Še enkrat, ta zakon je slab, zopet bo prizadel najbolj tiste, ki so že tako ali tako prizadeti, naše gospodarstvo. Veliko nelogičnosti je tu. Naša podjetja, ki imajo kakršnokoli povezavo s proizvajalci avtomobilov oziroma motornih vozil, so do tega zakona kritični. Ljudje mogoče sedaj še niti ne vedo, kaj bo ta zakon prinesel, kako jih bo udaril po žepu. Žal, mislim, da vas ne bomo uspeli prepričati. Upam, da bo Državni svet izglasoval na ta zakon veto, kajti prepričan sem, da ga boste v koaliciji izglasovali pa, da bo mogoče takrat še enkrat popravni izpit, ki jih je ta koalicija, ta vlada imela v tem mandatu, v tem borem letu že kar nekaj, ampak očitno nič ne zaleže. Dajte enkrat posplošiti tiste, ki vam želijo dobro! Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala za besedo. Nekaj pogledov, mogoče malo bolj globalnih s strani Poslanske skupine DeSUS, ki ravno tako podpira Predlog zakona o uvedbi davkov na motorna vozila. Tako je, nobeden dvig davka ali takse, ki vpliva neposredno na standard naših državljank in državljanov, ni simpatičen, vendar je tako, da enkrat se bomo morali zavedati končno te odgovornosti, da tisto, kar onesnažimo, tudi sami počistimo za seboj. Toliko kolikor je sprememb v tem zakonu, v osnutku zakona, lahko rečem, da bi prizadelo v nekem pogledu tudi to največjo populacijsko skupino, ki ji pač naša stranka DeSUS stoji nekako ob strani. Slovenski upokojenci si ne kupujejo dragih avtomobilov, na katere bo dvignjen ta davek. Nekako vozijo se v srednjih avtomobilih, vozijo se tudi z motornimi kolesi, na katere se dviguje davek v tem osnutku zakona. Vendar, tako kot sem povedal, vsakdo izmed nas se mora zavedati tega, kar onesnaži, mora tudi za seboj počistiti. Veliko je govora, danes o Kopenhagnu in o podnebni konferenci, ki se bo zaključila verjetno jutri, sprejeti bodo novi sklepi, nove usmeritve tudi za Evropo. Danes naj bi se jim pridružil tudi predsednik Združenih držav, da se bodo pogajali o tem, ali bo Amerika zmanjšala emisije do 18%, ali bo Evropa zmanjšala emisije 20 do 30%. Vsekakor so to strateške usmeritve, katere bodo prizadele tudi na nek način našo državo. Če je to prvi zakon, zakon, ki je v sklopu zelene reforme, potem lahko pričakujemo in če bomo hoteli izpolniti vse te standarde kopenhagenske konference, da bodo sledili še mnogi zakoni, ki bodo še poslabšali stanje, ki bodo še na nek način od nas zahtevali, da dvigujmo davke, da dvigujemo takse zato, da bomo ta standard oziroma te usmeritve kopenhagenske konferenci tudi udejanili. Jaz in verjetno tudi ostali niste taki optimisti, da bi mislili, da bomo mi zmanjšali emisije za 20% brez vsakega zategovanja pasu na kakršnemkoli področju. Sprememb zakona o davku na motorna vozila nikakor ne gledamo kot fiskalni poseg, kot neko fiskalno vsebino, ki bo prinašala neke velike dobičke oziroma dodatne vire v proračun, pač pa gledamo izključno na to z vidika začetka neke zelene reforme. Ampak ob vsem tem, ko zvišujemo davke, bi morali tudi na drugi strani nekako medresorsko usklajevati sistem javnega prevoza, sistem tranzita skozi našo državo in nenazadnje tudi tistega, kar je bilo danes že nekajkrat omenjeno, da bi bili učinki zelene reforme doseženi tudi takrat, če bi dvigovali trošarine oziroma davke na goriva. Tisto bi bilo po naši oceni še bolj realno in bolj korektno. Te spremembe zakona seveda podpiramo, v tej luči, ker menimo, da je to začetek resnične te zelene reforme, skozi katero bomo najbrž soočeni še z mnogimi zakoni in take vsebine, ki bodo nekako poslabšali naše življenje ali nas mogoče naučile varčnejšega življenja, pospeševanja oziroma spodbujanja nakupov varnejših oziroma varčnejših avtomobilov, nanoavtomobilov, avtomobilov na električni pogon in tako dalje. Torej, poslanska skupina ta zakon podpira. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims, ne bo razpravljal. Anton Kampuš ne bo razpravljal. Gospod Vito Rožej. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavko, kolegice in kolegi! Lep pozdrav. Mogoče bi se navezal na pravkar izrečeno misel kolega Zanoškarja, ki je rekel, da ne moremo pričakovati, da bomo izpolnili okoljska merila, ki jih od nas pričakuje mednarodna skupnost, če se ne bomo tudi čemu odrekli. Področje, za katerega Slovenci nismo navajeni, da bi se mu odrekali, je seveda avtomobilistično, pa ne zato, ker bi bila naša mobilnost tako velika in bi bile naše potrebe, takšne je že sama geografska danost naše države, nas prepriča v to, da ravno stotine in stotine kilometrov za službo ali kakšne druge potrebe pri nas ni treba narediti, ampak predvsem zato, ker avtomobile bolj kot življenjsko nujno razumemo kot statusni simbol. Kdorkoli je hodil, kjerkoli okoli po svetu bo moral priznati, da glede na bruto družbeni proizvod, glede na povprečno plačo je avtomobilski park pri nas fantastičen. Mogoče bo to tudi eden od davkov, ki nas bo spodbudil k ponovnemu premisleku, kaj resnično avtomobil je in kaj nam pomeni. Veliko avtomobilov, ki jih srečate na današnjih slovenskih cestah, je najbrž preveliko, v resnici za potrebe njihovih voznikov in lastnikov, je pa njihov vpliv na okolje še kako škodljiv. Mislim, da je ta davek korak v pravo smer k nekemu ponovnemu razmisleku in nobene škode ne bo, če ta razmislek naredijo predvsem tisti, ki avto bolj kot nujno imajo za statusni simbol, ker tudi davek, ki je pred nami, njih obremenjuje bolj, ker so ti avtomobili tudi okolju škodljivejši. Težko sprejmem argumentacijo, da bo prizadel najrevnejše, tiste, ki jim je avtomobil resnično življenjska nuja, ki si težko privoščijo lestvice, obdavčitve so progresivne, omogočajo tudi enoletni prehodni rok in so, mislim da vsaj zdaj do tretjega branja, že usklajene. Moj pomislek pri prejšnjem branju je bil namenjen predvsem obdavčitvi motornih koles, s sedanjim predlaganim amandmajem koalicijskih skupin se po mojem nesorazmerje, ki je bilo prej v zakonu, rešuje ustrezno. V drugem branju smo sicer sprejeli amandma Poslanske skupine SDS, ki pa je, roko na srce, bil do motorjev ugodnejši, kot bi bilo to potrebno. Vesel sem, da se je vmes naredil premislek, da se je vzelo v obzir čas v letu, mesece, v katerih se motorna vozila uporabljajo, se je pogledalo tudi na njihove izpuhe, dejansko škodljivost, število oseb, ki se z njimi prevažajo in so te v primerjavi z avtomobili sedaj utemeljene, da so skratka pri izračun se določene stvari ponderirale, obtožile. Prepričan sem, da je sedanja predlagana lestvica obdavčitve dvokoles pravična. Ne rečem sicer, da ni to nova obdavčitev za motorje, je pa treba priznati, da ne glede na to, kakšno motorno vozilo vozimo, obremenjujemo okolje in mislim, da je tukaj stvar vsakega izmed nas, da je pošten do svojega početja in da prevzame zanj tudi odgovornost. Moram reči, da bom mojega ponovnega premisleka deležen tudi amandma Slovenske ljudske stranke, ki utemeljeno nam daje misliti o razmerjih med dizelskim in bencinskimi motorji oziroma gorivom in načinom, na katere onesnažujeta okolje, čeprav je seveda treba reči, da tukaj ne gre za neke strateške premike in neke velike spremembe. V vsakem primeru bo obdavčitev na tem področju primerna. Sedaj ali bo bolj ali manj, bo pa mogoče pokazalo tudi glasovanje. Obenem je seveda treba reči, da nekateri amandmaji bi želeli znižati obdavčitev električnih motorjev 100%, kar je majhna obdavčitev. Na nič pa je seveda vedno treba vedeti, da kljub temu da motor mogoče ni bencinski oziroma dizelski, ni na fosilna goriva, vseeno pa težko rečemo, da to motorno vozilo ne onesnažuje okolja že zaradi drugih okoliščin, ki so potrebne pri njegovi izdelavi. Tudi sama tehnologija, akumulatorjev, verjetno se bodo s tem strinjali predvsem v Mežiški dolini in še kje drugje, ni najbolj čista in okolju najbolj prijazna. In je, seveda, tudi to treba vzeti v obzir. Za mogoče slikovitejši oris te primerjave je treba reči, da mi tudi za pasivne hiše pričakujemo plačilo nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Te stvari so, skratka, povezane. Kot je bilo že rečeno, davek je prvi korak na poti v pravo smer. Še na drugih področjih bo treba te naše okoljske zaveze, ki smo jih dali mednarodni skupnosti, ostreje in dosledneje upoštevati. Jaz bom podprl predlagani amandma koalicijskih poslanskih skupin in sam zakon, ostalih pa, kot že rečeno, ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Mirko Brulc.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, gospod podpredsednik. Avtomobil Slovencem pomeni nekaj več. Žal. Ne pomeni le delovna sredstva, ampak tudi status in dogaja se nam, da se gospodinja pelje za liter mleka in štruco kruha v trgovino z avtomobilom, ki je pravi džip, kamion. Je že tako, da smo tako usmerjeni in to ni prav. Sam osebno vozim že vrsto časa hibridni avto in kot župan mestne občine bi lahko imel BMW-ja, mercedesa in še kaj. Moj kolega v Kopru ima dva izjemna avtomobila, službena, je heroj. Jaz sem pa en revež, ki se peljem s povprečnim avtom, ki stane 19.000 evrov in še hibridni je. Ampak tako bi se morali vsi obnašati in namen te davčne zakonodaje seveda je, da tisti, ki ne rabi nujno zaradi ne vem kakšnih razmer neko izjemno vozilo, da kupi nekaj takega, ki ga popelje varno, ekološko neoporečno in tako dalje po poteh, ki jih pač rabi. Vprašanje je bilo, ali je trenutek pravšnji za davčne obremenitve ob nakupu vozil. Nikoli ni ta trenutek pravi, kajti novi davki so seveda obremenitev za marsikoga. Ampak obdavčiti dodatno samo tiste, ki res dodatno izjemno onesnažujejo okolje, je, mislim, prava pot. Mogoče je res kaplja v morju za reševanje naših ekoloških problemov, vendar prvi korak je in tukaj je treba iti naprej. Je pa treba biti zelo previden, kajti, če se spomnimo, sprejemanje nalog, ki so vezane na Hasap smo hujši od vseh drugih evropskih držav. Še vedno lahko greš v Benetkah na vece, ki je eno edino v lokalu, ki je skoraj "na štrbunk", če rečem po domače. Pri nas pa, če nima takih in drugačnih keramičnih ploščic, ne nazadnje glasbe na veceju in še kaj, ta lokal ne dobi registracije. Pri teh obdavčitvah, o katerih govorimo danes, seveda ne želim, da bi prišlo do takih anomalij. Strinjam se, da bo manjša davčna obremenitev za tiste, ki manj onesnažujejo, in tu podpiram amandma pozicijskih strank, ki razbremenjujejo dvokolesnike in nekatera druga vozila, ko so res bila v prejšnjem predlogu preveč obremenjena. Zavedajmo, da je promet izjemen onesnaževalec. To čutimo posebej na Goriškem, kajti k nam prihaja iz Furlanije-Julijske krajine, ki je prometno nenormalno obremenjena, kisel dež, pojavlja se nam ozonska luknja večja kot kje drugje v Sloveniji. Naš prispevek je, recimo, v Novi Gorici, da imamo brezplačen mestni avtobusni promet. Tisto razliko, ki smo jo morali vedno doplačevati, smo pač povečali na nekaj sto tisoč evrov in s tem prispevali k temu, na primer, prej se je 10, 12% prebivalcev vozilo s tem avtobusom, sedaj pa se je število potnikov povečalo za več kot 500-krat. Tudi o tem bi bilo treba razmisliti v mestih, kot je Ljubljana, Maribor, Celje in še kje, kjer je skoncentriran promet, kjer bi verjetno ljudje le šli na mestni avtobus, če bi bil zastonj, in bi kompenzirali to plačilo v lokalni skupnosti z nekimi drugimi sredstvi. Lahko se odpovemo čemu drugemu in na tak način prispevamo k reševanju okoljske problematike. Seveda je zelo velik problem v Sloveniji tranzit. Sam se dnevno vozim na relaciji Nova Gorica - Ljubljana in kamioni, ki so dobesedno v vrsti, in to so vse tuje registracije, vprašljive kvalitete in tako dalje. Ko slišimo, da je kamion obtičal na avtocesti, zagotovo ni slovenski kamion. Te politike sicer ne bo reševalo ministrstvo, katerega predstavnik danes tu sedi, ampak Ministrstvo za promet in še katero drugo, na primer za gospodarstvo, moralo vzeti v obzir in začeti z aktivnostmi. Slovenske železnice so zakrnel gospodarski organ, ki ne funkcionira. In pričakovanja, da boš, na primer, na Vrtojbi naložil kamion na železnico in ga peljal do Lendave - ta pot bi trajala vsaj dva dni. Tega časa ni, in dokler teh poti ne uredimo, ni pričakovati ukrepov na tem področju, kajti bili bi nerealni. Sam bom podprl ta zakon, sicer z nekaterimi pomisleki. Kot je bilo danes že rečeno, verjetno res ne bomo rešili planeta, malo nas je, ampak tudi doma moramo narediti svoj prvi korak v tej smeri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl. [[Ne bo razpravljal.]] Franco Juri. [[Tudi ne.]] Franci Kek. [[Ne.]] Gospod Jože Tanko. [[Ne.]] Bogdan Barovič. [[Ne.]] Gospod Iztok Podkrižnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Veliko je bilo slišati pozitivnih razprav na to tematiko, vendar ocenjujem, da to ni najbolj posrečena rešitev. Menim, da bi se morala zelena problematika reševati bolj celovito, na nivoju EU, se pravi, bolj strateško. Menim, da bi bila boljša rešitev enotna trošarina v EU na derivate. Zdaj ne vem, ali je to mogoče, vendar pri DDV je to bilo mogoče. Zato imam vprašanje za ministra, če lahko pove, ali je to mogoča rešitev ali ne. Se pravi, tu gre tudi za način pobiranja teh sredstev, predvsem pa za upravljanje in transparentnost teh sredstev. Jasen namen, se pravi, vlaganje v projekte, ki bi pripomogli k tem, da bi zmanjšanje teh izpustov bilo manjše. Tu predvsem mislim na samo načrtovanje OPN-ov, se pravi občinskih prostorskih načrtov, državnih kot takšnih, umeščanje industrijskih con in ostalih infrastrukturnih objektov in tudi same prometne infrastrukture. Tu mislim, da bi morali mi na področju tega bistveno več narediti, kajti s tem bi lahko dejansko veliko pripomogli, da bi teh izpustov bilo v našem okolju manj. Predvsem pa je tu pomembno, kot je tudi že bilo povedano, da bi tudi ti javni prevozi, in same kolesarske steze, v naši državi veliko tudi pripomogli k boljšemu življenju naših državljank in državljanov. Tudi ta cilj bi bil bistveno hitreje dosežen in samo življenje kot takšno bi bilo bistveno boljše. Tako mislim, da ta predlog in ta rešitev v obstoječi verziji, mislim, da ni ravno najboljše in da tudi ne bo veliko pripomogla k sami rešitvi ekologije na slovenskem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Luka Juri, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat oziroma večkrat smo slišali, da to ne bo rešilo sveta. Ja res, ne bo rešilo Slovenije in ne bo rešilo emisij. Točno! Ni magične palice pri okoljski politiki, ki bi hkrati rešila vse probleme, je veliko majhnih korakov in ta korak, ki ga delamo danes, niti ni najpomembnejši od korakov, ki jih moramo narediti. Tu imajo kolegi in sogovorniki v Državnem zboru tudi prav. Predgovornik je omenil probleme v energetiki in ima popolnoma prav in tu se popolnoma strinjava, to, kar bomo delali v energetiki z novimi projekti, je 10-krat ali 100-krat slabše od tega, kar rešujemo danes v prometu. Ampak, to še vedno ni argument, da pa tega ne bi naredili, čeprav popolnoma drži in sam mislim, da bi lahko državni denar investirali pri energetiki dosti boljše in imeli boljše rezultate. Bilo je rečeno, in tudi tu se strinjam s predgovornico, da bi bilo najbolj smiselno ukiniti, sploh ni bilo tako rečeno, ampak jaz bom šel dlje in ukiniti davek na motorna vozila in spraviti celotno obdavčitev v gorivo. Se popolnoma strinjam. To bi bil najbolj pravičen način, kajti če bi obdavčili gorivo, bi dejansko plačal ne samo tisti, ki potencialno najbolj onesnažuje, ampak tisti, ki se dejansko največ vozi in zato proizvede največ izpustov. Popolnoma drži! Je pa en problem. To ureditev, sploh s strani Slovenije, lahko naredimo le na nivoju celotne Evropske unije in še sosednjih držav, tistih, ki se Evropski uniji približujejo. Slovenija je tako majhna država, da celoten tranzit bi v primeru, da bi postavili takšno ekološko takso, ki bi bila, če bi ukinili DDV, več kot nekaj centov na goriva, bi celoten tranzit seveda točil gradivo izven Slovenije. Pa ne samo to. Najverjetneje ljudje v Piranu bi hodili točit na Hrvaško, ljudje v Kopru v Italijo, ljudje v Mariboru v Avstrijo, v Lendavi pa na Madžarsko. Žal, zaradi majhnosti Slovenije bi bil ta ukrep kontraproduktiven, bi bil bumerang. To lahko naredimo na evropskem nivoju in verjetno bi se mi marsikateri sogovornik tukaj v Državnem zboru pridružil ob pozivu Vladi, da odpre to vprašanje ob priložnosti, jaz upam da čim prej, na evropskem nivoju, da se začnemo na evropskem nivoju pogovarjati o ekološki taksi na gorivo. Ta ekološka taksa naj nadomesti vse dosedanje davke na motorna vozila ali pa podobne ureditve, tako da ne bodo ljudje plačevali več, ampak da dejansko bo plačal tisti, ki najbolj onesnažuje, zato ker se največ vozi. Ampak do takrat, dokler tega ne naredimo v Bruslju, nimamo druge možnosti, kot da nadaljujemo s takimi predpisi, sicer bi naleteli na bumerang. Povedano je bilo, da sprememba 1%, 2% ali 3% pri obdavčitvi vozila, ki stane 8, 9 tisoč evrov, ne bo bistveno spremenila odločitve kupca. No, mogoče pri komu bo, se pa strinjam, da pa verjetno pri večini ne bo, ker to ne bo tako bistvena sprememba pri samem kupcu, bo pa sprememba pri poslovnem modelu prodajalca, kjer pa vsak evro marže veliko pomeni. Prodajalci, zastopniki posameznih znam avtomobilov skrbno izberejo, katere verzije tistega avtomobila bodo prodajali na katerem tržišču. S spremembo tega zakona bodo spremenili ponudbo verzij, recimo, Renault Clio ali Volkswagen Golfa ali pa BMW 5, ki je prisoten v tistem trenutku v slovenskem tržišču. Torej dejansko se bo ponudba spremenila in bo postala bolj okolju prijazna. To se ne bo zgodilo čez noč, ampak se bo zgodilo leta 2011, ker trgovci so že začeli in bodo takoj po sprejemu, upam, da bo zakon sprejet, to potrdili, spremenili naročila za 2011, ker za 2010 jih že imajo, in šli bodo v ponudbo takšnih vozil, ki bodo manj obdavčena, ker je to v njihovem interesu, ker bodo seveda zaradi tega imeli višjo maržo. Na koncu je bil podan argument, da nismo mi največji povzročitelji emisij. Seveda nismo. Ampak to spet ni argument, zaradi katerega ne bi tega zakona sprejeli. Jutri, ko se bo morska gladina povišala za pol metra, do dveh metrov, ko ne bo več padavin tam, kjer smo sedaj navajeni, ko ne bo več snega na naših smučiščih, okolje nas ne bo spraševalo, ali smo mi glavni povzročitelji ali pa so Kitajci in Američani, dobro, vas pa ne bomo prizadeli. Okolje, narava tu ne izbira. Prizadela bo vse in Slovenija bo močno prizadeta. Še enkrat. S tem zakonom tega ne bomo rešili. Ampak kako lahko zahtevamo od drugih, da rešijo, če sami ne počistimo pred svojim pragom? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, dobili ste nekaj vprašanj, izvolite.
Hvala lepa. Torej gremo kar od točke do točke. Prvič. Davki na motorna vozila se obračunavajo in plačujejo tam, kjer je to vozilo registrirano. Slovenski državljani s stalnim prebivališčem v Sloveniji lahko imajo v posestvi samo vozilo, ki je registrirano v Sloveniji. To je v skladu z zakonom o varnosti cestnega prometa. Rabljeni avtomobili so, kadar jih uvažamo, obdavčeni tako kot novi avtomobili in pridejo pod isti režim. Se pravi v bistvu bo spodbujan uvoz ekološko čim bolj učinkovitih vozil, ne glede na to, ali so stara ali nova. Sprememba davčnega režima ni linearna. Nekatera vozila se bodo pocenila, nekatera vozila se bodo podražila. Tisto, kar je dodatno spodbudilo ali pa dodatno bremenilo starejša vozila, je predvsem davek na oziroma dodatna stopnja na vozila, ki so do Euro 4 kakovostnega razreda, tista, ki so nad, bodo pa razbremenjena. To obremenjuje nekatere, ki prodajajo starejše tehnologije. Jaz pričakujem, da se bodo proizvajalci temu zelo hitro prilagodili, da se prilagajajo že zaradi evropskih standardov in da bo v bodoče praktično cela vrsta teh vozil tudi višjega razreda dovolj ekološko učinkovitih. Zdaj dejstvo je, da je pred Evropsko unijo verjetno poenotenje davčnih stopenj, večje kot ga imamo sedaj, ker davčna konkurenca seveda ne prinaša ugodnih gospodarskih rezultatov. To se je najbolj boleče pokazalo na finančnem sektorju, kjer je davčna konkurenca ali pa davčna nebesa so običajno povezana še z regulacijskimi nebesi in to potem ustvarja netransparentno gospodarjenje s končnim negativnim rezultatom, ki je povzročil hitro širjenje finančne krize iz sorazmerno majhnih jeder, kjer je nastala. Jaz mislim, da bo prišlo do poenotenja. Trenutna stopnja tega poenotenja je taka, da imamo minimalizirane trošarine pri večini alkoholnih pijač, se pravi pivo, žgane pijače, nekatera peneča vina, pri cigaretah in pri energentih. In te se potem postopno tudi dvigujejo, na primer pri energentih se bodo januarja povečale trošarine, minimalne, pri cigaretah pa sredi naslednjega leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih. Gre za 4. člen in za šest amandmajev, ki jih je vložila Poslanska skupina SDS, en amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ter en amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IGRAH NA SREČO. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga. Dr. Franc Križanič, Minister za finance. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da vam na kratko predstavim zakon, ki je pred vami. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo uvaja nujno potrebne popravke veljavnega zakona na določenih področjih, zlasti na področju odgovornega prirejanja iger na srečo in na področju nadzora. Tega predvsem povečuje na področju elektronskih iger na srečo, ki se sedaj hitro širijo. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami želimo zlasti zaščititi mladoletne in druge občutljive osebe pred škodljivimi vplivi in posledicami igranja iger na srečo, ter uveljaviti družbeno odgovorno prirejanje iger na srečo, povečati učinkovitost nadzora zlasti pri nedovoljenem prirejanju iger na srečo, brez koncesije Vlade RS, omogočiti sodelovanje prirediteljev klasičnih iger v skupnih igrah z drugimi prireditelji, odpraviti nepotrebne omejitve pri poslovanju prirediteljev in koncesionarjev za prirejanje iger na srečo, ki so v pristojnosti organov opravljanja, enakopravno in pregledno urediti napitnine v igralniški dejavnosti, v okviru pristopnih pogajanj za članstvo Slovenije v OECD odpraviti dosedanjo diskriminacijo ali pridržek, da so lahko v lastništvu koncesionarja, ki prireja igre na srečo, udeležene le osebe iz evropskega gospodarskega prostora, pa tudi jasneje zapisati določbe, ki so se ob izvajanju izkazale za nedorečene ali neusklajene z določbami drugih zakonov, zlasti zakona o preprečevanju pranja denarja. Družbeno odgovorno prirejanje iger na srečo ter zaščita igralcev pred škodljivimi posledicami prekomernega igranja iger na srečo bo zagotovljena s starostno omejitvijo najmanj 18 let za igralce spletnih iger na srečo, z obveznostjo koncesionarjev, da igralcem zagotovijo napotke za odgovorno igranje in informacijo o tem, kje lahko dobijo pomoč, ter z možnostjo, da igralec s pisno izjavo zahteva, da se mu prepove udeležba pri igrah na srečo. To izjavo pa so dolžni upoštevati vsi koncesionarji v Sloveniji. S predlogom zakona želimo tudi povečati učinkovitost nadzora zlasti na področju nedovoljenega prirejanja iger na srečo brez koncesije Vlade Republike Slovenije, kar omogoča subsidiarna uporaba zakona o inšpekcijskem nadzoru, ki daje inšpektorjem pooblastila za izvajanje posebnih ukrepov. Nadzorni organ bo lahko ponudniku storitve informacijske družbe naložil omejitev dostopa do spletnih strani oziroma drugih povezav, preko katerih se prirejajo igre na srečo brez koncesije. K večji učinkovitosti nadzora prispevajo tudi na novo določene višje globe za posamezne prekrške, ki upoštevajo težo tega prekrška. Ob nujnih popravkih, ki jih prinaša ta predlog zakona, želimo poudariti, da je v pripravi strategija razvoja iger na srečo, ki obravnava sistemska vprašanja urejanja iger na srečo, zlasti vrste iger na srečo, število dodeljenih koncesij, lastniško strukturo koncesionarjev, dajatve od iger na srečo in upravičence delitev dajatev. Na podlagi strategije razvoja iger na srečo bo nato pripravljen nov zakon o igrah na srečo in priložen cenjenemu zboru sredi naslednjega leta. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada predlaga Državnemu zboru, da podpre predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o igrah na srečo, kot je bil oblikovan v drugi obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Prirejanje iger na srečo je gospodarska dejavnost in kot taka predstavlja pomemben vir dohodka države in lokalnih skupnosti. Po drugi strani pa igre na srečo statistično dokazano prinašajo tudi veliko družbenih, družinskih in osebnih problemov in tragedij. Zaradi tega je bistvenega pomena, da le-te potekajo v urejenem in nadzorovanem okolju, da se zagotavlja varstvo potrošnikov in javni red. Zaradi te naravne dejavnosti iger na srečo je pomembno, da se posebna skrb namenja udeležencem iger na srečo oziroma igralcem, da se v čim večji meri preprečijo njihova odvisnost od iger na srečo in s tem povezane posledice zanje, za njihove družine in celotno družbo. Zato podpiramo intenco zakona, ki povečuje družbeno odgovornost prirediteljev in koncesionarjev za prirejanje iger na srečo in obenem igralcem omogoča, da se sami odločijo za omejitev ali prepoved igranja za določeno časovno obdobje. V zgoraj omenjenem kontekstu podpiramo tudi določbe predlaganega zakona, ki povečujejo učinkovitost nadzora, zlasti pri nedovoljenem prirejanju iger na srečo brez koncesije Vlade Republike Slovenije, pri čemer imamo v mislih predvsem razno razne naprave v gostinskih lokalih. S subsidiarno uporabo zakonov, ki urejajo inšpekcijski nadzor, bodo inšpektorji dobili tudi pravice in dolžnosti izvajanja posebnih ukrepov, kot so zapečatenje prostorov in opreme, ustavitev ali prekinitev dobave električne energije, vode, telekomunikacijskih zvez in tako dalje. Kot smo napovedali že v predhodnih obravnavah, bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skušine DeSUS bo predstavil gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo je sledeče. Poslanska skupina DeSUS se je vse do tega trenutka aktivno vključevala in tudi podpirala vse spremembe tega zakona. Vemo, da je to področje eno izmed tistih, ki se je v zadnjem času hitro razvijalo, dobivalo drugačne vsebine in drugačne razsežnosti, tudi z vključevanjem možnosti elektronskih komunikacij, z možnostjo internetnih sklopov je ta dejavnost postala širša in dosegljiva širšemu krogu ljudi. Vendar vemo, da je ta gospodarska dejavnost tudi na drugi strani lahko zelo velika past za posameznike, zato se nam zdi, da so predlogi novele zakona prave in nekako vejejo to družbeno odgovornost, ki jo imamo do vseh tistih, ki se s tem ukvarjajo. Pozdravljamo vse spremembe v segmentih, ki se dotikajo nadzora, ki se dotikajo zaščite mladoletnih in občutljivih oseb pred škodljivimi vplivi in posledicami teh iger. Strinjamo se tudi z ureditvijo napitnin na tem področju. Strinjamo se tudi z ureditvijo na sistemu interneta. Popolnoma se strinjamo tudi z dajanjem koncesij, z njihovim spremljanjem in pa obvladovanjem tega področja v naši državi. Kot je bilo že rečeno, naša poslanska skupina sprejema vse te predvidene spremembe zakona in jih bomo tudi v taki meri potrdili. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki smo ves čas razprave o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo poudarjali, da bi bilo najbolje, da bi se že v prvi fazi držali priporočila Zakonodajno-pravne službe, ki je ugotovila, da predlog zakona spreminja več kot tretjino osnovnega zakona, kar je meja, ki jo postavljajo nomotehnične smernice, in da bi bilo bolje poseči po oblikovanju novega zakona. Ker razprava ni šla v to smer, sta bili potem še dve vsebini, ki sta bili za nas zelo zanimivi. Prva je o tem, kdo je tisti, ki je glavni akter v zakonu, in pa tisti del, ki je zanimiv za vse, kako urediti napitnine. Mislim, da smo se vsaj v teh točkah nekako uskladili na matičnem delovnem telesu, da naj bodo napitnine sestavni del plač, ki jih dobivajo zaposleni v igralnicah, samo tistih, ki si te napitnine tudi prislužijo s svojim delom. Je pa tudi res, da te napitnine ne bi mogle biti neobdavčene oziroma je bil predlog, da se zanje ne bi plačevalo zavarovanja, kar pa ne gre, zato ker načelo enakosti v naši državi pomeni, da so vsi, ki prejemajo plače, dolžni plačevati tudi državi tisto, kar je njenega. Zato v Slovenski nacionalni stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Prijazen pozdrav tudi ministru za finance in sodelavki! O igralništvu se v Sloveniji v zadnjih mesecih kar veliko govori. Zgodbe nakazujejo, da smo v preteklosti očitno preveč stavili samo na enega konja, kajti slovenski turizem, razvoj podeželja in še kaj je zagotovo več kot pa samo igralništvo, na področju katerega so se v zadnjem času pojavile številne težave, na drugi strani tudi nenormalne zahteve vključenih v ta sistem. In prav je, da se je ministrstvo lotilo spremembe zakona, kar v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tudi podpiramo. Je pa zanimivo, da se je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo v dosedanji proceduri izkazal za velik predmet poželenja najrazličnejših interesnih skupin. Kljub temu, da se spremembe in dopolnitve zakona o igrah na srečo, ki jih je predlagala Vlada, osredotočajo predvsem na ukrepe za zaščito mladoletnikov in drugih ranljivih skupin, predlagano subsidiarno uporabo zakona, ki ureja inšpekcijski nadzor, podrobnejšo opredelitev prirejanja iger na srečo in omejitev za udeležence iger na srečo, ki so mlajši od 18 let - jaz vas moram s tega mesta prijazno napotiti, da preberete poročilo, ki ga pripravi ambulanta, ki za odvisnike od iger na srečo deluje v Novi Gorici, bom rekel, pretresljivo branje, videli boste, da ni vse samo v denarju - določitev stopnje koncesijske dajatve za prirejanje posebnih iger na srečo po internetu, odpravo prepovedi naložb prireditelja pri drugih pravnih osebah in podjetnikih, kar pomeni, da prireditelj pri prirejanju posamezne klasične igre na srečo ne sodeluje z drugimi domačimi ali tujimi prireditelji, le-to bo omogočalo prirediteljem trden, trajnosten in nadzorovan razvoj, s katerim klasične igre na srečo zagotavljajo pomemben vir za financiranje invalidskih, humanitarnih in športnih organizacij in določbo, kako se obravnavajo napitnine v igralnih prostorih. V razpravi na matičnem delovnem telesu pa se je razprava osredotočila predvsem na dve področji, to je na že omenjeno obravnavo napitnin in na odpravo najvišje 20% stopnje koncesijske dajatve za posebne igre na srečo. Zanimiv je bil amandma, ki je bil vložen za obravnavo napitnin, ta je namreč predvideval izvzetje plačevanja prispevkov za socialno in zdravstveno zavarovanje. V poslanskem klubu Liberalne demokracije smo do tega vprašanja izrazili enako načelno stališče kot Vlada, in sicer, ker so specifično v igralništvu specifično napitnine sestavni del plače, se morajo od tega dohodka plačevati tudi vsi prispevki. Če bi dopustili takšno izjemo, bi to pomenilo na eni strani neskladje z drugo zakonodajo, ki ureja plačevanje prispevkov, kljub temu, da moramo reči, da razumemo zaposlene v igralništvu, pa menimo, da ta trenutek zagotovo ni primeren za tovrstne izjeme. Tudi argument, ki je bil izpostavljen, da se bo višina dobljenih napitnin prav zaradi obremenitev s prispevki zmanjšala, ne drži, saj so se napitnine zmanjšale skladno s skupnimi prihodki igralnic predvsem zaradi upada dejavnosti. Vsekakor pa smo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije mnenja, da bi področje napitnin morali sistemsko urediti na nacionalnem nivoju in na področju vseh, tudi ostalih gospodarskih sektorjev. Drugo pomembno vprašanje pa se je vzpostavilo pri odpravi 20% stopnje koncesijske dajatve. Kot je splošno znano, igralnice v Sloveniji v zadnjem letu izkazujejo negativne poslovne rezultate. Ne bi želeli špekulirati, kaj je botrovalo temu, za to bodo seveda poskrbeli in pripravili analize pristojni. Bi pa s tega mesta izpostavil dejstvo, da je tej panogi zagotovo treba v teh kriznih časih pomagati, saj so igralnice in njihova dejavnost z gospodarskega vidika preveč pomembne, da bi si lahko privoščili, da jih pustimo propadu. Američani temu kdaj rečejo tudi "Too big to fall.". Kljub temu, da amandma ni bil sprejet, pa menimo, da bi bilo treba nameniti pozornost reševanju omenjene problematike, še posebej v luči stavk, ki so se in se nam še dogajajo. Glede na omenjeno dejstvo pa tudi menimo, da se moramo v Sloveniji resno vprašati predvsem to, kako naprej na področju igralništva, kakšna bo naša nadaljnja strategija. Ob vseh teh dogajanjih smo lahko vse bolj mnenja, da smo v preteklosti v gospodarskem smislu zagotovo preveč stavili na kocko igralništva. Tu se moramo zavedati tudi dejstva, da ta dejavnost prinaša močno negativne posledice, tudi za posameznike, še enkrat poudarjam, ki postanejo odvisni. In to niso bogati odvisniki, to vse bolj postajajo ljudje, ki si v igralnicah na začetku najprej najdejo zabavo, nato pa se znajdejo v brezizhodni spirali odvisništva. Zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije v najbližji prihodnosti pričakujemo, da Vlada predstavi strategijo na področju razvoja igralništva, ki naj na vsa ta dejstva, ki se tičejo te gospodarsko pomembne panoge, na drugi strani pa močne odvisnosti posameznih regij in tudi negativnih učinkov na posameznika, na družino, da se najdejo rešitve in se to upošteva. Predlagani zakon po našem mnenju prinaša manjše, a zagotovo zelo pomembne spremembe, ki urejajo to področje, zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije to podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil dr. Luka Juri. Izvolite.
Hvala lepa. Socialni demokrati razumemo predlog novele zakona o igrah na srečo predvsem kot namero Vlade, da aktualizira in bolje uredi nekatere težave in odprta vprašanja na področju iger na srečo. Predvsem pomemben je del novele, ki bolje urejuje področje zasvojenosti z igrami na srečo, zasvojenost, ki je bila pravkar poudarjena, tako da bo po novem možna tudi samoprepoved za daljše obdobje, ki jo bodo igralnice morale strogo spoštovati. Tudi urejanje spletnih iger na srečo predstavlja pomembno aktualizacijo zakona, katerega je v sedanjih obliki informacijska tehnologija že prehitela. Posebno vprašanje napitnin je nedvomno bolje urejeno kot sedaj, saj bo uspešnost določenega delovnega mesta preko nagrajevanja z napitninami s strani gostov bolj poznala, od tega pa bodo pravilno izvzeti vodilni kadri, ki pri pridobivanju napitnin nimajo posebne vloge. Širša novela zakona o igrah na srečo je odprla eno pomembno vprašanje: kakšna bo vloga igralništva v Sloveniji v prihodnosti. Ta vloga bo najverjetneje drugačna, sama po sebi tudi manj relevantna tudi za tista področja, kjer je doslej razvoj v veliki meri slonel prav na igralništvu. Prihodnost je najverjetneje v povezavi same ponudbe igralništva s širšo turistično ponudbo. Tudi samo igralništvo pa bo moralo imeti več lokalnega porekla v smislu povezovanja iger in kazinojev v slovensko kulturno krajino in naravno dediščino, kar bo lahko dodatno privlačilo ne le tiste tipične igralce, ki napol zdolgočaseno čakajo, da se obrne karta, ustavi ruletna kroglica ali pa boben v igralnem avtomatu, ampak tiste, ki se s tem ne zadovoljijo in želijo več interaktivnosti, več kulturnokrajnega priokusa, skratka, več dodane vrednosti. V prihodnosti igralništvo samo po sebi ne bo več dovolj, saj se bo tudi konkurenca na tem področju povečala. Potrebno pa bo staviti na človeku prijazno podobo slovenskega igralništva in skrb na človeka, ki je lahko v enem trenutku strastni igralec, v drugem trenutku pa človek, ki prav zaradi igranja potrebuje pomoč družbe. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister. Cenjene kolegice in kolegi. Vloženi zakon o igrah na srečo naj bi s predlaganimi spremembami nevtraliziral posledice gospodarske krize, ki močno vpliva na prihodke igralniških podjetij ter na njihovo sposobnost plačevanja vseh obveznosti. Kriznost tega trenutka dokazujejo težave vseh koncesionarjev, ne glede na njihovo velikost in geografsko lokacijo. Nekateri od koncesionarjev že imajo likvidnostne težave in se borijo za svoj obstoj. Ogrožena so delovna mesta, posledično pa tudi prihodki lokalnih skupnosti in tudi državnega proračuna. Zaostrovanje domače, povečanega števila domačih salonov, in tuje konkurence, povečanje kapacitet v sosednjih državah, spletni nadomestki posebnih igre na srečo v igralnicah je v zadnjih letih povzročilo občutno zniževanje profitnih stopenj pri izvajanju iger na srečo. Obstoječe posebne igralniške dajatve temeljijo na oceni dobičkonosnosti ter tržni strukturi iz leta 2001. Položaj panoge v letu 2009 pa je neprimerno drugačen, kar bi bilo treba smiselno upoštevati tudi v tej področni zakonodaji. Generalni cilji, ki jih predlagane spremembe in dopolnitve zakona prinašajo, so načeloma dobri, govorimo o napitninah, večjem nadzoru in tako naprej, in so tudi za nas sprejemljivi. Vendar pa bi bilo vse te cilje, ki jih novi zakon želi doseči, možno podpreti le v primeru, da bi vsaj nekatere od naših amandmajev sprejeli. Po našem mnenju Predlo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo ni dosleden, ker ne odgovarja predvsem na temeljne razvojne probleme v slovenskem igralništvu, ne temelji na aktualnih ekonomskih in statističnih podatkih ter gospodarskih poslovnih kazalnikih, ne upošteva in ne temelji na aktualnih znanstvenih raziskavah in študijah ter ugotovitvah trendov, omejuje dejavnost igralnic in favorizira razvoj zasebnega podjetja Športna loterija, d.d., še naprej omogoča podeljevanje koncesij brez javnih razpisov, krepi monopol zasebnega podjetja na področju športnih stav in spletnega igralništva, omogoča odliv denarja v davčne oaze, krepi politično upravljanje uprav gospodarskih družb na področju igralništva in dejansko ne sledi aktualnim razmeram in trendom, ki so trenutno v svetu. V veljavni ureditvi je prirejanje iger na srečo omogočeno le družbam s koncesijo za prirejanje klasičnih iger na srečo, to sta Loterija Slovenije in Valantova športna loterija, ter družbam s koncesijo za prirejanje posebnih iger na srečo v igralnicah. Ministrstvo bi s spremembami igralniškega zakona, ki je sedaj v proceduri in ki ga bomo verjetno sprejeli, Loterijo Slovenije in Športno loterijo zavarovalo pred domačo konkurenco tudi na področju spletnega igralništva. Ohranja se ureditev, po kateri je prirejanje iger na srečo po internetu dovoljeno le že omenjenim prirediteljem klasičnih in posebnih iger na srečo. Za dodatek pa bi še bolj zaščitili monopol glede športnih stav. Zakon predvideva zmanjšanje pravic igralnic, saj jim onemogoča prirejanje športnih stav. Igralnicam je s tem odvzet nov pomemben vir zaslužka, predvsem pa Vlada s svojimi ukrepi onemogoča razvoj konkurenčnega trga. Tako se slovenski ponudniki internetnih iger na srečo ne bodo mogli spustiti v konkurenčni boj v mednarodnem prostoru, saj se internetne igre ne glede na vse poskuse omejevanja tržijo na globalnem nivoju. Večja preglednost in konkurenca bi prinesla tudi več denarja v proračun oziroma za financiranje invalidskih in športnih organizacij, kar ste vsi poudarjali. Ob tem bi pa Slovenija morala upoštevati spremembe tudi v sosednjih državah, ki so že liberalizirale zakonodajo. Govorim o Hrvaški, Madžarski, Črni Gori in Srbiji v zadnjem času in tudi načrtujejo gradnjo večjih turistično igralniških kompleksov, ki bodo zaradi bližine prav gotovo dolgoročno vplivali na turistično gospodarstvo tudi v Sloveniji. Zakonodajo je liberalizirala tudi Republika Italija, ki dovoljuje omejeno prirejanje iger na srečo v gostinskih lokalih. Vsa ta dejstva, ki jih navajamo so podlaga za to, da mi zakon o igrah na srečo v tem trenutku ne moremo podpreti, saj nikakor ne rešuje situacije na tem področju, na nek način jo celo poslabšuje.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Gospod Barovič ne bo razpravljal. Gospod Anton Anderlič. [[Ne.]] Gospod Srečko Prijatelj. [[Ne.]] Gospa Breda Pečan. [[Ne.]] Mag. Franc Žnidaršič. [[Ne.]] Mag. Borut Sajovic. [[Ne.]] Gospod Miroslav Klun. [[Ne.]] Matjaž Zanoškar. [[Ne.]] Gospod Miran Györek. [[Ne.]] Gospod Danijel Krivec. [[Ne.]] Gospod Mirko Brulc. Izvolite.
Jaz pa bom. Hvala lepa. Gospod minister, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Veliko bi bilo za povedati o igralništvu, vendar sem prepričan, da bo za to čas takrat, ko bo na naših mizah predlog novega zakona. Mi smo včeraj imeli v mestnem svetu dvourno razpravo o družbi HIT in marsikaj o tem bi lahko prinesel v ta Državni zbor, vendar mislim, da to trenutno ni potrebno. Predlog sprememb in dopolnitev tega zakona bom podprl, ker mislim, da so korak naprej, in se ne morem strinjati s tem, da poslabšuje igralniško dejavnost in pa ponudbe iger na srečo v naši državi. Nikakor ne. Jo zavaruje, jo nadzoruje in urejuje nekatere zadeve, ki so bile vprašljive, pa ne samo v velikih igralniških centrih, ampak tudi v salonih. S čim se ne strinjam? Kot nekdanji pedagoški delavec si mislim, da je 18. leto starosti, ko lahko tak mladenič stopi v spletno igro na srečo, prerano obdobje. Takrat še ni zrela osebnost in izkušnje, ki jih imamo, ki so vezane na zasvojenost z igro na srečo, v našem okolju, so res, kot je že bilo rečeno, zelo hude, tragične v mnogih primerih. Nešteto hudih zadev se je dogajalo na oni strani meje, ampak enako moramo poskrbeti za to, da je to igranje na srečo varno in ta predlog zakona tukaj pripravlja nekatere in uvaja nekatere dodatne varovalke. Mogoče bi bilo treba to starostno dobo povečati na 22 let ali kakšno drugo leto, 18 se mi zdi prenizko. Rešuje se tudi problem napitnine. Jaz moram povedati, da je napitnine bilo v preteklih obdobjih ogromno, res ogromno, 12 milijonov in še več samo v družbi HIT. To sedaj zelo, zelo upada in kot sem že na odboru slišal, nekateri napitnino izenačujejo s podkupnino, prav zaradi urejenih odnosov ne gre za nikakršno podkupnino. Igralec, ki dobi, potem vloži neko nagrado celotni mizi in osebju v režo, tisti, ki tega ne veste, to se potem zbira in se deli. In se strinjam tudi s tem, da je ta del plače obdavčen, kot je vsak naš prihodek obdavčen oziroma plačujemo prispevke za to, kar je potrebno. Jaz upam, da bo nov zakon prinesel veliko novosti, najprej na obremenitvi igralništva, davčni obremenitvi, kajti v nasprotnem primeru nam bo ta zlata kokoš počasi odmrla, kar ne bi bilo prav. Da bo igralništvo le dodatek turizmu, za kar si zelo prizadevamo. V Novi Gorici doslej tega pravzaprav ni bilo. Ljudje so prihajali v Park ali v Perlo, odigrali in šli domov, nobene druge turistične ponudbe ni bilo, ni bilo interesa, da bi ti gostje ostajali v Novi Gorici ali na Goriškem ali v Sloveniji več časa, da bi čez dan doživljali neke dogodke in mogoče zvečer šli moški v igralnico. To je bilo doslej zanemarjeno. Povezovanje igralništva s turizmom, ne nazadnje odlična povezava z bovškim turizmom, kolega Krivic že ve, smučišče in tako dalje, in vse druge ponudbe, ki jih imamo na tem teritoriju, je treba potem nadgraditi samo še z igralništvom. Igre na srečo naj ne bo neka rešitev iz krize tistega, ki se trenutno počuti v slabem položaju, živi v prepričanju, da bo vložil, ne vem, 500 evrov in postal milijonar. Taka razmišljanja vodijo izključno v nesrečo, in to ne samo tisto dotično osebo, ampak celotne družine. In tukaj je varovalka, ki je jasno zapisana v tem predlogu spremembe zakona, da se bo lahko vstop samoprepovedal vstop, lahko bo družina to storila, da bodo za ta vstop v igralnico obvezne tudi ostale igralnice, ne samo ta matična, kjer se ti prijaviš, da čutiš to potrebo, da bi ti preprečili vstop v igralništvo, ker se ne moreš obvladati. Prepričan sem, da bo nova zakonodaja tudi prispevala k temu, da se ne bo več delilo koncesij tako, kot se je v Bajukovem ministrstvu, kajti verjemite, nikar si ne želite igralnice ali igralnega salona nekje v eni majhni občini, prepričani, da bo to rešilo občinski proračun. Nasprotno, to prinaša težave. Igralništvo spada v velike turistične destinacije, na mejo. Tudi ta družba HIT ima v svojem programu razvoja pridobivanje bogatih gostov iz tujine. To je tisto. Ne pa, ko gre gospodinja v igralnico z 200 evri, v prepričanju, da bo rešila družinski proračun. Jaz bom ta predlog zakona o spremembah podprl, ker mislim, da je pravi. Seveda sem v štartu pričakoval več, da bo možno še kaj dodatno, ampak z obljubo ministrstva, da se intenzivno pripravlja nova zakonodaja na tem področju, me to potolaži. Upam, da bomo spomladi imeli resne razprave o drugih vsebinah igralniške zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Anton Urh ne bo razpravljal, Zmago Jelinčič Plemeniti. [[Ne.]] Gospod Franc Jurša ne bo razpravljal. Gospod minister, želite besedo? [[Ne.]] hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Ugotavljam, da k predlogu zakona v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev, zato bo zbor o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Vprašam, koliko časa bodo predstavniki vlade potrebovali. Če kratek čas, potem jih počakamo, drugače bomo pa nadaljevali. Gospod Sajovic, izvolite.
Če lahko predsednik, imamo proceduralen predlog, da sejo prekinemo za 15 minut.
Oprostite, nisem vas slišal.
Jaz imam proceduralni predlog, če sejo prekinemo za 15 minut, da se nam pridružijo predstavniki Vlade in začnemo točko tako, kot se spodobi.
Sejo prekinjam do 13.05.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Nadaljujemo prekinjeno 20. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Milan Pogačnik, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Javni zavod Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije danes gospodari z 91.000 hektarji kmetijskih zemljišč. Od tega je 56.000 hektarjev v zemljiški uporabi in gospodari tudi z 224.000 hektarji gozdov. Obseg kmetijskih zemljišč in gozdnih zemljišč se je zaradi denacionalizacije, prenosa na infrastrukturne objekte in prenosa oziroma prodajo stavbnih zemljišč zmanjševal, tako, na primer, od leta 2003 za 32.000 hektarjev kmetijskih zemljišč in 39.000 hektarjev gozdnih zemljišč. Še vedno pa je veliko nedokončanih prenosov kmetijskih zemljišč na sklad s strani bivših upravljavcev družbenega premoženja, približno 15.000 hektarjev. Kateri so glavni razlogi za spremembo zakona? Glavna naloga sklada leta 1993 ob njegovi ustanovitvi je bila izvedba postopkov denacionalizacije. Danes mora biti v ospredje postavljena vloga sklada kot javnega zavoda pri izvajanju ukrepov zaradi aktivne zemljiške politike in politike upravljanja z gozdovi, saj v preteklem obdobju ni bilo dovolj pozornosti usmerjene v to vprašanje. Menimo, da je zaradi izkušenj in evidenc primerna oblika organiziranja za izvajanje teh nalog. Pomembna vsebina je še določilo, ki omogoča, da sklad gospodari tudi s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, za katere bi se lastniki odločili, da jih prenesejo v upravljanje sklada. To določilo je še posebej pomembno v zvezi z rešitvijo, ki jo predvidevamo v spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki bo kot enega od pomembnih ciljev postavil aktivno in odgovorno lastništvo kmetijskih zemljišč. Namen sprememb je tudi uskladitev zakona z odločbo Ustavnega sodišča, ki je razveljavilo avtentično razlago petega odstavka 10. člena Zakona o skladu, s katero je bila Vladi Republike Slovenije dana možnost, da sama odloča o namenu razporejanja ustvarjenih presežkov prihodkov nad odhodki. Če sklad v bodoče ne bi mogel več uporabljati ustvarjenih presežkov za svoje poslovanje je v veliki meri ogrožena njegovo izvajanje njegovih zakonskih nalog. Zato je to tudi eden od pomembnejših razlogov za spremembo. Dokončno želimo urediti tudi evidenco nepremičnin, ki so v lasti države, v zemljiško knjigo, za kar je nujno učinkovitejše gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi. Cilj je nameniti občinam, v katerih ležijo gozdovi, ki so v lasti Republike Slovenije, del sredstev, pridobljenih iz donosa koncesijske dejavnosti s področja gozdarstva na podlagi določil 164. člena Zakona o varstvu okolja, izhaja pa to tudi iz koalicijske pogodbe in je usklajeno z ureditvijo na drugih področjih, povezanih s koriščenjem javnih dobrin. Sledimo sklepu tega zbora iz januarja 2009, da Vlada takoj pristopi k spremembi zakonodaje za dokončanje prenosov nezazidanih stavbnih zemljišč na občine in da se ponovno vzpostavi prvotni kriterij prenosa, kot je bilo določeno z zakonom o javnih skladih iz leta 2000. Omogočiti želimo neodplačne prenose dodatnih nezazidanih stavbnih zemljišč na občine v primerih, ko se zasleduje javni interes oziroma v teh primerih omogočiti tudi sklepanje neodplačnih pogodb o stavbni pravici, stvarni služnosti in soglasij, saj se Vlada zaveda, da so občine pomemben nosilec razvoja in da je treba ustrezno urediti tudi prenose nezazidanih stavbnih zemljišč na občine tudi po letu 2004. Iz sklepa Državnega zbora in tudi iz koalicijske pogodbe izhaja tudi zaveza, s katero bo zagotovljen boljši nadzor nad delovanjem sklada in večja transparentnost postopkov. Zato se spreminja sestava in način imenovanja sveta sklada, ki bo potekala preko Kadrovsko-akreditacijskega sveta z javnim pozivom kandidatu in imenovanja direktorja, kar pa prehaja v pristojnost Vlade. Gre za vprašanje izvršilnih nalog, ki so v pristojnosti Vlade in ki lahko z operativnimi ukrepi v največji meri pripomore k izvajanju omenjenih zavez. Vloga Državnega zbora pri nadzoru nad delovanjem sklada z novelo zakona ostaja, saj je Vlada dolžna letno poročati Državnemu zboru o aktivnostih in ukrepih glede sklada. Ukrepe nadzora pa v celoti izvajajo profesionalne institucije na področju nadzora nad delovanjem in poslovanjem. S spremembo zakona bo sklad sam upravljal določene naloge na področju gozdarstva, ki niso predmet javne službe in za katere je sedaj plačeval storitve zavod za gozdove. Spremembe zakona prinašajo tudi nekatere spremembe na področju poslovanja. V delu, ki govori o načinu delitve presežka, se s spremembo ohranja finančna avtonomija sklada. V delu, ki se nanaša na prenos nezazidljivih stavnih zemljišč na občine, sklad ne bo predstavljal bistvenih sprememb. V delu, ki se nanaša na prenos koncesnin na občine, to sicer pomeni povečanje stroškov, kar pa po opravljenih izračunih ne bo vplivalo na tekoče poslovanje. Spoštovani zbor. Menim, da s spremembami obravnavanega zakona pristopamo k prvim nujnim ukrepov izvajanja aktivne zemljiške politike. Po sprejetju še druge zakonodaje, mislim, da se bo zaustavil trend nadaljnjega zmanjševanja obsega kmetijskih zemljišč, zato predlagam, da predlog sprememb zakona sprejmete.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku Alanu Bukovniku za predstavitev poročila odbora.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na 11. seji 4. decembra 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 43. seji 9. novembra 2009 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odločitev o skrajšanem postopku pa je potrdil tudi Državni zbor na 11. seji 17. novembra 2009. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Državnega sveta, Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Zakonodajno-pravne službe, Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, Kmetijske-gozdarske zbornice Slovenije in Zavoda za gozdove Slovenije. Do sedaj veljavni zakon o skladu je bil sprejet leta 1993 z namenom upravljanja in razpolaganja s kmetijskimi zemljišči, kmetijami in gozdovi v lasti Republike Slovenije. Po tem zakonu so naloge sklada, da izvaja aktivno kmetijsko zemljiško politiko in da kot dober gospodar zemljišč v lasti države vodi promet s temi zemljišči, ki jih daje v zakup v skladu z zakonom o kmetijskih zemljiščih oziroma za gozdove in podeljuje koncesije. S tem naj bi sklad skrbel za racionalno rabo obdelanosti in ohranjanje zemljišč, ki služijo tako za proizvodnjo kot za raziskovalno, učno, vzgojno dejavnost pa tudi za ohranjanje naravnega okolja in ohranitev ter trajnostni razvoj gozdov. Ena izmed glavnih nalog sklada je bila povezana tudi z denacionalizacijo. Sklad je namreč zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč, kmetij in gozdov prejšnjim lastnikom, v skladu s predpisi o denacionalizaciji in zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč, gozdov in kmetijskih gospodarstev na podlagi določil zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano se je opredelil do vloženih amandmajev in ni sprejel amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 8. členu in amandmajev Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 3., 4., 5., 6., 7. in 12. členu. Amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke za spremembo drugega odstavka 7. člena, je postal brezpredmeten, ker amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k temu členu zaradi nesprejetja vsebinsko povezanega amandmaja za spremembo prvega odstavka tega člena, napovedan je bil tudi umik amandmaja, ni bil sprejet. Brezpredmetni pa so postali tudi trije amandmaji Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 8. členu zaradi sprejetja amandmajev odbora k temu členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje, je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil Franc Jurša. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav minister s sodelavcem! Pred nami je predlog novele zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, ki je spodbudil precej pozornosti in debat ter nekaterim povzročil precej slabe volje. Tukaj mislim predvsem na Kmetijsko-gozdarsko zbornico Slovenije in Državni svet, ki sta predlog novele ocenila kot popolnoma nesprejemljiv. Nasprotno pa v poslanski skupini DeSUS menimo, da gre za predlog, ki prinaša dobre rešitve in večjo transparentnost delovanja sklada, kar pa verjetno moti tiste, ki so se lahko okoriščali prav zaradi te netransparentnosti in slabega pregleda. Ker gre za predlog, ki bo omogočil učinkovitejše delovanje sklada, bolje uredil evidenco nepremičnin in občinam vrnil nezazidana stavbna zemljišča, ga bomo v naši poslanski skupini tudi podprli. Zakonska novela bo skladu omogočila upravljanje zemljišč, ki niso v lasti Republike Slovenije, če se za tak način odloči lastnik, ter določila izredno prepoved prodaje tistih zemljišč in gozdov, za katere občine izdajo pisno informacijo, da je za njih predvidena namenska raba v stavbno zemljišče oziroma v primeru, ko se zemljišče nahaja v območju sprejetega prostorskega načrta oziroma znotraj območja državnega prostorskega načrta v pripravi. V upravljanje sklada lahko preide tudi drugo kmetijsko zemljišče, gozd ali kmetija, v lasti Republike Slovenije, ki ob uveljavitvi zakona o Skladu kmetijskih zemljišč leta 1993 niso bila družbena lastnina in so jih v državno last pridobili drugi upravljavci po letu 1993. V noveli se določa način uporabe presežkov prihodkov nad odhodki sklada. Ureditev tega vprašanje na navedeni način rešuje tudi problematiko virov financiranja, saj s tem sklad razpolaga z razpoložljivimi viri za tekoče leto že v začetku leta; opredeljuje sredstva in način uveljavitve višine sredstev, ki jih sklad nameni za izvajanje načrtovanih ukrepov za ohranjanje biotske raznovrstnosti kmetijskih zemljišč in gozdov v lasti Republike Slovenije na zavarovanih območjih, ki jih je ustanovila država. Predlog novele namenja občinam, v katerih ležijo gozdovi v lasti Republike Slovenije, del sredstev, pridobljenih iz donosa koncesijske dejavnosti s področja gozdarstva. V noveli se razširja nabor podatkov, do katerih bi bil sklad upravičen, ki jih potrebuje za bolj učinkovito in nemoteno delo. Na pomanjkljivost evidenc sklada je že večkrat opozorilo tudi Računsko sodišče. Prav tako se upošteva sprejeti sklep Državnega zbora, ki določa naj se pri prenosih nezazidanih stavbnih zemljišč na občine ponovno vzpostaviti kriterij 57. člena prvotnega zakona. Predlog predvideva, da sklad s stavbnimi zemljišči sodeluje na internem trgu države in jih po potrebi prenaša tudi na druge upravljavce, če le-ti ta zemljišča potrebujejo za opravljanje svojih nalog. Prav tako se predvideva možnost neodplačnih prenosov in brezplačnega obremenjevanja nepremičnin v lasti države v korist občin. Novela zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov spreminja tudi sestavo in način imenovanja sveta sklada in imenovanja direktorja, ki prehaja v pristojnost Vlade, ukinja nadzor in opredeljuje najmanj enkrat letno poročanje Vlade Državnemu zboru o delovanju sklada ter določa način uporabe presežkov prihodkov nad odhodki sklada. Zakonska novela opredeljuje tudi sredstva in način opredelitve višine sredstev, ki jih sklad nameni za izvajanje načrtovanja ukrepov za ohranjanje biotske raznovrstnosti, ter občinam, v katerih so gozdovi v lasti države, namenja del sredstev, pridobljenih iz donosa koncesijskih dajatev s področja gozdarstva. Zakon določa tudi prenos ustreznega števila zaposlenih iz Zavoda za gozdove Slovenije na sklad, z namenom učinkovitejšega gospodarjenja v državnih gozdovih. Ker gre po naši oceni za dober predlog, ga bomo, kot že rečeno, tudi v naši poslanski skupini podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, minister, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je kar precej razburil slovensko kmetijsko in tudi politično javnost. V potrditev te trditve naj omenim samo različnost pogledov in stališč različnih slovenskih občin, županov, ki opozarjajo na številna odprta vprašanja in dileme, ki jih je treba ustrezno rešiti oziroma odpraviti, sicer bo prišlo do težav pri izvajanju predmetnega zakona. Sam namen sprememb in dopolnitev zakona je sicer razumen in smiseln, saj ga je treba na eni strani uskladiti z odločbo Ustavnega sodišča, na drugi strani pa zagotoviti učinkovitejše delovanje ter upravljanje sklada kot zelo pomembnega dejavnika pri izvajanju zemljiške politike. S spremembami se pričakuje dokončna rešitev in ureditev evidence nepremičnin v lasti države ter dokončanje prenosov nezazidanih stavbnih zemljišč na občine. S predlaganimi spremembami pa se, žal, odpirajo tudi določene dileme in nasprotujoča si stališča v zvezi z delom, funkcijo in vlogo Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov ter s tem povezano prihodnostjo zemljišč in gozdov v lasti Republike Slovenije. Na osnovi tega zakona naj bi sklad izvajal učinkovitejšo zemljiško politiko in promet z zemljišči in gozdovi kot dober gospodar. Preko podeljevanja koncesij naj bi zagotavljal racionalno rabo, obdelanost in ohranjanje kmetijskih zemljišč kot tudi ohranjanje naravnega okolja. Prav tako je pomembna njegova vloga v povezavi z denacionalizacijo, kajti kot zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč, kmetij in gozdov prejšnjim lastnikom, v skladu z Zakonom o denacionalizaciji, igra pomembno vlogo pri vračanju podržavljenega premoženja. In da ne pozabimo na njegovo odgovornost kot zavezanca za plačilo odškodnine v določenih primerih na podlagi stališč Ustavnega sodišča. Odpirajo se pa tudi vprašanja v zvezi z nezazidanimi stavbnimi zemljišči, ki se prenašajo na občine, in s tem povezana vprašanja odplačnosti ali neodplačnosti prenosa. Pomembno je tudi vprašanje nadzora države nad gospodarjenjem s kmetijskimi zemljišči in gozdovi. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da je določena odprava možnosti nadzora Državnega zbora nad delom sklada, kajti spremembe to povzročajo, nesprejemljiva rešitev. Če je gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi v širšem javnem interesu slovenske države, je vsekakor nadzor nujnost, ki ga je treba zagotoviti učinkovit nadzor. Da ne omenjamo odprtih vprašanj problematike varovanja kmetijskih zemljišč ob državni meji, ki jih kupujejo tujci na subtilno preračunljive načine, in to za smešno majhen denar. In prav tukaj imamo v Slovenski nacionalni stranki kritično stališče do predlaganega zakona kot celote. In če smo že pri denarju, da se bo z načrtovanim zmanjšanjem prihodkov sklada zmanjšala tudi vloga samega sklada in ogroženo bo tudi nadaljnje delovanje in trajnostno učinkovito gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, kar naj bi vsekakor predstavljalo nacionalni interes in uresničitev strategije razvoja kmetijstva. Res je, da smo pričakovali in zahtevali redefiniranje statusa in vloge sklada, in to kar nekajkrat že na hearingu ministra in potem večkrat na obravnavah različne, s skladom povezane, problematike na sejah matičnega delovnega telesa. Smo si pa žal redifinicijo predstavljali malce drugače, zato v Slovenski nacionalni stranki predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, spoštovani predsednik za besedo. Kolegice in kolegi, prijazen pozdrav tudi ministru in sodelavki in sodelavcu! O tem zakonu se je v Sloveniji v zadnjem mesecu veliko pisalo, veliko govorilo, kot pritiče tudi zgodbam, ker je zadaj kar nekaj denarja in pa močen lobistične in kapitalski interes. Kljub provokacijam, ki se pojavljajo v medijih bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zakon podprli. Zakon ni idealen, je pa zagotovo velik korak naprej in v pravo smer. Ker smo demokratična stranka pa dopuščamo, da kakšni ekološki forumi znotraj naše stranke imajo tudi svoje mnenje, svoje pomisleke in se z njimi strinjamo. Kje smo v praksi? Ta trenutek smo se znašli simbolno pred veliko mogočno smreko v slovenskem gozdu, ki so jo napadli rdeči in črni lubadarji, zraven pa še kakšni zeleni baroni in podobno. Ravno naša poslanska skupina na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je bila pobudnik in prvi smo skupaj z gospodom Bukovnikom opozorili, da je status državnih gozdov, predvsem pa njihovo izkoriščanje, za te sodobne razmere neustrezen. Da bi Slovenke in Slovenci iz teh gozdov lahko dobili in iztržili več. In potem se je začelo: pritiski z ene, druge in pa tretje strani. Kaj je ključna zgodba in pa izvirni greh? Da takrat, ko smo začeli s slovensko tranzicijo, nismo mogli predvideti 20 let naprej, kot je obdobje, ki so ga zavzele koncesije. V 20 letih se je marsikaj zgodilo tudi na področju gozdov. Danes lahko s tega mesta z gotovostjo trdim, da bi od te koncesijske pogodbe država Slovenija lahko in morala imeti več. Da je bila takrat koncesijska pogodba podeljena brez javnega razpisa, cena lesa določena administrativno, da upošteva, kar se tiče del, famozni faktor 3,4, ki negira temeljna pravila tržnega gospodarstva in da so koncesijsko pogodbo pripravljali med ostalimi tudi delničarji takratnih GG-jev, današnjih koncesionarjev. In še kaj bi se dalo reči, vendar o tem kasneje. Da je bila pobudnik teh akcij, ki je prva pokazala s prstom na politiko z raznimi pisanji, prav stroka: Zavod za gozdove Slovenije. Slovenska stroka je odlična, državni gozdovi so zagotovo najboljši slovenski gozdovi. Zanje so vzorno skrbeli in skrbijo tudi danes. Da nam pa stroka, ki vključuje preko 730 ljudi, pravi, da če se bo tam odvzelo 15, 16 ali 20 ljudi, to je slabe 3% kadra, še manj, da se bo pa sistem razsul in da ministrstvo in Vlada načrtno napada ta idealen sistem, to je pa preveč. Oprostite, gospe in gospodje, v številnih podjetjih isti obseg dela opravijo z 20, 30, 40% zaposlenih. Vsi ti, ki vemo, kakšno je delo gozdarja na terenu, vemo, da so tudi znotraj njihovega dela brez dodatnega plačila še rezerve. Zgrožen sem bil, ko služba preneha opravljati nadzor nad škodami, ki jih povzročajo plenilske vrste divjadi, ker ni denarja, ker ni plačila. Njihova naloga je, da načrtujejo in da tudi v delu zgodbe kontrolirajo izvajalce. To, da je nekdo v eni in isti osebi načrtovalec, izvajalec in še trgovec, ni dobro, prikazuje problem slovenskih lovišč s posebnim pomenov. To bo ena od mojih tem, ki se jo bom lotil počasi, sistematično zdaj čez zimo, kajti ravno tam se pokaže, da tisti, ki planira, načrtuje, izvaja in prodaja, ni dober gospodar. Boljši gospodar, kot Zavod za gozdove na področju lovstva je zagotovo 440 lovskih družin v Sloveniji, katerih večina posluje pozitivno. Zavod za gozdove na tem področju posluje s pozitivno ničlo. Jaz sem vesel, da je časa za razpravo še veliko in da bom v imenu Poslanskega kluba LDS v razpravi na to temo lahko še marsikaj dodal. Zakon bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je izjemno pomemben, ker usklajujemo delovanje Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije tako z ustavo Republike Slovenije kot tudi z veljavno zakonodajo, hkrati pa ima ta zakon izjemen pomen zaradi učinkovitejšega nadzora in delovanja sklada ter omogoča velik razvojni potencial slovenskim občinam. Če pogledamo te poglavitne rešitve, se nanašajo predvsem na uskladitev zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije z odločbo Ustavnega sodišča, s katero se je razveljavila avtentična razlaga, ki je dovoljevala, da se presežek prihodkov nad odhodki ne nakazuje v državni proračun, kar pa je bilo preseženo glede na pomen in vsebino avtentične razlage, zato je treba sprejeti ustrezen zakon in ta sprememba uzakonja, da se presežek prihodkov nad odhodki ne nakazuje v državni proračun, ampak se ohranja za delovanje sklada in predvsem tudi za izvrševanje denacionalizacije, predvsem v odnosu, ko je treba izplačati zneske zaradi neuporabe kmetijskih zemljišč, ki so bila vrnjena v postopku denacionalizacije. Zakon daje tudi skladu 6 milijonov evrov, ki bi jih sicer sklad že moral nakazati v državni proračun. S tem zakonom ohranjamo teh 6 milijonov za potrebe delovanja sklada in tudi za izvrševanje nalog v postopku denacionalizacije. Z zakonom se uveljavlja tudi obveznost, ki izhaja iz zakona o varstvu okolja, da se del koncesnine iz gozdov deli tako na lokalno skupnost, kjer se ta koncesnina ustvarja, del pa na državo oziroma na sklad. Z zakonom, ki ga obravnavamo, se popravlja tudi krivična in neustavna rešitev, ki je bila povzročena s sprejemom Zakona o javnih skladih v letu 2008, s katerim so se občinam v veliki meri podržavila že njihova nezazidana stavbna zemljišča. Omogoča pa se s tem zakonom tudi prenos zemljišč za potrebe gradnje infrastrukture, šol, vrtcev, kulturnih in športnih objektov. In to je tisto, kar je tudi izjemno pomembno za uspešen razvoj lokalnih skupnosti. Pomembno v tem zakonu je, da se spreminja nadzor nad delovanjem sklada. Sklad je bil do sedaj navidezno odgovoren Državnemu zboru. Vendar Državni zbor je to odgovornost nadzora uveljavljal zgolj z imenovanjem direktorja in z imenovanjem organov sklada, tako sveta kot nadzornega odbora in z enkrat letnim poročanjem nadzornega odbora Državnemu zboru. Dejstvo pa je, da je to poročilo običajno bilo zaključeno na sami seji Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, zelo redko pa na seji Državnega zbora. Zato je zelo pomembno, da se ta status sklada, ki danes deluje kot država v državi, spremeni in postane sklad odgovoren Vladi in Ministrstvu za kmetijstvo, hkrati pa seveda tudi enkrat letno Vlada poroča Državnemu zboru o poslovanju sklada. Glede ostalih določb, ki se nanašajo na delovanje sklada, je izjemno pomembno, da se resnično zagotovi transparentno poslovanje in predvsem tudi, da se zagotovi razvojni potencial lokalne skupnosti, kar je zelo pomembno tudi v tej gospodarski in finančni krizi. Izpostaviti je treba tudi sodelovanje Zavoda za gozdove s Skladom kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, kjer ugotavljamo, da se je to sodelovanje v veliki meri zaključilo s pogajanji o tem, koliko sredstev bo moral sklad plačati Zavodu za gozdove, da opravi nekatere tako imenovane nadstandardne storitve, čeprav bi jih zavod že po veljavnem zakonu o gozdovih moral uveljavljati že iz svojih osnovnih nalog. Tako se te zadeve tudi v tem zakonu urejajo na način, da bo vsak upravljal svoje naloge in s tem se bodo predvsem pogovarjali o tem, kaj mora narediti gozdarska stroka v gozdovih. Podprli bomo zakon, ne podpiramo pa amandmajev Slovenske ljudske stranke, kajti ohranja nepreglednost in delovanje sklada, če bi bili ti amandmaji sprejeti.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil Robert Hrovat. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je bil ustanovljen z zakonom prav v tej stavbi v Državnem zboru že davnega leta 1993. Namen ustanovitve tega javnega zavoda je vsem znan. To je izvedba denacionalizacije. Sklad je namreč po zakonu o denacionalizaciji iz leta 1991 zavezanec za vračilo podržavljenih kmetijskih zemljišč, kmetij in gozdov. Z leti njegovega delovanja in z zorenjem naše države pa se je pokazalo, da Republika Slovenija oziroma njeni državljani na ravni države potrebujemo ustanovo, ki bo tudi po končani denacionalizaciji uspešno gospodarila s kmetijskimi zemljišči, s kmetijami in predvsem gozdovi, ki so v lasti države. Sklad je ves čas svojega obstoja izpolnjeval z zakonom določene obveznosti in tudi tiste, ki so mu bile naložene dodatno, tako delovne kot finančne obveznosti. Vendar je vse skozi deloval po načelu samofinanciranja, kljub temu, da mu sicer že obstoječi, veljavni zakon daje možnost, da lahko sredstva za svoje delovanje pridobiva tudi iz proračuna Republike Slovenije. Sklad je s svojimi sredstvi kupoval kmetijska zemljišča in gozdove. Izvajal je investicijska vzdrževanja zemljišč, s katerimi gospodari in je vlaga v gozdove. Skrbi pa nas, da bo predlagani zakon predvsem s spremembo dodatnega 10a. člena, ki občinam namenja 7% od letne realizacije za posekan in prodan les po tržni vrednosti na kamionski cesti iz koncesijskih gozdov, ki mu mi nasprotujemo in zaradi katerega je naša poslanska skupina v prvi obravnavi na Odboru za kmetijstvo tudi vložila amandma, obstoječi način financiranja sklada se bo torej porušil. Sklad bo namreč za izvajanje aktivne zemljiške politike najverjetneje potreboval dodatna sredstva iz proračuna. Amandma, ki smo ga vložili na odboru, je vsebinske narave, ker v celoti črta določbo 10a. člena, ki je nepotrebna in tudi ni materija, ki bi jo bilo treba urejati z zakonom. Sklicujemo se na sklep Državnega zbora, ki smo ga sprejeli v letošnjem letu, in sicer se glasi takole: Državni zbor predlaga Vladi, da nemudoma uskladi koncesijski akt o podelitvi koncesije v državnih gozdovih s 164. členom Zakona o varstvu okolja, ki določa, da če koncesijo na ravni dobrin podeli država, pripada del plačila za koncesijo tudi občini." S tem je potrdil zgornjo obrazložitev, da je potrebno to vsebino - delitev koncesnine med državo in občino - urejati v koncesijskem aktu in ne v zakonu. Ob dejstvih, ki smo jih navedli, pa podpiramo predlog ministra, ki je na seji Odbora za kmetijstvo, ki smo jo imeli 4. 12. 2009, predlagal, da bi se ustrezno spremenile tiste zakonske podlage in predpisi, ki skladu dodatno odžirajo finančna sredstva, ki bi jih sicer lahko namenil za učinkovito gospodarjenje z zemljišči, recimo1 za nakupe zemljišč. Tukaj gre na primer za Zakon o Sodu, ki mu sklad namenja 10% svojih prihodkov. Seveda pa moramo pozdraviti tudi določene pozitivne segmente predlaganega zakona, kot je uskladitev Zakona o skladu z odločbo Ustavnega sodišča, ureditev vprašanja prenosov nezazidanih stavbnih zemljišč na občine in sodelovanje na državnem, internem trgu s stavbnimi zemljišči, možnost neodplačanih prenosov nezazidanih stavbnih zemljišč na občine v tistih primerih, ko gre za javni interes oziroma da je v takih primerih možno tudi sklepanje neodplačnih pogodb o stavbni pravici, stvarni služnosti in soglasij. Za konec. Kadrovska okrepitev sektorja za gozdarstvo, ki bo skladu omogočila, da bo lahko optimalno gospodaril z gozdovi v državni lasti. Z namenom učinkovitejšega gospodarjenje z gozdovi v lasti države bo namreč sklad opravljal naloge, opredeljene v 57. členu Zakona o gozdovih, ki jih je do sedaj na podlagi sklenjene pogodbe med Zavodom za gozdove in skladom proti plačilu za sklad opravljal Zavod za gozdove. Kot že povedano, je v zakonu nekaj dobrih rešitev, z nekaterimi točkami se pa v Slovenski demokratski stranki ne strinjamo, zato bo naša podpora zakonu odvisna od vaše podpore predlaganim amandmajem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Predlagane spremembe, ki so pred nami, bolje in natančneje določajo poslovanje sklada, ki je bilo v zadnjem času deležno precejšnje pozornosti in kritike javnosti. Državni zbor je na svoji seji 29. januarja predlagal Vladi, da v najhitrejšem času pripravi predlog novele zakona o javnih skladih, in sicer tako, da se spremeni 55. člen omenjenega zakona v delu, kjer že posega v pridobljeno lastnino občin na nezazidanih stavbnih zemljiščih. Državni zbor je Vladi med drugim še predlagal, da nemudoma uskladi koncesijski akt o podelitvi koncesije v državnih gozdovih v skladu s 164. členom Zakona o varstvu okolja. Prva pomembna sprememba je rešitev vprašanja dokončanja prenosov nezazidanih stavbnih zemljišč na občine. Junija 2008 sprejeti zakon o javnih skladih je namreč skrčil obseg stavbnih zemljišč, ki jih država oziroma sklad mora prenesti na občine, upoštevajoč prvotni zakon o javnih skladih iz leta 2000. Vendar pa prenosi nezazidanih stavbnih zemljišč na občine do sprejetja zakona o javnih skladih niso bili v celoti opravljeni. Cilj dopolnitev zakona je predvsem omogočiti neodplačne prenose dodatnih nezazidanih stavbnih zemljišč na občine v primerih, ko se zasledi javni interes. Pomembno je tudi vprašanje dokončne ureditve evidence nepremičnin, še posebej v dogovoru, da se poveča učinkovitost in transparentnost delovanja sklada. Na to pomanjkljivo evidenco je opozorilo tudi Računsko sodišče. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je ureditev teh vprašanj nujna za učinkovitejše gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi. Cilj predloga zakona je med drugim tudi uskladitev Zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ustavno sodišče je namreč razveljavilo avtentično razlago petega odstavka 10. člena Zakona o skladu, s katero je bila Vladi dana možnost, da sama odloča o namenu razporejanja stvarnih presežkov prihodkov nad odhodki. V Poslanski skupini Zares bomo omenjene spremembe podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Bogovič. Prosim.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Kot smo že slišali danes, je bil Sklad kmetijskih zemljišč ustanovljen v zgodnjih 90. letih z osnovnim namenom, da se opravi denacionalizacija v slovenskem prostoru, hkrati pa, da se tudi gospodari z zemljišči in gozdovi, ki so v lasti države Republike Slovenije. V Slovenski ljudski stranki smo bili vse od prvega stika z ministrom veseli njegove usmeritve, da je treba na področju zemljiške politike marsikaj postoriti, denacionalizacije so v večji meri zaključene in da bomo te rešitve videli v zakonu o Skladu kmetijskih zemljišč ter v zakonu o kmetijskih zemljiščih. Poleti je potekala ta javna razprava, kjer so bili ti zakoni predstavljeni na spletu, avgust je bil tisti mesec, ki je bil temu namenjen, in v jesenskem času smo takoj želeli tudi opraviti predstavitev mnenj na to temo, čemur so nekateri v začetku nasprotovali. In zanimivo je, da je bilo tudi veliko tistih, ki so nasprotovali temu zakonu in takšnim tezam. Naj samo omenim, da so bili to Kmetijsko-gozdarska zbornica, Sindikat kmetov, Državni svet, Ministrstvo za finance, Zakonodajno-pravna služba je imela celo vrsto pripomb, po meni znanih podatkih je bil tudi del koalicije precej nenaklonjen nekaterim rešitvam. Ampak zakon je danes tu. Celo več, tako obsežen zakon, ki je pred nami, naj bi obravnavali po skrajšanem postopku. Nekatere stvari so v tem zakonu, ki jih tudi v Slovenski ljudski stranki podpiramo in mislimo, da bi bile primerna materija za zakon po skrajšanem postopku. Celovit pristop k zemljiški politiki pa terja malce več časa, predvsem pa dogovora v strokovni in širši javnosti, kako delovati na tem področju. V Slovenski ljudski stranki podpiramo rešitve, ki govorijo in usklajujejo določila, ki jih je zapisalo tudi Ustavno sodišče, se pravi, da višek prihodkov ostaja na Skladu, podpiramo tudi to, da se ta del stavbnih zemljišč prenese na občino, da se tudi v bodoče za tista zemljišča, ki bodo za javni interes, prenašajo na občino, prav tako podpiramo interni trg s kmetijskimi zemljišči, ki naj jih v imenu države opravlja Sklad. Predvsem pa v tem zakonu pogrešamo ogromno stvari in pogrešamo kvalitetne nastavke zemljiške politike, ki jih v tem zakonu, milo rečeno, ne vidimo oziroma mislimo, da v nekaterih stvareh celo poslabšujejo situacijo. Mislimo, da so tudi v bodoče onemogočeni nakupi kmetij, zaokroževanje kmetij, eventualno tudi zaokrožitev hribovskih kmetij z gozdovi, vključitev in sodelovanje občin in vseh zainteresiranih v to gospodarjenje na ta način, da niso to samo tisti izpostavljeni delavci sklada, ampak da bi tisti, ki na terenu delajo, bili bližje prisotni. Nasprotujemo pa nekaterim rešitvam, za katere mislimo, da počasi ta sklad tudi uničujejo. Prva takšna je ukinitev javnosti dela Sklada in nadzora javnosti. Prepričani smo, da takšen sklad, ki gospodari z 200 tisoč hektarji gozdov, s 60 tisoč hektarji kmetijskih zemljišč, potrebuje nadzor v obliki nadzornega odbora. Zdaj bo ostal samo še svet, ta svet v popolnosti obvlada ministrstvo, kajti imenuje večino članov, predlaga tudi predsednika sveta in tudi ta svet, vključno z direktorjem, se po novem imenuje na Vladi in ne več v Državnem zboru. Mislim, da tu delamo veliko napako, zaradi katere nas bo v prihodnosti bolela glava. Druga zadeva, ki je prav tako ali še bolj problematična, je finančna oslabitev sklada. Kot sem že dejal, po premoženju zelo bogat Sklad, ki bi lahko bil finančno neodvisen, bomo spravili v odvisnika od državnega proračuna. V gradivih je zapisano po letu 2012, bojim pa se, da ne bo še prej, glede na velike grožnje, ki jih predstavlja 23 milijonov zahtevkov s strani denacionalizacijskih upravičencev za nekoriščenje zemljišč, velika obremenitev po novem postaja tudi koncesijska dajatev za občine, poleg 3% za parke od koncesije, 10% za Sod in nekje 45% ali 7% vrednosti lesa je tista dajatev, za katero ocenjujemo, da je prevelika oziroma da bi lahko bila nominalno na enakem znesku, če bi se tudi v teh gozdovih gospodarilo bolje in bi se dobila večja koncesijska dajatev. Mislimo, da je velika napaka, da sedanja vladna ureditev, za katero se vsi strinjamo, da je slab sistem pobiranja te koncesnine iz vladne uredbe spremenila v zakonsko materijo, kar pomeni,da bo Državni zbor odločal o tej spremembi. Ne vem, komu je to v korist. Bojimo se, da je prenos gozdarske stroke v okviru sklada lahko nevarno za razpad gozdarske stroke, na to opozarjajo poznavalci te stroke in v neki meri jim tudi pritrjujemo. V Slovenski ljudski stranki smo vložili amandmaje in te amandmaje bomo poskušali tudi danes predstaviti kot prave. Bojim se, da bomo delili usodo odbora [[...]]
Kolega Bogovič, zaključiti bo treba predstavitev.
Lahko še en stavek, pa zaključim. Bojim se, da ti amandmaji ne bodo sprejeti in bomo del odgovornosti za ta zakon sprejeli vsak na svojem delu. Hvala lepa, predsednik.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. decembra 2009. V razpravo dajem 3. člen ter amandma Poslanske skupine SLS. Želi kdo razpravljati? Bom dal prijavo, da ne bom koga spregledal. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Črtanje člena se nanaša na to, kako in kdo je bil odgovoren za delo sklada. Kar se je doslej zgodilo narobe v tem mandatu, se je prst vedno usmeril na ministrstvo in pa na ministra. Ministrstvo pa ni imelo niti enega učinkovitega orodja, da to odgovornost prevzame. In zato se mi zdi nova ureditev bistveno boljša, poročanje Državnemu zboru ostane še naprej, Vlada pa bo imela konkretne mehanizme, da z državnimi gozdovi gospodari tako, kot je treba. Zakaj je pa tak odpor proti tej zgodbi, pa jasno piše. Če gledamo argumente, tehtajmo jih z obeh strani. Najboljši slovenski agrarni ekonomist gospod Erjavec danes v Dnevniku piše, da je bil sklad doslej samostojna politična izpostava, in to v vsej zgodovini do danes dveh strank. Pri tem pa moram biti pošten, da tisti, ki ga danes obvladujejo, delajo še od vseh najbolje in najbolj pošteno. Dregnili smo v fevd neke politične skupine, neke grupacije, ki je bil pri jaslih dolga dolga leta in sedaj je vse narobe. In zato zagovarjam to rešitev, kot jo je predlagalo ministrstvo v zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič.
Kot sem že v uvodu dejal, menim, da takšen sestav sveta, ki je izključno imenovan iz vrst in na predlog ministrstva, ni dovolj široko sestavljen, da v takšnem svetu manjkajo tudi tisti, ki so na nek način uporabniki teh zemljišč in se lahko krešejo različna mnenja. To je zelo jasno, da člane sveta sklada na predlog ministra, pristojnega za kmetijstvo, imenuje Vlada izmed predstavnikov Vlade, ministrstva, vladnih služb in strokovnjakov s področja dejavnosti, od katerih so štirje člani predstavniki ministrstva, pristojnega za kmetijstvo in gozdarstvo. Predsednika sveta sklada imenuje Vlada izmed svojih članov in so predstavniki ministrstva, pristojnega za kmetijstvo. Pogrešamo tukaj tiste, ki na nek način so tudi bili doslej, so imeli možnost, da sodelujejo. To so bili tako zaposleni na skladu in tisti, ki s temi zemljišči upravljajo in na njih delajo v manjšem obsegu. Mislimo, da je takšna rešitev neprimerna. Je pa res tudi to, da smo tudi v prejšnjem sestavu v svetu predvsem pomagali vodstvu sklada pri svojem delu in to bo ostalo tudi sedaj. V bodočnosti je pa predvsem problem nadzora. Pri samem upravljanju in pa pri delu sveta pa pogrešamo tudi predstavnike tistih, ki bodo ta zemljišča tudi obdelovali.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Da.]] Gospod Srečko Prijatelj, potem Breda Pečan.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kako je odgovornost danes razmejena in kdo je odgovoren za delo sklada, je po tolikih letih, ko smo sklad zgolj ustanovili v Državnem zboru, nismo pa prenesli pristojnosti na ministrstvo, neodgovorno govoriti. Po zakonu je odgovoren za delo sklada direktor, ki mora spremljati zakonitost poslovanja sklada in tudi odgovarja za zakonitost poslovanja. Kako se danes dela v skladu kmetijskih zemljišč, ni treba posebej poudarjati. Včeraj je v Kopru potekala okrogla miza in so bili na tej okrogli mizi tako predstavnica ministrstva za kmetijstvo kakor inšpektorji, kmetijska zbornica je bila tudi prisotna, občine so bile prisotne. Pogovarjali smo se o tem, kako kmetijska zemljišča izginjajo na področju Primorske. Tudi sam sem se udeležil tega zbora. V Primorskih novicah lahko danes obširno poročilo o tem preberete. Poglejte, kako se to približno, bom rekel, gospodari s to površino. Sklad kmetijskih zemljišč je dane zastopnik na pol privatnih, privatnih interesov in ena dobra trgovina, kjer se lahko posluje, če imaš tako imenovano VIP kartico. Mi smo večkrat opozarjali na to. Če poudarim samo to "svinjarijo", ki se je zgodila na območju Primorske, ko smo več stotin hektarjev kmetijske površine spremenili v odlagališče gradbenih odpadkov in s tem trajnostno ogrozili naravo, ogrozili tudi pitne vire in privatnim podjetjem omogočili, da so tam izvajali nanose odpadkov tudi iz drugih sosednjih držav, predvsem iz Italije - govorim za podjetje Emila Grižona - to je podjetje, ki je v bistvu bilo nagrajeno tudi s primorsko gazelo. Pred dvema letoma in pol smo pa tu, v tem Državnem zboru vlagali obtožbo in seveda kazensko ovadbo zoper tega gospoda, ker je ravno pristojna okoljska agencija menila, da tam ni nič narobe. Če ste poslušali moje vprašanje na zadnji seji, ko je okoljski minister odgovarjal na vprašanje, kaj vse je ta gospod postoril napačnega in da nima gradbenih dovoljenj, da opravlja posege v prostor, da odlaga gradbene odpadke, da v bistvu je naredil svinjarije za 10 let sanacij na Primorskem, je potem povsem odveč govoriti, da je tu narejena nepopravljiva škoda. Ampak ta gospod je to izvajal na račun države, ker je prejemal na stotine tisoče evrov nepovratnih sredstev. In še več. Tisti, ki so mu gradbene odpadke dajali v prevzem, so morali to tudi plačati. Danes bo tod potekala cesta in jutri bo država zopet plačala temu gospodu, seveda ne več za kmetijsko zemljišče, ampak malo drugačno tarifo. Kakšne so lahko površine, kako izgledajo te površine iz zraka, lahko vidite, če pogledate samo omenjeno sedmo stran Primorskih novic. Kdo bo popravil to škodo? Jaz sem včeraj gospo Sonjo Bukovec vprašal. Seveda ona je še najmanj odgovorna znotraj resorja kmetijskega ministrstva za to, da se je to zgodilo. Kdo bo to saniral? Kazen je 60 evrov za kršitelja, sam pa prejema na stotine tisoče evrov nepovratnih sredstev in se smeje. Niti ene odločbe še nismo dali temu gospodu pa tudi druga podjetja so kar pridna v tem nečednem poslu, da bi seveda vzpostavili zadevo v prvotno stanje. Niti ene odločbe. Inšpektorji so se širokoustili in ne vem kaj, Tatjana Bernik, ki je pristojna inšpektorica na tem področju, je govorila in govorila. Kaj so vse napisali v odločbah! Ampak odločba še niti ena ni bila izdana, da se nemudoma seveda vzpostavi prvotno stanje. Brez gradbenega dovoljenja se posega v prostor. Izkopi so dovoljeni v bistvu do določene metraže. Trikrat se to prekorači in tam se vozi, kot že rečeno, vso svinjarijo. Kaj to pomeni za to vodozbirno območje, za to lepo dolino Drnice na obali, je samo po sebi umevno, da je to katastrofa, ki je ne bomo mogli popraviti v desetletnem obdobju. In za to ne bo nihče odgovarjal. Sklad kmetijskih zemljišč, spoštovane gospe in gospodje, je pa lastnik teh zemljišč, ker je ta gospod najemnik tega zemljišča. Kako se prodaja zemlja tujcem? Tudi o tem smo govorili. Ustanovili ste še celo v bistvu zdaj novodobno podjetje, Zadruga tujcev se imenuje, zato smo lahko bili priča v preteklosti spremembi zakona. 5 tujcev bo lahko ustanovilo zadrugo, ki bo tudi, če se ne bo nikoli ukvarjala s kmetijstvom, kupovala kmetijskega zemljišča. Kaj to pomeni, ne bom poudarjal posebej. Kaj pri tem dela Sklad kmetijskih zemljišč? Kje so zaščitne regulativne norme? Niti ene nismo vpeljali. Kje so odgovorne osebe? Pred dvema letoma in pol smo opozarjali na milijonsko škodo, ki bo danes izračunana v več milijonih evrov za to početje, ki se izvaja že pet let. Bivši prometni minister, gospod Pavliha, je s tistega območja. Ni upal govoriti o tem. Prišel je k meni in rekel, da o tem ne upa govoriti. Njegova žena je sodnica, pa tudi ni upala tega sprožiti. Meni so bile izrečene grožnje. Jaz o tem pišem in vlagam tožbe. Sam sem dal na svoj račun material, ki smo ga vzeli ne deponiji, na preiskavo, strukturno analizo smo naredili. Zavod za raziskavo materiala nam je to tudi naredil. Katastrofalne ugotovitve. Dali smo predlog za kazenski pregon, policija ni ukrepala. Seveda ni ukrepala! Ta gospod verjetno napolni tudi kakšno kuverto, pa da tu malo posameznikom, ki so preveč glasni. Ker lahko to da, ker ima toliko denarja, da lahko to sofinancira. Minister, gospod Erjavec, mi je odgovarjal tu pol ure, koliko odločb je kršenih, kakšne neskladnosti so ugotovili, pa se ni nič zgodilo. Svetovali smo vam že v prejšnjem mandatu, da se dogovorimo, kako bomo prenos kmetijskih zemljišč vsaj v smislu tistega okolja in tistih meja, ki so v smiselnem zazidalnem območju, prenesli v upravljanje občinam. S tem bi lahko tudi finančno razbremenili občine in pa tudi kak denar v integralnem proračunu prihranili, ker vemo, koliko občin je 100% odvisnih od proračuna, ker so nezadostne v finančnem pogledu, gospodarskem in tako naprej. In jih mi financiramo. Ustanovili smo jih zato, da imamo tam neke župane, ki se sedaj verjetno pri cerkvi, treh gostilnah in dveh hišah šopirijo kot župani. Celotna infrastruktura je na oskrbi proračuna v teh občinah in celotne ostale komunalne zadeve so v proračunskem smislu v odvisnosti od države. In to bi bil izhod iz tega, da bi prestrukturirali ta sklad kmetijskih zemljišč na tak način, da naredimo te občine, ki so na ruralnem območju, finančno ustrezne, da lahko preživijo. Če tega ne boste storili zgolj s spremembo takega zakona, ki ga boste predlagali v Državnem zboru, potem zamenjamo samo nekega birokratskega šefa, ki bo še bolj togo deloval, seveda v takem ozkem sestavu, kot je prej kolega omenil, imenovanem zgolj v kabinetu ministra, ki bo zopet pristransko upošteval zgolj interese tistih, ki imajo VIP kartico in lahko do tega organa pridejo, in zopet se bodo kovali drugi posli na drugačen način, na drugačnem naslovu in karavana bo šla dalje pod istim kontekstom, samo z drugim naslovom. Na to mi ne pristajamo! To ni rešitev. Spoštovani minister, to ni rešitev. Vi morate narediti to, kar seveda morate. Odgovornost terjati od gospoda direktorja. Gospod Daolio je naredil toliko škode, da če sedaj nimate te pristojnosti, od danes naprej jo boste imeli. Neodgovorno od Državnega zbora je, da smo ta sklad samo ustanovili, nismo pa dali pristojnosti kmetijskemu ministrstvu. Zakaj nasprotovanje naše stranke pri tem zakonu? To sem dolžan povedati. Nasprotovanje je zaradi tega, ker zadeve niso jasno zastavljene tudi po tem konceptu, ki ga predlagate. Ni interesa lokalne skupnosti, ni jasno določeno, kaj je lahko predmet trgovanja in ni zaščitnih regulativ. In dokler boste predlagali zgolj samo zamenjavo načina vodenja sklada, zame niste naredili nič. Ker se vam obeta zdaj možnost, da boste opravljali s tako pomembnim skladom, kot je Sklad kmetijskih zemljišč, bi vas, spoštovani minister, že vnaprej vprašal, kaj boste naredili, glede na znane nečedne posle, ki se dogajajo na tem območju. Vaši neposredni so obveščeni o vsem. Več kot evidentno je, da je bila tudi gospa Sonja Bukovec zgrožena - včeraj sva se pogovarjala, je prišla k meni - nad tem, kar je slišala in videla. In bi želel od danes naprej, ko bo ta zakon v pravnomočni fazi izvajanja, ko boste imeli škarje in platno, kot se rado po domače reče, kaj bomo naredili. Ali bomo zaščitili kmetijske površine na tak način, kot jih moramo, v smislu dobrega gospodarja, in preprečili trgovanje in odprodajo slovenske zemlje? Ali bomo stopili na prste tem gospodom, ki tako "svinjajo" po naši kmetijski površini, si jo prilaščajo, tudi z najemnimi pogodbami delajo trajnostno škodo na območju? Jaz bi želel videti kakšno odločbo, v kateri bi pisalo, da vse tisto, kar je bilo v neskladju z odločbo o posegu v prostor ugotovljeno in nepravilno narejeno, da se povrne v prvotno stanje. Država, kadar je državljan dolžnik, izterja od navadnega državljana vse. Obesite na nepremičnino, na vse vire prihodkov, do zadnjega evra si poplačate obresti, pri teh zadevah, ki so pa nacionalnega pomena, pa ne znate najti pravih načinov, da bi zaščitili nacionalni interes. Pa vendar ste vsi ministri in tudi Vlada sama obljubili, da boste to počeli in se tudi slavnostno podpisali ob prevzemu te dolžnosti. In ko vas opozarjamo na take zadeve, se smejite in še predlagate v bistvu neumne zakone, kot je zakon o kmetijskih zadrugah, ki sem ga prej omenil, ki bo naredil nepopravljivo škodo v slovenskem prostoru za kmeta. Če govorimo o Skladu kmetijskih zemljišč. Čim prej predlagajte zakon, ki bo celovito rešil to problematiko, ker problem dobro poznate. Izgovorov ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Gospod Prijatelj, hotela sem vam svetovati, da si prihranite malo časa, ker ga boste potrebovali za repliko [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]verjetno meni, ker bom zdajle nekaj povedala v zvezi s tem, kar ste zdaj govorili. Prvič, sploh ni jasno, kaj ste pravzaprav hoteli s svojim zelo izčrpnim in, moram reči, zelo dobrim nastopom povedati. Ali ta amandma podpirate ali ne? Ta amandma bistveno spreminja način vodenja sklada. Najmanj, kar je, je zelo pomembna navedba v tem amandmaju - ne amandma, pardon, osnovni člen, ki ga amandma spreminja. Jaz tega amandmaja seveda nikakor ne morem podpreti. Eden od razlogov, zakaj se mi zdi zelo pomembno, da je taka sprememba bila sprejeta že na odboru in da bo, upam, tudi v zakonu potrjena, je ta, da v svetu sklada ni več članov, ki bi lahko prišli v konflikt interesov. Do sedaj so bili trije člani od osmih predstavniki najemnikov, zakupnikov, koncesionarjev v gozdovih in na kmetijskih zemljiščih, kar je posledično od leta 1993 dalje, se pravi, v 16 letih pripeljalo do tega, da imamo v Sloveniji celo vrsto zakupnikov kmetijskih zemljišč, ki imajo ogromne površine in so bili člani teh organov sklada. Če to ni konflikt interesov in če to ne kaže na podlago za obravnavo na Komisiji za preprečevanje korupcije, potem ne vem, kaj je na tem božjem svetu treba še narediti. Ta sprememba je zagotovo na mestu že samo zaradi tega. Poleg tega pa mislim, da je imenovanje sveta s strani Vlade koristna zadeva. Zakaj? Zaradi tega, ker bo javnost ravno tako zagotovljena. Javnost dela sklada ne bo prav nič bolj skrivnostna, kot je bila do sedaj. Pač pa bo lahko ta povezava med Vlado, inšpekcijami in skladom bistveno bolj živa in bistveno bolj aktivna. Zaradi tega, ker tak organ, kot je Državni zbor, seveda ne more opravljati operativnega nadzora nad delom sklada. Iz osebnih izkušenj kot županje v občini Izola - te slike, ki ste jih kazali, gospod Prijatelj, so delno oziroma večinsko v občini Izola, in sem na to nalaganje materiala, sicer takrat ni bil isti izvajalec, ampak je bil nekdo drug, vendar se je začelo že pred približno šestimi, sedmimi leti. Na to sem opozorila gradbeno inšpekcijo oziroma okoljsko inšpekcijo, rekli so, da oni niso pristojni. Potem smo klicali kmetijskega inšpektorja kot uradni predstavniki osebe javnega prava, ki se ji reče občina Izola. Nič se ni zgodilo. Nič se ni zgodilo! Mi smo klicali tudi na Sklad - nič se ni zgodilo! Meni je zadnjič gradbeni inšpektor rekel, ko sem ga klicala zaradi nekega drugega posega, ravno tako na zemljišču v lasti Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, ki baje ni čisto razčiščeno, ali je od sklada ali od občine, dejstvo je, da gre za kmetijsko zemljišče in da kot takšno ne more biti od koga drugega kot od sklada, da se na njem izvajajo gradbena dela in gradbeni inšpektor mi je rekel, moram reči, da je imel popolnoma prav: "Zakaj, za božjo voljo, vedno Sklad!" In to ni bilo prvič, zato je tudi tako rekel, da vedno Sklad pride in reče, da morajo inšpektorji preprečiti, recimo, posege na njihovih zemljiščih. Zakaj?! Oni kot lastniki imajo vso pravico, da zaradi motenja posesti preženejo tega izvajalca na svoji lasti. Res, da je last države, vendar so oni v celoti pooblaščeni za to, da branijo državno lastnino. In je rekel, da ne bo šel, dokler ne bodo oni prišli in rekli: "Pridite nam pomagati!" Nič se ni zgodilo, da ne govorim dalje kaj in kako. In zdaj če gremo še naprej. V dolini Veližan, zaradi katere sem bila jaz zelo zelo velikokrat popljuvana, je nek kmet, ki se ukvarja v glavnem z gradbeno mehanizacijo, prišel in izkopni gradbeni material in odpadni gradbeni material nasul v dolino, po kateri priteka edini potoček in potok v tej dolini. In je to vse skupaj zasul. In ko smo mi z občine klicali in poslali pisno prijavo na inšpekcijo, so rabili, da ne rečem pretirano, 150 let, da so se sploh "zmigali" in potem ko so prišli tja, so rekli, da mora narediti program sanacije te črne deponije. Gradbeni material je bil nasut v vodotok, ki je javno dobro v lasti oziroma upravljanju države. Nič se ni zgodilo. Še danes je tisti material tam, po približno 6-ih letih. Tudi tam je šlo za lastnino države in sklada, ker en del so bila kmetijska zemljišča. Jaz moram reči, da sem vesela, da je vendarle prišlo do takšne odločilne poteze, da bo, prvo, kar je, organ, ki bo organ nadzora, dajmo reči, recimo v gospodarski družbi bi bil to nadzorni svet, da bo sestavljen iz ljudi, ki bodo kompetentni in ne bodo imeli svojih zasebnih interesov pri tem. Ker moram reči, da borbe občine Izola s posamezniki v skladu, ki so skrbeli, kot delavci sklada, to pa moram povedati, ki so skrbeli predvsem za svojo zadnjico pri tem, kako so oskrbovali skladova zemljišča, ko smo jih opozorili, da oddajajo kmetijsko zemljišče človeku, ki sploh ni kmet in uporablja kmetijsko zemljišče kot deponijo ne odpadnega gradbenega materiala, ampak opeke in kaj jaz vem, kaj še vse je imel spravljeno na kmetijskem zemljišču, ki ga je dobil v zakup, se spet ni nič zgodilo. Moram reči, da upam, da bo novo vodstvo sklada drugo leto res temeljito zagrabilo in naredilo red, predvsem, red. Mi imamo v slovenski Istri ogromno kvalitetnih kmetijskih zemljišč, ki so v zaraščanju. Cela dolina Dragonje je v zaraščanju v zgornjem toku. Upam, da se ne bodo kakšni "zeleni" pojavili, pa rekli, da so tisto gozdovi, pa da se zaradi tega ne smejo posekati. Tam je nekoč slovenski živelj, slovenski, poudarjam, živel v dolini Dragonje in prideloval zgodnjo zelenjavo. Tako kot v Strunjanu in v Izoli, v zaledju samega mesta. Če se bo to premaknilo, če se bodo tudi v Istri prenehala oddajati kmetijska zemljišča v fizlih po 1000 kvadratnih ali pa 2000 kvadratnih metrov, da se bo združevalo in da bodo iz tega nastale spodobne kmetije, kar se da, ker je tako ali tako večina zemljišč v slovenski Istri v lasti slada, potem šele, jaz mislim, da se bodo stvari začele premikati na bolje. Jaz ne rečem, da sedanje vodstvo sklada ni dobro, vendar je pa zaradi podedovanega, bom rekla, nemarnega ravnanja z državnim premoženjem prišlo tako daleč, da komaj da obvladuje stvari, ki se kar nekako valijo naprej kot snežena kepa in samo nabirajo nesnago zraven. Jaz upam, da boste v Slovenski nacionalni strani ta zakon podprli, ker je v bistvu usmerjen v to, da se bo ravnalo s slovenskim premoženjem v obliki kmetijskih zemljišč in gozdov tako, da bomo delali v svojo lastno korist. In ko bo govora o amandmajih, ki se nanašajo na druge teme, se bom pa ravno tako oglasila.
Hvala lepa. Besedo ima Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Jaz lahko samo pritrdim kolegici Bredi Pečan. Seveda pa mogoče nisem bil dobro razumljen. Jaz sem govoril, da mi na to opozarjamo že kar nekaj let, da je treba sklad v bistvu, če ne ukiniti, vsak prestrukturirati v drugačnem smislu vodenja, ker pač Državni zbor je nekaj naredil, kar, bom rekel, je seveda zakonsko smel, naprej pa se je zelo neodgovorno obnašal. Ustanovil je ta sklad, potem pa nobenega nadzora nad tem ni vpeljal. In ta sklad je v bistvu prepuščen sam sebi in lahko dela, kar se mi zazdi, da je prav. Danes pravnoformalno gledano je tako. Če se motim, minister, dajte me popraviti, kdo ima nadzor od vladnih organov nad tem skladom. Nihče. Se pravi, je prosto po Prešernu vse v tem skladu. In to, da dela dobro, ne moremo reči. Za slabo delo je odgovoren pa direktor. Poglejte, mi smo nasprotovali temu konceptu spremembe Zakona o skladu kmetijskih zemljišč, ker ni celovita. Ne govorim o tem, da to ni nujno, ampak moramo gledati tudi na to, da so občine, ki bi rade imele kmetijske površine v smislu svojega širitvenega območja, in če je to v smiselnem zazidalnem območju, bi moral sklad razmišljati o tem, ali pa bodoči upravljavec teh kmetijskih površin, ministrstvo, da se to v pristojnosti upravljanja dodeli tudi občinam. S tem bi rešili marsikatero zadevo. Zakaj pa zdaj to ni dobro. Zato, ker predlagate nek ožji svet, ki ga imenuje ministrstvo, ki pa nima zastopnikov lokalnih interesov. Oprostite, s tem sem hotel povedati, da to ni dobro. Če sem bil zdaj razumljen, bi bilo prav, da to akceptiramo. Kar se pa tiče nepopravljive škode. Država je dovolila to svinjarijo. Pa ni to edina svinjarija, ki smo jo dovolili. O tem lahko govorimo, kje je še kaj drugega. In opozarjamo tudi na to, da se bodo na Primorskem dogajali masovni izkopi. 27 kilometrov dolga proga - 70% bo tunelov na območju Kopra in Divače - bo imela na milijone kubikov gradbenih odpadkov. Kam bomo to odlagali? Predlog je bil v občini Izola za otok in treba bi bilo narediti državni lokacijski načrt za to. Pobuda je bila dana, ampak tudi na to uho Vlada ne sliši. In jutri, ko bomo pred tem dejstvom, da bomo to izkopavali, bomo zopet gledali, kam s to svinjarijo. Na kmetijska zemljišča, verjetno, bomo to odložili, ne?
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič.
Spoštovana Primorca, moram reči, da mogoče niste ravno najbolj tipična kmetijska regija v tem delu, zato so tudi vaši problemi pri skladu precej netipični za kmetijsko dejavnost. Sam prihajam iz nekega drugega okolja, kjer kmetijstvo zelo veliko pomeni, pa tudi veliko teh zemljišč se zelo zgledno obdeluje in so tudi skladova kmetijska zemljišča tako obdelana, ali so v zasebnih rokah, se pravi kmetov, ali pa kmetijskih podjetij, kot je tudi v treh primerih. So zgledno urejena in so primer za dobro kmetijsko prakso lahko tudi vsem ostalim. Pa konec koncev tudi občine na Primorskem na novo ustanavljate, ker imate baje čudne razmere v neki občini, ampak danes to ni tema. Kar se tiče organov upravljanja in izvajanja. Mislim, da se zopet kot pri vsaki stvari v tem parlamentu trosijo neke zelo pavšalne ocene, kako je vse narobe, s prstom se kaže na tistega, ki je za vse kriv, in se najlažje v nekem močvirju, nekem blatu preteklosti tudi išče neka prihodnost. Mislim, da je zagotovo bilo obdobje doslej za delo sklada zahtevno in je bila tudi specifika tega dela malce drugačna, kot bo naslednja leta delovanja sklada. Kot smo že dejali, v Sloveniji smo se odločili za denacionalizacijski proces in sklad je v veliki meri igral to funkcijo, da je zemljišča, ki so bila v preteklosti podržavljena, vračal, da se je fond teh zemljišč zmanjševal, da se je v tem času, podobno kot za privatna kmetijska zemljišča, glede na evropsko kmetijsko politiko uredila vsa lastniška struktura, GERK-i in podobne zadeve in da prehajamo v neko obdobje, ko bi bilo najbrž treba z inštrumenti sklada, ki bi jih lahko prinesla zakon o skladu kmetijskih zemljišč in zakon o kmetijskih zemljiščih, začeti tudi z aktivno kmetijsko politiko. In ti nastavki nam manjkajo v tem zakonu. Kar se tiče pa deviacij, ki se odvijajo, pa mislim, da smo si zelo enotni. Bistveno manj, ocenjujemo, da je problemov na področju kmetijskih zemljišč, kot jih je na področju gozdov, glede na to, da se je tudi lastniška struktura in podobno v teh letih bistveno spremenila, ko se je v Sloveniji tudi na področju lastništva gozdnih gospodarstev, ko so praktično vsi, ki so delali v gozdovih, prišli potem v podjetja in tudi dobili možnost za delo v teh gozdovih, ko so se ta podjetja sprivatizirala, ko je nekaj lastnikov praktično pokupilo vso lastniško strukturo in zato je potreben tu restriktivnejši in ostrejši pristop. Če se vračamo k organom sklada, kateri organi sklada pa so bili v zadnjih letih tisti, ki so izvajali nadzor in tisti organi, ki so podvojili koncesijsko dajatev v delovanju sklada. Prav nadzornemu odbor, dr. Osvaldovi, mislim, da se imamo v Sloveniji tudi zahvaliti, da so šli ti postopki v to smer. Če imamo dva organa, svet zavoda in pa nadzorni odbor, mislim, da smo vsi toliko vešči teh upravljavskih funkcij, da vemo, da je svet zavoda tisti, ki na nek način ob direktorju, mu usmerja politiko, sledi politiki, jo tudi vodi, na drugi strani so pa nadzorstvene funkcijo. In s takšno ureditvijo, kot jo sedaj imamo, od tistih, ki naj bi sklad vodili, opuščamo del tistih, ki na nek način tudi soustvarjajo to podobo, vi imate pač drugačno mnenje, kar je tudi dovoljeno, predvsem pa izpade nadzorni odbor sklada. In ta sklad več nima nadzornega odbora, ampak ima svet, ki je, kot vemo v upravljavskem smislu, nekako desna roka direktorju, z njim sprejema poslovno politiko, zaključne račune in predaja zadevo državi v roke. Iz tega razloga mi v Slovenski ljudski stranki in tudi zelo široka javnost, strokovna, prostori Državnega sveta so bili premajhni za vse tiste, ki so delili mnenja in v veliki meri so bila ta mnenja konec koncev tudi prejšnji teden pri predsedniku države, so šla v to smer, da bi enostavno na tem področju se nekaj moralo še več postoriti. Zato mislimo, da je ta ureditev nepremišljena in da se zaradi tega slovenski zemljiški politiki piše prej slabše kot pa dobro. Od tega nadzora nad takšnim državnem premoženjem, kot je v skladu, ne vem, zakaj se ga kdo boji tega nadzora oziroma kaj bo sedaj bolje, ko tega nadzora več ne bo. Tiste upravljavske funkcije pa predstavniki ustanovitelja, ki so bili tudi doslej lahko predlagani v Državni zbor, tudi s strani tistih, ki so to vodili, bi lahko tudi upravljali. Sam mislim, da gremo pri upravljanju na slabše.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? Ugotavljam, da ne želi. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 4. člen ter amandma Poslanske skupine SLS. Želi kdo razpravljati o amandmaju? Gospod Franc Bogovič, prosim.
Gre tudi za to javnost dela in doslej je bila ureditev takšna, da je Državni zbor v imenu države ustanoviteljice imel to pravico in možnost, da je na predlog Vlade tudi imenoval direktorja sklada. Ta amandma gre v to smer, da bi to ostalo tudi v bodoče. Ne pa, da na predlog ministra direktorja sklada imenuje svet. Samo pojasnilo in podpiramo ta amandma.
Hvala lepa. Mag. Borut Sajovic. Prosim.
Moram reči, da se mi zdi ta amandma nepotreben in ohranja že do sedaj dokazano slabo stanje. Za kaj gre? Do sedaj, dokler nismo zakuhali zgodbe s slovenskimi gozdovi, je poročilo bilo redko, skoraj nikoli obravnavano na seji Državnega zbora. Državnemu zboru je bilo do sedaj v zgodovini kaj malo mar, kaj se dogaja na skladu. Strukturam, ki so ga obvladovale, je bilo najbolj v interesu, da imajo mir in da svoje delo opravljajo. Ugotovili smo,da se je v Sloveniji pozidalo veliko preveč najboljše zemlje za trgovine, za industrijsko-obrtne cone in še kaj. In pri teh delih je največkrat sodeloval ravno Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov na tak in drugačen način. In občine, ki so se deklarirale kot najbolj agrarne, kot najbolj ljudske, so pri tej zlorabi na kmetijskih zemljiščih prednjačile. Prepričan sem, da s to hudo odgovornostjo, ki jo nalagamo ministru, bodo zaradi sklada, če ne bo posloval dobro, ministri prihajali, odstopali in odhajali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Ne želi.]] Zato zaključujem razpravo o tem amandmaju. V razpravo dajem 6. člen ter amandma Poslanske skupine SLS. Želi kdo o tem amandmaju razpravljati? Gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Rad bi rekel, da predlog zakona praktično ukinja nadzor nad delom sklada. Ukinja se nadzorni odbor in poročanje o delu sklada Državnemu zboru Republike Slovenije. Javnost bo tako rekoč izvzeta iz delovanja oziroma nadziranja sklada. Takšna rešitev pa se, milo rečeno, ne more zdeti dobronamerna. Mislim, da bi morali nadzor nad porabo proračunskih sredstev kvečjemu okrepiti in narediti porabo bolj transparentno, ne pa, da se nadzor ukinja, saj verjetno na Vladi niste pozabili, da smo še vedno v času ekonomske krize. Čemu se obnašate tako ignorantsko do porabe javnega denarja in onemogočate nadzor Državnemu zboru. V čem je smisel takšnih predlogov? Kdo kaj skriva? Ali pa gre morda le za pripravo podlage, da se bo lahko dogajalo še več špekulacij. Sam bom zagotovo podprl amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, saj si želim, da bi na tem področju zmanjšali špekulacije, ne pa da bodo le te možno vedno večje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
S tem trditvami in amandmajem se je mogoče v večjem delu zgodbe strinjati, vendar je kontekst sprememb zakona o skladu naravnan drugače. Presenečen sem, ker povečujemo število gozdarjev, ki bodo preko sklada nadzirali, kaj se dogaja v državnih gozdovih. In ravno povečani nadzor, ta kontrola je tisto, kar je tiste, ki zakonu oporekajo, najbolj zmotilo, da ni vse v redu. Odgovornost v tej zgodbi je jasna. Sklad ima ustrezne službe, ki poročajo in opravljajo terensko delo na terenu. Slišal sem v javni razpravi v zadnjem času tudi smešno trditev, da zdaj se bosta pa v istem gozdu pojavljala dva različna gozdarja. Hvala bogu, eden ima načrtovalno-gojitveno vlogo, drugi pa kontrolno. Tudi to drži, da 20 gozdarjev sklada ne more nadzorovati vseh slovenskih gozdov, vendar če bo mehanizem tak, da bomo kontrolirali posamezne točke in kadar bomo videli, da zgodba ni v redu, bo to imelo za posledico odvzem koncesije. Samo vsako deseto sečišče lahko pregledamo, pa če bo zadaj grožnja odvzema koncesije, napak ne bo ne pri klasiranju, ne pri poseku, ne pri vzdrževanju, še manj pa pri gozdnih cestah, kjer smo tako kot pri negi gozdov, marsikdaj v Državni zbor dobili nekatere podatke, ki ne držijo. Drugače pa v vzdrževanje cest vlagamo približno 1 evro od izkupička lesa in bistvo te zgodbe je, da bi morali namesto petih milijonov evrov v naslednjih letih to številko povečati za enkrat, dvakrat, trikrat; v desetletju, 15-ih letih pa za petkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan. Prosim.
Tukaj bi jaz opozorila kolege iz Slovenske ljudske stranke, da sicer imajo lahko dober namen pri tem amandmaju, vendar pa ta namen vodi v nesmiselne posledice. Namreč, dosedanji 7. člen je črtan, to ste verjetno sami opazili, in 9. člen, ki ga spreminja ta člen, ki ga vi črtate s svojim amandmajem, pa govori sledeče. Obstoječi 9. člen: "Sklad je za svoje delo odgovoren Vladi Republike Slovenije in ji o svojem delu poroča najmanj enkrat letno. Delo sklada nadzirata ministrstvo, pristojno za kmetijstvo in gozdarstvo, ter ministrstvo, pristojno za finance. Sklad vodi evidenco izdanih priznanic in o njihovi višini trimesečno poroča ministru, pristojnemu za finance." K 9. členu je bil dodan v 6. členu predloga sprememb stavek, ki se glasi v drugem odstavku: "Vlada najmanj enkrat letno poroča Državnemu zboru Republike Slovenije o delovanju sklada." Če črtate ta člen, potem pomeni, ker 7. člena ni več, ker ni odprt, ker je bil črtan in ni bil nanj vložen amandma oziroma 5. člen, de facto - pardon, 5. člen sprememb je bil črtan. S 3. členom smo črtali 7. člen, v 7. členu je bilo napisano, kako je sestavljen nadzorni odbor in da ta poroča Državnemu zboru enkrat letno. Ker tega teksta ni več, če črtate 6. člen, potem pomeni, da niti Vladi ni treba poročati Državnemu zboru o delu sklada. Vi lahko sicer greste na hipotezo, da boste s črtanjem vseh členov ali pa velike večine členov naredili ta zakon nesmiseln, vendar veste, da vam ne bo uspelo, zaradi tega ker vendar ta zakon bistveno izboljša dosedanji zakon. Mislim, da bo imel več podpornikov kot pa nasprotnikov, in zato se mi zdi, da dejansko sedaj reči, da Vladi pa ni treba poročati Državnemu zboru, se mi pa zdi res absurd. Zaradi tega seveda nima smisla in ni mogoče takega amandmaja podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima Janko Veber. Prosim.
Hvala. K temu bi dodal še to dejstvo, da po sedaj veljavnem Zakonu o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije imamo dve poročili. Eno poročilo je pripravil nadzorni odbor, ki ga predstavi Državnemu zboru, drugo poročilo pa predstavi Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za Vlado. Torej, dve poročili. Če to ni netransparentnost. To so dve ločeni poročili in eno za drugo pravzaprav včasih niti ne vemo, za kaj gre. Dogajalo se je celo, da ni bilo znano, katero poročilo naj bi bilo sploh predstavljeno Državnemu zboru. To smo tri mandate nazaj uspešno rešili in definirali, da pravzaprav mora biti poročilo nadzornega odbora pač poročilo nadzornega odbora, za Vlado je pa drugo poročilo. Vendar že to kaže, da gre za zelo komplicirano, netransparentno, zamegljeno poslovanje. Ker je ravno poudarek pri teh amandmajih, češ da se ne zagotavlja javnost delovanja sklada, če s tem amandmajem črtate poročanje Vlade Državnemu zboru, potem črtate dejansko tudi javnost in javno delovanje tega sklada. Ravno skozi poročilo, ki ga dobivamo v Državni zbor, mislim, da seznanjamo širšo javnost tako s svojimi sejami na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot tudi na sami plenarni seji, če se odločamo, da tako poročilo obravnavamo tudi na seji Državnega zbora. Praviloma pa se je vedno, predvsem s strani Ljudske stranke, zavračalo, da se obravnavajo poročila nadzornega odbora sklada na seji Državnega zbora. Šele zadnji dve poročili na predlog in na vztrajanje, vedno, Socialnih demokratov, tudi prej, ampak šele v zadnjem obdobju se je obravnavalo poročilo tukaj v Državnem zboru. Prej pa je bilo vedno glasovano s strani Ljudske stranke, da se tega ne obravnava na seji Državnega zbora. Toliko o transparentnosti in prizadevanjih za to, da postane delo Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov javno. Nobenega interesa ni bilo, da bi to delo bilo javno skozi postopke, ki so bili peljani do sedaj, in skozi zakonodajo, ki je sedaj veljavna. Tako rešitev, da Vlada in ministrstvo imata neposreden nadzor nad delovanjem sklada, bistveno izboljšuje in dejansko pomeni izvajanje aktivne kmetijske politike, tako zemljiške kot tudi v vseh ostalih vsebinah, za katero je Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odgovorno. Tega do sedaj ni bilo. Prepuščeno je bilo paradržavnemu skladu, da se sam odloča znotraj sveta in tudi znotraj nadzornega odbora, kakšno politiko bo pravzaprav oblikoval in s kakšnimi rešitvami bo prihajal potem do uporabnikov. Naj samo tudi spomnim, kakšen problem je bil prejšnje vlade, kako zamenjati bivšo direktorico Marijo Majer Cuk, ker pač ni bila očitno dovolj usklajena z ministrico za kmetijstvo. Mi smo se, mislim da, dve leti ukvarjali s tem, kako direktorico sklada odstraniti in ministrica za kmetijstvo se je dve leti samo s tem ukvarjala. Ali je to produktivno, ali je to aktivna zemljišča politika? Ali je to aktivno gospodarjenje, izvajanje kmetijske politike ali kaj takega? Daleč od tega! S spremembo tega zakona to ne bo več mogoče. Zato je potrebna ta sprememba zakona, še posebej pa je treba ta amandma zavrniti, ki dejansko onemogoča poročanje Vlade Državnemu zboru o stanju v Skladu.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič. Prosim.
Najprej kar se tiče dveh poročil in dvojnega nadzora. Poznam tudi Zakon o gospodarskih družbah in vsako poročilo ob koncu nekega večjega podjetja, ki mora podati poročilo organom upravljanja, lastnikom, ima dve poročili: ima poročilo uprave in ima poročilo nadzornega odbora. In to, da sta bili doslej dve poročili, mislim, da ni prav nič narobe za javnost, transparentnost in za večji nadzor. Tudi če pride do razhajanj, je vsaj možnost, da se razčisti stališče, ki ga na eni strani kot poslovno poročilo ob koncu leta pripravi direktor sklada skupaj s svetom zavoda, kar je poslovno poročilo, in pa poročilo nadzornega odbora. Tako v smislu transparentnosti, boljšega nadzora sta zagotovo ti dve poroči boljši. In ko govorimo o transparentnosti, zamegljevanju in kazanju tudi na stranke na te zadeve, spoštovani kolegi, v tem zboru, na odborih in pa tudi v širši javnosti je bilo zelo jasno v preteklosti velikokrat povedano, kje prihaja do tega zameglevanja in kaj bi bilo najbolj treba pravzaprav storiti. To je gospodarjenje z gozdovi v Republiki Sloveniji. Z 10% slovenske površine, z najboljšimi gozdovi, zagotovo so to najboljši gozdovi, ker so to strnjeni gozdovi, velika posestva, in na osnovi dobrega gospodarjenja slovenske gozdarske stroke, kjer so bili veliki kompleksi, ekonomsko upravičljivi, so danes ti gozdovi tudi v dobri kondiciji, ponekod mogoče še celo preveč lesne mase. Sedanja ureditev, ki jo vi uzakonjate, kar sem že prej pri stališču stranke povedal, uzakonjate ureditev, ki je omogočila takšno rešitev, da se je v zadnjih 15 letih lastniška struktura v GG-jih močno spremenila, in bo sedaj splošno znana nepravilna ureditev namesto vladne uredbe, ki jo lahko minister spremeni vsak četrtek na seji vlade, postala zakonska materija, da bo neka vladajoča koalicija takšno materijo lahko tudi zadrževala določeno obdobje. In ni slučajno, in je zelo primerno, da se leta 2009, 2010 to naredi, da se še tri, štiri leta nič ne spremeni. In ko bo leta 2016 potekla dvajsetletna koncesijska pogodba, bodo isti GG-ji, isti lastniki, isti solastniki še naprej upravljavci slovenskih gozdov, namesto da bi tudi tu z neko proaktivno politiko omogočili na manjšem delu gozdov, ki niso podeljeni s koncesijo, kakšno gospodarjenje, s katerim bi se morda tudi v državnih gozdovih dokazalo, kar se je v cerkvenih, katerih vračilu nekateri tako nasprotujete, ko so postale kar naenkrat koncesijske dajatve trikrat, štirikrat, petkrat večje kot v državnih gozdovih. Ko gledamo lastniško strukturo, ko gledamo jahte, ko gledamo parapodjetja teh podjetij, nam je tudi zelo jasno, kje se ta denar nahaja. In, spoštovani kolegi, pri zamegljevanju pa kazanju na strankarske povezave prosim, da ste malo previdnejši, kajti od tistih kmetov, ki obdelujejo ped te slovenske zemlje, pridelujejo mleko po 25 centov, bo bore malo zaslužka. Od tega, če se slovenski gozdovi črpajo na tak način, da imamo 40 evrov povprečno prodajno ceno, pa na koncu vsega skupaj 6 evrov za državo, se pa zelo bojim, da država pri milijonih kubikov z vsakim milijonom, z vsakim evrom izgublja, kot vidimo, milijon evrov in gredo ti milijoni v desetine milijonov v slovenskem prostoru. Mogoče ne letos, ko je težko gospodarjenje, zagotovo pa v preteklih letih. Poznam tudi poskuse nekaterih, ki so celo naši člani, ko so kot gozdarska stroka v okviru sklada poskušali neke spremembe narediti in so bili v zelo kratkem času tudi odstranjeni, ker so povezave in vezi teh koncesionarjev na področju gozdarstva zelo močne. Toliko o tej zadevi. Mislim, da ni pravično in ni prav, da se to kaže. Bojim pa se, da je zametek te ureditve sedaj samo toliko slabši, pa če dodamo k temu še uzakonjenje uredbe, bo dokončno zabetonirano obstoječe stanje in po letu 2016 ne bo nobene možnosti, da bi v Sloveniji lahko bolje gospodarili. In to je problem tega zakona, ne tam 20 ali pa 100 kubikov kamenja, niti to, ali ima nekdo pol hektarja več ali manj, ampak je v tej točki, v 10% najvitalnejših slovenskih gozdov problem. In to je problem tega zakona. Nobenega nastavka pa ni, kot imajo druge države, ko, na primer, zaprosijo Evropsko komisijo za državno pomoč, ko Poljska daje 100 milijonov evrov kmetom za to, da bodo odkupili del površin, dobili regresirano obrestno mero in v obdobju 10 let zaokrožili kmetije, ker so njihove kmetije tudi premajhne, saj so približno 6-hektarske, kot naše. Nič takih nastavkov ni tu notri. Nič ni nastavkov okoli zaokroževanja hribovskih kmetij, ker od teh GG-jev hektarja gozda ne dobi nihče tudi, če bi se lahko pri njih zamenjave naredile. In to so ti vitalni problemi, ki se v tem delu zamegljujejo in sem trdno prepričan, da bo z manjšim nadzorom in z ukinitvijo nadzornega odbora tega manj. Moram pa, gospa Pečanova, tudi vam reči, da se tudi sam z nečem z vami strinjam. Dejansko je naš strokovec, podobno kot so na te materiji strokovci katere druge poslanske skupine že naredili neumnosti pa kakšen tekst spustili v obtok in v medmrežje Vlade, parlamenta, je tudi v naši poslanski skupini očitno prišlo do napake in se ni kot amandma predlagal, da se črta tisti člen, ki ukinja nadzorni odbor, zato je dejansko takšen amandma, kot je sedaj, v tem tekstu nesmisel. Očitno je pa tudi naš strokovec vedel, kakšna bo večinska odločitev te koalicije, ki se je trdno odločila kljub nekaterim tudi notranjim trenjem na tem področju, da enostavno se tega nadzora odreče. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bogovič, malo ste ušli iz okvirja amandmaja. Dobro no, smo to pustili, ker je vsebinska razprava. Za besedo se je javil dr. Milan Pogačnik. Prosim.
Spoštovani! Ker imam zelo malo časa, vse skupaj 5 minut, bom zelo kratek in bom samo na eno stvar opozoril. Danes se pogovarjamo o spremembah in dopolnitvah zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in vse to, kar je bilo rečeno, je zelo pomembno, tudi to, kar je gospod Bogovič govoril; samo, rekel sem danes, da odpiramo prvo zakonsko podlago za proaktivno zemljiško politiko. In če je največjo problem nadzor, smo na zelo napačni poti, ker mislim, da sistem izbora sveta, članov sveta preko kadrovskega akreditacijskega sveta in na tej osnovi izbira in tudi dobri strokovnjaki so lahko notri. Skratka, izključuje se možnost direktno, tako kot je bilo zdaj v nadzornem odboru, ko so se več ali manj uvrstili notri politiki. Skratka mislim, da odpiramo čisto drugačne vsebine. Poleg tega pa glede vsebine, o katerih so bili razgovori, kot sem rekel, druga zakonodaja prihaja zakon o kmetijskih zemljiščih. Upam, da bo ta razprava na Vladi januarja končana, da boste čim prej dobili v januarju na poslanske klopi, da se bomo lahko potem v nadaljevanju tega pogovarjali. Že v zakonu o skladu se rešuje samo vprašanja sklada, njegovega obstoja. Sklad bo dobro orodje za izvajanje aktivne kmetijske politike v prihodnje in zaradi tega smo ga želeli ohraniti in tudi zaradi izkušnje, ki jih ima na področju, zaradi evidenc, s katerimi razpolaga, in mislim, da bo to dobra institucija, ki se bo lahko zelo aktivno vključila v izvajanje aktivne zemljiške in gozdne politike. Ker temu, kar se je v zadnjih desetletjih dogajalo, je treba resnično narediti konec in veseli me, da se vsi s tem strinjate. Mene so imenovali, da ves čas že to ponavljam, samo to, da imamo 880 kvadratnih metrov obdelovalnih površin na prebivalca, je seveda resnično katastrofa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo k 6. členu? Gospod Veber Janko. Izvolite.
Hvala. Samo na kratko želim pojasniti glede poročanja nadzornega odbora. Že pri predstavitvi stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je bilo izpostavljeno, da se je prihodek iz gospodarjenja z gozdovi izjemno povečal v skladu. Povečal se je od tistega trenutka, ko so bile koncesijske pogodbe sklenjene. Dokler koncesijske pogodbe niso bile sklenjene, je bil ta prihodek resnično majhen, nenadzorovan, celo v to smer je šla politika, da Zavod za gozdove ni odkazoval letnega etata, ki bi ga sicer moral odkazati zato, da bi se izvrševala dela v gozdovih. Skratka, delala se je škoda, tako v gozdovih, ker se ni spoštovalo gozdnogospodarskih načrtov, samo z namenom, da se onemogoči gospodarjenje in sklepanje koncesijskih pogodb s koncesionarji. In ta škoda je bila izjemna. Če bi izmerili, koliko sredstev je šlo v nič in koliko lesa je postalo pravzaprav neuporabnega oziroma manjše kvalitete, kot če bi se normalno odrejal etat, bi danes govorili o tem, da je bil sklad zaradi takšne politike izjemno izjemno izjemno oškodovan. Danes, ko imamo koncesijske pogodbe, vemo, o čem se pogovarjamo, vemo, kaj je predmet v tej pogodbi, in vemo, da potrebujemo tako vlaganja v gozdove in potrebujemo seveda tudi sredstva za to, da sklad lahko normalno posluje in da ne nazadnje tudi koncesionarji prevzamejo odgovornost za delo, ki je opravljeno v teh gozdovih in to se nadzira in spremlja. Predlog, ki je bil tudi s strani Slovenske ljudske stranke posredovan, je bil, da bi praktično ne bili koncesionarji v gozdnogospodarskih območjih, ki jih je v Sloveniji 14, ampak da bi podelili koncesije za gozdnogospodarske enote. Eno gozdno-gospodarsko območje ima, recimo, 500 gozdnogospodarskih enot. Ali si predstavljate, kakšen nadzor bi bil v tem primeru nad delom v slovenskih gozdovih?! Nikakršen! Tako, da vse to, kar počnemo v teh letih, gre v smer, da se izboljšuje kvaliteta poslovanja sklada, kvaliteta poslovanja koncesionarjev in tudi kvaliteta gospodarjenja zakupnikov kmetijskih zemljišč. Koliko pogodb sploh ni bilo sklenjenih za obdelavo kmetijskih zemljišč v zgodovini delovanja sklada? Ogromno. Danes se to čisti, je tega vse manj. Tako da delo, ki je bilo do zdaj opravljeno, v tem smislu, da se je opozarjalo na nepravilnosti in da so se tudi prilagajale zakonske spremembe temu, je bilo vedno usmerjeno z naše strani v to smer, da postane delovanje sklada transparentno in tudi delovanje zakupnikov in koncesionarjev. Ta zakon to še izboljšuje. Tako zavračam vsa namigovanja, češ da bo manjši nadzor ali slabše poslovanje sklada. Bistveno boljši bo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k amandmaju in 6. členu? Ne. Zaključujem razpravo in prehajamo na razpravo o 7. členu in amandmaju k 7. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Želi kdo besedo? Gospod Bogovič, izvolite.
7. člen je tisti člen, ki je ostal odprt s področja financiranja. Na nek način opozarja ta amandma tudi na to, kar je kruta realnost te današnje ureditve, da se poleg koncesije, ki se bo plačevala občinam, plačuje tudi koncesija Sodu oziroma 10% koncesijske dajatve Sodu, in na drugi strani tudi 3% za parke. To je to, na kar opozarjamo, da bo poleg sedanje dodatne koncesijske dajatve za občine lahko ogrozilo dolgoročno poslovanje sklada. Kot sem že v uvodu dejal, zelo velika grožnja, ki je kot Damoklejev meč nad tem skladom, je to, da imajo denacionalizacijski upravičenci v skladu z zakonodajo možnost vlaganja zahteve za oškodovanje zaradi neizkoriščenja gozdov ali kmetijskih zemljišč in teh zahtevkov se je do danes nabralo kar 23 milijonov. S strani sklada smo dobili korektno poročilo, da zelo težko ocenijo, koliko bo na koncu dejansko treba izplačati, ker je od dosedanjih primerov, ki jih bilo resnici na ljubo bistveno manj glede na to, da so se največje denacionalizacije zaključile v zadnjih letih in da je praktično nemogoče napovedati, ali bo iz teh 23 milijonov zahtevkov na koncu, ne vem, 5 milijonov odškodnin, ali 10 ali 15. To je po našem globokem prepričanju tista največja grožnja in na drugi strani se sedaj dodaja dodatne obremenitve. Podpiramo to spremembo, ki je bila sedaj, da ni ta koncesijska dajatev oziroma koncesijska dajatev občinam vezana na koncesijsko dajatev na koncu, ko odštejemo vse stroške, ampak je vezana na ceno lesa. Tu mislimo, da bi tudi v primeru, če se bo resnično bolje gospodarilo z gozdovi in bo prišlo do več koncesijske dajatve, omogočilo, da bo večji del te dajatve ostal v državnem proračunu in bo na ta način tudi ostalo dovolj sredstev za izvajanje aktivne zemljiške politike. Kot smo že dejali, poleg upravljanja je ravno ta finančno izpostavljenosti sklada, po naši oceni, zelo velika težava, ki bo lahko v prihodnosti ogrožala dolgoročnost tega sklada, kajti bojim se, da bo v težkih časih zelo težko pridobiti sredstva iz proračuna za ta namen. Mislim, da ni prav nobene potrebe, da bi ta sklad ostal lahko tudi v prihodnje finančno neodvisen, kajti 200.000 hektarjev gozdov, najboljših slovenskih gozdov, 60.000 hektarjev kmetijskih zemljišč je zadostna osnova, da lahko z normalno delitvijo teh prihodkov, ki nastajajo iz zakupov in iz koncesij, lahko ta sklad sam živi. In več od tega, kot da se sam živi - tako kot v preteklosti - lahko se usmerja v prepotrebne nakupe zemljišč in zaokroževanje kmetij. Upam, da bo ta amandma sprejet in da se bo delno v tem delu ohranila ta finančna neodvisnost sklada.
Hvala lepa. Želi še kdo k 7. členu? Gospa Breda Pečan, izvolite.
Moram reči, da je, tako kot sem slišala že od vsega začetka, je bil ta zakon "baje" sprejeman zaradi tega, da bi lahko država iz neke centrale vračala denacionalizacijskim upravičencem kmetijska zemljišča in gozdove. S to trditvijo se ne strinjam, ampak recimo, tisti, ki to pravi, je potem logično, da tudi odškodnino za nezmožnost gospodarjenja z gozdom in kmetijskimi zemljišči še poravnava Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, zato je ta prvi odstavek 7. člena na mestu. Vendar moram povedati še nekaj drugega; 23 milijonov evrov je izračunanih zahtevkov, seštevek vseh zahtevkov za odškodnino zaradi nezmožnosti gospodarjenja, zlasti z gozdovi. Glede na to, da vemo, da ni res, da ima sklad v upravljanju najboljše slovenske gozdove, v povprečju so res med najboljšimi, vendar najboljše slovenske gozdove ima Rimskokatoliška cerkev in grofje Athemsi. Ti so dobili najboljše gozdove; na Pohorju, konkretno, gozdove, ki jih je ta država sploh ustvarila, zaradi tega, ker je bilo Pohorje skoraj golo, ko je država nacionalizirala Pohorje, če lahko tako rečemo, in Kozjak. Ja, ja, tako je bilo. In mislim, da tisti, ki vedo, kaj je slovensko gozdarstvo naredilo po drugi svetovni vojni - konec druge svetovne vojne je bilo v Sloveniji 33% površine pokrite z gozdovi, danes jih je pa 63%. Se pravi, skoraj 100% se je povečalo, ampak to površine kvalitetnih gozdov, to niso gozdovi, ki so nastali z zaraščanjem. Torej tisti, ki je dobil pogozdene površine, sistematično pogozdene, ohranjene, vzdrževane, gojitvena dela opravljena, gozdne ceste vzdrževane in izdelane, vlake izdelane, ki je dobil to vrnjeno, nima pravice zahtevati 23 milijonov evrov odškodnine za nezmožnost gospodarjenja zaradi tega, ker bi moral plačati za to, da je dobil najkvalitetnejše gozdove vrnjene v denacionalizacijskem postopku. To je prvo. In drugo, ko govorimo o 3% dajatev za parke in tako naprej, pa mislim, da je tako ali tako jasno, da od nekje ta denar mora priti. V proračunu ga ni, upam pa, da bomo morda dobili končno tudi takso za - kako se že reče? - vzdrževanje gozdnih cest, tudi od tistih, ki so kot denacionalizacijski upravičenci dobili gozdove, pa ne vplačujejo v proračun te takse. Če bi bila ta taksa vplačevana, potem bi marsikakšen cent lahko prišel tudi v državni proračun in bi se porabil za plačevanje tistega, kar bi sicer sklad moral plačevati. Mislim, da če sklad plačuje te dajatve, ne vem, zakaj jih ne bi tudi drugi lastniki gozdov. Toliko mimogrede. Zaradi tega seveda se tudi s tem amandmajem žal ne morem strinjati.
Hvala lepa. Gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ta člen mi pa da misliti, no, lahko bi rekel skoraj licemerje brez primere. Nekateri bi ne pustili, da se del od tega dohodka, ki se ustvarja v več kot 150 slovenskih občinah in je nek presežek, tam tudi uporabi, ampak bi se moral uporabljati samo za denacionalizacijske in podobne namene. Kdor je kriv, da smo se Slovenci šli najbogatejšo, najbolj razkošno, najbolj luksuzno denacionalizacijo v Evropi, naj potrka najprej na svojo vest. Ve se, katere vlade in kdaj so to izglasovale. In zdaj je to zgodba brez konca. Jaz priznavam, povzročene so bile v letih po drugi svetovni vojni krivice, vedno pristajam na to, da se jih popravi, vendar nekomu ne moreš vrniti in plačati več, kot je bil upravičen. Prometnice takrat so bile takrat kolovozi, volovski in konjski, nazaj smo vračali gozdove z bogato, bogatejšo lesno zalogo, z večjo dostopnostjo, boljšo prometno infrastrukturo, z več nege, z več vzdrževanja. In še ena napaka: prav je, da tistim, ki smo jim storili krivico, vrnemo. Številni od njih si želijo te postopke tudi zaključiti. Zadaj so marsikje nenormalno velike odškodnine in novi lastniki so se pripravljeni o tem z državo pogovoriti in uskladiti. Država pa marsikdaj na njihove ponudbe za poravnavo ne pristaja in odločitev prepušča sodišču, tako da bo na koncu izkupiček za državo nekajkrat večji, kot bi bil sicer. Enostavno je treba te postopke pregledati in tam, kjer se da doseči poravnave, sporazum z novimi lastniki, naj se to doseže takoj, čim prej, da ne bomo plačevali še dragih sodnih stroškov in visokih zamudnih obresti. Vprašanje je, zakaj občinam koncesije. Moram reči in priznati, ko sem prvič to videl, da mi je seveda rahlo narasel pritisk. Ko pa sem odprl druge koncesijske zgodbe, pa vidim, da občine, ki imajo v lasti, ne ne v lasti, na svojem področju državne gozdove, dobivajo relativno malo. Če pogledamo, kako v Sloveniji delimo denar, koncesijsko dajatev, recimo, pri hidroelektrarnah, pri nuklearni elektrarni ali pri Postojnski jami. Postojnska jama je spomenik državnega pomena, ampak od njega država dobi komaj 2% koncesijske dajatve, vse drugo gre dvema lokalnima skupnostma. Prav in upravičeno, samo ta isti ljudje zdaj ne smejo in ne morejo nasprotovati, da bi delež od te pogače, ki se ustvarja na teritoriju določene občine, dobila tudi občina za posege, ki so namenjeni razvoju, vzdrževanju infrastrukture, gozdnih cest ali pa še česa. Če k tem prištejemo in primerjamo še zgodbo in pa privilegij občin, ki imajo igralnice in tudi tam dobivajo bogato koncesnino, potem so občine, ki imajo gozdove, v tem pogledu ali v odstotkih ali v količini denarja nepriviligirane, zagotovo depriviligirane. In prav je, da se ta država, če se je odločila, da bomo napake z denacionalizacije popravili, da jih tudi popravimo, vendar ne vse in ne samo na račun sklada. Drugače pa sklad na leto ustvarja preko 20 milijonov evrov prihodkov. Če bomo poslovali dobro, bolj gospodarno - in za to nam pri tej spremembi zakona gre - bo prihodkov še več. In če bomo desetino tega namenili lokalnim skupnostim, v katerih ta denar nastaja in se ustvarja, mislim, da nismo storili nič narobe.
Hvala lepa. Dva prijavljena sem še videl, zato sprašujem. Ali želi še kdo razpravljati k amandmaju k 7. členu in odpiram čas za prijavo? Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Spoštovani gospod Sajovic! Sam sem prvi mandat v Državnem zboru, zato mi bi bil kakšen spodrsljaj dovoljen. Vam, kot tistemu, ki ste v tem državnem zboru bili tudi takrat, ko ste denacionalizacijo delali, pa zagotovo ne bi smelo biti dovoljeno to, da zgrešite celo člen, katerega amandmiran. Ta amandma, ki se nanaša, gre za 7. člen, in 7. člen se glasi: "Sklad nameni presežek prihodkov nad odhodki sklada razvoju dejavnosti sklada..." Naš amandma je, da bi tukaj naredili piko in bi se nadaljevalo "In za pokrivanje obveznosti iz naslova odškodnin za nezmožnost uporabe kmetijskih zemljišč in gozdov v skladu z zakonom, ki ureja denacionalizacijo". O koncesnini govori naslednji člen. Tega mi nismo amandmirali, toliko mogoče vednost. Predvsem pa mislim, da vi to veste, ampak ste želeli samo predstaviti slovenski javnosti nekaj drugega, kar smo mi zapisali. Smisel tega amandmaja je šel v tej smeri, da je nesporno nekaj narobe, da iz sklada kmetijskih zemljišč plačujemo 10% Slovenski odškodninski družbi, ki je zavezanec za poplačilo tudi denaciolnalizacij, in na drugi strani plačujemo tudi te obveznosti za poplačilo nezmožnosti upravljanja s temi zemljišči. Smisel tega amandmaja je šlo v tej smeri, da sklad ne bi bil zavezanec za ta plačila, ampak, da bi se to iz drugega, se pravi Sod-ovega, računa poravnalo. Kar se tiče pa prihodkov, pa mislim, da imate napačne podatke. Ta realnost je takšna, da smo zadnja leta v slovenskih gozdovih s koncesninami pobrali od tistih prej treh, štirih, sedaj šest milijonov in približno pet milijonov iz kmetijskih zemljišč. Potem pa so še ostale dajatve, ki so nekaj proračunske, vendar ne pridemo do 20 milijonov, ampak je bistveno nižja ta cifra kot 20 milijonov, skupaj tam nekje 12 do 14 milijonov, in z odlivom in eventualno večjim izplačilom odškodnine za denacionalizacijske upravičence - opozarjamo na tisto finančno grožnjo.
Hvala lepa. Gospod Franc Pukšič. Replika? Replika mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa. Vesel sem, da se z gospodom Francijem Bogovičem velikokrat tudi strinjava. Tudi v tej točki se. Takrat, ko se je v tej državi urejalo vprašanje denacionalizacije in tudi nacionalizacije, ne eden ne drugi od naju ni imel nobene pomembnejše funkcije v slovenski politiki. To so storili v tej državi na ne najbolj posrečen način drugi. Se pa strinjam, da govorimo o presežku prihodkov nad odhodki sklada. In ravno iz tega bomo delili 45% koncesijske dajatve skoraj 150 slovenskim občinam. Drugače pa, sklad je bil ustanovljen z dvema osnovnima namenoma: eden je bil urejanje z zemljišči in vračanje v okviru denacionalizacije, drugi pa sklad upravlja in gospodari z zemljišči, ki so v lasti države Slovenije. In moje prepričanje še vedno ta trenutek je, in za to se tudi borim, da bi bil sklad in država boljši gospodar, da se na zemljiščih ne bi dogajalo tisto, kar je gospod Srečko Prijatelj razlagal, da občine, lokalne skupnosti vlagamo vloge pri inšpekciji, ker so skladova zemljišča, ki so dana v zakup, neprimerno, neustrezno obdelana ali neobdelana, da se bo to stanje obdelalo. Kmetijsko zemljišče je bogastvo, vrednota. Morajo poleg drugih multifunkcijskih učinkov dajati tudi nek dohodek in za to nam gre, če bo dohodka več, potem ga bomo lahko tudi več delili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Jaz bom amandma k 7. členu, ki pravi, da naj bi presežki nad odhodki se uporabljali izključno za razvoj dejavnosti sklada, podprl, saj to je edina logika. To, o čemer so nekateri razpravljali, gre za tistih 7%, od koncesij glede na opravljeno dejavnost občinam in, seveda, postavlja se vprašanje, zakaj so pravzaprav tako nizke koncesnine. Ali se tako slabo gospodari, torej GG-ji tako slabo gospodarijo, ali pa obstaja neko drugo vprašanje. Ali je kdo izmed tistih, ki naj ne bi bili zraven, v kakšnih tihih družbah v teh gospodarskih družbah, torej kakšni tihi lastniki, ki bodo že prav prišli, ko ne bodo več aktivni v politiki. To je lahko tudi eden od razlogov in seveda s tem zakonom je popolnoma jasno, da pač nekatere občine, zagotovo bo občina Kočevje daleč največ dobila od tega. To je treba pač javno povedati. Po mojem izračunu tam od pol milijona evrov naprej. Sedaj pa ob teh spremembah mešati in govoriti, tako kot pač eni zelo radi, čeprav so še takrat bili mladinci ali pa hodili v osnovno šolo, ko je ta država nastajala in ko se je odločalo, kako tudi dobiti mednarodno priznanje in tako dalje. Saj verjetno se ni dalo kar tako vse tudi doma narediti, ampak prav nekatere države, če se spomnite ali pa, če ste pozabili, prav od Vatikana naprej so bile prve in najpomembnejše, ki so nam stale ob strani, danes pa govoriti, da se to spreminja zaradi tega ali pa - ne vem, da se nečesa ne naredi zato, ker je Cerkev dobila najboljše gozdove in tako dalje. Tudi plačuje bistveno več kot pa seveda ti, ki so koncesije dobili. Res pa je, tako kot je bilo danes že nekajkrat rečeno, da pač gredo te stvari iz teh GG-jev, ki vzporedno ustvarjajo neke družbe, ki niti slučajno ne spadajo zraven. Ne vem sicer, ali pa mogoče še nekako bi človek razumel, težko pa seveda razumeš, kako tiste jahte GG-jeve na morju "pašejo" v slovenske gozdove. Lepo vas prosim, glejte, saj nismo neumni, da ne bi vedeli, kaj delate. Pač delate v korist oškodovanja slovenskih gozdov in če je to začetek proaktivne zemljiške politike, potem nam bog pomagaj. Nekateri so tudi včeraj mislili, da bodo uspeli s tem, kljub temu da so glasovali proti resoluciji raznih botrov zadaj, da bodo vendarle imeli odprta vrata za plinske terminale in danes sem bil v Kopru, narod je navdušen, da je bil amandma Slovenske ljudske stranke izglasovan in rekli so, da tisti, ki so bili proti temu, da bi jih bilo treba na križ nabiti. In jaz upam, da se vam to sicer ne bo dogajalo, da pa vam bodo na naslednjih volitvah povedali svoje. Minister, zakaj 880 kvadratov samo zemljiških površin na prebivalca? Ja, pa kdo je vodil to državo? Kdaj se je po Savinjski delala avtocesta, kdo jo je vodil, zakaj se je delala sredi Savinjske, zakaj jo je bilo treba razklati? Ali se ni dalo narediti po obrobju? Ne! Prav neki - kako si že rekel, neke LDS ali kaj je imel nekih štiriintrideset poslancev. Lepo vas prosim! Sedaj pa nam tak tip pamet soli! Pa dajte, lepo vas prosim!
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan, izvolite.
Gospodu Pukšiču bi rada povedala, da verjetno, glede na to, da sem bila edina, ki sem včeraj glasovala proti resoluciji, bi predlagala, gospod Pukšič, da bolj v mojem slogu predlagate, kam me je treba nabiti. Ne na križ, gospod Pukšič, na zvezdo kvečjemu, veste! Tja bolj spadam zaradi tega, ker s križem nimam rada opravka. In, ko govorite o tem, da kako Cerkev, Vatikan, največ plačuje zaradi gospodarjenja z gozdovi - sploh ni res! Zaradi tega, ker ne plačuje tistega, kar sicer morajo plačevati vsi drugi lastniki gozdov in kar plačuje Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov državi za vzdrževanje gozdnih cest. Ne plačuje takse! Je oproščena, iz neznanih razlogov. Verjetno ga je tisti LDS iz neznanih razlogov, Vatikana, tega plačevanja oprostil. In nazadnje, jaz bi vam predlagala gospod Pukšič, da kadar govorite o stvareh, ki jih ne poznate, da se najprej malo pustite podučiti od svojega soseda, ki je zares velik strokovnjak na področju kmetijskih zemljišč in gozdov, ki ga, kapo dol, globoko spoštujem, se seveda ne strinjava v vsem o čemer se na odboru pogovarjava, vendar mislim, da vaše današnje nastopanje je bilo pod vsako kritiko kulturnega govorjenja. In mislim, da bi moral vas predsedujoči nekoliko opozoriti, zato vas pa opozarjam jaz.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Givdo Kres.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Naši amandmaji so zagotovo usmerjeni in tudi verjamemo v to, da so usmerjeni v boljše gospodarjenje in tudi boljši izkupiček finančnih sredstev na strani države. Kajti v tem trenutku smo prepričani, da je ta iztržek premajhen in da se hočeš-nočeš preveč polnijo privatni žepi iz tega denarja. Poglejte, ko se je nekoč uvedla nacionalizacija, je država te gozdove dobila, je z njimi upravljala, najbolj verjetno, da je solidno upravljala ne najboljše. Pa vendar v rajnki Jugoslaviji smo v Sloveniji, pa najbolj verjetno je to še danes, največ izvozili neobdelanega lesa, namesto da bi takrat razvijali industrijo, ki bi to in ta les predelala v končne izdelke in tudi v boljši finančni izkupiček. Kmetu gozd pomeni banko. Banko za tiste težke čase, ko se na polju zgodi katastrofa, ko ni denarja, in zelo skrbno je kmet pomislil, kdaj je zrušil katero izmed dreves in to prodal zato, da je rešil svojo eksistenco. Tukaj v tem primeru jaz mislim, da bi morala biti ta relacija nekje na isti ravni, da ko je treba kmetu pomagati danes, ko dobiva samo 24 centov za liter mleka, da bi se tukaj notri lahko tudi dobila sredstva, ki bi se potem prekanalizirala v tako pomoč. Danes so eni časi, jutri so drugi časi in mislim, da se je treba temu primerno tudi obnašati. Poglejte, ko smo se pogovarjali o denacionalizaciji. Enkrat je prišla nacionalizacija. Samo danes se je danes ta kapital, ta glavna, najbolj pomembna srebrnina slovenske države pretočila v žepe tajkunov. Mislim, da ne bi bilo nič narobe, če bi se zgodila še enkrat nacionalizacija, pa da začnemo znova, ker smo delali napake. Takrat, v tistih časih, ko smo to zadevo zagovarjali, smo bili v vladi, smo imeli moč, kakršno smo imeli, ampak zagotovo ne dovolj veliko. Mogoče se še dobro spominjate, kako je gospod Marjan Podobnik končal svojo politično kariero, in tudi, kako se je na primeru SCT-ja zgodba pokazala, kolikšno imaš moč. Danes je ta SCT eden najmočnejših podjetij v državi, pa tudi ne vem, če dela tako dobro, kot bi moral, je pa že zelo zelo sprivatiziran in tisti mali delničarji nimajo od tega nič več nič. Je pa res, da takrat jaz nisem imel nobene možnosti vplivati na politiko, ampak spremljam politiko ves ta čas in mi je to jasno, da se v vsakem času zgodijo tudi napake ob želji, da narediš nekaj najboljše. In danes smo v tem trenutku, ko želimo eno izmed teh napak popraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, ker vam dajem besedo, vas hkrati prosim, da odmerjate besede, ker če bi dobesedno vaše prispodobe razumel, bi vam moral odvzeti besedo, ampak sem jih razumel kot prispodobo, gospa Pečanova, in prosim, da sprejmete to na znanje in da bi z diskusijo o pribijanju na križ ali pa na zvezdo nehali. Gospod Pukšič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Saj sem tudi povedal v prispodobah. Res pa je, da tisti, ki gospodarijo s cerkvenimi gozdovi, so plačani od tri do štirikrat bolje oziroma cerkev da tri do štiri, celo do petkrat več, kot pa dajo GG-ji državi. Torej, je nekaj narobe. Zakaj? Verjetno tudi zaradi nekih povezanih lastniških struktur, ki pridejo v tej državi bolj pozno na dan. Okoli denacionalizacije, ali je bilo vse v redu ali ne. Res pa je, da je bilo tudi narobe, da ni bila sprejeta v tem Državnem zboru, sam sem bil že takrat tukaj, tudi lustracija. Res pa je tudi, da je bilo treba ob priznavanju naše države ali še pred priznavanjem naše države ne se pogovarjati samo o zvezdi in v kateri predal bi se dala zvezdica, ampak seveda tudi o pravici do lastnine.
Hvala lepa. Gospod Borut Sajovic.
Jaz se bom povsem izognil ideološki razpravi. Moram pa reči, da sem vesel, da imamo skupen cilj in pa željo, da se poslovanje sklada izboljša, naredi pregledno in postavi na zdrave ekonomske temelje. Če je bilo omenjeno, da bo šel na eni strani ta denar v občinske proračune, da ga je treba namenjati tudi za kmetijstvo, razvoj podeželja in tako naprej, moram reči, da občina, ki jo najbolje poznam, namenja razpisom vsako leto za področje kmetijstva štirikrat do petkrat toliko, kot bo pridobila iz te koncesnine. Hvala lepa.
Gospa Breda Pečan, ste prosili za razpravo? Ne. Želi še kdo k 7. členu razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 12. člen in amandma k temu členu. Samo opozorilo. Bilo je postavljeno vprašanje, ali je k 12. členu mogoč amandma, ker ni bil spremenjen. Dobili smo obvestilo, da gre za prehodno določbo, ki je lahko amandmirana tudi v primeru, če ni posebej spremenjena v teku razprave na matičnem delovnem telesu. Torej, dajem v razpravo 12. člen in amandma k temu členu. Gospod Bogovič, izvolite.
Samo pojasnilo. Veseli me, da lahko o tem členu govorimo, čeprav je v prehodnih določbah, gre pa za zelo veliko vsebinsko stvar, tako kot je cel ta zakon, kljub temu da ga sprejemamo po skrajšanem postopku. Gre za to, da se prenaša del gozdarske stroke na sklad in ti gozdarji naj bi skrbeli sedaj za gospodarjenje z gozdovi. V enem izmed časnikov je bilo rečeno, da je podobno pri kriminalistih, ki naj bi se spoprijeli z gospodarskim kriminalom v neki organizirani družbi, in je bila prispodoba, da gredo piščanci nad lisico. Bojim se, da je v tem delu nemogoče s skupino 15, 20 gozdarjev pokrivati celoten slovenski prostor in te ljudi prenesti z GG-jev, pardon, z Zavoda za gozdove na Sklad ter da bi oni lahko pokrivali celoten prostor. Najbrž so bile v preteklosti domišljene boljše rešitve, ki bi omogočale to sledljivost, da bi lahko predstavniki Zavoda za gozdove, za katere vemo, da jih je 700 v celi mreži po Sloveniji, v času sečnje to nadzirali. Bili so še kakšni drugi instrumenti, kako bi se določila sledljivost lesa, kako bi se opravljali razni "checkingi", pregledi kamionov. Moram reči, da premalo poznam to ureditev, da bi jo lahko suvereno zagovarjal. Je pa bilo s strani gozdarjev in gozdarske stroke, ki ima svojo veljavo v Sloveniji, opozorjeno. Upam, če ta amandma ne bo sprejet [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. No, glede prehoda delavcev iz Zavoda za gozdove na Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je treba zelo jasno povedati, da je ta prehod potreben zaradi tega, ker so bila opozorila, da mora sklad opravljati kvalitetnejši nadzor nad delom v gozdovih. In to je rešitev, ki jo uzakonjamo. Po drugi strani moram zelo jasno opozoriti, da Zavod za gozdove že po sedaj veljavnem zakonu o gozdovih lahko vse to, za kar mu je sklad moral dodatno plačevati, upravlja že na podlagi veljavnega zakona o gozdovih v skladu s sredstvi, ki jih dobiva iz proračuna Republike Slovenije za svoje delovanje. In dogajalo se je pravzaprav to, da se gozdarska stroka ni pogovarjala o tem, kako je treba prevzeti neko delo v gozdu, ampak koliko sredstev bo Sklad moral nakazati Zavodu za gozdove, da bodo potem tudi oni opravili del tiste neke nadstandardne storitve, ki nikoli ni bila jasno opredeljena v zakonodaji, na kar je tudi Računsko sodišče vedno opozarjalo. Torej igre je bila samo v tem, koliko sredstev bo Sklad moral dati Zavodu za gozdove, da bodo oni opravili delo, ki je sicer zapisano v 50. členu Zakona o gozdovih, ki govori o tem, "prevzemanje del, ki so bila opravljena v gozdu, če so bila sofinancirana iz proračuna Republike Slovenije, je dejavnost javne gozdarske službe." In upam, da ni nobenega dvoma, da to, kar koncesionarji opravijo v državnih gozdovih, je stvar financiranja državnega proračuna, in da ta pristojnost na Zavodu za gozdove obstaja že danes. In ta člen govori o tem, da pride na Sklad potrebno število delavcev z Zavoda za gozdove. Če bo Zavod za gozdove ugotovil, da lahko svoje delo kvalitetno opravlja že v tem sestavu, kot je, na podlagi zakona o gozdovih, mislim, da ne bo nobene velike potrebe po tem, da bi katerikoli gozdarji z Zavoda za gozdove sploh prešel na Sklad, ker to delo lahko že opravljajo na podlagi veljavnega zakona. In to je njihova naloga, da se končno, končno dogovorijo, da bo stroka imela resnično nadzor v gozdovih. In ta 12. člen to omogoča. To jim omogoča in to je zdaj njihova naloga, če bo ta zakon sprejet, da se resnično dogovorijo o tem, kaj bo gozdarska stroka v gozdovih počela. Tudi prevzema dela lahko tista, ki jih koncesionarji opravljajo v gozdovih. Če pa tega ne želijo, bodo pa ti delavci šli z zavoda na sklad in bodo pač skladovi delavci potem ta nadzor izvajali.
Hvala lepa. Mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa. Zaupanje je lepa stvar, kontrola in nadzor pa še bistveno boljša in res se zahvaljujem predlagateljem, da so odprli 12. člen, tako da imam še nekaj časa, da določene zadeve, ki jih Slovenke in Slovenci vidimo na terenu, lahko povemo in poudarimo ter podčrtamo še enkrat. Dejstvo je, da Slovenija ima odlično, dobro gozdarsko stroko, da ima ta stroka skoraj 740 ljudi in da če od 740 ljudi vzamemo proč 16 do 20 ljudi, da se ta stroka ne more in ne sme zrušiti. Prepričan sem, ker so prvi očitki na slabo delo in gospodarjenje z državnimi gozdovi prišli prav s strani Zavoda za gozdove, vročeni meni osebno, ker očitajo, da država iztrži premalo, da imajo gospe in gospodje cel kup idej, kako to zadevo v praksi izboljšati, nadgraditi, še enkrat priznam: res je, z državnimi gozdovi se gospodari odlično, ampak vprašanje, kateremu pritrjuje tudi javna gozdarska služba, je, za kakšno ceno. Javna gozdarska služba tudi pritrjuje - vsaj v začetku te razprave je -, da je treba iz teh gozdov in da se da z lahkoto izkoristiti bistveno več. Eden od pomembnih učinkov je tudi njihova trditev, da koncesionarji sistematično onemogočajo izvajanje nadzora tako delavcem Zavoda za gozdove kot tudi terenskim gozdarjem Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Z ustanovitvijo nove neodvisne nadzorne službe ta problem rešimo. Očitano je bilo, da sledenje gozdnih lesnih sortimentov se ne izvaja, o tem smo se pogovorili in računalniška aplikacija in prenos podatkov je že v fazi poskusnega obratovanja. Očitki so bili o podizvajalcih, ki da opravijo večino dela v gozdovih po koncesiji. Če to poteka v skladu z zakonom, tu ne vidimo nič skupnega, in bistveno: želja, da bi se prevzeli neki vzorci iz tujine gospodarjenja z gozdovi po letu 2016, tako da bi se licitirala in zakupila posamezna območja prosto na trgu in pa iz tega zagotovo za državni proračun iztržili bistveno več denarja. Velikokrat se govori, ali je kakšna od strok obremenjena, preobremenjena; prepričan sem, da je tega v Sloveniji že veliko, največ v neposredni proizvodnji, vsi tisti z mano na čelu, ki smo pa v javnih službah, in mednje štejem tudi gozdarje, pa pri svojem delu lahko naredimo in moramo narediti še več. Te moje argumente, kakšna je prevelika obremenjenost slovenskih gozdarjev in da se bo sistem 740-ih ljudi zrušil, če bomo od tam odvzeli 16 ljudi, pa potrjujejo naslednji podatki iz poročila, ki ga je pripravila sama stroka. Ugotavlja: zmanjšati je treba število krajevnih enot, sedanje število krajevnih enot je 93, vendar imajo posamezne krajevne enote izredno majhne površine gozdov - Predmeja, Trnovo, Velike Lašče, Dobre Polje, Ljubno, Gornji Grad, Nazarje, Dravograd, Prevalje, Lovrenc, Lenart, Ormož, zato je smiselno, da se jih združi oziroma na novo oblikuje. Zavod za gozdove je v osnutku nove sistematizacije predvidel zmanjšanje števila krajevnih enot s 93 na 69. 24 enot manj, in jaz sem prepričan, da vsaka od teh enot, ki nima dovolj dela, z lahko pogreši enega gozdarja in še bodo imeli 8 gozdarjev viška in v plusu. Drugi argument - kakšna je obremenjenost. Preoblikovanje revirjev. Po temeljiti analizi, ki jo je naredil Zavod za gozdove, je obremenitev revirnih gozdarjev od 0,43 do 1,87. Povprečna obremenitev, normalna delovna obveznost naj bi bila 1, in to na ravni krajevne enote. Določena krajevna enota, najmanj obremenjena, ima povprečno obremenitev 0,43. Kaj to pomeni? Da ljudje imajo tam dela samo za polovico 8-urnega delovnika. Ena druga, najbolj obremenjena, pa ima obremenitev 1,87. Ampak jaz nisem slišal, da bi ljudje v javni gozdarski službi pregorevali od dela, odhajali zaradi prehudih obremenitev, predvsem v zimskem času, ko ni treba prevečkrat na teren, na kakšne bolniške ali na kakšne druge bolniške odsotnosti. Če upoštevamo še razlike v obremenitvi znotraj teh krajevnih enot, potem je to razmerje ne samo 1 proti 4, temveč je še večje. Ugotavljajo sami, da takšna neskladja niso dopustna, istočasno je smiselno odpraviti tudi pet razredov revirnih gozdarjev in oblikovati samo tri razrede, glede na njihovo formalno izobrazbo. O teh zadevah bi se dalo razpredati še na dolgo in široko, dejstvo pa je, da razmerja med skladom in med zavodom nikdar in nikoli niso bila podrobno in točno definirana in ravno korak v to smer zdaj delamo, da se točno ve, kaj kdo dela. Ve se, javna gozdarska služba naj bi skrbela za gozdove, vendar če sklad ne podpiše pogodb, ne nameni določenih sredstev, potem seveda javna gozdarska služba tega ne odpravlja. In to tisti, ki imajo slovenske gozdove, najbolj radi; ne nadzirajo, kaj nam naredijo mesojede zveri, če ne bo dodatnega denarja, ne odkazuje se; Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov je našel rešitev, in odkazilo v zadnjem letu je bilo brez dodatne pogodbe za polovico cenejše. 180 tisoč evrov so prihranili z enim takšnim enostavnim ukrepom. Glede gradbenih odpadkov po gozdovih, prijave inšpekciji - v prvi vrsti pišemo župani in naši zaposleni. Tisti, ki so vsak dan v gozdovih, se obnašajo, kot da teh odpadkov v gozdovih ni. Javna gozdarska služba, in to ji štejem v dobro, je pripravljena prevzeti tudi naravovarstveni nadzor, vendar samo, če bo dodaten denar. Jaz pa mislim, da imajo v sistemu te službe toliko rezerve v administraciji, da se moramo dogovoriti, kateri del manj pomembne administracije, papirnate vojne, lahko opustimo in kot pomemben ekološko zaščiten dejavnik uvedemo še nadzorstveno funkcijo gozdarjev, ki so res vsak dan na terenu. Kar se pa tiče, še enkrat, očitka, da bosta v istem gozdu dva gozdarja, to je približno tako, kot na cestah, če primerjamo tistega, ki cesto gradi in jo vzdržuje, ter policista, ki skrbi za nadzor in kontrolo, kako smešno bi bilo, če bi policiste zadolžili za gradnjo in vzdrževanje ali pa obratno, če bi gradbenika zadolžili za kontrolo prometa in nadzor. Enostavno, rezerve so, maske naj padejo, vsak naj se trdo loti svojega dela in za vse nas bo bolj.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o 12. členu in amandmaju? Gospa Breda Pečan.
Samo to bi povedala, če hočemo doseči, da bo sklad resnično učinkovito gospodaril z državnim premoženjem v obliki gozdov in kmetijskih zemljišč, tudi pozneje, ko bomo spremenili zakon o kmetijskih zemljiščih in zakon o gozdovih v tem smislu, da bomo predali v upravljanje Skladu kmetijskih zemljišč vse tiste gozdove in kmetijska zemljišča, s katerimi lastniki ne gospodarijo tako, da bi bila od njih pridobljena vsa možna korist, je treba zagotoviti tudi to, da bo sklad imel v svoji sestavi ljudi, ki bodo dejansko delali za lastnika ali pa dajmo reči, upravljavca celotnega državnega in potem tudi upravljavskega premoženja zasebniku, tako da ne bo prišlo do nobenega dvoma, za koga pravzaprav delajo. Če bi vse te ideje, ki jih ima Zavod za gozdove, bile ponujene Skladu in uresničene že mnogo prej, potem seveda bi sploh ne bilo dvoma, da bo še naprej Zavod za gozdove izvajal nadzor in vrednotil letni posek, ki ga opravijo upravljavci, koncesionarji gozdov. Ker pa je ugotovil, kaj vse mora narediti šele takrat, ko je zaznal zavod, da pravzaprav želita ministrstvo in vlada prenesti oziroma prevzeti delavce, ki bodo opravljali naloge, ki jih je pogodbeno opravljal sklad, kot vse kaže, slabo. Ker če bi jih dobro opravljal, potem ne bi kar naprej poslušali kritike, da je koncesnina, ki jo pobira Sklad za gozdove, prenizka. Če bi delavci Zavoda za gozdove delali tako, kot zdaj pravijo, da se da delati in da je sklad kriv, da se ni dobro delalo, to je pa farsa nad farsami. Sklad je imel vsako leto pogodbo z zavodom in zavod je delal tisto, kar želimo sedaj s spremembo tega zakona predati v celoti skladu samemu. Po navadi je tako, da če ima nekdo neko premoženje, praviloma - mi vemo, da imamo tudi slabe gospodarje - dobro gospodari z njim. In če bodo delavci sklada, gozdarji, visoko kvalificirani med najboljšimi, jaz upam trditi celo najboljši v Evropi, upam si trditi, da niti ena članica Evropske unije nima tako dobre gozdarske službe, kot jo imamo mi, to je dejstvo - mene lahko kdorkoli prepričuje drugače vendar jaz sem prepričana, da so dejansko najboljši v Evropi - potem bodo v Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov dali od sebe vse, da bodo dokazali, da se da v odnosu do koncesionarjev iztržiti mnogo več. Samo še nekaj bi v zvezi, ne s tem, ampak s tistim, kar sem prej poslušala, popravila. Namreč, dvakrat sem slišala da kako Katoliška cerkev plačuje tistim, ki gozdarijo z njenimi gozdovi, mnogo več. Obratno je, dragi gospodje in gospod, ki je odsoten, obratno je! Tisti, ki gospodarijo z gozdovi v lasti Vatikana v Sloveniji, plačujejo mnogo več, kot pa plačujejo koncesionarji našemu Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Se pravi, da ima dobička Vatikan oziroma Katoliška cerkev od svojih gozdov mnogo več, kot pa Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. In zdaj bi rada samo vprašala, to je retorično vprašanje, tisti, ki ste bili na učiteljišču, veste, kaj to pomeni, tisti, ki ste bili v gimnaziji, tudi, morda ste pozabili - to pomeni, da je to vprašanje, ki ne potrebuje odgovora. Koliko davka plača Katoliška cerkev od dobička, ki ga dobiva z gospodarjenjem z gozdovi v državi Sloveniji?
Hvala lepa. Želi k 12. členu in amandmaju še kdo razpravljati? Gospod minister, izvolite, dr. Pogačnik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Prvič se bi zahvalil za to zelo zanimivo razpravo, mislim, da je kar nekaj zanimivih predlogov, ki jih bomo upoštevali pri nadaljnjem delu. Tako bi rekel, vsekakor se na ministrstvu zavedamo, da je Vlada z dopolnitvijo in spremembami tega zakona prevzema veliko odgovornost. Samo mislim, da je bil prevzem te odgovornosti nujno potreben in da je treba potem tudi zadeve peljati naprej. 12. člen je za mene minoren člen zaradi tega, ker morate vedeti, da 57. člen Zakona o gozdovih jasno govori, da pravzaprav lahko sklad pooblasti zavod, da opravlja za njega določene dejavnosti ali pa ne pooblasti. Sklad ga je pooblaščal, vsako leto je to stalo od 300 pa tudi do 750 tisoč evrov, da se razumemo. V smislu tudi racionalnega gospodarjenja je zelo verjetno, da bo sklad premislil, kako bo to uredil. Na eni strani, kot je bilo že govorjeno, tudi to v luči kadrovskega programa glede zmanjševanja števila zaposlenih v javnih zavodih za minus dva odstotka in teh 17 je točno minus 2 odstotka na Zavodu za gozdove, to se pravi, da prej pomagamo, kot škodimo, seveda, če se bo zavod tako odločil. Rekel sem tudi, da v zvezi s tem členom, v zvezi z aktivnostmi na področju gozdarstva, da konec koncev razumem to vznemirjenje, če se spreminja zakon, ki je bil sprejet leta 1993. Zdaj smo pa 2009, vmes smo pa vstopili v Evropo in se je marsikaj zgodilo, če ne drugega, trg se je odprl in to se temeljito občuti tudi na področju gozdarstva, tudi na področju drugih sektorjih. Sektor gozdarstva je pravzaprav še najmanj zaščiten, če govorim glede podpore in, recimo, subvencijah na tem področju. Torej moramo glede na to, da smo tretja najbolj gozdnata država v Evropi, temeljito razmisliti, kako naprej z našimi gozdovi. Zato je pač ministrstvo v toku letošnjega leta tudi naročilo pri skupini strokovnjakov, neodvisnih, da se razumemo, nekako oceno stanja v slovenskem gozdu. Ne v slovenskem gozdarstvu, ampak predvsem v slovenskem gozdu. In naključno, da smo dali v normativni program za naslednje leto tudi zakona o gozdovih spremembe in dopolnitve, da se pripravljajo spremembe in dopolnitve uredbe o koncesijah in še nekatere druge vsebine so pomembne. Na primer tudi petletni normativni program za področje gozdarstva se izdeluje. Skratka, številne dopolnitve je treba pripraviti. Ključna prva dopolnitev v zakonu o kmetijskih zemljiščih, ki bo mogoče odgovoril tudi na vprašanja, na katera danes pač nisem uspel odgovoriti tudi zaradi kratkega časa, ki mi je bil na razpolago. Vladi je bilo namenjeno 5 minut. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Samo v obvestilo. Vemo vsi, Vlada je sama najavila 5 minut in 5 minut je dobila, pa ne rečem, da je to kriv minister, da ne bi bil kriv slučajno Državni zbor. Ali še kdo želi k 7. členu? Ne. Oziroma k 12? Ne. Odpiram razpravo o 16. členu in amandmaju k 16. členu. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo k 16. členu in ker ne želi nihče več sodelovati v razpravi, zaključujem tudi razpravo k zakonu. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. Zato prehajam na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O KMETIJSKIH ZEMLJIŠČIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnem zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Francu Bogoviču za dopolnitev obrazložitve sklepa odbora. Izvolite, gospod Bogovič.
Pozdravljeni še enkrat! Odbor je na svoji 11. seji, 4. 12. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki ga je vložil, kot smo že slišali, gospod Jože Tanko. Sklenjeno je bilo že na kolegiju, da bo po skrajšanem postopku potekal postopek. Na odboru so sodelovali predstavniki predlagatelja, se pravi SDS-a, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba in Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije ter predstavnik Geodetske družbe Ljubljana. Kot gradivo smo prejeli še mnenje Zakonodajno-pravne službe in še enkrat mnenje Državnega sveta, ki je tudi podal svoje stališče. Zakonodajno-pravna služba je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, s pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika in nanj nima pripomb. Vlada je v pisnem mnenju navedla, da bi sprejetje predloga zakona dejansko pomenilo lažjo uvedbo komasacijskega postopka, vendar ker je v pripravi vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki bo problematiko postopka za uvedbo komasacije uredil celovito, meni, da predložena novela ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Seznanjeni smo bili tudi s stališčem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki pa ta predlog zakona podpira. V nadaljevanju smo še enkrat slišali predstavnika predlagatelja, ki je predstavil to rešitev, se pravi, zmanjšanje odstotka kmetijskih zemljišč po površini, za katere je treba pridobiti soglasje za vključitev prekomasacijskih območij z 80% na 67%, tudi utemeljevanje, zakaj bi bilo to prav narediti. V nadaljevanju smo dobili tudi dodatne predstavitve mnenja Vlade, ki ga je predstavil minister in poudaril, da so ta stališča enaka, kot so bila že v juliju, ko je Poslanska skupina SDS prvič vložila vsebino zakona z identično vsebino. Tu je bilo še enkrat več rečeno, da je strinjanje in da je ta sprememba predvidena v novem zakonu o kmetijskih zemljiščih, da pa je poleg tega procenta po stališču Vlade potrebno v zakonu o kmetijskih zemljiščih sprejeti še določene druge rešitve, s katerimi se bo ta operativnost v praksi tudi izvedla: s področja prostorskega načrtovanja, evidentiranja nepremičnin, geodetske dejavnosti, varstva okolja, graditve objektov, tudi na področju sprejemanja komasacijskih območij in tudi drugih agrarnih operacij so predvidene še dodatne druge spremembe, da ne bo na koncu problem veliko število pritožb. To so bila stališča, ki jih je minister in so jih tudi predstavniki ministrstva poudarili. Slišali smo še stališča predstavnika Kmetijsko-gozdarske zbornice, ki se strinja in prepoznava v komasacijah nujno potrebo in tudi potrebo po tej celoviti ureditvi zakona. S strani predstavnika Državnega sveta je bilo še enkrat več utemeljevano stališče glede podpore temu zakonu. Predstavnik geodetske družbe, to je družbe, ki se ukvarja s komasacijami v živo že več kot 20 let, pa je pozorno prikazal, kako se to dogaja v praksi in kako je problem zbiranja tega prepotrebnega procenta soglasij in da je velikokrat ta kritična točka ravno med tema dvema tretjinama in štirimi petinami, se pravi med 67 in 80%, tudi z vidika neurejenih dedovanj in podobnih zadev, solastništev in vse skupaj predstavlja velikokrat problem. Sam pa je tudi navedel kar nekaj predlogov, s katerimi predlaga, da bi se lahko v prihodnjem ti procesi agrarnih operacij učinkoviteje upravljali. Na koncu je odbor z večinskim glasovanjem 7:3 sprejel naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi zakona o kmetijskih zemljiščih ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona gospodu Robertu Hrovatu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Glede na veljavni 56. člen Zakona o kmetijskih zemljiščih se predlog za uvedbo komasacijskega postopka lahko vloži, če se s komasacijo strinjajo lastniki kmetijskih zemljišč, ki imajo v lasti več kot 80% površin zemljišč na predvidenem komasacijskem območju. V skladu z zakonom o urejanju prostora in v skladu s pravilnikom komasacijskih zemljišč na območju občinskega lokacijskega načrta pa lahko predlog za uvedbo komasacije vložijo lastniki zemljišč, ki imajo v lasti najmanj 67% površine zemljišč na komasacijskem območju. Očitno je, da prihaja do nelogičnih in v praksi do pomembnih razlik, ki jih skušamo s predlogom novele zakona razrešiti tako, da izberemo za lastnike kmetijskih zemljišč lažjo, predvsem pa bolj življenjsko rešitev. Vsi podatki kažejo, da je v Sloveniji razdrobljenost in majhnost kmetij izredno kritična, na kar opozarjajo tudi agrarni strokovnjaki in kmetje, ki se s to problematiko srečujejo v praksi. Zato smo v Slovenski demokratski stranki na podlagi mnogih pobud odločili, da Državnem zboru predlagamo sprejetje novele Zakona o kmetijskih zemljiščih, s katero se želi doseči uskladitev z Zakonom o urejanju prostora na področju komasacij tako, da se predlaga lažja uvedba komasacijskega postopka. Predlog za uvedbo postopka se lahko vloži, če se s komasacijo strinjajo lastniki kmetijskih zemljišč, ki imajo v lasti več kot 67% površin zemljišč na predvidenem komasacijskem območju. Kaj sploh je komasacija? Zakon o urejanju prostora pojem komasacije definira kot zložbo zemljišč na območju predvidenega občinskega lokacijskega načrta in njihova ponovna razdelitev med lastnike zemljišč na tem območju. V Zakonu o evidentiranju nepremičnin je komasacija definirana kot zložba parcel, ki imajo različno pravno stanje glede lastninske pravice, in razdelitev po zložbi oblikovanega zemljiškega sklada na nove parcele. Po Zakonu o kmetijskih zemljiščih so predmet komasacije kmetijska zemljišča, lahko pa tudi gozdovi, nezazidana stavbna in druga zemljišča na komasacijskem območju ter naprave na teh zemljiščih. Komasacijo kmetijskih zemljišč podrobneje ureja pravilnik o izvajanju komasacij kmetijskih zemljišč. Morda v teh časih ni zanemarljivo dejstvo, da uresničevanje predlaganega zakona ne bo imelo finančnih posledic na državni proračun in druga javna finančna sredstva, ponovno pa v Slovenski demokratski stranki poudarjamo, da bo imel zakon ob podpori poslank in poslancev pozitivne učinke na kmetijsko politiko, na kar opozarja tudi Kmetijsko-gospodarska zbornica, ki podpira novelo zakona. Ker vemo, da gre za veliko, široko in razvejano članstvo, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagamo, da se za podporo zakonu odločite tudi ostale poslanske skupine. In še dodaten razlog k podpori zakonu je sistem uvajanja komasacij v državah Evropske unije. V vseh državah, kjer se izvajajo komasacije kmetijskih zemljišč, so komasacije podprte z ustrezno zakonodajo, ki uveljavljajo pristop, ki uvajajo z zakonom predpisano obvezno udeležbo v komasaciji. Prostovoljne komasacije so namreč postale ekonomsko neučinkovite in preveč dolgotrajne, poleg tega je pri njih možnost neuspešnega zaključka vedno velika. Torej, za zaključek. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo razočarani nad predlogom sklepa, ki ga je izglasovala koalicija, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, čeprav Predlog novele Zakona o kmetijskih zemljiščih ureja lažjo, predvsem pa bolj življenjsko rešitev - uvedbo komasacijskega postopka. Ne nazadnje, ta predlog zakona podpira Državni svet, Kmetijsko-gozdarska zbornica in tudi strokovna javnost, čemur smo bili priča na seji delovnega telesa. Pričakujem, da si boste v koaliciji premislil in to našo novelo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Vlade do predloga matičnega delovnega telesa bo predstavil dr. Milan Pogačnik, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Minister izvolite, izvolite za govornico.
Hvala lepa. Se opravičujem, ker nisem čisto [[...]] Še enkrat pozdrav gospodu podpredsedniku, poslanke in poslanci. Predlog zakona, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, med razlogi za sprejetje zakona navaja, da je v Republiki Sloveniji v posameznih predelih razdrobljenost in majhnost kmetij izredno kritična, in velikostna struktura in razdrobljenost sta po mnenju agrarnih strokovnjakov dva največja agropolitična problema. To je absolutno res, s tem se strinjamo. V Sloveniji imamo čez 3 milijone parcel, velikost naših kmetij je nekaj čez 6 hektarov in seveda s takšno razdrobljenostjo smo zelo težko konkurenčni, ne samo v slovenskem, nasploh pa v evropskem prostoru. Ravno zaradi tega se na ministrstvu z vso resnostjo lotevamo sprememb in dopolnitev zakonodaje s področja predvsem aktivne zemljiške politike, o enemu predlogu zakona smo danes razpravljali. Zakon o kmetijskih zemljiščih, jaz upam, da bo v januarju prišel na vaše klopi, vsekakor bo obravnavan na Vladi in potem sledi še serija drugih vsebin. Torej, predlog zakona, ki ga je predložila skupina poslancev z gospodom Tankom na čelu, vsekakor podaja en predlog, ki nedvomno pomeni lažjo izvedbo komasacijskega postopka. Vendar je pri izvedbi komasacij, trenutno jih v Sloveniji poteka 11, skupni vrednosti pa za ta namen namenjamo do leta 2013 17 milijonov evrov, seveda, evropskih in naših sredstev, skratka gre za projekt, ki bi ga želeli izpeljati, zahteva veliko bolj sistemske in intenzivnejše spremembe, če želimo te komasacije izvesti. To je tudi eden izmed razlogov, da žal te, drugače koristne spremembe, ne moremo podpreti, kajti ne bi prispevala k bistveni poenostavitvi postopkov za izvedbo komasacij. Tudi k vsej zahtevnosti tudi tehnični in administrativni, katero postopki komasacije zahtevajo. Sprememb zakona o kmetijskih zemljiščih, ki poleg enake spremembe, kot jo tudi navaja skupina poslancev, to se pravi zmanjšanje soglasij z 80 na 67, to je ena izmed sprememb, uvaja tudi številne druge poenostavitve s področja prostorskega načrtovanja, evidentiranja nepremičnin, geodetske dejavnosti, varstva okolja, graditvi objektov. Odpravljajo se tudi postopkovne nejasnosti v zvezi z agrarnimi operacijami in skrajšujejo se administrativni postopki, vključujejo se tudi odprava administrativnih ovir v prometu. Pomemben poudarek je namenjen tudi določbam, ki se nanašajo na komasacije in tudi en izmed predlogov zakona, ki ga Vlada pripravlja in je pač v končni izvedbi, je tudi zmanjševanje obsega soglasij - popolnoma enako z 80% na 67%. Torej, ne da bi direktno nasprotovali temu predlogu, vendar žal ne prispeva k hitrejši izvedbi komasacijskih postopkov, katerih je kar precej najavljenih. Zaradi tega z vso potrebno skrbnostjo in tudi hitrostjo, kolikor je pač tu mogoče, v vseh procedurah, ki jih treba opraviti, in pri vseh soglasjih, ki jih je treba pridobiti, zaključujemo to delo na Zakonu o kmetijskih zemljiščih. Zaradi tega Vlada meni, da Predlog zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih v obsegu, kot je bil predložen, ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker, kot sem že navedel, ne rešuje postopka za uvedbo komasacije celovito, kot je predvideno in naj bi bilo realizirano s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijskih zemljiščih. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi predstavitev poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki gledamo na pričujoči Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijskih zemljiščih kot logičen, razumen in nujen ukrep z namenom reševanja problematike razdrobljenosti in majhnosti kmetij. Kajti takšna velikostna struktura oziroma razdrobljenost posesti predstavlja v Sloveniji enega od največjih agrarnih problemov. S predlaganimi spremembami naj bi se dosegla uskladitev z zakonom o urejanju prostora na področju komasacij, če bi se izvajali še dodatni ukrepi. Gre torej za možnost vlaganja predloga, kot je omenil gospod minister, tudi glede drugih ukrepov pri začetku komasacijskega postopka, če se s komasacijo strinja zdaj po novem 67% lastnikov površin, kar je za razliko od prejšnjih 80% to vsekakor pozitiven premik. Koristile bi pa tudi spremembe glede poenostavitve postopkov uvedbe komasacij kot tudi določene dopolnitve zaradi sprememb zakonodaje na področju prostorskega načrtovanja, pa še nekaj drugih ukrepov, kot jih je že minister naštel, s čimer se popolnoma strinjamo. Koristni bi bili tudi skrajšani administrativni postopki, ki bi pospešili same postopke izvedbe komasacij. Kljub nujnosti in dobremu namenu predlaganih sprememb pa se istočasno odpirajo tudi nova vprašanja in dileme. Tako je po doslej veljavnem zakonu in podzakonskih aktih dinamika in učinkovitost komasacijskih postopkov potekala dokaj različno po komasacijskih območjih širom Slovenije. Razlog za to so zelo različni dejavniki, kot je specifika samega komasacijskega območja, mentaliteta prebivalstva oziroma lastnikov zemljišč, agilnost in sposobnost akterjev v postopkih in tako dalje, da ne naštevam naprej. Tako so, na primer, na območju Upravne enote Murska Sobota v času veljavnosti dosedanjega zakona uspeli uvesti komasacijski postopek na več kot 25 komasacijskih območjih in na površini več kot 4.500 hektarjev, kar je vsekakor izjemen dosežek, in to navkljub normativu 80% potrebnega strinjanja lastnikov kmetijskih zemljišč. Kar pa je vredno tudi omembe, da so le-ti postopki de facto zaključeni. Torej, da je novo stanje vpisano v zemljiško knjigo. Za komasacijske postopke pristojne osebe na območju upravne enote Murska Sobota pa opozarjajo na možnost povečanja števila pritožb in nezadovoljnih komasacijskih udeležencev že v sami fazi uvedbe komasacijskega postopka in s tem posledično na dolgotrajnost postopka, večje stroške in tako naprej. Vse to utemeljeno vzbuja strah, da bi s tem morda dosegli prav nasproten učinek; se pravi, ne bi dosegli boljše posestne strukture in večjih obdelovalnih kosov kmetijskih zemljišč, dosegli bi pa vedno več neurejenih stanj lastništva v zemljiški knjigi zaradi dolgotrajnosti reševanja pritožb komasacijskih udeležencev. Namen novega zakona je preprečiti prav to, sicer bo pa čas pokazal svoje. K sreči pa gre upati, da se bo kasneje pristopilo k spreminjanju zakona tudi bolj kompleksno in sistematično, torej se bo uvedlo tudi uporabo drugih ukrepov, ki naj bi olajšali in skrajšali komasacijske postopke in bi s tem predmetne spremembe in dopolnitve zakona dosegle svoj cilj in namen. Kljub prej navedenim pomislekom in zadržkom bomo v Slovenski nacionalni stranki predlog sprememb in dopolnitev zakona o kmetijskih zemljiščih vseeno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa za besedo. Vsem prisotnim skupaj še enkrat prijazen pozdrav! Jaz sem vesel, da smo našli eno temo, kjer pa vsebinskih razhajanj v Državnem zboru praktično ni. Vsi priznavamo, da je stanje na področju kmetijskih zemljišč nezavidljivo. Minister je že nekajkrat predstavil, bi rekel, do srca segajočo statistiko in analizo kmetijskih podatkov. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo zaradi teh zaskrbljujočih dejstev tudi zaskrbljeni in se dejanskega stanja zavedamo. Izpostavili smo jih v našem volilnem programu in se zavzeli za čimprejšnji zakonski poseg v te izrazito negativne trenda na področju kmetijskih zemljišč. Svoje odgovornosti se zaveda tudi vladajoča koalicija, katere pomemben del smo, zato koalicijski sporazum predvideva pripravo novega Zakona o kmetijskih zemljiščih ter pripravo programa za zmanjšanje zaraščanja kmetijskih zemljišč. Eden izmed najpomembnejših ukrepov na tem področju je zagotovo komasacija oziroma zložba zemljišč, s katerim se zaokrožuje zemljišča ter s tem izboljšuje parcelno strukturo slovenskih kmetijskih zemljišč. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije te spremembe podpiramo. Dobro razpravo smo opravili tudi na Odboru za kmetijstvo in tam je prevladala ocena, da zakon kljub dobri pobudi, ki rešuje samo delček komasacijske zgodbe, še ni zrel za nadaljnjo obravnavo. Jasno je bila podana zaveza ministrstva, da bo ta zakon v prvih dveh mesecih naslednjega leta zagledal luč sveta in bo vseboval tudi rešitev, naključje ali ne naključje, da je številka do pike enaka, kot so jo upravičeno predlagali kolegi iz opozicije, in jaz sem prepričan, da bomo vsaj v tem delu zgodbe enotni. Treba pa je pojasniti, zakaj smo na odboru ocenili, da samo sprememba tega delčka v zakonu ni zadostna. Zahvaliti se moram in pa tudi čestitati predsedniku odbora, ker je na sam odbor pripeljal človeka, strokovnjaka, ki to zgodbo pozna že dolga leta in nam je opisal kalvarijo ene od kmetijsko pomembnejših slovenskih občin. Gost, strokovnjak na tem področju, nas je opozoril predvsem na to. Prvo, kar vsebuje predlog današnjih predlagateljev, da je treba spremeniti procent soglasja za uvedbo komasacijskega postopka z 80 na 67%. Drugič, zelo pomembno, omogočiti imenovanje zastopnikov oziroma skrbnikov za neznane, eventualno umrle še pred izdajo odločbe o uvedbi komasacijskega postopka, podobno kot pri posameznih geodetskih storitvah, kajti komasacija je v bistvu en velik skupek, ena celota geodetskih storitev. Tretja pomembna navedba, uvesti plačilo upravne takse na vložitev pritožbe na odločbo o uvedbi komasacijskega postopka. S tem bi zagotovo odvrnili lastnike zemljišč, da ne bi pisali pritožb samo zato, ker jih lahko napišejo in ker jih to nič ne stane, učinkovito pa zavirajo ta prepotreben postopek. Nadalje. Vsem lastnikom zemljišč, ki so proti uvedbi komasacijskega postopka, onemogočiti črpanje sredstev iz občinskih razpisov za spodbujanje kmetijstva, nakup novih strojev, opreme in še kaj, kar razpisujemo občine na rednih razpisih, pa če gre tudi za agrotehnične ukrepe, gradnjo hlevov in še kaj. Potem vsem lastnikom zemljišč, ki so proti uvedbi komasacijskega postopka, ukiniti za tisto določeno obdobje subvencije in onemogočiti prijavo na ukrepe, ki jih financira Evropska unija in Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ter dvigniti prag za pridobivanje subvencij. In pa na koncu, pa ne najmanj pomembno, zaradi predlaganega preverjanja skladnosti komasacije s planskimi dokumenti in skladnost izjav predlaganih ob uvedbi komasacije z zemljiškoknjižnim stanjem zemljišč, tam se pa predlaga daljši rok za izdajo odločbe o uvedbi komasacije, kot ga navaja ZUP. Vemo, da je v ZUP-u rok 60 dni od popolne vloge, predlog pa je, da se ta rok podaljša na razumnih 120 dni in s tem bi dobili zakonodajo, ki bo tudi v praksi delovala, bo učinkovita in to slovensko kmetijstvo z razdrobljeno posestno strukturo najprej potrebuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. V poslanski skupini ugotavljamo, da smo enak predlog zakona v tem mandatu že zavrnili, in takrat smo opozorili, da gre pri tem zakonu in tudi pri prejšnjem za problem, ker ne rešuje celotnega postopka izvedbe komasacije. Sprememba praga za soglasje o komasaciji z 80 na 67% je eden od potrebnih korakov, ki sicer omogoča hitrejšo izvedbo komasacije, vendar samo eden od tistih, ki so potrebni, da komasacija resnično steče hitreje. Poleg tega Vlada pripravlja spremembo zakona o kmetijskih zemljiščih, ki bo ravno tako ta odstotek vključeval v vsebino vladnega predloga in bo ta postopek seveda tam zaradi tega tudi upoštevan. Opozoriti je treba, da je treba pri postopku za izvedbo komasacije upoštevati tudi spremembe, ki se nanašajo na spremenjeno zakonodajo s področja prostorskega načrtovanja, evidentiranja nepremičnin, geodetske dejavnosti, varstva okolja in graditve objektov. Vse to je treba vgraditi v Zakon o kmetijskih zemljiščih, če želimo komasacije resnično učinkoviteje izvajati, kot je to mogoče danes. Ta zakon tega ne vsebuje, zato ga v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Na enem od zadnjih zasedanj kmetijskih ministrov Evropske unije so razpravljali tudi o odpravi birokratskih ovir v kmetijstvu. In kaj je večja birokratska ovira, kot če sta za nek postopek v dveh zakonih predpisana dva različna podatka. V našem primeru komasacij je to soglasje lastnikov, za katerega v en zakon govori o 80% soglasju, drugi pa o 67%. In v luči te ugotovitve velja Zakon o kmetijskih zemljiščih podpreti oziroma če ne bo podprt, vsekakor držati ministra za besedo, da bo pripravil nov zakon. Hkrati pa Evropska unija subvencionira komasacije v nekaterih državah, tako v Poljski in baltske države. Zanima me, ali je Slovenija tudi kandidirala za ta sredstva, ki pri komasacijskih postopkih pomagala, in ali jih bo pridobila. Zakon pa bomo v Slovenski demokratski stranki podprli, saj smo ga tudi predlagali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl, najbrž odgovora danes ne pričakujete, ker v okviru tega postopka ni mogoč, prav gotovo pa na matičnem delovnem telesu. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franc Bogovič.
Še enkrat vsi skupaj pozdravljeni. Prav lepo je biti v parlamentu, kadar se strinjamo o zadevah in pri tej zadevi, ko govorimo o postopkih oziroma pogojih za uvedbo komasacij, vidimo, da je splošno strinjanje, da bi bilo prav, da se ta procent zemljišč z 80% zmanjša na 67. Mislim, da smo tudi na odboru po res vsebinski razpravi in tudi ob poznavalcu te tematike zelo podrobno proučili, kaj so problemi komasacij in kaj bi bilo poleg spremembe tega procenta treba postoriti, da bi lahko to posestno strukturo teh malih slovenskih kmetij in še razkosanih na veliko število parcel čim prej popravili. Zato je, mislim da, ta enotna podpora dobra, vendar na koncu vedno pridemo do tistega "če-ja". V tem primeru je ta "če", da se želi in da je ministrstvo prepričamo in vidimo, da je tudi koalicija prepričana, da je prav, da se to uredi v skupnem, celovitem zakonu in da se to področje iz Zakona o kmetijskih zemljišč ne izvzame. Sam mislim, da bi bilo v temu primeru in tudi v Slovenski ljudski stranki mislimo, da bi bilo trezno razmisliti o tej zadevi, ali ni mogoče materija Zakona o kmetijskih zemljiščih tako zahtevna, da se te napovedi, ki so bile najprej, da bo to v jeseni, minister je danes tukaj dejal, da bo to januarja na seji, predstavnik ene izmed koalicijskih strank je dejal, da bo to v februarju, po meni znanih podatkih pa je pri usklajevanju tega zakona, zakona o kmetijskih zemljiščih, ki korenito posega v prostorsko planiranje, poskuša se tudi zavarovati kmetijska zemljišča, kar veliko težav v medresornem usklajevanju. Poleg tega prostorskega načrtovanja je materija tega zakona tudi gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči v zaraščanju, poizkus, kjer se na nek način soočita tako pravica do lastnine kakor tudi pravica do obdelane zemlje. V temu zakonu so tudi zahtevni vrstni redi pri prometu kmetijski zemljišč in še cela vrsta drugih določil, za katera mislim, da bodo po vsej verjetnosti rabila še veliko časa, da se uskladijo najprej že znotraj vladne procedure koalicije pa mislim tudi kasneje v samem Državnemu zboru. Zato bi bilo mogoče vredno prisluhniti tudi temu, kar je bilo predlagano zadnjič na srečanju s predsednikom države, ki je to temo tudi odprl, da bi bilo na mestu mogoče katero od teh tem pogledati tudi ločeno, sprejeti kdaj tudi ponujeno roko s strani opozicije in mogoče kakšna pomanjkljivost, ki je ob tem procentu zagotovo še mogoča, bi lahko bili tudi toliko domiselni, da mogoče ta zakon dopolnimo, ga opredelimo v tistem delu, ki se nanaša na agrotehnične operacije, na krčenje zaraščenih površin, na hidromelioracije, na komasacije in bi ta dopolnila dodali temu zakonu, ki ga je v temu primeru predlagala opozicija, in bi en del, prepotreben del na področju urejanja zemljiške zakonodaje rešili pred ostalim celovitim zakonom. V temu delu naj dodam tudi to še, da je pri sredstvih za komasacije tudi Slovenija upravičenka do koriščenja teh sredstev in da se v nekaterih okoljih takšni komasacijski postopki že uvajajo, ponekod so pa ravno te ovire problem, da se do teh sredstev, zaradi tega ker ne prideš do uvedbe komasacijskega območja, ne da priti. S tem namenom, mislim, da je bil tudi ta predlog zakona vložen, lahko bi bil dopolnjen in bi do leta 2013, se pravi v temu obdobju finančne perspektive, lahko tudi uspešneje počrpali evropska sredstva, hkrati pa tudi zaokrožili prepotrebno razdrobljeno zemljiškokmetijsko posest. V Slovenski ljudski stranki bomo takšen zakon, kot je s strani SDS predlagan, podprli in mislim, da tako Vlada kakor tudi koalicija še enkrat več zamujata priložnost, da bi v konstruktivnem dialogu s svojimi dopolnitvami enkrat z roko v roki sprejela prepotreben zakon.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo. Tudi z moje strani lep pozdrav. Pred nami je zakon, ki ga je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom in ki ima identično vsebino kot zakon, v katerem smo v mesecu juliju že obravnavali vsebino. Že takrat smo rekli, da je obseg, ki je predložen, premajhen in ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V naši poslanski skupini smo povedali, da predlaganega zakona ne podpiramo in pri tem mnenju ostajamo tudi tokrat. Razumemo namreč intenco predlagatelja in obenem menimo, da je predlog sicer dober, vendar žal ni celovit. Zato naj na tem mestu spomnimo, da Vlada pripravlja novelo zakona o kmetijskih zemljiščih, s katerimi se bo med drugimi poenostavil postopek uvedbe komasacije in predložilo potrebno gradivo. Pričakovani predlog obenem znižuje tudi prag izvede komasacije, in sicer z 80 na 67%, tako kot določata zakon o urejanju prostora in pravilnik o izvedbi komasacije, hkrati pa bo prinesel še nekaj drugih rešitev, ki so zelo pomembne za nadaljnje gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči ter posledično za razvoj lokalnih skupnosti. Zaradi navedenega se torej pridružujem mnenju Vlade in matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa odbora bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O REGISTRACIJI ISTOSPOLNE PARTNERSKE SKUPNOSTI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnem zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom v zvezi s tem predlogom zakona Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Dajem besedo predsednici odbora dr. Andreji Črnak Meglič za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala, spoštovani gospod podpredsednik! Gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga zakona po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se omenjeni predlog obravnava po skrajšanem postopku, zato ga je odbor obravnaval na podlagi 142. člena Poslovnika Državnega zbora. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, predstavnica Zakonodajno-pravne službe in predstavnik Državnega sveta. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Vlade in mnenje Državnega sveta ter pisna izjava Civilne iniciative za družino in pravice otrok. V poslovniškem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Predstavnik predlagateljev, sopodpisnik predloga zakona France Cukjati, je v uvodni obrazložitvi poudaril, da s predlogom zakona predlagatelji sledijo odpravi neskladja 22. člena Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki je bila ugotovljena z odločbo Ustavnega sodišča. Predstavnica Vlade je v zvezi s predlagano spremembo zakona povedala, da Vlada omenjenega predloga zakona ne podpira, saj v celoti ne rešuje odločbe Ustavnega sodišča. Omenila je tudi, da Vlada pripravlja celovito rešitev tega problema, ki bo urejen v družinskem zakoniku. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi njihovega mnenja opozorila, da je v prvem odstavku veljavnega 8. člena zakona določeno, da imata partnerja pravico do dedovanja tudi na deležu skupnega premoženja po umrlem partnerju. Omenjeni predlog zakona, ki so ga predložili predlagatelji, te točke samega zakona ustrezno ne spreminja, zato ni zadostna. Predstavnik Državnega sveta je povedal, da predloga zakona ne podpirajo, ker ne rešuje vsebinskih problemov registrirane istospolne partnerske skupnosti. V razpravi so nekateri člani odbora nasprotovali mnenju Vlade in skušali s predlogom amandmaja, ki naj bi ga povzel odbor, upoštevati tako mnenje Zakonodajno-pravne službe kot tudi Vlade. Večina poslancev pa se je strinjala, da predlagana rešitev ni zadostna, zato so se strinjali, da se obravnavana problematika celovito uredi v predlogu družinskega zakonika. Tako je odbor po končani razpravi sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona gospodu Francetu Cukjatiju za uvodno predstavitev stališč do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predlog sprememb zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti sledi odločbi Ustavnega sodišča, ki je 2. julija 2009 ugotovilo, da je 22. člen Zakona o istospolni partnerski skupnosti v neskladju z ustavo, ker dedovanje posebnega in skupnega premoženja partnerjev obravnava različno. To je neustrezno, saj v primeru, ko pride do dedovanja na podlagi oporoke, istospolni partner ni upravičen do nujnega deleža. Ustavno sodišče je nadalje ugotovilo, da je na področju premoženjskih razmerij med trajanjem registrirane skupnosti zakon sicer prevzel ureditev premoženjskega režima med zakoncema iz Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih in uredil dolžnost preživljanja partnerja, ki nima dovolj sredstev za preživljanje, ni pa uzakonil domnevne volje umrlega partnerja, da tudi če ne naredi oporoke za dediščino, ekonomsko poskrbi za preživelega partnerja. Svojo odločbo Ustavno sodišče utemeljuje z oceno, da je registrirana partnerska skupnost razmerje, ki je po vsebini podobno zakonski skupnosti, ker je tudi za to skupnost značilna stabilna povezanost dveh oseb, ki sta si blizu, se medsebojno spoštujeta, si zaupata, si pomagata in se podpirata. Po 33. členu Ustave je pravica do dedovanja človekova pravica, 14. člen Ustave pa prepoveduje diskriminacijo pri zagotavljanju človekovih pravic glede na posameznikove osebne okoliščine, med katere sodi tudi istospolna usmerjenost. Iz tega sledi, da mora biti medsebojno dedovanje istospolnih partnerjev podobno urejeno kot dedovanje med zakoncema. Zakon o registraciji istospolne partnerske skupnosti je očitno imel namen že takrat, ob sprejemanju premoženjske razmere istospolnih partnerjev v celoti urediti, podobno kot to velja za zakonsko zvezo, a ni bil dovolj pozoren na vse specifičnosti dedovanja. Zato je zakon treba spremeniti, tudi ne glede na zahtevo Ustavnega sodišča. Ker je Zakonodajno-pravna služba opozorila na pomanjkljivost našega predloga, je Slovenska ljudska stranka pripravila amandma, ki to pomanjkljivost odpravlja. Zato je nerazumljivo, da je odbor amandma zavrnil in predlaga sklep, da Državni zbor zavrne celoten predlog, ki sledi zahtevi Ustavnega sodišča. Od Državnega zbora pa pričakujem, da bo zavrnil zavrnitveni predlog, predlog zakona pa vrnil odboru v dopolnitev in nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Anji Kopač Mrak, državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve za stališče Vlade do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Gospod podpredsednik, poslanki in poslanci. Vlada je 19. 11. 2009 sprejela mnenje o Predlogu zakona o spremembah zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Kot predlagatelji navajajo, da s predlogom zakona želijo, da se v skladu z ugotovitvijo Ustavnega sodišča Republike Slovenije z dne 2. 7. 2009 odpravi neskladnost zakona z ustavo glede ureditve pravnega položaja istospolnih partnerskih skupnosti na področju dedovanja. Vlada Republike Slovenije predlog zakona ne podpira, ker je le-ta pomanjkljivo pripravljen, ker ne prinaša ustreznih rešitev, zlasti pa, ker predlagatelj z njim ne bo dosegel nameravanega cilja. S predlagano spremembo 22. člena Zakona o registraciji istospolnih partnerskih skupnosti bi se pravni položaj istospolnih partnerskih skupnosti uredil le parcialno, ne pa celovito, kot to namerava Vlada Republike Slovenije narediti s predlogom družinskega zakonika. Pri tem bo namreč v celoti upoštevano stališče Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da razlikovanje na podlagi spolne usmerjenosti kot osebne okoliščine ni dovoljeno. Poleg tega Vlada Republike Slovenije meni, da je 1. člen Predloga zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti nejasen. Predlagatelj namreč predlaga, da se za dedovanje med partnerjema registrirane istospolne partnerske skupnosti uporabljajo splošni predpisi o dedovanju, enako kot velja za dedovanje med zakoncema v zakonski zvezi in partnerjema v dalj časa trajajoči življenjski skupnosti moškega in ženske. Ker pa se v skladu z zakonom o dedovanju pravila o dedovanju, ki veljajo za zakonce uporabljajo za zunajzakonske partnerje le, če ni razlogov, zaradi katerih bi bila zakonska zveza med moškim in žensko, ki živita v dalj časa trajajoči življenjski skupnosti in nista sklenila zakonske zveze, neveljavna. Ker predlog zakona v 1. členu tega dodatnega pogoja ne vsebuje, bi se s sprejetjem takšne določbe prišlo dejansko do nejasnosti pravne ureditve, saj ne bi bilo urejeno s tem predlogom enako, kot je v zakonu o dedovanju. Poleg tega Vlada Republike Slovenije opozarja tudi na posebno ureditev dedovanja v zakonu o dedovanju kmetijskih gospodarstev, zaradi česar bi bilo nujno določiti enako veljavnost za dedovanje partnerjev registrirane istospolne partnerske skupnosti, kot velja za zakonce, tudi glede posebnih predpisov o dedovanju. Zaključno: Vlada Republike Slovenije tudi ugotavlja, da Zakon o registraciji istospolne partnerske skupnosti v 8. členu, ki ureja obseg pravic in obveznosti, določa, da imata partnerja na podlagi registracije skupnosti med drugimi tudi pravico do dedovanja na deležu skupnega premoženja po umrlem partnerju. Predlagana ureditev tega člena dejansko ne spreminja. Tako bi se lahko splošni predpisi o dedovanju uporabljali le glede dedovanja na deležu skupnega premoženja, ne pa tudi osebnega, kar pa v bistvu pomeni, da se z odločbo Ustavnega sodišča ugotovljena ustavna neskladnost sploh ne odpravi. S predlaganimi amandmaji, ki so bili vloženi na sami seji tudi po mnenju zakonodajne službe verjetno ne bi mogli celovito stvari urediti in to kaže jasno, kako pomembno je, da se pristopi k ureditvi tega vprašanja celovito. Vedno, ko parcialno problemu diskriminacije odpravljamo, se zna zgoditi, da katero od posebnosti posebnih določb, ki so določene v posameznih zakonih, izpustimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, besedo ima Ljubo Germič, ki bo predstavil stališče Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Predloga zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti ne bomo podprli. Tukaj seveda ne gre zameriti predlagatelju, torej skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, da ne poskuša reševati problema, ki dejansko ostaja na podlagi odločbe Ustavnega sodišča, da je ta zakon v neskladju z ostalo, vendar pa mislimo, da rešitve, ki so predlagane v temu zakonu, ne rešuje zastavljenega cilja, ki ga predlagatelji želijo s svojim predlogom v zakon tudi umestiti. Predlagatelji naj bi sledili torej neskladju 22. člena Zakona o registraciji istospolni partnerski skupnosti, ugotovljenega z odločbo Ustavnega sodišča, ki je določilo tudi šestmesečni rok za njeno odpravo. Tako predlagatelj kot temelji cilj navaja ureditev pravnega položaja istospolne partnerske skupnosti na področju dedovanja. Ustavno sodišče je namreč ugotovilo, da med ureditvama dedovanja med zakonskimi in istospolnimi partnerji obstajajo bistvene razlike. Po našem mnenju predlagatelji želijo na hitro nekaj urediti, kar pa se pozna pri slabo pripravljeni rešitvi vsebine členov. Pri tem bi seveda želeli opozoriti, da gre pravzaprav za rešitev vsebine v dveh členih. Zato bomo v Poslanskem klubu LDS podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj je predlagatelj v svoji zagretosti za spoštovanje odločbe Ustavnega sodišča, kar je seveda treba pohvaliti glede na dosedanjo prakso predlagatelja, da je seveda tukaj velikokrat in zastopa drugačno stališče in je bil zadržan v odnosu do uresničevanja odločitev Ustavnega sodišča. Torej je pozabil na 8. člen Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki določa, da imata partnerja na podlagi registracije skupnosti med drugim tudi pravico do dedovanja na deležu skupnega premoženja po umrlem partnerju. Ker se ta določba ne spreminja in je tudi ni mogoče spremeniti v nadaljnjem zakonodajnem postopku z amandmajem na podlagi Poslovnika Državnega zbora, zakon ne dosega želenega cilja. S predlagano spremembo 22. člena, po kateri bi se za dedovanje uporabljala splošna pravila dedovanja, ki ne določajo nobenih razlik glede dedovanja posebnega in skupnega premoženja, in s predlaganim črtanjem 23. člena bi torej pravica iz 8. člena osnovnega zakona ostala v veljavi. Tukaj seveda ponovno opozarjamo na dejstvo, da je takšno jasno stališče izrazila tudi Zakonodajno-pravna služba, opozarjamo tudi na to, da je Državni svet izrazil nepodporo temu zakonu, in prav tako je takšno stališče predstavila tudi Vlada Republike Slovenije. Tako lahko le zaključim, da gre za popravek določb zakona, s katerimi se pravzaprav nič ne ureja. Torej, da besedilo zakona, ki ne odpravlja neskladja, na katerega opozarja odločba Ustavnega sodišča, in da predlagatelj ne dosega želenega cilja. Tukaj bi tudi mi želeli poudariti dejstvo, da je Vlada že predložila besedilo novega družinskega zakonika, v katerem naj bi celovito se uredilo tudi to vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka dr. Ana Mrak Kopač, poslanke in poslanci. Predlog zakona dopolnitev in sprememb zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, predložen po skrajšanem postopku, je nastopil svojo zakonodajno pot v času, ko je bilo popolnoma jasno, da je v pripravi družinski zakonik, ki naj bi ustrezno vsebinsko razrešil vsa enaka družinska in partnerska razmerja. Zato se v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne moremo strinjati z napovedjo predlagateljev, da želijo s svojim predlogom odgovoriti na presojo Ustavnega sodišča in tako pomagati koaliciji, da odpravi eno od ustavnih neskladij. Rešitev, ki jo predlagajo, namreč v ničemer ne odpravlja temeljnih vsebinskih vprašanj, povezanih z razmerji med dvema osebama istega spola. Tako kot so pravno urejene te zadeve v zakonu o registraciji istospolne partnerske skupnosti so že ob sprejetju zakona naletele na neodobravanje in opozorila, da ne bodo prenesle ustavne presoje. To se je zgodilo ob presoji ustavnosti 22. člena, kjer je bilo pravzaprav že vnaprej popolnoma jasno, da drugačne razsodbe, kot jo je Ustavno sodišče sprejelo, niti ni pričakovati. Ustavno sodišče je sprejelo odločbo, v kateri je ugotovilo v treh elementih neustrezno pravno ureditev dedovanja in diskriminatorno ureditev. Ustavno sodišče je naložilo zakonodajalcu, da v šestih mesecih to neustavnost odpravi, je pa za ta čas tudi napotilo, katera zakonska določila se morajo glede dedovanja uporabljati. Še enkrat opozarjam, da je Ustavno sodišče ugotovilo, da je razlikovanje na podlagi spolne usmerjenosti kot osebne okoliščine nedopustno. Gre torej za jasno izraženo stališče Ustavnega sodišča, da je treba v celoti upoštevati in izpeljati 14. člen Ustave, ki diskriminatornosti ne dovoljuje. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je treba sprejeti take zakonske podlage, ki bodo temu stališču Ustavnega sodišča v celoti sledile. In v tej točki Socialni demokrati menimo, da so v polni meri izpeljane te zahteve v predlaganem družinskem zakoniku. V družinskem zakoniku so namreč razmerja med dvema odraslima osebama ali med odraslimi osebami in otroki urejena tako, da ni mogoče najti elementov diskriminatornosti. Socialni demokrati bomo zaradi tega predlagani sklep odbora podprli in se pridružili tistim, ki menijo, da s predlagano spremembo Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki jo je predložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, ni mogoče reči, da je dosežen cilj, ki si ga je ta poslanska skupina zastavila in zapisala v predlogu, tega torej ne moremo sprejeti. Ne glede na različne poglede o urejanju razmerij med osebami istega spola, pa vsaj to lahko ugotovimo, da težko temu predlogu pripišemo dobronamernost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod France Cukjati.
Še enkrat hvala, gospod predsedujoči. Odklonilnega mnenja vladne koalicije do našega predloga ni možno razumeti brez predlaganega družinskega zakonika, s katerim želi Pahorjeva Vlada to vprašanje razrešiti tako, da zakonsko skupnost, to je družino, kot jo sedaj pojmujemo, povsem izenači z istospolno partnersko skupnostjo. Kot že rečeno je Ustavno sodišče pred šestimi meseci ugotovilo, da je treba dedovanje med istospolnimi partnerji urediti podobno, kot je urejeno v zakonski skupnosti, ker, kot pravi Ustavno sodišče, je razmerje med istospolnimi partnerji podobno, kot je med možem in ženo, ker je tudi za istospolno skupnost značilna stabilna povezanost dveh oseb, ki sta si blizu, si medsebojno spoštujeta, si zaupata, si pomagata in se podpirata. Istospolna in zakonska skupnost sta si podobni in ne enaki. Podobni sta si v medsebojnem odnosu, ki v celoti izpolnjuje istospolno, ne pa tudi zakonsko skupnost. Za zakonsko skupnost moža in žene je značilna še ena zelo pomembna razsežnost. To je naravna biološka usmerjenost v spočetje in rojstvo otroka. Pri zakonski zvezi gre za ustvarjanje najbolj naravnega gnezda, ki ga za svoje potomstvo ustvarjajo biološki starši. Gre končno za osnovno celico narodove reprodukcije in otrokove varnosti. Zato in samo zato ustava in zakon priznavata materinstvu in očetovstvu oziroma družini in zakonski zvezi posebno varstvo, poseben družbeni pomen. Vsaj doslej je bilo tako. V tej razsežnosti biološkega potenciala istospolna partnerska skupnost in zakonska skupnost možna in žene ne bosta nikoli podobna, kaj šele enaka. In Ustavno sodišče v svoji odločbi pravi tako, citiram: "Če položaja, ki ju primerjamo, v bistvenem nista enaka, ne moremo govoriti o neustavni diskriminaciji". Tako Ustavno sodišče. Različno obravnavanje istospolne in zakonske skupnosti ne pomeni diskriminacije. Izenačevanje teh skupnosti, ki ga predvideva družinski zakonik, nima nobenega pravnega opravičila, ampak gre za samovoljo neke čudne politike. Nesprejemljivo je, da mnenje Ustavnega sodišča o podobnosti te skupnosti glede dedovanja Pahorjeva vlada spreminja v enakost glede vsega, čeprav istospolna skupnost ne bo glede reproduktivnega potenciala nikoli enaka družini. Odločitev Vlade oziroma koalicije, da vprašanje dedovanja istospolnih partnerjev ne reši v Zakonu o registraciji istospolne partnerske skupnosti, kot smo predlagali, ampak v družinskem zakoniku, očitno služi temu, da se prepreči napovedan referendum o zakoniku, s katerim hoče Pahorjeva vlada izenačiti obe skupnosti oziroma družino degradirati na raven istospolne skupnosti, ki pa ne more uživati posebnega varstva in posebnega družbenega pomena, ker nima reproduktivnega potenciala. Očitno bomo torej imeli spet opravka s pritlehno zlorabo prava. Upamo lahko le, da bo Ustavno sodišče vendarle ugotovilo, da je tudi pravica do referenduma pomembna ustavna pravica in da tudi če družinski zakonik na referendumu pade je odločbo Ustavnega sodišča možno kadarkoli realizirati, če ne danes pa kasneje, če bo le dovolj politične volje tudi pri koaliciji. Upamo torej, da takšnim zlorabam prava, kot se napoveduje, Ustavno sodišče ne bo pritrdilo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi. Predlagatelj zakona je v svoji obrazložitvi domnevno izhajal iz odločbe Ustavnega sodišča, kjer le-ta ugotavlja, da obstoječi 22. člen Zakona o registraciji istospolnih partnerstev ni skladen z ustavo, zato naj bi v želji po odpravi neustavnosti pristopili k njegovi spremembi. Temeljni cilj naj bi bila ureditev pravnega položaja istospolnih partnerskih skupnosti na področju dedovanja. Ob tem je treba povedati, da je bil ta 22. člen edini, okoli katerega se je Ustavno sodišče izjasnjevalo, ker je bil edini na katerega je pritožba bila vložena, na druge pač ne, ker je bila ta najbolj očitna in so se prijavitelji odločili, kot so se odločili. Ob omembi odločbe Ustavnega sodišča glede dedovanja, ki jih ne bom ponavljal, je treba navesti ugotovitve Ustavnega sodišča, ki so se jim želeli predlagatelji izogniti, da je registrirana partnerska skupnost razmerje, ki je po vsebini podobno zakonski ali zunajzakonski skupnosti. Govorili smo že o bistveni značilnosti: stabilni povezanosti dveh oseb, ki sta si blizu in si medsebojno pomagata in podpirata. Ustavno sodišče je ugotovilo, da glede na dejansko stanje je šlo v tem primeru za kršenje 14. člena Ustave, ki spolno usmerjenost jemlje kot okoliščino, na podlagi katere je razlikovanje prepovedano. Enako velja tudi za Evropsko sodišče za človekove pravice. Vlada tudi sama navaja, da je Ustavno sodišče ugotovilo, da je drugačen režim dedovanja med istospolnima partnerjema poseg v pravico pobudnikov do nediskriminatornega obravnavanja. Mnenje Zakonodajno-pravne službe pa je ravno tako povedalo, da vlagatelji s tem svojim predlogom ne rešujejo tega, kar bi želeli rešiti. Omenjeno je že bilo, da 8. člen tega zakona ni amandmiran v tej noveli, ta pa določa samo pravico o dedovanja na deležu skupnega premoženja, ne pa tudi na deležu posebnega premoženja. In tudi če bi, kot je bilo na odboru predlagano, sprejeli amandma Slovenske ljudske stranke, ki je, kar je pohvalno z njihove strani, predlagal, da bi tudi poseben predpis o dedovanju v Zakonu o dedovanju kmetijskih gospodarstev veljal ravno tako za registrirane istospolne partnerje, tega neskladja z ustavo ne bi odpravili. Predlagatelji dobro vedo, njihov prvopodpisani, kot veliki poznavalec poslovnika, vsaj če sklepamo po številu njegovih poslovniških intervencij na sejah Državnega zbora, pa bi ravno tako mogel vedeti, da člen, ki je zaprt, se v skladu s 132. členom Poslovnika ne more spreminjati. Skratka, predlagani zakon ne rešuje tega, kar naj bi reševal. Koalicijske partnerice smo zato v soglasnem mnenju, da je to problematiko treba celovito urediti v družinskem zakoniku, ki bo v celoti upošteval odločitve Ustavnega sodišča. Prepričani smo, da bi ta predlagana sprememba pomenila zgolj parcialno urejanje problematike in bi bila na nek način nadaljevanje neke segregacijske zakonodaje, ki nikakor ne more biti pravična, ker bo vedno sigurno pozabila na kakšen del nekaterih pravic. Te pravice pa je treba urejati inkluzivno. Pa še to bi pozval vse, ki resnično želijo, da se to neskladje z ustavo odpravi, da podprejo predlog matičnega delovnega telesa, kasneje pristopijo k podpori družinskemu zakoniku, ki družine ne izenačuje z istospolno skupnostjo. In to velja za vse istospolne skupnosti, tako tiste, ki svoj biološki potencial s pomočjo medicine v tujini lahko izkoristijo, kot tiste istospolne skupnosti, ki tega biološkega potenciala prokreacije ne morejo izkoristiti. Izenačuje pa te istospolne skupnosti z raznospolnimi skupnostmi, tako tistimi, ki svoj biološki potencial izkoristijo, kot s tistimi, ki to naredijo z medicinsko pomočjo, kot seveda s tistimi raznospolnimi skupnostmi, ki tega svojega biološkega potenciala ne izkoristijo, ker se tako odločijo ali pač ne morejo. Podobno kot spoštujemo pravice vsakega izmed nas, da svoj biološki potencial izkoristi ali se pač zaveže drugače in se odloči, da tega ne stori. Mislim, da ravno v tem pojmovanju človekovih pravic leži razlog, zaradi katerega je seveda prišlo tako do zakona o registraciji istospolne partnerske zveze kot tudi do te novele v enemu temeljnem različnem razumevanju tega, kaj naj bi človekova pravica bila. Upam da bomo vsi skupaj zavrnili to predlagano novelo in podprli družinski zakonik, ki je edini na pravičen, dostojen, človeka vreden način rešuje pravice vseh izmed nas in nikomur izmed nas nobene pravice ne jemlje. Hvala.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo prestavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki. Spoštovani gospodje in gospe poslanke! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira predlog zakona, saj sledi ustavni odločbi. Predlog sicer določa v novem 22. členu, da se za dedovanje med partnerjema registrirane partnerske skupnosti uporabljajo splošni predpisi o dedovanju, enako kot veljajo za dedovanje med zakoncema v zakonski zvezi in partnerjema v dalj časa trajajoči življenjski skupnosti moškega in ženske. Hkrati predlog zakona črta 23. člen Zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, ki določa neobstoj in izgubo dedne pravice, ker z navezavo na uporabo splošnih predpisov o dedovanju ta ni več potrebna. Verjamemo v dober namen predlagateljev, zato smo na odboru predlagali amandma na podlagi pripombe Zakonodajno-pravne službe, da bi odpravili neskladje z 8. členom. Splošni predpisi o dedovanju se namreč ne razlikujejo med dedovanjem posebnega in skupnega premoženja, temveč enako urejajo dedovanje obeh vrst premoženja. Poleg tega tudi mi menimo, da ni razloga, da ne bi istospolni partnerji enako dedovali tudi po posebnih predpisih, na primer, Zakon o dedovanju kmetijskih gospodarstev. S sprejetjem sprememb tega zakona bi odpadla potreba, da bi to ustavno odločbo in dedovanje urejali v družinskem zakoniku, saj istospolna skupnost po našem mnenju ne spada vanj. Ustavno sodišče namreč ugotavlja, da sta si skupnosti podobni v vsebinskem smislu in ne v dejanskem. Razveljavilo je le 22. člen Zakona o registraciji istospolne partnerske zveze. Gotovo je, da se skupnosti razlikujeta v bistveni sestavini: zakonska zveza in družina je namenjena predvsem skrbi za skupne otroke, pri čemer se bistveno razlikuje od istospolne skupnosti, kjer je zaradi narave skupnosti dejstvo, da skupnih otrok ni mogoče imeti. Ne strinjamo se z obrazložitvijo Vlade, ki napačno interpretira odločbo Ustavnega sodišča v tem delu, tako v družinskem zakoniku kot tudi v obrazložitvi mnenja k temu zakonu, in napačno enači te skupnosti z zakonsko zvezo tudi dejansko, ne samo pri urejanju pravnih vprašanj, za kar je Ustavno sodišče uporabilo primerjavo. Ohranitev instituta zakonske zveze kot skupnosti moža in žene je sklenjeno z najstrožjim standardom varovanja človekovih pravic doma in v svetu. Pravica do zakonske zveze je v Ustavi Republike Slovenije jezikovno in sistematično urejena primerljivo kot v Konvenciji Sveta Evrope o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zato ni ne dejanskih ne pravnih razlogov, da bi to spreminjali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki. Kolegice in kolegi. Poslanska skupina DeSUS se strinja s predlogom sklepa Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Razlog za zavrnitev predloga novele zakona, ki poskuša urediti vprašanje dedovanja istospolnih partnerjev tako, da bi bilo le-to skladno z odločbo Ustavnega sodišča, je zelo jasen. Predlagatelj se je lotil spremembe zakona z namenom odprave ugotavljene neustavnosti 22. člena zakona nekoliko površno, saj je bil zakon vsebinsko kljub morebitni potrditvi še vedno v skladu z ustavo. Predlagatelj namreč ni predvidel, da se poleg sprememb 22. člena le-te potrebne tudi v 8. členu osnovnega zakona. V poslanski skupini seveda ne vidimo smisla v takšnih površnih spremembah, ki so zgolj v parcialni rešitvi problema. Tudi glede na dejstvo, da se bo pravni položaj istospolne partnerske skupnosti celovito urejal v družinskem zakoniku, če bo seveda sprejet, se poslanci poslanske skupine strinjamo, da te novele ne podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti je za nas sprejemljiv in ga bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli. Na nek način pozdravljam smelost predlagateljev, da so sploh upali in smeli predlagati tak predlog, kajti sam sem zaradi odprte diskusije v Državnem zboru pristal celo na mednarodnem sodišču v Strasbourgu in ni tej skupnosti zadosti niti ustavna presoja. Govoriti o odprtih vprašanjih, ki na nek način jim preveč pozornosti namenja tudi Vlada in država v teh časih, je sedaj v te trenutku neutemeljeno in razsipno. 100.000 je nezaposlenih in boljše bi bilo, če bi danes razpravljali o tem, kako bomo ustvarjali nova delovna mesta, to pa sprejeli kot samoumevno nujo. Državni zbor je 22. junija 2005 na svoji 7. redni seji sprejel zakon o registraciji istospolnih partnerskih skupnosti in Ustavno sodišče je kasneje 17. 7. letošnjega leta v svojem izreku ugotovilo, da je 22. člen v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. In ravno to, kar imamo danes pred seboj, odpravlja v bistvu to neskladnost in ureja pravni položaj istospolnih partnerskih skupnosti na področju dedovanja. Ne vem in ne razumem, zakaj Vlada sili z družinskim zakonom. Lahko mogoče zaradi tega, ker sledi všečnosti in obljubi, ki jo je izrekla, da bo v ta zakon vključila tudi možnost posvojitve otrok in to prodaja za neko temeljno rešitev, ki bo celovito rešila problematiko. Jaz sem v letu 2005 v Državnem zboru izrekel za to skupnost nek stavek, ki ga bom ponovil tudi danes, da verjetno v tej dvorani ni matere ali očeta, ki bi želela imeti tako opredeljenega otroka. Verjetno ni. Če je in če se zgodi, se moramo s tem sprijazniti. Pravice, ki jih dodeljujemo, morajo biti pretehtane. Jaz nimam nič proti temu, da tako imenovane istospolne partnerske zveze živijo v skupnem življenju, skupnem prostoru, da so poročene in tako naprej. Vendar moramo ločiti, kaj je družina in kaj je istospolna partnerska zveza in kaj lahko povzročimo kot globoko bolečino otroku, ki bo posvojen v taki družini. Kako bo ta otrok zaničevan, o tem ne želi nihče govoriti v Državnem zboru. Ko gledamo evropsko primerljivost v tej predlagani zakonski rešitvi, imate navedeno Nemčijo, ki ima ustrezno rešeno, po tem vzoru Švedsko, Francijo in ne nazadnje tudi evropsko primerljivost. Ker pa ste obljubili nekaj več, boste to zavrnili in seveda v nekem drugem zakonu, ki ga boste poimenovali družinski zakon, želeli povzročati krivico tistim, ki se ne morejo braniti. To so otroci. Če se bo to zgodilo, se bo zgodil tudi nov referendum. In na referendumu se bo slovenska širša javnost odločala o tem ali ste predstavniki Vlade storili prav ali ne. Jaz verjamem, da ta zakon ne bo ugledal luči realizacije. Pa če se boste še tako trudili, da bi ga spravili v realizacijo izvajanja. Zakaj? Preprosto zaradi tega, ker je preveč družin, ki ne želijo v bistvu sebe na nek način postaviti v manj ugleden položaj. Še enkrat rečeno, mi ne nasprotujemo registraciji istospolne partnerske skupnosti. Ne nasprotujemo tudi življenju v takšnih skupnostih, vendar ne mešajte, za božjo voljo, otrok, družine v to. Kot že rečeno, je povsem zadoščeno tistemu, kar je Ustavno sodišče zapisalo 17. 7. 2009: "V tem členu, ki ga popravljamo in s katerim v bistvu odpravljamo tudi nemožnost dedovanja, ko to pravico prenašamo tudi na otroke, če je tak partner te otroke imel." Jaz ne vidim nobenega razloga, da bi Vlada vztrajala pri svojem.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O POKOJNINSKEM IN INVALIDSKEM ZAVAROVANJU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jakobom Presečnikom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora dr. Andreji Črnak Meglič za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Ponovno lep pozdrav. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jakobom Presečnikom, s predlogom, da se ga obravnava po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku, zato ga je odbor obravnaval na podlagi 142. člena Poslovnika. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, predstavnik Zakonodajno-pravne službe in predstavnik Državnega sveta. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Vlade in mnenje Državnega sveta. V poslovniškem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Predstavnik predlagateljev, poslanec Jakob Presečnik, je v uvodni obrazložitvi členov predstavil namen zakona in predlagano zakonsko rešitev. Po njegovem naj bi s priznanjem letnega dodatka vsem kmečkim zavarovancem, tudi tistim, ki so uživalci pokojnin po prejšnjem zakonu o starostnem zavarovanju kmetov ter tistim, ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic, uresničevali osnovno načelo solidarnosti in vzajemnosti, na kateri temelji veljavni pokojninski sistem pri nas. Odpravljena naj bi bila diskriminacija kmetov oziroma kmečkih zavarovancev, ki kljub temu, da so vse življenje opravljali težko in pomembno delo, prejemajo pokojnine, ki so dostikrat pod pragom revščine. Predstavnica Vlade, državna sekretarka dr. Anja Kopač Mrak, je v obrazložitvi mnenja Vlade povedala, da predlagana rešitev ni primerna, zakon oziroma predlog zakona pa je podprl predstavnik Državnega sveta. Ob upoštevanju mnenja Vlade je odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika najprej razpravljal in odločal o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V razpravi o tem predlogu sklepa, so nekateri člani odbora menili, da bi bilo predloženi zakon navkljub negativnemu mnenju Vlade treba sprejeti. Menili so, da so enako upravičeni do letnega dodatka tudi kmetje, uživalci in prejemniki pokojnin, ki so bili pretežno zavarovani za ožji obseg pravic oziroma uživalci pokojnin po prejšnjem zakon o starostnem zavarovanju kmetov, saj naj bi bil letni dodatek namenjen izboljšanju socialnega položaja upokojencev. Nekateri razpravljavci pa so poudarjali predvsem razloge, zaradi katerih po njihovi oceni predloženi zakon ni sprejemljiv. Izpostavljeno je bilo predvsem to, da s predlagano dopolnitvijo zakona posegamo v celostno pravno sistemsko ureditev pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zlasti še v shemo financiranja sistema, ki je po svoji naravi sistem socialnega zavarovanja in ne sistem socialnega varstva oziroma zagotavljanja minimalne socialne varnosti. Po končani razpravi je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona, gospodu Gvidu Kresu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Podrobna obrazložitev zakona je v gradivu, dovolite pa, da podam najvažnejše poudarke v imenu predlagateljev poslancev Slovenske ljudske stranke. Predlagali smo obravnavo po skrajšanem postopku, ker gre le za manjšo dopolnitev zakona. Po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v 8. členu in v 136.b členu s to dopolnitvijo členov določamo izjemo, ki bi omogočila prejemanje letnega dodatka tudi za kmete, uživalce pokojnin, ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic in predvsem za uživalce pokojnin po zakonu o starostnem zavarovanju kmetov iz leta 1979, katerih pokojnine znašajo le 227,60 evra, ker predstavlja le 35% najnižje pokojninske osnove. Cilj zakona je izboljšati socialni položaj prejemnikov najnižjih pokojnin. Želimo izenačiti pravice prejemnikov najnižjih pokojnin z ostalimi upokojenci, ki tudi prejemajo nizke pokojnine in ki lahko kandidirajo za ta dodatek, saj vemo, da je prag revščine določen pod 495 evrov, nov prag pa celo 560 evrov. Naj omenim še oceno finančnih posledic za državni proračun in druga javna finančna sredstva. Zaradi uveljavitve tega zakona se bodo povečala izplačila iz blagajne pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Glede na znano število uživalcev pokojnin po starostnem zavarovanju kmetov, januarja jih je bilo 2.302 in 281 kmetov borcev, in glede na letos veljavne zneske dodatkov, bodo kmetje borci upravičeni do nižjega zneska, ostali upravičenci pa do višjega zneska letnega dodatka, bi bila potrebna sredstva na letni ravni za izplačilo v letu 2010 v višini 909.938 evrov, kar se nam ne zdi velika številka. Glede na trende hitrega padanja števila teh upokojencev, pa bo v letu 2011 potrebnih celo manj sredstev. Glede na predvideno reformo pokojninskega sistema gre torej le za dveletno obdobje. Predlagatelji želimo poudariti, da je tako kot varstveni dodatek tudi letni dodatek v svojem bistvu socialni prispevek k najnižjim pokojninam. Sloni na solidarnosti, ne na višini plačanih prispevkov, zato je nerazumljivo, da so ti kmetje izvzeti in tega ne prejemajo. Pripravili smo tudi predloge amandmajev glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe k proračunu za potrebna sredstva. Vse pa je bilo, žal, zavrnjeno. Pri tem je treba upoštevati, da se bo glede na trende zmanjševalo število uživalcev teh pokojnin. V prihodnjih letih se bo pa še bistveno zmanjšalo. Podatek, da ta novela ni primerna. Tukaj bi pa jaz rekel, da je predvsem na preizkusu človeška solidarnost in pa pripravljenost popraviti napake iz preteklosti. In vsi bi lahko na ta način prispevali k izboljšanju gmotnega stanja tega, lahko rečem, malega števila ljudi, ki sedaj živijo in delajo na kmetijah in se sigurno zelo ti ljudje tudi trudijo, da te kmetije ostanejo še kolikor toliko ohranjene, kajti vedeti morate, da kmetije dnevno propadajo in ti starejši ljudje, ko so se v preteklosti ukvarjali s to kmetijo, držali te kmetije na nogah, so tudi že, lahko rečemo, pri ne več tako dobri fizični moči, kot so bili v mladih letih, in bi jim ta dodatek še kako koristil. Z delom na kmetiji, z ekonomijo na kmetiji tega manjka ne morejo več pridobiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade, državni sekretarki dr. Anji Kopač Mrak za predstavitev stališča Vlade. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem, gospod predsedujoči in spoštovani poslanci in poslanke! Osnovno načelo pokojninskega in invalidskega zavarovanja je načelo, da pravice izhajajo iz dela. Za to načelo je značilno, da je zavarovančevo delo oziroma plačilo zanj podlaga za višino prispevkov in obseg pravic, ki iz njih izhajajo. Na zelo pomembnem, vendar pa šele na drugem mestu je v pokojninskem zavarovanju postavljeno načelo vzajemnosti in solidarnosti, ki zagotavlja materialno in socialno varnost tudi tistim zavarovancem, ki si glede na svoj prispevek in pogoje iz objektivnih razlogov niso mogli zagotovi splošne ravni socialne varnosti. V sistemu v državi, ki je po ustavi socialna država, se eksistenčni minimum zagotavlja predvsem s sistemom socialne pomoči in ne s sistemom socialnega zavarovanja. Pravice do letnega dodatka, ki naj bi bila po predlogu priznana tudi kmetom, ki zanje niso plačevali prispevkov, ta pravica v celoti izhaja iz plačanih prispevkov. Iz tega jasno izhaja sklep, da pri zagotavljanju pravice do letnega dodatka ni mogoče uporabiti načelo solidarnosti v tako širokem pomenu besede, saj ne gre za pravico, ki bi zagotavljala osnovno socialno varnost. Pravica do letnega dodatka je po svoji naravi primerljiva s pravico do regresa, kot jo imajo zaposleni. Tako kot se regres priznava vsem zaposlenim, se tudi letni dodatek priznava vsem upokojencem, ki so vključeni v sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja za polni obseg pravic, in ne le tistim, ki so prejemniki najnižjih pokojnin. Zato pravico do letnega dodatna kljub besednemu sinonimu ne gre enačiti bodisi z naravo varstvenega dodatka bodisi z naravo enkratnega pokojninskega dodatka, ki je bil izplačan. Predlog zakona, ki je danes predmet obravnave, naj bi dal večje pravice določeni kategoriji prejemnikom pokojnin, in sicer kmetom na tako imenovani podlagi starostnega zavarovanja kmetom in tistim kmetom, ki so bili vključeni v sistem pokojninskega zavarovanja, vendar le za ožji obseg pravic. Država kmetom zaradi njihovega prispevka k razvoju iz zmožnosti oziroma sposobnosti plačevanja prispevkov skozi sistem pokojninskega in drugih zavarovanj solidarnostno odpušča polovico prispevkov, ki jih sicer za svoje zavarovanje plačujejo ostali zavarovanci. Kmetje ne plačujejo prispevka delodajalca, saj zanje ta del pokriva država. Ni nepomembno poudariti, da bi se s tem predlogom diskriminirali vse tisti zavarovanci in upokojenci, ki so bili zavarovani za pravico do letnega dodatka, saj so zanjo plačevali prispevke. Dodatna diskriminirana skupina pa so tisti, ki so sicer plačevali prispevke v nižjem obsegu, še vedno pa več kot kmetje, pa se jim s tem predlogom ta pravica ne bi priznala. Glede ocenjenih finančnih posledic pa je treba poudariti, da ocena upošteva le število kmetov zavarovanih po starostnem zavarovanju kmetov, ne pa kategorije prostovoljno zavarovanih kmetov za ožji obseg pravice, ki pa je bistveno višja. Čeprav je to drugotnega pomena, vendar vseeno je potrebno izpostaviti. Zaradi teh razlogov sistemske razlage in predvsem vpeljave diskriminacije znotraj samega, pokojninskega sistema do zavarovancev, ki plačujejo prispevke in so zavarovani za enak obseg pravic, Vlada predlogu zakona nasprotuje in ga ne podpira. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Dejan Levanič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Predlog Zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ga je v proceduro vložila skupina poslancev je namenjen predvsem na prvi videz izboljšanje položaja tako imenovanih kmečkih upokojencev. Predlog zakona je soroden Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o varstvenem dodatku, ki smo ga obravnavali v sredo tukaj v Državnemu zboru. Predlagatelj v bistvu želi, da se uživalcem pokojnin po zakonu o starostnem zavarovanju kmetov in tistim kmetom uživalcem pokojnin, ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic, prizna pravica do letnega dodatka. Predlog se na prvi trenutek zdi všečen, vendar pa je iz enakih razlogov kot Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o varstvenem dodatku nesprejemljiv. Pri zavarovanju za polni oziroma ožji obseg pravic je ključno, prvič, dejstvo, da gre za prostovoljno odločitev. Kmet, ki se prostovoljno vključi v zavarovanje, sam izbere osnovo, od katere bo plačeval prispevke. Najnižja možna osnova je zajamčena plača, meja med ožjim in polnim obsegom pravic pa je določena pri polovici zneska v višini 60% povprečne plače. V praksi to pomeni, da mora kmet za polni obseg pravic v pokojninsko blagajno mesečno plačevati približno 66 evrov, kolikor znaša prispevek zaposlenega, medtem ko prispevek delodajalca v tem primeru krije državni proračun. Zavarovanje za ožji obseg pravic, je posebna oblika zavarovanja, ki jo poznamo, po kateri zavarovanec pridobi pravico do starostne, invalidske, vdovske ali družinske pokojnine. Za vse, ki so bili več kot polovico skupne pokojninske dobe zavarovani za ožji obseg pravic, zakon izrecno določa, katere pravice jim v tem primeru ne pripadajo. Odločitev za zavarovanje za ožji obseg pravic v tem kontekstu pomeni zavestno odpoved nekaterim pravicam iz pokojninskega zavarovanja. Čeprav je predlagani zakon, torej zakon, ki je pred nami, za določeno skupini morda na prvi pogled všečen, ni sprejemljiv z vidika pravičnosti do tistih kmečkih zavarovancev, ki so se pa prostovoljno odločili za zavarovanje za polni obseg pravic in tudi plačevali višje prispevke ter tudi do ostalih zavarovancev, ki niso kmetje in so bili zavarovani za ožji obseg pravic. Predlog zakona te skupine ljudi ne vključuje, in to seveda ruši sistem pravičnosti. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo do vprašanja socialnega položaja posameznih skupin, kot smo že povedali v sredo, ko smo obravnavali podoben zakon, vedno zelo občutljivi in zato vsako odločitev v zvezi s tem dobro pretehtamo. Želimo si, da bi vsi prebivalci naše države živeli v blaginji in žal smo ta trenutek, še posebej pa ta trenutek družba z omejenimi sredstvi, ki jih ustvarimo in nato lahko naprej delimo. Ko govorimo o pokojninah, še posebej o pokojninah ob nujni solidarnosti ne moremo vnemar pustiti pravičnosti in zanemariti višine plačanih prispevkov posameznika. Pri kmečkih zavarovancih že sedaj prevladuje solidarnost, ki je povezana s posebnim pomenom, ki ga ima njihovo delo za našo družbo. Nadaljnje poseganje v to razmerje pravic iz pokojninskega zavarovanja ne more biti zgolj parcialno, torej delno, ker lahko poruši že tako ali tako krhko ravnovesje med solidarnostjo in pa pravičnostjo. Iz navedenih razlogov v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlaganega zakona nismo in seveda ne moremo podpreti v prihodnje in zato bomo glasovali za predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Gospod Robert Hrovat bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke iskreno pozdravljamo vsak predlog zakona, ki gre v smeri izboljšanja socialnega položaja tistih, ki dejansko živijo na pragu revščine in si sami težko pomagajo. Danes imamo priložnost izboljšanja socialnega položaja približno 2.300 kmetov, ki so uživalci starostne ali družinske pokojnine po zakonu o starostnem zavarovanju kmetov. Cilj zakona je izenačiti pravice uživalcev kmečkih pokojnin, ki so plačevali kakršno koli zavarovanje, do letnega dodatka z ostalimi prejemniki ter v skladu seveda z veljavnim sistemom v naši državi. S priznanjem plačila letnega dodatka bodo tudi kmečkim zavarovancem uresničena osnovna načela solidarnosti in vzajemnosti, na katerih temelji slovenski pokojninski in invalidski sistem. Glavni namen uveljavitve letnega dodatka je s finančnimi sredstvi pomagati prejemnikom najnižjih pokojnin. Izločanje kmečkih upokojencev, prejemnikov najnižjih pokojnin, pri prejemanju letnega dodatka je, po našem mnenju, neupravičeno, nepravično in neustavno. Gre za 2300 oseb, ki po uskladitvi od 1. 1. 2009 prejemajo pokojnino v višini zgolj 227,60 evrov. Gre za ljudi, ki so vse življenje garali na svojih kmetijah, obdelovali zemljo in s tem veliko pripomogli k ohranitvi in utrditvi naravnega okolja. V Slovenski demokratski stranki smo letos že vložili predlog spremembe zakona, ki je šel v smeri dviga najnižjih kmečkih pokojnin, vendar je bil s strani koalicije arogantno zavrnjen s pripombo, da gre za populističen predlog. Spomnil bi vas, da smo v prejšnjem mandatu od leta 2004 do 2008 precej izboljšali položaj upokojencev. Spomnite se, da so se od prejšnjega mandata naprej pokojnine usklajevale 2-krat letno z rastjo plač. Zdaj ste to spremenili in se samo še 50%. Odpravili smo premoženjski cenzus za pravice do dela vdovske pokojnine. Povečal se je tako imenovani regres za upokojence. Leta 2008 je bil sprejet zakon o varstvenem dodatku k pokojninam, povečal se je za 9% in sprejet je bil zakon o enkratnem pokojninskem dodatku. Vse to so bili ukrepi, ki so pripomogli k izboljšanju položaja slovenskih upokojenk in upokojencev. Ta vlada bi morala slediti našemu tempu in nadaljevati z aktivnostmi za uveljavljanje vsaj tistih pravic, ki izhajajo iz naslova problematike najnižjih pokojnin. Ampak ne. Očitno je, da bo predlog, ki je dober, ponovno zavrnjen in ne razumemo tega, da ste v koaliciji brez problema podprli bonitete ljudem, ki niso ravno na socialnem dnu, ko ste sprejeli zakon o vdovskih pokojninah po nekdanjih vojaških uslužbencih. To je bilo nujno potrebno, za kmete, ki so pa vse življenje garali na svojih kmetijah, pa denarja vedno zmanjka. Ali ni to žalostno? To je nedopustno, neprimerno in res je škoda, da so slovenske volivke in volivci pred volitvami leta 2008 nasedli obljubljam o 1000 evrih pokojnin in o tem, da se Slovenijo da voditi bolje. Danes, po enem letu vladanja leve koalicije, smo v Slovenski demokratski stranki v to geslo popolnoma prepričani. V Slovenski demokratski stranki bomo glasovali proti sklepu, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker verjamemo, da je primeren in da bi ga bilo treba takoj uveljaviti. Letni dodatek temelji na solidarnosti. In sprašujem vas, glede na to, da boste zakon zavrnili, kje je vaš socialni čut, ki ga imate nekateri celo v imenu svoje lastne stranke. Gre za ljudi, ki imajo 227,60 evra pokojnine. Mislim, da je čas za temeljit premislek in pri glasovanju se odločite drugače, kot je bilo prej predstavljeno. Hvala.
Hvala. Gospod Vito Rožej bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ponovno lep pozdrav vsem! Glavni namen te novele zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kot jo je predstavil prvopodpisani kolega Presečnik, naj bi bila izenačitev pravice uživalcev kmečkih pokojnin ne glede na obliko zavarovanja do letnega dodatka z ostalimi prejemniki, določenimi v zakonu v skladu z načelom solidarnosti in vzajemnosti. Predlagatelji trdijo, da naj bi šlo doslej za diskriminatoren odnos do kmetov oziroma kmečkih zavarovancev, ki, ponovno poudarjam, ne glede na obliko zavarovanja niso upravičeni do prejemanja letnega dodatka, ki naj bi jim ga zagotovili s sprejemom te novele. Razloge je navedla za takšno dozdajšnjo ureditev tudi državna sekretarka. V Poslanski skupini Zares se strinjamo z obrazložitvijo Vlade, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Kot je navedla Vlada, bi namreč priznavanje letnega dodatka kmetom, ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic, pomenilo diskriminiranje ostalih kategorij zavarovancev. Tistih, ki so obvezno vključeni v javni sistem, in tistih, ki so vanj prostovoljno vključeni, vendar plačujejo prispevke za polni obseg pravic. Če bi Državni zbor potrdil vsebino zakona, bi bili vsi omenjeni v neenakem položaju, saj bi jim glede na plačane prispevke posledično pripadale manjše pravice, obenem pa bi bila porušena tudi smiselnost obstoja izbire osebnega zavarovanja, ki omogoča možnost zavarovanja za širši obseg pravic. Strinjamo se s stališčem, da bi to pomenilo, da zavarovanci, ki so se vanj vključili po 34. členu, torej prostovoljno, odslej ne bi bili več zainteresirani za plačevanje prispevkov za polni obseg pravic, saj bi tudi ožji obseg pravic omogočal uživanje vseh pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter v enakem obsegu. Na čigavo škodo, iz čigave blagajne? Iz pokojninske blagajne seveda, v breme sedanjih in bodočih aktivnih generacij, ki so že sedaj mnogo bolj obremenjene s temi prispevki kot so bile generacije pred njimi. V tem kontekstu je treba opozoriti, da je sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja shema zavarovanja, kar pomeni, da so pravice pogojene z vplačanimi prispevki. Odločitev vsakega posameznika za vrsto zavarovanja pa je pač njegova prostovoljna odločitev, iz katere kasneje pridobi določene pravice. Ob tem je treba biti pošten in povedati, da je obžalovanja vredno, da so se kmečki zavarovanci lahko šele pozno vključili v ta sistem. Ampak zdaj, ko ta sistem stoji, mislim, da bi bilo težko njegov začetek premikati nekam še dlje v preteklost, tega se pač ne da. Stanje je takšno, kakršno je, in od tu naprej ima država druge institute za to, da bi njihovo socialno stanje, če je res tako slabo, popravljala. Zavedamo se, da so nekateri prejemki oziroma kmečke pokojnine sramotno nizke. Ob tem je pa treba vedeti, da ni nujno tudi premoženje teh prejemnikov pokojnin tako zelo nizko. Za zagotavljanje dostojnega življenja je pa v naši državi drug institut, ki se mu reče socialni transferji. In v tem se skriva ta socialni čut, če koga ta odgovor zanima. Pravice iz pokojninskega zavarovanja pač niso tiste, s katerimi bi socialno državo uravnavali. Zato se mi zdi tudi smiselno, da vsi temeljito razmislimo o takih in podobnih predlogih, kajti na naše mize prihaja tudi predlog pokojninske reforme, ki bo te stvari urejal celostno. Seveda se je treba vprašati, kako bomo ravnali v primeru Zakona o malem delu, kako bomo prepričali študente, kako bomo prepričali avtorje, tiste, ki delajo preko podjemnih pogodb, da morajo plačevati od vsakega dela v pokojninsko blagajno, ker to od nas zahteva demografija, stanje, kakršno je, ker sicer bo naša pokojninska blagajna v mesecu, dveh ali treh ob obilici takih predlogov, kot je ta, ali še prej skrahirala. Zato se zavedajmo, da smo poslanci vsega ljudstva, ne samo 2.300 takšnih ali drugačnih upokojencev te ali one generacije, da smo tudi poslanci generacij, ki še nimajo volilne pravice. Ti zdaj prihajajo, ti bodo morali skrbeti za vse te naloge pokojninske blagajne, ki bi jih zdaj nekateri želeli vključiti. S tem zavedanjem, verjamem, bo debata o reformah pokojninskega sistema tehtnejša, pravičnejša za vse generacije, kot rečeno. Za socialne pravice, za pomoč tistim, ki so resnični socialni problem, pa v tej državi obstajajo drugi instrumenti, ne pa pokojninsko zavarovanje. V Poslanski skupini Zares se zaradi navedenega strinjamo s sklepom odbora, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala. Spoštovani. Poslanci Slovenske ljudske stranke menimo, da bi moral sprejeti zakon omogočiti sprejemanje letnega dodatka tudi tistim kmečkim uživalcem najnižje pokojnine, ki je v višini 227 evrov. Letni dodatek je instrument socialne podpore upokojencem z najnižjimi pokojninami, zato je nedopustno in disriminatorno, da kmetje, ki v preteklosti zaradi različnih razlogov niso mogli biti zavarovani in prejemamo najnižje pokojnine, niso bili vključeni v ta ukrep. Ne moremo se strinjati z mnenjem Vlade v delu, ki trdi, da bi s priznanjem letnega dodatka tudi za kmete, ki uživajo pokojnine po prejšnjem starostnem zavarovanju kmetov in ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic, prišlo do diskriminacije v razmerju do drugih zavarovancev. Pri nas pokojninski sistem čisti zavarovalniški, ni v celoti odvisen od plačanih prispevkov. Naš sistem temelji v največji meri na solidarnosti, zato je zgolj odvisno od zakonodajalca, kakšne pravice komu prizna. Poleg tega gre pri letnem dodatku v bistvu za socialne prejemke, ki pa niso vezani na višino plačanih prispevkov, ampak so namenjeni reševanju socialne stiske in so vezani na višino dohodkov in premoženje posameznikov oziroma družine. V bistvu gre le za dveletni ukrep, če bo z novo reformo sprejemanja socialnih prejemkov izločeno iz pokojninskega sistema. Minister je celo v predlogu reforme pokojninskega sistema napovedal, da so predvidene pokojnine za vse državljane, ne glede na to, ali so sploh kdaj delali ali plačevali prispevke. Torej gre tudi v tem primeru kot v primeru varstvenega dodatka zgolj za odločitev zakonodajalca, komu prizna, da potrebuje socialno pomoč. Gre le za odločitev, ali se tem ostarelim kmetom olajša socialna stiska. Ti kmetje so vendarle vse življenje pridelovali hrano za našo družbo ter sebi in svojim bližnjim zagotavljali delovna mesta in socialno varnost. Nedostojno in ponižujoče je za njih ter slab zgled mladim, ki ne bodo hoteli prevzeti kmetij, če jih bo država silila na starost v socialno stisko. Kdo bo še prideloval slovensko zdravo domačo hrano? Ali ne menite, spoštovani, da kmetje s tem opravljajo častno in družbeno koristno delo? Ali ta vlada meni drugače? Kot smo že večkrat povedali, proračunska vreča je za ene vedno prazna, medtem ko je ta ista vreča za druge vedno polna. In to je žalostno. Hvala.
Hvala. Gospod Franc Jurša bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav, gospa državna sekretarka! Poslanska skupina DeSUS podpira sklep matičnega delovnega telesa, ki pravi, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, katerega predlaga skupina poslancev, s prvopodpisanim Presečnikom, ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Strinjamo pa se s predlagateljevim prizadevanjem pomagati kmečkih upokojencem pri reševanju finančne stiske, v kateri so se znašli na starost kljub dolgoletnemu in težkemu delu na kmetijah, vendar se bojimo, da je predlagani način, izboljšava njihovega materialnega položaja na način, kot je predlagan, nesprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa spoštovani podpredsednik! Dovolite mi, da povem v jeziku, ki ga bodo razumeli lahko tudi tisti, ki nas gledajo, tisti, o katerih danes govorimo. Stališče Slovenske nacionalne stranke je, da če boste to sprejeli, da pade dejansko temelj socialne države. Zakaj? 489 ljudi, teh kmečkih zavarovancev, prejema manjšo pokojnino kot 100 evrov. 13.180 ljudi prejema manjšo pokojnino kot 200 evrov. In 24.662 kmečkih zavarovancev prejema manjšo pokojnino kot 300 evrov. Prag revščine je nekaj čez 400 evrov, po novem je država to priznano dvignila na 500 in nekaj. Kako živijo ti ljudje, prepuščam vaši domišljiji. Socialne demokrate bi opozoril, in predsednico matičnega delovnega telesa, na to, da smo imeli v prejšnjem mandatu tudi s strani Socialnih demokratov Slovenije, Janševe stranke, predsednika, ki je dostikrat nasprotoval stališčem svoje stranke in Vlade. Ravno zaradi tega, spoštovana predsednica, vam govorim, ker je hotel biti human socialen, pravičen, česar vi ne zmorete. S tem, kar bomo danes sprejeli, zakon brez členov ni primeren za nadaljnjo obravnavo, člene pa ste zmetali ven vi s preglasovanjem, boste dokazali, da ste nesocialni, s preglasovanjem na matičnem delovnem, in da vam je malo mar za socialno državo. Zakaj to govorim? Sprenevedanje, da nimamo dovolj denarja v blagajni, je neresnično. 180 milijonov evrov ni pobranega denarja v blagajno pokojninskega in invalidskega zavarovanja in 50 milijonov ste naredili oprostitev na tem področju. 50 milijonov evrov je oprostitev. Kdo so ta podjetja? Ne bom se spuščal. Med njimi so tudi državna podjetja in tisti direktorji podjetij, ki imajo VIP kartico, "veze in poznanstva", se imenuje ta kartica. In če bi samo ta denar pobrali v to blagajno, spoštovani gospe in gospodje, bi ta zakon, ki izenačuje kmečke pokojnine za 50.000 ljudi, ki kljub temu, da bi bilo to sprejeto, ne bi bile zadostne, in bi še vedno živeli ti ljudje na robu revščine, ne bi presegali niti 400 evrov, niti 500 evrov, bi nekako popravili krivice. Ne, krivice lahko popravite romski ali ciganski skupnosti, kot jo radi mi imenujemo, ti ljudje, kot je pokazala Jelka Strojan, pa lahko prejemajo tudi do 1500, 1700 evrov dodatkov. Tam pa ni problema. Lahko se ukvarjamo tudi z istospolnimi partnerskimi zvezami, kot smo se malo prej. To sploh ni problem. Ampak to moramo pa na hitro končati, ker je zadnja točka, že kaže, bom rekel, na pomen, izčrpani smo in hitro dajmo to z dnevnega reda, da ja ne bo kdo videl in da bomo lahko govorili, kako smo dobro naredili neko zadevo za populacijo, ki izumira. Cilj tega zakona je izenačitev pravic uživalcem kmečkih pokojnin. In to ste spregledali, spoštovani gospe in gospodje. Glavni namen zakona je zagotoviti boljši materialni in socialni položaj kmečkim zavarovancem, pa tega danes ne boste storili. Če bi samo zmanjšali pravice direktorjem državnih podjetij, ki prejemajo večje plače, vsi po vrsti, kot sam premier, in bi dali te plače na nivo ministrske plače, bi imeli zadosti denarja, da bi pokrili to, kar pravite, da je nemogoče zbrati. Lahko vam dam še en predlog - odpokličite bataljon vojske na Kosovu, ki vas stane tedensko milijon evrov, pa boste imeli prekomerno denarja še za kaj drugega. Kaj delajo naše vojaške odprave po svetu? Doma imamo nerešena mejna vprašanja, sem naj pridejo in tu naj delajo! Gospod Anderlič, lepo se je smejati, vendar ko govorimo o tem, da moramo zagotoviti mednarodne vojaške delegacije in delovanje na vojnem območju, pa ni treba niti razpravljati o tem, koliko denarja bomo namenili. Tak položaj, tak odnos Vlade vas bo pripeljal do tega, da bodo ne samo delavci, ki bodo na cesti jutri, pojutrišnjem masovno, ampak tudi kmetje prišli z vilami in cisternami gnoja pred Državni zbor. Upam, da bo tudi kdo od vas, ki se imenujete Socialni demokrati, polit s to tekočino.
Hvala. Gospod Ljubo Germič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. [[Oglašanje v dvorani.]] Ali lahko, gospod Germič, malo počakate. Ja, izvolite, proceduralni predlog.
No, spoštovanega kolega poslanca bi rada opozorila, da govorimo o Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil zavrnjen s sklepom, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlog zakona, o katerem je pa on govoril, ki je bil izglasovan s tem, da so bili vsi sklepi zavrnjeni, pa sodi v varstveni dodatek. Malo je pomešal stvari.
Hvala. Gospod Germič, izvolite, imate besedo. Ne, gospod Prijatelj, ni replike. Ni bila razprava, to je bil proceduralni predlog, ki ni bil proceduralni predlog, recimo, da je bila replika. Dobro. Izvolite, gospod Germič. Oprostite, da sem vam prikrajšal čas, pa saj ga boste imeli pet minut vseeno.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo vedno z občutljivostjo in odgovornostjo obravnavali vsa vprašanja, povezana s socialnim položajem ljudi. Ta občutljivost je še posebej pomembna ob sedanjem neugodnem času recesije, izgube delovnih mest in povečane stiske ljudi. Tako smo tudi z vso natančnostjo preučili Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, vendar pa nas pri obravnavi tega zakona predlagatelj s svojo pobudo ni prepričal, da bi bila novela zakonske ureditve, ki obsega le eno skupino zavarovancev v pokojninskem sistemu, pravična tudi za vse ostale skupine, ki so vključene v sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja. V Poslanskem klubu LDS ne bomo podprli predloga zakona in bomo glasovali za sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Z navedeno spremembo naj bi se po mnenju predlagatelja z upoštevanjem načela solidarnosti izenačile pravice uživalcev pokojnin, ki so plačevali kakršnekoli prispevke za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Tako predlagatelj želi, da bi letni dodatek zagotavljali tudi uživalcem kmečke pokojnine, katerih pretežni del pokojninskega zavarovanja, predstavljajo zavarovanja za ožji obseg pravic. V Poslanskem klubu LDS bi ob tem želeli poudariti namen sprememb glede na ureditev sedanjega pokojninskega sistema. Pokojninsko in invalidsko zavarovanje kmetov je po veljavnem sistemu urejeno tako, kot je za ostale kategorije zavarovancev, ki določa, da se obvezno zavarujejo kmetje ter člani kmečkih gospodarstev ter druge osebe, ki v Republiki Sloveniji samostojno opravljajo kmetijsko dejavnost, kot edini ali glavni poklic, ob pogoju določene starosti in zdravstvene sposobnosti ter doseganja predpisane višine katastrskega dohodka ali drugega dohodka kmečkega gospodarstva na zavarovanega člana. Neodvisno od navedenih dohodkov pa jim zakon omogoča prostovoljno vključitev v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje za ožji ali širši obseg pravic, torej obvezna zavarovanja predpisana le za tiste, ki dosegajo relativno visok katastrski dohodek. Osebe, ki se odločijo za prostovoljno zavarovanje, si ga plačujejo same, in tudi same prostovoljno izbirajo osnovo za plačilo prispevkov, ki pa je omejeno zgolj z najnižjim obveznim prispevkom. Imajo torej možnost, da plačujejo nižje prispevke, za razliko od ostalih, za katere je zavarovanje obvezno in posledično se s tem sami odločijo, kakšna bo njihova pokojnina oziroma za kakšen obseg pravic bodo zavarovani. Pri tem ta oseba, ki opravlja kmetijsko dejavnost, plača le zavarovanje delavca, to je 15,5%, razliko, to je 8,85%, prispevek delodajalca, pa plača država iz proračuna, kar je prav gotovo izraz izražene solidarnosti. Zakonodajalec jim je torej v primerjavi z drugimi zavarovanci omogočil vključitev v prostovoljno zavarovanje, ker je odraz načela solidarnosti, in jim pustil svobodno izbiro, da se odločijo, ali se bodo zavarovali za ožji obseg pravic, na primer, če ne zmorejo plačevati prispevkov od višje osnove, ali pa za enak obseg pravic kot osebe, za katere je določeno obvezno zavarovanje. Priznavanje letnega dodatka kmetom, ki so bili zavarovani za ožji obseg pravic, bi tako pomenilo diskriminiranje ostalih kategorij zavarovancev, ki so obvezno vključeni v javni sistem, in tistih, ki so prostovoljno vključeni, a plačujejo prispevke za polni obseg pravic, kar po našem mnenju ne bi bila pravična ureditev. Po drugi strani pa predlagana sprememba posega v sistemsko ureditev, katere posledice bi bile dolgotrajne. Ostali zavarovanci bi bili v neenakem položaju, porušen bi bil smisel obstoja izbire obsega zavarovanja oziroma da bi se čim več oseb odločilo za zavarovanje za polni obseg, prav tako bi lahko prišlo do podobnih zahtev ostalih upravičencev. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije bi ob tem radi spomnili na dejstvo, da je v teku modernizacija pokojninskega sistema, katere eden izmed ciljev je predvsem v tem, da bo na transparenten način razmejil in uredil pokojninsko zavarovanje v odnosu do socialne varnosti. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije ne podpiramo parcialnih posegov v že tako problematičnem in finančno občutljivem pokojninskem sistemu, ki bi s predlogom sprememb vnesel še dodatne elemente, ki zmanjšujejo pravičnost. Zato v Poslanskem klubu zakona ne podpiramo in bomo podprli predlog sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mene je pri tej zadevi zbodlo stališče državne sekretarke in tudi nekaterih vladnih strank. To je stališče, ki je sicer korektno, češ, da ni [[...]]
[[...]]gospod Jerovšek, to je očitno razprava.
Predlog sklepa mislim predlagati.
Ja, izvolite.
[[...]]da ti kmetje ne morejo dobivati dostojne pokojnine, ker je to pravica, ki izhaja iz dela, intonirano tako, da ti kmetje niso delali in si niso zaslužili dostojne pokojnine, ki bi omogočila preživetje. To je tako kričeča krivica, tako kričeča krivica, kajti ti kmetje so bili tlačani v komunizmu, so delali noč in dan in so bili tlačani in sedaj [[...]]
[[...]]gospod Jerovšek, resnično ni razprave.
[[...]]Zato predlagam, da sprejmemo sklep, kljub temu, da ste onemogočili sprejem tega zakona, da sprejmemo sklep, da Državni zbor naroča Vladi, da uredi popravo krivic, ki se v teh kategorijah dogajajo.
Gospod Jerovšek, izkoristili ste za razpravo. Ne da se kar tako s sklepi okrog mahati. Mi imamo sklep pripravljen, o tem sklepu bomo glasovali. Če bi pa hoteli kakšen drug sklep, bi pa potrebovali posebno razpravo s predlogom sklepov. O predlogu sklepa, ki ga je pripravilo matično delovno telo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 12. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 18.10.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 19. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah Zakona o tajnih podatkih, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke lahko povem, da zakona o tajnih podatkih ne bomo podprli. Kljub temu pa še kratka obrazložitev, ker nas je bilo zjutraj relativno malo. V Evropi modela, kakršnega predlaga koalicija, ni. Verjamem, da se je Vlada zelo potrudila, našla je tri države. In tudi v teh treh državah ni takega modela. Slovenska policija bo edina v Evropi, ki ji ne bo dovoljeno, da bi izdajala dovoljenja za dostop do tajnih podatkov za svoje delavce, za svoje sodelavce kot tudi za tajne delavce policije. Edina v Evropi bo, tako kot je tudi edina pri kakšnih drugih vprašanjih. Naslednja zadeva, ki je pri tem zelo pomembna, je ta, da ministrica prenaša ta del delovnega področja policije [[gre za tri delavce]] s policije na ministrstvo. In ne samo to. Če bi ga prenesla kam drugam, bi človek še razumel, tako pa ni razumljivo, da ga prenaša neposredno v generalni sekretariat, generalni sekretariat pa vodi vidni predstavnik Liberalne demokracije Slovenije. To pomeni, da najbolj občutljivo področje, v sklopu dostopa do tajnih podatkov se namreč preverjajo finance, krediti, depoziti, sorodniki, bolezni, premičnine, nepremičnine, bivanje v tujini, eventualni stiki s tujimi službami in tako dalje. Vse to so podatki, gre pa za približno 1.600 ali 1.700 oseb, ki jih je policija do sedaj preverjala in jih na letni ravni preverja, mislim, na letni ravni okoli 300, kar bo neposredno pod političnim vplivom ministrice, poudarjam, neposredno pod političnim vplivom ministrice. To za nas ni sprejemljivo, to ni razumljivo, to je škodljivo, ne samo za slovensko policijo, tudi za slovensko varnost je to škodljivo. Zaradi tega takega predloga ne moremo podpreti. Treba je pa zelo jasno povedati, da si Liberalna demokracija reže svoj kos volilne pogače, ki je izjemno velik, nekateri niso niti opazili, kako velik je. In to je tisto, kar je v tej državi zaskrbljujoče. Zakona zato ne bomo podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 26. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije za fizične osebe, ki opravljajo gospodarsko ali kmetijsko dejavnost v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Prelog zakona o jamstveni shemi Republike Slovenije za fizične osebe, ki opravljajo gospodarsko ali kmetijsko dejavnost, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 30. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu, pri čemer opozarjam, da če bo ta amandma sprejet, je amandma pod točko 2 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS mag. ima Andrej Vizjak.
Hvala lepa. V Slovenski demokratski stranki predlagamo spremembo četrtega odstavka 4. člena, in sicer z enim samim ciljem, da se zmanjša progresivnost obdavčitve motornih vozil oziroma avtomobilov. Menimo namreč, da je predlagana oziroma uzakonjena lestvica ena izmed najbolj radikalnih, najbolj visokih obdavčitev avtomobilov v Evropi in da je to zelo neprimerno v obdobju gospodarske krize, ko se avtomobilska industrija in tudi vsi, ki so v verigi do končnega kupca, srečujejo s težavami, z upadom prometa, z upadom povpraševanja po njihovih produktih, torej da se v tem času ne povečujejo davčna bremena in ne delajo te avtomobili še manj dostopni kupcem. Predlagamo, da so avtomobili od 0 do vključno 110 gramov izpusta CO2 na prevožen kilometer neobdavčeni. To se pravi, ti, ki najmanj emitirajo. In da se progresija zniža, tako,da je tudi najvišja stopnja davka ne več 28, temveč 23%. S tem približamo vsaj na nek način to lestvico obdavčitev primerljivim državam. Še več, mi menimo, da bi bilo modro razmisliti o ukrepih, ki so prinesli v Evropi pozitivne rezultate, tako kar se tiče premagovanja krize kot tudi v fiskalnem smislu. Subvencije za okolju prijazna vozila z nizkimi izpusti so prinesla ne samo povečevanje povpraševanja po teh vozilih, temveč so prinesla tudi več davčnih prilivov, kot so znašale te subvencije. Torej, pod črto je država iz tega ukrepa potegnila več, kot je vanj vložila. Kar pomeni, da se je nekajkrat pozitivno obrestoval tak pristop. Slovenija pa namesto tega ubira pot večjih in novih davkov. Verjetno je najlaže obdavčiti stvari in pričakovati nek fiskalni učinek, žal, pa se ti ukrepi še nikoli niso pozitivno obnesli. Predlagamo, da vsaj malo po zgledu evropskih držav zrahljamo ta davčni primež in nehamo slepiti javnost z ekološko naravnanostjo te obdavčitve, kajti izpuščamo obdavčevanje tistih, ki emitirajo bistveno več ogljikovega dioksida, na račun voznic in voznikov.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 41. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam,da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gre pravzaprav za isto materijo, kot je bila obravnavana pri prejšnjem amandmaju. S tem, da sem sam večkrat v razpravi opozarjal na eno drugo zadevo. Govoril sem o razliki, razliki stopnje davka od davčne osnove za bencinski in dizelski motor, in ocenjeval, da je razlika po vseh razredih prevelika. Že res, da so upoštevani poleg emisij ogljikovega dioksida tudi nekateri drugi toplogredni plini, verjetno dušikovi oksidi in tudi trdni delci, pa vendarle se mi zdi, da je ta razlika prevelika, še posebej za nekatere razrede. To se lepo vidi tudi iz grafov, ki sem jih predložil k svoji obrazložitvi amandmaja, kjer je za razrede od 130 do 150 in do 190 in 210 gramov CO2 na kilometer ta razlika bistveno višja, kot je za razrede pred tem in za tem. Zato je amandma pripravljen tako, da so te stopnje davka na nek način bolj pravično in bolj enakomerno porazdeljene za vse razrede, tako da ne bi kogarkoli po nepotrebnem obremenjevali preveč, druge pa premalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 27, proti 41. [[Za je glasovali 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 31, proti 42. [[Za je glasovali 31.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju poslanske skupine SDS k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine in mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. S tem amandmajem želimo spremeniti oziroma črtati štirinajsti odstavek, ki pravi, da so motorna vozila iz trinajstega odstavka, torej motorji so obdavčeni bolj oziroma za 3% točke več, če so v izvedbi dvotaktnega motorja na notranje izgorevanje in ne štiritaktnega motorja. Želim povedati, da s tem drastično ali pa precej povečujemo davek in obdavčevanje tudi motornih koles domačih proizvajalcev, še posebej Tomosa. Doslej namreč ta kolesa z motorjem niso bila obdavčena in po novem bodo obdavčena z 0,5 plus 3, to se pravi za 3,5%, za toliko se bodo podražila in za toliko bodo manj dostopna, še posebej tistim prvim udeležencem v cestnem prometu, kajti vsi vemo, da smo se najprej vključevali v promet kot vozniki koles z motorjem, še prej koles na nožni pogon, potem pa koles z motorjem. Zakaj bi torej pod krinko okoljske naravnanosti za te male, to se pravi najmanjše motorje, tako znatno povečevali davčno breme? Delamo levjo uslugo tem prvim udeležencem v cestnem prometu, delamo slabo uslugo domačim proizvajalcem motornih koles izplen, fiskalni izplen bo pa neznaten iz tega ukrepa. Spoštovana koalicija, premislite, kaj počnete in rad bi poudaril, da nimate nikakršnih evalvacijah tudi o učinkih privarčevanih izpustov CO2 kot posledice takšnega ukrepa, kot je v štirinajstemu odstavku 4. člena. Menim, da je amandma vreden podpore še posebej zaradi tega, ker ni argumentov za takšno ureditev, kot je sedaj.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 41. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 26. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o četrtem amandmaju poslanske skupine SDS k 4. členu. To je številka 6 iz pregleda. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 42. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o petem amandmaju poslanske skupine SDS k 4. členu, v pregledu je pod številko 7. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Prav ta predlog sedemnajstega odstavka, češ da se obdavčujejo po novem zaradi okoljskih razlogov oziroma razlogov varovanja okolja tudi motorji izključno na električen pogon, je pa res absurden. In kaže na vso absurdnost teh prizadevanj, ki jih kažete skozi obrazložitev namena tega zakona, češ, to je pomemben korak zelene davčne reforme, želimo s tem zakonom spodbuditi k uporabi čistih prevoznih sredstev, ki ne emitirajo v ozračje škodljivih snovi. Pri tem pa matematično gledano neskončno bolj obdavčujete tudi vozila na izključno električni pogon. Če je sedaj nič davek in poslej je 0,5, je to pravzaprav neskončno povečanje iz nič na nekaj. S tem se pa res kaže absurdnost tega predloga. Obrazložitev Vlade je bila, češ, tudi elektrika, ki se uporablja za polnjenje teh električnih avtomobilov, lahko nastaja iz fosilnih energentov in posledično to svinja okolje. Ja dragi moji, ta je pa res močna. Ne vem, zakaj pa ne bi polnili teh avtomobilov z električno energijo, proizvedeno v nuklearni elektrarni ali pa iz savskih elektrarn, iz dravskih elektrarn ali morebiti iz katere solarne elektrarne. Kako pa veste, da je tam elektrika iz Šoštanja ali pa iz termoelektrarne Trbovlje? Očitno imate, ne vem, še po kablih ljudi, ki gledajo, od kod katera elektrika priteče v tisto polnitev. Spoštovani, še enkrat, zavoljo doslednosti, ki ji sledite in zagovarjate na načelni ravni, podprite vsaj ta amandma, s katerim davčno stopnjo iz 0,5 spuščamo nazaj na 0 za tista motorna vozila, ki so izključno na električni pogon in vsaj malo približajte tekst tega zakona besedam obrazložitev, ki jih ob zakonu navajate.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu, v lastnem imenu? Poslanske skupine želijo še obrazložiti glas? Ne. Potem v lastnem imenu dr. Luka Juri in v lastnem imenu potem mag. Branko Grims.
Hvala lepa. Osebno bom glasoval proti temu amandmaju, ker obdavčitev sledi načelu emisij. Ne neposrednih, ampak emisij. Električno vozilo, katero koli je, ali je to dvokolesnik ali je to avtomobil, uporablja baterijske akumulatorje, ki so v sami proizvodnji, in verjemite mi, da o tem nekaj vem, ki so v sami proizvodnji energijsko zelo zahtevni in zahtevajo proizvodnjo takšnih kemičnih sestavin, ki pri proizvodnji izpustijo bistveno količino CO2. Poleg tega je pri baterijskih akumulatorjih zelo pomembno, da pride do korektnega opravljanja v postopku reciklaže, kajti sicer je lahko akumulator, vržen v naravo, zelo škodljiv. Iz tega naslova je nastal predlog, ki nam ga je Vlada predložila, da se tudi takšna vozila obdavči z minimalno davčno stopnjo. Hkrati pa vem, da se dela tudi na tem, da se tam, kjer je mogoče, spodbudi predvsem z infrastrukturo, kajti infrastruktura je tisto, kar danes manjka, možnost uporabe katerihkoli električnih vozil. Saj danes tisto, kar zavira električna vozila, ni cena, temveč je predvsem dejstvo, da se ne da teh zadev kjerkoli polniti. Zato morajo država in lokalne skupnosti delati na tem, da zgradijo dobro infrastrukturo, kjer bo lahko vsakdo prišel v mesto, parkiral, napolnil svoje vozilo in pri tem neposredno ne izpustil nič CO2.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima mag. Branko Grims.
Taista koalicija, ki sedaj napoveduje obdavčitev celo električnih motorjev, v isti sapi, ko pod krinko gradnje nizkoogljične družbe obdavčuje vsa vozila, ker pač želi denar za vse, za kar ga porablja, od izbrisanih naprej, napoveduje izgradnjo novih blokov termoelektrarn na premog. To o ekološkem sprenevedanju te koalicije pove vse. Glasoval bom [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Mag. Radovan Žerjav, prosim, obrazložitev glasu v svojem imenu.
Hvala lepa. Vsekakor bom glasoval za ta amandma, ker gre svetovni trend, kar se tiče avtomobilske industrije, v smeri, da se bodo v večji meri proizvajali avtomobili na električni pogon oziroma na gorivne celice ali kakorkoli. Nasprotovanje temu amandmaju bi razumel, če bi te baterije oziroma gorivne celice bilo treba ob vsakem polnjenju zamenjati. Pa temu ni tako. Te baterije ali gorivne celice se uporabljajo včkerat, velikokrat. Ta teorija o emisijah, kar se tiče pri sami proizvodnji teh elementov baterij, gorivnih celic, zagotovo ne drži. Sicer ta trend, ki smo ga deležni pri proizvodnji avtomobilov, predvsem hibridnih in tako naprej, kar se tiče električnega pogona, zagotovo ne bi bil takšen, kot je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih 75 je poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 38. Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o šestem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 39. Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Pardon, obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke Bogdan Barovič.
Hvala, gospod predsednik. Glede na to, da je bil danes dolg dan in da je bilo marsikaj povedano okoli tega zakona, ponovno poudarjam, da Slovenska nacionalna stranka ne bo glasovala za ta zakon in hkrati opozarja vse Slovenke in Slovence, naj si ta zakon pogledajo, kakšne davke bodo plačevali od 1. 1., mislim, da že kar naprej, glede na to, da zakon začne veljati s prvim dnem v mesecu, ki sledi tistemu mesecu, kot je sprejet. Ne samo to, da je davčna stopnja za tista vozila, ki imajo največ, imam dokaz, nekaj časopisov sem prebral, normalna vozila in varna vozila imajo izpusta približno med 190 in 250 gramov na prevožen kilometer. Poglejte si davčne stopnje. To je država naredila načrtno, da bo pokradla še tiste vrednosti denarja, ki jih ljudje imajo. Poleg tega, če obrnete samo eno stran, če pogledate sedmo stran zakona, boste videli, da se nekatere stopnje, navedene na tretji strani, še povečujejo, nekatere celo za 5%. Četrti odstavek na četrti strani navzdol. To pomeni, če vzamemo recimo 26% stopnjo, se bo ta po 1. 1. 2011 povečala še za 5. To je čista lumparija, to ni noben boj za manjše izpuste. In najslabše, kaj je - če se malo spoznate na avtomobile, tisti avtomobili, ki imajo nizke stopnje, porabe okrog 130 do 170 gramov, pojdite si jih pogledat - to so avtomobili, ki so pravzaprav čisto ene navadne majhne škatlice, v katerih se bodo ljudje ubili takoj, smrti bo veliko več. To so samo manjši avtomobili, slabši avtomobili. Poglejte si, še enkrat pravim, ne samo na pamet govoriti, za to obstajajo revije. Ni fer in ni pošteno, da se tak zakon sprejema. Slovenska nacionalna stranka govori resnico, in to boste videli prihodnje leto, ko boste šli ali ko bodo ljudje šli kupovat avtomobile. In tudi vsi ostali drugi. In še opozorilo, ki smo ga slišali: iz tujine bo veliko več starih avtomobilov. In potem boste imeli stanje na slovenskih cestah na svojih vesteh.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima dr. Luka Juri.
Socialni demokrati, kot smo že povedali, podpiramo takšno spremembo obdavčitve v smer zelene obdavčitve. Tudi zato, ker bo ta sprememba vplivala tako, da vozila ki danes onesnažujejo manj in izpustijo manj CO2 v ozračje, bodo obdavčena manj. Vozila, ki pa bolj onesnažujejo bodo obdavčena več, kot so danes. Med temi vozili, ki bodo obdavčena manj, najdemo široko paleto, od manjših vozil do hibridnih vozil, kot so Toyota Prius in Honda Insight, Lexus RS 450, ki je luksuzno vozilo, pa bo ne glede na to obdavčeno bistveno manj. Med temi vozili, ki bodo obdavčeni manj, najdemo tudi Ford Focus, Toyota RAV4 - mestni terenec, BMW 318, 316, 320, celo BMW najdemo, ki bodo obdavčeni manj, ker imajo čistejše motorje. Socialni demokrati podpiramo osnovo, kjer postane obdavčitev emisija in ne več cena, kajti to je prav. Prav je zato, ker konec koncev nihče nobenemu ne škodi, če kupi dražji avto. Škodi pa, če kupi onesnažujoč avto. Emisije, ki jih izpustijo v ozračje, vsi trpimo. In vsi bomo tudi zaradi tega morali skozi državni proračun plačevati emisijske kupone na osnovi kjotskega dogovora. Zardi tega je prav, da če se odločimo, da si bomo vzeli takšen luksuz, da bomo onesnaževali skupno ozračje vseh nas, da vsaj zaradi tega plačamo davek. Če pa se odločimo, da bomo naredili korak naprej v razmišljanju in v tehnologiji in se odločili za vozilo, ki bo ekološko in ki bo onesnaževalo bistveno manj, da država to prizna in da tudi obdavči bistveno manj. Hvala.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin obrazložiti svoj glas? Ja. V imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Glede na to, da ni bil niti eden amandma Slovenske demokratske stranke sprejet, bo Slovenska demokratska stranka glasovala proti tem rešitvam. Razlogov je več. Prvi je ta, da je najmanj primerno v času gospodarske in finančne krize dodatno obdavčevati gospodarstvo in ljudi. Nasprotno. Treba bi bilo razmišljati, kako spodbuditi potrošnjo in kako spodbuditi nakupe avtomobilov, še posebej okolju prijaznih, torej tistih z najmanjšimi emisijami CO2, preko subvencij, kar delajo razvite države in so tem spodbudile nacionalne ekonomije, pa tudi naše ekonomije, ker smo poddobavitelj številnim proizvajalcem v Evropi. "Šlepamo" se na tuje ukrepe, sami doma pa, namesto da bi prepoznali te ukrepe, delujemo v obratni smeri. To je prvi razlog, zakaj ne. Drugi razlog je, da se je vladajoča koalicija lotila zelene davčne reforme in skrbi za zmanjševanje emisij pri malenkostih, medtem ko so bistva, ki največ emitirajo v Sloveniji, pravzaprav nedotaknjena. To pa so: zlasti tranzitni promet skozi Slovenijo s številnimi okolju izjemno neprijaznimi tovornimi vozili iz južnih in srednjeevropskih držav, energetika in še marsikaj. Tu je zelo selektiven, parcialni pristop obdavčevanja motornih vozil, pri čemer se ne govori o obdavčevanju drugih prevoznih sredstev, kot so kamioni, traktorji, letala, plovila in tako naprej. Se pravi, zelo delni pristop. Omenjeno je bilo, da nekatera vozila bodo sedaj cenejša, da pa luksuz bo pa dražji. Očitno je Tomosov moped luksuz, kajti ta doslej ni bil nič obdavčen, sedaj pa bo po novem obdavčen. Luksuz so očitno vsi motorji in vsa kolesa z motorjem, kajti doslej niso bili obdavčeni, poslej bodo obdavčeni. Luksuz je očitno tudi avto na električni pogon. Doslej ni bil obdavčen, sedaj bo obdavčen. Spoštovana koalicija, kakšen signal dajete ljudem? Da poslej obdavčujete tudi motorna vozila na električni pogon. Mopede, ki so, kot pravim, štartno prevozno sredstvo za mlade, ki se vključujejo v promet. To so slaba sporočila. To je nezadosten in parcialen pristop pri uvajanju zelene davčne reforme ali kakršnihkoli ukrepov v smislu zmanjševanja emisij toplogrednih plinov v ozračje. To so razlogi. In še pri avtomobilih uvajate maksimalno progresijo, ki ni znana drugim državam v Evropski uniji. Tako močne progresivne lestvice nima nihče. Ne morem drugega, kot da zaključim s tem, da ste sledili zgolj fiskalnim ciljem in povsem nič okoljevarstvenim.
Hvala lepa. Preden gremo naprej, bi rad opozoril tiste, ki obrazlagajo glas, da ne naslavljajo drugih skupin, ker ni več možna polemika. Prosim za prijavo za obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima Breda Pečan.
Hvala za besedo. Jaz sem že pri razpravi o samem zakonu povedala, da sem kar precej razmišljala okoli teh sprememb. Vmes mi je kolega pomagal s tem, da me je opozoril na to, kaj je v dosedanjem besedilu zakona zapisano. Dejstvo je, da s spremembami tega zakona, ki naj bi veljal do 31. decembra letos, so bila vozila z emisijami manj kot 110 gramov oproščena tega davka. In res je, če tega zakona ne bomo sprejeli, se bo zgodilo to, da bodo vsi tisti, ki imajo emisijo manj kot 110 gramov, morali plačati davek, ko bodo kupili takšno vozilo, davek, ki bo znesel lahko v najslabšem primeru celo okoli 5%, zdaj pa je bil 0. Torej je že to problem. Zavrniti ta zakon bi bilo problematično zaradi tega, ker bi ohranili stari zakon brez te olajšave in bi bilo treba potem po hitrem postopku vsaj nekaj narediti. Po drugi strani pa moram reči, da ni logično, da se uvaja davek na mopede, ki ga do sedaj sploh ni bilo in da tudi v bistvu ni pravičnosti v tej obdavčitvi, ker absolutno ne vpliva na to ravnanje samega voznika z vozilom, ker ni obdavčen oziroma ni takse na porabljeno gorivo oziroma na emisije, ki jih povzroči z velikim številom prevoženih kilometrov.
Hvala lepa. Srečko Prijatelj, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Zakon, če bi bil predstavljen tako, kot je osnovni namen zakona, da zapolni v bistvu proračunsko luknjo, verjemite, da bi stisnil za, bi bil takoj za to. In v takšni obliki, kot ste ga predstavili, je pa čisto sprenevedanje. Zakaj? Največji onesnaževalci so v bistvu daleč proč od nas. ZDA, pa Kitajska, pa niti mar jim ni za kjotski sporazum, niti za konferenco, ki se v Kopenhagnu sedaj končuje. Ni jim mar, verjemite mi, da ne. Vam v Vladi, ljudstvu prijazni vladi, tudi ni mar za največje onesnaževalce, kamione, ki uničujejo našo infrastrukturo, ki jo bomo drago plačali in spuščajo velike emisije, onesnažujejo naše okolje, nič ne plačajo, prav ni nič ne plačajo. So v prostem toku in vam ni mar za to, kako boste to obdavčili. Mi smo vam rekli že dostikrat v Slovenski nacionalni stranki, dajmo preusmeriti ta tovor na železnice. Težji tranzitni tovor, ki je ekološko sporen tovor, bi lahko z eno korespondenčno sejo na Vladi preusmerili na železnice. Imamo možnost. Če bi hoteli, bi lahko to jutri naredili. In ko govorite o tem, da je to nuja, zakaj potem ne upoštevate tudi drugih energentov, ki onesnažujejo okolje. Recimo ogrevanje z nafto in tudi poraba naftnih derivatov v velikih industrijskih objektih. To bi lahko preprosto odpravili tako, da bi nadomestili tovrstne porabnike in onesnaževalce okolja s fotovoltaičnimi napravami, ki bi proizvajale elektriko in še viške elektrike bi lahko oddajali nazaj v omrežje. Ampak tudi te ga ne boste storili. In govoriti o tem, da vam je edina skrb seveda okolje in okoljska politika, je čisto sprenevedanje. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Edini razlog je v tem in želja seveda velika, da napolnite tisto proračunsko luknjo, ki vam zija vsak dan bolj in bolj zaradi tega, ker neodgovorno ravnate z javnimi financami. Samo to. [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Kolega, še enkrat bi vas rad opozoril, da se ne polemizira z drugimi skupinami poslancev pri obrazlaganju glasu. Iztok Podkrižnik, prosim.
Predsednik, hvala lepa za besedo, spoštovani. Vsi se najbrž zavedamo problema povečanja izpustov in podnebnih sprememb. Reševanje problematike izpustov se mora reševati celovitejše na nivoju EU-ja, se prvi bolj strateško. Mislim, da vsaka država EU-ja bo težko kos tem nalogam in sem prepričan, da bi kot celotna Evropa morala te ukrepe drugače voditi. Rešitev bi bila enotna trošarina nad derivati v EU in s tem naj bi na transparenten način pobirali sredstva, upravljali s sredstvi in pa tudi jasen namen bi bil, kam bi šla ta sredstva. Se pravi, da bi bila ta vlaganja v projekte za zmanjšanje emisij, kot je prometna infrastruktura, prostorsko načrtovanje in s tem bi pridobili mnogo več, se pravi manjši izpusti CO2 bi bili na račun tega, boljša logistika in bistveno boljši življenjski pogoji za ljudi, ki živijo na tem področju. Mislim, da bi to morale biti glavne prioritete in vsaka država posebej bo pa zelo težko zagotavljala te stvari. Na nivoju Evrope bi bilo zelo dober dogovor, če bi se lahko na tak način sprejel. Ta predlog, kot pa je zdaj v Državnem zboru, pa mislim, da ni prava rešitev, se pravi te same zelene reforme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Ta zakon je zakon za dodatno obdavčenje prebivalstva in zakon za goljufije in zaslužkarstvo kategorije ljudi, ki je povezana z oblastjo. Gre za sprenevedanje v vašem govorjenju o okoljski problematiki. Pod krinko ekološko zelene demagogije dodatno obdavčujete ljudi, in to predvsem tiste, ki so že sedaj deprivilegirani. Obžalujem, da nekateri mediji sistematično propagirajo skupino poslancev, ki vsak dan ponudi navidezno pozitivno provokacijo, kot je bil včerajšnji pomp ob pismu konferenci v Kopenhagnu. Ker vemo, da pismo nikakor niti odposlano ni bilo, da so lahko novinarji tako naivni in da to propagirajo. Demagogija, ki jo zganja ta "frutek" skupina iz Socialnih demokratov je [[...]]
Gospod Jerovšek, prosim, jaz vam bom vzel glas.
Ne. Moram protestirati proti temu, kaj se dogaja.
Mi je zelo žal, takih besed ne morete uporabljati. Hvala lepa. Hvala lepa. Izklopil sem vam mikrofon. Obrazložitev glasu Roberto Battelli. Prosim.
Hvala lepa. Jaz tega zakona ne bom podprl, ker ni domišljen zadosti in ker pravzaprav [[...]]
Prosim za pozornost v dvorani.
[[...]]ne upošteva realnega stanja v Sloveniji in tudi ekonomskega standarda in tako naprej. Ta pas, ki gre, recimo, od 120 miligramov pa do 170, morda malo čez, ta je najbolj razširjen. Ta pas zajame tiste avtomobile, ki so cenovno bolj dostopni ljudem za potrebe, ki jih imajo, običajne družinske potrebe. In to je na udaru, prav to. Tisto, kar je najbolj dostopno, je zelo obdavčeno. Tisto, kar gre nad 190, to je že redko, to so precej starejši modeli, govorim za avtomobile. Po drugi strani pa ti, ki imajo nizke emisije, ti so, čeprav so majhni, zaenkrat dragi avtomobili. Majhni so premajhni za družinske potrebe, veliki so pa predragi za navadne družine. Zato se mi zdi nedomišljen in ga ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Matevž Frangež.
V tem trenutku potekajo odločilni momenti srečanja v Kopenhagnu. Očitno tudi današnji potek dogodkov ne prinaša dobrih novic in smo daleč od tistega, kar je Državni zbor mesec dni nazaj zapisal kot vizijo, kot sporočilo Evropi in svetu, kako si predstavljamo učinkovit in ambiciozen boj zoper podnebne spremembe. Danes sprejemamo zakon, ki je korak k učinkovitemu boju zoper podnebne spremembe. 25,4% vseh emisij v Sloveniji ustvarimo s cestnim prometom. Res je, tudi in predvsem s tranzitom tovora skozi Slovenijo. Vendar ta del rešujemo na drugačen način, s strateško preusmeritvijo prometa na železnice. Žal pa prejšnja na tej točki ni storila ničesar, da bi lahko danes ohranili konkurenčnost slovenske logistike in preusmerili promet na železnice. Žal ne. Vendar to počenjamo tudi na drugačne načine, s cestninjenjem in podobnimi ukrepi, da ohranimo in povečamo učinkovitost slovenskega voznega parka in zmanjšamo njegove emisije. Davčna politika je od nekdaj najučinkovitejši ukrep za to, da spremenimo vzorce, da spremenimo strukturo in da stvari, ki onesnažujejo, preusmerimo k stvarem, ki onesnažujejo manj ali ne onesnažujejo. In to je prava politika in jaz sem vesel, da sem del te politike in z veseljem podpiram ta zakon.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Anton Anderlič. Prosim.
Obstaja resna verjetnost, da se motimo in to je, da gremo nazaj s tem, ko predlagamo zakon, s katerim bi vsakemu razumljivo obdavčili tiste elemente v državi, na cesti, v tem primeru avtomobile, motorje, ki bodo okolju manj prijazni, ki bodo spuščali v ozračje več CO2, več dušikovih izpustov in tudi trdih delcev. Vsi, ki bodo kupovali take avtomobile, taka prevozna sredstva, bodo imeli olajšave. In če to ni razumljivo, potem ne vem, kako se lotiti tega težkega vprašanja spraviti s cest vse tisto, kar onesnažuje, ali pa v čim večji meri, in na koncu v proračunu zagotoviti, če ne bodo taka vozila naprodaj in če ne bodo taka vozila kupljena, da bo lahko država sanirala posledice teh svobodnih odločitev, da vsak lahko kupi karkoli želi in se vozi po Sloveniji in onesnažuje. Za mene je samo to ključno vprašanje in verjamem, da bo ta zakon lahko prispeval k temu, da bomo nekaj teh ciljev dosegli. Če jih ne bomo, bom zagotovo glasoval za naslednjo spremembo, ki bo prispevala k tej plemeniti stvari, o kateri govorimo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Sam zakona ne bom podprl, kajti spominja me na tiste čase v zelo rosnih letih, ko smo z vedrom nosili vodo v morje in zmerili, koliko se je dvignila morska gladina. Na okoljski konferenci na Baliju, so lansirali moto "deluj lokalno, misli globalno". In ravno ta zakon je primer, kako z birokracijo lepo v celofan okoljskega osveščanja zavijemo davčno odiranje državljanov v smislu polnjenja zelo, zelo praznega državnega proračuna. Da se prične z ekologijo, z okoljem, s klimatskimi spremembami ukvarjati davkarija, medtem ko so pa resorna ministrstva za okolje, kmetijstvo, zdravstvo in tako naprej pa nimajo še nobenega programa, potem so zastonj vse resolucije, zastonj so vse dobre želje. Kot vemo, 40% izgubljamo na stavbah, na slabi izolaciji, samo 14% emisij pa povzroča promet. Poleg tega se pa sprašujem, v Ljubljani, ko avto stoji v prostem teku v koloni po celo uro, kaj se pa takrat dogaja z okoljem. Baje se je celo med vojno hitreje prišlo v Ljubljano, ko so bile stroge kontrole, kot pa sedaj. Ali smo že kaj storili, ali imamo že kakšno zakonodajo okrog privatnih kurišč, namesto centralnega ogrevanja in tako naprej. Tudi sam se zavzemam, da bi bilo bolje poenotenje taks po celi Evropski uniji in bi resnično plačali po porabljenem gorivu in po emitiranih izpustih. Zato ne bom podprl zakona.
Je še želja za obrazložitev glasu? [[Da.]] Prosim za prijavo. Prosim za mir v dvorani. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima Bogdan Barovič. Prosim za pozornost v dvorani.
Hvala za besedo. Še enkrat bom jasno in glasno povedal, da proti temu zakonu bom zaradi tega, ker njegov cilj ni čisto okolje, ampak polnjenje proračunske luknje in odiranje že tako obubožanih Slovenk in Slovencev. Utemeljil bom svojo trditev s tem, da so vse govorice o ničelni stopnji avtomobilov, ki porabijo do 110 gramov na 100 metrov, zasnovane, vir podatkov avtokatalog vseh slovenskih, ponudnikov avtomobilov, november 2009. En sam avto. Če želite skrbeti za čisto okolje, kupite Volkswagen polo 1,6 TDI, ki je edini avto od vseh, ki ima 109 gramov na 100 kilometrov in z 0,5 oziroma z 2,5 davčno stopnjo pa obstaja en sam avto, to pa je škoda Fabia. Odlično, bravo, vsi Slovenci kupite polote in škodo Fabie in zrak bo čist. Čista laž in dokaz, če bi se malo potrudili. Večina avtomobilov, ki jih Slovenci vozimo, pa sodi, če greste v povprečju pogledati, v razred, ki ima za bencinske motorje 12 oziroma 16 ter za dizelske 16 in 20% stopnjo. Kot da pripravljavci tega zakona tega niso vedeli. Mene ne morejo nahecati.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Sam bom ta zakon podprl prepričan, da bo vendarle izboljšal ozaveščenost ljudi pri tem, kakšne avte bodo kupovali in koliko bodo izpuščali strupov v ozračje. Ne boste verjeli, moja hčerka je pred kakšnimi 23 leti nosila vodo v morje, in se je dvignila za kakšnih 10 centimetrov v eni uri in pol. Plima je bila, ampak nekateri ne vedo, da je. Tudi v tem primer utegne biti plima drugačnega ravnanja. Z majhnimi koraki utegnemo s spremembo tega zakona napredovati in doseči neko rast ozaveščenosti glede tega, kar počnemo. Če ne bomo začeli, nikoli ne bo uspeha. Tudi majhni koraki so potrebni in tale je eden takih. Zato bom ta zakon podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu mag. Branko Grims.
Veste, zakaj je v bližini obstoječe termoelektrarne jezerce, ki je v Sloveniji tako lepe modre barve? Ker je popolnoma mrtvo zaradi emisij, ki jih oddaja termoelektrarna, ker je pepel tega premoga visoko radioaktiven in ker se pri kurjenju v termoelektrarnah oddaja v okolje izjemno velika količina vseh mogočih škodljivih snovi. In pri tem je slovenski premog eden najslabših, ki, mimogrede, obstajajo. Iz tega razloga je jasno, če bi želeli resno urejati vprašanje prometa, potem bi se danes pogovarjali o zakonu, s katerim bi dodatno obremenili tovorni tranzit, ki je dejansko velik onesnaževalec, in ga preusmerjali na železnico. Tako pa z zaostrovanjem, dodatnim uvajanjem davkov bistveno dražite večino vozil, spreminjate Slovenijo v odlagališče rabljenih vozil iz preostalega dela Evrope in obenem napovedujete, da boste zahtevali zaostritev pogojev ekologije, pišete celo na zasedanje v Kopenhagen ter hkrati napovedujete izgradnjo novih blokov termoelektrarne na premog.
Prosim, brez polemik, mag. Grims.
To je čisto navadno ekološko sprenevedanje, zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zavedati se je treba, da vladno gospodo vozijo šoferji in varnostniki. In gospodje iz vladne koalicije ne plačujejo davkov za te avtomobile, pač pa tudi za te avtomobile plačujemo davke mi vsi. Seveda, gospodom je vseeno, treba je napolniti državno malho. Malho je treba polniti tam, kjer se najlažje da - pri raji, pri ljudeh, ki kimajo, ki so podložni, ki so hlapčevski in jih je treba stiskati do končne meje. Končna meja je še daleč, si mislijo gospodje z Vlade, dajmo Slovenceljne še malo zategniti. In jih zategujejo tudi pri tem zakonu. Pričakujem, da bodo v kratkem napovedali, da bodo nižali hitrosti avtomobilov in bomo potem dobili ideje, dajmo se vozit s konjsko vprego ali pa peš, ali pa si mogoče kupimo kotalke in take zadeve. Tudi to pričakujem od te vlade. Da bi pa zahtevali, da gredo kamioni na železnico, to pa ne! Zaradi tega, ker nekdo dobiva mastne denarce v žep oziroma več njih iz tega kosa. In poglejmo sprenevedanje! Tule se prerivate za izpuste avtomobilskih plinov, gradili boste pa nov blok termoelektrarne Šoštanj, ki bo v enem mesecu bruhnila toliko svinjarije v zrak kot vsi slovenski osebni avtomobili v enem letu. To je pa vaše sprenevedanje. Seveda je pa pri tej termoelektrarni Šoštanj ogromen kos pogače, ki se je zvišal že od 600 milijonov evrov na milijardo in nekaj sto milijonov evrov. In seveda tudi to bomo plačali in požegnali. Treba je pač "nafutrati" lačno, požrešno vladno pošast.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Franc Pukšič.
Hvala lepa.
Prosim mir v dvorani.
Strinjam se s tistimi, ki pravijo, dokler so ljudje glasni, ko jih obdavčuješ ali stiskaš, še ni tako hudo. Hujše je, ko bodo utihnili. In ko bo ta opozicija tiho, takrat bo koalicija spoznala, da je nekaj narobe. Dokler pa bomo v opoziciji opozarjali na nepravilnosti, pa žal slovenskemu narodu ne delamo dobro, ker koalicija pripravlja že novi davek, in sicer takoj po novem letu tudi davek na "bicikle" in peš hojo. To bo seveda nova paradigma za leto 2010. Naslednji korak je ali pa koalicija se je očitno odločila, da tisti, ki še imajo službe in bodo hodili v službe, jih bodo obdavčili do onemoglosti, tisti, ki pa seveda tega več nimajo, pa bodo še svoja lastna premoženja morali predati verjetno nekaj posameznikom, ki so v tej državi v zadnjih petnajstih, dvajsetih letih postali bogati tako, da te postane sram. Resnično je katastrofalno in kot je kolega Battelli povedal, ves tisti srednji razred, tisto, kar dejansko ljudje rabijo za prevoz, tisto, kar doslej ni bilo obdavčeno, se s tem zakonom obdavčuje. In ni pošteno, da jim sporočamo oziroma dajemo državljankam in državljanom takšno darilo pred novim letom.
Hvala lepa. Glasujemo. Pardon. Še želite obrazložitev glasu? Še enkrat prosim za prijavo.
Hvala lepa, gospod predsednik za opozorilo, ker nisem bil več prepričan, da govorimo o temu davku. Ko sem poslušal obrazložitev glasu zadnjo uro, vse ostalo je bilo navedeno, samo o davku je bilo zelo malo govora. Naj povem, da bom glasoval za predlog, ki smo ga danes popoldne obravnavali in danes o njem odločamo, ker si želim živeti v čistejšem okolju. Iz tega razloga si želim tudi kvalitetnejši zrak v dolini, iz katere prihajam. Tukaj je bila izrečena groba laž v parlamentu, lahko je pa tudi nepoznavanje ampak jaz mislim, da je bolj laž, glede na izkušnjo, ki jo imam. V obrazložitvi je bilo povedano, gospod [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Zdaj predlagam, da se vidva zmenita, pa bom jaz kasneje [[...]]
Prosim za mir v dvorani, nihče se ne bo pogovarjal mimo predsedujočega.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še enkrat poudarjam, da je bila izrečena laž, laž o tem, da imamo v šaleški dolini, ker drugje ni jezer, ki so posledica izkopavanja premoga, mrtva jezera, da so ta jezera modre barve. Ta jezera že dolgo niso več mrtva, niso modre barve [[...]]
Gospod Kontič, to bi bila replika, ampak replika ni možna.
Ni replika ampak z obrazložitvijo glasu zavračam laži in ker želim živeti v zdravem okolju, bom ta zakon tudi podprl.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 29. Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 53, proti 20. [[Za je glasovali 53.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 25, proti 47. [[Za je glasovali 25.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 25, proti 48. [[Za je glasovali 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 24, proti 47. [[Za je glasovali 24.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 24, proti 48. [[Za je glasovali 24.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 25, proti 47. [[Za je glasovali 25.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SLS k 16. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 25, proti 48. [[Za je glasovali 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima Franc Bogovič. Prosim.
V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo se ves čas sprejemanja tega zakona, od poletja pa vse do konca leta, trudili, da bi s svojimi prizadevanji tudi ob upoštevanju in pa prisluhnitvi različnih mnenj tistih, ki se s kmetijstvom ukvarjajo, tistih, ki jim ni vseeno, kaj se bo s kmetijstvom zgodilo, smo poskušali ta zakon do neke mere popraviti. Žal ugotavljam, da so bila vsa prizadevanja neuspešna in zato v Slovenski ljudski stranki nikakor ne bomo podprli novele tega zakona. Razlogi, zakaj jih ne podpiramo, so zelo jasni. Prvi je ta, da smo trdno prepričani, da ta zakon v ničemer, in res prav v ničemer, ne izboljšuje ukrepov zemljiške politike in osnovnega namena in osnovnega orodja, ki ga ima Vlada, ki ga ima minister, ki ga ima država, da bi se zemljiška politika v Sloveniji izboljšala, je bila v tem delu zapravljena. Nič ne bomo naredili na zaokroževanju kmetij z novelo tega zakona, nič ne bomo naredili na možnosti, da bi hribovske kmetije pridobile kakšen hektar gozda v upravljanje, da bi lažje preživele v teh težkih časih. Še več od tega. V tem zakonu sprejemamo ureditve, s katerimi se po našem trdnem prepričanju v popolnosti ukinja nadzor javnosti in pa tudi javnost dela sklada, kajti s tem, ko se vsi organi sklada povsem imenujejo znotraj Vlade, po diktatu ali pa po navodilih ministra, mislim, da je ta javnost in pa kontrola v tem delu v veliki meri ogrožena in ne vidimo razloga, zakaj bi se to zgodilo. Drugo kar je, prepričani smo, da bo novela zaradi finančnih groženj delno v danes sprejetih novelah, delno pa tudi v že prej sprejetih obremenitvah s strani izplačil za denacionalizacijske upravičence, ta sklad naredila iz finančno neodvisnega sklada v sklad, ki bo dan na milost in nemilost vsakokratnega proračuna. S tem smo trdno prepričani, da se osnovni namen tega sklada ne bo izvrševal, kajti v takšni koaliciji in pa v takšni podpori, kot ga ima kmetijstvo sedaj, sem trdno prepričan, da ga v naslednjih letih s posebnimi sredstvi se ne bo dokapitaliziralo oziroma dopolnil. Tretja zadeva, zaradi katere tudi nasprotujemo temu zakonu, je tudi to, da je po priporočilih in tudi po pogovorih z gozdarsko stroko narejen velik korak v tej smeri, da se v svetu v Evropi zelo priznana gozdarska stroka, ki jo imamo v Sloveniji, počasi začne razkrajati. Mi ne želimo tega podpreti in tudi ne želimo sprejeti odgovornosti posledic tako spremenjenega sklada.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SNS Srečko Prijatelj, prosim.
Spoštovani! Sklad je brez nadzora. Ta Državni zbor je ustanovil Sklad kmetijskih zemljišč, vendar pa pristojnosti in kontrolo nad skladom nima nihče. Direktor je odgovoren pred zakonom za zakonitost poslovanja, ampak to je tudi vse. Danes, če potrdimo ta zakon, in mi ga bomo potrdili, potem bomo prenesli pristojnost in odgovornost nad delom sklada na kmetijsko ministrstvo in preprečili bomo svinjarije, ki se dogajajo. Včeraj je bila v bistvu okrogla miza predstavnikov ministrstev, inšpektorata in kmetijske zbornice. V Kopru so spregovorili o tem, kaj lahko sklad naredi v bistvu negativnega v okolju. V koprski občini se dogajajo čudne stvari, ne v koprski, na Primorskem na sploh. 250.000 kubičnih metrov materiala lahko posameznik odlaga kjerkoli si bodi. Najlažje je odložiti ta odpadni gradbeni material na kmetijskih zemljiščih. In to se dogaja. Midva sva bila oba z državno sekretarko na tej okrogli mizi. In dejstvo je, da je Finali trading, podjetje, ki to izvaja, ta nedovoljeni poseg v naravo, ogrozilo, ekološko onesnažilo okolje, celo dolino Drnice, in to je vodozbirno območje. Tudi bivši minister za promet je tam doma, pa ni upal nič o tem reči, gospod Pavliha. Bil je tiho do danes, ko smo to v bistvu pripeljali na to raven, da razpravljamo o tem. Tudi okoljski minister je bil vprašan, pol ure je razlagal, kakšne nepravilnosti se tam dogajajo, kakšne zakonske neskladnosti in tako naprej, ampak odprava krivic in povrnitev v prvotno stanje v tem okolju se nikoli ne bo zgodila, ker ni odločbe temu gospodu, ki je dobival nepovratna sredstva, več sto tisoč evrov je dobil za sanacijo, tja je navozil svinjarijo in to bo tudi tam pustil. Država mu je še to plačala pod pretvezo hidromelioracije. In to se dogaja ne samo v tem primeru, še v kakšnem drugem primeru. In kdo je v bistvu dal gospodu zemljišče v najem? Sklad kmetijskih zemljišč, ki bo od tega dvignil roke. Z današnjim zakonom se bo v bistvu tovrstno nezakonsko početje preprečilo, kajti jutri dobivamo odgovorno osebo, to je minister za kmetijstvo, in naslednji dan bom jaz že pri njem, ko bo ta zakon pravnomočno veljaven, da ga povprašam po tem, kako bomo to zadevo sanirali. Ne samo v tem primeru, tudi v drugih primerih.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 6. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 5. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je ta sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o kmetijskih zemljiščih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Robert Hrovat v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, obrazložitev glasu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Danes smo priča še enemu zakonu v nizu zakonov, ki jih Slovenska demokratska stranka predlaga za izboljšanje razmer na vseh področjih. Dejstvo je, da gre za spremembo le enega člena. Vesel sem, da smo danes prišli do skupne ugotovitve, da je ta rešitev dobra in da se s to rešitvijo vsi strinjamo. Vse poslanske skupine ste izrazile podporo temu zakonu oziroma rešitvi, seveda pa ste koalicijske stranke odrekle podporo zakonu zaradi tega, ker je predlagatelj Slovenska demokratska stranka. In to ni dobro. Kaj želimo? Želimo poenostaviti postopke, lažjo in bolj življenjsko rešitev uvedbe komasacijskega postopka. Želimo zmanjšati odstotek tistih, ki morajo dati soglasje z 80 na 67. Najbolj zanimivo pri vsem tem je sprenevedanje, da zakon, ki smo ga predlagali mi kot Slovenska demokratska stranka, ne bo podprt samo zaradi tega, ker smo predlagatelji mi. Dejstvo je, da je minister sam rekel, da je rešitev dobra in da bo enako rešitev vključil tudi v spremembo zakonodaje, o kateri se govori že, bom rekel, malo manj kot eno leto. Mi smo ta zakon že enkrat vložili - z enakim besedilom in je bil takrat arogantno zavrnjen. Podobno se bo zgodilo danes, vendar to ni dobro. Pričakujemo ta predlog zakona, ki ga pripravlja ministrstvo, torej predlog zakona o kmetijskih zemljiščih, ki naj bi celovito urejal vso zadevo. Bil je že na javni obravnavi, bil je že dvakrat na spletu, zdaj je bil že dvakrat potegnjen nazaj. Očitno je, da imate težave s tem zakonom in očitno je, da bo komasacijski postopek še vedno tekel na podoben način, kot teče zdaj, da mora biti 80% tistih, ki so udeleženi "za". In to je veliko. S tem se strinja stroka, da je to problem, s tem se strinja Državni svet, s tem se strinja Kmetijsko-gozdarska zbornica, le koalicija temu nasprotuje. In enostavno ne razumem, zakaj vztrajate z nekimi obrazložitvami, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ta dikcija, je bilo danes jasno rečeno s strani ministra, bo točno enaka dikcija v zakonu, ki ga on pripravlja. Ampak danes boste zavrnili zakon samo iz enega preprostega razloga, ker je predlagatelj Slovenska demokratska stranka. In to ni dobro.
Hvala lepa. Ja, prosim, obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine LDS ima mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa. V Poslanski skupini LDS bomo zakon o kmetijskih zemljiščih zavrnili, kajti s to rešitvijo je približno tako kot z avtomobilom, imeli bi dobro karoserijo, ne pa motorja in pa ne koles. Da se izpelje postopek komasacije na kmetijskih zemljiščih je seveda potrebno spremeniti še bistveno več drugih zadev o upravnem postopku kot samo število soglasij lastnikov iz 80 na 67. Predlog iz 80 na 67% je korekten, zagotovo bo vsebovan v novem zakonu, plus tega pa še štiri, pet rešitev, ki so potrebne zato, da bodo komasacije, ki so slovenskemu kmetijstvu prepotrebne, končno stekle. Ni problem, ali bo zakon o kmetijskih zemljiščih prišel na svetlo štirinajst dni prej ali tri tedne kasneje, važno je, da pripravimo domišljen in pa dober zakon, ki bo situacijo tudi z vsebovanjem vaše pozitivne rešitve spravil, jaz upam, da na bolje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za 46, proti 29. [[Za je glasovali 46.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. Slovenska demokratska stranka bo nasprotovala temu predlogu, s katerim se želi izničiti oziroma zaustaviti sprejemanje zakona. Prvič zaradi tega, ker naš predlog dobesedno sledi zahtevi Ustavnega sodišča, kjer je tudi Ustavno sodišče samo že odločilo s posebno dikcijo, ki smo jo mi dobesedno uporabili in Ustavno sodišče zagotovo ni odločilo nekaj, kar je v nasprotju z zakonom. Glede na to, da je Slovenska ljudska stranka tudi izboljšala naše besedilo na predlog Zakonodajno-pravne službe, je še toliko več možnosti in pa opravičila, da bi se postopek nadaljeval. Predvsem pa želimo s tem zakonom preprečiti oziroma onemogočiti, da bi koalicija padla v skušnjavo, da prepreči referendum o družinskem zakoniku. V obrazložitvi je bilo slišati [[....]]
Prosim za pozornost v dvorani.
[[...]]da želi Vlada oziroma koalicija tudi to drobno spremembo, na katero opozarja Ustavno sodišče, gre za en sam člen oziroma še nekaj stavkov, želi rešiti Vlada v družinskem zakoniku, ki je zelo obsežen prav zaradi tega, tako je bilo slišati in opaziti, da bi se s tem preprečil referendum. Pri tako obsežnem in tako občutljivem zakoniku, kot je družinski zakonik, občutljivem za vse nas, za nas, naše otroke, naše vnuke, pri takem zakoniku, ki tako posega v intimo naroda bi pa vendarle morali spoštovati voljo večine in ga tudi oblikovati tako, da preživi oziroma da prenese vsako referendumsko preverbo. Mi upamo, da kljub temu, če boste zavrnili ta zakon in boste skušali na tak način preprečiti referendum, da bo vendarle Ustavno sodišče toliko trezno in bo zaščitilo pravico do referenduma in preprečilo, da se na tako pritlehen način z zlorabo prava preprečuje osnovna ustavna pravica, ki jo Ustava v 3. členu zagotavlja ljudem, da odločajo o pomembnih stvareh tudi neposredno in predvsem neposredno, in to je na referendum. Mi bomo seveda zato zavrnili tak predlog, s katerim želite ustaviti ta proces in zaščititi svojo samovoljo, da bi preprečili referendum.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 31. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodaji postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 30. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 10. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, redni postopek. Državni zbor je v sredo, 16. decembra 2009, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 25. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku, redni postopek. Spoštovane kolegice in kolegi, prosil bi za malo posluha in pozornosti, da pripeljemo glasovanje, kot je treba, do konca. Priložnost za klepet in veselje bo pozneje. Prosim! Državni zbor je v sredo, 16.12.2009, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagateljev zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 180. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nismo še končali z glasovanjem, prosim, za pozornost. Nadaljujemo s prekinjeno 33. točko dnevnega reda, to je Mandatno-volilne zadeve. Odbor bo v okviru te točke obravnaval predlog sklepa o razrešitvi podpredsednika in o imenovanju predsednika in podpredsednika Odbora za gospodarstvo. Predlog sklepa sta v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Socialnih demokratov in nepovezani poslanec Vili Rezman. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Odboru za gospodarstvo razreši podpredsednik Matjaž Han iz Poslanske skupine Socialnih demokratov ter se hkrati imenuje za predsednika tega odbora. Za podpredsednika odbora se imenuje nepovezani poslanec Vili Rezman. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 12. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 11. januarja 2010, ob 9.00 uri. Prosim vas, da iz dvorane odnesete vsa gradiva, računalnike in vse, kar imate, ker bomo dvorano pripravili za slovesnost v torek. Hvala lepa.