Tere päevast, austatud kolleegid! Tere päevast, lugupeetud peaminister ja teised valitsusliikmed! Alustame tänast infotundi. Palun teeme kõigepealt kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 38 rahvasaadikut, puudub 63. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, regionaalminister Siim Valmar Kiisler ja välisminister Urmas Paet. Head kolleegid, täna on meil üheksa küsimust. Et me jõuaks rohkem ette antud küsimusi läbi võtta, annan võimaluse lisaks küsida kaks kohapeal registreeritud küsimust.
Esimene küsimus on kolleeg Eiki Nestorilt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Tänan! Tere! Millal tõusevad õpetajate palgad?
Ma eeldan, et õpetajate palgad tõusevad 1. jaanuarist 2013.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Heljo Pikhof!
Aitäh, proua juhataja! Austatud peaminister! Eesti riigile tuli euro suurelt jaolt laste ja emade arvel. Ohvriks on toodud 450-kroonine koolitoetus õppeaasta algul, vanema õppelaenu osaline kustutamine, haige lapse hooldamise hüvitis, lasteaedade programm jne. Ma tahan küsida: kas teil on plaanis laste arvel veel midagi ohvriks tuua või on teil plaanis teha riigis midagi laste heaks, ma mõtlen, nende heaks raha eraldada?
Ma usun, et lapsed ei suudaks sellist küsimust formuleerida, millega teie praegu hakkama saite. Igale lapselegi on selge, et riigi rahandus oleks tulnud korras hoida niikuinii, sõltumata sellest, kas Eestil oli eesmärk liituda eurotsooniga või mitte. Ja kindlasti ei ole lapsed süüdi selles, et maailma tabas ülemaailmne finantskriis. Ka ei ole võimalik kuidagimoodi inkrimineerida finantskriisist tulenevaid kokkuhoiu vajadusi valitsusele kui lastevaenulikku akti. Teatavasti on valitsus eraldanud väga suuri summasid Kyoto saasteühikute müügist laekunud vahenditest muu hulgas ka lasteaedade renoveerimiseks. Ja täna võib väga veendunult öelda seda, et Kyoto ja Euroopa Liidu vahenditest on lasteaiad saanud märksa rohkem raha, kui selle Riigikogus algatatud lasteaedade programmi raames oleks võinud saada.
Ja nüüd kaks viimast kohapeal registreeritud küsimust. Palun, Marika Tuus-Laul!
Suur tänu! Austatud peaminister! Ma arvan, et me oleksime saanud õpetajate palka tõsta ka sellest aastast, kui me ei oleks nii kõvasti, lausa 1/5 võrra suurendanud kaitsekulusid – 2%-ni SKT-st. Kaitsekulusid suurendasid sel aastal Põhja-Korea, Kreeka ja Venemaa ning nende kõrval tegime seda ka meie. Kas on teie meelest õige raskel ajal, kriisiajal kaitsekulusid sellisel määral suurendada?
Kaitsekulude suurendamine on igati õigustatud ja ma ei ole nõus teiega selles osas, et kaitsekulude vähendamise hinnaga oleks võimalik kellegi palka tõsta. Riigikaitse teatavasti ei ole mingisugune luksus, millega üks riik võib tegelda headel aegadel, ja see pole midagi niisugust, millega tegelemisest võib halvematel aegadel loobuda. Kui riik ei tegele riigikaitsega pidevalt, siis ükskord tegeleb selle riigi kaitsega hoopis soovimatu võim ja meil endil selle kaitsega enam siis tegelda vaja ei ole. Ma ei vaataks riigikaitset ka kui põhjatut allikat kõikvõimalikeks palgatõusudeks. Teatavasti hariduskulud moodustavad Eesti riigieelarves 7% sisemajanduse kogutoodangust, mis on Euroopa Liidu kõrgeimaid hariduskulude tasemeid. Me oleme selle poolest Küprose, Taani ja Rootsi järel neljandal kohal Euroopa Liidus. Kui me ka 2% juurde paneksime, siis oleks see 2% ühel päeval ära kulutatud, ja meil ei ole ikkagi finantseerimisallikat. Mõistlikum on minna seda teed, mida pakub haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoo ehk siis viia läbi struktuursed reformid selleks, et maksumaksja raha haridussektoris märksa efektiivsemalt kasutada.
Ja palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Heimar Lenk!
Aga, hea peaminister, kas teisi allikaid ei oleks olnud õpetajate palga tõstmiseks? See küsimus on juba paar viimast aastat üleval olnud ja riigieelarve panite kokku teie opositsiooni arvamust arvestamata. Võib-olla oleks siiski mingisuguseid allikaid olnud? Praegu minnakse välja streikide peale, vahest oleks saanud selle asja lahendada? Haridus on ikkagi Eesti rahval prioriteet olnud, tänu sellele me oleme kestnud.
Ega rahapuudus ole ju ainult haridussektoris! Täpselt samasugune rahapuudus on kaitsevaldkonnas – kaitseväe teenistujad on ametist lahkunud, läinud erasektorisse kõrgema palga peale. Seetõttu ma ei pea mitte kuidagi võimalikuks seal palku kärpida ja vahendeid vähendada, et teisal saaks vahendeid suurendada. Me teame ju, et päästeametnikel on puudus käes, nad tahaks rohkem palka saada, tahaks vahendeid juurde saada. Alati võib küsida, kelle arvel. Ka pensionid ei ole meil ju nii kõrged, et nendega võiks rahul olla. Me saame neid ainult 4,4% järgmisel aastal suurendada. Ma küsin: kelle arvelt me oleksime pidanud võtma raha selleks, et ühele grupile seda pisut rohkem anda? Valitsus paremini ei osanud. Me näeme perspektiivi selles, et me parandame oluliselt raha kasutamise efektiivsust. Selleks tuleb läbi viia need reformid, mida Haridus- ja Teadusministeerium, valitsus ja ka Riigikogu praegu ette valmistavad.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Priit Toobalilt regionaalminister Siim Valmar Kiislerile. Palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! 2013. aastast on kohalike omavalitsuste elanikud vabastatud maamaksust. Kui seda eelnõu siin saalis menetleti, siis kõik koalitsiooni esindajad, kes puldis käisid, lubasid, et kohalikele omavalitsustele kompenseeritakse saamata jääv tulu. Kas see mehhanism on olemas ning kui on, siis millal kohalikud omavalitsused saavad sellega tutvuda ja selle kohta arvamust avaldada?
See lubadus on endiselt jõus. Nagu te ütlesite, muudatus jõustub alates järgmisest aastast, kuigi, nagu me näeme, mitu omavalitsust on elanikele analoogse maamaksuvabastuse omal algatusel juba teinud. Täpset mehhanismi ei ole valitsus lõplikult kokku leppinud. Ma loodan, et lähikuudel jõuab see eelnõu valitsusse ja valitsuse esitatuna ka Riigikokku. Me oleme Rahandusministeeriumiga korduvalt arutanud, milline kompensatsioonimehhanism on sobivaim, ja seni on eelistatuimaks variandiks peetud üksikisiku tulumaksu osa suurendamist vastava summa võrra. Seda arvamust on siinsamas saalis väljendanud ka peaminister Andrus Ansip.
Palun, kolleeg Priit Toobal, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Minu küsimus puudutabki seda üksikisiku tulumaksu osa, mis omavalitsustele on mõeldud. Kui see kärbiti 11,93-lt 11,4%-le, siis valitsuskoalitsioon lubas, et kui majandus taastub ja on uuesti tõusuteel, siis see protsent viiakse uuesti vanale tasemele tagasi. Me kuuleme, kuidas peaminister räägib, et majandus on uuesti tõusuteel. Miks ei ole siis jõudnud siia saali eelnõu, et suurendada kohalikele omavalitsustele minev üksikisiku tulumaksu osa tagasi 11,93%-ni? Ja seda ei tohiks teha saamata jääva maamaksu kompenseerimisena, sest see oli kärpeosa, mis tuleks niikuinii kohalikele omavalitsustele tagasi anda, pluss siis saamata jääv tulu maamaksust.
Järgmise aasta eelarve arutelud seisavad meil ees ja kindlasti on see küsimus taas päevakorral, nagu see igal aastal on olnud. Kriisiajal me olime sunnitud selle kärpe rakendama, nagu te teate, ja loomulikult, kui eelarves on võimalused lahedamad, siis me arutame selle protsendi tõstmist. Täna ma aga tõesti lubada ei saa, millal see võiks olla. Eeldan, et aset leiab järkjärguline tõstmine. Olen selles suhtes väga skeptiline, et seda on võimalik tõsta kohe ühe hooga kogu selles mahus, mida te silmas peate, aga järkjärgulist tõstmist tuleb alustada. Ma loodan, et järgmisel aastal selleks võimalus avaneb. Aga kuna meil praegu veel puuduvad igasugused prognoosid järgmise aasta eelarve võimalike laekumiste kohta, siis on vara teile seda laadi lubadusi anda. Ma olen teiega nõus, et neid asju peab vaatama lahus. Üks on sisuline kompensatsioon maamaksuvabastuse eest ja teine on tulumaksu osa protsent, mis oli tõesti 11,93 ja praegu on 11,4.
Palun, kolleeg Priit Toobal, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Minu teine täpsustav küsimus puudutab ühte Riigikohtu lahendit. Juba mõnda aega tagasi on Riigikohus öelnud, et Vabariigi Valitsus ja Riigikogu ei ole kuigi hästi määratlenud kohaliku omavalitsuse ülesandeid ja riigi ülesandeid ega ka ühtede või teiste ülesannete rahastamist. Korduvalt on tähelepanu juhitud sellele, et mitu riigieelarvet, mis siin saalis on vastu võetud, ei arvesta seda Riigikohtu lahendit. Milline on teie kui regionaalministri hinnang: kas 2012. aasta riigieelarve arvestab Riigikohtu lahendit või oleks seda mõnes osas ka paremini teha saanud?
Kindlasti 2012. aasta riigieelarve arvestab Riigikohtu lahendit. Juba aasta varem on vastavalt Riigikohtu otsuse resolutiivosale koostatud eraldi eelarverida, kus on kirjas linnadele ja valdadele pandud ülesanded, mis oma olemuselt on riikliku iseloomuga, aga mille täitmine on delegeeritud kohalikele omavalitsustele. Need on eraldi välja toodud ja nende täitmiseks on ka eraldi raha ette nähtud. Palju on kriitikat olnud selle kohta, et see rahaline number on väga väike. Tõepoolest, kogu eelarvega võrreldes on see tõesti väike number, aga selline on olnud üldine otsus, millised need ülesanded on. Ülesandeid, mida peetakse iseloomult riiklikuks ja delegeerituks kohalikele omavalitsustele, on suhteliselt vähe ja need ei ole rahaliselt väga mahukad, eriti väikestes omavalitsustes. Nii ongi paratamatult ka need summad väikesed. Otsus, millised need ülesanded on, on tõsiselt läbi arutatud ka kohalike omavalitsuste ja üleriigiliste liitude esindajatega ning sealt ei ole tulnud teistsuguseid ettepanekuid. Me oleme läinud veel ühele täiendavale selgituste ringile, sest tahame olla kindlad, et oleme asja olemuse määratlemisel täpsed olnud. Ministeerium on kirja pannud kõik seadustest tulenevad ülesanded, mida kohalikud omavalitsused täidavad. Palume veel kord nii ministeeriumidel kui ka kohalike omavalitsuste esindajatel öelda, millised on nende arust seda laadi ülesanded, millel peaks olema eraldi eelarverida. Seni ei ole teist laadi ettepanekuid tulnud. Aga nagu ma ütlesin, Riigikohtu otsust me kindlasti täidame.
Palun nüüd, head kolleegid, kolm kohapeal registreeritud küsimust. Alustame kolleeg Kaia Ivast.
Aitäh! Praegusel ajal on kõikidel organisatsioonidel ilmselt eelarverahaga kaunis kitsas käes ega ole siin ka omavalitsused erandiks. Üsna palju on juttu olnud sellest, milleks omavalitsustel raha ei jätku, ja väga riivamisi ehk ka nendest valdkondadest, kus sel aastal on omavalitsuste olukord pisut parem, kus on ka riigil võimalik olnud omavalitsustele lisatuge anda, olgu siis teehoiu või CO2 kvoodi rahad ja mõnedki muud võimalused. Kas sa oleksid nõus, palun, ka nendel teemadel peatuma? Mis valdkonnas saab riik omavalitsustele täiendavat tuge anda?
Eri toetusprogramme on väga palju. Viimane positiivne näitaja on kohalikele omavalitsustele suunatud kergliiklusteede toetamise meede, mille valitsus hiljuti ette pani ja milleks Riigikogu poolt ka eraldi lisasummad regionaaltoetusteks ette on nähtud. Nii saab mõnevõrra leevendada kitsikust selles valdkonnas, sest omavalitsustel on raske investeeringuid teha. Kui me vaatame selle aasta eelarvet, siis üldiselt võib öelda, et mis puutub püsivate jooksvate kulude ridadesse, siis riigi tehtavad lisaeraldised on kõik suhteliselt samal tasemel, aga selget kasvu – ligi 50% – näeme kohalike omavalitsuste teehoiu eelarves, mis on olnud üks valukohti. Ka siin saalis on korduvalt arutatud, et paljudel omavalitsustel on olnud väga suured raharaskused ja nad ei suuda oma teid puhtad hoida. See on kindlasti hea, et selleks on lisaraha juurde saadud. Aga on mitmesugused toetusprogrammid, näiteks tuntud KOIT kava. Kui siin enne räägiti negatiivse näitena lasteaiaprogrammist, siis meie regionaaltoetuste hulgas oleva KOIT kava raames on eraldatud omavalitsustele toetustena lasteaedade kordategemiseks ja uute rajamiseks tunduvalt rohkem raha, kui oli kogu lasteaiaprogrammis planeeritud, ja veelgi rohkem raha koolidele.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Kas võite kinnitada, et ühelgi omavalitsusel seoses sellega, et kodualuse maa maksust vabastamisega raha jääb saamata, eelarvetulu ei vähene? Kas planeeritav tulumaksu osa suurendamine kompenseerib kõikidele omavalitsustele saamata jäänud tulu?
Sellist üks ühele mehhanismi ei ole sisuliselt võimalik luua. Me näeme, et mitu omavalitsust on juba omaalgatuslikult selle sammu ära astunud ja aastal 2012 elanikud maamaksust vabastanud. Kui nüüd aastal 2013 jõustub riigipoolne vabastus, mille suhtes me siis võrdleme? Kus on see omavalitsuse jaoks saamata jäänud tulu, millest me räägime? Samal ajal olukord ju muutub – maamaksu arvestus, kas inimene on sellele elukohale registreeritud või mitte. Kõik need lähteandmed muutuvad. Kindlasti, kuna paljudes omavalitsustes on elanike arv väga väike, siis seal võib juba kümne inimese kustutamine elanikeregistrist tähendada üsna suurt maamaksutulu muutumist. Või siis omandit puudutav muutumine – näiteks inimesed müüvad oma kinnistuid. Selles mõttes me ei saa kindlasti üheselt öelda, et ei ole võimalik leida 226 hulgast ühtegi omavalitsust, kus see summa oleks vähemalt sama. Aga suures pildis on tähtis, et see raha, mis tervikuna omavalitsustele maamaksust laekunud on, nendel üldiselt säiliks.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Inara Luigas!
Aitäh, austatud Riigikogu juhataja! Lugupeetud minister! Kui koduomanike maamaksuvabastus siia saali jõudis, siis me teadsime kõik, et see oli küllaltki halvasti ette valmistatud. Puudusid analüüsid, puudus kooskõlastus kohalike omavalitsustega jne. See pani kohalike omavalitsuste esindajad küllaltki ärevasse olukorda. Nüüd kompenseeritakse see ilmselt kohalikele omavalitsustele mineva üksikisiku tulumaksu osa suurendamisega. Käesolevaks aastaks on Rahandusministeeriumil plaanitud vanas vääringus neli miljonit krooni, et kogu seda süsteemi muuta. Rahandusministeerium on öelnud, et kogu selle seaduse administreerimine läheb äärmiselt kulukaks. Kas te ei arva, et riik kasutab maksumaksja raha üpris hooletult? Võttes vastu selliseid seadusi, kulutab riik ehk palju rohkem, kui sellest tulu on?
Maamaksust saadavad tulud on palju olulisemad. Ma juhin tähelepanu, et me räägime ainult kodualuse maa maksuvabastusest. Suuremad maksumaksjad on tihtipeale hoopis näiteks äriühingud või siis ka eraisikud, kellel on mitu kinnistut. Ega nad kõigil nendel ju ei ela. Minu arvates oli see hea seadus ja hea ettepanek – see kaitseb koduomanikke. Arvan, et alguses on tõesti teatud tarkvara kohendamise kulud ja muud kulud – on ju selge, et süsteemi tuleb muuta –, aga ka vana süsteemi töös hoidmiseks oli ju kulutusi vaja teha. Usun, et kaugemas perspektiivis, kui uus süsteem rakendunud on, üleminekukulusid enam ei ole. Lõppkokkuvõttes aga saavad inimesed kindlustunde, et neil ei ole selliseid kulusid, mida nad ei suudaks kanda. See kindlustunne kasvab ja see on ju kokku võttes eesmärk.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Margus Hansonilt välisminister Urmas Paetile. Palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Austatud minister! Välisministeeriumi koostatud välisesinduste analüüsist nähtub, et Eesti Vabariigil on 46 esindust, seal töötab Välisministeeriumi poolt saadetuna peaaegu 160 diplomaati pluss veel teiste ministeeriumide ja institutsioonide esindajad. Aga paljud saatkondadest on suhteliselt väikesed. Nendest 46-st neljas on ainult üks esindaja, 17-s kaks. Mõistagi, piiratud ressursside tingimustes tuleb vaadata, kuidas riigi vajadusi täita, ja arutelu selle üle, kuidas arendada esindatust, kus seda vahest isegi piirata ja millistes regioonides-riikides esindatust juurde luua, ju käib. Milliseid arenguid käesolev 2012. aasta esinduste struktuuris ja arengus kaasa toob?
Jah, Eesti välisteenistus on elav organism nagu Eesti riik ja ühiskond tervikuna. Seetõttu on ka tänavu juba kindel, et meie välisesinduste võrgustikus ja ka välisesindamise osas teatud muutusi tuleb. Aga plaanitu ei pruugi olla kõik, midagi võib veel aasta jooksul toimuda. Esialgu on otsustatud ja teada see, et aasta jooksul me valmistame ette Eesti saatkonna avamise Indias. Selle taga on eelkõige välispoliitilised põhjused ehk India aina kasvav roll rahvusvahelises poliitikas ja vastav potentsiaal ka edasiseks. Teiseks on meil selleks ka majanduslikud põhjused. Eesti ettevõtete ja ka ülikoolide huvi partneritega Indias suhelda on ilmselgelt kasvanud. Ja kolmandaks nimetan konsulaarpõhjusi – Eesti inimeste hulk, kes Indias reisib ja seal ka hätta on sattunud, on kasvanud. Kõik need tegurid kokku on tinginud selle, et me Eesti esinduse selle aasta jooksul avame. Lisaks, kevade jooksul saab täielikult tööd alustada meie uus esindus Astanas Kasahstanis, mis katab ka Tadžikistani, Kõrgõzstani ja Türkmenistani. Kui renditud ruumid saavad remonditud, siis loodetavasti juba kevadel saab esindus seal tööd alustada. Lisaks on kaks plaani veel: kavas on kevade-suve jooksul Tallinnas nimetada ametisse kaks inimest, kes oleksid mitteresideerivad saadikud: üks Kagu-Aasia riikides – ennekõike siis Indoneesia, Tai, Singapur, Malaisia ja ilmselt ka Austraalia sinna juurde – ja teine kataks Tallinnast nelja Lääne-Balkani riiki: Serbiat, Montenegrot, Makedooniat ning Bosniat ja Hertsegoviinat. Nii on keskendumine ja tähelepanu nendele piirkondadele senisest parem.
Palun, kolleeg Margus Hanson, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Konsulaarteenistus ei too sisse mitte üksnes Välisministeeriumile ja valitsusele, vaid nende turistide kaudu, kes siia tulevad, määratult rohkem ka Eesti Vabariigi majandusele. Me teame ja näeme ka tänavatel, et viimastel aastatel on kasvanud Eestisse ida poolt saabuvate turistide voog, eriti aastavahetusel, mis tekitab teatud probleeme konsulaatides. Täpsemalt tahan küsida Pihkva konsulaadi kohta, mis on ammu oma ruumidest välja kasvanud ja vajaks mingeid lahendusi. Kas on võimalik seal mingeid kiireid samme astuda juba sel aastal?
Jah, Pihkva konsulaadi ruumid on tõepoolest mõnevõrra ajale jalgu jäänud. Praegu see tegevus käib, et otsitakse võimalikku uut pinda, kuhu meie konsulaat Pihkvas kolida saaks. Kõige taust on see, nagu sa ka nimetasid, et tõepoolest viimastel aastatel on viisataotluste hulk Eesti esindustes märksa kasvanud. Me oleme üritanud probleemi leevendada sellega, et järjest rohkem antakse välja pikaajalisi, mitmekordseid viisasid, et inimesed ei peaks iga kord, kui nad soovivad Eestisse reisida, tulema jälle viisat taotlema. Hoolimata sellest viisataotluste arv kasvab, mis tähendab seda, et lisandub järjest uusi ja uusi inimesi, kes soovivad Eestisse reisida ja kes seda ei ole varem teinud. Iseenesest on säärane trend ju väga positiivne, kuigi see novembri lõpus ja detsembri jooksul suurendab hüppeliselt konsulaarametnike töökoormust viisade väljastamisel. Arvan siiski, et enam-vähem oleme suutnud kõiki neid temposid mõistlikes piires hoida. Aga jah, Pihkva esinduse füüsiline keskkond tahab juba lähiajal uue lahenduse saada ning selle otsimisega praegu tegeldakse.
Palun nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust! Alustame kolleeg Raivo Järvist.
Suur tänu! Austatud minister! Hea on kuulda, et me saame lõpuks kaetud ka Austraalia, kuhu nii palju õnneotsijaid siit Maarjamaalt suundub. Tean meie pere noorsandide kogemustest öelda, et neile oli väga kasulik õppetund, kui nad said teada, et raha puu otsas ei kasva. Aga minu küsimus puudutab riigi tulude suurendamist ja seda, kuidas ikkagi saada endale välisinvesteeringuid, kuidas saada võimalikke uusi sihtpunkte. Selle teemaga on seotud Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus. Kas on võimalik variant, et EAS-i käsutuses olevaid fonde suunatakse kas meie aukonsulite või ka saatkondade käsutusse, kui nende kanaleid pidi saab see ülesanne paremini täidetud?
See vastus saab olema pikk, sest võimalikke põhjusi, miks üks või teine ettevõtja või firma otsustab oma investeeringu teha, on väga erinevaid. Kõige alus on muidugi see, et keskkond, kuhu investeeritakse, on oma olemuselt piisavalt atraktiivne, selgete seadustega, vähese korruptsiooniga või täiesti korruptsioonivaba ja õiguskindel, et selle majanduse tervis on korras. See on kõige alus. Edasi, kuidas seda kõike seletada ja tutvustada, et üks selline riik siin Põhja-Euroopas on? Selleks on muidugi samuti erinevaid võimalusi, millest sa mõnda nimetasid. Meil on tänaseks aukonsuleid rohkem kui 130. See on üks ressurss, mida senisest rohkem ja väga selgelt kontsentreeritult tuleb suunata ka ettevõtluse toeks ja investeeringute meelitamise toeks, arvestades nende inimeste tutvusringkonda ja suhtlemisvõrgustikku. Teine võimalus on EAS oma esindajatega. Just eile oli meil viimane kohtumine EAS-i ning kaubandus-tööstuskoja esindajatega, et neistki asjust rääkida ja koostööd veelgi tihendada. Eesti esinduste võrgustik, Riigikogu liikmed oma väliskontaktide kaudu, ettevõtted muidugi ise jne, jne – lõppude lõpuks saab iga ühiskonnaliige olla Eesti tutvustaja mujal maailmas. Kõik need tegurid koos peaksid oodatud tulemuse tooma. Aga kõik algab loomulikult sellest, mida me siin Eesti riigis teeme iseenda jaoks niisugust, mis võiks atraktiivsena mõjuda ka teistele.
Nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus. Kolleeg Valdo Randpere, palun!
Austatud minister! Selline küsimus, mis alguses natuke informeerib ja pärast küsib. Ma olen Eesti-Tai parlamendirühma esimees. Nüüd on meie kõigi rõõmuks Tai parlamendis loodud Tai-Eesti parlamendirühm, mille esimehe ja liikmetega ma olen juba kohtunud. Me plaanime mai lõpuks neile visiiti siia Eestisse, teemadeks on viisavabadus, lennuühendused, ärisuhete arendamine. Aga minu küsimus on konkreetne: ma kuulsin, et tööle hakkab mitteresideeriv saadik, kes hõlmab ka Taid. See on kahtlemata parem kui see, et Pekingi saatkond seda teeb – Peking jääb natuke kaugeks. Aga kas ei ole mingeid plaane luua täisesindus kas Tais või Singapuris, mis oleks niisugune tsentraalne koht selles regioonis?
Me oleme viimase paari-kolme kuu jooksul koostanud Välisministeeriumis välisesinduste pikema arengukava, mis ulatub konkreetsemalt aastani 2015 ja tegelikult vaatab sealt ka edasi. Koostöös Riigikogu väliskomisjoniga on selleteemalised arutelud nüüd käinud. Selles dokumendis on perspektiiv, et mõnes või õigemini esialgu ühes Kagu-Aasia riigis võiks Eesti esindust omada, täiesti kirjas. Kas see on Bangkok, kas see on Singapur – seda ei ole täpselt määratletud, aga iseenesest see arutelu all on. Kui praegust olukorda vaadata, siis kõige suurem vajadus esinduse järele on Tai puhul ennekõike meie kodanike ja konsulaarküsimuste tõttu. Meil on Tais kaks aukonsulit, üks Bangkokis ja teine lõuna pool Phuketis, osaliselt katavad seda vajadust praegu nemad, aga kaugemat perspektiivi arvestades on see kindlasti väga tõsise arutluse koht ja ehk tuleb mõne aasta pärast valik langetada ja sinna ka riigi esindus luua. Jah, seni on Taid katnud meie saatkond Pekingis. Selle me muudame ära, piirkond läheks mitteresideeriva saadiku portfelli, kes kataks ka teisi regiooni riike ja olekski keskendunud ainult sellele piirkonnale seal.
Suur tänu, härra välisminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Lembit Kaljuveelt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Aitäh, proua esimees! Hea peaminister! Te olete siin saalis korduvalt kinnitanud, et valitsus toetab Eesti majanduse teadmistepõhist arendamist. Öeldu valguses on pannud mind sügavalt imestama Keskkonnaministeeriumi seisukoht meie fosforiidimaardlate võimalike uuringute osas. Seisukoht on, et ei lubata kellelgi uurida, aga ka endal puudub vastav konkreetne plaan. Teadaolevalt on Eestis tegemist Euroopa suurimate fosforiidivarudega. Kas te jagate Keskkonnaministeeriumi pehmelt öeldes lühinägelikke, päevapoliitiliselt populistlikke seisukohti uuringute osas?
Me ju teame, et uuringul ja uuringul on vahe. Teadmine on alati rohkem väärt kui mitteteadmine. Kunagi koolipõlves me pidime ilmselt mõlemad kirjutama kirjandi teemal, kumb on inimese jaoks olulisem, kas karm tõde või lohutav vale. Mitteteadmine on minu jaoks võrdne lohutava valega. Aga kui teadmiste hankimine kahjustab olulisel määral keskkonda, inimeste elamistingimusi, siis tuleb väga põhjalikult kaaluda, kas niisugune teadmiste hankimine suhteliselt ränga hinnaga on ikka põhjendatud. Kui me hangiksime teadmisi internetist, raamatukogust, laboriandmeid analüüsides, siis vaevalt Ida-Virumaa elanikel sellest probleeme oleks, kui riik saab targemaks. Aga kui teadmiste hankimine tähendab seda, et tuleb teostada puurimistöid, mis võivad kahjustada põhjavee taset, sealsete elanike kaevude veetaset, kui need võivad muuta vee kvaliteedi kehvemaks või võivad tekkida muud komplikatsioonid, siis tuleb väga tõsiselt kaaluda, kas selline teadmiste hankimine on põhjendatud. Me ju teame, et tegemist on kivimitega, mis on isesüttivad ja et see kõik võib tuua kaasa radioaktiivse saastuse. Ja kui me teame, et rakendada neid teadmisi, mis me hangime, ei ole nagunii võimalik, siis ei ole veenvat põhjust nende kannatuste tekitamiseks.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Eesti fosforiidivarud on hinnanguliselt ca 12 miljardit tonni, seega on need isegi suuremad kui põlevkivivarud. Toolse piirkonna uraanivarud ulatuvad ligi 30 000 tonnini. Meil on muldmetallide, väetise tootmise tehased, aga me keeldume toormevarude uuringust. See on väga ebaloogiline ja ka äärmiselt rumal. Mis te arvate?
Möödunud kahe minuti jooksul ma juba ütlesin, mis ma sellest asjast arvan. Me teame, et ka merevees leidub kulda, aga teisalt me teame ka seda, et kulda mereveest toota majanduslikult mitte mingisugust mõtet ei ole. Kui me teame, et meil on kusagil hulgaliselt olemas fosforiiti, aga senise teadmise juures pole meil sellist tehnoloogiat, mis keskkonnale, inimkonnale ohutuna võimaldab seda fosforiiti töödelda, siis ei ole väga suurt vahet, kui palju seda fosforiiti täpselt on ja kus kohas see täpselt asub. Need asjad peaksid käima käsikäes: ohutu tehnoloogia fosforiidi töötlemiseks ja seal peal asuvate ladestute töötlemiseks ning varude mahu määramine.
Palun teine täpsustav küsimus, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua juhataja! Hea peaminister! See on tõsi, et uurida tuleb targalt ja kõiki asju pole võib-olla mõtet uurida, aga ma arvan, et seda teemat siiski võiks uurida. Ilmselt majanduslikel põhjustel 20 aasta jooksul kindlasti seal keegi kaevandama ei hakka, aga inimestele tuleks anda signaal, et kunagi see võib tulla. Praegu me räägime, et üldse ei tule. Selle fosforiidiuuringu soovi avaldas VKG, kes on eraettevõtja. Mis te arvate, kas järsku juhtub nii, et prokuratuur avab täna minu kohta ühe kausta ja mõne aja pärast tuleb kapo ning viib mu arvuti kaasa, kuna ma olen ühe firma eest kolm küsimust esitanud?
Mis puutub teadmiste hankimisse, siis maailmavaatelises plaanis tuleks sel juhul minuga täpselt samuti käituda kui teiega. Ma ei arva, et nende küsimuste esitamise puhul on tegemist mõjuvõimuga kauplemisega. Teadmine on alati rohkem väärt kui mitteteadmine ja kui teadmisi on võimalik hankida niiviisi, et keegi selle tõttu kannatama ei pea, siis vastus on ainult: jah, muidugi tuleb teadmisi hankida. Aga kui teadmiste hankimine toob keskkonnale, inimestele kaasa halbu tagajärgi, siis tuleb väga põhjalikult kaaluda, mis hinnaga me tahame teada saada.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle huvitava küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde, mille esitab kolleeg Kajar Lember regionaalminister Siim Valmar Kiislerile. Palun!
Aitäh! Hea minister! Meie hea kolleeg ja teie erakonnakaaslane Tõnis Palts saatis mõni päev tagasi saarlastele ja muhulastele ühe toreda kirja, kus ta lisaks muule ilusale avaldab rõõmu EAS-i rahastatud objektide üle saartel. See iseenesest on muidugi väga tore ja mul on ka selle üle väga hea meel, et investeeringud tehtud saavad. Aga minu küsimus tuleneb sellest, et tema kirjas ei ole EAS-ist ega projektidest ega omavalitsuste taotlustest mingit juttu, pigem jääb mulje, justkui tema oleks andnud otsese panuse investeeringurahade suunamisel. Mõned omavalitsusjuhid ja teised projektiga seotud inimesed on sel teemal avaldanud avalikkuses kibedaid kommentaare, et rahvasaadik ehib ennast võõraste sulgedega. Ja nüüd ma küsiksin: kas teie ministrina ja seeläbi mõjuka inimesena EAS-i regionaalrahade suunamise protsessis olete märganud oma erakonnakaaslase sellist mõju ja võimu, et tal oli põhjust oma pöördumises sellisele mõjuvõimule viidata?
Härra Lember, teie küsimuse peale ma tutvusin ka Tõnis Paltsi kirjaga. Minu arust on see väga hea kiri ja kirjeldab väga hästi, mis Saaremaal viimasel ajal positiivset sündinud on. On selge, et need asjad on teoks saanud tänu sellele, et Riigikogu on eelarves vastavad võimalused ette näinud ja et täitevvõim ehk valitsusliikmed, juhul kui me räägime toetustest, mis on piirkonnale tulnud, on vastavad programmid kinnitanud. Tänu sellele on aktiivsed saarlased saanud esitada oma taotlused ja oma headele projektidele toetust saanud. Kui mina seda kirja loen, siis ma näen just seda tunnustamist – et tunnustatakse neid aktiivseid saarlasi, kes on oma taotlused esitanud. Need projektid on olnud head, suurepärane näide on Saaremaal kompetentsikeskus väikelaevaehitajatele. Aktiivse töö tulemusena on oma maakonda saadud Eesti mõistes ikka väga suur toetus. Kui te küsite nüüd mõju kohta, siis kindlasti on Riigikogu liikmetel oma mõju – mõju sellele, missugune eelarve vastu võetakse, mõju sellele, milline valitsus on, kas seda valitsust toetatakse või mitte. Ma oleksin väga kurb, kui te ütleksite, härra Lember, et Riigikogu liikmetel pole mingit mõju. Ma ikka loodan, et igaühel 101-st on väga suur mõju.
Palun, kolleeg Kajar Lember, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Eks need inimesed, kes sellele tähelepanu juhtisid, võib-olla ootasidki tunnustust, aga mitte iseenda kiitmist. Ka minu teise küsimuse ajend on seesama kaunis pöördumine Saare- ja Muhumaa elanike poole. Jätan siinkohal välja toomata oma isikliku arvamuse nii silla tuleviku kohta kui ka partei ja valitsuse ajaloost tuntud kiitmise kohta ning küsin: kas kirjas toodud rahvasaadiku seisukoht ühe võimaliku suurima regionaalse investeeringu ehk Saaremaa silla tuleviku kohta vastab IRL-i valitsusliikmete seisukohtadele? Nimelt ütleb Tõnis ausa mehena otse välja: "Silla ehitusest jutlustajad täna lihtsalt manipuleerivad saarlastega ja see ei ole meie looduslikes, sotsiaalsetes ja majanduslikes oludes reaalne ettevõtmine." Kas seda võib pidada IRL-i ametlikuks seisukohaks?
IRL-i liikmetel on olnud selles küsimuses väga erinevaid seisukohti, aga valitsusliikmete üldine seisukoht on, et ootame ära Saaremaa silla asjatundjate komisjoni ettepaneku. Siis saab hinnata, kas projekt on tasuv ja mõistlik, kas see on keskkonnale piisavalt väikse mõjuga, et me saame seda endale lubada. Seda kõike hinnatakse selle komisjoni tellimusel, väga suurtes mahtudes tehakse väga kalleid uuringuid ja lõppkokkuvõttes me peame otsustama nende põhjal, mitte lähtuma ainult emotsionaalsetest kaalutlustest.
Palun teine täpsustav küsimus, kolleeg Kajar Lember!
Kuulanud seda sisulist vastust, läheb mõte sellele vastamise juurde. Aga minu kolmas küsimus on siiski veidi teisel teemal, samas puudutab see ikkagi võimu ja mõju. Kuressaares tegutseb väga edukalt Kuressaare Noorte Huvikeskus, kus tegeldakse huvihariduse andmise ja noorsootöö korraldamisega. Praeguseks on tekkinud olukord, kus selle asutuse arengut on hakanud pidurdama tegutsemiskohaks oleva hoone omandi küsimus. See on tekitanud probleeme planeeritud arengutes ja huvikeskuse võimaluste laiendamises. Nimelt on see hoone Siseministeeriumi valitsemisalas olev riigi vara. Kuressaare Linnavolikogu esitas mullu 27. oktoobril taotluse saada see munitsipaalomandisse, kuid tundub, et kuigi Kuressaares ja riigis on võimul sama koalitsioon, ei taha probleem ikka lahenduse suunas liikuda. Minu teada on see lahendus praegu regionaalministri laual ja nii ma küsingi, kas ministri võimuses on protsessi positiivses suunas mõjutada või vähemalt murelikule omavalitsusele oma seisukoht saata?
Lõpliku otsuse, kas teatud riigile kuuluv vara, sealhulgas kinnisvara, anda üle kohalikule omavalitsusele või mitte, langetab antud juhul valitsus ja see küsimus ei ole veel valitsuse päevakorda jõudnud. Siin on mängus eri kaalutlusi. Juhin tähelepanu sellele, et too asutus on mitmeid aastaid töötanud nii, et asutus on küll omavalitsuse oma, aga hoone riigi oma, ja koostöö on minu arust laias laastus sujunud. On hakkama saadud ja saadakse ka praegu. Milliseks kujuneb valitsuse seisukoht, kas see vara anda tasuta üle kohalikule omavalitsusele või mitte, on natuke vara öelda. Usun, et see leiab positiivse lahenduse, aga selline just tasuta vara üleandmine on alati laiema kaalumise küsimus.
Palun nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust. Alustame kolleeg Lauri Laasist.
Aitäh, proua juhataja! Austatud minister! Kuna küsimus on mõjust ja võimust, siis küsin ära küsimuse, mis mind on mõnda aega vaevanud. Nimelt ütles mõni aeg tagasi IRL-i juhtpoliitik Urmas Reinsalu seoses Arctic Sea kaaperdamise juhtumiga, et kui täna anname Venemaale välja Krossi, siis homme anname juba Laari. Kas teil IRL-i juhtpoliitiku ja ministrina on infot Mart Laari seotuse kohta Arctic Sea kaaperdamisega?
Ei ole.
Palun, kolleeg Inara Luigas!
Aitäh, austatud Riigikogu juhataja! Lugupeetud minister! Selle küsimuse juures ma tahaksin puudutada kõike seda, mis toimub Otepääl. Nimelt tekitas seal Keskkonnaameti kirjale mittevastamine vallavalitsuse poolt sellise "mõju ja võimu", et läks lahti ahelreaktsioon. Nimelt Keskkonnaamet andis ühele osaühingule kaevandamisloa, kuigi oli olemas kohtulahend, kus kohalikele inimestele jäi õigus. Aga inimeste arvamusega ei arvestatud. Teie kui regionaalminister teete ikkagi kaudselt järelevalvet kõikides regioonides ja vallavalitsustes toimuva üle. Vallavalitsus on rikkunud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 3 punkte. Nimelt peab kohalik omavalitsus oma ülesannete ja kohustuste täitmisel seadusi järgima ...
Küsimus!
... ning valla- ja linnaelanikel on õigus osaleda kohaliku omavalitsuse teostamisel. Milline on teie arvamus? Sooviksin saada teie kommentaari.
Kui te kinnitate, et on toimunud konkreetne seadusrikkumine, siis ma pean aja maha võtma ja asjaolusid täpsustama – kas see on nii olnud või mitte ja kas ei peaks kohalduma riiklik järelevalve selle üle. Kui me asja sisust räägime, siis on selge, et sellistes küsimustes on kohalikel omavalitsustel väga suur autonoomia otsustada selle üle, mis nende territooriumil toimub. Me oleme kõik tahtnud, et nad oleksid autonoomsed. See ongi kohaliku demokraatia mõte. Iseasi on, kuidas seda ellu viiakse – kas piisavalt arutatakse kohalike elanikega üles kerkinud küsimusi, kas selles mõttes demokraatia toimib. Kui te küsite minu hinnangut, siis ma arvan, et kindlasti ei ole hea tava, kui jäetakse lihtsalt kirjale vastamata ja selle tagajärjel rakendub mingi mehhanism, nagu te kirjeldasite. Peaks ikkagi julgelt ütlema, kas me nõustume või me ei nõustu mõne uue kaevanduse või muu objektiga oma territooriumil. Peaks selle läbi arutama ning siis avalikult ja selgelt inimestele teada andma, et me oleme sellise otsuse langetanud. Siis saab ka esitada proteste, kaebusi, apellatsioone – mida iganes – vastavalt seadusele. Selline hiiliv lahendus ei ole kindlasti õige.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Marika Tuus-Laulilt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Austatud eesistuja! Austatud peaminister! Kas te olete teadlik, kui tõsine olukord on Eestis praegu narkootikumide tarvitamisega? Meil süstitakse narkootikume rohkem kui üheski teises Euroopa riigis, narkosurmade pingereas oleme konkurentsitult esimesed Euroopas. Näiteks Lätis on neid ligi 11 korda vähem ja ka HIV-iga nakatunud narkomaanide suhtarv on Eestis Euroopa Liidu teiste riikidega võrreldes kõige suurem. Euroopa keskmist me ületame 22 korda. Õpilaste hulgas on viimase kümne aastaga narkootikumide tarvitamine järsult kasvanud: 36% on juba proovinud. Öelge, palun, mis on selle põhjus! Miks meie noored on nii väga teistsugused ja valinud sellise hukatusliku tee?
Ega sellele küsimusele ühest vastust ei ole võimalik anda. Aga teie viidatud trend vastab tõele ja on muidugi väga kahetsusväärne, et eriti just õpilaste hulgas on narkootiliste ainete tarvitamine viimase 20 aasta jooksul kõvasti suurenenud. Kui 1995. aastal läbi viidud küsitluse järgi oli Eestis 16–17-aastastest õpilastest narkootikume proovinud 7%, siis 2007. aasta uuringute järgi oli selliseid 16–17-aastaseid õpilasi, kes väitsid, et nad on oma elu jooksul narkootilisi aineid proovinud, juba 30%. See on väga suurt muret tekitav trend. Ma loodan, et see trend on nüüdseks siiski peatunud. Sellele viitavad mitmed kaudsed näitajad, näiteks kas või HIV-i/aidsi nakatumine. Põhimõtteliselt on süstivate narkomaanide ja HIV-i/aidsi leviku vahel väga tugev korrelatsioon ning HIV-i/aidsi puhul me näeme teatud pidurdumist. Sellest võib teha järelduse, et ka narkomaania osas on teatud muutused ühiskonnas toimunud. Me oleme riiklikult rakendanud neidsamu meetmeid, mida Lääne-Euroopa maad on rakendanud ja mida ka meie saatusekaaslastest Kesk- ja Ida-Euroopa riigid on rakendanud. Usume, et tehtud pingutusi saadab ka edu ja et Eestigi noored ei pea enam narkootikume, eriti ecstasy"t ja muud säärast mingiks süütuks meeleolu parandajaks.
Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Olukord ei ole sugugi paranenud ja küsimus ei ole absoluutselt mitte ecstasy"s. Tooksin siin näite, et kui Euroopas tarvitavad noored põhiliselt heroiini, siis Eestis eelistatakse fentanüüli ehk valget hiinlast või siis trimetüülfentanüüli ehk valget pärslast, ja see viimane on, usute või mitte, sadu kordi kangem kui heroiin. Nii et tendents on ülimalt ohtlik. Mis te arvate, miks on meie noored harjunud võtma seda kõige hullemat, kõige kangemat, millest nimelt ongi need surmad põhjustatud? See ei ole mingi uus probleem. Te olete aastaid peaminister olnud, kuidas te olete proovinud seda lahendada? Igatahes asi läheb praegu hullemaks.
Selle viimase väitega ma päris nõus olla ei saa. Usun, et ka teil ei ole sellele mitte mingisugust kinnitust. Kõik indikaatorid viitavad sellele, et asi hullemaks enam ei lähe, on näha teatud paranemise märke. Narkomaania puhul on tegemist kahesuguste meetmetega, mis võetakse narkomaaniavastases võitluses kasutusele. Üks osa on jõustruktuure ehk Siseministeeriumi haldusalasse jäävad meetmed – see on narkootiliste ainete kättesaadavuse vähendamine. Vastus teie küsimusele võib seisneda ka selles, et kasutatakse ka seda, mida kergemini kätte saadakse. Tuleb enam rakendada ressursse selleks, et vähendada narkootiliste ainete kättesaadavust. Teine pool on see, millega tegeleb põhiliselt Sotsiaalministeerium. See on igasugused teenused, süstalde vahetus, asendusravi – metadoonravist on tänagi ühes päevalehes juttu –, võõrutusravi, rehabilitatsioon, nõustamisteenused. Nõustamisteenused seejuures ka preventiivselt alaealistele, seletamaks ohte, mida narkootiliste ainete kasutamine endas kätkeb, samuti lastevanemate ennetav nõustamine. Need on praktiliselt kõik niisugused meetmed, mida igal pool maailmas, kus on narkomaania probleemiks, on rakendatud. Eesti kasutab kõiki neid meetmeid, eeldades, et need saavad olema efektiivsed.
Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Muide, sotsiaalminister Hanno Pevkur esmaspäeval küll tunnistas, et olukord on meil väga raske. Ma toon näite: HIV-iga nakatunud narkomaanide arv on meil miljoni elaniku kohta umbes 63,4, Euroopa keskmine aga on 2,87 – vahe on ikka kordades. Küsimus on ka selles, nagu spetsialistid välja toovad, et meil esmane ennetusravi vahepeal päris seiskus, kuna kärped tehti just nimelt ennetusravi arvel. Päris ravi jäi edasi, aga ennetusravi raha võeti ära. Härra Pevkur ütles, et täiesti peaks kaaluma valitsuskomisjoni moodustamist. Mis teie sellest arvate? Kas me moodustame valitsuskomisjoni ja asume ikkagi väga julgelt tegutsema?
Ma oma kahes eelmises vastuses nõustusin ju täielikult sellega, mida te praegu sotsiaalministri kohta väitsite. Ta möönis, et olukord on raske, ja sedasama möönan ka mina. Aga Hanno Pevkur pole väitnud, et olukord läheb hullemaks, ja seda ei väida ka mina. Üks asi on möönda, et olukord on raske, teine asi aga on väita selle esimese väite pinnalt, et asi läheb hullemaks. Seda meil ei ole praegu põhjust väita, et asi läheb hullemaks. Ma ei ole ka nõus sellega, et ennetusravilt ja ennetusmeetmetelt on kriisiajal vahendeid ära võetud. Ma väidan otse vastupidist: ka kriisiajal on narkomaaniavastaseks võitluseks summasid suurendatud, mitte kärbitud.
Ja palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua juhataja! Härra peaminister! Meie noored on piisavalt hästi informeeritud narkootikumide kahjulikkusest. On inimeseõpetuse tunnid, vahvad koolitused, tehakse igasugu toredaid projekte, et sisustada noorte vaba aega, mingi ennetustegevus toimub. Aga ma näen probleemi mujal. Ma näen probleemi selles, et meie noortel puudub kindel siht, mille poole liikuda. Kunagi oli Moosese kümme käsku, kunagi oli kommunismiehitaja moraalikoodeks, praegu ei ole ühtset eesmärki. Miks ei ole Vabariigi Valitsus initsieerinud sellise ideoloogilise programmi loomist, mis oleks kantud vaimsusest ja patriotismist ning annaks noortele sihi puhtana, narkootikumidest vabana ja ausana üheskoos edasi minna? Ja et nende eesmärk ei oleks põgeneda kodumaalt, nagu nad praegu unistavad, vaid et nad sooviksid üheskoos ja puhtana siin Eestis püsida?
No ettepanek kehtestada Eestis riigiusk oli küll nüüd väga julge ettepanek. Ma usun, et te seda väga tõsiselt ei mõelnud. Ma usun ka, et te ei arva, et kõik need noored inimesed, kes maailma eri ülikoolidesse õppima on läinud, on seetõttu kohe narkomaanid, et nad on kodumaalt lahkunud ja eelistanud õppida maailma tippülikoolides. Ma ei jaga teie seisukohta, et meie noored on piisavalt hästi informeeritud narkomaania kahjulikkusest. Kui see nii oleks, siis nad narkootilisi aineid ei kasutaks. Aga need näitajad, mida ma enne nimetasin – et 1995. aastal oli narkootikume tarbinud 7% õpilasi, 2007. aastal 30% –, peegeldavad minu meelest ühemõtteliselt seda, et noored ei ole teadlikud narkootiliste ainete kahjulikust mõjust. Vastupidi, uuringud kinnitavad just nimelt noorte vähest informeeritust. Arvatakse, et ecstasy tablett kusagil ööklubis on midagi süütut, mis terveks eluks ränki tagajärgi küll ei tekita. Just eelkõige noorte suhtumine peab muutuma ja küllap seejärel ka narkootiliste ainete tarbimine kahaneb.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Head kolleegid, meie infotunni aeg on läbi. Tänan küsimuste esitamise eest ja, lugupeetud valitsusliikmed, tänan vastuste andmise eest! Infotund on lõppenud.
Austatud Riigikogu, head ametikaaslased! Alustame Riigikogu täiskogu III istungjärgu teise töönädala kolmapäevast istungit. Kõigepealt palun kõnetooli neid Riigikogu liikmeid, kes soovivad üle anda eelnõusid või arupärimisi. Rainer Vakra, palun!
Hea istungi juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Mul on 13 rahvasaadiku nimel anda üle arupärimine Hanno Pevkurile. See puudutab patsientide ravita jätmist. 2011. aastal nädal enne jõule nimelt vallandati Põhja-Eesti Regionaalhaiglast päevapealt südamearst Hasso Uuetoa usalduse kaotuse tõttu. Peapõhjuseks oli 13. jaanuari Postimehe andmetel tema osalemine operatsioonidel n-ö konkureeriva Ida-Tallinna Keskhaigla südamekeskuses. Hasso Uuetoa on Eesti ainuke teatud spetsiifilise ravi spetsialist ja seetõttu võttis tema vallandamine peatse ravi lootuse 88-lt südame rütmihäirete all kannatavalt patsiendilt. Sellega seoses on meil austatud ministrile seitse küsimust. Aitäh!
Palun Riigikogu kõnetooli Deniss Boroditši!
Härra istungi juhataja! Head kolleegid! Mul on au Keskerakonna fraktsiooni saadikute nimel esitada arupärimine siseminister Ken-Marti Vaherile, teemaks on nõuetele vastavate rehvide kasutamise kontroll. Kõigile on teada, et talviselt keerulised teeolud on viimastel nädalatel kaasa toonud suure hulga liiklusõnnetusi, kus muu hulgas on selgunud, et üks avariide põhjuseid on rehvide mittevastavus nõuetele. Kehvade teeolude kohta edastatakse pidevalt infot, kuid milline on olnud Politsei- ja Piirivalveameti panus rehvide nõuetele vastavuse kontrollimisel? Nõuetele mittevastavate rehvide korral on autojuht ohuks lisaks endale ka teistele, mistõttu ei ole kohane riigi suhtumine, et seadus sätestab nõuded ja inimene on kohustatud neid järgima. Riigi väga oluline roll ongi suhtumise kujundamine, mis eeldab pidevat kontrolli ja lakkamatut teavitustööd. Seoses eeltooduga on meie fraktsiooni liikmetel kaheksa küsimust. Aitäh!
Ma palun Riigikogu kõnetooli Rait Maruste!
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Mul on põhiseaduskomisjoni 17. jaanuari otsuse alusel au üle anda seaduseelnõu õiguskantsleri seaduse ning riigiteenistujate ametinimetuste ja palgaastmestiku seaduse muutmise kohta. Eelnõuga tehakse ettepanek võimaldada õiguskantslerile suuremat paindlikkust aastaülevaate esitamisel. Teiseks tahetakse eelnõuga anda õiguskantslerile suurem kaalutlusruum tema poole pöördumiste menetlemisel, kolmandaks aga reguleerida mõnesid korralduslikke küsimusi võrreldavalt teiste põhiseaduslike institutsioonidega, nagu Riigikontroll ja teised. Aitäh!
Palun Riigikogu kõnetooli Mihhail Stalnuhhini!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Annan viie Keskerakonna fraktsiooni liikme nimel üle arupärimise justiitsministrile. Teatavasti on Rahandusministeeriumi andmetel viimase 11 aasta jooksul alusetult vahi all viibinud 738 inimest, kellele riik maksis õiguskaitseorganite poolt toime pandud seadusetuse hüvitamiseks 31 miljonit krooni. Kusjuures suurimad hüvitised on olnud 2005. aastal välja makstud 369 000 krooni, 2006. aastal 436 000 krooni, 2007. aastal 552 000 krooni jne. Sellest lähtuvalt esitame kümme küsimust härra justiitsministrile ja loodame, et see arupärimine leiab ka mõistlikku arutelu. Aitäh!
Palun Riigikogu kõnetooli Karel Rüütli!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Annan Riigikogu keskkonnakomisjoni poolt üle eelnõu, mis puudutab Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu uue liikme nimetamist. Aitäh!
Palun Riigikogu kõnetooli Mailis Repsi!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid, Riigikogu liikmed! Käesolevaga tutvustan teile arupärimist haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoole. Kindlasti olete kursis, et Eesti Kunstiakadeemia õppehoone ehitamise ja rahastamise üle käib ühiskonnas ulatuslik diskussioon. Me tooksime selle arutelu ka siia Riigikogu saali, kui minister tuleb arupärimisele vastama. Nimelt, me soovime teada saada haridus- ja teadusministri hinnangut sihtasutuse Archimedes otsusele. Meid huvitab tema nägemus, kuidas peaks kunstiakadeemia oma kunstiharidusega edasi minema. Millised analüüsid on selle otsuse taga? Kuidas plaanitakse kunstiakadeemia olukord lahendada? Samuti huvitab meid, kuhu suunatakse summad, mis EKA uue õppehoone rahastamise otsuse tühistamisel vabaks jäävad. Nendele küsimustele ootame ministrit vastama, ehk saame selgust, milline on tema nägemus kunstihariduse tulevikust Eestis. Aitäh!
Head ametikaaslased! Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud kaks eelnõu ja neli arupärimist ning Riigikogu juhatus otsustab nende edasise menetlemise vastavalt meie kodu- ja töökorra seadusele. Liigume edasi teadete juurde. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid. Esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 16. jaanuaril algatatud Rahvusvahelise Taastuvenergia Agentuuri (IRENA) põhikirja ratifitseerimise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 17. jaanuaril algatatud maagaasiseaduse ja majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; kolmandaks, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni s.a 17. jaanuaril algatatud kodakondsuse seaduse § 32 muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – põhiseaduskomisjon; neljandaks, Eesti Keskerakonna fraktsiooni s.a 17. jaanuaril algatatud kodakondsuse seaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – põhiseaduskomisjon. Riigikogu esimees on edastanud Riigikogu liikmete arupärimise kultuuriminister Rein Langile. Head ametikaaslased, viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 92 Riigikogu liiget, puudub 9. Alustame tänaste päevakorrapunktide menetlemist.
Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 84 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Kas võime minna lõpphääletuse juurde? Panen lõpphääletusele seaduseelnõu 84. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt on 89 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 84 on seadusena vastu võetud. Esimene päevakorrapunkt on käsitletud.
Liigume edasi teise päevakorrapunkti juurde, milleks on Eesti Reformierakonna fraktsiooni ning Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni algatatud kinnisasja omandamise kitsendamise seaduse eelnõu 108 teine lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli maaelukomisjoni liikme Aare Heinvee!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Seda eelnõu arutas maaelukomisjon 10. jaanuaril. Tähtajaks laekus kaks parandusettepanekut, Jaak Allikult ning Eesti Keskerakonna ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt. Jaak Alliku ettepanekut tutvustas komisjoni esimees Kalvi Kõva. Ettepanek nägi ette jätta välja eelnõu § 10 lõike 1 punktist 2 sõna "Narva-Jõesuu" ehk võtta riigikaitseliste piirangute alt maha Narva-Jõesuu linn. Põhjenduseks oli Narva-Jõesuu kui areneva kuurortlinna tihe ajalooline ja ka tulevikku vaatav suhe Peterburist pärit puhkajatega. Teise ettepaneku tegijate esindaja Mihhail Stalnuhhin tutvustas parandusettepanekut täiendada eelnõu § 10 uue lõikega, millega seoses selle paragrahvi lõikes 1 sätestatud kitsendust ei kohaldataks Eestis pikaajalise elaniku elamisloa alusel elava füüsilise isiku suhtes, kes omandab kuni 0,2 hektari suuruse kinnisasja. Mõlema parandusettepaneku tegijad viitasid oma seletuses sellele, et ka praegu on võimalik Eestis registreeritud äriühingute kaudu nimetatud piirkondades kinnisasja omandada. Eelnõu algataja esindaja Meelis Mälberg ei toetanud parandusettepanekuid, tuues põhjenduseks riigikaitsekomisjoni seisukoha, milles riigikaitsekomisjon toonitab riigikaitseliste kitsenduste vajalikkust. Küll võiks piirangute seadmisel lähtuda mitte omavalitsusüksuste piiridest tervikuna, vaid piirduda kinnisasja lähedusega riigikaitselisele või julgeolekuobjektile ning riigipiirile. Vastavad ettepanekud töötab Kaitseministeeriumis moodustatud töörühm välja poole aasta jooksul ja siis on võimalik seadus uuesti menetlusse võtta. Ka Vabariigi Valitsus on seisukohal, et enne kehtivate riigikaitseliste piirangute analüüsi tulemusi ei ole kehtivas seaduses sätestatud kitsenduste muutmine asjakohane. Komisjon hääletas parandusettepanekute arvestamist. Häältega 2 poolt ja 5 vastu lükati mõlemad parandusettepanekud tagasi. Komisjon otsustas konsensuslikult saata eelnõu 108 teisele lugemisele 18. jaanuaril 2012 ja teha täiskogule ettepanek teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Tänan, hea ettekandja! Teile on ka küsimusi. Mihhail Stalnuhhin, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Kuigi ma tean vastust, küsin siiski stenogrammi jaoks: kas komisjonis oli juttu konkreetsetest põhjustest, mis võivad negatiivselt mõjutada riigikaitset, juhul kui me võtaksime vastu otsuse, et 0,2 hektarit on täitsa võimalik Eesti püsielanikule müüa?
Aitäh küsimuse eest! Komisjon arutas ka sellest aspektist. Arvamus oli, et ei pruugi tõesti mõjutada, aga et seda teemat mitte üksikküsimusena lahendada, jäime selle juurde, et ootame ära riigikaitsekomisjoni seisukohad.
Jaak Allik, palun!
Lugupeetud ettekandja! Ma kuulsin teie sõnavõtust, et kuue kuu jooksul lubas seisukoha anda riigikaitsekomisjon, nagu te praegu ütlesite. Alguses ma sain aru, et seisukoha annab Kaitseministeerium, aga asi ei ole selles. Kuna praegu menetles ja ilmselt ka tulevikus menetleb seda probleemi maaelukomisjon, kas siis maaelukomisjon võttis endale ka mingisuguse õiguse kontrollida, kas see lubadus, mis anti, täidetakse õigeks ajaks?
Aitäh! Me ei võtnud endale niisugust kontrolliõigust, aga me kindlasti suhtleme riigikaitsekomisjoniga.
Eldar Efendijev, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Austatud ettekandja! Ma ikkagi ei saanud aru, millist ohtu riigile kujutavad need inimesed, kes näiteks Narvas võiksid omada 0,2 ha aiandusmaad, ütleme, kolmanda riigi kodanikud või halli passi omanikud, kes elavad siin juba kümneid aastaid, mitu põlvkonda. Neid on küllaltki palju. Milline on riigipoolne oht, kui nendest saaksid omanikud?
Aitäh! Eks sellest küsimusest tulenevalt on seaduses ja ka eelnõus olemas riigikaitseliste piirangute peatükk ja sellessamas küsimuses me pidasime dialoogi riigikaitsekomisjoniga. Maaelukomisjon peab nendes küsimustes väga selgelt spetsialistideks riigikaitsekomisjoni ja tema partnereid, sest maaelukomisjon ise ei ole pädev võtma siin väga põhjendatud ja õiget seisukohta.
Igor Gräzin, palun!
Austatud ettekandja! Küsimus on strictly juriidiline, viskame poliitika välja. Niipalju kui mina tean, on seal piiritsoonis piisavalt palju inimesi, kes kuuluvad kolmandatesse riikidesse, konkreetselt on seotud Venemaaga. Kas komisjon arutas ka seda küsimust, milline on Venemaa piirirežiim ja dokumentatsioon Eesti piiri äärsetel aladel? Kuulujutud on olnud sellised, et Venemaal on seal hoopis piiritsoon täiesti erirežiimiga. Kas need kuulujutud vastavad tõele? See oleks ju õudne!
Aitäh küsimuse eest! Nii juriidiliselt me seda küsimust ei arutanud ja minul puudub ka see informatsioon. Küll on teada, et teise riigi poolsed piirangud eksisteerivad.
Mihhail Stalnuhhin, palun!
Aitäh! Lugupeetud kolleeg! Eelmises küsimuses kõlas minu arvates ettepanek kooskõlastada meie seadusi kõrvalriigi seadustega. Kas viide sellisele praktikale, et tulevikus peaks Riigikogus otsuseid vastu võetama lähtuvalt sellest, millised on Venemaa Föderatsiooni õigusaktid, sobib teile?
Jaak Allik, palun!
Aitäh! Kindlasti ei saa ühelegi riigile seada ette tingimusi, kellega ta peaks midagi kooskõlastama, aga heanaaberlik koostöö, eriti naaberriikide vahel, on alati tervitatav ja elu edasi viiv.
Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus sai innustust kolleeg Gräzini küsimusest. Teatavasti on komisjoni kasutuses analüüs, mis näitab, et Soomes ega ka Lätis selliseid piiranguid ei ole. Ega komisjon ei tea, kas Vene-poolne piirirežiim või piirangud Eesti, Soome ja Läti suhtes erinevad millegi poolest?
Aitäh! Ma väga täpselt ei mäleta, kuigi nendest teemadest oli natukene juttu, oli ülevaade, aga mälu järgi öeldes ei erine.
Igor Gräzin, palun!
No Soome suhtes on ikka väga piirangud, aga okei. Ma jätkaksin kolleeg Stalnuhhini küsimuse teemal. Kas te annate endale aru ja kas see üldse sedapidi üles tuli, et küsimus ei ole selles, kas me laseme Vene seadustel ennast mõjutada, vaid selles, kas kehtib elementaarne rahvusvaheline vastastikkuse põhimõte, et nii nagu on teispool piiri, nii on ka siinpool piiri ja meie surume Venemaale täpselt sama palju peale. See ongi rahvusvaheline õigus. Või te ei märganud seda momenti ja arvasite tõesti nagu Stalnuhhingi?
Aitäh! Niisugune olukord oli meil teada küll ja eks natukene mõjutas see teadmine ka meie otsuseid.
Eldar Efendijev, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Austatud ettekandja! Kui ma teie sõnavõtust õigesti aru sain, siis mõned küsimused, mis praegu on arutusel, ei ole päris lõplikult otsustatud ja edaspidi kavatsevad valitsus, vastavad komisjonid või ministeeriumid läbi komisjoni või töörühma neid veel arutada ja välja tuua. Näiteks seda küsimust, mille kohta ma küsisin teilt eelmises küsimuses.
Aitäh! Te ise vastasite oma küsimusele. Nii see täpselt ongi, et töörühm, mis on moodustatud Kaitseministeeriumi juurde, tegeleb sellega ja töötab välja põhimõtted, mis jõuavad ka maaelukomisjoni.
Austatud ettekandja, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Head ametikaaslased! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Soovitakse, avan läbirääkimised. Palun Riigikogu kõnetooli Jaak Alliku!
Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Ma olen päris kindel, et kinnisasja omandamise kitsendamise seadus on riigieelarve kõrval kõige enam täiskogu aega võtnud eelnõu selle Riigikogu töös. Seega on meie riigi toimimise üheks kõige tähtsamaks küsimuseks osutunud see, kas lubada Eestis pikaajalise elaniku elamisloa alusel olevail kodanikel erandina omandada nn piiritsoonis kinnisasja kuni 0,2 hektari ulatuses, lihtsamalt öeldes, kas lubada Narva-lähedased endiste aianduskooperatiivide peenramaad ja hütikesed normaalsesse tsiviilkäibesse või mitte. Suur osa neist on juba praegu niikuinii Eestis pikaajalist alalist elamisluba omavate isikute tegelikus omanduses ja sellest tulenevas julgeolekuohus, nagu meile püütakse selgeks teha, me elame igapäevaselt juba 20 aastat. Esimesel pilgul ja normaalse mõistuse jaoks probleemi nagu polegi. Õnneks jõudis ka Vabariigi Valitsus kaitseministri ja põllumajandusministri näol koos kogu valitsuskoalitsiooniga samale seisukohale ning Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Keskerakonna mõnede Riigikogu liikmete pakutavat seadusemuudatust, õigemini, pisikest vastutulekut siin kaua elanud või koguni siin sündinud tuhandeile kaasmaalastele kord juba toetati. Seejärel, nagu ma ajalehest lugesin, asus kaitsepolitsei teisele seisukohale ja nüüd me näeme, kuidas Vabariigi Valitsus ja Riigikogu valitsuskoalitsioon tantsivad poliitilise otsuse langetamisel kaitsepolitsei pilli järgi. Loomulikult on tegemist poliitilise otsusega, sest olukorra riigikaitselist ohtlikkust ei ole suutnud siin saalis toimunud pikkadel aruteludel mitte keegi tõestada. Eriti veel arvestades, et ei Soomes ega Lätis sellist piirangut pole ja needki riigid veel püsivad ning ei teagi arvata, milline oht on neisse sisse programmeeritud. Miks kaitsepolitsei on sellisel seisukohal, on ju samuti lihtne arvata. Nagu bürokraatia uurijad on ammu selgeks teinud, peab iga bürokraatlik süsteem oma koosseisude ja eelarve kaitsmiseks ja suurendamiseks iseendale pidevalt tööd – antud juhul siis igasuguseid ohte – juurde mõtlema. Miks aga valitsuskoalitsioon on läinud tegelikult Eesti julgeolekuriski suurendamise peale, kiusates selle otsusega ja ka mitme teise samasugusega igapäevaselt ja väiklaselt tuhandeid, kui mitte kümneid tuhandeid Ida-Virumaal elavaid kaasmaalasi, suurendades nende võõrandumist Eesti riigist ja ma kardan, et ka vaenu selle riigi suhtes, selle põhjust ei oska ma küll ära arvata. Teine arutusel oleva seaduseelnõu kohta tehtud muudatusettepanek käsitleb Narva-Jõesuud, mille ma palun eelnõus esitatud nn piiritsooni nimekirjast välja jätta, sest kinnisvara müügi piirangud takistavad kuurortlinna normaalset arengut. Osa Narva-Jõesuus ehitatavat kinnisvara on Eestis registreeritud juriidiliste isikute kaudu juba praegu tegelikult Venemaa Föderatsiooni kodanike kontrolli all. Leian oma naiivsuses, et ka julgeolekukaalutlustel oleks ilmselt parem ja kergemini kontrollitav, kui tegemist oleks otseste investeeringutega, mitte aga varifirmade kaudu toimuvaga. Ka selles osas on valitsuskoalitsioon minust erineval arvamusel. Siin ei oskagi kohe midagi öelda. Loodus- ja majandusseaduste vastu ei saa, nii et see otsus tehakse varem või hiljem nagunii ära ja Narva-Jõesuu saab edukalt arenema hakata. Õnneks oli ka peaminister Ansip infotunnis minu küsimusele vastates enam-vähem samal seisukohal. Kes tahab ajaloo käiku teadlikult pidurdada, see võib ju selle muudatusettepaneku vastu hääletada, vastutus tuleks aga igaühel endal võtta, sest imelik oleks nii ilmselge asja puhul partei käsu varju pugeda. Aitäh!
Tänan! Palun Riigikogu kõnetooli Mihhail Stalnuhhini!
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Konstateerime siis seda olukorda, mis meil praegu on. Seisneb see selles, et suvaline paadunud pätt ja bandiit saab endale Eestis osta elamisloa, pärast aidatakse tal registreerida mingi firma, juriidiline isik ja selle kaudu saab ta osta suvalises mahus piiriäärset maad nii palju, kui ta soovib. Aga nendel inimestel, kes on eluaeg siin elanud, kes maksavad makse, kes, kuidas nüüd öelda, on Eesti patrioodid, arvan ma erinevalt kapost, seda võimalust ei ole. Teate, mullu sügisel oli mul huvitav vestlus ühe narvakaga, kes on nüüd juba mitu aastat Iirimaal elanud ja korra aastas tuleb siia. Rääkisime, läks jutuks lahti ja selgus, et teda hämmastab, võrreldes Iirimaaga, kus ta praegu elab – tema võtab Eestit juba nagu võõrast maad, kuhu tulles ta märkab seda, mida meie enam ei märkagi –, kui palju on meil viha oma inimeste vastu, kui palju on kadedust, kui palju on sallimatust. Me oleme selles mõttes täiesti erakordsed. Lugupeetud kolleegid! Teie ees on praegu eelnõu, millele on lisatud kaks muudatusettepanekut. Osutan teisele muudatusettepanekule. Sellega me saame natuke seda viha ja kadedust vähendada ja siin me teeme hääletamise ajal oma valiku. Ma arvan, et iga normaalne inimene peaks sellises olukorras, kus tal on võimalus parandada midagi, mida on vaja parandada, vastu võtma õige otsuse. Tuletan meelde, et üks kord läks see seaduseelnõu sellises vormis juba kolmandale lugemisele, ja kutsun üles toetama teist muudatusettepanekut, et natukene parandada olukorda riigis. Aitäh!
Aitäh! Head ametikaaslased! Ma palun südamest, et me oleksime siin saalis vaiksemad, sest see jutuajamine segab neid, kes soovivad kuulata, ja segab ka inimest, kes Riigikogu kõnetoolis esineb. Ma palun Riigikogu kõnetooli Jevgeni Ossinovski!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Ma ei hakka pikka juttu tegema, sest sellesisulist eelnõu on siin juba mitmes vaatuses menetletud ja minu seisukoht on teile teada. Ma teeksin lühikese meeldetuletuse selle kohta, kuidas meie vene keeles kõnelevad kaasmaalased võtavad vastu eesseisva hääletuse tulemused, kus koalitsioon hääletab maha sotsiaaldemokraatide ja Keskerakonna ettepaneku lubada neil osta piirialadel kuni 0,2 ha maad. Ainuüksi minu parlamendisoleku aja jooksul, mis on olnud suhteliselt lühike, on tegelikult juba kujunenud välja teatud sündmuste ja otsuste jada. Kui me menetlesime siin kodakondsuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 68, siis ütles härra Herkel, et 1500 Eestis sündinud kodakondsuseta alaealist kaasmaalast on nii väike probleem, et selle pärast ei maksa küll seadust muutma hakata. Kui nüüd on ilmsiks tulnud – tegelikult juba ammu, aga nüüd ka avalikkuses –, et riik on vea tõttu kunagi andnud inimesele välja Eesti passi ja seda korduvalt uuendanud, siis inimlik viisakus ja terve mõistus ütleb, et vea avastamisel tuleks leida tee, kuidas need inimesed kodanikuks tunnistada. Siseminister ütleb aga selle peale hoopiski, et midagi ei ole teha, nüüd taotlege elamisluba, 15 aastat olite kodanikud, nüüd olete eikeegi ja lähete välismaalaste seaduse alla. Ja kui nüüd koalitsioon ütleb, et 0,2 ha maa ostmine siin pea terve elu elanud ja mõnel juhul ka siin sündinud inimeste poolt on Eestile julgeolekurisk, siis vabandage väga, aga neil inimestel on tõesti väga raske uskuda seda retoorikat, et nende riik hoolib kõikidest oma kaasmaalastest, rahvusest ja emakeelest sõltumata. Mulle jääb kuidagi mulje, et IRL armastab meil rahvusromantiliselt eestlasi, Reformierakond seevastu agraarromantiliselt Eesti maad. Aga armastada võiks hoopiski Eesti ühiskonda, multikultuursena, nagu ta on. Aitäh!
Aitäh! Ma palun Riigikogu kõnetooli Eldar Efendijevi!
Härra eesistuja! Austatud kolleegid! Ma ei kavatsenud sõna võtta, aga kuna me räägime asjast väga pragmaatiliselt, siis ma püüan paari sõnaga veel kord selgitada olukorda. Mitte poliitiliselt, mitte moraalselt, mitte eetiliselt, vaid pragmaatiliselt. Juba kümneid aastaid on perekondlikult ja põlvkondlikult haritud näiteks Narva ümbruses aiandusühistutes üsna palju maad. Praegu tekib selline olukord, et nad, ütleme, kolmanda riigi või mitte-Eesti kodanikud, ei saa selle maa omanikuks. Noorem põlvkond ei taha juba enam riskida ega panna oma kapitali, oma elu ja jõudu selle maa hoidmisse ja harimisse. On tekkinud selline olukord, et mõnes aiandusühistus jääb 20%, mõnes 30% maad praktiliselt harimata. Aiandusühistu peab maksma riigile maamaksu, aga tekib väga suur küsimus, kuidas hoida seda maad selle aiandusühistu piires. Keegi ei saa osta, keegi ei saa müüa seda maad selle piires ja ka teistes ühistutes ja, ütleme, ka Eesti kodanikul tekivad suured probleemid sellega, kuidas arendada infrastruktuuri, kuidas hoida oma aiandust. Praktiliselt ei ole need aiandusühistud ka partnerid omavalitsustele või riigile, sellepärast et nad on ainult n-ö haldurid kohal ja mitte rohkem. Kui vaadata, et need mitteomanikud, haldajad, on ikkagi inimesed, kes juba põlvkondlikult on elanud meie piirkonnas, põlvkondlikult on maksnud maksu, põlvkondlikult pole nendele olnud pretensioone, nad on meie riigi korralikud elanikud, siis võiks tõesti vastu tulla, ning mitte ainult nendele, vaid ka Eesti kodanikele ja meie riigile, muidu jääb maa tühjaks ja mis me siis edasi teeme. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Alustame nüüd eelnõu 108 muudatusettepanekute läbivaatamist. Esimese muudatusettepaneku on esitanud Jaak Allik ja juhtivkomisjoni seisukoht on jätta see arvestamata. Eiki Nestor, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Aitäh! Head ametikaaslased, on palutud muudatusettepanekut nr 1 hääletada. Alustame hääletamise ettevalmistamist. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 1, mille on esitanud Jaak Allik. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 35 Riigikogu liiget, vastu 48, erapooletuid ei ole. Muudatusettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 2 on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kadri Simson, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Aitäh! Alustame teise muudatusettepaneku hääletamise ettevalmistamist. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 2, mille on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 36 Riigikogu liiget, vastu 47, 1 erapooletu. Muudatusettepanek ei leidnud toetust. Sellega oleme eelnõu muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni seisukoht on teine lugemine lõpetada. Lugemine on lõpetud ja teine päevakorrapunkt käsitletud.
Liigume edasi kolmanda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud riigihangete seaduse muutmise seaduse eelnõu 113 teine lugemine. Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli majanduskomisjoni liikme Kalev Lillo!
Härra eesistuja! Head kolleegid! Annan teile ülevaate, mis on esimese ja teise lugemise vahel juhtunud riigihangete seaduse muutmise seaduse eelnõuga. Esimest korda oli see täiskogu saalis esimesel lugemisel eelmise aasta 23. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 7. detsember ja selleks ajaks ei laekunud mitte ühtegi muudatusettepanekut ei Riigikogu liikmetelt, fraktsioonidelt ega teistelt komisjonidelt. Küll aga oli enne esimest lugemist toimunud majanduskomisjoni ja riigikaitsekomisjoni ühine koosolek, kus riigikaitsekomisjon esitas mitmeid küsimusi. Majanduskomisjon on väga tänulik, et selline asi teoks sai ja et need küsimused tekkisid, sest päeva lõpuks on see aidanud eelnõu palju paremaks muuta. Neid küsimusi arutati koostöös Rahandusministeeriumi ja Kaitseministeeriumi inimestega töörühmas 29. detsembril ning esitatud üheksast küsimusest formuleerus majanduskomisjoni jaoks ka üheksa muudatusettepanekut. Majanduskomisjon arutas neid ettepanekuid selle aasta 10. jaanuari koosolekul, kus lisaks komisjoni liikmetele osalesid Kaitseministeeriumi ja Rahandusministeeriumi esindajad ja kus konsensuslikult, olgu ette öeldud, kiideti kõik need muudatused heaks. Ma käin siis need muudatused ka üle. Esimene muudatus: muuta eelnõu § 1 punkti 7 sõnastust. Kogu seda paragrahvi muudeti seoses sellega, et lisandus üks täiendav punkt, mis muutis nii paragrahvi nimetust kui ka selle lõike sõnastust. Teine muudatusettepanek on sarnane kuuenda ja kaheksanda parandusettepanekuga, kus sõnastus ...
Austatud ettekandja, ma palun vabandust! Head ametikaaslased, ma palun, kui teil on omavahel jutuajamisi, siis siit saalist välja minna, sest see segab neid ametikaaslasi, kes kuulavad ettekandjat. Ma vabandan veel kord ettekandja ees! Palun jätkake!
... mille käigus vahetati sõna "varustus" sõna "asi" vastu. Kolmas parandusettepanek on muuta eelnõu § 1 punktis 12 sisalduva riigihangete seaduse § 1033 lõike 1 punkti 4 sõnastust. Sõnastus on toodud nii uues tekstis kui ka seletuskirjas. Kui enne oli öeldud, et leping sõlmitakse luuretegevuse tõttu, siis uus sõnastus on, et on seotud luuretegevusega. Niisiis selline sõnastuslik muudatus. Neljanda parandusettepaneku sisu oli see, et kui eelmises sõnastuses oli nii, et riik ja riigiasutus said sõlmida hanke teiste riikidega, siis nüüd jäi välja riigiasutus ehk selle seaduse järgi saab ainuüksi riik hankijana sõlmida lepinguid teise riigiga. Viienda parandusettepaneku järgi jäetakse välja sõnad "uuringute, katsete, õppe-", kuna need ei sisaldu ülevõetava direktiivi loetelus. Kuues parandus oli see, kus sõna "varustus" asendati sõnaga "asi". Seitsmenda muudatusettepanekuga täpsustatakse mõistet. Vanas eelnõus oli mõiste "kriisiolukorras", uus sõnastus arvestab ka Euroopa Liidu vastava mõiste sisu ja täpsem väljend on siis "hädaolukorras, erakorralise seisukorra või sõjaseisukorra ajal või sarnases olukorras teises Euroopa Liidu liikmesriigis või kolmandas riigis". Kaheksas parandusettepanek on jällegi sõna "varustus" asendamine sõnaga "asi". Üheksas parandusettepanek on analoogiline seitsmenda parandusettepanekuga, millega täpsustatakse kriisiolukorra sõnastust. Majanduskomisjonis esitati veel ka kümnes parandusettepanek. Kuna esialgses eelnõus oli selle riigihangete seaduse muutmise seaduse jõustumise tähtajaks märgitud 1. jaanuar 2012, aga tänaseks on see möödunud, siis tegi majanduskomisjon ettepaneku jätta välja eelnõu paragrahv, mis just seda ette nägi. Ma toonitan veel, et kõikide nende parandusettepanekute poolt oli kaheksa komisjoni liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Muu hulgas tehti ka menetluslikud otsused: saata Vabariigi Valitsuse algatatud riigihangete seaduse muutmise seaduse eelnõu 113 Riigikogu täiskogule teiseks lugemiseks 18. jaanuaril s.a; teha täiskogule ettepanek 113 SE teine lugemine pärast muudatusettepanekute hääletamist lõpetada; juhul kui 113 SE teine lugemine lõpetatakse, viia eelnõu kolmas lugemine läbi 25. jaanuaril 2012 ning eelnõu seadusena vastu võtta. Ka kõik need otsused võeti vastu konsensuslikult. Aitäh!
Aitäh! Head ametikaaslased, kas teil on ettekandjale küsimusi? Küsimusi ei ole. Ma tänan ettekandjat! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita, seega alustame eelnõu 113 SE muudatusettepanekute läbivaatamisega. On laekunud kümme muudatusettepanekut, kõik on juhtivkomisjoni poolt ja seisukohaga arvestada täielikult: esimene, teine, kolmas, neljas, viies, kuues, seitsmes, kaheksas, üheksas ja kümnes muudatusettepanek. Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud ja juhtivkomisjoni seisukoht on, et teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja kolmas päevakorrapunkt käsitletud.
Liigume edasi neljanda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud töölepingu seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 129 teine lugemine. Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli sotsiaalkomisjoni liikme Maret Maripuu!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Sotsiaalkomisjon arutas töölepingu seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadust kahel istungil, 9. ja 16. jaanuaril. Lisaks komisjoni liikmetele osalesid arutelul ka Sotsiaalministeeriumi tööelu arengu osakonna juhataja Seili Suder, sama osakonna peaspetsialist Maria Pihl ning ministeeriumi õigusnõunik Rene Lauk. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks oli esitanud ühe muudatusettepaneku Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Komisjonile oli eelnõu kohta esitanud arvamuse Eesti Tööandjate Keskliit. Oma kirjas tõid nad välja, et keskliit toetab direktiivi ülevõtmise eesmärgil lahendust, mille kohaselt töölepingu seaduse §-s 64 sätestatud õigus tasustamata lapsepuhkusele on eraldi nii isal kui ka emal. Küll aga rõhutasid tööandjad, et isal peaks see õigus olema ajaliselt piiratud – kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni. Kui isal oleks see õigus kuni lapse 14-aastaseks saamiseni, nagu eelnõu sätestab, siis selle õiguse aktiivse kasutamise korral muutuks töö korraldamine ettevõtetes tööandjate jaoks ülemäära kulukaks. Komisjon ei pidanud võimalikuks Eesti Tööandjate Keskliidu ettepanekut toetada. Komisjoni liikmed leidsid konsensuslikult, et kedagi ei tohi diskrimineerida tema soost lähtuvalt, samuti rõhutasid komisjoni liikmed, et lapsepuhkuse kasutamine on võimalus, mitte kohustus. Ühtlasi toodi välja ka see, et meie isad ei ole väga usinad seda võimalust kasutama. Eelnõu esimesele lugemisele saatmise arutelul komisjonis 22. novembril 2011. aastal tekitas küsimusi rendiagentuuri mõistega ja leppetrahviga seonduv, mistõttu komisjon küsis selle kohta Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakonnalt juriidilist arvamust. Arvamuses leiti, et eelnõus sätestatu ei lähe vastuollu nõukogu direktiiviga, aga ühtlasi tehti veel mõningaid ettepanekuid, kuidas neid sätteid võiks tulevikus paremini täpsustada. Komisjon ei pidanud siiski võimalikuks ilma sotsiaalpartneritega läbi rääkimata täiendavaid muudatusettepanekuid teha. Nagu te näete oma laudadel olevast eelnõust, on eelnõu kohta esitatud kaks muudatusettepanekut. Esimene muudatusettepanek on juhtivkomisjonilt ja tegemist on keelelise täpsustusega. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon esitas muudatusettepaneku jätta välja eelnõu § 1 punkt 4. Nimetatud punkt sätestab põhimõtte, mille järgi loetakse tähtajaliste töölepingute järjestikuse sõlmimise ja pikendamise piirangut iga kasutajaettevõtte kohta eraldi. Eelnõu algataja ei nõustunud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni ettepanekutega järgmistel põhjustel. Esiteks, renditöösuhe on töösuhe, kus tööandja saadab töötaja ajutiselt tööle kolmanda isiku (kasutajaettevõtja) juurde. Tegemist on olukorraga, kus töötajal on tööleping tööandjaga, kuid füüsiliselt täidab ta tööülesandeid kasutajaettevõtja juures. Töölepingu seaduse § 9 lõike 1 järgi saab tähtajalist töölepingut sõlmida vaid juhul, kui seda õigustavad töö ajutisest iseloomust tulenevad mõjuvad põhjused, sealhulgas töömahu ajutine suurenemine või hooajatöö tegemine, näiteks töötamine konkreetse projektiga. Eelnõuga lisatakse seadusesse säte, mille kohaselt on tähtajalise töölepingu sõlmimine õigustatud ka kasutajaettevõtja töö ajutise iseloomu tõttu. Tähtajalise töölepingu võib seega renditöösuhtes sõlmida, kui töö on tööandja või kasutajaettevõtja juures ajutine. Kuna renditöösuhetes on lisaks tööandjale ja töötajale ka kolmas osapool, siis selle suhte eripära tõttu on loomulik, et töölepingute järjestikuse sõlmimise ja pikendamise piirangut hinnatakse tulenevalt kasutajaettevõtjast, kes vajab ajutiselt lisatööjõudu. Kui tähtajaliste töölepingute sõlmimise alus tuleneb kasutajaettevõtja töö ajutisest iseloomust, siis on ka pikendamise ja järjestikuse sõlmimise piirangu puhul mõistlik lähtuda kasutajaettevõtja juures sõlmitavatest lepingutest. Teiseks, renditööandjal puuduvad tavaliselt ajutised töökohad ning üldjuhul vajab ajutist tööjõudu just nimelt kasutajaettevõtja. Seega ei ole rendiagentuuridel enamikul juhtudel kehtiva õiguse alusel võimalik tähtajalisi töölepinguid sõlmida ja seda hoolimata asjaolust, et tehtav töö on ajutise iseloomuga. Näiteks olukorras, kus ettevõtja võtab töötaja tööle lühiajalise projekti tegemiseks, on tal õigus sõlmida töötajaga tähtajaline töösuhe. Kui sama ettevõtte juures töötab renditöötaja, siis kehtiva õiguse alusel saab rendiagentuuri töötajaga sõlmida tähtajatu töösuhte. Töötajaid kaitseb asjaolu, et tööandjal peab olema tähtajalise töölepingu sõlmimiseks mõjuv põhjus. Selline kord on olemas kehtivas seaduses ja seda eelnõuga ei muudeta. Ei saa eeldada, et renditöö on töö, mida töötajad teevad häda sunnil. Teatud juhtudel on töötajal rendiagentuuri kaudu võimalik saada tööle ja kaitsta oma õigusi isegi paremini kui ise lühiajalisi juhutöid otsides. Renditöö on üks töösuhte vorme, mis on teistes riikides laialt kasutusel ja aktsepteeritav. Ei maksa alahinnata rendiagentuuride panust töötajate tööhõivesse toomisel. Lähtuvalt eespool öeldust otsustas juhtivkomisjon jätta muudatusettepaneku arvestamata. Muudatusettepanekut toetas viis ja vastu oli kuus komisjoni liiget. Komisjon tegi järgmised menetluslikud otsused: teha täiskogule ettepanek teine lugemine lõpetada (selle poolt oli kuus komisjoni liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud) ja teha Riigikogu juhatusele ettepanek võtta eelnõu kolmas lugemine Riigikogu täiskogu päevakorda s.a 25. jaanuaril (seda otsust toetas 11 komisjoni liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud). Tänan tähelepanu eest! Palun komisjoni otsuseid toetada!
Tänan, hea ettekandja! Teile on vähemalt üks küsimus. Eiki Nestor, palun!
Eelnõu algataja seisukoht oli muidugi vapustav – ebaprofessionaalsuse mõttes. Töölepingu seaduse § 10 räägib meile tänases sõnastuses ju millest? Räägib sellest, et kui töötajaga sõlmitakse tähtajaline tööleping mitu korda, siis seaduse järgi ongi tegemist tähtajatu lepinguga. On ju nii?
Ma ootasin küsimust. Või see oligi üks küsimus?
See oligi küsimus.
Kui see on küsimus, siis vastus on jah. Kui tööandja on töötajaga sõlminud kaks tähtajalist töölepingut ja ta sõlmib kolmanda, siis kolmas muutub juba tähtajatuks töölepinguks.
Eiki Nestor, teine küsimus, palun!
Tänan! Selle täiendusega muutuvad kõik renditöötaja töölepingud tähtajaliseks, sellepärast et iga uue kasutajaettevõtja juures saab ta uue tähtaja. Kas mul on õigus?
Hea küsija! Renditöö mõte ongi selles, et kasutajaettevõtjal on võimalik leida endale mingisuguse töö tegemiseks ajutine töötaja. Juhul kui kasutajaettevõtja on sõlminud kaks tähtajalist lepingut ja tahab sõlmida ka kolmanda, siis see muutub automaatselt tähtajatuks, nii nagu tavalistegi töölepingute puhul.
Hea ettekandja, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Head ametikaaslased, kas soovitakse avada läbirääkimisi? Soovitakse. Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Eiki Nestori!
Head Riigikogu liikmed! Te võite meie muudatust rahulikult toetada, sest midagi on totaalselt sassis. On kindlasti ameteid, kus inimesel on mõtet minna tööle renditööettevõttesse. Kui te olete ettevõtja ja teil on vaja näiteks oma kontorit remontida, siis üks võimalus on palgata selleks mõni ettevõte. Kui teil ei ole aga nii suures mahus midagi teha, siis oleks teil lühikeseks ajaks vaja töömeest, kes näiteks maalritööd ära teeb. Selle ettevõtte nimi on kasutajaettevõte ja koht, kust ta seda töömeest laenata saab, on ettevõte, kes tegeleb renditööjõu palkamisega. Kui mina olen maaler ja lähen renditööettevõttesse tööle, siis nad võtavad mind näiteks maalrina tööle, ja kui kuskil on sellist meest vaja, siis ma lähen ja maalin seal. Aga minu leping on sõlmitud renditööettevõttega ning kasutajaettevõte ja renditööettevõte lepivad omavahel ise kokku, et teilt tuleb mees ja hakkab maalima. Milles on asi? Töölepingu seadus eeldab loogiliselt, et töölepingud sõlmitakse tähtajatult, ja toob erandid, millal võib sõlmida ka tähtajalisi lepinguid. Ja §-st 10 selgub see tõsiasi, et kui kedagi nöögitakse või tehakse teadmatusest, issand sellega, mitu tähtajalist lepingut, öeldakse, et võetakse tähtajaliselt treialiks, ja seejärel võetakse jälle tähtajaliselt treialiks, siis on algusest peale tegemist tähtajatu lepinguga. Selle muudatusega saab rendiettevõtja õiguse teha inimesega pidevalt tähtajalisi töölepinguid, sõltuvalt sellest, kus ta maalerdamas käib. See on inimese suhtes selgelt ebaõiglane, sest tema töökoht on tegelikult rendiettevõte ja mitte see koht, kus ta maalerdab, see on kasutajaettevõte. Nii et võite rahulikult muudatusettepanekut toetada. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Alustame eelnõu 129 muudatusettepanekute läbivaatamist. Esimene muudatusettepanek on juhtivkomisjonilt. Teine muudatusettepanek on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Eiki Nestor, palun!
Palun hääletada!
Aitäh! Teeme seda. Alustame muudatusettepaneku nr 2 hääletamise ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 2, mille on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 24 Riigikogu liiget, vastu 50, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni seisukoht on teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja neljas päevakorrapunkt on käsitletud.
Head ametikaaslased, liigume edasi viienda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning alkoholiseaduse muutmise seaduse eelnõu 150 esimene lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud Riigikogu esimees, austatud ...
Me tervitame Riigikogu esimeest, ma edastan tervitused!
Ka aseesimehele tere!
Aitäh!
Ja teisele aseesimehele ka.
Kindlasti.
Esitan teile alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning alkoholiseaduse muutmise seaduse eelnõu. Seda seadust on vaja täiendada, kuna 2010. aastal käivitunud saatelehe elektroonilist süsteemi on edasi arendatud. Uuendusena nähakse ette maksuhalduri teavitamist, kui keeldutakse aktsiisikauba vastuvõtmisest või on aktsiisikaubaga liikmesriikidevahelisel veol toimunud juhtumid, näiteks veokivahetus, avarii jmt. Muudatusi on eelnõus veel. Mitteärilisel otstarbel kasutatava lennukibensiini aktsiisi määr tõstetakse alates käesoleva aasta 1. juulist vastavalt energia maksustamise direktiivi nõuetele pliibensiini aktsiisi määra tasemele. Ärilisel otstarbel kasutatav lennukikütus jääb aktsiisivabaks. Kodumajapidamises kütteainena kasutatava põlevkiviõli aktsiisivabastus kaotatakse. Kaugkütteks kasutatav põlevkiviõli maksustatakse aktsiisiga. Põlevkivikütteõli osakaal on soojatootmiseks kasutatavate kütuste hulgas praktiliselt olematu. 2010. aastal kasutati põlevkiviõli soojuse tootmiseks kokku 3000 tonni. Võrdluseks ütlen, põlevkivi kasutati samal soojuse tootmise otstarbel 570 000 tonni. Alates käesoleva aasta 1. juulist loetakse kütuselisandid, mis parandavad kütuse omadusi ja kasutamist, aktsiisikaubaks ja maksustatakse. Kehtiva seaduse kohaselt maksustatakse nimetatud kütuselisandid aktsiisiga vaid juhul, kui need on lisanud kütuse koostisse tootja. Edaspidi lubatakse lennujaama tollikontrolli tsoonis müüa rühmapakendile ehk plokile kinnitatud maksumärgiga sigarette. Käesoleval ajal on rühmapakendile kinnitatud maksumärgiga sigarette lubatud müüa liikmesriikidevahelist reisi tegeva õhusõiduki ja laeva puhul. Need on siis need muutused. Seaduse jõustumise ajaks on kavandatud s.a 1. märts. Tänan!
Head ametikaaslased, kas teil on ministrile küsimusi? Küsimusi ei ole. Ma tänan ministrit! Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni liikme Aivar Sõerdi!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikogu rahanduskomisjon arutas valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning alkoholiseaduse muutmise seaduse eelnõu oma istungil 9. jaanuaril. Istungile olid kutsutud ka rahandusminister ning Rahandusministeeriumi tolli- ja aktsiisipoliitika osakonna juhataja Marek Uusküla ja peaspetsialist Heidi Vessel. Minister tutvustas komisjonile eelnõu eesmärki ja sisu ning vastas ka komisjoni liikmete küsimustele. Nii oli küsimus selle kohta, mis siis ikkagi saab mitteärilisel otstarbel kasutatava lennukibensiini aktsiisi määra tõstmisega seoses. Räägiti harrastuspilootidest ja sellest, kuidas see mõjutab seda tegevusvaldkonda. Ministeeriumi esindaja selgitas, et valupunktid on erialaliitudega läbi arutatud. Tõesti, nendele tähendab see kütuse kallinemist kordades. Oli küsimus ka kodumajapidamistes kasutatava põlevkiviõli kohta, et mida see kütteõli endast füüsikaliste omaduste poolest kujutab. Seda problemaatikat ministeeriumi esindaja ka selgitas ja komisjoni liikmed said teavet, et põlevkiviõli kütteks tarbimine kodumajapidamistes on marginaalne. Kõne all oli ka tubakatootjate probleem. Nende ettepanek on, et kui riik muudab tubakaaktsiisi, siis peaks muutuma ka maksumärk, ja teavet muudatustest soovivad nad saada kuus kuud ette. Rahandusministeeriumi seisukoht oli, et riigil tuleb tagada paindlikkus, kui riik on otsustanud tubakaaktsiisi muuta. Komisjoni seisukoht oli aga selline, et me arutame selle küsimuse ikkagi veel läbi tubakatootjate assotsiatsiooni esindajatega. See saab tõenäoliselt toimuma, nii nagu me oleme kokku leppinud, esimese ja teise lugemise vahel. Tõenäoliselt kohtume nendega eraldi. Esitati küsimus selle kohta, mis asi on peremeheta alkohol. Ministeeriumi aktsiisipoliitika osakonna spetsialistid seletasid, et see on selline toode, mille omanikku pole võimalik tuvastada, keegi ei ole vaevunud kaubale järele tulema. Küsimus oli ka seadusmuudatuse selle sätte kohta, mis teatud tingimustel ja teatud tootmiskogustest alates vabastab maksuhaldurile tagatise esitamise nõudest. Küsiti, kas see kehtib ainult lahja alkoholi kohta, kust tulevad need määrad ja kas selline tingimus ei võiks kehtida ka kange alkoholi puhul. Ministeeriumi esindaja seletas põhjalikumalt, millised on maksuriskid, ja kokkuvõtlikult võib öelda, et lahja alkoholi puhul, mille aktsiisimäärad on madalamad, on ka maksuriskid väiksemad. Kange alkoholi puhul on aktsiisimäärad kõrgemad, maksusummad suuremad ning seal sellist tingimust paraku rakendada ei saa. Veel oli küsimus seoses kodumajapidamistes kasutatava põlevkiviõliga. Küsiti, kas see muudatuse punkt on kooskõlastatud ja kas terve eelnõu on kooskõlastatud teiste ministeeriumidega. Vastus oli, et see asi on käinud tavakorras. Üks komisjoni liige palus ka statistikat lõpptarbimise ehk kodumajapidamistes kasutatavate kütuste kohta. See statistika on rahanduskomisjonile laekunud. Sellel nädalal tuli komisjonile veel täiendav kiri tubakatootjate assotsiatsioonilt. Sellest probleemist ma juba rääkisin. Komisjon otsustas teha ettepaneku võtta eelnõu päevakorda täna, 18. jaanuaril. See oli konsensuslik otsus. Teine ettepanek oli esimene lugemine lõpetada, seegi otsustati konsensuslikult. Kolmandaks tegi komisjon ettepaneku määrata muudatusettepanekute tähtajaks 1. veebruar kell 18. See oli samuti konsensuslik otsus. Tänan!
Tänan! Teile on vähemalt üks küsimus. Kadri Simson, palun!
Aitäh! Lugupeetud komisjonipoolne ettekandja! Mul on küsimus seoses kodumajapidamises kütteainena kasutatavale põlevkivikütteõlile aktsiisi lisamisega. Milline on praegu põlevkivikütteõli hind ja milline see saab olema peale aktsiisi lisamist?
Aitäh selle küsimuse eest! Põlevkiviõli hind ilma käibemaksuta oli 2011. aasta esimeses kvartalis 395,5 eurot tonni kohta. Kui lisandub 15-eurone aktsiis tonni kohta, siis see tõstaks hinna 416,6 eurole tonni kohta.
Tõnis Lukas, palun!
Aitäh, härra juhataja! Härra Sõerd, ma küsiksin silmaringi laiendamiseks, kuidas erinevatest huvidest kantud ettepanekud seadusesse jõuavad. Ütleme, erandi tegemiseks, soodustuste saamiseks viiakse mingi kauba, antud juhul näiteks tubakatoodete plokkide müügiks eelnõuga sisse mingi laiendus, kui ma ei eksi, siis võib neid tulevikus müüa lennujaamas tollitsooni ulatuses, enne sai müüa ainult lennuki pardal. Huvid võivad olla sellises protsessis kahepidised – üks on tootja ja müüja huvi ning teine on tarbija huvi. Kas sellise muudatuse tegemine, et neid soodusplokke laiemalt kätte saaks, on tarbijate või tootjate ettepanek? Kuidas need huvirühmad ennast esindavad?
Aitäh! Kuidas selle ettepanekuga täpselt oli, seda ma ei tea, seda peab täpsustama Rahandusministeerium, kuna see ettepanek tuli valitsuse kaudu. Ma arvan, et siin ei ole küsimus lobis, pigem me liigume ikkagi normaalses suunas. Nagu te teate, on see rahvusvaheline praktika, et tollitsoonis lubatakse tubakatooteid müüa plokkide kaupa. Ma ei näe siin väga suurt probleemi ega arva, et tegemist on ülemäärase lobi või surveavaldusega. See oli valitsuse ettepanek ja komisjonis ei olnud meil ka kedagi, kes oleks selle probleemi niimoodi, sellises võtmes tõstatanud.
Hea ettekandja, mina ka tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni seisukoht on esimene lugemine lõpetada. Määran eelnõu 150 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 1. veebruari 2012 kell 18. Esimene lugemine on lõpetatud ja viies päevakorrapunkt käsitletud.
Liigume edasi kuuenda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 146 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud Riigikogu asejuhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Käibemaksuseaduse muutmise eelnõuga muudetakse nõudeid arvetele, transpordivahendi pikaajalisele rendile andmisel täpsustatakse teenuse käibemaksuga maksustamise kohta, kehtestatakse pöördmaksustamise erikord kullale ja muudetakse soodsamaks maksuvabastuse tingimusi, kui kauba importijat esindab tolliagentuur. Alates 1. jaanuarist 2013 muudetakse teatud tehingute puhul, näiteks reisiteenuste, kasutatud kauba või pöördmaksustamise korral, arvele viidete märkimise korda. Viide käibemaksuseadusele või käibemaksudirektiivi sättele asendatakse sõnaviitega, näiteks "pöördmaksustamine" või "kasuminormi maksustamise kord – reisibürood". Pikendatakse piiriüleste tehingute arve väljastamise tähtaega. Üldjuhul tuleb arve väljastada seitsme kalendripäeva jooksul, kuid piiriüleste tehingute korral tuleb arve väljastada hiljemalt kauba lähetamise või teenuse osutamise kuule järgneva kuu 15. päevaks. Alates 1. jaanuarist 2013 muudetakse transpordivahendi mittemaksukohustuslasele pikaajalisele rendile andmisel teenuse maksustamise kohta. Edaspidi maksustatakse teenus kliendi asu- või elukohas, seni maksustati teenus osutaja asukohas. Erandiks on huvi- ja lõbusõidulaevade renditeenuse osutamine, mis maksustatakse teenuse osutaja asukohariigis, kui laev tegelikult sellest asukohariigist rendilevõtja käsutusse antakse. Alates 1. märtsist 2012 sätestatakse maksupettusevastase meetmena pöördmaksustamise erikord kullamaterjali ja investeerimiskulla käibele. Metalli- ja kütusesektoris on maksupettused raskendatud ja petturid on liikunud kullaturule. Pöördkäibemaksu rakendamisel kaob käibemaksukohustuslastevaheliste tehingute puhul võimalus käibemaksu maha arvata ehk riigilt tagasi küsida. Käibemaksu tasumise kohustus tekib üksnes tarneahela viimases lülis ehk müügil lõpptarbijale. Pöördmaksustamise rakendamine vähendab maksuhalduri hinnangul oluliselt kullaga tehtavate pettuste mahtu. Alates 1. märtsist 2002 muudetakse ka impordi maksuvabastuse tingimusi, et vähendada ettevõtjate ja maksuhalduri halduskoormust. Maksuvabastust rakendatakse ka juhul, kui kauba impordi deklareerib välisriigi isikust importija esindajana tolliagentuur. Tänan!
Austatud minister, ka mina tänan teid! Küsimusi ei ole. Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni liikme Andrus Saare!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud minister! Rahanduskomisjon arutas käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 146 s.a 9. jaanuaril. Algataja esindajana tutvustas eelnõu rahandusminister Jürgen Ligi. Eelnõu eesmärk on ühtlustada nõudeid arvetele ja teenuse käibe tekkimise koha määratlust Euroopa Liidus alates 2013. aastast kehtivate uute nõuetega. Maksupettuste vältimise eesmärgil soovitakse kehtestada pöördmaksustamise erikord kulla käibele ja muuta soodsamaks maksuvabastuse tingimusi kauba impordil ühendusvälise kauba vabasse ringlusesse lubamise tolliprotseduuridele suunamisel. Samuti täpsustatakse eelnõuga väljendit "perioodiline väljaanne". Kuna sisulise ülevaate härra rahandusminister juba andis, siis võib-olla küsimustest ja teemadest, mida komisjonis arutati. Küsiti, kas on kaalutud ka metsatööstustoodete pöördmaksustamise erikorra kehtestamist. Minister vastas, et see ei ole kavas, see on valdkonna spetsiifikat arvestades küllaltki keeruline. Kunagi varem on metsamüügi erikord ka kehtinud. Kehtivas seaduses on sätestatud erikord kinnisasja ja metallijäätmete käibemaksuga maksustamiseks. Käsitleti ka käibemaksupettuste avastamise ja vähendamise protsessi. Tulenevalt pöördmaksustamise regulatsiooni rakendumisest metallijäätmetele ja lisanõuete kehtestamisest kütusekäitlejatele on petturlus liikunud kullaturule. Sellest tuleneb ka vastukäik kulla käibe pöördmaksustamise näol. Enammakstud käibemaksu tagastamine kullamaterjali ja investeeringukulla pöördmaksustamisel väheneb Maksu- ja Tolliameti prognoosi alusel aastas 6,8 miljoni euro ulatuses. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: võtta eelnõu päevakorda kolmapäeval, 18. jaanuaril s.a, esimene lugemine lõpetada ja muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrata 1. veebruar kell 18. Aitäh!
Tänan! Teile on vähemalt üks küsimus. Andres Jalak, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Eelnõu seletuskirjas on öeldud ja ka minister mainis seda, et petturid on ilmunud kullaturule. Kas komisjonis oli juttu ka sellest, millises ulatuses, kas või rahalises väljenduses, on seda tuvastatud?
Aitäh! Komisjoni istungil ei osalenud küll Maksu- ja Tolliameti inimesi, kuid juttu sellest oli. Küll mitte mingite firmade või füüsiliste või juriidiliste isikute arvust, aga rahalisest väärtusest. See on käesoleval aastal hinnanguliselt 6,8 miljonit.
Austatud ettekandja, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Läbirääkimissoove ei ole. Juhtivkomisjoni seisukoht on esimene lugemine lõpetada. Määran eelnõu 146 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 2012. aasta 1. veebruari kell 18. Esimene lugemine on lõpetatud ja kuues päevakorrapunkt käsitletud.
Liigume edasi seitsmenda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud investeerimisfondide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 152 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Esitlen teile eelnõu, millega muudetakse mitmeid finantssektori seadusi. Eelnõu võib jagada kolmeks suureks osaks. Esiteks võimaldatakse investeerimisfondide valitsejatel oma tegevust laiendada. Muudatuste tulemusena saavad fondivalitsejad hakata valitsema teistes liikmesriikides asutatud eurofonde. (Pensionifondid ei ole käsitletavad eurofondidena.) Kehtiva seaduse järgi saab Eesti fondivalitseja valitseda üksnes Eestis asutatud eurofonde. Edaspidi saab Eesti fondivalitseja valitseda näiteks Soomes asutatud eurofondi ja vastupidi. Samuti on võimalik ühendada ühe liikmesriigi eurofondi varad teise liikmesriigi eurofondi varadega – see tekitab sünergiat ja mastaabiefekti ning fondi valitsemise kulud võivad investorite jaoks väheneda. Fondivalitsejad saavad moodustada uusi fondistruktuure. Muudatuste tulemusena saab enamiku ühe eurofondi varast investeerida teise investeerimisfondi (seni kehtib siin piirang). Seda nimetatakse katusinvesteerimisfondiks, mis koondab teiste eurofondide varad ja investeerib need kogumina tagasi. Selline fondistruktuur võimaldab fondi haldamisega seotud kulusid investorite jaoks vähendada. Tegevuse laiendamisega seotud riskide maandamiseks kehtestatakse eelnõuga täiendavad nõuded fondivalitseja organisatsioonilisele ülesehitusele ja investori huvides tegutsemisele. Fondivalitseja peab täiustama oma sisekontrolli süsteemi ja teavitama osaku omanikke võimalikest huvide konfliktidest vara valitsemisel. Eestis tegutsevad fondivalitsejad lähtuvad nendest nõuetest ja lisanduvad nõuded olulisi muudatusi kaasa ei too. Teiseks tehakse eelnõuga täiendusi pensionisüsteemis. Tööandjad saavad ise asutada pensionifonde. Selliste pensionifondide lubamise põhjus tuleneb Euroopa Liidu direktiivist, mis võeti vastu juba 2003. aastal. Eesti asus Euroopa Liiduga liitumisel seisukohale, et Eesti kolmest sambast koosnev pensionisüsteem on kõnealuse direktiivi eesmärkide ja põhimõtetega kooskõlas ning täiendavaid muudatusi süsteemis teha ei ole vaja. Euroopa Komisjoni hinnangul ei ole aga Eestis nimetatud direktiivi täies ulatuses üle võetud. Suuri praktilisi muudatusi sellega ei kaasne ning eraldi pensionisammast tööandja pensionifondidele ei looda. Esitatud muudatused arvestavad olemasoleva pensionisüsteemi ülesehitust ja tööandja pensionifond paigutub kolmandaks sambaks. Tööandja pensionifonde käsitletakse vabatahtlike pensionifondidena. Tööandja pensionifondid on lepingulised investeerimisfondid, neid saab valitseda üksnes tegevusluba omav fondivalitseja, mitte tööandja ise. Tööandjal on roll pensionifondi alusdokumentatsiooni ehk tingimuste kujundamisel, investeeringuid hakkab tegema sõltumatu fondivalitseja, mitte tööandja. Tööandja pensionifondi vara on lahutatud tööandja enda varast ja tööandja võimalik pankrott pensionifondile mõju ei avalda. Soovi korral võivad mitu tööandjat moodustada ühise pensionifondi. Maksureeglid saavad tööandja pensionifondidel olema samad, mis on tavalistel vabatahtlikel kolmanda samba pensionifondidel. Vanemates Euroopa Liidu liikmesriikides on tööandja pensioniskeemid populaarsed juba ajalooliselt, aga nende edu Eestis ma ei prognoosiks. Eestis saavad tööandjad teha oma töötajate eest sissemakseid vabatahtlikesse pensionifondidesse ja nad ei pea looma tingimata oma pensionisüsteemi. Kolmanda olulise muudatusena täpsustatakse eelnõuga Finantsinspektsiooni koostööd teiste liikmesriikide järelevalveasutustega ja Euroopa Liidu järelevalveasutustega. Alates 2011. aasta 1. jaanuarist kehtib Euroopa Liidus uus finantsjärelevalve korraldus. Selle tulemusena on loodud kolm Euroopa finantsjärelevalve asutust: Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus, Euroopa Kindlustus- ja Pensionijärelevalve Asutus ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus. Lisaks loodi Euroopa Keskpanga juurde laiemalt finantsstabiilsust ohustavate riskide tuvastamiseks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu. Eelnõuga sätestatakse Finantsinspektsiooni kohustused, millist informatsiooni tuleb eelnimetatud asutustele jagada. Praktikas see koostöö juba toimib ja Finantsinspektsiooni esindajad osalevad Euroopa Liidu järelevalveasutuste töös. Tänan!
Austatud minister, ma tänan teid! Küsimusi ei ole. Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni liikme Inara Luigase!
Austatud Riigikogu aseesimees! Lugupeetud kolleegid! Vabariigi Valitsuse algatatud investeerimisfondide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu oli rahanduskomisjoni päevakorras s.a 9. jaanuaril. Algataja esindajana tutvustas eelnõu rahandusminister Jürgen Ligi ja komisjoni liikmete küsimustele vastasid ka Rahandusministeeriumi finantsturgude poliitika osakonna juhataja Thomas Auväärt ja kindlustuspoliitika osakonna nõunik Kertu Fedotov. Eelnõu peamisteks eesmärkideks on luua alused Euroopa Liidu ühtsetele standarditele vastavate investeerimisfondide ehk siis eurofondide piiriüleseks valitsemiseks. Eesmärk on võimaldada eurofondide piiriülest ühinemist ja uut tüüpi fondistruktuuride loomist, luua alused tööandja pensionifondide moodustamiseks ja täpsustada Finantsinspektsiooni, Euroopa finantsjärelevalveasutuste ja teiste liikmesriikide finantsjärelevalveasutuste omavahelise koostöö korraldamise regulatsioone. Komisjonis toimunud arutelu käigus puudutati järgmisi küsimusi. Esiteks, milline võiks meie riigis olla tööandja pensionifondide koht vabatahtlike pensionifondide süsteemis? Vastustest selgus, et tööandja pensionifondid sarnanevad muude kolmanda samba fondidega. Tööandjal tekib võimalus rääkida kaasa fondi kujundamises. Euroopa Komisjon ei pidanud Eesti praegust regulatsiooni, kus tööandja saab samamoodi nagu töövõtjagi teha sissemakseid vaid olemasolevatesse fondidesse, piisavaks. Oli küsimus selle kohta, millised on piirangud, vältimaks tööandja pensionifondide kasutamist maksupettuste sooritamiseks, näiteks palga maksuvabaks väljamaksmiseks. Selgituseks öeldi, et nende fondide tingimused sarnanevad muude kolmanda samba fondide omadega ja on kooskõlas praegu kehtivate investeerimispiirangutega, see on siis 6000 eurot või 15% isiku aastapalgast. Küsiti ka, kas kindlustatul on võimalik tööandja muutumisel fondi vahetada. Selgituseks kõlas, et ühe fondi osakute vahetamine teise fondi osakute vastu ei ole piiratud. Küsiti, milline on fondi käekäik tööandja pankrotistumisel. Selgitati, et seaduseelnõust ja kehtivatest seadustest tulenevalt on fond eraldi juriidiline isik ja fond võib oma tegevust jätkata. Ühe tööandja fondi korral fondi suurus sissemaksete näol ei kasva ja tegevuse lõpetanud tööandja ei saa fondivalitseja tegevust kuidagi mõjutada. Puudutati veel selliseid küsimusi nagu tööandja võimalused mõjutada fondivalitseja investeerimisotsuseid, ühe fondi ülevõtmine teise fondi poolt ja võimalus olla kindlustatud mitmes fondis korraga. Samuti küsiti, milline on tööandja pensionifondide populaarsus Eestis. Arvati, et tööandjatel on praegu võimalik teha sissemakseid olemasolevatesse kolmanda samba pensionifondidesse. Arvestades senist huvi, võib arvata, et tööandja pensionifondid eriti populaarseks ei muutu. Arutati tööandja võimalusi kasutada fondi vara ettevõtte ajutiseks kapitaliseerimiseks ja sellest tulenevaid riske. Selgitustest järeldus, et need tegevused ei ole lubatavad, sest fondi vara ei ole ettevõttes olev vara ja siin kehtivad üldised ettevõttesse investeerimise piirangud. Samuti kehtivad kõik praegused Finantsinspektsiooni kontrollmehhanismid ja teised kontrollfunktsioonid. Samuti arutati selliseid küsimusi nagu Eestisse investeerimise kohustuse kehtestamine, fondide ühendamine ja kasutusfondide loomise võimalused. Komisjon langetas järgmised otsused: saata eelnõu esimesele lugemisele s.a 18. jaanuaril, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ning määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, s.o 1. veebruar kell 18. Kõik need otsused olid konsensuslikud. Aitäh!
Hea ettekandja, ma tänan teid! Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni seisukoht on esimene lugemine lõpetada. Määran eelnõu 152 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 2012. aasta 1. veebruari kell 18. Esimene lugemine on lõpetatud ja seitsmes päevakorrapunkt käsitletud. Head ametikaaslased, ma tänan teid! Rohkem päevakorrapunkte tänasel istungil ei ole. Istung on lõppenud. Ma soovin teile jõudu teie töös! Istungi lõpp kell 15.32.