Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjamo nadaljevanje 31. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Anderlič, Dušan Kumer, Darja Lavtižar Bebler, Martin Mikolič od 13.00 dalje, dr. Mitja Slavinec in gospod Alojz Sok. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O MEDNARODNI ZAŠČITI, v skladu s sklepom, ki smo ga izglasovali včeraj, o zamenjavi točk dnevnega reda. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina desetih poslank in poslancev s prvopodpisanim Alešem Guličem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim, gospod državni sekretar Zinrajh.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Republika Slovenija kot polnopravna članica Evropske unije sodeluje pri oblikovanju evropskega pravnega reda in ga je kot taka tudi dolžna izvajati. Države članice Evropske unije želijo področje migracij in azila poenotiti na evropskem nivoju in s tem zagotoviti potrebno mednarodno zaščito osebam iz tretjih držav, istočasno pa poskrbeti za kontrolo migracijskih tokov. Cilj Evropske unije je postopno oblikovanje območja svobode, varnosti in pravic, odprtih za vse, ki jih okoliščine prisilijo k legitimnemu iskanju zaščite. Na podlagi določil večletnega Haaškega programa je treba na evropskem nivoju izoblikovati skupno politiko zaščite pred preganjanjem državljanov tretjih držav, vključno s skupnim evropskim azilnim sistemom. Novo ureditev mednarodne zaščite terja tudi uvedba schengenskega informacijskega sistema v Republiki Sloveniji, s katerim bodo upravljane notranje meje v sami Uniji. Na zunanjih mejah, kamor seveda Slovenija geografsko sodi, je pričakovati povečan nadzor nad migracijami in s tem tudi nad mednarodno zaščito. Področje azila je v Republiki Sloveniji ustavno varovana kategorija. Za razliko od migracij zaradi ekonomskih, socialnih, zdravstvenih in drugih razlogov je azil vrsta prisilne, nenačrtovane migracije in je zato podvržen številnim garancijam in standardom, ki jih predpisujejo v prvi vrsti mednarodni standardi in predpisi, ki so jih demokratične države dolžne spoštovati. Pravne temelje skupnega evropskega azilnega sistema tvorijo direktive, ki urejajo področje sprejema prosilcev za mednarodno zaščito, razlogov in pogojev za mednarodno zaščito in postopka pridobitve in odvzema mednarodne zaščite ter uredba, ki določa kriterije za določitev pristojne države za obravnavanje prošnje. Pred nami, spoštovane poslanke in poslanci, je zakonski predlog, ki v celoti prenaša pravne akte, ki tvorijo skupni azilni sistem, v nacionalno zakonodajo in tako vzpostavlja azilni sistem, primerljiv državam Evropske unije. Uvaja nov termin "mednarodna zaščita", ki vsebinsko ustreza novemu evropskemu konceptu podeljevanja zatočišča, ki je bistveno širši, saj status begunca razširja tudi na subsidiarno zaščito. Zakon o mednarodni zaščiti bo sistemsko uredil celotno področje mednarodne zaščite v Republiki Sloveniji. Gre za krovni zakon, ki vsebuje materialne in procesne določbe mednarodne zaščite. Sprejem Zakona o mednarodni zaščiti je potreben zaradi celovitega prenosa določb skupnega evropskega azilnega sistema v nacionalno zakonodajo. Njegov namen je uvedba zakonitih, učinkovitih in hitrih azilnih postopkov, ki nudijo potrebno zaščito državljanom tretjih držav in hkrati omogočajo integracijo v našo slovensko družbo. V primeru negativne odločitve pa takojšnjo vrnitev tujca v njegovo matično državo. Gre torej za racionalnejši pristop pri vodenju postopka. Uvaja enotni azilni postopek, ki je temeljni element evropskega skupnega azilnega sistema. Uradna oseba v postopku najprej ugotavlja pogoje za status begunca in nato, torej brez nove vloge pogoje za subsidiarno zaščito v Republiki Sloveniji. Zakonski predlog ureja tudi vodenje rednega in pospešenega postopka za pridobitev mednarodne zaščite. Nadalje določa pogoje za uvedbo specialnih postopkov, pri katerih ne gre za vsebinsko odločanje. Predlog zakona določa sodno varstvo zoper odločitev prvostopnega organa, ki ga v zvezi s pravico do pritožbe na Vrhovno sodišče določa specialneje, kot to določa zakon, ki ureja upravni spor. Pritožba na Vrhovno sodišče je možna v vseh primerih in ne samo v sporih polne jurisdikcije, kar prosilcem omogoča še dodatno pravno varnost v postopkih mednarodne zaščite. Predlog zakona izenačuje obseg in vrsto pravic begunca in osebe s priznano subsidiarno zaščito, razen trajanja dovoljenja za prebivanje. Beguncu je s priznanjem statusa podeljeno dovoljenje za stalno prebivanje, posebej s priznano subsidiarno zaščito pa dovoljenje za prebivanje za obdobje treh let z možnostjo podaljševanja za dve leti. Kot posebno novost predlog zakona uvaja možnost trajne preselitve beguncev v Republiko Slovenijo iz držav prvega azila, kar je znak solidarnosti pomoči potrebnim osebam. Le-to kvoto pa določi vlada. Predlagam, da ta predlog zakona, spoštovane poslanke in poslanci, sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, proceduralno vprašanje.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči! Jaz bi rad imel odgovor na naslednje vprašanje. Včeraj smo sprejeli dnevni red, ki smo ga na zahtevo - za danes je bil sprejet dnevni red, kjer naj bi bila 1. točka Zakon o dohodnini in tako naprej - potem pa je včeraj prišel dopis, kjer se vlada sklicuje na to, da bo odsoten minister za notranje zadeve Dragutin Mate, in zato prosi, da se obravnava omenjeni zakon ob 9. uri zjutraj. To je bilo v skladu z dopisom včeraj tudi sprejeto. Jaz sicer poznam gospoda ministra, ampak se ne spomnim, da bi pred nami govoril gospod minister. Torej, kaj drži? Ali drži ta dokument, ki ga je Vlada poslala in ga je podpisal generalni sekretar? Ali je prišlo do ponovne spremembe? Torej, zakaj smo spremenili? Zato, da bi tukaj ob 9. zjutraj slišali ministra za notranje zadeve, dnevni red spremenili vrsto današnjih obveznosti vrste poslancev, ker naj bi obravnavali sedaj zakon o dohodnini, potem obravnava Odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja. Potem pa ugotovimo, da ta sprememba ni bila niti potrebna, ker imamo v tej povezavi zelo jasno določbo Poslovnika, ker lahko govori namesto ministra državni sekretar. Če pa tudi državnega sekretarja ni in če tako odloči kolegij, lahko pa govori kdorkoli z Ministrstva za notranje zadeve. Torej, spremenili smo vrstni red. To Državni zbor naredi zelo poredkoma. Ampak če ne drugega, na podlagi lažne informacije, da naj bi bil tukaj minister za notranje zadeve, ki popoldne ne more biti. Torej, jaz bi prosil, predsedujoči, če dobimo uradno obrazložitev Vlade Republike Slovenije. Ne vem, tukaj je podpisan nek gospod generalni sekretar Božo Predalič. Torej, ali je minister službeno odsoten že danes dopoldne ali je odsoten samo danes popoldne. In če je danes popoldne, zakaj ga danes dopoldne ni v Državnem zboru, če je želel, da Državni zbor cel dnevni red postavi na glavo, zato da bi on prišel predstaviti? Potem pa minister ni prišel. Ampak je prišel državni sekretar. Mi imamo te zadeve urejene v Poslovniku. Spremenili smo ga v letošnjem poletju. Velja od 17. julija in je čisto vseeno, kdo od Vlade tukaj govori glede na voljo vladajoče koalicije, ne pa spreminjati dnevnega reda in ostalih točk, ki so danes pomembne zaradi lažnih informacij. In prosim za obrazložitev.
Hvala lepa. Morda gospod državni sekretar, želite besedo? Rad bi povedal pred tem samo to. Včeraj smo to obvestilo sprejeli. Po Poslovniku dali na dnevni red. Izglasovano je bilo tako kot je bilo izglasovano. Kar se pa tiče opombe, da je kdorkoli tukaj, pa veste, da po Poslovniku lahko sodeluje pri delu Državnega zbora oziroma govori minister ali pa državni sekretar. Državni sekretar je prisoten in lahko nadaljujemo z delom. Prosim.
Jaz bi rad povedal, da.
Ali je to proceduralno vprašanje?
Je proceduralno. Povezano je s Poslovnikom, predsedujoči. Po spremembi Poslovnika lahko govori na seji Državnega zbora minister, državni sekretar ali generalni direktor direktorata, če tako odloči Kolegij. Bodimo zelo natančni. Lahko bi tudi generalni direktor direktorata, če bi se za to.
Gospod mag. Cvikl, jaz vam nisem dal besede, zato vam besedo jemljem. Nadaljujemo z delom. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Gulič v imenu poslanske skupine LDS. Izvolite. Prosim, proceduralno.
Hvala za besedo. Ne glede na večinsko mnenje trenutno prisotnih poslancev in poslank, gospodje in gospe, ampak enostavno ni prav, kar se dogaja. Če je včeraj Vlada Republike Slovenije prišla z obrazložitvijo po zahtevku za spremembo dnevnega reda zaradi odsotnosti ministra, je Državni zbor to sprejel. Kar seveda pozdravljam, ker ocenjujem, da je to seveda elastična nota Državnega zbora. Ampak v novem momentu pa ministra niti več z nami ni. Gospodje in gospe! To je, pa bom rekel, norčevanje iz Državnega zbora, norčevanje iz vseh nas. Ne samo iz opozicijskih poslancev, ampak tudi od vas vladnih poslancev. In proceduralni predlog, gospod predsedujoči! Po Poslovniku sejo Državnega zbora vodite vi. To avtonomno pravico v trenutku, ko sedite na mestu, kjer dajete in odvzemate besedo, imate. Dobro vem, ker sem tudi sam včasih na tem mestu. Predlagam, da v imenu zaščite Državnega zbora in pa preprečevanje norčevanja ministra Mateja prekinete to točko in jo nadaljujete šele, ko bo minister prišel. Državni zbor pa nadaljuje z naslednjo redno točko, kot je bila predvidena po sprejemu dnevnega reda. Hvala.
Hvala lepa. Jaz mislim, da smo točko odprli. Zato bom nadaljeval z delom in z nadaljevanjem te točke. Kar se pa tiče mojega odnosa do tega, gospod podpredsednik Peče, vzemite včerajšnjo listo o glasovanju, pa boste vedeli. Hvala. Gospod Aleš Gulič.
Cenjene in spoštovani! Danes naj bi v tem trenutku razpravljali o Zakonu o mednarodni zaščiti. Ker seveda pravega sogovornika ni, kljub temu, da smo včeraj ravno zaradi tega prestavljali točko dnevnega reda z zadnjega na prvo mesto. Seveda o tem ne bom govoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, poslanke, poslanci! Slovenija je zaradi svoje geografske lege na nenehnem udaru kot priljubljena azilantska postojanka, ki odpira poti v katerikoli del Evrope. Prav zaradi tega križanja poti zaradi centralnega položaja je naša država na velikem udaru pred neupravičenimi prošnjami za azil. Menim, da ni dobro posploševati in priznati, da so nekatere prošnje za azil zaradi slabega položaja azilantov v domovini upravičene. Veliko pa je takšnih, ki jim je Slovenija tisto pribežališče in neke vrste vstopnica za Evropo. Do azila je upravičen le tisti, ki mu v domovini grozi nečloveško obravnavanje ali nevarnost. Premnogokrat se je dogajalo, da je kdo vložil prošnjo za azil v večih državah. Kmalu se je ta praksa trgovanja z azili razpasla kot gobe po dežju. Pri nas je - kot je razvidno iz gradiva - v zvezi s predlogom tega zakona število prošenj za azil od vključitve v EU vseskozi naraščalo, in sicer od 1.208 vloženih prošenj v letu 2004 na 1.674 vloženih prošenj v letu 2005. V letu 2006 je opaziti okoli 65% upad, ki je posledica bolj učinkovite kontrole vstopanja v EU in dejstva, da lahko prošnjo za azil naenkrat obravnava le ena država članica. Države EU bodo vzpostavile skupen evropski azilni sistem, kar pomeni, da bo vsaka članica EU v svoje nacionalne zakonodaje s področja azila prenesla vse pravne akte, ki tvorijo skupni azilni sistem. Vsaj v osnovi bo tako azilni sistem enak po vseh državah članicah, kar bo bistveno prispevalo k povečanju in uspešnosti sodelovanja na področju azilne politike med posameznimi članicami. Iskalci azila so že od leta 2006 upravičeni vložiti prošnjo za azil le v eni članici naenkrat. Kar je že zmanjšalo dosedanji kaos na tem področju. Na kar kaže dejstvo, da je po tem ukrepu za azil zaprosilo bistveno manj azilantov. Trgovanje z azili se na tak način vidno zmanjša, o čemer pričajo že prej omenjeni podatki o upadu vloženih prošenj za azil iz leta 2006. Preprečile bi se sekundarne migracije prosilcev za mednarodno zaščito med državami članicami. Potrebni so hitri, učinkoviti in predvsem pošteni postopki do azilantov in do države, v kateri je nek azilant vložil prošnjo za azil. Če bo prošnja nekega azilanta pravnomočno zavrnjena, lahko azilant vloži ponovno prošnjo le, če predloži dokaze, ki pomembno povečujejo verjetnost, da izpolnjuje pogoje za pridobitev mednarodne zaščite. Z uvedbo predhodnega postopka naj bi se zmanjšalo število zlorab postopka za pridobitev mednarodne zaščite. V tem predlogu zakona vidimo možnost rešitve problema večkratnih neupravičenih prošenj v omejenem številu možnih prošenj za azil za posamezno osebo, saj je bil ta aspekt pravice do azila v preteklosti zlorabljen. Azilanti, katerih prošnje so bile zavrnjene, so lahko po zavrnitvi njihove prošnje za azil vlagali nove prošnje in še naprej ostajali v azilnem domu ter dobili osnovne pravice. Še posebej tiste v zvezi z zavarovanji. Tu želim poudariti, da Slovenska ljudska stranka ne podpira nestrpnosti. Vemo, da so med azilanti tudi takšni, ki dejansko potrebujejo pomoč. Takšni, ki so bili v svoji izvorni državi tarče nasilja in drugih grozot. In takšni ljudje stoodstotno potrebujejo našo pomoč in podporo. Prav tako menimo, da ni bilo dovolj narejenega za integracijo tistih azilantov, katerih prošnja je bila odobrena. To se mora rešiti. In prav zato potrebujemo usklajen zakon z Evropsko unijo, ki bo ta problem ublažil, če že ne rešil. Ne le pri nas, ampak po vsej Evropi. Do sedaj so se namreč upoštevala določila Ženevske konvencije, ki ureja zaščito pri preganjanju v materialno-pravnem smislu. Način izvajanja in azilni postopki pa so bili v pristojnosti vsake članice EU. Po novem bo omogočena elektronska komunikacija med državami članicami EU in Brusljem o izmenjavi prstnih odtisov prosilcev za azil z namenom preprečevanja vlaganja prošenj v več državah naenkrat. Prav tako predlog zakona predvideva možnost, da Vlada Republike Slovenije sprejme program trajne preselitve v okviru letne kvote beguncev v našo državo. Dobro bi bilo, da bi se zapisali tudi kriteriji, na osnovi katerih bo ta letna kvota določena. Kot je bilo že omenjeno, je pogoj za vložitev prošnje za azil preganjanje v izvorni državi. Kot pravi predlog zakona, mora biti preganjanje dovolj resne narave ali dovolj ponavljajoče, da predstavlja hudo kršitev temeljnih človekovih pravic. Če dejanja ne dosegajo intenzitete, določene v predlaganem zakonu, se ne morejo šteti kot dejanja preganjanja. Kje pa je meja med dovolj in premalo intenzivnim preganjanjem? Kaj ni preganjanje in kaj je že preganjanje? Intenziteta preganjanja je konec koncev tudi subjektivna ocena vsakega organa, ki sodeluje v postopku. Kdo so tisti, ki bodo o tem presojali in na osnovi česa? Vsaka prošnja se obravnava individualno, kar je popolnoma v skladu z zakonodajo EU. Prosilec pa predstavi svoj primer samo enkrat. To je velik prispevek k verodostojnosti podatkov in v izogib različnim interpretacijam, podanih v različnih postopkih. Od sedaj lahko prosilec svoj primer razloži le enkrat. To tudi bistveno skrajša sam postopek. Predlog zakona ureja še mnoga druga področja, postopek za podaljševanje in zavrnitev podaljšanja subsidiarne zaščite, postopek za prenehanje in odvzem mednarodne zaščite, listine, evidence in drugo. Morda je dobro poudariti dejstvo glede varstva osebnih podatkov. Predlog zakona namreč pravi, da mora pooblaščeno podjetje, ki izdeluje azilne listine, vse osebne podatke, ki jih uporablja pri izdelavi listin, v 30-ih dneh uničiti. Treba je uvesti strog nadzor glede tega, da ne bi prihajalo do zlorab. Kot sem že vmes večkrat poudaril, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke odobrava enoten azilni sistem po vsej Evropski uniji. Menimo, da bi predlog zakona prinesel veliko izboljšav in hitrejše postopke. Hkrati pa zagotavlja smotrne rešitve glede števila dovoljenih prošenj za azil s strani vsakega posameznika. Ocenjujemo, da se bo področje azilne politike ustrezno izboljšalo. Zato bomo poslanci Slovenske ljudske stranke glasovali za. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Spoštovani prisotni! Res ne vem, kaj predstavlja večje norčevanje iz zakonodajne veje oblasti, ali obrazložitev napisana v okviru predloga zakona, kjer predlagatelj, minister za obrambo Dragutin Mate v uvodnih določbah govori in pripisuje omenjeni zakonski materiji izjemno pomembnost. Med drugim govori, Zakon o azilu je bil sprejet 1999. leta. Do leta 2006 je bil zakon večkrat amandmiran, torej z željo po spremembi. Razlogi amandmiranja so bili prilagajanje na nove pojavne oblike imigracij in azila, uvedba novih institutov s področja azila in podobne stvari. Ker pa hočem povedati, da minister Mate omenjenemu področju pripisuje na neki deklarativni ravni izjemno pomembnost, po drugi strani se mu pa zadeva ne zdi niti toliko pomembna, da bi danes bil on tukaj. On kot vrhovni nosilec omenjene politike, ki je, hočeš nočeš, v naši državi žal bedna. Po drugi strani pa, ne vem, tudi odnos Državnega zbora do omenjene materije se izkazuje skozi včeraj sprejet sklep. Dovolite, da ga v tej povezavi tudi preberemo. Spoštovani! In to je vrhunec cinizma, kajti s tem je mislil poslanke in poslance Državnega zbora. Naslovil nas je s "spoštovani". Zaradi službene odsotnosti ministra za notranje zadeve Dragutina Mateja in prekrivanja jutrišnje 139. seje Vlade Republike Slovenije z 31. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, konkretno s časovnim terminom predvidene obravnave Zakona o mednarodni zaščiti, torej zakona, ki je v tem trenutku na obravnavi, predlagamo, da Državni zbor spremeni jutrišnji dnevni red seje, in sicer, da prestavi obravnavo omenjenega zakona na deveto uro zjutraj. Državni zbor je seveda to sprejel. Po predvidenem planu in sprejetem dnevnem redu bi omenjeno točko morali obravnavati zvečer, danes zvečer. Ampak včeraj, ko je Državni zbor odločal o predlogu, ki je prišel s strani predmetnega ministra, je bilo govora, da se nam bo danes pridružil. Pa ne zaradi tega, ker bi ga radi videli, mogoče kateri od vas, ne vem. Ampak predvsem zaradi tega, ker govorimo o izjemno pomembni materiji. O materiji skozi katero je minister sam povedal, da se je od leta 1999 v veliki meri spreminjala oziroma po njegovi oceni amandmirala. In če pogledamo danes predstavnike Vlade, vidimo da ministra ni. Verjamem, da je prisoten predstavnik Vlade kompatibilen sogovornik z omenjenega področja. Zakaj verjamem to? Zaradi tega, ker vem, da minister Dragutin Mate pa oprostite izrazu, ampak verjamem, da boste razumeli - omenjene materije sploh ne pozna tako, kot ne pozna tri četrt svojega delokroga. Pa nočem biti žaljiv do njega. Hočem samo čimbolj prikazati realno sliko, ki se odvija na omenjenem ministrstvu. Ampak gospodje in gospe, sami dopuščamo prvič - tisto, kar je seveda po moji oceni vedno odnos do državljank in državljanov. Torej, da se na ta način razvrednoti omenjena materija, ki jo imamo danes v zakonu. Ta zakon je eden izmed obsežnejših zakonov. Na spremembe, nujo pa nas kličejo tako notranje politične teme oziroma institucije kot zunanje politične institucije oziroma institucije v okviru Evropske unije. S tem dajemo nekredibilnost omenjeni vsebini. Po drugi strani, kar pa je z vidika inštitucije Državnega zbora, po moji oceni, vsaj enako hudo, je pa to, da dovolimo, da se Vlada Republike Slovenije na ta način norčuje iz Državnega zbora. In to norčevanje celo podprete. Potemtakem se je seveda smiselno vprašati: Zakaj je zaupanje s strani državljank in državljanov v ta Državni zbor katastrofalno nizko? Po moji oceni, po prepričanju Nacionalne stranke tudi zaradi tovrstnega dogajanja v tej hiši. Dovolite za zaključek. Glede na to, da je dovoljeno norčevanje Vlade Republike Slovenije iz Državnega zbora, glede na to, da je dovoljevanje vas, vladajoči poslanci. Torej, norčevanje iz samega sebe. Dovolite, da se ponorčujem tudi jaz. Ampak poudarjam in prosim, zapomnite si - ponorčujem! Janez Janša je car. V naši državi ni klientelizma in v naši državi ni socialne ogroženosti! Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Josip Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, ki vztrajate na tej seji! Rad bi ugotovil nekaj netočnostni, ki jih je kolega Peče navedel, pa se ne bi v vsebino. Prvič. Dopis, ki smo ga prejeli in o katerem smo včeraj glasovali, je posredovala Vlada Republike Slovenije. V njenem imenu ga je podpisal generalni sekretar Vlade in ne minister Mate. Drugo, mislim, da je zelo spoštljivo, kar je bilo napisano, spoštovani, ker je bilo naslovljeno na predsednika Državnega zbora in ne tako, kot je kolega Peče ugotovil, na poslance in poslanke. Tako, da jaz mislim, da je ta dopis korekten. In tudi kljub ironiji in nasmehu nekaterih temu dopisu. Pri čemer pa nikjer ni rečeno. Vsaj jaz ne razberem iz tega dopisa, da se je podpisal minister za notranje zadeve. In zaradi tega diskreditacija tega dopisa, zaradi podpisa ministra, mislim, ni umestna. Umestna pa je kritika. Glede na to, da je to posredovala Vlada Republike Slovenije, da ministra danes na seji ni.
Hvala lepa. Glede na to, da sem včeraj vodil sejo, ko smo o tem razpravljali in ko smo ta predlog za spremembo vrstnega reda dobili, moram še enkrat povedati, da piše: "Zaradi službene odsotnosti ministra za notranje zadeve." Ali, minister za notranje zadeve je danes v Lizboni. Tako sem jaz razumel. In bi želel, da bi nadaljevali sejo. Drugič, zaradi pokrivanja redne seje Vlade Republike Slovenije, kjer bi bil državni sekretar prisoten popoldan, v popoldanskem času, je bil ta predlog dan. Vse to sem vam včeraj prebral. Državni zbor je bil obveščen. Šlo je na glasovanje. Večina je bila za to, da se točke zamenjajo. Prosim, prisoten je državni sekretar, ki lahko govori. Če si kdo drugače razlaga Poslovnik Državnega zbora. Izvolite! Povejte, kaj želite. Izvolite, proceduralno vprašanje.
Gospod predsedujoči! Gospod minister oziroma generalni sekretar Vlade je zaprosil za spremembo dnevnega reda zaradi tega, ker danes zvečer - vsaj tako piše v dopisu - minister ne bo prisoten. In ravno zaradi tega, da bi minister bil prisoten, skušajo v okviru Vlade in jim je tudi uspelo, spremeniti dnevni red. Dnevni red se je spremenil zato, ker po predvidenem planu ministra ni bilo. No, glejte, lahko odkimavate. Lahko delate, kar hočete. Ampak dejstvo je, da je to črno na belem. In seveda vso pravico imate. Vi vodite sejo. Moj pomislek na začetku je bil izključno v tem, da Državni zbor sam za sebe kot institucija ne bi smel dovoliti tovrstnega norčevanja iz samega sebe. Samo toliko. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Gospa Maria Pozsonec v imenu Narodnih skupnosti. Prosim!
Hvala za besedo. Lep pozdrav prisotnim kolegom! Predlog zakona uvaja enoten azilni postopek. Ureja postopek za pridobitev mednarodne zaščite, ki vsebuje vrsto izvedbenih postopkov, ki jih narekujejo vsebinski razlogi. Določa sodno varstvo zoper odločitve prvostopenjskega organa, ki ga v zvezi s pravico do pritožbe na Vrhovno sodišče določa specialneje, kot to določa zakon, ki ureja upravni spor. Na novo sta opredeljena obseg in vsebina zaščite v Republiki Sloveniji, ki se ugotavlja na individualni podlagi in v enotnem postopku. Pomembno je, da mora biti prosilcu omogočeno, da postopek spremlja v jeziku, ki ga razume. To velja za osebni razgovor, ki ga spremlja preko tolmača ter za vse tiste dokumente, ki jih sprejme v prevodu. Določene so denarne in časovne omejitve za opravljanje brezplačne pravne pomoči. Prosilci pa morajo povrniti vse odobrene stroške, kadar se njihov finančni položaj znatno izboljša. Begunci so upravičeni do zdravstvenega varstva pod enakimi pogoji kot državljani Republike Slovenije, v kolikor begunec nima lastnih sredstev oziroma mu preživljanje ni zagotovljeno. Kako drugače pa mu stroške dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja krije ministrstvo pristojno za zdravstvo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Rudolf Petan v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Namen Zakona o mednarodno zaščiti je celovita ureditev mednarodne zaščite v Republiki Sloveniji in nadomešča sedanji zakon o azilu. Takšen krovni zakon je potreben zaradi prenosa evropskega pravnega rada v slovenski pravni red. Ta zakon pomeni vzpostavitev skupnega enotnega evropskega azilnega sistema. S tem zakonom se želi vzpostaviti učinkovit in hiter azilni postopek, enak v celotni Evropski uniji, ki omogoča potrebno zaščito oseb, ki prihajajo iz tretjih držav, in omogoča ali integracijo v Republiki Sloveniji ali pa v primeru zavrnitve, hitro vrnitev tujca v izvorno državo. Skupni evropski azilni sistem je plod dolgoletnega procesa, istočasno pa potrebe po oblikovanju skupnih in enotnih standardov. Potreba po takšnem pristopu je dozorela leta 1999. Slučajno, pač koincidenca. Takrat je tudi Slovenija sprejela zadnji zakon o azilu, ki pa je bil večkrat noveliran z osnovnim namenom dohajati najnovejše standarde Evropske unije na tem področju. Danes smo v položaju, ko dopolnjevanje ali krpanje osnovnega zakona enostavno ni več možno. Nastala je zahteva po izdelavi konceptualno popolnoma novega zakona, ki ohranja večino dosedanjih vsebin in dodaja nove. Osnova zakona je azil, katerega vsebina nekako presega okvire posamezne države. Njegov izvor pa je v Ženevski konvenciji, ki velja že več kot 50 let, konkretno od leta 1950. V zakon, ki se je dopolnjeval, je vtkanih kar nekaj pomembnih direktiv Sveta Evropske unije. Kot na primer tista o minimalnih standardih za sprejem prosilca za azil, o minimalnih standardih za priznanje statusa begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito in o vsebini takšne zaščite, potem tudi Direktivo o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca. Nadalje, Uredba Sveta Evrope o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice odgovorne za obravnavanje prošnje za azil. Tako imenovana Dublinska uredba, ki postane izredno pomembna za našo državo z dnem vključitve v schengensko območje. Potrebno je omeniti še Resolucijo o usklajenem obravnavanju vprašanj glede varnih tretjih držav in Resolucijo o očitno neutemeljenih prošnjah. Evropska unija je s takšno poplavo resolucij želela in še želi urejati azilno politiko kot celoto, kot odziv tudi na posamezne dogodke. Ne bo odveč omemba, da največja teža reševanja te izredno zapletene problematike nosijo zunanje države Evropske unije. Še posebej tiste, ki ležijo na ali ob problematičnih migracijskih poteh. Eno od teh je prav gotovo tudi Slovenija, ki pa bo še pridobila na teži s 1.1.2008 z vstopom v schengensko območje. Kakšna je dimenzija problema za Slovenijo? V letu 2006 je bila rešena 901 prošnja za azil. 474 pa je bilo zavrnjenih zaradi zlorabe postopka ali zavajanja. V glavnem pa je šlo za ekonomsko migracijo ali pa osebe niso spoštovale pravil in so samovoljno zapuščale azilni dom in se niso vračale v predpisanem času. In kdo sploh lahko zaprosi za azil? Pogoj, da oseba lahko zaprosi za azil, je, da je izven svoje države. Strah pred preganjanjem mora biti utemeljen v danem konkretnem primeru. V azilnem postopku je potrebno ugotoviti verodostojnost, izpoved prosilca za azil. Dejavniki preganjanja so državni in nedržavni organi. Po postopku je potrebno dokazati, da država prosilcu za azil ni nudila zaščite in sicer v smislu, da ga je neposredno preganjala ali da je pasivno odreagirala. Gre predvsem za primere, ko prosilec kršenje pravic, kaznivo dejanje ali diskriminatorno ravnanje prijavi policiji, ki ne ravna v skladu s svojimi pooblastili. Samo dejstvo, da prosilec pripada določeni rasi, veroizpovedi, posebni družbeni skupini, nacionalnosti ali političnemu prepričanju, ne zadošča za dokaz preganjanja. Preganjanje po Ženevski konvenciji ostaja le v primeru vzročne zveze med preganjanjem in vsaj enim od razlogov določenih v definiciji konvencije. Da je to velika obremenitev za državo pove podatek, da je prosilcem za azil potrebno zagotoviti informacije v jeziku, ki ga razume. Torej da ima zagotovljenega tolmača v postopku, možnost kontaktirati s predstavniki Združenih narodov za begunce, da je obveščen o odločitvi pristojnega organa, zagotavljanje ustreznega nivoja pravic tudi družinskih članov, možnost šolanja otrok in še kup drugih stvari. Kako resna lahko postane zadeva, pove podatek, da je Slovenija v letih od 1992 do 1999 podelila začasno zatočišče 36.000 osebam na podlagi Zakona o začasnem zatočišču. Večina oseb se je znašla na teritoriju Republike Slovenije v obdobju vojn na Balkanu. To je predstavljalo v tistem obdobju kar 1,5% celotnega prebivalstva Republike Slovenije. Unija je zaradi hitrejšega in lažjega reševanja problematike uvedla tudi elektronsko komunikacijo, ki jo mora implementirati tudi Slovenija. Zakon natančno ureja postopek za pridobitev določenih pravic, njegov nadzor in tudi varovanje podatkov. Zaradi zaščite interesov Republike Slovenije in zaradi izvajanja enotne azilne politike v okviru Evropske unije in zaradi večjega rizika, ki mu je izpostavljena Slovenija kot zunanja država Evropske unije, je omenjen zakon potrebno sprejeti. V Slovenski demokratski stranki podpiramo njegovo sprejetje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospa mag. Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dovolite, da opozorim na nezaslišano ravnanje v današnjem dnevu. Včeraj smo glasovali v skladu s Poslovnikom in z veljavno večino o tem, da je zaradi službene odsotnosti ministra za notranje zadeve Dragutina Mateja in prekrivanja seje s sejo Vlade, bilo predlagano, da se predvidena obravnava Zakona o mednarodni zaščiti prestavi na 9. uro zjutraj. Vsak, ki zna brati dopise, razbere, da je iz tega sobesedila mogoče pričakovati, da bo danes pri obravnavi zakona, prvi obravnavi zakona s 142-imi členi navzoč minister za notranje zadeve. Jaz, žal, ministra za notranje zadeve v tej dvorani ne vidim. Ne oporekam pa temu, da bi bilo mogoče namesto njega kot sogovornika na tej seji sprejeti tudi državnega sekretarja, kar naš Poslovnik omogoča. Vendar bi v tem primeru moral dopis o tem tudi govoriti. Glede na to, da bo seja Državnega zbora tekla tako, da se bo v vsakem primeru kakšna točka dnevnega reda prekrivala s sejo Vlade, se vprašujem: Zakaj nismo potem govorili tudi o tem? Dopuščam možnost, da bomo Zakon o zdravilstvu v tretji obravnavi obravnavali. Ampak tisto, členu oporekam in na kar opozarjam je, da je dopis, ki smo ga dobili, zavajajoč, da je dopis napovedal prisotnost ministra Mateja, da pa ministra Mateta zdaj tukaj ni. Žal ga ni. Zaradi tega, ker bi pri prvi obravnavi Zakona o mednarodni zaščiti nujno moral biti. On je namreč tisti, ki tudi daje izjave o schengenski meji, o ne vem čem še vse. In prav bi bilo, da bi bil navzoč po tistem, ko smo pri obravnavah zakonov, ki zadevajo mednarodno zaščito, ki zadevajo pravico do azila, zdaj že večkrat imeli možnost ugotavljati, da ta Vlada znižuje dosežene standarde zaščite, ki so bili v tej državi doseženi in vpeljani. Pa se znižujejo ne glede na to, da smo dokazovali, da nas nič ne sili k temu, da bi dosežene standarde zniževali. To je bila naša odločitev oziroma odločitev te koalicije. Odločitev te koalicije, ki je tako zelo občutljiva za človekove pravice, ko je govora na komisiji za peticije ter za človekove pravice. In je na tisti seji komisije ugotovila, da je Zakon o azilu, ki smo ga spreminjali, z nižjimi standardi zelo dober in ga lahko v nadalje v nespremenjeni obliki obravnavamo. Vprašanje, ki se mi zastavlja je: Kako je mogoče, da je na Državni zbor prišlo 28. septembra pripomb k 60-tim členom tega zakona, kjer je opozorjeno na 17 najbolj kritičnih določb tega predloga zakona, če naj bi obravnavali zakone tako, da so usklajeni tudi z nevladnimi organizacijami, ko prihajajo v Državni zbor? Tu imamo dopis, ki ga je sicer podpisal Pravno-informacijski center nevladnih organizacij, potem ko so bile pripombe z nevladnimi organizacijami usklajene. Gre za Amnesty International Slovenije, Jezuitska služba za begunce, Mirovni inštitut, Pravno-informacijski center in Slovenska filantropija. Vprašanje, ki se mi zastavlja je: Kakšne zakone dobivamo v Državni zbor k obravnavi? Kje je tisti, ki bi moral sedaj jasno in glasno odgovoriti na vprašanje, kaj je bilo storjenega v dosedanjem usklajevanju zakona z nevladnimi organizacijami, ki imajo, poudarjam, veliko izkušenj z obravnavo ljudi, ki prosijo za azil? Številke same, ki smo jih slišali, pa so dovolj zgovoren dokaz, kakšno azilno politiko Slovenija vpeljuje. Gospod Petan, to kar se dogaja v tem Državnem zboru, niti slučajno ni evropsko in tudi vaše ravnanje ni evropsko. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Bi prosil brez dvogovorov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, da ste mi omogočili, da normalno nadaljujem svojo razpravo. Postavljati pod vprašaj ali zahtevati zaostrene pogoje za azil in se pri tem sklicevati na številke, ki so bile pred letom 1999 in so zvezane z vojno v drugih delih Jugoslavije, je najmanj, kar lahko rečem, necivilizacijsko. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralno? Prosim.
Hvala lepa, podpredsednik. Poglejte to polemiko, ki jo sprožil kolega Cvikl in nadaljujejo s tem tudi opozicijski poslanci. Gospa poslanka, jaz mislim, da je enostavno zavajanje. Če dobro preberemo ta dopis, ki smo ga dobili včeraj in o katerem smo glasovali [[...]]
Gospod Ljubeljšek [[...]]
Poglejte, ker se bo to ponavljalo [[...]]
[[...]]jaz, kot predsedujoči sem to debato končal.
Samo potem ne pustite več, da bodo naslednji kolegi in kolegice to ponovno odpirali.
Vem, vem. Bi opozoril, da smo s to debato končali. Nadaljujemo z delom o predlogu o zakonu, o katerem govorimo. Naslednji razpravljavec je gospod mag. Žnidaršič. Izvolite, prosim.
Lepa hvala gospod podpredsednik. Ni napovedanega ministra, ne bo razprave. Hvala.
Gospa Breda Pečan, izvolite.
Ker ministra ni v dvorani, lahko pa bi to točko obravnavali kot zadnjo točko na dnevnem redu zadnjega dne zasedanja Državnega zbora ob prisotnosti trenutno prisotnega državnega sekretarja. Štejem, da je razprava o tem zakonu popolnoma nepotrebna. Poleg tega imam en zelo slab občutek, da ministra morda tudi zato ni, ker je tako, kot kronično vsi člani slovenske vlade, nepripravljen na dogovarjanje z nevladnimi organizacijami in drugimi tako, kot v drugih ministrstvih pač z drugimi socialnimi partnerji, ni upošteval. Niti on niti njegovi sodelavci pripomb na kar 60 členov v tem zakonu s strani nevladnih organizacij. Zato menim, da je eden od razlogov, zakaj ga danes ni, ne njegova službena odsotnost, ki se bo pojavila šele v popoldanskih urah, ampak predvsem strah pred tem, da bi moral povedati, da Slovenija s tem zakonom nadaljuje nižanje standardov zaščite beguncev v mednarodnem prostoru in da je izgovor za to nižanje standardov prilagajanje evropskim standardom oziroma predpisom Evropske unije. Kar je čista izmišljotina. Zaradi tega, ker Evropska unija vedno znova in znova poudarja, da so njeni standardi minimum, minimum, ki ga morajo vse države članice Evropske unije doseči. Mi smo imeli višje standarde in jih sedaj znižujemo na ta minimum. Sramota za to državo!
Hvala lepa. Gospod Rudolf Petan, imate besedo.
Hvala za besedo. Torej, ker je ta zakon nekako povzetek enotnega evropskega vzorca, enotnega ravnanja Evropske unije v primeru azila, lahko rečem, da je dobro, da Slovenija prevzema ta enoten evropski red. Kajti, to je najboljši argument tistim, ki pravijo, da je naša azilna politika necivilizacijska. To pomeni, da je evropska azilna politika na tem področju necivilizacijska. Tu pa verjetno ni nobenega, ki bi si upal to trditi. Ker to je prav smešno. Drugo. Tudi trditve, da je sklicevanje ali dajanje podatkov o ravnanju Slovenije med dogajanjem na Balkanu v preteklih letih necivilizacijsko. Jaz bi rekel, da je zadeva malo drugačna. Vojna na Balkanu je bila necivilizacijska. Ravnanje Slovenije, ki je takrat vzela, prevzela breme in sprejela čez 30 tisoč ljudi s tega področja, ki so bežali pred vojno, je bilo pa zelo civilizacijsko. Tudi obravnavanje teh ljudi v tistem času je bilo zelo civilizacijsko. Ne bom rekel, da se bom pohvalil. Ampak bil sem zelo blizu tistih, ki so obravnavali in tretirali te ljudi in skrbeli za njihovo, tako varnost kot prehrano in vse ostalo. Tako, da poznam dobro razmere. In lahko rečem, da se je tudi Slovenija takrat izkazala. Ne samo civilizacijsko, ampak odrezala se je tudi zelo humano. Zelo humano in zelo dobro se je skrbelo za te ljudi, kolikor je pa seveda možno pri tako velikem številu. Ampak Slovenija je takrat vzorno opravila svojo nalogo. Zato sedaj govoriti, da sklicevanje na tiste dogodke, da je necivilizacijsko. Ravno obratno. Slovenija je pokazala tudi ostalim državam, kako se ravna v takih primerih. Res pa je, da je pa sam dogodek, sami dogodki, vojna, ki se je tam zgodila, pa res da necivilizacijska. S tem se pa jaz strinjam. Ampak za tisto ni kriva Slovenija. Slovenija je pomagala v tej situaciji. Zato se je Slovenija še do sedaj vedno izkazala. Bom rekel, zelo nadstandardno. In tudi v tem zakonu, v tem zakonu ima Slovenija še vedno določen - če lahko sploh uporabim ta izraz, ampak uporabljam ga zato, ker sem ga slišal od drugih, da, še vedno uporablja - nadstandard. Gre za zakonce, prosilce in izven zakonske partnerje in mladoletne otroke, te pare. In ta zakon družinske člane širi še na starše mladoletnika brez spremstva, kar je odstop od tega evropskega standarda. In sedaj, če ima Evropa necivilizacijski standard, ja potem pa ne vem, kje v svetu pa imajo še civilizacijske standarde. To je enotno ravnanje na področju celotne Evropske unije. Kolikor vem, ima Evropska unija višje standarde, kot jih imajo nekje drugje v drugih predelih sveta. Pa ne govorim o tistih zaostalih državah, ampak o državah, ki so nekje na nivoju razvoja Slovenije ali pa Evropske unije. Evropska unija ima bistveno višje standarde kot ostali deli sveta za takšne primere. In zato govoriti o tem, da bi Evropa imela necivilizacijske zakone, ker to je evropski red. Oprostite, to je evropski red! To ni sedaj nek segment, ki si ga je Slovenija izmislila in je Slovenija postavila svojo vsebino. Saj že v samem predlogu zakona je zapisano. Mislim, da je danes bilo večkrat prebrano, da je to uskladitev za enoten evropski azilni sistem, da bo v celi Evropi enak pristop, da bo cela Evropa enako ravnala, da bodo na vseh zunanjih mejah Evropske unije ravnali približno enako. Seveda je to odvisno od ljudi. S tem se strinjam. Ampak vsaj zakonska podlaga bo v celi Evropski uniji enaka. In za Slovenijo je to zdaj še posebej pomembno, ker postajamo tista zunanja država, ki bo morala skrbeti na tem področju. In bodo posledice za celotno Evropsko unijo. Ne samo do Šentilja. Temveč tudi do, če hočete, Glasgowa. Ker tisti, ki bo prišel v Slovenijo, bo obravnavan tako, kot bo veljalo za celotno Evropsko unijo. To so dejstva. Mimo tega se ne da. Seveda, če ima kdo drug kakšen drugačen pristop. Jaz to dopuščam. Zakaj pa ne? Vendar Slovenija se pač umešča v ta prostor, v katerega smo se že umestili. Sedaj pa še na čisto specifičnem področju, ker pač postajamo s 1.1. del še nekega drugega sistema, neke druge meje. Na naših mejah bo preverjanje za vstop v ta sistem. In seveda ta zakon je nujen. Vključuje veliko direktiv Sveta Evrope. Ne vem, zakaj tega zakona ne bi mogli sprejeti. In ga bomo tudi morali. Morali ga bomo sprejeti in vsako, ne vem, omalovaževanje Slovenije je tu popolnoma brezpredmetno. In govoriti o necivilizacijskih pristopih, jaz bi ravno rekel, zato da bo pristop bolj civilizacijski, rabimo tudi takšen zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik, da ste mi omogočili repliko.
Čakajte, nisem še omogočil. Saj niste počakali na moj odgovor. Repliko? Kdaj vas je gospod omenil? [[Oglašanje v ozadju.]] Poimensko ne. Ne morem vam dati replike. Res ne. Prosim.
Gospod podpredsednik, prosim, da razpravljavce, ki sprevračajo besede, opozorite na to, da naj pozorneje poslušajo, kaj kdo govori, če so se odločili oporekati njihovim stališčem. Gospod Petan je tako spreten, da je vedel, da, če ne bo omenil mojega imena, mi vi ne boste dali replike. Je pa obrnil tisto, kar sva s kolegico Pečanovo govorili, in je do kraja napravil govorniški preobrat. Iz tistega, kar je on razpravljal, je naredil preobrat. On je veliko število azilantov uporabil za to, da je utemeljeval, zakaj je zakon in postopke treba spremeniti, ker je treba omogočiti pocenitev in olajšanje, racionalizacijo zelo zapletenih postopkov. To, kar je pa naredil z mojo razpravo v zvezi z begunci za časa vojne, je pa naravnost škandalozno. Hvala.
Hvala lepa. Ima predlagatelj željo po besedi? Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Želel bi se v bistvu zahvaliti, da ste včeraj sprejeli večino glasov za spremembo današnjega dnevnega reda. S tem ste omogočili, da vsaj eden izmed predstavnikov Vlade, se pravi državni sekretar namesto ministra Mateja, ki je danes v Lizboni, prisostvuje tej seji. Tako, istočasno ste omogočili tudi, da bom lahko popoldne in v večernih urah sodeloval pri delu Vlade na prav tako zelo pomembni točki. Ob tem v vaši razpravi bi dodal to, da pač seveda smo se usklajevali z UNHCR-om in tudi z nevladnimi organizacijami. Včasih je pač tako, da povsod nekako ne prideš skupaj, da so stališča različna. Vlada se pa dokaj striktno drži. Pač direktiv Evropske unije. Te včasih morda res niso takšne, kot bi si kdo želel. Vendar tukaj mi tudi v primerih, ko gre za prevode nekaterih terminov iz direktive, si ne moremo privoščiti, da bi si to kako drugače tolmačili. Tukaj velikokrat pride do tega, da so stališča pač še tudi po sprejemu zakona različna. Jaz mislim, da smo sledili res normativom in dokaj modernim standardom za varstvo človekovih pravic in pa seveda sistemu enotnega azilnega postopka v Evropski uniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci ste dobili besedo. Ker pa čas za razpravo še ni potekel in je še na razpolago, vas sprašujem na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora, če želi še kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala. Torej najprej o standardih Evropske unije in o sprevračanju besed, ki jih kolegi poslanci, specialisti za sprevračanje besed, izrabljajo. Jaz nisem govorila o tem, da so standardi Evropske unije necivilizirani, necivilizacijski. Govorila sem o tem, da so standardi Evropske unije na vseh področjih, ki jih Evropska unija pokriva, minimum, do katerega morajo splezati države, ki so članice Evropske unije. Tiste države, ki pa so imele svoje standarde višje, kot so ti predpisani minimalni standardi Evropske unije - pa za božjo voljo ne sprevračati! Tiste države niso prisiljene se bližati oziroma spuščati na te minimalna standarde, ampak morajo biti vzor preostalim članicam, ki tako visokih standardov, kot jih imajo te - tudi Slovenija v primeru azilov je imela višje standarde, kot pa so minimalni standardi EU, in naj bi bila vzor za to, da bi druge države te standarde dosegle. Isto velja tudi, recimo, za Slovenijo, za standarde pravic narodnih manjšin. Velja za Slovenijo tudi za standarde zdravstvene oskrbe, kjer smo včeraj lahko slišali, da smo padli kar za 10 mest na nivoju sistema zdravstvene oskrbe prebivalstva in tako naprej in tako dalje. Tam se sicer nismo prilagajali standardom EU, pač pa nekim standardom, ki jih je ta koalicija predpisala. Pa še nekaj bi rekla. Vem, da je danes že nesmiselno govoriti o, bom rekla, manipulaciji, ki se je zgodila včeraj z Državnim zborom. Včeraj ni bilo napisano in še danes ni napisano, da naj bi bila prenesena ta točka zaradi tega, da je lahko vsaj državni sekretar Ministrstva za notranje zadeve prisoten na tej seji. Ni bilo tega napisanega, ker sicer bi moralo biti napisano tudi ime in priimek ali vsaj funkcija državnega sekretarja, ki naj bi prišel danes zjutraj v dvorano Državnega zbora zaradi tega, ker mora popoldan opravljati neodložljive naloge na seji Vlade. Vse v redu in prav, pa vendarle za božjo voljo ne sprenevedajmo se in ne delajmo se norca iz samih sebe! Gospod državni sekretar, vi ste znova trdili, da se moramo prilagajati direktivam EU - ja, kadar gre za sistem dodeljevanja azilov, medsebojno obveščanje, povezovanje in tako naprej. Ne pa kadar gre za postopke, za odprtost do ljudi, ki zaprosijo za zatočišče in tako naprej. To pa ni stvar EU, da bi ona od nas s svojimi direktivami zahtevala, da se po stopničkah človekoljubnosti, človeškosti spuščamo na te standarde, ki jih EU v svojih direktivah ima. To ni res. In zaradi tega jaz zagotovo tega zakona ne nameravam podpreti niti v prvem branju.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj po končani 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DOHODNINI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec gospod Sašo Peče. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena Poslovnika Državnega zbora dajem besedo predsedniku Odbora za finance in monetarno politiko gospodu Bojanu Starmanu za dopolnilno obrazložitev sklepa.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 29. seji dne 13.9. obravnaval kot matično delovno telo tudi Predlog zakona o spremembi zakona o dohodnini, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem dne 20.4.2007 posredoval, predložil poslanec Sašo Peče. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki na predlog sprememb ni imela pripomb. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Vlade Republike Slovenije, ki je bilo izdano dne 24.5.2007 in z mnenjem Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za gospodarstvo z dne 10.7.2007. Do izteka poslovniškega roka 12.9. kvalificirani predlagatelji k zakonskemu predlogu niso vložili amandmajev. Predlagatelj, poslanec Slovenske nacionalne stranke gospod Sašo Peče, je v spremembah predlagal, da se spremeni 142. člen Zakona o dohodnini, ki ureja namenitev dela dohodnine v višini 0,5 za donacijo oziroma financiranje splošno koristnih namenov, sindikatov in političnih strank. Predlagatelj je predlagal črtanje omejitev iz seznama upravičencev, ki se v veljavnem zakonu pojavlja z določilom, da se za upravičence za namenitev dela dohodnine ne štejejo rezidenti, pravne osebe, ki so jih ustanovile ali katerih člani so pravne osebe javnega prava. Vlada je v svojem mnenju k predlogu zakona navedla, da država in lokalna skupnost v okviru z zakonom določenih pristojnosti ustanavlja pravne osebe za uresničevanje z zakonom določenih nalog in te naloge tudi financira preko davkov in drugih obveznih dajatev. Zato ni utemeljeno, da pravne osebe, ki so jih ustanovile pravne osebe javnega prava, pridobivajo sredstva poleg davkov tudi na tak način, kot bi se s spremembo lahko zgodilo. Odbor je po širši razpravi sprejel sklep, da na osnovi drugega odstavka 128. člena Poslovnika zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in tak sklep predlaga tudi Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod Sašo Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! V prvi polovici aprila letošnjega leta sem v parlamentarno proceduro vložil omenjeni zakon. Torej takrat, ko je Vlada Republike Slovenije ali bolje rečeno Ministrstvo za finance javnost seznanilo z uredbo, v kateri so našteti subjekti v okviru naše države, katerim lahko vsak posameznik, ki je davčni zavezanec, nameni 0,5% delež odmerjene dohodnine. Dovolite, da vam iz tega naslova s prve strani omenjene uredbe preberem nekaj izmed teh upravičencev, ki jih Vlada postavlja v ekskluziven položaj, komu lahko posameznik v naši državi odmeri del svojih razpoložljivih sredstev v okviru dohodnine: Binkoštna cerkev v Republiki Sloveniji, Evangeličanska cerkev v Republiki Sloveniji, Krščanska adventistična cerkev, Krščanski center Ljubljana, Krščanski center Nova generacija, Mednarodna krščanska skupnost, Nadškofija Ljubljana, Nadškofija Maribor in tako dalje. Na tem seznamu je cca 3.500 upravičencev. Nočem pa, kljub temu da je jasno razvidno že iz uredbe, da bi danes govorili o ideološki usmerjenosti omenjenega zakona. Dejstvo je, da je državni sekretar mag. Žiga Lavrič povedal, da obstaja 142. člen, torej člen, ki ga skušam spremeniti v okviru slovenske zakonodaje, ki govori, da davčni zavezanci v višini 0,5% svoje dohodnine namenijo za financiranje splošno koristnih namenov. Ampak zakonodajalcu se je na predlog Vlade Republike Slovenije zapisalo, kaj so splošno koristni nameni. In sicer, prvič, prioriteta te Vlade, kaj je splošno koristen namen, so to politične stranke. Se strinjam, da je to koristno, ampak to ne more biti številka ena koristnosti v okviru naše države. Pod številko dve so napisali, da so to reprezentativni sindikati, in na predlog Ministrstva za šolstvo in šport so zapisali, da so to tudi zasebne šole in zasebni vrtci. Kot predlagatelj težim k temu, da 142. člen ne bi omejeval slehernega davčnega zavezanca pri tem, da lahko del svoje razpoložljive dohodnine v že prej omenjeni 0,5% višini nameni tudi drugam, tja, kamor hoče sam. Tako zasledujem omenjeni cilj, da bi lahko posameznik ta del svojih sredstev, ki ne predstavljajo bogastva, predstavljajo samo opcijo, torej prostoročno razpolaganje s tem, lahko namenili tudi v javni zdravstveni zavod, javne vrtce, javne šole. Po moji oceni davčna zakonodaja, ki v taki obliki, kot je do sedaj uveljavljeni zakon predpisuje, ne predstavlja svobode odločitve. Torej, Vlada Republike Slovenije s svojo uredbo, ki jo je izdala in se dopolnjuje iz dneva v dan, točno usmerja financiranje. Po moji oceni kot predlagatelja gre v tem primeru za ozko usmerjanje dodatnega financiranja. In če država na neki deklarativni ravni pristopa k davčni politiki, ampak samo na deklarativni ravni, kot prosto razpolaganje s to višino dohodnine, potem je prav, da to prosto razpolaganje tudi definiramo tako. Torej, da ima vsak posameznik v okviru naše družbe pravico do izbora oziroma predhodno sploh pravico o tem, ali bo komu doniral ta sredstva ali ne bo, in potem, komu. Zato po moji oceni ne smemo omejevati in da so upravičenci do tega dela zneska le zasebne šole, nikakor pa ne javne šole. Po naši oceni, torej po oceni predlagateljev, Slovenske nacionalne stranke, pustimo to odločitev vsakemu slehernemu posamezniku. Kot pa rečeno, v okviru dela omenjenega zakona posegam v zadnji odstavek 142. člena, skozi katerega bi s sprejemom tega zakona omogočili ravno to, kar sem povedal. Po naši oceni s tem ne bom posegli v bogastvo posameznika ali posamezne inštitucije, čeprav po drugi strani, po tisti strani, kar je možno danes zaslediti v okviru spletne strani financ, kjer so se krščanski poslovneži predstavili v okviru Združenja krščanskih poslovnežev Republike Slovenije, na prvi tiskovni konferenci tudi povedali, kdo so najodmevnejši člani, med njimi tudi naš minister gospod Bajuk, in da je njihova osnovna zaveza bogatenje Rimskokatoliške cerkve, potemtakem obstoječa dikcija sedaj veljavnega zakona ne more biti sporna; ampak ker verjamem, da je to narobe in v nasprotju z Ustavo, predvsem pa narobe z interesom državljank in državljanov, predlagam, da zakon sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospod mag. Šircelj, državni sekretar.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi, da na kratko obrazložim mnenje Vlade k predlaganemu zakonu in tudi k mnenju matičnega delovnega telesa. Institut namenitve dela dohodnine za donacije je namenjen spodbujanju razvoja tako imenovane civilne družbe, ki preko organizacij, ki niso ustanovljene kot osebe javnega prava, izvaja dejavnosti iz splošno koristne narave kot nepridobitne dejavnosti, ne pa financiranju ustanov, ki so financirane z občinskimi ali z državnim proračunom in so jih navsezadnje tudi ustanovile te ustanove ali države ali občine. Navsezadnje se slednji, to se pravi te ustanove, financirajo z javnimi sredstvi, to se pravi z davki, zaradi tega je že od vsega začetka stališče Vlade, da dodatno financiranje preko inštituta namenitve dela dohodnine za njih ni utemeljeno. To je temeljno izhodišče, ki mu je predlagatelj zakona o dohodnini sledil in na podlagi katerega je tudi nastala ta določba, da davčni zavezanci lahko 0,5% dohodnine namenijo določenim ustanovam tako imenovane civilne družbe, ki niso ustanovljene na podlagi akta države oziroma občine. Do danes, kot je bilo že omenjeno, je na seznamu upravičencev 3454 subjektov upravičencev do dela dohodnine. Do 30. septembra oziroma 30. septembra je Ministrstvo za finance prečistilo tekst, prečistilo vse upravičence in jih bo tudi objavilo v Uradnem listu, kar pomeni, da bodo vsi upravičenci navedeni v Uradnem listu, dokončno za leto 2007, to se pravi za obračun dohodnine za leto 2007. Ministrstvo za finance bo predlagalo uredbo z uredbo Vlade, če je prišlo do kakršnihkoli pomot, da so tudi tisti, ki bodo financirani iz javnih sredstev - se pravi, da tisti ne bodo na tem začasnem seznamu, o katerem dejansko govorimo in ki bo objavljen v Uradnem listu. Ministrstvo za finance oziroma Vlada ne podpira iz navedenih razlogov predloga zakona kot primerne podlage za nadaljnjo obravnavo ravno zaradi razlogov, o katerih sem govoril; se pravi, razloga, kako je posamezna ustanova, društvo financirano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, poslanke, poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da Zakon o dohodnini, sprejet oktobra 2006, ne potrebuje spremembe v delu, kjer je predlagana. Po 142. členu lahko namreč rezident zahteva, da se do 0,5% dohodnine, odmerjene po zakonu od dohodkov, ki se vštevajo v letno davčno osnovo, nameni za financiranje splošno koristnih namenov, financiranja političnih strank in reprezentativnih sindikatov. Kot splošna korist in namen se štejejo humanitarni nameni, nameni varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, invalidski, dobrodelni, ekološki, kulturni, športni, religiozni in tudi drugi nameni. Pomembno je, da gre za dejavnost rezidentov Republike Slovenije, ki so po posebnih predpisih ustanovljeni za opravljanje navedenih dejavnosti kot nepridobitnih dejavnosti, in da je s posebnim zakonom določeno, da gre za dejavnost v javnem interesu oziroma dobrodelno dejavnost. Institut namenitve dela dohodnine za donacije je oblikovan tako, da bi omogočili zavezancem za dohodnino, da se sami odločijo, v katere splošno koristne namene, ki se uresničujejo preko organizacij, ki niso ustanovljene kot osebe javnega prava, bodo namenili del dohodnine. Upravičenci po tem členu torej niso pravne osebe, ki so jih ustanovile pravne osebe javnega prava. Država in lokalna skupnost v okviru z zakonom določenih pristojnosti ustanavljata pravne osebe za uresničevanje z zakonom določenih nalog in te naloge tudi financirata preko davkov in drugih obveznih dajatev. Zato menimo, da ni utemeljeno, da pravne osebe, ki so jih ustanovile pravne osebe javnega prava in pridobivajo sredstva za svoje delovanje iz javnih financ in s tem posredno iz davkov in drugih dajatev, pridobivajo sredstva še preko namenitve dela dohodnine neposredno. Dejstvo je tudi, da je na seznamu, ki ga pripravlja Vlada Republike Slovenije v okviru uredbe o namenitvi dela dohodnine za donacije že 3.454 možnih upravičencev, zato predloga, ki razširja navedeni institut na javne institucije, ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu skupine Nepovezanih poslancev.
Lep pozdrav vsem prisotnim in hvala za besedo! Predlog zakona o spremembi zakona o spremembi zakona o dohodnini je jasen in kratek. Širi le paleto upravičencev do donacij iz naslova dela dohodnine, ki ga zavezanci za plačilo dohodnine iz naslova olajšave v višini 0,5% od davčne osnove lahko po lastni presoji v skladu z zakonom namenijo poleg delovanja društev, ki jim je priznan status, da delujejo v javnem interesu, tudi za delovanje verskih inštitucij, političnih strank, reprezentativnih sindikatov tudi javnim zavodom. Uvrstitev javnih zavodov med možne prejemnike donacij iz naslova dohodnine je logična in razumljiva, saj javni zavodi opravljajo pretežno javno službo, zato ne more biti nobenih dilem o njihovem delovanju v javnem interesu oziroma da je delovanje javnih zavodov splošno koristno. Čeprav se delovanje javnih zavodov pretežno financira iz javnih sredstev, delno pa tudi iz plačil uporabnikov za storitve, pa glede na njihovo poslanstvo in obseg njihovih dejavnosti nikoli niti ustanovitelj niti financerji niso in ne bodo zmogli v celoti zagotoviti potrebnih sredstev, kot to napačno navaja Vlada v svojem odklonilnem in šibkem stališču do predlagane spremembe zakona. Zaradi tega je primerno in potrebno omogočiti z ustrezno zakonsko spremembo tudi uvrstitev javnih zavodov, predvsem s področja zdravstva, socialnega varstva, otroškega varstva, kulture, izobraževanja in še česa, v paleto upravičencev do donacij iz naslova dohodnine. S tem se v ničemer ne spreminjajo finančne posledice za državni proračun, povečuje se le možnost izbire zavezancev za plačilo dohodnine in se na nek način vzpostavlja paralela zakonu o davku na dohodke pravnih oseb. Zaradi navedenega v naši poslanski skupini podpiramo predlagano spremembo zakona in ne moremo podpreti stališča matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani prisotni! Na podlagi obstoječega vladnega predloga zakona o dohodnini situacija v naši državi izgleda tako: Teološka fakulteta - da, Ekonomsko poslovna fakulteta Maribor - ne. Prvič. Drugič, Škofijska gimnazija - da, katerakoli druga srednja šola - ne. In v drugem letu, torej v prihodnjem letu bo izgledalo: osnovna šola, katere ustanovitelj je rimokatoliška skupnost ali druga verska skupnost - da, osnovna šola, primer Martin Konšak v Mariboru - ne. Torej kot predlagatelj in kot poslanec, ki bom podprl zakon, torej nasprotoval predlogu Vlade Republike Slovenije in matičnega delovnega telesa, je namen samo to, da se izenači. Da sedaj ni v celotni razpravi, pa najsi prihaja s strani Vlade Republike Slovenije, ki je ravno tako kot krog krščanskih poslovnežev, ne podpira predloga zakona in teži k temu, da še vedno Vlada Republike Slovenije usmerja finančna sredstva, težil oziroma težimo, da se omogoči prosto razpolaganje vsakega slehernega posameznika v okviru naše družbe o tem komu bo namenil omenjena finančna sredstva. Argumentov, zakaj neenakost oziroma zakaj ne pristopimo k enakosti v okviru dosedanje razprave najsibo državnega sekretarja ali na delu matičnega delovnega telesa, ni. Celo več! Posamezne izjave so prihajale do te smeri, da se vidi, da ne razumete, se opravičujem, omenjene materije zakona ali pa obstoječe situacije v naši državi. Citiram enega izmed nasprotnikov, torej vladajočega poslanca, ki trdi, da je predlog zakona, ki ga vlagam v parlamentarno proceduro, slab. Citiram: "...če pa ustanovitelji niso sposobni zagotoviti določenih finančnih sredstev, ki jih po zakonu morajo, potem tu nekaj ni v redu. In s tem se sploh ne strinjam, da takšne situacije na terenu obstojajo." Gospodje in gospode, od osnovnih šol, srednjih šol, fakultet, pa najsi bodo ustanovitelji lokalne skupnosti ali najsibo ustanovitelj država, torej Vlada Republike Slovenije - ni finančnih sredstev. Te izobraževalne inštitucije potrebujejo finančna sredstva in tisti, ki bo rekel, da imajo te inštitucije vsa potrebna finančna sredstva in da ne potrebujejo dodatnih finančnih sredstev, oprostite, tisti ali ne ve, kaj se dogaja v okviru naše države, ali pa blefira. In s spremembo omenjenega 142. člena, gospodje, bi jih postavili, torej posamezne izobraževalne inštitucije najsi bodo zdravstvene inštitucije, v enakopraven položaj. Nikomur ne jemljemo finančnih sredstev! Samo razširjamo krog upravičencev. In če koga skrbi obstoječ krog 3400 finančnih upravičencev iz tega naslova, dovolite, da jih navedem samo še nekaj - tudi tokrat se bom ustavil samo na prvi strani od sklopa, po grobi oceni, sto listov in jih bom naštel. Spadajo še med institucije, ki jih podpira Vlada Republike Slovenije: Škofija Celje, Škofija Koper, Škofija Murska Sobota, Škofija Novo mesto, Združitvena cerkev itn. Gospodje in gospe, to ni prav! Drugi argument, ki ga uporabljate po vzoru Vlade Republike Slovenije, pa je ta, da se boste bali, tudi to je v nagnetogramskem zapisu, da bo v prihodnjem obdobju - torej v obdobju oddajanje davčnih napovedi - vsak posameznik v svoj nabiralnik dobil do 20 tisoč kuvert domov. Tudi ta del magnetogramskega zapisa lahko citiram. To so neresni argumenti. Edini resen argument, in sem samokritičen, je ta, da je potrebno zakon sprejeti, da je potrebno omogočiti vsakemu, slehernemu posamezniku, da se odloči - in ne glede na to, ali njegov otrok hodi na Škofijsko gimnazijo ali na katerokoli drugo srednjo šolo -, da se sam odloči, kam bo namenil ta finančna sredstva. Omejevanje financiranja in še striktnejše omejevanje, kot ga je napovedal državni sekretar Šircelj, pa nas vodi izključno tja, kamor Ustava prepoveduje. Ustava jasno nakazuje ločenost med državo in verskimi skupnostmi. V zakonu pa, kot sem rekel, dviguje število upravičencev tako s področja zdravstvenih ustanov, izobraževalnih ustanov, vseh tistih ustanov [[...]] [[znak za konec razprave.]] [[...]] Še enkrat predlagam, da spoštovane poslanke in poslanci, pred odločitvijo razmislite in podprete zakon, ki bi omogočil enakost, enakost pred financiranjem tokrat. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Veršnik v imenu Poslanke skupine SDS.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! V Zakonu o dohodnini je urejen institut namenitve dela dohodnine za donacije, ki omogoča, da davčni zavezanec do 0,5% svoje dohodnine nameni za financiranje splošno koristnih namenov ter političnih strank ali reprezentativnih sindikatov. Z določbo zadnjega stavka drugega odstavka so iz kroga upravičencev izrecno izključene pravne osebe, katerih ustanovitev ali člani so pravne osebe javnega prava, saj je ta institut namenitve dela dohodnine za donacije namenjen spodbujanju razvoja tako imenovane civilne družbe, ne pa financiranje subjektov, ki so jih za izvajanje z zakoni določenih nalog ustanovile država ali pa občine. Slednji se že financirajo iz javnih sredstev, zbranih z davki in drugimi javnimi dajatvami. Za določitev upravljavcev do donacij je bila sprejeta uredba o namenitvi dela dohodnine za donacije, kateri sestavni del je tudi seznam upravičencev za donacije za leto 2007. Na seznamu, ki se bo jeseni še dopolnil, je 3454 upravičencev, večinoma gre za društva, ki delujejo v javnem interesu, med upravičence pa so na predlog Ministrstva za šolstvo in šport tudi zasebne šole in zasebni vrtci. Predlagatelj je v zakonodajni postopek vložil svoj predlog, s katerim predlaga črtanje zadnjega stavka drugega odstavka 142. člena Zakona o dohodnini, kar pomeni, da bi bili upravičenci do donacij lahko tudi subjekti, katerih ustanovitelj ali člani so pravne osebe javnega prava. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je obstoječa ureditev povsem sprejemljiva, saj se 0,5% odmerjene dohodnine namenja za financiranje splošno koristnih namenov in za financiranje političnih strank in reprezentativnih sindikatov. V Slovenski demokratski stranki Predloga sprememb zakona o dohodnini ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Potrata v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana predstavnika Vlade! Poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo podprla predloga sklepa matičnega delovnega telesa, ki ne sledi predlagatelju in njegovi želji razpreti možnost tistim, ki bi jim posamezniki iz dela dohodnine lahko namenili donacije. 142. člen obstoječega zakona govori o tem, komu vse je mogoče donirati sredstva - opozarjam, da še vedno ni znanstvenih inštitucij, to je bil naš predlog takrat, pa se znanstvene inštitucije, društva in drugi subjekti skrivajo pod drugimi nameni, ampak to je zgodba, ki je že s sprejemom zakona mimo, bistvenega pomena pa je, da se s seznama tistih, ki jim ni mogoče donirati s predlagano različico zakona, izločajo javni zavodi. Zakaj podpiramo predlagatelja, ki meni, da bi lahko tudi javne šole, javni vrtci, javni zdravstveni zavodi bili deležni donacij? Vsaj na eno lastnost ali na eno pomanjkljivost obstoječega zakona naj opozorim. Prejšnji teden smo sprejemali Zakon o financiranju vzgoje in izobraževanja in koalicija je zagovarjala možnost izbire. Možnost izbire je pretvorila v 100% financiranje zasebnih šol in tako je zdaj javni program v javnih šolah finančno izenačen z javnim programom v zasebnih šolah. Ravnateljica prve zasebne šole Alojzija Šuštarja je posebej poudarila, da bodo kot prihodek štele tudi donacije. To pomeni, da bodo zasebne šole v bistveno boljšem položaju, kot bodo javne šole, javni vrtci in drugi javni zavodi, zato odločno nasprotujemo temu, da noče Vlada prisluhniti dobronamerni spremembi, ki jo predlagatelj vpeljuje. Vidi samo eno dejstvo, vidi samo ustanovitelja, ne vidi pa tistega drugega, kar je bilo v utemeljitvi tudi mogoče slišati, od kod se dejavnost financira. In če se dejavnost 100% financira iz javnih sredstev, bodisi iz državnih, občinskih ali regionalnih, potem bi morale biti tudi javne vzgojno-izobraževalne inštitucije deležne te dobrobiti, ki v tem primeru pomeni možnost donacij iz 0,5 dohodnine. Če je 3454 možnih naslovov donacij previsoka številka, ne bom polemizirala, ampak ko sem poslušala, da je v okviru teh največ gasilskih društev, potem mi je skoraj jasno, da se ljudje za donacije najraje odločajo v svojem domačem okolju, ker hočejo tistim dejavnostim dati svojo podporo. In zakaj ne morejo dati donacije javnemu vrtcu ali javni šoli? To je tisto, kar nas vodi pri podpori predlogu zakona za spremembo 142. člena. In zdaj dovolite, da teh nekaj sekund, kolikor mi jih je ostalo, porabim še za eno opozorilo. V odločbah za odmero dohodnine je davčna uprava upoštevala [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]oba spola samo pri tem, da je navedla zavezanec/zavezanka. Če pa bosta brali odločbo, pa jo izdajajo nepismeni ljudje zaradi tega, ker so odločbo izdali tako "Izdajamo odločbo zavezancu Majda Potrata". Jaz nisem zavezanec in v slovenščini zaenkrat še sklanjamo. Po direktivah Evropske unije vsaj [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pregibanja v jeziku ne bomo mogli odpraviti, zato se mi zdi škandalozna takšna "šlamparija" in neupoštevanje, ob tem da so mi napovedali, da bodo spremenili davčno odločbo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije Predloga sprememb zakona o dohodnini ne bomo podprli. Že pri sprejemanju davčne reforme smo opozorili, kako so številne spremembe davčne zakonodaje v preteklosti imele za posledico nepregledne zakone. Različni vplivni lobiji so v preteklosti uveljavljali svojo moč in v zakonodajo vnašali olajšave, ki onemogočajo preglednost in enostavnost. Določba, da lahko zavezanec 0,5% dohodnine nameni za splošno koristne namene, politične stranke in sindikate, je v fazi sprejemanja novega zakona o dohodnini povzročila široko razpravo. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je bila takratna priložnost povsem izkoriščena. Seznam upravičencev je izdelan, v Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da tudi dovolj obširen. Zavezanci imajo primerno izbiro, da del svoje davčne obveznosti namenijo za tisti družbeno koristen namen, ki jim je najbližji. Soglašamo s tistimi, ki menijo, da ni utemeljeno pričakovati, da bi za izvajanje z zakonom določenih nalog, ki se že financirajo z javnimi sredstvi, namenili še del dohodnine neposredno. Zato Predloga zakona o spremembi zakona o dohodnini ne bomo podprli. Ob tej priložnosti bi rad v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije opozoril še na eno stvar, to je, na verske skupnosti, o katerih je bilo danes veliko govora. Od približno 3.500 upravičencev do 0,5% dohodnine je 1.482 gasilskih društev ali preko 42%, 1.020 je društev s področja šolstva in športa, kar je preko 29%, tako imenovane verske ustanove, ki so za mnoge sporne, so v predlaganem seznamu udeležene s 26 upravičenci ali 0,7%. Če sem prištejemo še šole in vrtce, kjer so ustanoviteljice verske skupnosti, je še dodatnih 21 upravičencev ali skupno 47 oziroma 1,3%. Po mojem mnenju to ne more biti problematično. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA IN STVARNEGA PREMOŽENJA ZA LETI 2007 IN 2008. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Gospod Andrej Šircelj. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije se skladno z določili Zakona o javnih financah pripravila predlog dopolnitve programa prodaje finančnega in stvarnega premoženja države. Vlada je novembra leta 2005 sprejela okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije. V sklopu ukrepov za razvoj finančnega sistema je predvidena tudi usklajena privatizacija največjih gospodarskih družb v lasti države. Mednje se uvršča tudi Telekom. Cilji privatizacije so: vzpostavitev lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito opravljanje, konkurenčnost ter uspešen razvoj družbe Telekom d.d. in njenih hčerinskih družb, doseganje najvišje možne prodajne cene državnega deleža in pozitiven vpliv na razvoj sektorja elektronskim komunikacij. Ob pripravi osnovnega odloka o programu prodaje za leti 2007 in 2008 v septembru 2006 strategija prodaje Telekoma še ni bila povsem znana, zato se je v odlok uvrstil le delež, ki je bil namenjen za prodajo v prvem koraku, čeprav iz strateških usmeritev izhaja, da naj bi bil končni cilj prodaje državnega deleža v Telekomu odprodaja celotnega deleža, razen lastniškega deleža v višini 25% plus ena delnica, katerega bo Republika Slovenija zadržala v svoji lasti. Pri pripravi posamičnega programa v letu 2007, ki ga je v skladu z Zakonom o javnih financah treba pripraviti, se je s pomočjo finančnih svetovalcev in strokovnjakov izkazalo, da bi bila prodaja večjega deleža oziroma celotnega deleža države v enem koraku smotrnejša in učinkovitejša. V mesecu aprilu 2007 so bile sprejete tudi spremembe in dopolnitve zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, na podlagi katerega je morala Republika Slovenija prenesti 653.548 delnic družbe Telekom, kar predstavlja 10%, na Slovensko odškodninsko družbo. Vlada Republike Slovenije je zato pripravila dopolnitev odloka, s katero se predlaga, da se delež kapitalske naložbe države v Telekomu namenja za prodajo ali drugo razpolaganje, poveča z 18,39% na 37,53%. V ta delež je vključeno tudi že prej omenjenih 653.548 delnic, ki so bile v skladu z zakonom neodplačno prenesene na Slovensko odškodninsko družbo, saj mora biti v skladu z Zakonom o javnih financah tudi neodplačno razpolaganje s finančnim premoženjem, ki temelji na drugem zakonu, prikazano v programu prodaje. Program prodaje se dopolnjuje tudi s stvarnim premoženjem države. Gre za nepremičnino, v kateri je do vzpostavitve pogojev za delovanje na novi lokaciji delovalo stalno predstavništvo Republike Slovenije pri EU v Bruslju. Ker so prostori poslovno nepotrebni in ker je že izkazan interes za nakup, bi bilo racionalno, da se čim prej prodajo, zaradi tega je tudi to vključeno v predlog odloka. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada predlaga, da Državni zbor predlog odloka sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor za finance in monetarno politiko Državnega zbora Republike Slovenije je na svoji 29. seji dne 13.9. obravnaval kot matično delovno telo tudi predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008, ki ga je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Prejeli smo mnenje Zakonodajno-pravne službe. Ta navaja, da predlgatelj odloka kot razlog za predlagano zvišanje za prodajo namenjenega deleža kapitalske naložbe Republike Slovenije v družbi Telekom Slovenije d.d. na prvem mestu navaja sprejem novele Zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, po kateri naj bi se 10% delnic družbe Telekom preneslo na SOD kot vir za financiranje upravičencev do vračila. Od kakšne osnove predlagatelj upošteva navedenih 10% delnic, po mnenju službe ni jasno, saj navedena novela neposredno določa zgornjo mejo števila delnic družbe Telekom in to v številu 653.549, ki se neodplačne prenesejo na SOD za namen financiranja vračanja vlaganj. Kot drugi razlog za predlagano povečanje za prodajo namenjenega deleža Kapitalske družbe v družbi Telekom pa predlagatelj navaja sprejem posameznega programa prodaje kapitalske naložbe države v družbi Telekom, ki predvideva različne možnosti odprodaje, v primeru navzkrižnega lastništva tudi prodaje celotnega deleža države v enem koraku. Ta obrazložitev po oceni službe ni razumljiva, saj bi bilo upoštevanje določbe 80.d člena Zakona o javnih financah pričakovati, da Vlada s sprejetjem posameznega programa prodaje odloči o izvedbi postopka prodaje premoženje, ki je že vključeno v programu prodaje, ki ga je sprejel Državni zbor, in ne obratno. V poslovniškem roku, torej do pričetka obravnave predloga odloka na seji odbora, je poslanec Milan M. Cvikl dne 5.9.2007 vložil amandma za črtanje 1. člena. Precej je bilo razprave na sami seji odbora na temo Telekomove avgustovske objave, naročene v oglasu oziroma javnega razpisa za prodajo 49,13% državnega deleža v Telekomu v častniku Finance. Po burni razpravi odbor ni sprejel predlaganega amandmaja gospoda poslanca Milana M. Cvikla za črtanje 1. člena. Odboru je bila predložen tudi na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe predlog za amandma k 1. členu, s katerim bi se dopolnilo besedilo drugega odstavka ter nadomestilo besedilo tretjega in četrtega odstavka tega člena. Ta amandma na sami seji ni bil sprejet. Tako je odbor ob smiselni uporabi določbe 128. člena Poslovnika glasoval o členih posameznega odloka in jih sprejel, kar predlaga tudi Državnemu zboru Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu skupine Nepovezanih poslanec. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Predlog odloka o spremembi in dopolnitvi programa in prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 se nanaša na dve spremembi, in sicer na višino odprodaji namenjenega deleža v družbi Telekom in na odprodajo dosedanjih poslovnih prostorov stalnega predstavništva Republike Slovenije pri Evropski uniji v Bruslju. Če je druga sprememba v obravnavnem predlogu odloka o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja logična in ustrezno obrazložena in zaradi tega nesporna ter bi jo bilo mogoče podpreti, je situacija s prvo in poglavitno spremembo programa prodaje finančnega premoženja, to je spremembo deleža v lasti države v družbi Telekom, namenjenega prodaji, s pravnosistemskega vidika nedopustna in zato nesprejemljiva. Vlada kot predlagatelj spremembo programa prodaje finančnega in stvarnega premoženja države utemeljuje s spremembo deleža v družbi Telekom, namenjenega prodaji s sicer potrebno, vendar nedopustno zapoznelo uskladitvijo programa prodaje s sprejetim zakonom o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje in uskladitvijo programa prodaje finančnega premoženja kot splošnega akta, ki ga sprejema Državni zbor v skladu z 80.d členom Zakona o javnih financah, s posamičnim programom prodaje kapitalske naložbe države v družbi Telekom, ki ga sprejema Vlada v skladu z 80.e členom Zakona o javnih financah. Utemeljevanje spremembe splošnega akta zaradi prilagajanja posameznemu aktu, ne samo da je nedopustnostno s pravnosistemskega vidika, ampak je takšna obrazložitev žaljiva za Državni zbor. V naši poslanski skupini ne problematiziramo pravice Vlade, da predlaga spremembo prodaji namenjenega deleža države v družbi Telekom, vendar pa pričakujemo in zahtevamo, da Vlada to svojo odločitev utemelji in predstavi Državnemu zboru, ki je edini pristojen, da odloča o prodaji državnega premoženja, in to pred sprejetjem posamičnega programa prodaje kapitalske naložbe v družbi Telekom d.d. in na podlagi njega objavljenem javnem pozivu za zbiranje izjav o interesu ponudb v postopku prodaje kapitalskih naložb Republike Slovenije v družbi Telekom d.d. Ker Vlada ni utemeljila povečanja prodaji namenjenega deleža v družbi Telekom, ki predstavlja bistveni del spremembe predlaganega programa prodaje državnega premoženja in ker je večina na matičnem delovnem telesu zavrnila lastni amandma, s katerim bi bilo možno sanirati pravnosistemsko nedopustnost odloka, v naši poslanski skupini le-tega ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegi in kolegi! Zadržujem besede, ki jih ne bi smel izreči in jih tudi ne bom in skušal bom [[kolega, izključite se, da vas ne bodo vsi slišali]] [[...]]Poglejte, samo poglejte prilogo 1 in prilogo 2, program prodaje stvarnega premoženja, ki sta sestavni del tega odloka in se pozanimajte, kaj se v resnici dogaja. Milo rečeno, bom rekel, da je to na pamet napisano, na pamet oblikovane priloge, da ne bom grd in ne bom rekel, da je to kraja državnega premoženja. Dokaz. Mi se zelo uspešno pogovarjamo o soinvesticiji za objekt v lasti Ministrstva za pravosodje, v Trbovljah, ampak tukaj piše, da ga bodo prodali. Mi se pogovarjamo, pogovarjal sem se osebno z ministrom, občine Krško, Zagorje, Hrastnik, Trbovlje, 70 tisoč prebivalcev smo ministra za gospodarstvo seznanili s stališčem, da ne dovolimo prodati stanovanja v lasti rudnikov, da želimo pogovore, to je bilo spomladi, po trboveljsko rečemo, seveda nas "ne jebejo" na tem ministrstvu. Odgovorili so nam, da naj damo neke analize. In mi smo naredili sestanek in smo seznanili v drugo ministrstvo, da naj še enkrat ne prodajo tega premoženja, ker ni jasna usoda rudnika, ni jasna usoda termoelektrarne. In v drugo nas, še enkrat po trboveljsko, "ne jebejo" in v odloku se to prodaja. Konkretno: Spekter, Domet, Rudar, Senovo. 70.000 ljudi meni in ne dovoli "na pamet" prodajo tega premoženja. In kaj je tukaj zadaj? Seveda, privatni interes, nekdo bo prišel in bo to kupil poceni, nabil stanarine vsem najemnikom teh stanovanj - to je bogato premoženje državne, ogromno, 70 tisoč ljudi živi v teh občinah. Ti ljudje ne bodo mogli plačati in novi lastniki bodo rekli: "Pojdite na občine," - to ni samo naša, tudi vi imate svoje občine, "in tam zahtevajte subvencije." In občina bo seveda preživljala s 100% proračunom samo reveže, ki jih bo nekdo ožel - ki jih bo nekdo ožel, govorim konkretno o tem odloku in prodaji premoženja -, in ne bo mogla narediti tudi metra vodovoda, tudi metra ceste, tudi kvadratnega metra šole, tudi kvadratnega metra vrtca. Tri uradna opozorila, pravnoformalna, štirih županov, konkreten primer, s podpisi, z vsem! Dobesedno bom še enkrat uporabil izraz, "ne jebejo nas". Pa ni samo to. Še marsikaj spoštovane kolegice in kolegi, ne se zavajati samo s Telekomom. Skupaj smo bili, ko smo govorili o Novi Ljubljanski banki, dokapitalizaciji zato, da bo v lasti, da bo v lasti države ostala. Zadnji neuradni podatek, na katerega upam, da bom dobil odgovor na poslansko vprašanje, je, da je kljub obljubam izpred enega meseca Nova Ljubljanska banka v lasti države v 51% [[...]] [[Ugovarjanje iz klopi.]] [[...]]- ni res. Nova Ljubljanska banka je v lasti države, govorim po neuradnih podatkih, dobil bom uradne, v 49,37%, kar pomeni, da ni več v lasti. To, gospe in gospodje, je kraja! To so zavajanja, to je nespoštovanje državljank in državljanov Republike Slovenije. S tem odlokom, seveda saj to je odlok, to moramo mi sprejeti zato, da bomo lahko potem prodajali ali delali karkoli že. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Ja! Ampak s tem odlokom bomo dali Vladi dovoljenje, da bo delala res karkoli že. Kaj pa ljudje? Tudi vi boste nekoč ljudje, tudi vi boste nekoč samo najemniki nekih stanovanj, ki jih boste plačevali seveda po dvakratni ceni, ker jih bo država prodala nekemu zasebniku, ki jih bo seveda z veseljem tržil in izkoriščal ljudi in lokalne skupnosti in regionalne, če bodo regije. Ni pošteno, da takšen odlok, skrit v prilogah 1 in 2, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]mi sprejmemo. Slovenska nacionalna stranka absolutno nasprotuje takšnemu odloku.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani! Slovenska demokratska stranka bo Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 podprla. Bistvo je sprememba glede deleža pri prodaji Telekoma. Predlaga se, da se delež v družbi Telekom, ki je namenjen za prodajo in druge oblike razpolaganja, spremeni z 18,39% na 37,53%, temu ustrezno pa se spremeni tudi število delnic za prodajo in druge oblike razpolaganja, in sicer z 1 milijon 201 874 na 2 milijona 452 548 tisoč delnic, tako bi se povečal delež Telekoma, namenjenega prodaji s 30% na 49,13%, s tem da bi država ohranila svoj kontrolni delež 25% plus 1 delnica. Do te predlagane spremembe je prišlo zaradi mnenja komisije za vodenje in nadzor prodaje Telekoma, ki meni, da bi prodaja večjega deleža bila učinkovitejša in bolj gospodarna rešitev. Temu se pridružujemo tudi s svojim mnenjem in podpori temu odloku poslanci Slovenske demokratske stranke, ki ga mislimo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Milan M. Cvikl v imenu Poslanske skupine SD.
Gospod predsedujoči, predstavniki komisije za privatizacijo državnega premoženja, ni jih v tej dvorani, ampak očitno so najpomembnejši. Zaradi odločitve komisije za privatizacijo državnega premoženja danes sprejemamo odlok. Ta komisija se je odločila, da je potrebo prodati več kot 30% tega, za kar smo jih pooblastili, in Vlada Republike Slovenije, minister za gospodarstvo, objavil lažniv, poudarjam lažniv javni razpis. V uvodu piše: skladno s posameznim programom prodaje dela kapitalske naložbe, z Zakonom o javnih financah prodajamo 50%, 49%, pa še nekaj. Gospodje, to ni več normalno. Ne bom uporabljal istih besed kot kolega Barovič, ampak to, kar delamo v Državnem zboru, zato ker se je neka marginalna komisija, ki naj izvaja to, kar Državni zbor sklene, odloči, da je treba prodati več, potem Vlada zaradi tega sprejme spremembo posamičnega programa prodaje Telekoma, četudi bi ga lahko Vlada sprejela šele potem, ko je za to dobila pooblastilo v Državnem zboru. Namesto da bi delali tako, delamo drugače: program je sprejet, objavljen je oglas, do 28. septembra, pred sprejemom tega odloka, se je javilo 15 podjetij, ki bi poceni rado kupilo ta Telekom, in sedaj v Državnem zboru za nazaj pokrivamo odločitev komisije za prodajo državnega premoženja v Telekomu! Gospodje v komisiji, gospodje člani komisije, gospod Matjaž Janša in ostali, ki ste tam notri, močnejši ste kot Državni zbor, močnejši ste kot Vlada, močnejši ste kot minister za gospodarstvo, močnejši ste kot Janez Janša, predsednik Vlade! Zato moj uvodni pozdrav v začetku. To tako ne gre. To tako ne gre. Najmanj je potrebno povedati in objaviti, v oglasu, če že objavljate oglas: "Neskladno z Zakonom o javnih financah prodajamo 49% delež Telekoma. Neskladno z Zakonom o javnih financah! Izmislili smo si, da je pač treba prodati 49%, ne pa tisto, za kar smo dobili pooblastilo v Državnem zboru. To, da Odbor Državnega zbora, v katerem je vladajoča koalicija, gre mimo tega, gre mimo zelo jasnega sporočila Zakonodajno-pravne službe, da je razlog za spremembo odloka napačen. Mi ne moremo spreminjati odloka o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja zato, ker je Vlada presegla pooblastila Državnega zbora. Obratno je. Najprej, če se bomo tako v Državnem zboru odločili, lahko Vlada spremeni posamičen program. Zato jasno povem vsem investitorjem, ta program, ta prodaja je nezakonita, je lažniva, je izpodbojna. Sprejeti posamični program Vlade Republike Slovenije z dne 12. julija 2007, sprejet na Vladi Republike Slovenije, je nezakonit, je izveden brez pooblastila Državnega zbora in ga ni mogoče izvajati. In gospodu ministru za gospodarstvo in predsedniku Vlade, ko ste bili še v opoziciji, si nihče kaj takšnega ni upal. In kaj bi počeli kot opozicijski poslanci, če bi si kaj takega kdo upal. In tukaj sedaj mirno, pred celo slovensko javnostjo Državni zbor, vladajoča koalicija, popusti pred voljo Komisije za prodajo državnega premoženja v Telekomu. Mislim, da smo prišli na zelo nizko točko razvoja demokracije v Sloveniji. Ne čudim se nekaterim poslancem, ki jim poči film, ne čudim se. Sprašujem pa vas, poslanci vladajoče koalicije, člani Odbora za finance in monetarno politiko: Ali boste spoštovali Zakon o javnih financah? Ali boste spoštovali mnenje Zakonodajno-pravne službe? Predsednik, v skladu s Poslovnikom predlagam, da Zakonodajno-pravna služba tukaj v tem Državnem zboru ponovno predstavi ali smo sploh upravičeni sprejemati takšen odlok, popravljati napake Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu Poslanske skupine LDS.
Lep pozdrav podpredsednik! Kolegice in kolegi, gospoda iz Vlade! V Poslanski skupini LDS predlogu sprememb odloka ne pritrjujemo. V LDS menimo, da je tak predlog sprememb odloka pravna sramota, tako za pravne strokovnjake v Vladi, za Vlado kot celoto in koalicijo. S tem predlogom, veste, in to vemo vsi v tem Državnem zboru, je popolnoma povoženo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora Republike Slovenije, službe, ki bi nam morala biti vzgled in vodilo pri našem odločanju, saj koalicija ni upoštevala opozorila, da je takšna rešitev, kot jo imamo danes pred seboj, s pravno sistemskega vidika nedopustna. Če komentiramo celotni postopek prodaje deleža države Telekomu je v tem ravnanju posebej sporno ravnanje Ministrstva za gospodarstvo, ki je že 31.8. objavilo mednarodni javni razpis za zbiranje izjav o interesu ter ponudb prodaje kapitalske naložbe Republike Slovenije, pa čeprav se Vlada tako trudi razložiti, da ne gre za zbiranje ponudb. Posebej, ker vemo, da takrat ko se je ta razpis objavil pravzaprav ni bilo nobene pravne podlage. Pravna podlaga za prodajo Telekomu se sprejema šele danes s tem odlokom oziroma takšnim odlokom kot bi moral biti. Zelo čudno v tej verigi dejanj je tudi nerazumno ravnanje predstavnika Matjaža Janše, ki je s svojimi javnimi izjavami sam zniževal ceno delnic Telekoma na borzi. Takšno delovanje in ves ta postopek kažeta, da se Vladi zelo mudi prodati Telekom, pa čeprav po nižji ceni, kot bi to bilo realno možno. V tem odloku je pravno sporno tudi to, da se je prvotno predlagan delež 30% nadomestil z deležem, posebej pomenljiva je besedica do 49,14%, saj s tem dajemo Vladi pravzaprav bianco menico, da se odloča ali proda 30, 35, 40 ali pa morda 49,14% delež. V tem primeru se pojavlja zgodba iz dokapitalizacije NLB, kjer je ravno tako ta besedica "do" pomenila sporno besedo, namesto "v" višini zakona o izvrševanju proračuna za leto 2007. Torej, zgodba se ponavlja. Vlada s takšnim ravnanjem pravzaprav dajem nek čuden signal o razlogu prodaje. Najbolj verjetni razlog prodaje je, da Vlada kopira primer privatizacije nekaterih operaterjev. Tukaj nas ta primer spominja na Telko v Argentini, kjer je bil en izmed neposrednih ciljev privatizacije lajšanje javnofinančnih težav. Izjave predstavnikov Ministrstva za finance, da v tem primeru ne gre za probleme polnjenja proračuna ne držijo. Res je, da gre prihodek iz naslova kupnine v račun finančnih terjatev in naložb, s tem pa se zmanjša javni dolg in obresti od javnega dolga, ki pa se plačajo iz bilance prihodkov in odhodkov v proračunu. Zaradi tega se lažje zniža javnofinančni primanjkljaj, kar pomeni, da se torej s prodajo Telekoma izboljša stanje v bilanci prihodkov in odhodkov proračuna in to je očitno tisti cilj oziroma smoter Vlade, da to počenja na tak način, kot danes obravnavamo. Torej, glede glasovanja v zvezi z odlokom naj ponovno poudarim, da LDS odloka ne podpira, ne daje Vladi prostih rok pri prodaji Telekoma. In še enkrat poudarjam - glasovali bomo proti.
Hvala lepa. Gospod Ciril Testen bo povedal kakšno je mnenje Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav predstavnikom Vlade, poslankam in poslancem. V spremembi odloka o programu prodaje državnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 država predlaga, da se poveča delež za prodajo v družbi Telekom. V Novi Sloveniji smo se in se bomo zavzemali za umik države iz gospodarstva, če to pomeni večjo učinkovitost podjetij, izboljšanje kakovosti storitev, znižanje cen za potrošnike oziroma uporabnike storitev in če s tem večamo konkurenčnost gospodarstva. Študije kažejo, da so podjetja v državni lasti manj učinkovita in s tem preprečujejo gospodarsko rast. V Novi Sloveniji smo za takšno privatizacijo Telekoma, ki bo zagotavljala učinkovito upravljanje, konkurenčnost in uspešen razvoj. Način prodaje, ki je bil najprej mišljen v dveh fazah se je izkazal za neučinkovitega oziroma bolje rečeno, da je za skupno korist od prodaje bolje, če država na trgu ponudi 49,13% delež, sama pa zadrži strateški položaj v družbi, to je 25% plus eno delnico. Drugačno ravnanje države bi lahko povzročilo gospodarsko škodo, ki bi šla na račun vseh davkoplačevalcev. Tudi Zakon o javnih financah v 80.Č členu dopušča možnost, da Vlada lahko med izvrševanjem proračuna letni program prodaje spremeni ali dopolni. V Novi Sloveniji smatramo, da gredo spremembe pri prodaji Telekoma v smeri povečanje koristi za državo in njene državljane, zato te spremembe podpiramo. V odloku se povečuje tudi obseg prodaje poslovnih prostorov v Bruslju, za katere se je izkazalo, da jih Slovenija ne potrebuje več in da je najbolj smotrno, da se jih čim prej proda. Ker je za državo in za njene državljane bolje, da se odlok dopolni z navedenimi spremembami, Nova Slovenija podpira Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Zato, da ne bi popoldne, ko bomo v času glasovanja, tratili časa, bi vas lepo prosil, da upoštevate 5. točko 66. člena Poslovnika, ki pravi: "Če predsedujoči Državnega zbora oceni, da je treba na sami seji razrešiti določeno pravno vprašanje, pozove predstavnika Zakonodajno-pravne službe, da na seji ustno poda pravno mnenje. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe lahko zahteva primeren čas za pripravo takšnega mnenja." Prej sem že povedal, obstajajo veliki razlogi, ki kažejo na nezakonitost javnega razpisa in zato tudi na neutemeljenost razlogov, ki jih Vlada navaja, da spreminjamo ta odlok. Vlada namreč razlaga, da je treba zato, ker je ona 12. julija 2007 sprejela posamičen program, spremeniti odlok. Zakonodajno-pravna služba je v tej zvezi za matično delovno telo pripravila tudi ustrezen amandma. Ta amandma zaradi znanih razlogov, ker Vlado tukaj poslanci vladajoče koalicije ščitijo, ni doživel podpore. Vendar sami menimo, da je celotno gradivo, tako kot ga je Vlada predstavila, neustrezno - zamenjalo se je, kaj je prej. Zaradi jajca spreminjamo kuro, poenostavljeno povedano. Program spreminjamo, ker se je posamičen program drugače odločil. Zato predlagam, predsedujoči, da pred glasovanjem danes poslušamo ustno, ali če bomo dobili tudi pisno, mnenje, kaj pomeni sprejemanje odloka brez ustrezno pripravljenih popravkov z amandmaji, kot so bili za sejo matičnega delovnega telesa pripravljeni, pa zavrnjeni. To pravim zato, ker tudi če boste pogledali magnetogram in samo poročilo, gre za zelo sporna vprašanja. Če bomo to sedaj naredili kot Državni zbor, potem vladam v nadaljevanju sploh ni treba več, poenostavljeno povedano, pred začetkom leta sprejemati Odloka o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja. Samo rečejo v nekem zakonu, prodajali bomo vse, potem pa na koncu leta, mogoče 31. decembra, povedo, prodali smo to, to in to, prosimo vas, da naknadno 31. decembra do polnoči sprejmete odlok, ki bo vse te posamične programe vključil v celovit program. Zato menimo, da je upravičeno, prej preden Državni zbor danes odloči, da Zakonodajno-pravna služba tukaj, za zapisnik, za magnetogram, ponovno opozori o spornosti načina sprejemanja in neoblikovanega popravljenega teksta odloka. Lepo prosim, predsedujoči, da boste v skladu s petim odstavkom 66. člena Poslovnika delovali tako kot sem v svojem proceduralnem predlogu, mislim da dovolj jasno, obrazložil. Hvala za vašo prijaznost.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, rad bi vas opozoril, glede na vaše proceduralno vprašanje, da je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, dne 10.9.2007 dala Mnenje o predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega, finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008. Prosim.
Predsedujoči! Vem. Ravno zaradi tega mnenja se je postavilo na matičnem odboru temeljno vprašanje, kako naprej. Zato so bili pripravljeni amandmaji, zato da bi vsaj glede na zakon uskladili odlok z zakonom. Na žalost ti amandmaji niso bili sprejeti. Poročilo tukaj imamo. Jaz bi rad slišal mnenje Zakonodajno-pravne službe. Ali besedilo odloka, tako kot je sedaj pripravljen, sledi Zakonu o javnih financah ali bi bilo vendarle potrebno besedilo odloka, ki ga je predlagala Vlada in glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe v Državnem zboru, prilagoditi. Mi namreč ne moremo sprejemati odloka, ki je nezakonit. In ker je Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju opozarjala na nezakonitost besedila odloka, bi bilo potrebno v Državnem zboru to tudi slišati in se potem odločiti kako naprej.
V redu. Hvala lepa, gospod Cvikl. Mislim, da je Zakonodajno-pravna služba prav gotovo seznanjena s problemom in menim, da če bo potrebno, bo pred glasovanjem podala tudi svoje mnenje ali je predlog odloka pravno sprejemljiv ali ni. Besedo ima še gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, predstavniki Ministrstva za šolstvo, poslanke in poslanci! Predlagani odlok oziroma novela odloka o programu prodaje državnega, finančnega premoženja, se nanaša na prodajo deleža Telekoma. Delež, ki je namenjen prodaji se iz 18,39% povečuje na 37,53%. Razloga za spremembo odloka sta dva. Prvi je sprejem Zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, drugi pa sprejem programa prodaje kapitalske naložbe države družbi Telekom. Odlok se spreminja še v delu, ki se nanaša na prodajo nekdanjih prostorov stalnega predstavništva Slovenije v Bruslju. Moram vam povedati, da imamo v Poslanski skupini SLS, čeprav smo koalicijska stranka resne pomisleke o nameravani prodaji državnega deleža Telekoma. Sicer ne delimo mnenja nekaterih o tem, da je bil sprejem posamičnega programa kapitalske naložbe države v družbi Telekom nezakonit. Menimo pa, da bi bilo smiselno pred odločitvi o oglasu za prodajo 49,13% deleža Telekoma vendarle sprejeti odlok, ki ga obravnavamo danes. Sprejemamo argumente Vlade o spremenjenih razmerah v katerih se je odločila za večji ponujeni delež za prodajo, obenem pa želimo poudariti, da pričakujemo jasno in transparentno prodajo deleža Telekoma. Splošno je znan odnos Slovenske ljudske stranke do prodaje ključnih državnih podjetij tujcem. Slovenska ljudska stranka meni, da privatna lastnina predstavlja osrednji steber okoljske, socialne in tržne ekonomije, posameznikom daje več prostora za odločanje in tako povečuje njihovo osebno svobodo. Privatizacijo je treba izvajati s pospeškom, vendar na zelo transparenten način. Privatno lastništvo je pomemben vzpodbujevalec naložb in ustvarja podlago za dobičkonosna delovna mesta ter prihodke in dobičke samozaposlenih. Država je dolžna zaščititi privatno lastnino. Hkrati mora država poskrbeti, da bodo strateške panoge, kot so bančništvo, zavarovalništvo in nekatere druge strateške investicije ostale večinsko v rokah domačih pravnih in fizičnih oseb. V ta namen ne podpiramo takšnega lastništva države v teh inštitucijah, ki predstavlja možnost blokade na statutarnem področju, hkrati pa ne omogoča državnega upravljanja teh družb. To je potrebno predvsem zaradi centralizacijskih teženj v Evropi, ki bi lahko naše strateške dele gospodarstva spreminjali v podružnice brez kakršnegakoli vpliva na strateške odločitve in brez možnosti nadzora. Prizadevamo si torej za pregledno dokončanje privatizacije ob ohranjanju ključnega premoženja v slovenski lasti, ki je za Slovenijo in za slovenstvo pomembno. Kako se torej odločiti o predlaganem odloku? Ali je prodaja Telekoma v današnjem trenutku in na predlagani način res najboljša rešitev? Poslanci imamo določene pomisleke glede podpore temu odloku. Podjetja ključnih panog naj ostanejo v slovenski lasti. Sprašujemo se ali je povečevanje deleža prodaje iz prvotno predvidenih 30 na 49,14% potrebno. Zagovarjamo postopno privatizacijo. Če že obstajajo argumenti za prodajo večjega deleža, pa je pomembno predvsem to, da se bodo s prodajo pridobljena sredstva porabila za pravi namen. Dodatna sredstva v državnem proračunu ne smejo biti razlog za povečanje potrošnje države. Sredstva naj se v skladu z veljavnimi usmeritvami namenijo za pokrivanje oziroma zmanjševanje izključno javnega dolga. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlagani odlok podprli, ob tem pa poudarjamo, da pričakujemo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]popolnoma transparentno in pregledno prodajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, ni možna razprava o členih. O predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PRAVILNIKA O POGOJIH, MERILIH IN POSTOPKU ZA RAZPOREDITEV SREDSTEV FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE ŠPORTNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Pravilnik je v obravnavo zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Besedo dajem predstavniku Fundacije za dopolnilno obrazložitev pravilnika. Izvolite prosim.
Hvala, spoštovani predsedujoči, za besedo. Cenjene poslanke in poslanci Državnega zbora, spoštovani predstavniki vlade lepo pozdravljeni v imenu Fundacije za športi in 13 svetnikov Sveta fundacije! Poseben pozdrav in zahvala predsedniku Branku Grimsu ter vsem članicam in članom Odbora za šolstvo in šport, ki so 13. septembra sprejeli gradivo, ki je danes v obravnavi. Naslednje minute namenjene slovenskemu športu bodo zaznamovale področja razporejanja sredstev iz iger na srečo. S sprejetjem spremembe pravil in novega pravilnika za razporejanje sredstev Fundacije za šport bo to zahtevno in pomembno področje, od katerega je danes odvisno več kot 250 različnih športnih organizacij, dobilo še bolj pregleden, v postopkih poenostavljen in, z dodatnim inštitutom Komisije za pritožbe, demokratičen okvir za delo. Katere so tiste ključne novosti? Predvsem bo z novim pravilnikom omogočena hitrejša delitev sredstev. Opredeljen je boljši, bolj učinkovit postopek, s katerim bo sklep o razporeditvi sredstev izvajalcem izdan najkasneje do 28. februarja, črpanje pa bo mogoče takoj po podpisu. Naslednja stvar je razvojna naravnanost. Fundacija želi več sredstev usmeriti v programe športa otrok in mladine, manj pa v programe vrhunskega športa, kjer je komercializacija športa večja, bolj izdatno želi spodbujati programe nacionalnih panožnih športnih zvez, skupaj z ustreznimi partnerji. Hkrati pa želi šport tudi vzpodbujati k oblikovanju programov usposabljanja za razvoj posameznih manjkajočih kompetenc na področju športa. Naslednja stvar je preglednost. Pravilnik natančneje opredeljuje merila s točkovnimi metodologijami. Naslednja stvar je poenostavljenost. Ob ustrezni pravni varnosti prosilcev bo omogočen poenostavljen, krajši in cenejši postopek razdeljevanja sredstev. Morebiti vam je znano, da smo imeli v preteklih letih mnogokrat težave ravno z vidika uporabe ZUP-a, kjer so nastajali stroški administracije in problemi z reševanjem pritožb. Naslednja, pa ne zadnja stvar, je demokratičnost. Opredeljen je nov organ s pravili, in sicer komisija je to za pritožbe, ki bi bila sestavljena s strani članov ministrstva, Olimpijskega komiteja in pa Strokovnega sveta Vlade Republike Slovenije za šport. Spoštovani predsedujoči, drage poslanke in poslanci! Pravilnik in pravila so do tega trenutka prehodili dolgo pot, začeli so nastajati aprila leta 2006, ko je fundacija za šport pozvala široko bazo svojih prejemnikov k javni razpravi, izpeljali smo razširjene sestanke vseh strokovnih komisij, odprli široko strokovno razpravo na posvetovanju o razvojnih vprašanjih slovenskega športa, ter sprejemali mnenja in predloge preko spletne strani fundacije. Na tej podlagi je svet fundacije sprejel nov pravilnik. Pravilnik in pravila imatjo tudi pozitivno mnenje izvršnega odbora Olimpijskega komiteja Slovenije in Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport in prepričani smo, da je kondicijska pripravljenost teh dveh dokumentov takšna, da bosta učinkovito zdržala pritiske delovanja Fundacije za šport tudi v naslednjem obdobju. Sta tudi popotnica, ki jo daje sedanje vodstvo fundacije na pot naslednji sestavi vodilnih strokovnjakov, naš mandat se namreč pomladi leta 2008 izteka in fundacijo nameravamo predati v dobrem stanju, tako po finančni kot tudi poslovodni plati. Imamo vrhunsko urejene podatkovne zbirke, obvladujemo stroške delovanja fundacije in naš informacijski sistem, ki podpira razporejanje sredstev na razpisih, deluje brezhibno. Ne zamujamo z letnimi razpisi in nimamo večjih nerešenih problemov. Nalogo, ki ste nam jo zaupali pred skoraj petini let, smo opravljali vestno, ob nenehnem zavedanju velike odgovornosti, ki jo ima fundacija do svojih prejemnikov, saj brez teh sredstev marsikateri izvajalec dejavnosti na področju športa sploh ne bi mogel delovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pravilnik je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu mag. Branku Grimsu - za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Pravilnik o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je Odbor za kulturo, šolstvo in šport v resnici obravnaval na dveh sejah. In sicer, prvič jo je obravnaval že v začetku poletja, natančneje zadnji dan junija. Takrat je sprejel sklep, s katerim je odločitev odložil in predlagal predlagatelju, da akt še dopolni. Naj povem enostavno, za kaj je šlo. Naša želja je bila, in to je bilo tudi takrat opozorjeno v stališču Vlade, da se v pravilnik vključi tudi sistem točkovanja. Na ta način se namreč podeljevanje sredstev naredi bolj transparentno, izogne pa se tudi kakršnimkoli možnostim, da bi se karkoli spreminjalo v toku samega podeljevanja, in je torej taka vključitev tako v interesu pravnega reda, torej zaupanja v pravno državo, kot seveda še posebej v interesu športnih organizacij, športnikov, torej tistih, ki jim je ta denar namenjen. Predlagatelj je to našo sugestijo sprejel in sklep uresničil. In potem je v svoji drugi obravnavi, dne 13.9.2007, Odbor za kulturo, šolstvo in šport povsem soglasno in brez razprave tako dopolnjen predlog pravil ocenil kot pozitiven. Zato predlagamo Državnemu zboru Republike Slovenije, da k njemu poda soglasje. Hvala. Srečno!
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Ivan Jelen, v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Na 25. seji Odbora za kulturo, šolstvo in šport Državnega zbora je bil sprejet sklep, da je treba pravilnik dopolniti z natančnimi merili oziroma točkovnimi metodologijami za dodeljevanje sredstev. Točkovno ovrednotena merila naj bi se namreč opredelila šele v izvedbenem aktu pravilnika, in sicer neposredno pred razpisi. Taka formulacija je bila preohlapna, ker bi lahko pomenila prilagajanje vsakokratnim razmeram in bi povzročila zniževanje standarda preglednosti delitve sredstev fundacije. Sedanje gradivo, ki je v obravnavi, je bilo v skladu s sklepom primerno dopolnjeno. Ocenjujemo, da so vnesena merila jasno opredeljena, natančno razdelana in primerno točkovana. Zato menimo, da se lahko izreče soglasje k pravilniku. Sicer pa je med novostmi pravilnika, ki jih tudi ocenjujemo za pozitivne in primerne, zaslediti še vključenost nacionalnega programa za šport, na podlagi katerega se v pravilniku dogradijo rešitve, ki bodo natančno določale pogoje in merila za dodeljevanje sredstev skladno z opredelitvami nacionalnega programa športa, ki opredeljujejo javni interes v športu, ter s smernicami in strateškimi cilji športa v Sloveniji, ki jih sprejema krovna športna organizacija. Nadalje, pozdravljamo možnost sofinanciranja mlajših reprezentanc, ki so bile v primerjavi s članskimi do sedaj zapostavljene, ker so bile komercialno nezanimive. Z možnostjo sofinanciranja športne opreme, česar do sedaj ni bilo, se ponuja večja možnost razvoja v tistih športih, kjer se za nastope potrebuje draga športna oprema. Na področju interesne športne vzgoje otrok in mladine ter interesnih športnih dejavnosti študentov in športne rekreacije se odpirajo možnosti za razvoj novih programov, ki jih fundacija sofinancira, to so redna vadba, športni tabori in množične rekreativne prireditve. Povečuje pa se tudi delež sofinanciranja tehnologij na področju raziskovanja in razvoja športa. Glede na navedeno v poslanski skupini soglašamo z besedilom pravilnika.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! Pravilnik o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za šport ureja razvrstitev športnih panog v razrede glede na njihovo uspešnost z vidika uresničevanja strateških ciljev športa v Sloveniji. Določajo se roki za sprejem letnega programa dela fundacije, finančnega načrta in nekatere druge stvari. V preteklosti je pogosto prihajalo do pritožb prijavljenih na javne razpise Fundacije za šport, zato se nam zdi pomembno, da je pravilnik dopolnjen in da sedaj vključuje tudi kriterije oziroma merila za dodelitev sredstev. Nekajkrat smo bili poslanci SDS opozorjeni tudi na to, da se je med razpisom spreminjalo kriterije oziroma merila, torej v času trajanja postopka razpisa, s tem pa seveda ni bila omogočena enakopravna obravnava vseh vlagateljev. Prepričani smo, da se z novim pravilnikom, ki sedaj vse te stvari vsebuje, to več ne bo dogajalo. Zato podpiramo Pravilnik o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za šport in mu bomo v naši poslanski skupini dali soglasje.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk, v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo dala soglasje oziroma podprla Pravilnik o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Svet Fundacije za šport je že junija 2006 sprejel sklep, da se pripravi nov Pravilnik za razporeditev sredstev za financiranje športnih organizacij. V tem dobrem letu dni je matični odbor Državnega zbora za šport to tematiko obravnaval kar trikrat. Razprava na junijski seji Odbora za kulturo, šolstvo in šport je bila dokaj nenavadna in se je proti pričakovanjem celo spolitizirala. Poslanci koalicije so se namreč obregnili ob izjavo direktorja Fundacije za šport, da je njegova trditev o mačehovskem odnosu države do športa precej politična opredelitev. Nato pa se je problematiziralo še razdeljevanje samih finančnih sredstev, ob dejstvu, da je pri nadzoru poslovanja Računsko sodišče Fundaciji za šport leta 2006 dalo pozitivno mnenje. Fundacija za šport nima enostavne naloge, saj so pričakovanja športnih organizacij in društev ter celotne športne sfere zelo velika. Usklajevati je potrebno zelo različne interese ter zagotavljati pregledno in namensko porabo sredstev. Verjetno je bil lahko v preteklosti kdo izmed prosilcev tudi nenamerno spregledan, vendar verjamem, da se je to potem tudi ustrezno rešilo. Samo v letu 2007 je na razpis fundacije prispelo 1214 vlog za sofinanciranje, v celotnem drugem mandatu, od 2003 do 2007 pa je prispelo kar 5.580 vlog, financiranih pa je bilo 2361 programov. Vloge so torej 5-kratno presegale finančne zmožnosti fundacije. Svet Fundacije za šport je na podlagi priporočil članov in članic državnozborskega odbora dopolnil pravilnik z metodologijami ter jih vključil v posamezne določbe pravilnika. Merila za dodelitev sredstev so za posamezne elemente vrednotenja programov dopolnjena s točkovnimi lestvicami. Kot je na septembrski seji odbora poudaril direktor fundacije, dr. Jurak, je pravilnik nastal v široki razpravi med športnimi delavci ter pridobil tudi soglasje izvršnega odbora Olimpijskega komiteja Slovenije in strokovnega Sveta za šport Vlade Republike Slovenije. Sredstva fundacije namreč pokrijejo kar 40% nacionalnega programa športa v naši državi. Naj povem, da smo na septembrski seji Odbora za kulturo, šolstvo in šport pravilnik sprejeli brez glasu proti, zato bo Poslanska skupina socialnih demokratov pravilnik podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rudolf Moge v imenu Poslanske skupine LDS. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, državna sekretarka, kolegi iz Fundacije za šport, poslanke in poslanci, lep pozdrav! Moram reči, da smo v Liberalni demokraciji Slovenije prijetno presenečeni, da lahko obravnavamo pravni akt, na katerega ni imela nobenih pripomb Zakonodajno-pravna služba, pravni akt za katerega so si pripravljavci vzeli toliko časa, da so ga uskladili za strokovno in zainteresirano javnostjo s pozicijo in opozicijo in to je redek dogodek v tem Državnem zboru. Zaradi tega smo tudi člani Odbora za kulturo, šolstvo in šport brez vsakršne razprave sprejeli ta odlok oziroma pravilnik in bomo podobno ravnali tudi naprej. Torej Liberalna demokracija Slovenije bo dala polno podporo sprejetja ustreznega sklepa. Gospod podpredsednik, ker velja čisto enaka argumentacija za naslednji pravni akt, se v imenu poslanske skupine odpovedujem besedi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marjetka Uhan v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi, ki nas spremljate. Pravilnik o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev fundacije za sofinanciranje športnih organizacij Republike Slovenije, določa predvsem pogoje za sofinanciranje izvajalcev letnega programa dela fundacije, merila za dodelitev sredstev izvajalcem letnega programa dela in postopek razporeditve sredstev fundacije. V Novi Sloveniji smo veseli, da gre pravilnik v smeri večje preglednosti, večje jasnosti in večje pravičnosti pri dodeljevanju sredstev. Merila so v tem pravilniku jasno zapisana in se ne morejo več spreminjati tik pred razpisom ali celo med samim razpisom, kar se je dogajalo v preteklosti. Za nas je pomembna jasna smer in pa da so merila enaka za vse. V primerjavi s trenutno veljavnim pravilnikom gre novi pravilnik, ki je pred nami, v smeri zmanjševanja deleža za vrhunski šport in v smeri povečevanja deleža za športno vzgojo otrok in mladine usmerjenih v kakovostni in vrhunski šport. Z novim pravilnikom se opredeljujejo vrste programov, ki jih bo Fundacija za šport sofinancirala, in sicer programe redne športne vadbe, športne tabore in programe množičnih športnorekreativnih prireditev, saj te prireditve spodbujajo neorganizirano ukvarjanje s športom, ki ga je iz leta v leto več in je prav, da fundacija tovrstne dejavnosti tudi podpre. Z novim pravilnikom se mnogo bolj natančno določa postopek razporeditve sredstev, hkrati pa postopek določa hitrejšo razporeditev sredstev fundacije. Opredeli se tudi postopek sklepanja pogodbe in namenskost porabe sredstev fundacije, ter opredeljuje nov organ, to je Komisijo za pritožbe. V Novi Sloveniji menimo, da gre nov pravilnik v smeri večje transparentnosti, zato ga bomo podprli.
Hvala lepa. In še gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, gospa sekretarka, poslanke, poslanci! Kot že omenjeno, je leta 2006 Svet Fundacije za šport sprejel sklep, da sprejme nov pravilnik o pogojih, merilih in postopkih za razporeditev sredstev Fundacije za šport. Skladno s spremembo pravilnika je bilo potrebno sprejeti tudi spremembe in dopolnitve pravil fundacije. Posledica spremembe obeh je po mnenju predlagatelja bolj natančno določena razporeditev sredstev fundacije, s tem, pa tudi hitrejši postopki v zvezi s tem. Vlada je tudi na ta predlog sprva dala nekaj pripomb, ena največjih je bila povezana s komisijo za pritožbe, ki jo nova pravila predvidevajo kot eno izmed tako imenovanih občasnih komisij. Pomislek gre v to smer, da komisija ne bi bila ravno verodostojna, saj naj bi bil eden izmed članov te komisije imenovan s strani prvostopenjskega organa pri odločanju, torej Sveta Fundacije za šport, tako pa bi se povečale možnosti za pojav nepravilnosti. Dvomi so se pojavili še v zvezi s samim pritožbenim postopkom. Predlog sprememb in dopolnitev pravil fundacije je potrebno razumeti skupaj s pravilnikom o pogojih, merilih in postopkov za razporeditev sredstev fundacije. Odbor in Vlada sta predlagala popravke in junija letos je predlog sprememb in dopolnitev pravil fundacije na Odboru za kulturo, šolstvo in šport dobil soglasje. K temu predlogu bomo dali soglasje tudi poslanci Poslanske skupine SLS. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu soglasja k pravilniku bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO SPREMEMB IN DOPOLNITEV PRAVIL FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE ŠPORTNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Spremembe in dopolnitve pravil je v obravnavo zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Spremembe in dopolnitev pravil je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora mag. Branku Grimsu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Tako kot predhodno obravnavani akt smo tudi ta pravila na Odboru za kulturo, šolstvo in šport obravnavali dvakrat, prvič sprejeli sklep, da se končna odločitev odloži in predlagali predlagatelju ustrezno spremembo, šlo je za več pripomb, nekatere so bile do zdaj že omenjene v razpravi, no ključne pa so bile tiste, ki so šle v smer večje transparentnosti postopkov, pri podeljevanju sredstev, saj je to tako v interesu javnih financ na eni strani kot še posebej uporabnikov, torej športnih organizacij in zato, da bi omogočili pridobitev časa za potrebno dopolnitev aktov smo potem dokončno dopolnjeni akt, ki ga je predlagatelj v celoti dopolnil skladno s sklepom odbora, obravnavali na seji 13. septembra. Na obravnavi dopolnjenih aktov pa ni bilo nobenih pripomb več, nobenih pomislekov, naša skupna ocena je bila, da gre za akte, ki bodo omogočali bolj kvalitetno in predvsem bolj transparentno delo v korist športnih organizacij, torej v korist slovenskega športa, kar je zagotovo naš skupni cilj. Iz tega razloga in na osnovi tega skupnega povsem soglasnega spoznanja je bil povsem soglasno sprejet sklep o tem, da tudi pravila predlagamo v soglasje Državnemu zboru in da predlagamo poslankam in poslancem, da glasujejo za soglasje in s tem omogočijo bolj kvalitetno delo slovenskemu športu. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala za besedo. S spremembami in dopolnitvami pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji se dograjuje dosedanje ureditev, ki je določala pogoje, merila in postopke oziroma, ki jih določa. Določajo se stalne strokovne in občasne strokovne komisije. Stalne obravnavajo vloge na razpis fundacije na posameznih področjih in občasne, kot na primer Razpisna komisija, Komisija za pritožbe ali kaj podobnega, ki so vezane na sklep sveta oziroma največ na mandat sveta. Tudi s temi spremembami in dopolnitvami v Slovenski demokratski stranki soglašamo in jih bomo podprli.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk ima besedo v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Večino stvari sem povedal že prej ob obravnavi pravilnika. Ta razprava je bila na matičnem odboru, kot rečeno, junija letos zelo burna, medtem pa smo pravila Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji že takrat sprejeli brez posebne diskusije. Tako tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov nimamo k spremembam in dopolnitvam pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji nobene pripombe in bomo ta dopolnjena pravila tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marjetka Uhan, v imenu Poslanske skupine NSi.
Spremembe pravil se nanašajo predvsem na zamenjavo imena pravilnika o razporeditvi sredstev ter na novo opredelitev strokovnih komisij. Po novem bosta delovali tudi dve novi komisiji in sicer Razpisna komisija in Komisija za pritožbe, s katero bo zagotovljeno učinkovito reševanje pritožb. Ker gredo spremembe pravil fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v smeri izboljšanja le-teh, bomo v Poslanski skupini Nova Slovenija predlagane spremembe podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Gospod podpredsednik, predstavniki Vlade. S slovensko ljudsko stranko je tako, kot smo že prej povedali, pravzaprav se s predlaganimi spremembami in dopolnitvami pravil fundacije za financiranje športnih organizacij v Sloveniji strinja in jih bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Franc Pukšič. [[Ne.]] Hvala. Gospod Rudolf Moge. [[Se odpoveduje.]] Želi morda besedo predstavnik Vlade in predlagatelj? [[Ne.]] Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. O predlogu soglasja k spremembam in dopolnitvam pravil bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZDRAVILSTVU. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila Vlada Republike Slovenije. Ker predstavnikov Vlade še ni, mi smo pa dokaj hitro končali dosedanje točke dnevnega reda, predlagam 10 minut odmora. Sejo bomo nadaljevali ob 12.00.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Kot rečeno, smo pri 21. točki dnevnega reda, Predlogu zakona o zdravilstvu. In kot je podpredsednik Klavora povedal, imamo za to točko na razpolago 2 uri in 40 minut. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila Vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo ministrici za zdravje gospe Zofiji Mazej Kukovič, za uvodno obrazložitev. Izvolite, prosim.
Lep pozdrav, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsedujoči! Predlog zakona o zdravilstvu je danes v tretji obravnavi, pomeni pa korak k ureditvi področja, ki posega v več sfer življenja. Temeljno načelo zakona je zaščititi uporabnika zdravilskih storitev, ki se mu lahko zaradi zdravilčeve neusposobljenosti ali zaradi odvračanja od zdravljenja pri zdravniku povzroči nepopravljiva škoda za zdravje. Poudariti moramo, da se z zdravilstvom ukvarja široka paleta ljudi z različnimi vrstami izobrazbe, poklicev in usposobljenostjo. In zato obstaja tudi v primeru tega zakona zelo veliko različnih interesov. Zdravilstvo je v predlogu zakona opredeljeno kot dejavnost, ki jo opravljajo zdravilci z namenom izboljšati zdravje uporabnika. Na prvem mestu je pomagati oziroma zdraviti človeka v primeru bolezni in zanj morajo zdravilci prevzeti tudi odgovornost. Ta odgovornost bo zagotovljena tudi s pridobitvijo licence, ki bo uporabniku storitev zagotavljala, da uporablja storitve osebe, ki je strokovno usposobljena za samostojno izvajanje zdravilskih sistemov in zdravilskih metod in ima zdravstveno ali medicinsko izobrazbo oziroma znanje iz zdravstvenih vsebin. Za izvajanje nalog bo Ministrstvo za zdravje podelilo javna pooblastila Zdravilski zbornici, da se bo ustanovila najkasneje eno leto po sprejemu zakona. Ministrstvo namreč potrebuje sogovornika na tem področju, ki bo imel pregled nad celotnim zdravilstvom in ne samo nad posameznimi strokovnimi združenji. Državni zbor Republike Slovenije je na svoji 30. seji 10. julija 2007 opravil drugo obravnavo Predloga zakona o zdravilstvu in v okviru te obravnave sprejel amandmaje k 6., 31., 33.a, 38., 50. in 51. členu. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije je Vlado Republike Slovenije zavezal, da pripravi Predlog zakona o zdravilstvu za tretjo obravnavo. Predlog zakona, ki je pred vami, je povzel sprejete amandmaje in je pripravljen za tretjo obravnavo. S sprejetjem amandmajev k predlogu zakona je v dosedanjih obravnavah prišlo do neskladij v nekaterih določbah, zato predlagamo tudi uskladitvene amandmaje. Glede na navedeno predlagamo, da zakon sprejmete. Hvala.
Hvala tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Ivan Grill bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci! Danes imamo v tretji obravnavi Zakon o zdravilstvu in to področje je bilo v Sloveniji prepuščeno trgu, v večini primerov pa se je ta dejavnost opravljala v obliki gospodarskih dejavnosti in v zakonu to do sedaj ni bilo urejeno. V takšnih razmerah so se zdravilci ukvarjali z dejavnostjo neprofesionalno, brez kakršnegakoli nadzora in se temu primerno izogibali kakršnimkoli morebitnim odgovornostim. Tudi sami uporabniki teh storitev so se odločali za izbiro zdravilca po lastni presoji in velikokrat tudi ob pomanjkanju ustreznih informacij. In ravno zato so se odločali predvsem za tiste ponudnike tovrstnih storitev in metod, ki so imeli najbolj razdelane oglaševalske oziroma marketinške metode, kar pa še zdaleč ne pomeni, da so bile te njihove metode tudi najbolj ustrezne pri reševanju težav oziroma bolezni. Za neodgovorno delo ali celo morebitno poslabšanje zdravja uporabnika, tudi takšnih primerov je bilo vedno veliko, je ta oseba lahko zdravilca preganjala samo s civilno tožbo. Vendar, to je bil težko dokazljiv in dolgotrajen postopek. In nenazadnje so bili tudi sami zdravilci prepuščeni sami sebi in svoji iznajdljivosti, razen mogoče nekaj izjem. Svoje delo so opravljali predvsem kot posamezniki, bolj ali manj kvalitetno, brez nadzora, brez pomoči in organiziranega dodatnega izobraževanja. Po neuradnih podatkih je v Sloveniji že nekaj tisoč zdravilcev in v zadnjem času je interes za tovrstne zadeve tudi v porastu in še narašča. V svetu in Evropi je zakonska ureditev tega področja, glede na tradicijo in preteklo zakonodajo različno urejena. Zato nobene izmed teh primerjav ni možno direktno prenesti v naš pravni red. Ravno zato je bila priprava tega zakona dolgotrajna in zahtevna naloga in to je Ministrstvo za zdravje po mnenju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke opravilo uspešno. Vsebina tega zakona zasleduje predvsem tri cilje, ki jih v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke v celoti podpiramo. Prvi in za nas zagotovo najpomembnejši cilj je zaščita uporabnikov teh storitev pred škodo za njihovo zdravje, zaradi morebitnega neprofesionalnega in neodgovornega dela posameznih zdravilcev ali celo šarlatanov. Drugi pomemben cilj je, da se normativno uredi do sedaj neurejeno področje, da se v čim večji meri določijo vrste zdravilstva, izvajalci zdravilstva, način opravljanja te dejavnosti, da se vodi ustrezna dokumentacija, kar pa je, seveda, ob tem tudi izredno pomembno je, da se poenoti izobrazba in da se dvigne osnovni nivo znanja zdravilcev. In tretji cilj, ki je tudi izredno pomemben, je, da se uvede ustrezen nadzor nad tem področjem, kar bo v korist uporabnikom in ne nazadnje tudi samim zdravilcem. Ob nastajanju tega zakona, nastajal je kar lepo število mesecev, smo se tudi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke sestajali s številnimi društvi iz področja zdravilstva in tudi s posamezniki ter si izmenjevali argumentirana stališča in na podlagi tega smo predlagali tudi nekatere amandmaje, ki so bili sprejeti v predhodni obravnavi. Prepričani smo, da je bil s tem ta zakon še izboljšan glede na prvotno besedilo. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da je ta zakon izredno koristen za našo državo, predvsem za naše uporabnike in zato ga bomo seveda tudi v tretji obravnavi podprli. S tem, da pa želimo povedati, da dveh amandmajev, ki sta bila vložena s strani dveh strank, ne bomo podprli, kajti amandmaja praktično v celoti spreminjata bistven koncept obstoječega zakona, zato ne more biti deležen podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Bojan Kontič bo podal stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Zgodba se ponavlja, amandmaji se zavračajo tako v drugi kot v tretji obravnavi in dobili bomo zakon, ki je pač po volji vladne koalicije. V splošni obravnavi, ki smo jo opravili na seji Državnega zbora smo poslanke in poslanci, tudi Socialnih demokratov soglašali z oceno predlagatelja, s tem da je zdravilstvo v Sloveniji v tem trenutku trgu prepuščeno in da zakonsko ni urejeno. Toda, hkrati smo predlagali in trdili, da ga je potrebno urediti na način, da poiščemo ustrezno rešitev, ki bo predvsem zaščitila uporabnike teh storitev. Prav tako smo bili mnenja, in pri tem vztrajamo še danes, da bi bilo potrebno v zakon vnesti rešitve, ki bodo zbližale uradno medicino z alternativnimi in komplementarnimi metodami zdravljenja. Prav zanimivi so pomisleki ljudi in tudi njihova mnenja, ko jih vprašajo za mnenje o uradni medicini, ko jih vprašajo po mnenju o alternativni medicini ter o komplementarnih metodah zdravljenja. In v teh anketah odgovarjajo različno. Nekateri zavračajo alternativne metode zdravljenja, prisegajo zgolj in samo na uradno medicino, spet drugi zavračajo pogojno, torej dokler lahko uradna medicina pomaga, je to uradna medicina, ko izgubijo upanje v uradno medicino, je potem tudi pot do alternativne medicine in komplementarnih metod zdravljenja zanje sprejemljiva, torej kot izhod v sili. Mnogi pa odgovarjajo na način, kot smo ga zagovarjali tudi mi v Poslanski skupini Socialnih demokratov, torej da se uradna in alternativna medicina zbližata, da ena drugo nadgrajujeta, in da je pri tem uporabnik zaščiten tako kot mora biti uporabnik zaščiten. Naj ponovim ugotovitev Slovenskega homeopatskega društva, da Ministrstvo za zdravje postopka za pripravo zakona o zdravilstvu ni vodilo skladno z načeli enakopravnosti, pravičnosti, odprtosti, dostopnosti, odzivnosti, pristojnosti in na koncu tudi sledljivosti. V delovni skupini niso bili enakopravno zastopani predstavniki, ki se v Sloveniji ukvarjajo z alternativnimi in komplementarnimi metodami zdravljenja. Splošna obravnava se je rezultirala tudi v ugotovitvi, da je ureditev, ko uvajamo novo zbornico, neprimerna, oziroma da bi bila boljša ureditev znotraj Ministrstva za zdravje. Splošna obravnavna je bila glede na stanje zakona, takšnega kot ga imamo danes, zgolj možnost za pogovor opozicije same s sabo. Zakon pa ostaja takšen kot je bil. V drugi obravnavi smo vlagali amandmaje in povzemali na odboru tiste, ki so jih predstavili predstavniki homeopatskega društva. Pri tem smo imeli dva popolnoma različna koncepta. To je res in tej ugotovitvi predlagatelja tudi ne oporekamo. Vladni predlog na eni in opozicijski koncept na drugi, homeopati so trasirali srednjo pot med obema konceptoma, tako vladnim in opozicijskim, poskušali so poiskati srednjo pot. Torej neke vrste kompromis. Skoraj nič ni bilo sprejemljivega za vladno večino. Nič novega bi dejali. Tako smo, dejansko, lahko v drugi obravnavi na seji Državnega zbora predlagali zgolj lepotne popravke, kajti večina členov zakona, ki so priromali iz druge obravnave na matičnem delovnem telesu na obravnavo Državnega zbora, je bila poslovniško zaprta. Torej, so bili vlaganje amandmajev, spreminjanje teksta in izboljšava zakona preprečeni. Tudi tokrat, za tretjo obravnavo, smo opozicijske poslanske skupine vložile amandmaje. Koncept, ki ga uvaja besedilo Predloga zakona o zdravilstvu je torej rešitev, ki ji v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne moremo pritrditi, kljub temu, da se zavedamo, da je to področje potrebno zakonsko urediti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Ljubo Germič bo predstavil stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije z obžalovanjem ugotavljamo, da predlog zakona, ki ga danes obravnavamo kljub temeljitim obravnavam v Državnem zboru še vedno prinaša ogromno pomanjkljivosti, nedorečenosti ter še vedno ne prizna zdravilstva, zdravilskih metod in zdravilskih sistemov. Žal nam je, da v današnjih dneh, ko bolniki potrebujejo celostno obravnavo, celostno zdravljenje, nismo našli načina doseganja skupnega namena udeleženih v zdravstvu in v prid pacienta oziroma bolnika. Tako današnji predlog zakona še vedno popolnoma ločuje zdravilstvo od sodobne medicine in postavlja zdravilca za podjetnika oziroma gospodarsko družbo, bolnika pa za potrošnika oziroma uporabnika storitev. Za nas bi bilo in je razumljivo, da bi normativna ureditev postavila zelo stroge ločnice v primerih nemedicinskega zdravljenja, na področju religije, ezoterike, spiritualnosti, okultizma in tako dalje, hkrati pa seveda uredila tista področja, ki bi se morala prepletati tako, da bi bila v korist pacienta. Sprašujemo, kako lahko še vedno dopuščamo, da je zdravilska dejavnost gospodarska družba, firma, obrat ali podjetnik in s tem odpiramo vrata ekonomije in podjetništva pred zdravljenjem. Pri tem smo pa lahko presenečeni, da v intervjuju gospoda, sedaj že bivšega ministra, za Večer 28. julija 2007, prebiramo naslednje: "Prav tako ne omejujemo zdravnikov, če uporabljajo zdravilske metode v svojem rednem delu, v rednem delovnem času brez dodatnega plačila." Zato se sedaj ponovno sprašujemo, katere so torej zdravilske metode, kateri so zdravilski sistemi, ki jih na ta način zdravnik lahko uporablja. Tega še danes pred tretjo obravnavo in končno potrditvijo tega zakona ne vemo. O tem, da bi morali govoriti v zakonu o tradicionalnih, komplementarnih in alternativnih oblikah zdravljenja, namesto pojma "zdravilec" pa uporabljati termin "izvajalec tradicionalnih, komplementarnih in alternativnih oblik zdravljenja", smo veliko govorili, a žal naši argumenti, tako kot velikokrat, niso bili uslišani oziroma so bili preslišani. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo opozarjali na potrebno zdravilsko zbornico. Spraševali smo, zakaj jo potrebujemo in financiramo iz državnega proračuna, če na drugi strani za zdravilsko dejavnost veljajo določbe Zakona o gospodarskih družbah. Naše stališče je namreč bilo, da bi moralo Ministrstvo za zdravje prevzeti odgovornejšo vlogo na področju tradicionalnih, komplementarnih in alternativnih oblik zdravljenja z vidika skrbi za javno zdravje. Te odgovornosti ne more in ne sme prenesti na zdravilsko zbornico, saj zbornica vedno ščiti ozke interese svojih članov, medtem ko je Ministrstvo za zdravje tisto, ki mora skrbeti za javno zdravje z vidika nacionalnega, občega interesa. Predvsem pa je v interesu vsakega posameznika, ki bi moral vedno dobiti najboljšo, torej poudarjamo, najboljšo možno zdravstveno oskrbo. Vladajoča koalicija je bila tista, ki se je zavzemala za prostovoljno članstvo v gospodarskih zbornicah. Zdravilska dejavnost je torej v predlogu zakona opredeljena kot pridobitna dejavnost, zato se lahko organizira samo skladno z Zakonom o gospodarskih družbah. Torej, to tudi pomeni, da že danes obstajajo zakonske podlage, da lahko zdravilci ustanovijo zdravilsko zbornico po Zakonu o gospodarskih družbah. Nekateri zdravilci pa so že danes člani Gospodarske zbornice Slovenije in se združujejo v dveh sekcijah, v sekciji terapevtov naravnega zdravljenja in sekciji refleksoterapevtov. Predlagali smo, da naj bi nosilec javnih pooblastil opravljal samo naloge, ki se financirajo iz proračuna Republike Slovenije, to je, strokovni nadzor, javni register članov zdravilskih sistemov in zdravilskih metod, in sodeloval pri pripravi predpisov, vendar skupaj s strokovnimi združenji, za vsak sistem ali za vsako metodo posebej. Zdravilstvo ni enovita dejavnost, zato zbornica ne more biti strokovno usposobljena za spremljanje in vrednotenje izvajanja in razvoj zdravilstva. To lahko izvajajo samo strokovne službe ali strokovna združenja. Prav tako je v pristojnosti posameznih združenj, da sprejmejo etični kodeks in standarde delovanja za posamezne metode. Zato v Poslanskem klubu LDS vztrajamo na stališču, da bi moralo Ministrstvo za zdravje v zakonu določiti med drugim tudi naslednje: prvič - določiti obvezni učni program osnovno zahtevanih medicinskih znanj za izvajalce dejavnosti in ga objaviti v Uradnem listu Republike Slovenije. Drugič - z javnim razpisom določiti nosilce certificiranega programa izobraževanja in določiti uradni izpitni center za preverjanje osnovnega medicinskega znanja. Tretjič - vsako leto imenovati člane komisije za preverjanje osnovnega medicinskega znanja. Četrtič - voditi javni register izvajalcev dejavnosti. Petič - izdajati in odvzemati izvajalcem dovoljenja za opravljanje dejavnosti. Šestič - izvajati nadzor nad izvajanjem dejavnosti in sedmič - z izvedbo javnih razpisov poskrbeti za izvedbo znanstvenoraziskovalnih projektov. Kot enemu izmed predlagateljev številnih amandmajev nam predlagatelj ne more očitati, da v celotnem postopku obravnave Zakona o zdravilstvu nismo ponudili vrsto drugačnih rešitev. Ponudili smo več, ponudili smo drugačen koncept urejanja tega področja za katerega menimo, da bi se uredil bistveno kakovostnejše, predvsem pa v smislu, da bi v osrednjo vlogo postavili uporabnika zdravstvenih storitev, uporabnika vseh storitev, ki bi jih prinesla komplementarna in alternativna medicina. Je pa predlagatelj brez opravljanje "Cost-Benefit" analize ali poglobljene primerjalne študije, kako je to področje urejeno v državah članica Evropske unije, spisal zakon, torej spisal takšen zakon, ki Slovenijo uvršča med redke države sveta, ki zahtevajo strogo in popolno ločitev konvencionalne in nekonvencionalne medicine. Takšen zakon pa je lahko le odraz dejstva, da predlagatelj ni imel, kot prve prioritete pacienta, temveč je bolj zasledoval druge cilje v interesu drugih interesnih skupin. S sprejetjem zakona se bo tako že danes dejansko popolnoma in zakonsko ločila slovenska uradna medicina od tradicionalne, komplementarne in alternativne medicine in s tem odvzela zdravnikom svobodo pri odločanju o najbolj ugodnem načinu zdravljenja vsakega posameznika, s to potezo pa bo hkrati tudi odvzela bolnikom možnost svobodne in osveščene izbire zanje najbolj ugodnega zdravljenja. Vprašamo se lahko samo, kako v tej luči zveni Zakon o pravicah pacientov, ki uvaja to, kot eno izmed zelo pomembnih, temeljnih, splošnih pravic. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zato menimo, da Slovenija s tem zamuja in hkrati zapravlja priložnost, da to področje uredi na sodoben način in v skladu s trendi v svetu, ki gredo v smer zbliževanja in ne ločevanja. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije skladno z vsemi do sedaj izraženimi stališči, z vsemi do sedaj opravljenimi diskusijami in z vsemi do sedaj vloženimi amandmaji zakona ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jožef Horvat pa bo podal stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poslanska skupina Nove Slovenije bo v tretji obravnavi podprla Predlog zakona o zdravilstvu, ki ga je Vlada Republike Slovenije predlagala v obravnavo Državnemu zboru, saj je zelo pomembno, da področje zdravilstva v prihodnje ureja poseben zakon o zdravilstvu, ki bi uredil razmere tako pri izvajalcih kot pri uporabnikih storitev. Da je zakon nujen smo prepričani predvsem iz stališča, da je v Sloveniji potrebno dokončno pravno urediti razmere na področju zdravilstva ter predvsem zaščititi zdravje ter življenje ljudi pred nekaterimi samooklicanimi šarlatani ter mazači, ki nimajo niti najnujnejšega osnovnega medicinskega znanja za opravljanje zdravilske dejavnosti in katerih osnovni cilj je le dobičkarstvo. Mi smo prepričani, da šarlatani ter mazači s svojo zavajajočo dejavnostjo negativno vplivajo na transparentnost omenjene ponudbe zdravljenja v Sloveniji ter predvsem črnijo ugled zdravilcev, ki opravljajo svoje delo na podlagi strokovnih referenc in se pri svojem delu poslužujejo metod, ki so že dlje časa uveljavljene tudi v svetu. Ključni razlog za sprejem zakona je predvsem ta, da država omogoči zdravilcem zakonsko podlago za delo ter zakonsko zaščiti uporabnike omenjenih storitev. Ljudje pa se pod okriljem zakonske zaščite lahko svobodno odločajo katero zdravljenje ali morebiti dopolnilno zdravljenje bodo izbrali. Predlog zakona o zdravilstvu predvideva ustanovitev zdravilske zbornice, ki prevzema določene dolžnosti in med drugim opravljajo tudi strokovni nadzor nad zdravilci. V pristojnosti zdravilske zbornice so na primer tudi podeljevanje, podaljševanje ter odvzem licence, v kolikor bi zdravilec huje kršili kodeks poklicne etike ali pri delu storil večjo strokovno napako. Licenca bi se med drugim trajno odvzela tudi kadar bi ravnanje ali opustitev zdravilca povzročilo trajne ali hujše posledice za zdravje ljudi ali celo smrt uporabnika. Slovensko homeopatsko društvo je bilo v svojih dosedanjih pripombah precej kritično do ustanavljanja zdravilske zbornice, saj so menili, da bi bilo dovolj, da Ministrstvo za zdravje določi nosilca javnih pooblastil na primer javno agencijo, prav tako so bili kritični do podeljevanja licence zdravilcem in menijo, da licence niso potrebne, saj popolnoma zadostuje vpis v javni register. V Poslanski skupini Nove Slovenije odločno zavračamo pripombe omenjenega društva kot neutemeljene, saj je po načelu subsidiarnosti pomembno, da so naloge in odgovornosti prenesene na čim nižji nivo, bližje izvajalcu in bližje uporabniku storitev. Ministrstvo je namreč od same zdravilske vede preveč oddaljeno, zato je z vidika transparentnosti pomembno, da zdravilska zbornica bdi nad izvajalci zdravilske dejavnosti in da za svoje delo prevzame tudi del odgovornosti. Prepričani smo namreč, da v kolikor želimo na eni strani zagotoviti kvalitetne storitve je na drugi strani potrebno natančno in jasno določiti, kdo je za izvajanje, ter nadzor nad omenjenimi storitvami tudi odgovoren. Predlog zakona med drugim določa tudi pogoje za pridobitev licence, kot je pridobitev ustrezne javne listine s strani priznane institucije pristojne za izobraževanje o zdravilskih sistemih ali zdravilskih metodah. Menimo, da so omenjeni pogoji za pridobitev licence nujni, v kolikor želimo zagotoviti strokovnost izvajalcev na področju zdravilstva. V prihodnje bo potrebno tudi natančno določiti katere izobraževalne institucije na področju zdravilstva zadoščajo kriteriju strokovnosti in so zato relevantne pri izpolnjevanju pogojev za pridobitev licence. Menimo, da mora pri določanju meril ključno vlogo odigrati predvsem zdravilska zbornica, saj je pri določanju meril pomembno, da sodeluje tisti, ki je zadolžen tudi za nadzor nad zdravilci in za svoje delo prevzema odgovornost. V Sloveniji se v prihodnje ne sme nikoli več zgoditi, da bi se zaradi šarlatanov ter mazačev ljudem poslabšalo zdravstveno stanje ali da bi zaradi nestrokovnosti zdravilca ljudje celo izgubili svoje življenje, čemur smo že bili priča v preteklosti. Dolžnost Ministrstva za zdravje pa je, da vrši nadzor nad zdravilsko zbornico in zdravilci, ter da pravočasno sankcionira morebitna odstopanja od predpisanih zakonskih določb delovanje, saj je država dolžna skrbeti za najvišji nivo varovanja zdravja. Predlog zakona med drugim tudi določa, da lahko zdravilsko dejavnost opravljajo le osebe, ki imajo pridobljeno najmanj srednjo strokovno izobrazbo zdravstvene smeri, ter že omenjeno veljavno licenco. Za opravljanje dejavnosti s področja homeopatije, pa predlog zakona zahteva strožje pogoje, kot je končana diploma medicinske fakultete, pridobljeno znanje iz homeopatije, ter veljavno licenco. V predlogu zakona je med drugim prepovedano zavajajoče oglaševanje. Zdravilec se mora pred začetkom obravnave seznaniti z zdravstvenimi težavami uporabnika in z vpogledom v njegovo medicinsko dokumentacijo. V kolikor zdravilec posumi na hujše znake bolezni ali hujše poslabšanje kronične bolezni mora uporabniku storitve nemudoma predlagati medicinsko zdravljene. Na koalicijskem usklajevanju zakon v Državnem zboru je bil s strani Poslanske skupine Nove Slovenije podan dodaten predlog, da se licenca trajno odvzame zdravilcu, ki bolnika s hujšimi znaki bolezni ali poslabšanjem kronične bolezni nemudoma ne napoti na medicinsko zdravljene. Prav tako je bil sprejet dodaten predlog v kazenskih določbah, da se omenjenega zdravilca ali družbo, v primeru zgoraj navedene kršitve, kaznuje z globo do največ 20 tisoč evrov. Te dopolnitve so nujne predvsem zato, da zdravilca usmerjajo k temu, da uporabnike zdravilskih storitev v primerih hujših bolezni ali poslabšanja zdravstvenega stanja nemudoma napotijo na medicinsko zdravljenje. Vsekakor pa to predstavlja dodaten pritisk na zdravilca, da uporabnikov storitev ne odvrača do medicinskega zdravljenja, temveč jih k temu spodbuja. Menimo, da je omenjeni predlog zelo pomemben, saj se je v dosedanji praksi prav na tam področju pokazal velik delež kršitev. Glede na to, da lahko dejavnost s področja homeopatije opravljajo le diplomanti medicinske fakultete se nam zdi pomembno, da bi v prihodnje vsaj na neformalni ravni medsebojno sodelovali zdravniška iz zdravilska zbornica. Na podlagi njunega medsebojnega sodelovanja ter izmenjave njunih mnenj in izkušenj lahko v prihodnje pričakujemo celostno reševanje težav v prid bolnikom. V Polanski skupini Nove Slovenije bomo Predlog zakona o zdravilstvu podprli, saj menimo, da je, na podlagi preteklih dogajanj, bolje imeti nekoliko strožjo regulacijo ter da je v bodoče v prvi vrsti pomembno zaščititi predvsem človeško življenje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Josip Bajc pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani gospod podpredsednik! Spoštovana gospa ministrica s sodelavko in sodelavcem, kolegice in kolegi! Naj začnem to mojo predstavitev stališča z eno osebno izkušnjo. Pred nekaj dnevi sem se pogovarjal z enim od zdravnikov o položaju zdravstva pri nas v Sloveniji, pa tudi o tem zakonu, pa mi je rekel: "Gospod Bajc, če bi imeli zdravniki čas, da se pogovarjamo s pacienti, bi verjetno polovica farmacije propadla, pa tudi nas zdravnikov in drugega medicinskega osebja bi bilo potrebno bistveno manj. In s tem tudi dajem odgovor kje je vloga javnega zdravstva oziroma zdravnika v javnem zdravstvu na področju tudi alternativne medicine. Pogovor in čas, s tem, da bi dejansko morali to omogočiti in tudi ustrezno plačati. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo zakon o zdravilstvu podprli. Čeprav so se ob razpravi o zakonu razvnele ponekod tudi ostre razprave, je vendar potrebno poudariti, da gre pri tej tematiki prav gotovo za kompleksno problematiko in reševanje kompleksnih vprašanj. Zakon bomo podprli predvsem iz razloga, ki smo ga že navajali v dosedanjih razpravah in predstavitvah stališč Slovenske ljudske stranke, ker se s sprejetjem določb zakona zagotavlja varnost zdravja uporabnika zdravilstva. Torej, v skladu s tem zakonom dejavnosti, ki jo opravljajo zdravilci z namenom izboljšanja zdravja uporabnikom teh storitev. V zakonu so bolj natančno opredeljeni tudi posamezni pojmi, sistemi in metode, ki jih lahko uporabljajo zdravilci pri svojem delu. Predvsem pa se nam zdi za nadzor pomembno, da je vzpostavljena tudi njihova evidenca. Znano je, da je v svetu to področje zelo različno urejeno, od popolne prepuščenosti trgu in povpraševanju, do omejitev, da se z njim ukvarjajo samo zdravstveni delavci, lahko je priznano vzporedno z medicino ali integrirano v medicino. Podpiramo namen predlagatelja, da z zakonom skuša dvigniti osnovno znanje zdravilca in zagotovit kvalitetno in pregledno delo ter strokovni nadzor nad tem delom. Znana so tudi prizadevanja, da Svetovna zdravstvena organizacija, katere članica je tudi Slovenija, v svoji strategiji poziva, da se v nacionalne zdravstvene sistem vgradi povezavo med tradicionalno medicino ter komplementarno in alternativno medicino. Svet Evrope je z resolucijo številka 1206 pozval države članice, da se podredijo in pospešijo primerjalne študije in raziskovalne programe na področju tradicionalne in komplementarne medicine. Evropski parlament je 28. maja 1997 sprejel resolucijo o statusu nekonvencionalne medicine. Ta od držav Evropske unije zahteva, da se začnejo procesi uradnega priznanja nekonvencionalnih oblik medicine na podlagi študij in razvijanja raziskovalnih programov o varnosti in učinkovitosti komplementarnih ali alternativnih oblik zdravljenja. Te smernice so v predlogu zakona po nekaterih mnenjih ne prav vgrajene oziroma ne v povsem zadovoljivi meri vgrajene v sam zakon. Ne glede na to, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da zakon uvaja prave korake k urejanju tega področja, v postopku sprejemanja pa je bilo v besedilu zakona vneseno kar nekaj dopolnil in amandmajev, uvedena sta predvsem nadzor in evidenca, zato bomo poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke obravnavani zakon v tretji obravnavi podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam, kolega Bajc. Poslanka Cvetka Zalokar Oražem pa bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci, kolegi in kolegice! Zakona o zdravilstvu, ki je danes pred nami v tretji obravnavi, žal nepovezani poslanci Zares, ne bomo podprli. Zgodilo se je to, kar smo pričakovali. Slab, sporen in izključujoč zakon, ki je v končni verziji neusklajen z vsemi, ki se ukvarjajo s komplementarno in alternativno medicino, je v parlamentarno proceduro predložil še prejšnji minister dr. Bručan. Skoraj nespremenjen je preživel vse faze obravnave, brez ustreznih in smiselnih dopolnil. Zato bo kljub temu, da bi zakon o komplementarni in alternativni medicini v Sloveniji nujno potrebovali, na koncu ostal grenak priokus, da bi bilo morda celo bolje, če zakona ne bi imeli. Narejena bo zgolj kljukica v vladnem programu, koristi pa ne bo. Ne za bolnike in paciente, predvsem z vidika njihove varnosti, niti ne za izvajalce komplementarne in alternativne medicine. Zakaj bomo proti? Nekaj argumentov, ki smo jih ponovili že zelo velikokrat. Ker zakon s svojim naslovom in opredelitvijo komplementarne in alternativne medicine kot zdravilstva, jasno izraža podcenjujoč odnos in trdi, da zdravilstvo le izboljšuje zdravje in kakovost življenja, ne zmore pa v svojem tekstu oziroma predlagatelji ne zmorejo v tekstu zakona slediti sodobnim trendom, tudi dokumentom Evropske unije, ki govorijo o tem, da komplementarna in alternativna medicina tudi zdravi. Proti bomo tudi zato, ker Svetovna zdravstvena organizacija apelira, da se v nacionalne zdravstvene sisteme vključi povezava in sodelovanje med komplementarno alternativno medicino na eni strani in tradicionalno medicino na drugi. Naš zakon v izhodišču, v temeljih, v svojem bistvu ne izhaja iz tega dejstva, pač pa ostajajo med zdravilstvom, do katerega zakon izkazuje ponižujoč in manjvrednosti odnos, na eni strani in med tradicionalno medicino na drugi strani visoke pregrade. Temelji na strogem ločevanju ne pa na dopolnjevanju, sodelovanju in podobno. K sodelovanju med tradicionalno medicino in komplementarno in alternativno medicino pozivajo števili krogi tudi del medicinske stroke, ki pa, žal, pri pripravi tega zakona ni ustrezno sodeloval in ni bil slišan, zakon so pripravljali, tako kot sem že večkrat poudarila, zdravniki in izključno zdravniki in samo ta duh veje iz tega zakona in žal med njimi tisti najbolj konzervativni del, ki ima odklanjajoč odnos do vsega kar je blizu komplementarni in alternativni medicini. Med zdravniki - in mi smo jih povabili večkrat, tudi javno, in smo skupaj pripravljali tiskovne konference, pri tem izpostavljam skupino INTA - Iniciativni odbor za odprt dialog zdravnikov o integralni medicini. K sodelovanju so pozivali v Zvezi društva medicinskih sester, babic in zdravstvenih tehnikov v okviru katere deluje poseben odbor za komplementarno in naravno zdravilstvo, ki vas je še posebej pozval k sodelovanju, kajti oni so na tem področju naredili že velike korake. Nekateri najbolj priznani in cenjeni izvajalci s področja komplementarne in alternativne medicine prav tako opozarjajo na to, da zakon ni dober, pa naj pri tem omenim dr. Papugo, Zdenka Domančiča, Živana Krevelo in podobne, ki so celo javno umik napovedali in odhod v ilegalo ali pa morda ponovno preko meje. Morda je komu to tudi v interesu, da bomo spet oziroma da bodo ljudje spet hodili v Opatijo, na Vrbško jezero, Samobor in na podobne kraje. Jaz upam, da ni bil to cilj zakona, čeprav morda tudi. Zakon ne sledi resoluciji Sveta Evrope, ki poziva, da se podprejo in pospešijo primerjalne študije in raziskave na področju komplementarne in alternativne medicine. Zakaj raziskave, zakaj študije? Zato, da bi lahko na njihovi osnovi določili katere oblike, katere metode zdravljenja so varne in učinkovite. O tem v našem zakonu ni niti besede. Evropska unija zahteva, da se začno uradni procesi priznavanja nekonvencionalnih oblik medicine in mi nismo zmogli v zakonu niti navesti zdravstvenih metod in sistemov, tu bo zakon najbolj šibek, s področja komplementarne in alternativne medicine, pač pa bo to ostalo odprto in možnost raznoraznih interpretacij ima že vgrajen konflikt. Zakon naj bi zavaroval in zaščitil uporabnike komplementarne in alternativne medicine in zato je ključnega pomena strokovna usposobljenost in izobraževanje na področju komplementarne in alternativne medicine. Mnogi ste izražali veliko zadovoljstvo s tem področjem, sama sem skeptična. Zakon, po moji oceni in po oceni skupine Zares, ni dosegel tega cilja, saj bo zdravilstvo izločeno iz pristojnosti Ministrstva za zdravje. Ministrstvo za zdravje se je v celoti umaknilo, dalo roke stran in to prepušča pravzaprav samim zdravilcem. Vse bo v njihovih rokah, v rokah določenih skupin. In na tem mestu izražam tudi strah pred klanovskim dogovarjanjem znotraj bodoče zdravilske zbornice. Tako zahtevne naloge, skupaj z nadzorom ni primerno prepustiti bodoči zdravilski zbornici. Ministrstvo se po naši oceni preveč odmika in izmika odgovornosti in nadzoru, ki bi morala biti predvsem v interesu uporabnikov, v celoti v okviru njegovega delovanja. Tako je urejeno marsikje, tudi v nam bližnjih deželah. Mislim, da se je ministrstvo prehitro odločilo, da javna pooblastila brez pravega premisleka o posledicah ravnodušno prepušča bodoči zdravilski zbornici, ki bo, po naši oceni, delovala bolj kot neka gospodarska dejavnost, ne pa kot neka prava inštitucija, ki bi lahko za to skrbela, kajti sami sebe bodo kontrolirali, sami sebi bodo določali pravila igre, sami sebi bodo določali vse. Ministrstvo bo to spremljalo zgolj od zunaj. Mi smo predlagali in zahtevali; na to vas želim spomniti; da se v okviru ministrstva; podobne zahteve je imel tudi Državni svet; organizira urad oziroma sektor za to področje, vendar, žal, tega niste upoštevali. Licence bi morali po naši oceni podeljevati na ravni države in imeti vnaprej zakonsko zapisane, natančno določene pogoje za njihovo pridobitev. Pogojev za licenco v zakonu ni in pričakujemo lahko konfliktno delovanje z zametki klientelizma in seveda tudi nadaljnjega zaslužkarstva na tem področju. Še vedno pa je v zraku in še vedno obstaja tudi bojazen, da bo zdravnikom, doktorjem medicine onemogočeno ukvarjanje s komplementarno in alternativno medicino, saj je še vedno odprto vprašanje, ali se jim odvzame licence zdravniške zbornice, če bi se ukvarjali s komplementarno in alternativno medicino. Sicer pa mi dovolite na koncu reči še to, da smo nad politiko in zakoni, ki jih pripravlja koalicija s področja zdravstva pravzaprav že obupali. Koalicija je še vedno prepričana, da dela prav, a jasno je, da so se, žal, naša opozorila in naše kritike izkazala za še kako točne. V enem letu smo doživeli, po naši oceni, katastrofalen padec našega zdravstva na mednarodni lestvici. Mislim, da je prav, da danes, ko so ti rezultati javno objavljeni, to povemo tudi na tem mestu, saj smo pri učinkovitosti našega zdravstva v okviru Evrope padli s prvega mesta na dvajseto mesto, glede prijaznosti zdravstvenega sistema pa z dvanajstega na enaindvajseto mesto. To, kar slovenski pacienti in bolniki vemo že zelo dolgo, so nam očitno zdaj potrdili tudi na mednarodni ravni in povedali od zunaj. Temu in podobnim slabim rešitvam sledi tudi zakon, ki bo danes, glede na to, kaj je bilo že predstavljenega in koliko podpore zakon uživa, očitno sprejet. Vendar po naši oceni, in v to smo trdno prepričani, področje komplementarne in alternativne medicine ne bo prav nič bolje urejeno, kot je bilo prej, pač pa bo še več konfliktov, še več težav, še več problemov, ki jih ta zakon pravzaprav več odpira, kot pa razrešuje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Bogdan Barovič bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Naj v tem trenutku pozdravim vseh dvanajst poslank in poslancev, šest strokovnih sodelavcev in dve predstavnici Vlade ter vodstvo Državnega zbora! Glede na to, da je vsebina, tematika, vsaj v Slovenski nacionalni stranki, zbrana v takšnem obsegu, je tu veliko več papirja, kot če bi bila povsem polna dvorana, pa pustimo to. Spoštovana gospa ministrica, dobrodošli prvič med nami! Predlog zakona je po mnenju Slovenske nacionalne stranke še vedno slab. Sprejeti so bili amandmaji, ki niso pripomogli k izboljšanju vsebine iz prve obravnave, zdaj smo pa v tretji. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke je sprejetju zakona nasprotovala in predlagali smo tudi amandmaje, tako matičnemu delovnemu telesu amandmaje za drugo obravnavo, in nobeden ni bil sprejet. Prav, zato se pač ne bomo zjokali. Sprejeti so bili, začuda, seveda samo amandmaji koalicije in celo dva amandmaja Liberalne demokracije Slovenije, po mojem osebnem mnenju ali po mnenju Slovenske nacionalne stranke pa tudi ta dva verjetno pomotoma. Ampak pustimo to. Namen zakona je bil ureditev zdravilske dejavnosti, določitev vrste zdravilskih dejavnosti, izvajalcev zdravilskih dejavnosti, načina opravljanja dejavnosti in ustanovitev zbornice. Torej, to so bili osnovni problemi, iz katerih smo izhajali v tem zakonu. In kaj se je dogajalo? Ko je bila javna razprava o zakonskem predlogu, so temu predlogu najbolj nasprotovali prav v nekaterih skupinah zdravilcev. Zakaj že, se vprašamo. Trditev je bila, predlog je neusklajen s stroko, menili so, da zakona o zdravilski stroki ne more pisati nekdo, ki nima ustrezne strokovne izobrazbe in prakse iz zdravilstva. Zanimivo pa je, da so bili nezadovoljni s predlogom zakona tudi v Zdravniški zbornici. Menili so, da javnih pooblastil zdravilske zbornice, ki izhajajo iz zakona, ni primerno financirati iz državnega proračuna. In so zato predlagali ministrstvu razmislek o tem delu zakona. Po prepričanju Zdravniške zbornice je zdravilstvo pridobitna in s tem tržna dejavnost. Od tu naprej se zgodba razvija. Ministrstvo za zdravje ni opravilo temeljne raziskave, študije, s katero bi podalo korektno in objektivno stanje v Sloveniji ter na podlagi ugotovitev pridobilo dober in uresničljiv zakon. To je dejstvo, to so ugotovitve, ki so zapisane v proučitvah. Ker temeljna raziskava ni bila opravljena, smo pač v Slovenski nacionalni stranki mnenja, da Ministrstvo za zdravje ne ve, kdo je danes v Sloveniji, zapisano pod narekovaji, "zdravilec". Ministrstvo za zdravje postopka za pripravo zakona o zdravilstvu ni vodilo v skladu z dobro prakso, ki velja v slovenski državni upravi; tudi to je ugotovitev, ki ni zrasla na našem zelniku. V delovni skupini niso bili enakopravno zastopani predstavniki, ki se v Sloveniji ukvarjajo z alternativnimi in komplementarnimi metodami zdravljenja. Tudi to so dejstva, ki jih navajamo. Opazili smo veliko izogibanje terminu "komplementarna" in "alternativna" medicina. Slovensko zdravilstvo ni obravnavano kot del zdravstvene, ampak kot del gospodarske dejavnosti, kar je pa najbolj moteče. Tako bolniki niso "bolniki", ampak so "uporabniki storitev", slovenski zdravilci "ne zdravijo" ampak so "izvajalci storitev", slovenskim zdravnikom pa se izrecno prepoveduje uporabiti in uporabljati alternativne in komplementarne metode zdravljenja, če pa te želijo uporabljati izgubijo licenco, postanejo osebe, ki so končale medicinsko fakulteto. No, saj tega si nisem jaz izmislil, to je vse zapisano po treh obravnavah po številnih obravnavah na matičnem delovnem telesu. Zdravilski sistemi in zdravilske metode niso ustrezno opredeljene. Govorim o 4. in 5. členu. Tudi temu lahko oporekate, ampak poglejte si te člene. Nekateri pojmi, da bom zelo kratek, so nerazumljivi povprečnemu bralcu in pač ne sodijo v zakon. Če želite primerjavo "biopolje, koherentno, endogeno, bioelektro magnetno polje" in tako naprej. Argumenti, ki smo jih našteli v Slovenski nacionalni stranki pač stojijo, na osnovi treh razprav oziroma desno, v tretji obravnavi, na osnovi razprav na matičnih delovnih telesih - to niso izmišljotine. In za konec, s sprejetjem takšnega predloga zakona bo Slovenija, po mnenju Slovenske nacionalne stranke, zaprla vrata v področje zdravstvene dejavnosti vsem komplementarnim in alternativnim metodam zdravljenja. Slovenija bo v 21. stoletju ostala osamljen evropski otok, konzervativne uradne medicine, kjer ne bo prostora za ostale metode zdravljenja, ki niso znanstveno dokazane. Ne samo, da zdravnikom odreka svobodo pri izbiri najbolj ustrezne terapevtske metode, tudi bolnikom odreka možnost svobodne in osveščene izbire metode zdravljenja. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke bo Državni zbor s sprejetjem tega predloga ali bi s sprejetjem tega predloga ustvaril še eno nepregledno birokratsko organizacijo, ki bo skrbela za lastne interese in ne za interese uporabnikov. Ne gre za to, kar smo že slišali o šarlatanstvu, o tem, da kdor je podvržen alternativni medicini, ki ni alternativna medicina po zakonu, in umre, enostavno sporočilo - z zakonom naj se uredi in da možnost vsem, ki želijo pomagati ljudem. Ne pozabimo pa, da ljudje umrejo, če se zdravijo pri zdravniku uradne medicine, ali pa umremo prav tako, če se bomo zdravili pri zdravnikih alternativne medicine.
Hvala lepa. Kolega mag. Franc Žnidaršič naj bi predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Bo kdo drug? Ne. Potem smo zaključili s predstavitvijo stališč posameznih poslanskih skupin. Mi pa prehajamo na razpravo o predlogu zakona v celoti. Kolega mag. Andrej Bručan, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, gospa ministrica! Razprava o tem zakonu je bila dolgotrajna. Ker sem bil sam večkrat omenjen tudi kot pripravljavec zakona, se moram vrniti tudi nazaj. Povedati moram, da smo zakon pripravljali ves čas nekako v sodelovanju z različnimi skupinami zdravilcev. Tisti, ki ste se sedaj pogovarjali z zdravilci veste, da so njihovi interesi znotraj posameznih skupin zelo različni in da je bilo ves čas treba usklajevati različna mnenja, ne samo med zdravilci samimi, ampak tudi med drugimi zainteresiranimi skupinami, tudi s strani zdravnikov. Danes v predstavitvi predlogov poslanskih skupin je bilo že večkrat rečeno marsikaj, kar je mogoče seveda z lahkoto zanikati v tistih točkah, ki nasprotujejo sprejetju tega zakona. Še enkrat tu že uvodoma poudarjam, da je zakon pripravljen zelo natančno in da marsikatero podrobnost ureja, dopušča možnost urejanja s podzakonskimi akti vsega tistega, o čemer je bilo govora, o različnih registrih in podobno. Pri pripravi takega zakona je izrednega pomena, da se ozremo tudi na zgodovino zdravilstva v večjih državah. Samo na ta način je mogoče razumeti zelo različne pristope različnih držav v Evropi, recimo, glede zdravilstva. To je edini pravilni pristop. Šele takrat bomo razumeli, zakaj je prav v Sloveniji, ki te tradicije, prav velike, nima, bilo mogoče napraviti nekaj, kar se deloma ozira na zdravilstvo v drugih državah Evrope, po drugi strani pa je bilo nujno potrebno urediti nekatere stvari na svoj lasten način. Temeljno načelo tega zakona je bilo in je zagotoviti varnost zdravja uporabnika zdravilskih storitev, zaščititi uporabnika pred škodo zdravja. In drugo temeljno načelo in tudi namen tega zakona je urediti razmere na trgu, storitev zdravilstva, omogočiti preglednost in pa javnost izvajalcev zdravilskih storitev ter zagotoviti njihovo kakovost in preko nadzora varnost obravnavanja uporabnikov storitev. Mislim, da sta ti dve osnovni vodili zakona s predlogom zakona tudi zagotovljeni. Trenutno stanje v Sloveniji na področju zdravilstva je res kaotično in pravzaprav tu ni nobenega reda, nobenih pravil. Ta ugotovitev je bila dana že pred desetimi, celo mogoče petnajstimi leti. Pa vendar v tem času, v teh petnajstih letih, se ni bil nihče sposoben pogovoriti z zdravilci na eni strani in zdravniki na drugi strani in pripraviti zakon, ki je trenutno pred nami in ki nekako upošteva vse te različne interese posameznih skupin. Tak zakon nikoli ne bo mogel biti napisan na kožo samo enemu ali drugemu, vedno je kompromis. In ta zakon, ki je tu pred vami, je tudi kompromis. Očitki, se v zakonu zdravnikom ne dovoljuje dela na področju zdravilstva, seveda, tega v tem zakonu ne piše nikjer, v nobeni točki, niti v eni točki tega ne piše. In tudi res ni, jih ne omejuje. Jih pa omejuje v tistem delu, kjer bi lahko prišlo zaradi delovanja zdravilca do napake pri delu. Zdravnik pa lahko pri svojem delu, in to sem tudi v intervjuju za Večer jasno povedal, uporablja tudi kakšno zdravilsko metodo, če misli, da je ta koristna. Ampak govoriti o tem, da zdravnikom s tem zakonom prepovedujemo uporabljati zdravilske metode, pa bo treba citirati člen, v katerem to piše; če ga bo mogoče, bo seveda tudi dobro. Res pa je, da Zakon o zdravstveni dejavnosti še vedno govori o tem, da se zdravnik ne sme ukvarjati z zdravilsko medicino v smislu pridobitne dejavnosti. To pa piše v drugem zakonu, ne v tem. Ta zakon o tem ne govori. Govoriti o kakršnemkoli podcenjujočem odnosu uradne medicine do zdravilcev, je tudi za lase privlečeno. Nikakor ne gre za nobeno podcenjevanje. Gre pa za to, da medicina - in dobro vemo, če ste pogledali, kaj beseda "medicina" pomeni in kaj to je kot dejavnost, boste videli, da piše, da je to znanstveno dokazljiva dejavnost, ki se ukvarja z zdravljenjem ljudi. Tega za zdravilstvo seveda ni mogoče trditi, ker to ni znanstvene metoda, ne zadosti osnovnim pogojem znanstvene metode in take uporabe tudi za zdravljenje. V celoti upoštevamo vse direktive Sveta Evrope, ker se pravzaprav tudi zelo strinjamo s temi direktivami, tudi s tem zakonom, saj omogočamo vsaki zdravilski metodi, ki se z znanstveno metodo, z znanstvenim dokazom lahko pokaže kot uradna medicina. In to se je v preteklosti že zgodilo. To je, recimo, na področju akupunkture. Akupunktura je veda, ki je bila kot tradicionalna veda iz prenesena Kitajske v druge države po svetu in danes pravzaprav v večini držav tudi priznana kot uradna medicinska metoda. Vsaka druga metoda s področja zdravilstva lahko postane del uradne medicine, če je znanstveno dokazljiva. Vse drugo, o čemer govorijo in pripovedujejo med sabo posamezniki, pa ne more o takih ali drugačnih rezultatih neke zdravilske metode nikakor pomeniti medicine, ki bo priznana kot znanstvena metoda. V tej diskusiji danes so bili mešani celo pojmi, ki sploh ne spadajo v zdravilstvo. To je psihoterapija, pa ne bi govorili zdaj o psihoterapiji, ker to je posebna veda, to sta oba, tako predstavnika, to je gospa Oražem in pa tudi gospod Germič o tem govorila. Na vsak način je psihoterapija metoda, ki se uporablja v zdravstvu in ne v zdravilstvu in v to področje ne sodi. Ni bil sicer imenovan ta izraz psihoterapija, vendar postopki, ki ste jih tukaj omenili, sodijo na področje psihoterapije. Zakon omejuje ali pa odvzema svobodo zdravniku in celo pacientom, tukaj niti v eni točki. Niti v eni točki ne odvzema svobode ne zdravnikom ne pacientov+m. Zdravnik se lahko mirno odloči za zdravilstvo, samo, verjetno bo po drugem zakonu moral, v tem primeru, pustiti delo v uradni medicini v profitne namene. Pacientom ničesar ne omejuje. Pacientov ne omejuje. Pacient se lahko, ta zakon, pacient se lahko odloča ali za zdravnika ali za zdravilca. Iz svoje prakse vam povem, da sem imel paciente - to sem vam enkrat tukaj že pravil - da sem imel paciente, ki so prišli na pregled k meni v ambulanto, in ko so opravili pregled pri meni, sem jim dovoli tudi, če so to hoteli, če so izrazili to željo, da gredo k zdravilcu, prav brez vsakih problemov. Vendar sem jim rekel, pogoj pa je, da za to vem, pogoj je, da uporabljate te metode s katerimi uradna medicina zdravi in da mi poveste s kakšnimi metodami ste zdravljeni tam. Tako, da v bistvu v takem primeru ni bilo nobenega problema in tudi mislim, da je prav, da je tako. To je pravilno, da se v tem primeru dogaja, da pacienti lahko uporabljajo to drugo metodo, vendar ne more pa zdravnik, vsaj po mojem mnenju ne, uporabljati v eni ambulanti istočasno, v profitne namene, metode uradne medicine in metode zdravilstva. Ker za mene alternativna medicina ne obstaja. Medicina je ena in ne more biti še neka alternativna medicina. Vse tisto, kar spada pod medicino, pa sodi seveda v medicino. Povezava, govorili ste o tem, da ta zakon onemogoča povezavo med zdravilstvom in uradno medicino. To seveda ne drži. Prav v ničemer je ne omogoča. Nasprotno, jaz mislim, da daje velike možnosti za sodelovanje v prihodnje, na podlagi določil, ki celo govorijo o tem, da je zdravilstvo očitno priznano, saj je zakon temu namenjen. Tega do sedaj praktično brez zakona ni. To kar se sedaj dogaja na področju zdravilstva, je vse več ali manj, vsaj na pol ilegalno, ni črno, mogoče je pa sivo. Kar se tiče pa same zdravilske zbornice, pa o njej ne bi dodatno zgubljali besed, saj smo o tem tu že veliko govorili in jaz mislim, da je zdravilska zbornica v tej obliki potrebna. Prav v ničemer Ministrstva za zdravje ne izloča iz kontrole te zdravilske zbornice: Ministrstvo za zdravje jo kontrolira in ji daje tudi tiste usmeritve in napotke, ki so za to potrebni in jo tudi v nekaterih točkah omejuje pri njenem delu v celoti, zato je tudi financiranje s strani ministrstva kar se tiče podeljevanja licenc, po mojem mnenju, celo potrebno in mislim, da je to tako majhen znesek, da bi o njem težko ta trenutek zgubljali besede. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Poslanka Cvetka Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ker sem bila omenjena, bom vendarle nekoliko izkoristila to kar je kolega Bručan na nek način tudi repliciral oziroma polemiziral z nekaterimi izjavami. Mislim, da danes resnično ne sme ostati vtis, da je bilo sodelovanje z zdravilci oziroma s tistimi, ki se ukvarjajo s komplementarno in alternativno medicino idealno. Res je, da je bila oblikovana skupina, bilo je pripravljenih 13 variant tega zakona, vendar, žal, v parlament oziroma v našo proceduro je prišla varianta, ki ni bila usklajena in to so zdravilci javno večkrat dovolj jasno povedali. Tukaj je članek v katerem piše: "Zdravilci so soglasno proti. Dolgo pričakovani zakon o zdravilstvu, ki bo danes prišel v prvo branje. Poslancem bo predstavljena 13. različica skupnih prizadevanj, ki pa seveda ni bila usklajena, zato zdravilci napovedujejo, da zakon v celoti zavračajo in odhajajo v strogo ilegalo." To so bile njihove izjave, oni so to povedali na tiskovnih konferencah, danes nas pa prepričujete, da ste z njimi idealno in dobro sodelovali. Hodili so po naših poslanskih skupinah in govorili popolnoma druge stvari, ampak ne ena skupina, jaz vam jih lahko takoj naštejem vsaj 5, ki so to potrdile. Drugo. Zdravnikom ne prepoveduje zakon opravljanja te dolžnosti. O tem smo veliko govorili že v prejšnji obravnavi, to je res, ta zakon ne. Je pa še en zakon že zunaj o zdravstveni dejavnosti [[..]] [[oglašanje iz klopi.]] [[..]]ampak, poslušajte, ne vem sicer kateri zakon bo na enim ali drugim, ampak en zakon bo veljal in v enem je to eksplicitno predlagano, da se prepove zdravnikom ukvarjanje z alternativno medicino, vi ste sicer rekel kot takratni minister, da se boste zavzel, da tega v drugem zakonu ne bo, zdaj več minister niste, mi smo o tem govorili tudi z nekaterimi, ki pripravljajo drugo zakonodajo in tudi od ministrice tega zagotovila nismo dobili, da bo to res. Ampak tak zakon se v praksi in ga lahko vsi, je objavljen na spletni strani, žal to piše. Drugo oziroma tretje pa pravite, da je medicina znanstveno dokazljiva dejavnost, komplementarna in alternativna medicina pa ni. S tem se delno strinjam, vendar jaz sem vam govorila o tem, da si prav komplementarna in alternativna medicina želi, da bi se njene metode tudi raziskale in da bi se opravile študije, pa ste jih v celoti zavrnili. Seveda, lahko se [[...]]
Poslanka Cveta Zalokar Oražem, tri minute je replika.
Polemiziram samo s to, ampak predvsem pa [[...]]
Hvala lepa. Kot rečeno, druga [[...]]
Samo malo, mislim, da še ni bilo tri minute. Aha, je, hvala. Se opravičujem.
Naslednji k repliki pa se je prijavil poslanec Ljubo Germič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Seveda najprej bi spoštovanega poslanskega kolega dr. Bručana prosil, če bi lahko, jaz sem si še ponovno prebral moj tekst, nikoli nisem omenjal psihoterapije in bi bilo dobro tudi korektno mi povedati, na kateri očitek v mojem tekstu v predstavitvi poslanske skupine se nanaša njegova strokovna utemeljitev za nepoznavanje. Drugič. Rad bi povedal, da nismo govorili nikoli o tem, da zakon o zdravstveni dejavnosti govori o nadaljevanju tega zakona, da popolnoma ločujemo komplementarno alternativno medicino od uradne medicine in nekomu, ki opravlja, ki je zdravnik, da ne bo mogel opravljati še določenih zdravilskih metod. Ne gre za zakon o zdravstveni dejavnosti, gospod minister, vi ste pripravljali zakone, jaz mislim, da ste vi pripravljali tekste, tudi zakon o zdravniški službi in seveda to govori tudi o tem, kako strokovno so pripravljeni ti predlogi. Če ne poznate, kaj je pisalo v enem zakonu, kaj pa piše v drugem zakonu, potem seveda je kritika, ki jo mi v opoziciji naslavljamo na slabo kvaliteto zakonov, utemeljena. In če zdaj kot bivši minister govorite, da so te opredelitve zapisane v enem zakonu, mi pa vemo, da to opredeljujejo drugi zakoni, potem govorite predvsem o sebi. Ste me pa sam sprovocirali k tej repliki, glede na to, da ste govorili o tem, da sem citiral v predstavitvi stališča neke stvari, ki jih nikoli nisem rekel. Seveda smo pa vedno očitali temu zakonu eno preprosto dejstvo, da je predlagatelj zapisal v členih zdravilske metode in zdravilske sisteme tako, da nobenemu ni bilo jasno, kaj to pomeni. In da je na teh členih zakon dobival dopolnitve. Tega ne morete zanikati, ker so ti členi bili spreminjani in se je odgovornost, ki je bila najprej s strani predlagatelja naložena zdravilski zbornici, potem pa naše argumentirane pripombe prenesla na ministrstvo. Da pa seveda ni takole, gospod Bručan, vse je tako lepo in prav, govorijo težave, ki jih ministrstvo ima sedaj, ko pripravlja pravilnik. Mi smo opozarjali na to, da bo težava, kako bomo definirali zdravilske metode in zdravilske sistema. In jaz imam en osnutek v fazi nastajanja, v fazi nastajanja pravilnika kot podzakonskega akta, ki bo to opredelil, in ta pravilnik uvaja zanimivo: v okvir zdravilskih metod se opredeljujejo med naslednje [[...]]
Kolega Ljubo Germič, tudi vam je čas potekel [[...]]
[[...]]zdravilske diagnostične metode. Ko smo mi opozarjali, ali to [[...]]
Hvala lepa.
[[...]]ja ali ne, ste bili vehementno proti, sedaj pa v Pravilniku [[....]]
Kolega Germič, jaz se moram držati Poslovnika.
Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot je bil moj zadnji stavek, jaz se moram držati poslovnika in replike na repliko ni. Lahko se boste prijavili v okviru razprave pri posameznih amandmajih. Nadaljujemo pa na podlagi seznama prijavljenih. Naslednji bi moral spregovoriti kolega Stanislav Brenčič. [[Ga ni.]] Za njim kolega mag. Franc Žnidaršič. Ga ni in besedo dajem mag. Janezu Drobniču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Veliko besed je bilo spregovorjenih okrog tega zakona o zdravilstvu. Ali omejuje zdravilstvo ali ga spodbuja ali torej uradna medicina, konvencionalna medica je nad njim, pa je to bolj nekakšen pastorek ali ne. Če pogledamo genezo tega zdravilstva in genezo te klasične medicine, vidimo, da pravzaprav obe izhajata iz istega izvora, pa sta se v času razvoja ločili pri čemer je uradna medicina uporabljala vse več znanstvenih metod, vse več preverljivih, alternativna pa je ohranjala celostnost, neko recimo temu več pozitivnega v tem smislu, pa v negativnem smislu, ker ni uporabljala teh znanstvenih metod. Iz tega pravzaprav sledi: če hočemo imeti dober sistem, dobro zdravje tega naroda in državljanov, je dobro, da upoštevamo in damo možnosti obema vejama. Ko nas ljudje takole poslušajo, si težko predstavljajo, kdo ima prav in kdo nima. Če govorimo o tej alternativni medicini, komplementarni medicini, zdravilstvu se vedno postavlja vprašanje: Ali mu damo prehudo ojnico, ga preveč omejujemo s strokovno izobrazbo, s tehničnimi zahtevami in tako naprej, da ne more nuditi tistega, kar lahko ponudi in da mu omejujemo razvoj? Ali je to to? Ali pa ga preveč spuščamo, brez katerihkoli tehničnih omejitev ali drugih omejitev, da bi preprečili eventualne smrti, šarlatanstvo in vse tisto, kar zraven spada? To je pravzaprav vsa poanta tega. Ali v Sloveniji želimo to preveč omejiti ali pa preveč sproščamo? Verjetno bi naredili kakšen dober korak, če bi besedilo tega zakona, vsaj ključne stvari uvedli v integralni zakon - Zakon o zdravstvu, Zakon o zdravniški službi ali podobno, s tem bi se zunanje okoliščine odpravile za to nasprotje, kateri je komu nadrejen in kateri je komu podrejen zakon. S tem bi se verjetno umaknili oziroma bi preprečili te neprestane spore, kaj se nam tu dogaja. Čas bo pokazal, koliko je ta družba odprta za kompetentnost, za globalizacijo, da vsrka znanje ne samo iz naših logov, ampak iz celega sveta v sistem zdravljenja. To pa je na nas. In slovenska družba se je večkrat znašla na tem položaju, da se je postavila za okope in preprečevala dobre vplive, znanje, izkušnje iz drugih sistemov, iz drugih kultur iz drugih vej. O tem pravzaprav govorimo. Sam bi po načelu dobronamernosti, benevolentnosti odprl sistem mnogo bolj, da bi se komplementarna medicina, da bi se zdravilstvo uveljavljalo kar se da mogoče, da dobi krila. Po drugi strani se moramo pa zavedati, da se lahko tu spuščamo tudi v nevarnost potencialnih žrtev. Kajti med zdravilci, sem trdno prepričan, je 95% tistih, ki povsem dobro razmišljajo in tudi znajo, čeprav morda nimajo srednje izobrazbe, medicinske izobrazbe oziroma medicinskega tehnika, ali celo nimajo izobrazbe, pa so dobri. Ampak dovolite mi, v imenu tistih 5% šarlatanov in vseh ostalih moramo postaviti nek standard, ki otežuje tudi tem poštenim. In to je zagata pravzaprav v vsaki družbi, kako visoko postaviti to mejo. Če zahtevamo za zdravljenje živali, domačih živali, toliko in toliko znanja, potem sem trdno prepričan, da tudi za zdravljenje človeka potrebujemo verjetno kaj več. In ni zadosti, da sem opravil tečaj o zdravilstvu, o akupunkturi ali kaj podobnega. Ni samo to, da znam izvajati to metodo, vedeti moram tudi, kdaj jo lahko izvajam, kaj je s to osebo, vedeti moram o njenem zdravstvenem stanju. Moram znati prebrati diagnozo oziroma zdravstveno anamnezo. In zato se postavljajo te zahteve. In tako je tudi prav. Glede zbornic bi rad še poudaril. Zbornicam ne nalagajmo preveč stvari, kar se tiče kontrole. Kontrolne mehanizme, regulacijo, mora izvajati država. Zbornica naj izvaja predvsem izobraževanje, razvijanje določene stroke, metode, tehnike, ampak kontrola pa naj ostane v državnih rokah. Ravno tako nisem navdušen nad nobenimi obveznimi članstvi v zbornicah, kajti to se je izkazalo v slovenski stvarnosti, da so to monopoli, ki vplivajo samo na višjo ceno storitev, drugih učinkov pa nimajo. Bodimo pazljivi, kdaj nekaj predpisujemo, da morajo biti zbornice. Zbornice naj nastajajo samodejno, država naj celo pazi, da ne postanejo zbornice sistem monopolov in kartelov. Dovolite, cene, ki sedaj rastejo v živilski industriji in tako naprej, so predvsem posledica kartelnih dogovorov. In naloga države je, da to razbija, ne pa da celo spodbuja takšne dogovore v imenu nekakšnega nacionalnega interesa. Jaz sam načeloma ta zakon podpiram. Je vrsta stvari, ki bi jih drugače tudi zasnoval, ampak to je prvi korak, ki ne bo, tako kot jesenska slana, pomoril zdravilstva. Zagotovo ne. Ampak čez čas pa bomo morali videti, kaj se je s tem naredilo. Čas bo pokazal, ali smo prav postavili te konture za razvoj zdravilstva in da bo zdravilstvo postalo sestavni del. Noben pastorek, noben podrejeni, ampak tisti, ki lahko prispeva dodano vrednost, dodano kvaliteto življenja državljanom Republike Slovenije.
Hvala lepa. K besedi vabim mag. Potrato.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica in drugi sodelavci! Verjetno bom drugič v zelo kratkem času povedala, da sem ena tistih, ki zaupam šolski medicini, pa moram reči, da verjetno ni to najboljša pot, ker je marsikdaj treba tudi podvomiti, če je vedno vse najboljše. Ampak to je moja svobodna izbira in v imenu svobodne izbire bi rada povedala svoj kritičen odnos do zakona, ki ga imamo pred seboj. Pogosto slišimo, kako se moramo zgledovati po Evropi, prevzemati njene usmeritve in napotila. Mislim, da je to zakon, ki vsem tem evropskim usmeritvam ne sledi. Večkrat je bilo že danes povedano, da je bil čas nastajanja zakona z različnimi predlaganimi različicami zaznaven, dolg in da je bila tudi kakšna boljša različica predlaganega zakona pripravljena. Mislim med drugim tudi na tisto, ki je bila po nemškem vzoru pripravljena in v njej ni bilo predvidene zbornice. Ampak zakon je v tistem času, ko smo ga obravnavali prvič, pa tudi drugič, bil v javnosti pospremljen z velikim negodovanjem. Mogoče je trditi, da so zadaj lobiji, različne skupine, ampak mislim, da ne bi smeli tako zelo negativno biti razpoloženi do tistih stališč, ki jih je izrekala zainteresirana in zdravilska javnost, bom rekla, da ne bo kdo občutljiv zaradi kakšnega izraza. In tu se mi zdi, da je teh pripomb bilo premalo upoštevanih. Če grem pogledati, dopolnjeni predlog zakona pravzaprav so se spremenili samo redki členi, v katerih je govora o zbornici. Že pri splošni obravnavi sem pripominjala, da članstvo v zbornici sicer ni nikjer opredeljeno kot obvezno članstvo, ampak če posledice ali dejavnost zbornice pregledujemo, potem je pa popolnoma jasno, da je članstvo obvezno, če hoče kdo zdravilsko dejavnost opravljati. In to je tisto, kar ni dobro zaradi tega, ker smo sistem zbornic uredili, vsaj v zadnjem času, po sistemu izbirnosti in prostovoljnosti. Tu pa na novo vpeljujemo neko zbornico, ki je obvezna, za katero marsikdo misli, da bo v njej interes zmagoval nad, bi rekla, javnim dobrom ali javnim dobrim, tako da je tu previdnost v zvezi z zbornico posebej potrebna, zlasti tudi zaradi tega, ker v členu, ki govori o tem, kakšne so pristojnosti zbornice, govori tudi da nadzira. Res, da ščiti interese in pravice zdravilcev, res, da spodbuja sodelovanje med člani zbornice, da opravlja še ne vem katere druge naloge kot v 15. točki pride, ampak ima tudi v peti alineji nadzorno funkcijo. Lahko bo kdo oporekal, da je ta nadzor vezan samo na izobraževanje, ampak saj izobraževanje in strokovno usposabljanje je pa eno izmed temeljnih, ki govori v isti alineji tudi o preverjanju usposobljenosti. Torej, ima nadzor nad dejavnostjo zbornice in njenih članov vendarle zelo široke kompetence, tako da je tu funkcija Ministrstva za zdravje, po moje, postavljena v drugi plan. Druga stvar, o kateri bi bilo mogoče razpravljati, so tudi podzakonski predpisi. Vprašanje je, če je dobro, da so nekatere stvari urejene samo na ravni podzakonskih predpisov. Podzakonski predpisi navadno niso sinhronizirani z zakonskimi in bo, če se že lotevamo urejanja nekega področja, verjetno minilo še kar nekaj časa, da bodo temu zakonu sledili tudi ustrezni podzakonski akti. Ne vem, če je mogoče pristati na podporo temu zakonu s stališča, da zdravilske dejavnosti do zdaj nismo imeli urejene in če je do zdaj nismo imeli urejene, je boljše, da je nekaj, kakor pa nič. Tudi ne bi kar počez govorila o šarlatanstvu in o mazačih in o drugih zlorabah. Bi bilo mogoče potem tudi v okviru uradne medicine zastaviti vprašanje, ali zdravniki storijo vedno vse, kar je treba in kar se od njih pričakuje, in ali je njihovo svetovanje in delovanje vedno tudi mimo interesa različnih, zlasti farmacevtskih, lobijev. Moram reči, da sem pravzaprav razočarana ob tretji obravnavi tega zakona. Pričakovala sem, da se bosta zdravilstvo, pa smo se zadnjič dosti pogovarjali tudi o tem terminu, in uradna medicina, vendarle nekoliko zbližala in si bili malo manj konkurenčna, sicer pa verjetno mora že to biti kar dobro, da včasih so zdravilce sežigali, zdaj jim bodo pa vsaj zakon namenili. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Ivana Grilla. Izvolite.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Ko danes poslušam to razpravo, dobim občutek, da nekateri razpravljavci sploh zakona niso brali, so si neke vtise ustvarili iz časopisov ali pa so jim vtise pripravili nekateri drugi. Bilo je izrečno toliko neresnic in zavajanj tako, da bi vsakemu, ki nas spremlja in ga ta materija zanima, predlagal, da si zakon prebere, pa bo lahko sam ocenil, da je temu res tako. Smo danes slišali, da je financiranje zbornice urejeno na način, da bo to financirala država. To preprosto ni res, država bo zbornico sofinancirala samo v tistem delu, kjer bo imela za to javna pooblastila pri izdaji licenc in pa nekaterem nadzoru. Drugače se pa zbornica financira s članarino in tukaj je potrebno poudariti, da je članarina določena z nekimi ponderji in tudi predpisana tista minimalna kvota prihodka, ki tudi oprošča eventualne zdravilce, ki bodo dosegali nizke dohodke. Pomeni, da ne bo noben namen zbornice, da se bo s članarino kakorkoli okoriščal. Poslušali smo, da je ločevanje uradne in pa alternativne medicine v tem zakonu izrazito navedeno. Tudi to je napačna trditev. Celo več. V tem zakonu je naloga uradnega medicinskega zdravnika, da mora dati brezplačno neko mnenje oziroma svoje stališče, če ga pacient zaprosi za neko metodo, ki jo izvajajo zdravilci. To pomeni, da je tudi v tej smeri napredek narejen. Potem je navedeno, da v zakonu ni nikjer definiranih pogojev za pridobitev licence. Tudi to je neresnica. In da naj bi bili v prihodnosti na podlagi tega zakona možni številne korupcije, nepotizem in pa klientelizem. V 35. členu tega zakona so povsem jasno definirani kriteriji, na podlagi katerih se lahko pridobi licenca. In tukaj je stvar povsem, lahko rečem, korektna in pa tudi transparentna. Zopet so nekateri očitali, da ni nobenega nadzora, da se ministrstvo tukaj odmika, da bo nadzor prepuščen samemu sebi. Tudi to je zavajanje. Ministrstvo točno, res je, pooblašča zbornico, na katerih področjih naj v strokovnem smislu izvaja nadzor, vendar se program tega nadzora mora vedno v soglasju z ministrstvom pripravljati. Pomeni, da ima ministrstvo ključno in tudi nadzorno vlogo nad izvajanjem teh nadzorov. Slišali smo tudi danes, da v zakonu ni definiranih pojmov, kaj je alternativna medicina oziroma kakšne so te metode. Jaz sem prepričan, da ga ni Slovenca, pa tudi kakšnega drugega ne, ki bi znal ali pa uspel našteti vse metode, ki so v Sloveniji v uporabi. Imamo za primer nekoga, ki prodaja iz gline neke piramide kot preprečevanje sevanja in to tam trži kot tudi zdravilske metode. Imamo nekoga, ki z bajalico ugotavlja neka sevanja, pa to tudi trži. In takih metod je na tisoče. Zbornica bo tista, ki bo postavila neke okvire, kamor se bodo lahko posamezni zdravilci oziroma te metode tudi uvrščale. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Draga Korena. Izvolite.
Lep pozdrav vsem v dvorani, še posebej ministrici s sodelavci! Moram reči, da sem vesel, da imamo danes v tretji obravnavi ta zakon, da je prispel do sem, da tudi to področje zdravilstva nekje zakonsko uokvirimo, kar pač doslej ni bilo. Da je to potrebno tako s strani zdravilcev kot še bolj s strani uporabnikov oziroma bolnikov, moram reči, da jaz se s tem strinjam, da je prav, da to uredimo, da pa ob vsakem sprejemanju zakona, ko postavljamo ene okvire in meje, ne bomo zadovoljili vse, je pa tudi popolnoma jasno. In tukaj moram reči, da zelo verjamem gospodu Bručanu, da je tudi ta zakon dosežek usklajevanj, se pravi možnega v tem trenutku, kar je v tem trenutku bilo možno doseči. Mislim, da je prav, da se odgovornost tudi na področju zdravilstva opredeli v dobrobit predvsem tistih, ki to uporabljajo, in pa predvsem zaradi tega, da tisti zdravilci, ki sem prepričan, da so res izjeme, ki pa delajo škodo samemu zdravilstvu, bodo na drug način tudi nekje sankcionirani. Da tukaj opozicija in pozicija ne bomo prišli skupaj, je popolnoma jasno. Razmišljal sem, če bi imeli v zakonu napisano to, kar predlagate vi, se bojim, da bi pač vi danes zagovarjali ravno obratno in predlagali to, kar mi z zakonom ponujamo vam. Recimo, kar se tiče zbornic in nalog, ki jih ima zbornica, sem prav prepričan, da je to zadeva. Se pravi, če z zakonom prepuščamo zbornici, smo po mojem mnenju naredili zelo dobro stvar, politika se nekje umika, prepuščamo stroki, da sama odloči in prepričan sem, da če bi bilo obratno, bi danes poslušali prav obratno, kot smo imeli priliko slišati od vas. Zakaj se država, zakaj se ministrstva, zakaj se politika ne umika iz stroke. Toliko glede zbornic. Zdravilstvo, da je to dejavnost, da so to gospodarske družbe in tako naprej. Jaz mislim, da glede na razmere, ki jih imamo v Sloveniji, ni realno pričakovati, da bi poleg uradne medicine, ki je glede na zavarovalništvo plačana povečini iz zdravstvenega zavarovanja, da bi še eno veliko vejo plačevali tudi iz zavarovanja. Jaz mislim, da Slovenija tega ni sposobna in pač ostajajo ti zdravilci tudi gospodarskega družbe, se pravi delajo za denar, direktno od naročnikov, se pravi od uporabnikov. Jaz tu ne vidim nič slabega. Na koncu pa sem hotel reči še eno stvar, potrditi to, kar je v predstavitvi začel kolega Bajc. Z njim se jaz popolnoma strinjam. Veliko manj dela bi imeli [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zdravniki in veliko manj dela bi imeli tudi zdravilci, če bi se med sabo ljudje znali malo bolj poslušati in če bi imeli zdravniki in zdravilci tudi možnost malo več časa samo prisluhniti svojim pacientom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Verjetno enako velja tudi za politiko, ne?! K besedi pa vabim poslanko Cveto Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Besedo ima poslanec Aleš Gulič.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice, kolegi in gospa ministrica in ministrska ekipa. Zelo na kratko. Ko smo spremljali nastajanje tega zakona od prve do zadnje faze, se pravi vse do danes, je bilo kar naprej obljubljeno, kako se bodo stvari spremenile na bolje, kako se bo z amandmaji kaj uredilo, kako se bodo vse pripombe upoštevale in jaz mislim, da kar se tega tiče, ste seveda mož beseda. Še danes lahko obljubljate isto, da se bo vse spremenilo, da bo vse bolje in da bo drugače, predvsem pa da se bodo upoštevale vse pripombe. Samo ne vem, kdaj. V Liberalni demokraciji seveda načeloma menimo, da mora biti vsak zakon zapisan tako, da je zadeva dovolj preprosta, dovolj nedvoumna - se pravi jasna, enopomenska, razumljiva, da jo lahko razume vsakdo, ki je deležen dobrobiti in slabobiti kakršnegakoli zakona. Pri tem zakonu smo računali tudi na to, tako kot najbrž mnoge skupine zdravilcev, da bo komplementarno in alternativno medicino reguliral, ne pa zatiral. Po tem predlogu, kakršen je zdaj pred nami, torej pred tretjim branjem, spet ugotavljamo, da je to eden od tistih zakonov, ki je prišel z Ministrstva za zdravje, ki bo zelo težko uresničljiv ali pa bo spet pripeljal takšne posledice, na katere se ob samem nastajanju ni računalo. Marsikaj je bilo že povedano, tako da ne bi ponavljal, ampak vseeno bi pa se dotaknil zbornic. Ta država in tudi ta Vlada se je odločila, da načeloma ne pristaja na obvezna članstva zbornice in jih celo hoče na nek način ukinjati. Tukaj imamo pa zdaj obraten pojav. Ustanavlja se zbornica, ki naj bi bila neko stanovsko združenje, torej naj bi nastajala iz baze, iz interesa tistih, ki si to želijo, ne pa iz interesa države. Država pa na nek način en del svojih obveznosti, zdravje je pa seveda vendarle takšna vrednota in dragocenost, da je ni kar za prepustiti trgu in pa zborničnim odločitvam. Tukaj se z gospodom Drobničem zelo globoko strinjam in bi država morala pa vendarle ohraniti tukaj zelo jasne filtre, zelo jasno moč, zelo jasne odločitve. Da seveda ne bo spet tako, kot se je iz dobrih namenov, kakršne je imelo to ministrstvo ves čas, spet kaj izrodilo. Pa najsi gre za postelje, najsi gre za javne razpise, kjer je bilo seveda vedno veliko dobrih namenov, na koncu se je pa vse sfižilo. In da ostanem zvest samemu sebi, torej "ceterum cenzeo legem nikotina tabakum ese deletam". Tudi zakon, ki ste ga sprejemali v skrbi za zdravje, je povzročil to, da so ljudje bolni, da so prehlajeni, da se je število obolenj na dihalih v zadnjem času povečalo, ker je bil sprejet takšen zakon o omejevanju tobačnih izdelkov, ki ni mislil pet mili sekund naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Gezo Džubana. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec [[...]]Kolega Geza Džuban, boste spregovorili? Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi hvala, ker ste me pravočasno še med vrati registrirali. V tej zadevi o tem zakonu je bilo toliko govora, da ne vem, če je še smiselno karkoli na široko govoriti, sploh pa morda ima malo čudno situacijo. Pravzaprav zakon zagovarja ali mora zagovarjati poslanski kolega dr. Bručan, medtem ko gospa ministrica, razumljivo je, da veliko o tem zakonu ne ve ali nič. In se zdaj bolj mi pogovarjamo poslanci med seboj. Kljub vsemu mi je bila zanimiva zadeva, ker je bilo očitno, da opozicija ne kritizira zakona kar tako, ker bi se jaz skoraj v celoti strinjal s poslanskim kolegom, ki je član koalicije, z mag. Drobničem, ki je pravzaprav govoril podobno, kot mi na tej strani govorimo. Govorimo o tem, da se ne strinjamo, da ne podpiramo zakona zaradi tega, ker ne sme biti to zakon, ki bo rekel, sedaj pa imate zakon, tam imate zbornico o zdravilstvu in zbornica mora znotraj sebe zadeve urejati, bo, kakor bo, sedaj jo pač imate, imate zdravilce, mi pa s tem kot država nič nimamo. Mislim, da je točno to govoril tudi mag. Drobnič, ko je rekel, da kljub vsemu mora biti za vsem tem državni sistem, ministrstvo, vlada in tako dalje, s kvalificiranimi ljudmi, kar jaz posebej želim poudariti, s kvalificiranimi ljudmi, ker sem na eni strani tisti, na koncu bom rekel zakaj, ki ugotavlja, da zdravilstvo mora imeti mesto v slovenskem zdravstvenem prostoru. In da na drugi strani popolnoma zaupam uradnemu zdravstvu, kvalificiranim ljudem, ki so se dolga leta šolali in bi bili še zmeraj tisti skozi ministrstvo in tako dalje, ki bi bdeli tudi nad zdravilstvom. In to vam eni in drugi govorimo sedaj, ne samo s strani opozicije, ampak tudi koalicijski, da bi zadeva tako morala biti vzpostavljena in nadzirana. Te zgodbe, kot da podpiramo šarlatanstvo oziroma se poriva ves čas zadeva v neko šarlatanstvo, vmes smo imeli priliko videti kar nekaj primerov, da se zgodbe odvijajo na način, ki niso dober. Ampak tukaj, ko je poslanski kolega govoril o šarlatanstvu, mislim, da se vsi na to naslanjamo, mislim, da zadeva prihaja celo iz Prekmurja, kjer so časopisi objavljali neko zgodbo, da je zdravilki nekdo umrl. Vendar umirajo ljudje vsakodnevno na različne načine in tudi zdravilci, tisti, ki so dobri. Jaz si ne domišljam, da bi lahko ocenjeval, kdo je dober in kdo ni. Ste pa morda tisti nekateri, zdravstveni delavci, ki lahko mnogo boljše od nas ocenjujete. Da ne smemo vse metati v en koš in da jim moramo dati mesto, ki jim pripada. Ne vem, če mi čas dopušča, da bom rekel samo izkušnjo, dve, ki je morda malo čudna. V dveh primerih, ko so me zdravilci opozorili, pazi to in to je [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], v dveh primerih so potem na Bledu v Diagnostičnem centru in UKC-ju ugotovili zadeve, da je bilo opozorilo umestno, ne v celoti [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Zadnji med prijavljenimi razpravljavci je kolega Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Že v uvodu v imenu poslanske skupine sem podal stališče, s katerim se tudi sam strinjam. V izogib nesporazumom, sedajle je bila ministrica ocenjena, da tega zakona ne pozna, je verjetno tudi poslovnik tisti, ki včasih onemogoča koga, da bi lahko povedal in se vključil v razpravo takrat, ko bi to želel. In ministrica ni imela možnosti med razpravo odgovarjati na naše pomisleke, na naše dileme. Ima pa sedaj po zaključku v imenu predlagatelja možnost, da nam pove, kaj misli, in jaz sem prepričan, da bo ministrica to možnost izkoristila. Včasih so tudi naše ocene lahko kritične, preuranjene in niso na mestu. Kar me pri tem zakonu predvsem moti, je to, da ostro ločujemo na eni strani uradno medicino in na drugi strani alternativno medicino. Moti me pa tudi to, da želijo predlagatelji oziroma zagovorniki sprememb zdaj pokazati na tiste, ki nasprotujemo temu zakonu, ureditvi in konceptu, ki je zapisan v temu zakonu, kot tiste, ki zagovarjamo mazaštvo, šarlatanstvo in si nekako zatiskamo oči pred nevarnostjo, kateri so uporabniki teh storitev izpostavljeni, ko se odločijo, da bodo poskusili z alternativno medicino, s komplementranimi metodami zdravljenja. To seveda niti približno ni res. Mi si želimo, da so ti uporabniki seznanjeni s storitvami, mi si želimo, da ti uporabniki poznajo te storitve in da se po lastni presoji odločajo za te storitve. To niso obvezne storitve, to so možnosti in mi trdimo, da je potrebno pacientom, prevedeno na področje zdravilstva - uporabnikom storitev, omogočiti, da dosežke uradne medicine nadgradijo z alternativnimi, komplementarnimi metodami zdravljenja. In ko tu govorimo o trgu, je verjetno potrebno povedati, da se v določenih segmentih tudi uradna medicina že spušča na trg oziroma lahko temu rečemo tako. Ko govorimo o uradni medicini, zelo hitro naletimo na ljudi, ki pravijo: "Veste, sem bil pri zdravniku in ta postopek bo trajal zelo dolgo in ne vem, kdaj bom prišel na vrsto, če pa grem potem v samoplačniško ambulanto", na trg torej, "je pa storitev dostopna". Ampak na trgu je storitev, določene preiskave, verjetno mnenja posameznega zdravnika, dostopna tistim, ki imajo za to denar. To so tržne zakonitosti. Tisti, ki denarja nima oziroma težko preživi mesec in si obeta storitev na podlagi zavarovanja, bo seveda pri tem potegnil kratko, če lahko uporabim ta izraz. In ko govorimo o trgu, lahko zelo hitro pridemo tudi na področje zobozdravstva. Nekaj prispevkov je bilo v časopisju prejšnji teden in je bilo o tem kar veliko govora, kdo lahko dobi nove zobe v Sloveniji. Če čakaš na vrsto, jih sicer dobiš, ampak je vrsta zelo dolga. Drugi primer je tudi ta, da se niti vpisati ne moreš v vrsto, ker ne prideš in nimaš možnosti izbrati si svojega zobozdravnika. Se pravi, ta bo dobil zobe še malo kasneje za tistim, ki je že v vrsti. Če pa imaš denar, dobiš zobe zelo hitro. Torej uvajamo tržne mehanizme, tržni princip tudi v zdravstvu. Kdor ima denar, bo imel zobe takrat, ko bo želel, tisti, ki nima denarja. Gospod Tanko, imate probleme z zobmi ali jezikom? [[...]] [[Oglašanje v ozadju]] [[...]]No, saj ker govorite, zato me je zanimalo, ker imate pripombe in kot vodja poslanske skupine bi morali spoštovati poslovnik, pa smo že vajeni da ga ne. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]] Dimitrij Kovačič, vi ste pa drugi v vrsti, saj vas je nekaj, tako da ni težav s tem, poznamo te zgode. Uvaja se trg in tržne zakonitosti tudi na področju zdravstva. Želimo si, da bi uspeli na nek način z zakonom, ta bo verjetno sprejet. Gospod Koren je govoril o tem, da če bi bil predlagan naš koncept, bi sedanja koalicija zagovarjala koncept, ki je zdaj zapisan v tem zakonu. Res je, verjetno bi se razlikovali v pogledih ravno tako, kot se razlikujemo danes, razlika pa bi bila v izglasovanem tekstu. Tekst, v katerem bi bil naš koncept in bi bil danes potrjen, če bi bila koalicija drugačna, bi bil boljši, kot bo ta danes. To menimo mi v opoziciji, vi imate tudi tu ločeno mnenje in prav je tako, zato pa imamo različne vlade in različne koalicije. Zakona, ki je predlagan v besedilu, kot je danes predlagan, sam osebno ne morem podpreti, ker dejansko ne gre za to, da bi uradno medicino, ki bi bila v vsakem primeru še vedno tista edina prava uradna medicina, ne bi dograjevali z alternativnimi metodami in ljudem omogočali, da nekako lažje preidejo to ločnico med uradno in alternativno medicino. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim ministrico. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo. Očitno je ugotavljanje o tem, koliko kdo zna in koliko kdo ne zna, tukaj notri že folklora. Zdaj že to jaz ugotavljam, ko sedim nekajkrat tu. Osebno pa nikoli ne želim nikogar podcenjevati in moj stil življenjski je ta, da ljudje predvsem spoštujmo drug drugega najprej. In če bi se spoštovali, potem bi verjetno tudi tu ni tam kakšno pripombo obrnili bolj dobronamerno. Sicer si pa zaradi odgovornosti do državljank in državljanov ne dovolim, da ne bi o vseh zadevah, o katerih razpravljamo, se poglobila do potankosti, ker pravzaprav tukaj notri se odloča o dolgoročnih posledicah, ki si jih vsi želimo, da so pozitivne za vse državljanke in državljane. In ker gre za zdravilstvo, ki ga prvič dajemo v zakonodajne okvirje, to pomeni, da gre za izjemno težek proces, ker je toliko različnih mnenj in toliko različnih interesov, da je za začetek zelo težko ugoditi vsem in tudi zelo težko je imeti ločnico, kaj je zelo prav in kaj je zelo narobe. In dejstvo je, da moramo današnji dan govoriti o kompromisu, o odločitvi. O odločitvi, ki bo vendar naredila pomemben korak v zdravilstvu, ker ga bo do neke mere uzakonila. Od tu naprej je pa tudi zakonodaja tista, ki jo je dovoljeno razvijati. Tudi zakonodaja se enako razvija, kot se razvija cel svet. Čeprav rimsko pravo velja še danes od 2000 let nazaj, temelji veljajo. In jaz verjamem, da temelji, ki jih vzpostavljamo, so izjemno pomembni, kakšni so, vendar jih bomo nadgrajevali. Nemogoče jev današnjem trenutku leta 2007 reči, da je na svetu samo ena in sama resnica, ki se nikoli več ne bo dopolnila, ne bo se pa obrnila na glavo. Ko govorimo, da smo uporabniki vsi, sem pričakovala je za ta Zakon o zdravilstvu tudi tu večji interes, ker Da je vendar tako pomemben zakon, ki odloča o tem, ki govori o tem, kaj bomo dobili jutri kot potencialni bolniki, kot potencialni pacienti. In takrat, ko človek pride v to stisko, da je zares bolan, takrat išče rešitve. In jih išče seveda v klasični medicini, išče jih pri alternativcih, išče jih kjerkoli, v duhovnosti in kjer pač pot najde. Zato je prav in odgovorno, da postavimo okvir in v tem okviru, ki je sigurno tudi diskutabilen, ali Ministrstvo za zdravje ali zbornica, če bi to postavljali kot ali/ali, ampak to ni "ali", Ministrstvo za zdravje ima in bo imelo nadzor. Da je pa tu specialnost, ki se ji reče zdravilstvo, tista, ki se združi v Zdravniško [[?-zdravilsko]] zbornico. In če govorimo še o stroških, ki bodo tu nastali, ti stroški so ocenjeni na 100 tisoč evrov. Govorim, ocenjeni. Zdaj pa gremo pogledat, o kakšnih investicijah in kakših stroških se sicer kje drugje pogovarjamo. Gre za minimalen okvir, resnično za minimalen okvir, za trud za to, da zadevo postavimo v nove okvire oziroma da jo postavimo tja, kjer je do zdaj sploh ni bilo. Zato je prav, da razumemo, da Zavod za zdravstveno zavarovanje izplača letno 2 milijardi evrov približno, 2 milijardi evrov za posamezne storitve. Mi pa danes govorimo tukaj o 100 tisoč evrih, ki bi jih naj Zdravniška [[?]] zbornica uporabila za to, da se zadeve dogajajo regulatorno. Seveda je odprta tematika večna. Tudi nekaj let smo bili zdaj priče transformaciji Gospodarske zbornice. Vedno so lahko pogledi taki in drugačni. Ampak gre za razvoj, gre za to, da je vendar treba nekje postaviti skupino, ki se bo s tem ukvarjala. In da na Ministrstvu za zdravje, gotovo vam trdim, danes ni teh zmožnosti, da bi lahko organizirali in postavili skupino, ki bi obvladovala to široko področje in na koncu tudi neregulirano. Zdi se mi izjemno pomembno, da bomo v bodoče lahko govorili tudi o razvoju, o raziskavah, o znanstvenem pristopu na področju zdravilstva. Da si to gotovo tisti, ki se z zdravilstvom ukvarjajo, zelo želijo in imajo za to tudi temelje. To je tista priložnost, ki je odprta za naprej, da nam zmanjkuje časa za pogovor med pacientom in med zdravnikom in da je to velikokrat tudi razlog za to, da ljudje iščejo druge rešitve. To ugotavljamo pri sprejemu vsakega zakona, tudi pri obravnavi Zakona o pacientovih pravicah. Ključen je odnos človek do človeka. Še vedno je ključno to, zato mislim, da tudi z lastnim zgledom lahko nekaj pri tem postorimo. Ko smo pri analizah, katere analize so bile narejene. V Poročevalcu Državnega zbora imate določene analize, ki govorijo različnim predlagateljem v prid. Ampak analize, kako se v državah Evrope na tem področju obnašajo, so in zanimivo je, da je ravno Avstrija, ki je po Euro Health Consumer indeksu na prvem mestu, da je ravno Avstrija tista, ki pa sicer tega sploh nima reguliranega. Mesto, ki ga je Slovenija dosegla po tem indeksu, je res, da se izjemno slabo sliši. Jaz sem to včeraj že zvečer brala, na katerem mestu je tukaj Slovenija, ampak bom pa vzela ta evropski indeks kot priložnost za izboljšavo, ker je tukaj napisano, kaj je pravzaprav možno izboljšati. Koliko lahko vzamemo to 100% zares, je pa vedno odvisno tudi od ljudi. V tej komisiji mi nimamo niti enega predstavnika. Tukaj so predstavniki predvsem držav, ki so zelo dobro ocenjene, ker deluje tudi subjektivni faktor. Mogoče je tudi to vprašanje, da smo premalo aktivni, da bi bili na tem področju malo bolj prisotni. Toliko o tem kako smo tudi mednarodno naravnani. In koliko je zakon uresničljiv? Gotovo, da bo zakon sprožil tudi vrsto polemik, mogoče bo odprl tudi vrsto novih odprtih vprašanj. Ampak pomembno je, da bo vsaj določene postavil tja, kjer morejo biti, da je uporabnik, ki bo šel k zdravilcu, zaščiten vsaj toliko, da mora ta zdravilec sprejeti tudi odgovornost zanj. Če se pogovarjamo na eni strani, koliko odgovornosti morajo zdravniki sicer prevzeti, in jo bo tudi zakon o pacientovih pravicah jo nalagal do pacientov, potem je nujno, da uravnotežimo to tudi pri zdravilcih in v tem zakonu je tudi to poudarjeno. Z vidika tega, da gre prvič v zgodovini v Sloveniji za regulacijo področja, ki je izjemno težko, in z rešpektiranjem vsega tega, da bo zakon gotovo pridobival na nadgradnji, in da je to razvoj zakona, ki ga vsi pričakujemo, dajem zakonu podporo v okviru Ministrstva za zdravje in v svojem imenu. Hvala.
Hvala tudi vam. Ampak menda dajete podporo, saj ste predlagatelji zakona. Končali smo z razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo pa na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda amandmajev z dne 1.10. letošnjega leta. Torej po proceduri imamo dva amandmaja, in sicer k 6. členu in k 38. členu. Jaz prosim po ustaljenem postopku za prijavo v skladu z razpoložljivim časom, kolikor ga pač še pripada kateri izmed poslanskih skupin. Kolega Kontič. Ne, odprl bom razpravo k vsakemu členu posebej. Prehajamo prvo na razpravo o 6. členu in amandmaju poslanskih skupin SD, LDS in nepovezanih poslancev. Prosim za prijavo. V okviru Poslanskega kluba Liberalne demokracije ni več razpoložljivega časa kolega Džuban, zato vam ne morem dati besede. Nihče drug ne želi razpravljati v povezavi s tem členom in tem amandmajem, zato razpravo zaključujem. V razpravo pa bom dal 38. člen ter amandma poslanskih skupin SD, LDS in skupine nepovezanih poslancev. Prosim za prijavo. Besedo ima poslanec Bojan Kontič. Izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Po tej vsebinski razpravi predlagatelja zakona lahko rečem, da z amandmajem k 38. členu tega zakona zanesljivo zdravstvene politike v Sloveniji ne bomo rešili. In ob tej priliki tudi sam izražam zaskrbljenost glede na rezultate, ki smo jih slišali včeraj, o nazadovanju kvalitete zdravstvenih storitev v Sloveniji. Pri tem me niti toliko ne zanima, kdo so člani komisije. Če ga nismo imeli letos, ga verjetno nismo imeli tudi lani, pa je bil rezultat mnogo boljši, kot je bil letos. Torej podatki so zaskrbljujoči. S sprejetjem tega amandmaja k 38. členu bi dejansko prenesli zbiranje podatkov oziroma register, ki vsebuje podatke o izvajalcu na ministrstvo, ki bi po uradni dolžnosti vpisalo ali izbrisalo izvajalca, v register. S tem amandmajem k temu členu torej želimo sporočiti predvsem to, da je po naši oceni ministrstvo pravi naslov za naloge, ki jih s tem zakonom prenaša na zbornico. Še vedno ocenjujemo, da zbornica ni potrebna. In ko govorimo o stroških, bi za veliko manj stroškov lahko to opravljali znotraj ministrstva. Če bo zbornica zagotovila kader, bi ga seveda lahko tudi ministrstvo zagotovilo. Torej tisto ministrstvo, ki bo nadziralo zbornico. Se pravi, lahko bi to opravljalo ministrstvo. Vse preveč ustanavljamo v Sloveniji zbornice. Nekje uvajamo obvezno članstvo ali ga ohranjamo, drugje obvezno članstvo črtamo. Jaz pa mislim, da zbornice na področju zdravstva in zdaj tudi zdravilstva, da bodo imele, ena pa že ima, preveč javnih pooblastil. Nekaj od tega bi zanesljivo lahko tudi opravljalo ministrstvo. In s tem amandmajem bi storili ravno to, da bi podatke, torej tiste, ki so navedeni v zakonu, zbirali in z njimi ravnali skladno z zakonom na Ministrstvu za zdravje in ne na zdravilski zbornici. Jaz mislim, da je predlog vreden ponovnega razmisleka in da je tretja obravnava še tisti primeren čas, ko bi lahko to spremenili in potem tudi z uskladitvenimi amandmaji uskladili besedilo tega zakona. Drugače je pa to, se strinjam tudi s predlagateljem, prvi korak, ki mu bodo sledili še mnogi koraki, kajti prepričan sem, da bo ta zakon potreben dodelave, potreben sprememb tudi v prihodnje. Jaz si le želim, da bi pri tem upoštevali mnenje tistih, ki se s tem tudi ukvarjajo v korist uporabnikov. Pa ne na način, kot je bilo to storjeno pri pripravi tega zakona, ko ste predlagali sicer povabili k sodelovanju izvajalce teh storitev, kot jih imenujete, pa ste tekli toliko krogov, da so vsi ti izvajalci odpadli in na koncu smo dobili zakon, ki ga bomo danes najverjetneje tudi sprejeli. Jaz torej predlagam, da ta amandma danes, ko bo čas za glasovanje, podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati v povezavi s 38. členom? [[Ne.]] Potem razpravo zaključujem. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru točke glasovanj, to je čez pol ure, ob 14. uri in 40 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 14. uri in 40 minut.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Hvala. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o mednarodni zaščiti. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o mednarodni zaščiti, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 14. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep izglasovan. Zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembi zakona o dohodnini. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi zakona o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Kot je bilo že rečeno v dopoldanski razpravi, zakon, ki je vsebinsko kratek, je pa po moji oceni vsebinsko bogat, je zakon, ki omogoča, da bi sleherni davčni zavezanec ob odmeri dohodnine prosto razpolagal, komu bo namenil svojih 0,5% dohodnine. Torej, dajemo mu možnost, da se sploh odloči, ali komu namenja ta denarna sredstva, in drugič, dajemo mu prosto izbiro, komu namenja ta denarna sredstva. Z drugimi besedami, zakon v okviru svoje vsebine nosi tisto novelo, ki mu bo omogočala, da financira po eni strani s svojim deležem, torej 0,5%, tako Škofijsko gimnazijo kot katerokoli drugo gimnazijo v okviru naše države. Zakon omogoča oziroma bi omogočal, če bi bil sprejet, da bi vsaka državljanka oziroma državljan imel možnost, da bi sofinanciral v okviru svoje obveznosti do države, torej ne gre za novo obvezo, gre samo za porazdelitev obstoječe obveze, tudi zdravstvene in vse ostale vzgojno-izobraževalne institucije v okviru naše države. Iz tega naslova apeliram, da tudi ostali poslanke in poslanci Državnega zbora podprejo novelo omenjenega zakona. Hvala.
Hvala. Kakšna želja po obrazložitvi v svojem imenu? Odpiram prijavo. Gospod Rezman - se odpoveduje. Gospod Cvikl, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Te dni se na roditeljskih sestankih sestajajo starši vseh slovenskih osnovnih in srednjih šol. Oblikujejo se šolski skladi. Starši dijakov in učencev, ki hodijo v javne šole, javne gimnazije, ne morejo prispevati denarja v šolski sklad in za ta prispevek bremeniti svojo dohodninsko napoved. Starši tistih gimnazij in na novo napovedanih osnovnih šol, ki so pa zasebne narave, pa to lahko naredijo. Novela zakona o dohodnini, ki jo predlagajo poslanci Poslanske skupine SNS, bi to dvojnost odpravila. Ker naj bi po novem zasebne šole financirali 100%, tudi javnofinančno ni nobenega razloga, da bi posebej stimulirali in omogočali staršem, ki imajo svoje otroke v zasebnih gimnazijah, zasebnih osnovnih šolah bili deležni te davčne olajšave. Zato [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]predlagam poslancem in poslankam, da nasprotujejo predlogu sklepa matičnega delovnega telesa. Ta zakon je primeren za nadaljnjo obravnavo in bo zagotovil enakost staršev, tistih, ki pošiljajo otroke v javne, in tistih, ki pošiljajo otroke v zasebne osnovne šole ali srednje šole. Vse drugo je, gospodje, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]dvoličnost.
Hvala. Še kakšen interes po obrazložitvi glasu? Ja, vidim roke. Ponovno odpiram prijavo. Prosim, da se prijavite vsi, ki to želite. Gospod Testen, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom govoril v svojem imenu in mislim, da tudi stališče poslanske skupine ne bo bistveno drugačno. Gre pa za to. Mi smo že v predstavitvi povedali, da je nabor približno 3500 upravičencev tisti obseg z vseh mogočih področji, kjer mislimo, da je primeren in da vsak lahko dobi svoj interes. Kar se pa tiče odnosa med privatnimi in javnimi gimnazijami ali šolami, bi jaz povedal sledeče. Če bomo sprejeli zakon o 100% financiranju, potem bodo izenačene na nivoju programa. Je pa treba vedeti, da so privatne šole bile zgrajene s privatnim denarjem, da se vzdržujejo s privatnim denarjem in da tu obstaja še vedno velika razlika med privatnimi gimnazijami in šolami vizavi javnih gimnazij in šol. Javne gimnazije in šole vzdržuje ali občina ali država. Zato bomo nasprotovali temu predlogu zakona.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom nasprotovala sklepu matičnega delovnega telesa, ki je negativen in podprla novelo zakona o dohodnini. Obrazložitev pred menoj je zelo jasno nakazala, ja, obstaja razlika med privatnim in zasebnim. Kljub temu da smo pretekli teden poslušali velike besede, nič kolikokrat so mi vladni predstavniki hoteli prati možgane v imenu enakopravnosti oziroma enakosti v naši državi. Spoštovane kolegice in kolegi! V kolikor govorimo konkretno o področju šolstva, privatne šole, zasebne šole imajo dvojnega financerja, javne šole enojnega. In s tem, ko je država dala vso odgovornost na lokalne skupnosti, pomeni, da so lokalne skupnosti v popolnosti oziroma šole odvisne od sposobnosti lokalnih skupnost, ali bodo prišle do finančnih sredstev za obnovo oziroma novogradnjo. Veste, lokalne skupnosti v naši državi danes preprosto niso sposobne. Ministrstvo ne odgovarja oziroma noče sofinancirati prepotrebne obnove posameznih šol. In v tem je problem. Tukaj pridemo do te neenakosti oziroma neenakopravnosti. Še enkrat poudarjam, privatne šole - dvojni financer, javne šole - enojni financer. In kar omogoča ta zakon oziroma novela zakona, je samo to, da izenačimo, da bodo tudi javne šole ali javni zavodi enakopravni v tistem pogledu, ko govorimo o 0,5% dohodnine posameznika oziroma da bom jaz imela možnost, da če se bom pač tako odločila, dam 0,5% svoje dohodnine namensko v javno osnovno šolo, v javni vrtec ali pa v javno gimnazijo. Samo o tem govori ta zakon. In tudi s strani predstavnika ministrstva danes nismo slišali argumenta, ki bi jasno in glasno bil močan, da temu zakonu ne gre prikimati.
Hvala. Gospa Pečanova.
Hvala lepa. Danes nismo, žal moram ponoviti, slišali niti enega tehtnega argumenta, zakaj ne bi dali možnosti državljankam in državljanom Slovenije, da se po lastni izbiri odločijo in namenijo pol odstotka svoje dohodnine za pomoč razvoju, delovanju programov, izvajanju programov javnih šol. Ni treba, da so njihovi otroci na teh javnih šolah. Ni treba, da so to javne šole v lastni občini. Ni treba, da imajo sploh kakšno zvezo s tem, vendar, s trenutkom, ko je prišlo do odločitve v tem Državnem zboru, da bodo zasebne šole in vrtci 100% financirani s strani države - njihov program - , je jasno, da je prišel trenutek, ko je treba dati državljankam in državljanom možnost, da pol odstotka svoje dohodnine namenijo tudi javnim šolam. Zaradi tega, ker je evidentno, da potem ko je od leta 2004, pa do proračuna, ki je pripravljen za leto 2009, padel delež v bruto domačem proizvodu, namenjen za vzgojo in izobraževanje s 4,8 na 4,4%, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], potem pomeni, da bo delež za javne šole leta 2008, 2009 bistveno manjši tudi na račun tega, ker bo v tem zmanjšanem deležu javnih sredstev za šolstvo, za izobraževanje in vzgojo namenjeno javnim šolam manj na račun 100% financiranja zasebnih šol. Pojavljajo se nove zasebne šole, pričakujemo lahko, da bo naslednje šolsko leto začela delovati katoliška osnovna šola in katoliška univerza. Torej, lahko se jasno zavedamo, da bi morali dati možnost, da pomagamo javnim šolam, ker država enostavno za njih ne bo našla [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Ker je še interes po obrazložitvi glasu, odpiram ponovno prijavo. Gospod Zagorac, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Sam bom tako kot celotna Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, nasprotoval sklepu matičnega delovnega telesa. Še kako je ta zakon primeren za nadaljnjo obravnavo! Temelj vsake pravne države mora biti in je enakost pred zakonom. In danes pri tem predlogu zakona dajemo možnost, da ljudje 0,5% svoje dohodnine damo komurkoli, ne izbrancem. Se pravi, če se meni porodi želja, da namenim prepotreben denar javni šoli, na pamet bom rekel, Osnovni šoli Pesnica, tega ne morem narediti, v kolikor boste vi glasovali tako, kot ste napovedali, da boste. V kolikor pa se bo nekomu zazdelo, da bo Škofijski gimnaziji, nekaj dal, bo pa to lahko naredil. Če to ni diskriminacija, potem mi povejte, kaj je! In nekdo je rekel: javne šole z javnim denarjem. Kaj pa samoprispevki? Ali je to tudi bil javni denar ali je bil privatni denar, ko so starši dali nekaj, da se je nekje zgradila šola, morebiti bolnišnica, celo zvon v cerkvi - to ste pa pozabili, to pa ni javni denar, to je pa zasebni kapital, ki je šel v javno šolo. Ponekod je kriza v javnem šolstvu ali pa v javnih osnovnih šolah takšna, da morajo starši financirati streho, da otroci niso mokri pri pouku slovenščine. Vi pa danes onemogočate nam, ki imamo željo s svojo dohodnino, s svojim denarjem tem ljudem pomagati, da tega ne smemo storiti. Zamislite se, spoštovane kolegice in kolegi, kaj počnete! Hvala.
Hvala. Gospod Barovič.
Hvala lepa. Bom nadaljeval. Pri 3.400 in še nekaj že navedenih upravičencev na osnovi Uredbe o namenitvi dela dohodnine za donacije, ne vem, res ne razumem - koga boli, če jih razširimo še za 30 ali pa za 1.000? Koga boli, če jih razširimo za pomoč zdravstvenim domovom, ki jih financira občina, šolam, ki jih - da ne bom ponavljal zgodbe iz tega tedna - mora seveda občina absolutno financirati, vrtcem, ki jih mora absolutno financirati lokalna skupnost? Vsi smo ljudje, vsi smo državljani Republike Slovenije in, ne vem, pri 3.000 in še nekaj navedenih v seznamu, v Uredbi o namenitvi dela dohodnine - ali mi lahko kdo , če mi kdo utemelji, kolegice in kolegi, da je narobe, če damo ta del dohodnine, teh 0,5%, zdravstvenemu domu, šoli, komurkoli še zraven? Ne vem, 100, 1.000, da jih zraven navedemo. Kaj je s tem narobe, no? Res ne razumem. Če želite analizo, ste jo že tako ali tako slišali. Pa bodite korektni še do drugih! Na tem svetu niso samo krščanske ustanove, kmetijske ustanove in društva, je še marsikaj drugega. Ozrite se okoli sebe, saj niste vendar v tej dvorani vsak dan 24 ur na dan in ne vidite, kje živite.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poglejte, treba je samo prebrati sedanji zakon in boste videli, da ni treba čisto nič spreminjati. Zakaj je toliko upravičencev, je jasno. Tisti, ki so bili organizirani, so se prijavili in so se uvrstili na spisek. Najbolje organizirani v Sloveniji od prostovoljnih organizacij so pa gasilci. Izpolniti je treba naslednje pogoje, preverjeno: v preteklih dveh letih morate imeti v že opravljenih programih delovanje v javnem interesu, v statutu morate imeti definirane aktivnosti v javnem interesu in za naslednji dve leti morate imeti izdelan plan dejavnosti v javnem interesu. Na osnovi tako urejenih formalnosti in ustreznih dokumentov se uvrstite na seznam - katerikoli subjekt v Sloveniji. Torej, sprememba zakona ni potrebna. Jaz sem to preverjal na osnovi želje privatnega zavoda, ki želel biti deležen pri tem in je bil zelo korekten odgovor na način, kot sem ga sedajle povedal. To se pravi - prebrati je treba obstoječi zakon, izpolniti pogoje iz obstoječega zakona [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in se na osnovni izpolnjenih pogojev uvrstiti na seznam. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Potrata.
Hvala. Jaz bom predlog zakona podprla, kar pomeni, da ne bom podprla predloga sklepa matičnega delovnega telesa. Zakon o dohodnini je bil v obravnavo in ob sprejemu pospremljen ravno s to veliko pravico, ki je dana tistim, ki plačujemo dohodnino, da lahko o 0,5% od odmerjene dohodnine usmerijo tja, kamor želijo. Ne vidim nobenega razloga, da ne bi mogla šteti javnih zavodov k tistim, ki opravljajo splošno koristne namene, saj javno veljavne programe uresničujejo. Zakaj ne bi mogla 0,5% od svoje dohodnine nameniti neki splošno izobraževalni knjižnici? Zakaj tega ne bi mogla nameniti nekemu vrtcu? Moji kolegica in kolegi so že povedali, kako je s temi rečmi pri ločevanju med zasebnimi in med javnimi, kjer imajo oboji istega financerja, to je javna sredstva, ustanovitelja pa resda različna. Ampak toliko opevana pravica, ustavna pravica do izbire je zdaj kar naenkrat zaspala. Mislim, da je neodgovorno takšno razlikovanje zaradi tega, ker če je donacija posredi - bistvo donacije je vedno to, da posameznik sam odloča o tem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], komu bo kaj namenil. In ravnateljica Škofijske osnovne šole Alojza Šuštarja je govorila ravno o tem, kaj vse si za svojo šolo obeta iz donacij. Zakaj si ne bi mogli obetati česa iz donacij tudi v javnih šolah, vrtcih in zavodih? Poznam primere, ko iz javnih sredstev že zdaj [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]katoliške vrtce financirajo. Zdi se mi, da bi morali ta zakon podpreti. Hvala.
Hvala. Je še interes? Ja, odpiram ponovno prijavo za obrazložitev glasu. Gospod Peče, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne bi drugače, ampak ker vidim, da nastopa nerazumevanja v povezavi z omenjenim zakonom, in se bojim, da je pri veliki večini vladajočih poslancev to nerazumevanje prisotno v izjemno veliki količini oziroma meri, dovolite, da preberem v smislu obrazložitve glasu seveda, da se na podlagi obstoječega 142. člena, torej člena, katerega skušam spremeniti v okviru Zakona o dohodnini, govori, "...da se financirajo splošno koristni nameni..." in potem se naštejejo, prvič so to politične stranke, drugič reprezentativni organi in tretjič na željo Ministrstva za šolstvo in šport tudi zasebne šole in zasebni vrtci. Ni res, da bi se lahko kdorkoli prijavil na razpis Ministrstva za finance, torej da bi se lahko na ta razpis prijavili zdravstveni domovi, vzgojno-varstvene organizacije in izobraževalne institucije. In samo to je namen mene kot predlagatelja, da omogočimo vsakemu slehernemu, posamezniku, da se odloči, kam da svoj del 0,5% odmere od dohodnine. In ob tem dovolite, da poudarim tisto, kar se mi pa osebno zdi najhujše. V kolikor zakona ne boste sprejeli in v kolikor boste potrdili sklep matičnega delovnega telesa, pomeni, da boste pristali na dikcijo, ki je bila ničkolikokrat izrečena tako s strani Vlade - upam, da po zmoti - , da javna šola ni v javnem interesu. V kolikor hočemo izkazati, da je javna šola v javnem interesu, potem dovolite, da tudi upravičenosti javne šole izenačimo z upravičenostjo, kot jo imajo zasebne šole. Ampak dikcija zasebne šole oziroma področje osnovnega šolstva ali pa srednjega šolstva je zgolj primer. S sprejemom tega zakona bi omenjeno materijo razširili tudi za zdravstvene ustanove, socialne ustanove in vse tiste ustanove, ki že ničkoliko let delajo na področju Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Gospod Štebe, ste že obrazložili svoj glas! Ne. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za 38, proti 27. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda. Z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008. Prehajamo na odločanje o odloku. Imate proceduralni predlog, gospod Cvikl. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Verjetno vas niso obvestili, ampak v sklopu današnje razprave je bil podan predlog, da v skladu s petim odstavkom 66. člena dobimo pred odločanjem o odloku mnenje Zakonodajno-pravne službe, ali neamandmiran odlok o prodaji stvarnega in finančnega premoženja omogoča in je skladen z zakonom o javnih financah. Vsi vemo, da je Vlada Republike Slovenije objavila v skladu z željo komisije za prodajo Telekoma, javni razpis, javno ponudbo, ker pravi: "Skladno z zakonom, skladno z odlokom prodajamo 49% delež Telekoma." Pooblastilo, ki ga je Vlada dobila v tem Državnem zboru govori o tem, da lahko proda država samo 30% delež Telekoma. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju za matično delovno telo jasno opozorila, da v kolikor odlok ni ustrezno popravljen, v kolikor se jasno ne zapiše, da Vlada ne more predlagati spremembo programa prodaje premoženja zato, ker se je posamičen program prodaje premoženja spremenil, ali drugače: najprej je potrebno spremeniti kuro, da bi dobili drugačno jajce. Ne moremo zaradi tega, ker si je Vlada izmislila neko drugačno jajce, kot smo ga jim dali v Državnem zboru, in prodaja 49% in ne 30%, ne moremo v Državnem zboru naknadno popravljati odloka. Amandma je bil pripravljen, amandma ni bil sprejet. Sam ocenjujem, da potrebujemo mnenje Zakonodajno-pravne službe, da vendarle dobimo jasno tukaj pred odločanjem, ali nespremenjen odlok je sploh skladen z Zakonom o javnih financah. Zato je bilo predlagano, gospod predsedujoči temu ni nasprotoval, pričakovali smo, da bo Zakonodajno-pravna služba tukaj podala mnenje, kar omogoča peti odstavek 66. člena. Torej, proceduralni predlog ponavljam: Zakonodajno-pravna služba naj pove, ali je odlok, tako kot je sedaj oblikovan, skladen s slovensko zakonodajo in Zakonom o javnih financah. Mi menimo, da ni, zato ker je bilo potrebno najprej spremeniti program in šele potem posamičen program prodaje državnega premoženja. Mislim pa, da tisti, ki so diskusijo danes spremljali, jim je dovolj jasno, čem je problem, in prosim, če ta proceduralni predlog izpolnite v skladu z vašimi prerogativi.
Gospod Cvikl, Zakonodajno-pravna služba ne vidi nobene potrebe, da bi dodatno obrazložila zadevo. Točka izpolnjuje vse pogoje, da gre na glasovanje, lahko pa predlagate, da se glasovanje o tej točki prenese na eno naslednjih sej. Ali predlagate kaj takšnega? Izvolite, ampak čas za obrazložitev ste že potrošili, lahko pa hitro poveste, kaj želite. Izvolite.
Predsednik, zdaj prvič slišim, da predsednik Državnega zbora tolmači [[...]]
Ali predlagate [[....]]
Lahko končam? Bom podal proceduralni predlog.
Povejte brez obrazložitve. Obrazložitev ste že podali.
Jaz mislim, da je veliko razlogov. Temeljni razlog je ta [[...]]
Gospod Cvikl, drugi opomin. Povejte predlog.
Predlog je, da prestavimo to na eno od naslednjih sej, da vmes dobimo mnenje Zakonodajno-pravne službe [[...]]
Slišali ste proceduralni predlog. Na glasovanje dajem predlog, da glasovanje o tej točki prenesemo na eno od naslednjih sej. O tem predlogu se lahko izjasnijo poslanske skupine. Kdo želi v imenu poslanske skupine obrazložiti svoj glas? Odpiram prijavo. Gospod Cvikl, sedaj se lahko prijavite, če vas pooblasti vodja poslanske skupine. Gospod Zagorac, v imenu poslanske.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Mislim, da je čisto v redu, ker sem vstal, ne vem, zakaj se možganski trusti vladne koalicije tako veselo smejijo, vse kar bi želel, bi želel povedati, da bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podprli proceduralni predlog spoštovanega gospoda Cvikla, ker se nam zdi popolnoma smiseln. Verjamem pa, da se vam ne zdi nesmiseln - ne nesmiseln, ker sploh ne veste, o čem govorimo. Hvala.
Hvala. Prehajamo torej na glasovanje o proceduralnem predlogu, da se glasovanje o predlogu pod 17. točko prenese na eno naslednjih sej. Glasujemo o proceduralnem predlogu. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 40. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni sprejet. Zato prehajamo na odločanje o odloku pod točko 17. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Prosim, gospod Barovič, kar prijavite se. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala. Glejte, saj prej nas je bilo točno 12 poslancev, 5 strokovcev v dvorani, ko sem govoril - dobro, če še enkrat ponovim. V odloku piše, da se prodaja neka stavba, konkretno v moji, meni dragi občini, ki je last Ministrstva za pravosodje. Ampak v tem času smo se mi z Ministrstvom za pravosodje zmenili popolnoma drugače: konkretno, osebno z ministrom za pravosodje. In jaz ne vem, kako lahko, kolegice in kolegi, sprejemate odlok, ki ga je nekdo napisal, zato da nima drugega dela; in ga je napisal in ne stoji in nima argumentov in so se vmes stvari spremenile. Pa hudiča, a me razumete! Minister Lovro Šturm je rekel: "OK, gremo drugo varianto, ne takšne, kot je zapisana v tem odloku." Roko smo si dali, skupaj smo sedeli, gospod Marolt je bil zraven. En primer. Drugi primer so stanovanja, štiri občine, 70 tisoč ljudi, štiri pisma, dogovor, vse je črno na belem - kot da tega ni bilo! Ta odlok je nekdo spisal 9 mesecev in pol nazaj, ker mu je bilo dolgčas, in zdaj mi sprejemamo ta odlok v nasprotju z mnenjem 70 tisoč ljudi in v nasprotju z mnenjem ministra za pravosodje, ki je vaš minister, vladni minister, ki se ne strinja s tem, ampak je ubral drugo varianto, ampak vi vztrajate na svoji poti, vi nasprotujete lastnemu ministru, ker ne veste, kaj kdo počne. Ta odlok, lepo vas prosim, dajte ga preložiti, dajte ga zdaj zapreti, pa ga na novo napišete. Pa hudiča, vmes se bo marsikaj pametnega zgodilo! Ne vsega prodati, ne vsega prodati! Ne vse prodati! Zdaj boste vse prodali, kaj boste pa potem? Jutri pa boste župani ali pa boste na neki občini ali kjerkoli in boste rekli: "Zakaj sem jaz to prodal, to bi pa zdaj rabil!" Pa dajte malo pameti v roke, no! Gospe in gospodje, malo, samo malo! Po eni strani hoče rudnik še malo obdržati, elektrarno obdržati, po drugi strani pa vse, kar je njihovo prodajate - ja kako?! Kako boste obdržali nekaj, kar boste prodali?! Ali imate malo pameti, malo, samo malo! Lepo vas prosim! In ne kar prodati! Ta odlok je osnova za prodajo. In ko boste vi to razprodali, vas bo brigalo, boste rekli "Zdaj pa nismo nič krivi, saj ste izglasovali prodajo." [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Bodite proti temu odloku, lepo vas prosim! Bodite pametni! Ne razprodajati nepremičnine in premičnine ljudi. Jaz imam stališče za 70 tisoč ljudi, da to ni v redu. Podrite jih, povozite jih, če mislite. Me zanima, kako jih boste drugo leto.
Hvala. Gospod Cvikl.
Spoštovana komisija za vodenje in nadzor postopka prodaje kapitalske naložbe Republike Slovenije v družbi Telekom. To je najmočnejša institucija v Republiki Sloveniji. Objavila je oglas za prodajo 49,13% deleža vseh izdanih delnic in piše v tem oglasu: "Skladno s posameznim programom Vlade sprejet 12. julija 2007, skladno z Zakonom o javnih financah in drugo zakonodajo Republike Slovenije prodaja 49,13%." Državni zbor, najvišje zakonodajno telo, pa je to komisijo pooblastil, da lahko prodaja 30%. Objavljen je bil oglas, na ta oglas se je javilo 15 kupcev in Državni zbor naknadno, mesec kasneje, tri dni po tem, ko so kupci dali nezavezujoče ponudbe, popravlja program prodaje državnega premoženja. Narobe svet. Komisija za vodenje in nadzor postopka prodaje kapitalske naložbe in gospe in gospodje, Draga Cukjati, direktor Capital investment Ljubljana, Sergej Požar, Florijan Potka so najmočnejši ljudje v Sloveniji. Oni vnaprej vedo, kako se bo Državni zbor odločil! To je narobe svet. In Zakonodajno-pravna služba je seveda povedala, da reči, da je potrebno spremeniti odlok zato, ker je vlada 12. julija 2007 sprejela posamičen program mimo pooblastil Državnega zbora - napačno. Samo to smo danes tukaj želeli še enkrat slišati, da se slovenski javnosti pove, kaj vladajoča koalicija podpira. In zato seveda reči, da so gospodje Matjaž Janša in nekateri člani komisije najmočnejši ljudje v Sloveniji in jim to priznati - ja, ukinimo Državni zbor, ukinimo Zakon o javnih financah in Odlok o prodaji državnega premoženja! Prodajmo vse, 31. decembra 2000 kateregakoli leta se moramo pa ob 11.55 zbrati in reči: "Prodali smo 100% Zavarovalnice Triglav, 100% Mercatorja, 100% tega ali onega." To je narobe svet in če poslanci vladajoče koalicije ne veste, da s tem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]delate sebi največjo medvedjo uslugo, potem ne vem, kje ste. In zato je treba temu odloku nasprotovati, ker je popravljanje napake ministra za gospodarstvo, ministra Bajuka in predsednika Vlade. Mislim, da je treba razveljaviti posamičen program in ugotoviti, da gre za nezakonito dejanje Vlade Republike Slovenije, ne pa za nazaj pokrivati gospodov.
Hvala. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Gospa Žgajner Tavš, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, resnično vas prosim, da še enkrat premislite, preden boste pritisnili na tipko na svoji glasovalni napravi. Tudi sama prihajam iz občine Trbovlje, ki je izrazita občina, kar se tiče socialne problematike, ali pa občina, ki ima zelo slabo socialno sliko. 42% slovenskih državljank in državljanov je v naši državi odvisnih od socialnih transferjev. Upam, da veste, koliko znaša denarna socialna pomoč ali denarno socialno nadomestilo, ki je malce višje. Toda dejstvo, ki je pomembno, če boste pritisnili tipko "za", je to, da bodo ljudje s socialnega dna ostali brez strehe nad glavo, ker preprosto ne bodo sposobni igrati na vašo tržno logiko. To so ljudje, ki danes težko plačajo, pa dovolite, da govorim v starih slovenskih tolarjih, 20 tisoč tolarjev najemnine, ker so preprosto brezposelni ali pa so odvisni od socialne denarne pomoči. In če boste razprodali - in odlok o tem govori - državna, občinska socialna stanovanja, potem bodo, roko na srce, ti ljudje, še enkrat poudarjam, ostali brez strehe nad glavo. Veste, takšno nesocialno ravnanje Vlade ali pa takšna podjetniška logika preprosto ne more vzdržati. Zato vas še enkrat prosim, v imenu tistih ljudi, ki so posledično odvisni od vašega glasovanja, dajmo si čas! Dajte še enkrat premisliti; jaz verjamem, da je možno najti pametno rešitev.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Ne gre za razprodajo, gre za prodajo, v primerih, kjer želimo doseči določene koristi. Odzivam se predvsem na sprenevedanje in pravzaprav laži in samo delno navajanje tistega, kar je v zvezi s prodajo Telekoma. Javni razpis je opcijski, spremembe oziroma veljavno - tisto, kar je v razpisu - je pogojno, če bo sprejeto tisto, kar bi morali danes sprejeti. In ni nobenih drugih fint ali sprenevedanj, ki jih kolega poslanec vztrajno vztrajno ponavlja zaradi svoje želje po demagoških in ne vem kakšnih učinkih, ki so mu edini pred očmi. Prodaja Telekoma je v skladu s strategijo. Ni prodaja na način, kot je bila narejena prodaja v neki drugi vladi v primeru Nove Ljubljanske banke. Je mednarodni javni razpis in ta sprememba, ki jo danes uveljavljamo, je pogojena z veljavnost tistega dela, ki je v razpisu točno definiran. In je zadeva popolnoma transparentna in poštena in jasna. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Trofenik.
Bilo je dosti smeha. Čeprav je smeh zdrava stvar, pa mislim, da smo pristali, da se norčujemo sami iz sebe in nam ni dovolj, da se norčuje iz nas predlagatelj obravnavnega Predloga programa prodaje premoženja Republike Slovenije, to je Vlada. Ta program ima dve sami točki. Drugo, ki je nesporna - prodajo poslovnih prostorov v Bruslju: je primerno obrazložena, je logična in jo je možno podpreti. In prvo in poglavitno - spremembo deleža v družbi Telekom, ki ga država želi prodati in to je obrazložena z dvema argumentoma. Prvič, uskladitev zakona o vračanju vlaganj v Telekom, to je o.k., vendar zelo zelo zapoznelo. Zakon se je že davno začel realizirati in bi pričakovali, da bo to prej opravljeno. In drugi poglavitni razlog, ki je pa sporen, da se prilagaja odlok o programu prodaje posamičnemu aktu. Odlok o programu prodaje premoženja sprejema Državni zbor, je splošen akt, program pa sprejema Vlada in je izpeljani ali podrejeni akt. Na to nas ne samo letos, ampak vedno opozarja znova in znova pristojna služba, vendar ne glede ne argumente, da je to pravnosistemsko nedopustno, večina ni bila sposobna niti sprejeti lastnega amandmaja, ki bi to saniral. Na drugi strani, da Vlada zna to obrazložiti, če hoče, ne kaže samo na to, da je predstavnik Vlade na isti dan v Studiu ob 17 znal obrazložiti, zakaj prodaja premoženje. Poglejte danes sprejeti program premoženja, predlog za leto 2008 in 2009, kjer se ponovno pojavlja Telekom in kjer je utemeljitev korektna. Zato seveda ne morem glasovati za pravno nesistemsko rešitev.
Hvala. Ker je še interes po obrazložitvi glasu odpiram prijavo za obrazložitev v svojem imenu. Gospod Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Malo je ironično, pa vendarle za tiste, ki boste odločali tako, kot ste se odločili. Prodaje so nujne, saj smo v zadnji četrtini. Treba je prodati čim več, kar je še ostalo. Prodaja se vse. Lahko kupite tudi Slovenske železnice, pa Luko Koper smo tudi dali na spisek, Ladjarja smo tudi že prodali, Splošno plovbo. Glede tega, o čemer je govoril gospod Barovič - ja, zakaj pa bi Vlada pomagala rdečim občinam. Tam pa vendar ni Cerkve. Moramo pritisniti ljudje, da bodo trpeli malo bolj kot trpijo, kot že trpijo, in da bodo bolj poslušni kot so. Verjetno je to cilj. In rekel bi tako, če ste dali na spisek tudi te nepremičnine, ki so socialnega pomena, potem pa vzemite še to.
Hvala. Gospod Cvikl.
Gre za nezakonito in nepooblaščeno prodajo. Gre pa za zavajanje slovenske javnosti in mednarodne javnosti. Financial Times, 31.8.2007. Veste, kako pravijo na Štajerskem - "krave se nam smejijo". Zato, ker je Vlada zapisala v Financial Times, da prodaja nekaj, za kar ni dobila pooblastila. In vprašali boste, zakaj petnajst ponudnikov? Zato, ker očitno mislijo, da bodo lahko zelo poceni kupili. In sramota je, da v Državnem zboru ne zmoremo toliko moči in Vladi povemo: prav, ko boste pa 16. novembra 2007, takšen je trenutni plan sprejemanja proračuna, sprejeli odlok o prodaji državnega in stvarnega premoženja za leto 2008, boste pa s 1.1.2008 lahko Telekom prodali za 100%. Ne pa delati tega na način, kot nam je sedaj predloženo. Minister Bajuk in minister Vizjak ne vesta, kaj počneta, vi, poslanci vladajoče koalicije, ki vam v občinskih svetih, tega ne bi dovolili, pa popravljate v Državnem zboru napake ministra. Dajte se vprašati o lastni odgovornosti do svojih soobčanov in ne pokrivajte napak ministrov. Napaka je bila, se bo pač prodalo, če se že hoče prodati, tri mesece kasneje. In ne se podrediti neki famozni komisiji, ki nepooblaščeno, zaradi vloge ministra Vizjaka in ministra Bajuka, prodaja nekaj, kar ne sme prodati. [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]
Hvala. Gospod Gulič.
Spoštovani gospod predsednik. Cenjene kolegice in kolegi! Jaz tega predloga ne bom podprl predvsem zaradi tega, ker sem prepričan, da je premoženje države Slovenije vendarle tako dragoceno, da ne sme iti kar takole v akcijo pred koncem mandata. Druga stvar, zaradi katere temu nasprotujem, je tudi ta, da je država vsaj do enega dela tega, kar danes prodaja, to je do stavbe, o kateri je govoril gospod Barovič, prišla pravzaprav po neki čudni poti. Leta 2001 si je pač pripisala dvotretjinsko lastnino, ki je bila prej lastnina lokalne skupnosti, in zdaj jo hoče pravzaprav nazaj prodajati očitno najboljšemu ponudniku, obenem se pa seveda dogovarja. Gre za zelo zelo meglene posle in mislim, da takšnih zadev prav gotovo ne smemo podpirati. Kar se tiče Telekoma, smo slišali, da ni nobenih drugih "fint" ali kako je bilo rečeno. Saj ni treba, da so druge "finte", že ta "finta" je čisto zadosti, da ne bom podprl tega zakona!
Hvala. Gospod Barovič.
Hvala lepa. Da bomo zelo konkretni, kolegice in kolegi, poglejte si prilogo 1. Pa ne bom začel - o tem je bilo že veliko - slovensko industrijo jekla, ki naj bi se prodala za to, da bi se dokapitalizirala Nova Ljubljanska banka, ki naj bi ostala slovenska, pa po zadnjih podatkih ni več slovenska - o tem bom dobil odgovor z vaše strani, s strani Ministrstva za finance. Dobili ste poslansko vprašanje. Ne bom govoril o Novi KBM, ne bom govoril o Telekomu, celo zadnjo stran priloge 1 bom vzel. Prodaja sedmih hčerinskih družb družbe RTH in Rudnik Trbovlje-Hrastnik: Fortuna Trbovlje, Spekter Trbovlje, Domex Trbovlje, Rudar Senovo, MP Trbovlje, Gratex d.o.o., Toplarna Hrastnik. In v opisu piše, kako uspešne firme so to, kako fino stojijo, kako je dobro imeti take firme. To prodaja država! Krasno! Mislim - halo! Zakaj že, če so krasna, odlična podjetja, ki delajo čuda, od tehničnih ugotovitev, so lastniki stanovanj in - bla, bla, bla, bla. Seveda temu se reče - "prihvatizacija", "prihvatizacija" in ne privatizacija. Gospodje so se dogovorili in bodo to fino pokupili in ljudem zaračunali: "Gospod, do zdaj si plačal 20 jurjev tolarjev, zdaj boš pa plačal 40." Bo rekel: " Ne morem." "Potem pa pojdi ven ali pa pojdi na občino in naj ti da občina subvencijo". Občina bo dala subvencijo in od treh milijard, konkretno trboveljska občina [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ji bo ostalo za vodo, pesek, cesto - nič, nula koma nula. Kako bodo pa ljudje še jedli naprej?! To je "prihvatizacija", ne privatizacija! Kljub temu da smo korektno opozorili - tri občine, 70 tisoč ljudi - Ministrstvo za gospodarstvo, da dokler ni jasna usoda Rudnika Trbovlje - Hrastnik ne sme in ne more po našem mnenju razprodati premoženje, ki je sicer v državni lasti, ustvarjeno pa s knapovskimi, hrastniškimi, trboveljskimi, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], krškimi in zasavskimi rokami.
Hvala. Še kakšen interes po obrazložitvi? Ja, še vidim roke. Prijava teče. Izvolite, gospod Peče.
Hvala lepa. Jaz ne bom toliko čustven, kot je bil kolega Bogdan Barovič, jaz bi edino le ciljal na zavest pred glasovanjem in manj na politično pripadnost. Gospodje in gospe, če pogledamo seznam prodaje državnega finančnega premoženja v letu 2007 in 2008. Iskreno upam, da imate toliko znanja, da vam ga vsaj Vlada Republike Slovenije posreduje, da veste, kaj kje stoji zadaj. Če začnemo pri začetku, Slovenska industrija jekla v povezavi z lastništvom v Novi Ljubljanski banki, dogodki lastništva v Novi Ljubljanski banki preko Holdinga Slovenskih elektrarn, Dravskih elektrarn Maribor in nakup drugih elektrarn v vzhodni Evropi - oprostite, ampak tu gre izključno za korupcijo, ne za klientelizem, ampak še enkrat poudarjam, za korupcijo - to podpirate. Če pogledamo dalje, Nova Kreditna banka Maribor. Zelo se bojim, da vam bo šele čez leto ali dve kapnilo v glavo, kje se kopiči slovenski kapital pred tremi meseci že. Gospe in gospodje, to je v Cipru! Seli se iz Nizozemske na Ciper. In upam vsaj, da minister - minister ve, ker sem mu povedal. Upam, da je vas obvestil o tem državni sekretar. Bodoča, prihodnja prodaja - koliko imamo še, dvanajst, enajst dni do oddaje? Desetkrat po 3% bo šlo ven, okoli Nove Kreditne banke Maribor - tudi to prodajate. Nadaljujem s Telekomom Slovenije. Vsi vemo, kdo zadaj stoji - minister za gospodarstvo, Dare Južina. Kogarkoli bomo pogledali v okviru teh podjetij, oprostite, ampak to je goljufija, kakršni še nismo bili priče v Republiki Sloveniji, ne samo v preteklih desetih, dvanajstih letih. Ampak žalostno je, kar počnete. In v vsakemu od teh podjetij, kot sem vam jih zdaj tri naštel, prve tri na seznamu, vsak, ki se vsaj malenkostno ukvarja z dogodki na trgu vrednostnih papirjev, [[...]] [[opozorilni znak za konec]] , bo vedel, o čem govorim. Enostavno sramota! Sram naj bo vsakega, ki bo podprl ta dokument brez kakršnegakoli vedenja, ki ga imate. Hvala.
Hvala. Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Razumem, da točijo krokodilje solze tisti, ki do sedaj, ko so imeli to priložnost, niso bili v stanju pripraviti nikakršnega programa prodaje državnega premoženja in umika države iz naložb. Ta Vlada je prva, ki je pripravila program umika države tako iz tržnih naložb kot tudi iz netržnih naložb. Zato je oblikovala ustrezne komisije in te komisije pač ta program izvajajo. Dejstvo je, da imamo, in imate tudi vi, za cilj, da se država pospešeno umakne iz gospodarstva in da se na ta način poiščejo aktivni lastniki; lastniki, ki bodo boljši gospodar, boljši upravitelj, kot je država in njene paradržavne institucije. Pred sabo imamo pač tak program. In ne vidim popolnoma nobenega razloga, da ne bi po tem programu, ki je javno objavljen, ta program tudi izpeljali. In moram na tem mestu pravzaprav zanikati čisto vse tiste, ki govorite o korupciji, ki govorite o kraji takega in drugačnega premoženja. Gre v skladu s postopkom, gre na osnovi javnega zbiranja ponudb, kar do sedaj ni bil slučaj. Vse, kar je bilo prodanega v prejšnjem obdobju, 95% tistega je bilo prodano pod roko in z dogovorom. Spomnite se Viatorja, spomnite se Leka in vseh ostalih zadev. Niti ena ni šla na borzo in niti ena ni šla na zbiranje ponudb. In tokrat imamo prvič, da na tak način sploh te prodaje potekajo. Tudi kar zadeva Telekom, zadeva poteka povsem transparentno, ponudba je opcijska, v primeru, da bomo ta odlok sprejeli, se bo lahko maksimiral rezultat na osnovi načina prodaje, kot ga je predvidela strokovna skupina. Če pač tega ne bomo sprejeli, bomo počakali tri mesece in bomo, tako kot je Trofenik rekel, sprejeli en program nekoliko kasneje, samo zadeve se sam oddaljujejo.
Hvala. Gospa Poszonec.
Hvala lepa za besedo. Spomnite se vsi starega pregovora, vaši predniki so tudi ugotovili to, da pameten človek se uči iz tujih napak, butasti pa niti iz svojih ne. Poglejte Madžare, vse so razprodali in poglejte, kje so in kje smo še mi, ki smo nekaj še zadržali.
Hvala. Gospod Petan.
Hvala za besedo. Torej, jaz si ne domišljam, da vem vse, ne nazadnje sem tudi zjutraj slišal, da ne vem, kaj delam, eni seveda vedo vse, kaj delajo. Zato bom govoril samo o tistem, kar sem slišal v tej dvorani. Nekateri, tisti, ki ste danes - nekateri, ne vsi, tako da ne bo napake - nekateri, ki ste danes najbolj glasni proti prodaji prodaje državnih podjetij, ste še pred nedavnim vsako priliko, ki ste jo imeli, izrabili za to, da ste kritizirali Vlado, zakaj se ne umika iz gospodarstva, da je sprejela plan, načrt, da je v koalicijski pogodbi, sedaj se pa ne umika iz gospodarstva in da zato, ker je lastnik, nastavila svoje člane v nadzorne svete. Država bi morala hitro prodati zato, ker je slab gospodar. In podjetja morajo dobiti stvarne lastnike, ki so boljši gospodarji. Celo več, zahtevali ste razpravo na odgovor Vlade na poslanska vprašanja, ki so bila, o tej razpravi, zakaj se država ne umika iz gospodarstva. Spomnite se na to. Ampak, glej ga zlomka, danes, ko smo pa pred tem, da imamo nek konkreten predlog, da se bo nekaj - ali pa če pustimo ta predlog, da se bo nekaj konkretno zgodilo, da se bo država res umaknila iz gospodarstva, tako kot ste vi sami zahtevali in Vlado obtoževali, zakaj tega ne dela, danes pa nastaja velik problem. To se pravi, mi smo zelo močni takrat, ko je treba na splošno govoriti, ko pa pridemo v konkretno situacijo, nam pa gre malo bolj za nohte. Kar se pa tiče samega Telekoma, pa tisti, ki ste dobro prebrali in ki ste poslušali ministra, predsednika Vlade na odgovore na vprašanja, sploh ni šlo za ponudbo že za odprodajo, ampak je šlo za opcijsko ponudbo, da se ugotovi interes, potem se bodo začela pogajanja in šele na osnovi tistega se lahko zgodi - lahko zgodi, ni pa nujno - prodaja Telekoma. Ne nazadnje nas tudi zavezuje zakon o vračanju pri financiranju v telekomunikacijsko omrežje, ki so ga dale fizične osebe takrat, ko ga so v bistvu sami pomagali graditi. Tudi to je zakon, ki nas zavezuje. Zato bodite konstruktivni. Spomnite se, kaj smo govorili pred enim mesecem.
Hvala. Gospa Pečanova.
Hvala lepa. Moram reči, da pri teh obrazložitvah glasu, pa tudi prej ob sami razpravi o odloku, je bilo vsaj s strani Poslanske skupine Socialnih demokratov, pa tudi marsikoga drugega, zelo jasno in večkrat ponovljeno dejstvo: kljub temu da je bil pripravljen amandma, s katerim naj bi vsaj videz tega odloka popravili, da bi bil bolj zakonit, da je Zakonodajno-pravna služba pred obravnavo odloka na matičnem delovnem telesu opozorila na to, da odlok ni zakonit, da ga je treba uskladiti, tudi predlagala, kako bi ga bilo treba uskladiti, pa koalicijski poslanci trmasto nasprotujejo takim popravkom, je danes slišati iz koalicijskih klopi, kot da opozicija načeloma nasprotuje prodaji državnega premoženja. Ni res! Opozicija, vsaj večinsko danes lahko slišimo, nasprotuje nezakonitim postopkom in zaničevanju Državnega zbora z vnaprej odločanju, kako bo Državni zbor odločal, in zaradi tega nekateri med nami na noben način ne bodo podprli tega odloka, ker nočemo sodelovati v nezakonitem odločanju, predvsem pa ne v načrtnem, sistematičnem, ponavljajočem se zaničevanju, poniževanju, in še kaj drugega bi lahko rekli, poslancev v Državnem zboru. In tukaj moram povedati še nekaj. Da to, bom rekla, podcenjevanje poslancev in poslank v Državnem zboru, ne leti samo na opozicijo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Opozarjam vas, kolegice in kolegi iz koalicijskih strank, da to pomeni tudi podcenjevanje vas samih. Drugi so odločili namesto vas, kaj bomo [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Gospod Hvauc.
Še pred časom, tega se bomo vsi spomnili, je bilo vse naše ali pa vse državno, in izkušnje nam kažejo, da se tak sistem enostavno ni obnesel. Spomnimo se, kako so propadla velika podjetja: Tam, Metalna, Litostroj, da jih ne naštevam. Ko danes govorimo o tem, da se mora država umakniti iz podjetij, pa poslušamo kritike seveda pred tam, da je prevelik vpliv politike v teh podjetjih, da je to poligon za neke politične kadre, da je država slab gospodar, da zavira razvoj in tako naprej. Ko pa pridemo s konkretnim predlogom, da bi se dejansko država umaknila iz gospodarstva v določenih podjetjih, potem pa nastane ne vem kakšen problem. Govorite o razprodaji. Če se prodaja na transparenten način preko javnega razpisa, kjer lahko vsak kandidira, kjer je pregledno, to ni razprodaja, to je iskanje možnosti, zato da država poišče, bi rekel, najbolj možno ugodno varianto. Kar se pa tiče Telekoma, res je, da je ta Državni zbor sprejel nekoliko drugačen program, ampak na trgu, kjer se prodaja Telekom, se stvari zelo hitro spreminjajo, država oziroma Vlada pa mora kot dober gospodar iskati najboljše možnosti, najboljše možnosti, da dobimo največji izkupiček. In to je ta Vlada naredila, objavila je javni razpis, kjer išče najboljše interesente, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]najboljše potencialne kupce. In če se bo takšen kupec našel, potem bodo postopki prodaje stekli naprej, od izbire do pogodbe. Šele, ko bo pogodba podpisana, takrat bo to prodaja. In jaz tak pristop podpiram, zato ker ta država mora res iztržiti maksimalno, kar se da iztržiti s tem državnim premoženjem. Ker res strinjam, da se prodaja samo enkrat. In takšen pristop, jaz mislim, da ni [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nezakonit, ampak gre samo za to, da res iščemo najbolj ugodno varianto. Zato bom ta program tudi podprl.
Hvala. Gospod Mikolič.
Hvala. Jaz bom predlog spremembe odloka podprl, moram pa povedati, da govorimo o vsem drugem, samo ne o vsebini odloka. To, kar je bilo do sedaj izrečeno s strani določenih poslancev, govorimo o prodaji deleža Telekoma, ki se spreminja, in o stavbi. Jaz mislim, da je kolega Trofenik dokaj jasno povedal, če potem ni še nekaterim bilo jasno, za kaj gre, obžalujem, s tem da se pa s pravnoformalnega vidika stališč nekaterih - pač imam drugačno mnenje, tudi Zakonodajno-pravna služba me ni mogla prepričati oziroma bi tako rekel, ni me mogla prepričati, saj v končni fazi nismo do neke dokončne ugotovitve prišli. To moramo jasno povedati. In glede na to, da je bil samo opcijski razpis, ne vem, zakaj danes toliko slabe volje, negodovanja pa alarmiranja glede na drugi delež, ki je pravzaprav s strani komisije bil predlagan, kjer je komisija ugotovila, da bi lahko bil večji izplen. Še enkrat pravim - opcijski razpis. Če danes spremembe ne bomo sprejeli, vsaj jaz si tako razlagam deleža Telekoma sploh ne bomo prodali. In s tega vidika, prosim lepo, v končni fazi je parlament tisti, ki odloča. Pa ne zdaj, da se nekdo norčuje iz nas in podobne besede, ki so danes tukaj letele. Danes, zdaj bomo odločili, ali bomo prodali delež Telekoma v višini [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]49%. Sedaj bomo glasovali za to.
Hvala. Gospod Sajovic.
Hvala lepa za besedo. Na kmetih rečejo: "Pred nakupom dvakrat premisli, pred prodajo pa trikrat." Sam ne nasprotujem umiku države iz gospodarstva, to je brez dvoma potrebno, vendar ne umiku za vsako ceno. Če bi danes še enkrat, tako kot govorimo o Telekomu, govorili o Leku in njegovih rezultatih in dobičkih in kje ti dobički končajo, bi ga brez dvoma ne prodali. Pri prebiranju Dnevnika na spletni strani - danes, recimo, dve zanimivi novici: na eni strani Država, KAD in SOD prodala delež v Ljubljanskih mlekarnah, na drugi strani pa novica V prihodnjih dneh bodo udarile nove podražitve, tokrat mesa in mleka. Treba je močno razmisliti, kje se država umika, kje je pa brez dvoma treba zadržati tisti strateški del ali pa, če še hočemo, da bi bila država dober gospodar, potem če je zraven še poslovno zgodba Ljubljanskih mlekarn, za katero stoji zgodba slovenskega kmetijstva, je seveda pred vsako prodajo treba trikrat premisliti. Ne nasprotujem prodaji državnega premoženja za vsako ceno, vendar v tem trenutku in tej razpravi, ki smo jo slišali, ter pri obrazložitvi glasu, brez dvoma mislim, da preden odlok podpremo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], bo treba še enkrat prespati, premisliti in se odločiti, kaj je res nujno potrebno, da prodamo, kaj pa ne. In seveda takrat, ko nekaj prodajaš, je treba imeti pred očmi, kaj bomo kupili. Ni problem prodati nekaj, če boš kupil nekaj drugega, kar prinaša bistveno večjo dodano vrednost za državo, v kolikor pa prodamo vitalne interese, recimo, pri nas strateško zadevo, kot so Ljubljanske mlekarne, pa na drugi strani za to kupimo patrie, se mi pa zdi, da smo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]naredili slabo kupčijo.
Hvala. Še vidim interes po obrazložitvi glasu in ponovno odpiram prijavo in bi predlagal, da vsi, ki želite obrazložiti glas, se prijavite. Gospod Barovič, vi ste že gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Samega programa prodaje oziroma najbolj slikovito in pošteno ga je imenoval moj poslanski kolega gospod Barovič "prihvatizacija" ne bom podprl. Nekdo je govoril o razsodnem odločanju in o tem, da bomo danes pač odločili. Veste, koliko smo imeli časa na poslansko skupino, da se o takšnih stvareh odločamo - 5 minut. Mogoče je to za vas, ker ste toliko bolj modri ali toliko razmišljate, dovolj, da se odločite o takih stvareh. Za nekatere je pa to malo premalo in bi o državnem premoženju lahko spregovorili še kakšno besedo več. Ampak, recimo, pod točko 13 programa prodaje, Bodočnost, podjetje za rehabilitacijo in zaposlovanje invalidov, se prodaja brez obveznosti, da bi še naprej ostal takšen program v tem podjetju, ki bo vključeval invalide in zaradi zdravja težko zaposljive ljudi. Se pač proda, te invalide bomo pa vrgli, pač, kamorkoli jih boste vrgli, se opravičujem. KRS, Kabelsko-razdelilni sistem Rotovž, ki vemo, da je eden izmed večjih v Mariboru z okolico, se pa prodaja verjetno na račun "farškega" T2, da bo še bolj prevladal, kolikor bo lahko prevladal. Če to ni korupcija, spoštovani kolegi in kolegice z Vlade, potem več ne vem, kaj je še drugo ime, razen če si boste vi izmislili še kakšno. In če bi poslanci, ki boste pritiskali na tipke, poznali ozadja, ne samo slepo verjeli svojemu velikemu vodji, bodisi v poslanski skupini bodisi na Vladi, bi tudi pritiskali verjetno drugače, če bi imeli vsaj 3 do 4% pravice do svojega razmišljanja. Nekdo je govoril o transparentnih razpisih. To so tisti razpisi, ko se v tujini objavi eno, doma pa drugo. To ni transparentno, to je groba napaka, zaradi katere bi moral minister takrat leteti. Vse to so razlogi, zakaj takšne "prihvatizacije" enostavno ni moč na tak način podpreti. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 29. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - obravnava Pravilnika o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o soglasju k Pravilniku o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k Pravilniku o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 22.8.2007." Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda - obravnava Sprememb in dopolnitev pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o soglasju k Spremembam in dopolnitvam pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k spremembam in dopolnitvam pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, kakor izhaja iz besedila z dne 13. aprila 2007." Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o zdravilstvu. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, LDS in NP k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 38. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, LDS in NP k 38. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 26, proti 39. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Glede vprašanja usklajenosti zakona dajem besedo predstavnici Zakonodajno-pravne službe. Prosim.
Hvala lepa. Z amandmajem k 2. členu, sprejetim v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu, s katerim je bila spremenjena definicija zdravilske dejavnosti, je bilo dejansko povzročeno neskladje s 3. členom, kjer je tudi potrebno to definicijo zdravilske dejavnosti popraviti. Prav tako je bilo z amandmajem, sprejetim k 6. členu na drugi obravnavi, povzročeno neskladje k 35. členu. Spremenjeni so bili pogoji, potrebni za opravljanje zdravilske dejavnosti, zato je tudi tukaj potreben uskladitveni amandma. Vlada je v dogovoru, ker je bilo pričakovati povzročeno neusklajenost, že pripravila predloge uskladitvenih amandmajev in jih ravnokar dobivate na klop. Hvala lepa.
Hvala gospe Briški, predstavnici Zakonodajno-pravne službe. Amandmaja se ravnokar delita po klopeh. Ali želite, da prekinem sejo, da se seznanite z njima? Ja, potem dajem [[...]]Ni potrebno. Potem dajem besedo poslankam in poslancem, če kdo želi razpravljati o uskladitvenih amandmajih, po pet minut. Odpiram prijavo za razpravo o uskladitvenih amandmajih oziroma samo en uskladitveni amandma. Ni prijavljenih. Zato prehajamo na glasovanje o uskladitvenem amandmaju k 3. členu, ki se glasi: V drugi alineji se črtajo besede "in kakovosti življenja". Uskladitveni amandma, ker sta povezana, k 35. členu, ki glasi: V prvem odstavku se spremeni 1. točka tako, da se glasi: prvič, najmanj srednja izobrazba zdravstvene smeri ali najmanj srednja strokovna izobrazba in opravljen preizkus iz zdravstvenih vsebin iz prvega odstavka 6. člena tega zakona. V 1. točki drugega odstavka se črta besedilo "iz prve pomoči". Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Sedaj prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 42, proti 18. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in zaključujem 31. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Lep dan še naprej.