Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Obzirom na uznemirenost građana u vezi pronalaska štetnih tvari u mlijeku, klub Hrvatskih laburista-Stranke rada traži da se Saboru obrati ministar poljoprivrede i tražimo stanku od 20 minuta kako bi on mogao doći i kako bi se konzultirali oko tog pitanja.
Poštovani zastupniče dat ćemo stanku od 10 minuta za klub, a o dolasku ministra to ćemo tek moći izvijestiti Sabor kad dobijemo potpunu informaciju. A prije pozivanja predstavnika HNB-a dajem stanku od 10 minuta. Izvolite. Ovdje smo u 9,45. Hvala lijepa. Nakon stanke pozivam poštovanog zastupnika Branka Vukšića da se očituje vezano za stanku.
U vrijeme dok uvelike raspravljamo o tome na koji način što pravednije podijeliti državno zemljište za poljoprivrednu proizvodnju, u vrijeme dok se vode žestoke polemike pogoduje li Vlada novim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu veleposjednicima ili joj je doista stalo do seljačkih gospodarstava na kojima bi se mogli zaposliti vojska nezaposlenih samo da se suzbije uvoznička mafija. Iz druge nam države iz susjedne Bosne i Hercegovine šalju neugodnu informaciju Hrvati pijete nezdravo mlijeko. I kako na tu informaciju reagira Ministarstvo poljoprivrede odmah bez provedenih kontrola, bez detaljnijeg istraživanja, benevolentno zaključuje da je riječ o domaćem mlijeku. Nezdravo je domaće, uvozno je zdravo ispada. To je mlijeko kažu visoko pozicionirani činovnici hrvatskih seljaka s koje farme ne kažu. Ako je to od domaćeg mlijeka onda bi bili zatrovani i sirevi i svi ostali mliječni proizvodi, a nisu zatrovani ni sirevi, nisu zatrovani ni mliječni proizvodi. To je dokaz da je zatrovano uvozno mlijeko koje je došlo već prerađeno u Hrvatsku. Pitamo se je li to Ministarstvo poljoprivrede, ministarstvo uvoznih mljekarskih uvoznika ili je to stvarno Ministarstvo poljoprivrede Republike Hrvatske ili je to možda ministarstvo kao što smo već rekli ministarstvo Ivice Todorića. Zašto s tolikom sigurnošću bez potrebnih provjera svaljuju krivicu na domaće mljekare, na domaćeg seljaka. Čemu tolika žurba je bila u osudi. Kažu domaće krave se hrane s lošom kontaminiranom hranom. Opet kažu hranom iz uvoza. Pitanje je opet tko je dopustio uvoz otrovne hrane za stoku? Tko će odgovarati za počinjenu štetu? Ako su štetni sastojci nađeni u dijelu Vindijina i Dukatova mlijeka otkud visoko pozicionirani činovnici u ministarstvu znaju da je to mlijeko baš iz domaćih krava? Znači li to da Vindija i Dukat uopće ne uvoze mlijeko što vjerojatno nije istina. Kako znaju da Vindija i Dukat nisu uvezli to mlijeko, baš to mlijeko koje je ocijenjeno u Bosni i Hercegovini kao loše za zdravlje građana. Ili smo toliki poltroni da se ne usudimo čak ni posumnjati u ono što nam dolazi iz Europe, iz Europske unije, iz susjednih zemalja. Velika je pljuska i to što su štetne sastojke u mlijeku otkrili u drugoj državi na koju mi često gledamo neopravdano s visoka. Što rade naše službe? Kakvu mi to hranu jedemo? Što je osim mlijeka kontaminirano? Možemo li imati povjerenje u službe koje kontroliraju kvalitetu hrane? Što to uvozimo? Kakvo sve smeće iz uvoza jedemo, a da i ne znamo? Vodi li itko brigu o fizičkom zdravlju nacije kad već Vlada iz dana u dan se trudi pogoršati mentalno zdravlje hrvatskoga naroda. Na sva ova pitanja građani Hrvatske očekuju hitne odgovore ovdje u Saboru koji konačno mora postati mjesto za polaganje računa. Računi se moraju polagati ovdje i to kad zatraže narodni zastupnici, račune treba polagati i premijer, račune trebaju polagati i ministri. Zato smo tražili da se ministar poljoprivrede očituje o ovom ne baš malom skandalu koji dovodi u sumnju kvalitetu hrvatske hrane. I naravno da su hrvatski građani zbog toga zabrinuti. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sva pitanja postavljena u ime kluba Hrvatskih laburista su legitimna, a za odgovore na ta pitanja budimo realni i pošteni. Možemo dobiti kad budu utvrđeni. Naime, svima je vama poznato jer se bavite javnim poslom da je u toku postupak utvrđivanja činjenica od mljekara do proizvođača hrane i mlijeka. Neke analize će se odraditi i izvan naše zemlje. Ako je smisao da dobijemo pravu informaciju onda ćemo je zaista pričekati i potpuno dati hrvatskoj javnosti i vama u Hrvatskom saboru. Ako je smisao da dođe ministar mi ćemo inzistirati. Sad je trenutno zauzet, ali opet može dati samo ono što ima i što je na raspolaganju. Hvala vam lijepa. A sada bismo se vratili na dnevni red. Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarivanja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. Ponavljam, Hrvatska narodna banka podnijela je ovo Izvješće na temelju članka 62. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Prijedlog informacije primili ste poštom. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Relja Martić, viceguverner Hrvatske narodne banke. Izvolite.
Evo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Započet ću sa karakterom monetarne politike koju HNB provodi u prvom polugodištu prošle godine, ali i koje općenito provodi jer je jedna od najčešćih primjedaba na monetarnu politiku već neko vrijeme da ona nije dovoljno poticajna i da HNB za razliku od nekih drugih središnjih banaka poput američkog FED-a na primjer, ne vodi računa o rastu i zaposlenosti nego samo o cijenama i tečaju. Ja sam zadnjih nekoliko godina pred matičnim odborom imao sam čast i prošle jeseni pred vama govoriti i zbog toga započinjao uvijek sa tvrdnjom da HNB već desetljeće provodi jednu zaista kontracikličku politiku i da je monetarna politika u godinama booma kočila, a u godinama kriza otpustila monetarne kočnice, ukinula niz restriktivnih mjera i na taj način smanjila regulatorni trošak banaka. I time smanjenim troškom i vrlo visokom likvidnošću u sustavu pokušala se akomodirati nastaloj situaciji ali i dalje vodeći računa prije svega naravno o svojoj osnovnoj zakonskoj zadaći a to je kao što znate održavanje niske inflacije. Dakle, naša Središnja banka radi u ovoj krizi isto što rade i druge središnje banke samo to radi u skladu sa svojim instrumentarijem, okolnostima u kojima djeluje i sa hrvatskim specifičnostima. Ne možemo doslovno kopirati FED ili ECB iz niza manje ili više očiglednih razloga, ali u suštini radimo isto. Primarna kunska likvidnost je vrlo visoka, a tzv. strukturni višak likvidnosti već dugo vremena kreće se negdje na razini od 4 do 5 milijardi kuna. On je u ovom trenutku negdje oko 6 milijardi kuna. Na primjer kamatna stopa na trezorske jednogodišnje trezorske zapise po kojima se Ministarstvo financija zadužuje na novčanom tržištu na zadnjoj aukciji na kune iznosila je 2,49% vezano uz euro 1,85% godišnje. Dakle, radi se praktički o značajno negativnim realnim kamatnim stopama, ako uključimo inflaciju u ove izračune. U slučaju da se na računima za namjeru banaka brže počne trošiti sredstva za kreditne programe isto tako HNB će odmah bez ikakvog odlaganja i ustezanja osloboditi dodatna likvidna sredstva, eventualno smanjenjem stope obvezne pričuve i uvođenjem obrnutih repo-aukcija, a možda i nekim drugim izvanrednim aukcijama. Takav je karakter monetarne politike koji se provodi danas, takav je karakter i sve to skupa vrijedi za razdoblje prve polovice prošle godine. I u tom razdoblju Središnja banka je nastavila s politikom osiguravanja povoljne likvidnosti iz ranijih godina i uz to je sa HBOR-om i bankama pokrenula novi program poticajnog kreditiranja poduzeća sa razvojnim potencijalima. Spuštena je stopa obvezne pričuve sa 15% na 13,5%. Na taj način su oslobođena sredstva koja su banke usmjerile u kredit u HBOR. Zajedno je to ostvaren jedan kreditni potencijal blizu 7 milijardi kuna pri čemu HBOR i banke sudjeluju sa jednakim iznosima, a Središnja banka još dodatno polovicu potraživanja banaka uključuje izračun minimalnih deviznih potraživanja i na taj način znatno smanjuje regulatorni trošak za banke tako da se krediti za krajnje korisnike u ovom programu odobravaju po vrlo povoljnim kamatnim stopama. Prosječna stopa za krajnjeg korisnika kretala se ispod 4%. No, usprkos tome i uz takvu povoljnu cijenu korištenja raspoloživog kreditnog potencijala nije išlo dovoljno, ne ide ni dalje dovoljno dobro, brzo. Program još nije iscrpljen i zaključen. Ni ostali krediti banaka poduzećima u ovom razdoblju značajno su usporili rast. Očito je da smo suočeni sa jednim vrlo kompleksnim problemima koji nisu monetarne prirode i da same monetarne mjere iako jesu zaista potrebne da pripomognu one svakako nisu i dovoljne da okrenu postojeće trendove. Banke su nakon 4 godine krize opterećene već velikim i sve većim slabo naplativim i nenaplativim potraživanjima i vrlo oprezno ulaze u nove rizike. S druge strane, strane potražnje također vidimo jedno izvjesno oklijevanje zajmoprimaca mogućih u uzimanju novih kredita i novih poslovnih rizika. Ali je još veći problem pri tome da i kod onih koji bi vjerojatno i htjeli i mogli investirati što su poduzeća generalno u Hrvatskoj slabo kapitalizirana i bez vlastitih izvora s kojima bi participirali u takvim projektima raspoloživi kolaterali i imovina koja se može založiti već su kolateralizirani ili založeni. Sve se to ogledalo na kretanju kreditnih i monetarnih agregata u prvoj polovici 2000. godine, ali naravno i u narednim mjesecima. Ukupni krediti banaka poduzećima u prvoj polovici godine bili su smanjeni za 6 milijardi kuna, međutim ipak svakako treba naglasiti da je to više statistički efekt promjene sektorizacije zbog toga što je u tom razdoblju preneseno, izvršena reklasifikacija kredita brodogradnje, odnosno preuzimanje kredita danih brodogradnji na državu u iznosu od 6,7 milijardi. Dakle, ako se isključi taj efekt preuzimanja kredita brodogradnje od strane države vidimo da u ovom dijelu godine krediti poduzećima ipak nisu smanjeni nego su zabilježili određeni doduše vrlo blagi rast. Imamo podatke i za prosinac i iako to nije današnja tema dozvolite mi da vrlo kratko komentiram na taj način preduhitrim možda neke krive zaključke. Podaci za prosinac u odnosu na prosinac prošle godine pokazuju da su krediti poduzećima u Hrvatskoj pali za 11,5%. Međutim, opet kažem u tom statističkom podatku postoji taj efekt prijenosa duga brodogradnje na državu od 6,7 milijardi. Tu je isto tako efekt prijenosa dijela aktive jedne banke u prosincu na poduzeće koje je u vlasništvu, indirektnom vlasništvu banke majke i tu bi mogli priključiti efekt zaduženja inozemnog, dvaju velikih poduzeća koje su onda to inozemno zaduženje iskoristile za povrat kredita u zemlji. Kada bi smo sve to skupa izbacili onda bi smo dobili umjesto 11,5% pada da je ostatak cijele populacije u sektoru poduzeća ipak imao rast od 1,5%. Sve to vrijeme stanovništvo se nastavilo lagano razduživati i krediti stanovništva smanjeni su u prvom polugodištu za 800 milijuna kuna, krediti države su porasli za 5 milijardi, međutim i opet i to ima taj, u sebi sadrži taj efekt prijenosa kredita brodogradnji tako da su neto krediti de facto domaći državi u tom razdoblju pali. Takva kretanja na stani plasmana dovela su do ukupnog pada tzv. neto domaće aktive bankovnog sustav, a to se onda odrazilo naravno i na strani pasive. Novčana masa se smanjila za 1,4 milijarde, a kvazi novac vrlo blago je porastao 333 milijuna kuna pri čemu je pad jače ostvaren i kod kunskih i kod deviznih depozita poduzeća, a umjereni rast od nekih 650 milijuna kuna i znatno izraženiji rast od 1 77 milijuna kuna ostvaren je kod kunskih odnosno deviznih depozita, odnosno štednje stanovništva. Sve zajedno na strani pasive ukupna tzv. M4 najširi monetarni agregat smanjen je za 1 50 milijuna što je opet znatno manje od pada neto domaće aktive u koju sam prije opisao, ali razlika se onda vidi naravno u neto deviznoj, neto inozemnoj aktivi. Na ovom mjestu komentirao bih kratko i inozemni dug Hrvatske, jer s njime dobivamo zaokruženu sliku financiranja poduzeća. Inozemni dug ostalih domaćih sektora, to su upravo poduzeća smanjio se u prvom polugodištu sa 177 milijuna eura, i iznosio je na kraju lipnja 20 milijardi eura. Naravno i tu je sadržan određeni efekt preuzimanja duga brodogradnje jer je država uz domaći uzela i dio inozemnog duga brodogradnje, otprilike u visini od 250 milijuna eura. Tako da možemo reći kad se taj učinak isključi ispada da je i inozemni dug pod poduzeća u ovom razdoblju u stvari blago porastao. Ukupno kod svih sektora zajedno, u prvom polugodištu prošle godine inozemni dug je porastao sa 45,7 milijardi na 46, 6 milijardi, dakle za nekih 800 i nešto milijuna eura i to prije svega zbog zaduživanja države koja je povećala svoj dug za 1,2 milijarde eura dok su banke se razduživala, no u tom razdoblju još uvijek vrlo blago njihov dug je prema inozemstvu i inozemni depoziti su se smanjili, a to su uglavnom odnosi sa njihovim majkama, vlasnicama ukupno za 350 milijuna eura. Prema tome, možemo vidjet u zadnjih nekoliko godina zapravo da je veće neko vrijeme naš inozemni dug stabiliziran negdje na razini od oko 100, 101, 100% bruto domaćeg proizvoda. Naravno na to utječe i činjenica da realni bruto domaći proizvod se već nekoliko godina stagnira ili se smanjuje i realni BDP u prvom kvartalu prošle godine doživio je osjetan pad u odnosnu na prethodno razdoblje zadnji kvartal 2011. godine za 1,4% i nakon tog pada došlo je u drugom tromjesečju do određen stabilizacije na toj nižoj razini. Međutim, kada gledamo one postotke koje obično Državni zavod za statistiku pokazuje, to su postotci međugodišnjeg rasta ili pada, prvi kvartal na prvi kvartal prethodne godine, drugi kvartal na drugi prethodne godine. Onda ako to gledamo de facto dobijemo drugačiju sliku jer je u prvom kvartalu ta stopa bila -1,3%, u drugom se produbila na -2,2% ali to je definitivno bio samo efekt baznog razdoblja. Glavni minus je i dalje kod rasta, odnosno pada BDP-a dolaze ustrajno i dalje od osobne potrošnje i investicija, dok je izvoz preslab da bi okrenuo trend. Međutim, zbog dobrog izvoza usluga i zbog jednog stagnantnog uvoza, ukupnog uvoza i zbog nekih drugih sastavnica tekućeg računa, saldo tekućeg računa nastavlja se poboljšavati i Hrvatska ustvari nakon niza godina velikih deficita i minusa na računu, na tekućem računu plaćanja sad praktički je gotovo uravnotežila svoj račun tekućih plaćanja. Zaposlenost se u prvoj polovici 2012. godine blago smanjila, dok je stopa nezaposlenosti … [[Govornik se ne razumije.]] podacima, međunarodno usporedivim zato koristim te anketne podatke, iznosila čak 15,5% i posebno je bila loša kod mlađih generacija. I zbog svega toga, zbog kretanja potrošnje, situacije na tržištu rada, kretanje ukupnih primitaka stanovništva pritisci na rast cijena u tom razdoblju dolazili su u glavnom zbog administrativnih promjena cijena. Godišnja stopa inflacije se povećala sa 1,2% u siječnju na 2,2% i 3,8% u lipnju i to u prvom redu se dešavalo zbog povećanja stope PDV-a i cijene energenata kućanstva. To da je to glavni efekt pokazuje i kretanje tzv. indeksa temeljne inflacije, dakle indeksa iz kojeg je izvučen efekt administrativnih cijena i sezonskih poljoprivrednih proizvoda koji je i na početku polugodišta iznosio 2% i na kraju polugodišta iznosio isti umjerenih 2%. Što se tiče situacije u bankovnom sustavu kvaliteta plasmana se očekivano nakon 4 godine krize nastavila smanjivati a zbog smanjena stanja i starenja portfelja nastavlja se i rast relativnog udjela nenadoknadivih i djelomično nadoknadivih kredita. Taj udio loših kredita porastao je na 11,2% krajem deset na 12,4% krajem jedanaeste te 13,3% krajem lipnja 2012. Isti trendovi su se ostvarivali i dalje ostali u sektorskoj strukturi plasmana tako da je omjer loših kredita danih trgovačkim društvima povećan u prvom polugodištu 2012. sa 20,1 na 22,8% dok je kod stanovništva taj omjer puno manji i puno sporije raste, iznosio je 8,6% na kraju 2011. a na kraju polugodišta prvoga 2012. 8,9%, dakle sa 8,6 na 8,9% a i to bi moglo biti više utjecaj smanjenja samog nazivnika, samog ukupnog stanja kredita stanovništva. Što se tiče dobiti banaka ona je nastavila svoj višegodišnji pad i u prvom polugodištu 2012. prije oporezivanja iznosila je 2,1 milijardu i to je za oko 15% manje nego u istom razdoblju prethodne godine. Prema preliminarnim podacima za cijelu ovu prošlu godinu proizlazi da se dobit banaka smanjila ustvari za oko 25%. Tako su i pokazatelji profitabilnosti nastavili trend pada pa se prosječna povratna aktivu smanjio sa 1,2% na 1,1% a prosječni povrat na kapital sa 6,9 na 6,3%. Pad profitabilnosti je evidentan, on je ustrajan, njegov tempo je prilično jak. Čak se pomalo ubrzava i iako još ne zabrinjava sa stanovišta stabilnosti bankovnog sustava u uvjetima libelariziranih financijskih tokova i stupnja integriranosti hrvatskog bankovnog sustava u europski on svakako može izazvati brže prelijevanje sredstava iz Hrvatske u budućnosti u zemlje sa višim stopama prijenosa na kapital. Kad sam govorio o kretanju inozemnog duga, spomenuo sam da je razduživanje banaka u prvoj polovici bilo relativno blago. Međutim indikativno da je osjetnije ubrzalo u drugoj polovici godine ali još uvijek nije jače od prosjeka za druge zemlje Istočne i Jugoistočne Europe. Banke se razdužuju jednostavno zato jer ne rastu domaći krediti i možemo ustvrditi da se ne radi o obrnutom procesu, drugim riječima ocjenjujemo da takvo kretanje inozemnih izvora domaćih banaka nije ograničavajući faktor za kreditni rast niti narušava kreditnu stabilnost, financijsku stabilnost. Iako ima određene neželjene posljedice poput vrlo sporog smanjivanja pasivnih kamatnih stopa, a otuda onda uz utjecaj kvarenja kvalitete aktive banaka imamo rezultat i u sporom smanjivanju kamatnih stopa na kredite. Zaključno kada govorim o financijskoj stabilnosti i otpornosti na šokove, možemo reći da je financijski sustav u cjelini i nadalje vrlo dobro kapitaliziran i da je time otporan na eventualne čak i jače šokove poput daljnjeg jačeg pada BDP-a iako rezervacije za loše kredite u usporedbi sa sličnim zemljama nisu posebno visoke, adekvatnost kapitala zasigurno jest. Adekvatnost kapitala iznosi preko 20%, a ipak HMB može s pravom i utemeljeno davati zadovoljavajuće ocijene financijske stabilnosti i otpornosti. Međutim protekom vremena, produžena klima, loša gospodarska situacija postaje uz vanjsku ranjivost i sve veću ovisnost o nepredvidivim međunarodnim financijskim tržištima sve veći rizik za tu financijsku stabilnost i upravo zato bih na kraju zaključio sa onom konstatacijom i onim ocjenama koje se nalaze na samom početku ovog izvješća u sažetku činitelji koji ograničavaju rast, koji ograničavaju naš rast evo već petu godinu za redom jesu naravno nepovoljna kretanja u okruženju i u EU. Međutim daleko je veća, daleko je to više slaba konkurentnost hrvatskog gospodarstva i loša poslovna klima i izostanak investicija. Dodatni je problem što fiskalna politika jednostavno nema prostora za kontra ciklično djelovanje tako da rast dodatno usporava nužno smanjivanje fiskalnog manjka. Mi se jako brzo približavamo granici od 60% BDP-a javnog zaduženja, javnog duga, a teret otplata kamata je sve teži, rejting je smanjen ispod investicijskog praga, percepcija rizika zemlje je veća a predvidivost ponašanja i percepcije i sentimenta vanjskih tržišta financijskih je sve manja. Uvjeti i mogućnosti financiranja deficita proračuna su teži i upitni ja bih rekao. Jednostavno nema drugog izbora nego smanjiti proračunski deficit i to ne preko prihodovne strane jer se prihodovna strana teško više može povećavati. Ako ne postoji dovoljan prostor za poticajnu fiskalnu politiku, ako domaća štednja nije dovoljno velika za potrebne investicije, ako više ne možemo povećavati naš vanjski dug onda je odgovor manje-više očit. Jedini brži izlaz iz ove situacije je u reformama i u mjerama kojima bi se poboljšala poslovna klima i otklonile prepreke, ali ne samo otklonile prepreke nego i stvorili poticajni privlačni uvjeti za investiranje privatnog kapitala u prvom redu u izvozne poslove. izvoz tako postaje onda glavni generator rasta, stvara nova radna mjesta, a ona pak povratno povećavaju doma ću potrošnju koja dodatno ubrzava rast zaposlenost i rast životnog standarda. Na kraju, kao što uvijek kažem monetarna politika će se nastaviti provoditi zadaće koje zakonom dobila, provodit će politiku koja će garantirati relativno stabilan tečaj, relativno nisku inflaciju uz veliku likvidnost i strukturni višak likvidnosti kako bi na taj način pomogla ubrzavanju rasta kreditne aktivnosti i investicija. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje poštovani viceguverneru prijavljena je replika poštovane zastupnice Martine Dalić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zamjeniče vi ste tijekom svoga izlaganja u jednom trenutku kazali da su u 12.mjesecu prošle godine padu kredita je između ostaloga pridonio i prijenos aktive jedne banke na poduzeće u vlasništvu banke majke. Ako su dakle krediti izneseni iz bankarskog sustava i preneseni na poduzeće, to onda znači da je ta banka ustvari i dio portfelja iznijela iz područja supervizije Narodne banke, jer Narodna banka ne radi superviziju nad poduzećima. Zanima me o čemu se tu radi jer upravo supervizorsko djelovanje Narodne banke je u proteklom razdoblju znalo pobuditi opsežne javne rasprave s obzirom na probleme koji su se pojavljivali u tom dijelu u bankama. A imajući u vidu koliko je i sami ste upisali stanje u bankarstvu opterećeno nepovoljnim kretanjima, ova vaša izjava me ustvari navodi na razmišljanje kako, na koji način, da li Narodna banka nad cjelokupnom aktivom i kreditnim poslovanjem provodi superviziju ili je preuzela praksu da će dopuštati da se dijelovi kredita, dijelovi aktive izmiču iz područja njezine supervizije na kojekakva poduzeća. To držim da bi u ovoj situaciji bila iznimno opasna praksa. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik guvernera Relja Martić. Izvolite.
Da istina je došlo je do jednog rekao bih čišćenja dijela portfelja jedne banka i ja mislim da je to nešto što je u suštini pozitivno jer se na taj način banke oslobađaju određenog tereta i onda lakše i brže idu u novi ciklus kreditnog rasta. Dakle to je nešto samo po sebi dobro. Isto je to tako istina ako to pređe na neko profesionalizirano poduzeće u grupi ali koje nije u suštini kreditna institucija nad kojom mi vodimo superviziju onda se mora to napraviti na način da se osigura i dalje jednaki tretman i ni na koji način da se dozvoli da se položaj dužnika sada u ovim novim uvjetima oteža ili pokvari. Ja mislim da smo mi našli načina da to sve skupa pomirimo i da banke mogu takve poslove raditi samo uz jedno striktno pridržavanje određenih naputaka HNB-a koje idu upravo za tim da se položaj klijenta, dužnika koji sada ima novog vjerovnika ni na koji način ne ugrozi i da se postupa i dalje kao da je to kod banke. Naravno nije isto ali to je jedan način da se ja bih rekao zadovoljavajuće zadovolje ovi suprotni interesi da se bilance banaka čiste, olakšaju od onog što je loše i da se stvori novi ciklus ulaganja i opet položaja onih koji u toj situaciji mijenjaju vjerovnika. Hvala.
Hvala lijepa. Da li izvjestitelji radnih tijela Odbora za financije i državni proračun žele iznijeti izvješće? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. prvi na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani viceguverneru, kolegice i kolege. Prema zakonu HNB dva puta godišnje izvještava Hrvatski sabor o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. U istom 62. članku stoji da HNB može objaviti navedena financijska i druga izvješća, a po potrebi može objaviti i druga izvješća i analize vezane uz financijska i gospodarska pitanja, dakle može ali ne mora jer HNB je samostalna. Pa ipak odgovorna je Hrvatskom saboru koji HNB nije obvezao da mu daje analize vezane uz financijska i gospodarska pitanja. U zakonu izglasanom u Hrvatskom saboru napisana je još jedna čak i nelogičnija odredba, ona o reviziji poslovanja. U članku 61. kaže se: reviziju sastavljenih financijskih izvješća i cjelokupnog poslovanja HNB-a objavljuju neovisni vanjski revizori prema propisima o reviziji i međunarodnim revizorskim standardima. Odluku o izboru revizora koji će obavljati reviziju financijskih izvješća HNB-a donosi Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na prijedlog Savjeta HNB-a. Dakle, Savjet HNB-a sam predlaže koji će se revizor angažirati. Zato i nije čudno što je tri godine zaredom reviziju obavljala ista revizorska kuća. Zašto joj ne bi bila povjerena ista zadaća logično se pitati, i ovu četvrtu godinu zaredom. Postavit ću školsko pitanje koji je osnovni cilj, a onda i zadaća HNB-a. Pokušat ću dati i školski odgovor, postizanje i održavanje stabilnosti cijena. HNB je dakle zadužena za kontrolu, a onda i suzbijanje inflacije, no jesmo li ikada čuli koja je to stopa stabilnosti, 1 ili 2%, je li to 4 ili 5%. Uostalom, koja je posljednja linija obrane ili se možda brani ono što se dogodi. Po zakonu iz 2008. godine HNB je odgovorna za stabilnost inflacije, no HNB niti u jednom svom dokumentu nije obznanila koju stopu inflacije smatra stabilnom. Nasuprot tomu, Europska središnja banka obznanila je da svoj cilj stabilnom smatra inflaciju od 2% godišnje. Stopa inflacije u Hrvatskoj već je dostigla 5%. Prema praksi neizjašnjavanja odnosno nepostavljanja ciljeva HNB i guverner mogu inflaciju od 10% proglasiti stabilnost. Stoga Hrvatski laburisti zahtijevaju da HNB u roku od mjesec dana službeno objavi stopu inflacije koju smatra stabilnom i da prema tome definira i svoju odgovornost. Bilo bi logično obzirom na naša stremljenja da se HNB ugleda na Europsku središnju banku te da slijedi tu praksu jasno postavljenih ciljeva. U Polugodišnjoj informaciji se po ne znam koji put i to prema već ustaljenoj navadi, kritizira fiskalna politika Vlade te dijele savjeti za izlazak iz gospodarske depresije bez volje i potrebe da se HNB aktivno uključi u rješavanje tih velikih za opstojnost koliko toliko samostalne Hrvatske najvažnijih problema. HNB sebe proglašava neutralnom i bez ikakve odgovornosti za ovu nimalo komotnu situaciju. Pa nije jedina zadaća HNB-a očuvanje stabilnosti cijena, već i pogledajmo malo šire što rade središnje banke u Europi i one izvan Europe. Znači treba podrška gospodarskom rastu i razvoju. U tom pravcu HNB nije učinila gotovo ništa. HNB jest i treba biti neovisna u provođenju monetarne i devizne politike, ali ne može biti izuzeta od odgovornosti za ukupnu gospodarsku situaciju. Rast inflacije, visoke kamatne stope u vrijeme depresije, ogromna nelikvidnost gospodarstva samo su neki od problema za čije je rješenje neophodan snažniji angažman HNB-a. Ispada da je ključna zadaća HNB-a obrana tečaja, obrana interesa banaka i obrana interesa uvoznika o čemu sam govorio na početku današnjeg zasjedanja. U ovom se dokumentu istina nižu informacije bez potrebne kvalitetne analize, a upravo bi analize i odgovori odnosno rješenja velikih ekonomskih problema u Hrvatskoj trebali biti ključni dio ovog izvješća. Od pukog nizanja informacija malo je koristi. Ovaj materijal je zapravo kompilacija biltena HNB-a i biltena o bankama koje također izdaje HNB, a to pak znači da ovaj dokument nije posebno napravljen za Sabor kao nadležno tijelo kojemu HNB podnosi račune o svom poslovanju i radu. Ovo što smo mi dobili na klupe svatko može naći na web stranicama HNB-a. HNB ni u 2012., a izgleda da neće ni u 2013., nije napravila potrebne pomake u povećanju transparentnosti svojega poslovanja. Još uvijek nisu jasno definirane točke i parametri odgovornosti HNB-a. HNB se postavlja neutralno prema gospodarskim problemima usprkos tomu što se sve središnje banke razvijenoga svijeta dominantno oslanjaju na monetarnu politiku kao prvi i snažni motor izlaska iz recesije, a potom naravno i na fiskalnu i druge politike u sklopu makroekonomske politike. Naravno istina, središnja banka nije zadužena voditi makroekonomsku politiku, ključ je u Vladi. Vlada mora znati čemu joj služi središnja banka i monetarna politika, te kako i središnju banku i monetarnu politiku ukomponirati u program rješavanja depresije i poticanja rasta poštujući pri tome naravno neovisnost Hrvatske narodne banke. Jedan od najvećih hrvatskih problema jest u tome što i prethodne, a i sadašnja Vlada ne znaju kako uključiti Hrvatsku narodnu banku u program izlaska iz krize. Ne znamo kako da Hrvatska narodna banka posluži u poticanju rasta odnosno zapošljavanja. Praksa ukazuje na to da su nužne određene izmjene Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Jedna od tih promjena tiče se i mogućnosti otkupa državnih obveznica od strane Hrvatske narodne banke o čemu su Hrvatski laburisti već javno govorili. A što s ovom informacijom koju imamo pred sobom. Nju smo već mogli pročitati. Ona je tek jedna od pukih formalnosti bez kojih bismo itekako mogli preživjeti. Ali ne znam hoćemo li moći preživjeti, a da u potpunosti ne posrnemo i ne upadnemo i gospodarstvenici i građani Hrvatske u dužničko ropstvo, a da pri tome Hrvatska narodna banka ne pomakne ni malim prstom čvrsto stojeći na braniku obrane tečaja banaka i uvoznika s inflacijom koja nam se dogodi. Hvala.
Hvala i vama. Prijavljene su replike. Prva replika i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, rekli ste mnogo stvari i više-manje nije sporno činjenične elemente čime ste ukazali na dosta problema vezano uz Hrvatsku narodnu banku i njezino poslovanje. Međutim, ono što je mene zgrozilo, a vi niste reagirali na to je izjava viceguvernera na koju je reagirala kolegica gospođa Dalić. I čisto sa mog laičkog gledišta, a vjerujem sa laičkog gledišta većine građana Republike Hrvatske jer nisu svi ekonomisti i ne razumiju se svi u te financijske tokove. Kolegica Dalić nam je to otprilike pojasnila. Ja se nadam da sam dobro shvatio da je u stvari Hrvatska narodna banka omogućila preuzimanje rizičnog kredita jedne od banaka u Hrvatskoj. S obzirom da većina banaka u Hrvatskoj nisu naše, mene sad interesira koja je to banka, čija je to banka i koga se tu štitilo? Ne znam, mislim da je ovdje se ako će se banke na taj način oslobađat tih rizičnih kredita, ako sam to dobro shvatio praktički se njima oslobađa prostor da oni ponovo uzimaju te, odnosno daju te takve kredite da ponovno se stvara neki oblik onoga što na žalost gledamo da posljedice toga će bit one deložacije koje su jako mučne i za gledat na televiziji, a mogu mislit kako su u stvarnosti. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Novak, evo ja se pridružujem vašoj znatiželji i ja bih volio znati koja je to banka. Ali samo ponavljam onu činjenicu koju sam govorio i u svom izlaganju, a to je da je Hrvatska narodna banka štiti tečaj, štiti strane banke, ne štiti građane i ne pomaže hrvatskom gospodarstvu da izađe iz krize. Nije ponudila te mehanizme a isto tako i Vlada se ne želi služiti onim čim se služe ostale zemlje u okruženju. Hvala.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani kolega Vukšić, naravno da Hrvatska narodna banka mora biti aktivna u svome radu i ona je u dobrom dijelu i aktivna ne samo u čuvanju tečaja i stabilizacije cijena koja je osnovna funkcija, nego i u stabilnosti financijskog sustava. Što znači stabilnost financijskog sustava vidjeli smo nakon krize u svijetu u Europi kad se u biti pokazalo da je politika Hrvatske narodne banke dovela do toga da je hrvatski financijski sustav, bankarski sustav bio jedan od najboljih i najstabilnijih u svijetu. Ta politika Hrvatske narodne banke i danas osigurava u nadzoru na bankama i svim mjerama koje HNB provodi u svom djelovanju da taj sustav ulazeći u EU će biti jedan od stabilnijih. Kad govorimo o neutralnom ponašanju HNB-a, odnosno vi govorite o neutralnom ponašanju HNB-a u odnosu na gospodarstvo i građane, onda ću vam ponovit ono što je rečeno u uvodu, a to je da je prošle godine HNB oslobodio sa 15 na 13% obvezne rezerve banaka koje su se isključivo koristile preko Hrvatske banke za obnovu i razvoj za poticanje i razvoj gospodarstva i to je primjer na koji način HNB i ova Vlada rade i dalje će raditi u suradnji da bi olakšale gospodarstvu povoljnije kredite, likvidnost, stabilnost i razvoj.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani kolega, slažem se s vama da, Hrvatska narodna banka je aktivna u stabilnosti financijskog sustava samo treba pitati što je u Hrvatskoj stabilno. Kažete banke, naše banke. Prije svega banke u Hrvatskoj nisu hrvatske banke, koliko god vi to tvrdili. One su registrirane u Hrvatskoj. Međutim, da li su stabilni budžeti hrvatskih građana, što se događa sa hrvatskim građanima, sa osiromašenjem hrvatskih građana. Sjetite se samo primjera Islanda koji nisu radili ono što mi radimo, ali se sada izvlače iz krize. Pitanje je da li mi mistificiramo položaj banaka, treba li braniti banke pod svaku cijenu, a građane izložiti siromaštvu i dužničkom ropstvu. Tko tu postoji zbog toga? Postoji li HNB zbog hrvatskih građana ili hrvatski građani postoje zbog HNB-a i banaka koje su pod zaštitom HNB-a? Mislim da ste malo okrenuli funkciju države i funkciju institucija koje djeluju u Hrvatskoj pa tako i onih privatnih koje odnose itekako veliki kapital iz zemlje kako bi pomogle tim kapitalom razvoju svojih zemalja. Mislim da HNB u tom pravcu nije učinila ništa. Učinila je da, ali za budžete stranih zemalja a ne Hrvatske.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Sada je na redu Klub nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodine predsjedniče, gospodine viceguverneru. Mi konstatiramo u ovoj informaciji o financijskom stanju stupnja ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi materijalne politike jedan gospodarski socijalni trenutak Hrvatskoj. To je u redu, otuda valja poći ali nitko da nam kaže pa ni HNB kako naprosto izaći iz ove krize nego će reći nije to posao banke, to je posao Vlade, to je posao lokalne samouprave, to je posao nekih drugih institucija. Međutim, na što je stavljen ovdje u ovom izvješću naglasak? Otkuda poći? Ono što je, po mom sudu, najdramatičnije a ja to nekako promatram i sa istarske perspektive u čemu se u ovom izvješću isto govori, a to je dramatičan pad izvoza. Evo u Istri čak više nego drugdje. Za 12 mjeseci 2012. izvoz nam je manji u usporedbi sa 2011. za 27,7% ili sa milijardu 300 i nešto milijuna USA dolara iznosi 900 milijuna USA dolara. 400 milijuna dolara izvoz je manji, samo u Istri. To je ekvivalent jednogodišnjeg rada Uljanika, ali ne kada radi 100% nego kada radi da se tako izrazim ili našalim 150%. Ako tome pridodamo i uvoz onda robna razmjena samo Istre je 2,5 milijarde kuna manja 2012. u odnosu na 2011. A što to onda znači? Da to trajno za sobom naprosto povlači 2,5 tisuće radnih mjesta. Drugdje u Hrvatskoj možda su prilike i daleko gore. Što se kaže onda u ovoj informaciji? Ovdje se, doslovce citiram Gospodarska kretanja, kaže: "Većina glavnih hrvatskih vanjsko-trgovinskih partnera u prvoj polovini 2012. godine zamjetno su se usporila i to osobito u drugom tromjesečju. To se negativno odrazilo i na realna kretanja u Hrvatskoj. Tako je došlo do snažnijeg pada gospodarske aktivnosti u Italiji i Sloveniji zbog čega se smanjuje i hrvatski izvoz, ali povećao se u toj robnoj razmjeni s Austrijom a u segmentu izvoza roba te s Njemačkom zahvaljujući pojačanom turističkom dolasku u Hrvatsku." Ono što je potvrda krize, po mom sudu, kada gledam ove informacije to je izraženo u ovom uvodu gdje se doslovce kaže da su banke tijekom prvog polugodišta 2012. ostvarile dobit prije oporezivanja u iznosu od 2,1 milijarde kuna što je za 15,2% manje u odnosu na isto razdoblje u 2011. Budući da su se smanjili neto prihodi iz poslovanja i porasli troškovi rezervirani za gubitke pokazatelji profitabilnosti na razini svih banaka smanjili su se s 1,2% na kraju 2011. na 1,1%, na kraju lipnja 2012. odnosno sa 6,9% na 6,3%. Znači u Hrvatskoj, eto da ovako nekako zaključim, više, da budem možda i ciničan, ni bankama se ne piše dobro. I to je zapravo bit. Što učiniti? Temeljno je pitanje hoće li gospodarstvo nama rasti u 2013. godini? Mnogi u to naprosto sumnjaju. Da bi potakli rast moramo potaknuti potrošnju, moramo potaknuti izvoz, moramo potaknuti investicije. Jednom riječju gospodarska aktivnost u ovoj zemlji bi trebala biti znatno veća. Ali to je sve lako reći. Potrošnja je u trgovini na malo u 12 mjeseci 2012. pada za 6,1%. Znači, ljudi jednostavno nemaju pa ni ne troše, a ne da ne bi trošili. Trošili bi samo nemaju. Ali, padom trgovine koja je nekako predzadnja u tom nekom potrošačkom lancu iza nje su ovi kupci po nekoj mojoj logici, pada i proizvodnja, pada promet, padaju usluge, pada aktivnost banaka. Plasmani banaka u 2012. godini smanjeni su za 8 milijardi kuna. Najvećim dijelom kapital bježi iz tvrtki te im je ukupna razina kredita, govorim tvrtkama u 2012. ne samo za prvih 6 mjeseci smanjena za 15 milijardi kuna. Te logično onda novi plasmani kamo idu? Idu prema državi. Banke jednom riječju danas bježe iz realnog sektora, a udio loših kredita vidimo da je bio 14,9%. Vjerojatno u ovoj godini će biti i još veći. Prema tome, gospodo, nemojmo se radovati lošoj sreći hrvatskih banaka koje su za prvih 6 mjeseci 2012. ostvarile dobit od 2,1 milijardu kuna. To je nekih 270 milijuna eura. Čini mi se na koncu godine da je to bio iznos negdje od 3 i nešto milijardi kuna, negdje oko 500 milijuna eura. A riječ je o 31 banci i plus koliko pet štedionica. Ako banke ostaju bez dobiti privatni sektor će ostati bez novaca. Ostat će naprosto bez zajmova. Strani vlasnici povlače i novac i dobit. Mislim ovdje jasno na banke. Po nekima 27 milijardi kuna tj. 3,6 milijardi eura povučena je novaca 2012. iz hrvatskih banaka. To je puno više no što je itko ili što bi itko mogao zapravo pretpostaviti. To su podaci koje sam jučer baš vadio BIS-a ove Banke za međunarodno poravnanje. To je 8,4% hrvatskog bruto društvenog proizvoda. Banke, poglavito ove austrijske takvih je gro, recimo u Hrvatskoj uz ove Talijanske, vežu nove kredite isključivo uz te lokalne depozite po principu koliko štednje toliko kredita, jednom riječju igraju na sigurno. Ali problem je i što je štednja, što je štednja i dalje veća od kredita, a što nema ulaganja, što nema investicija i što ljudi jednostavno u ovim okolnostima ne troše. Izloženost lošim kreditima rekoh je bilo 14,9%, možda će u ovoj godini biti i 16%. Rezervacije za gubitke istopile su dobit banaka za 1 milijardu kuna, govorim za 2012. godinu. I sad lako je reći, što činit, priče o povećanju izvoza, reformama, sanaciji brodogradnji, smanjenju nezaposlenosti, rastu poljoprivrede sve je to politički larpurlartizam, ako ne kažemo kako to naprosto učiniti. Normalno prvo ništa ne bi trebali činiti protiv velikih gospodarskih sustava, ali bi trebali činiti sve za one male. Mi na današnji dan imamo negdje 1 350 000 radnika imamo s druge strane 1 200 000 umirovljenika, u realnom sektoru u ovom trenutku radi možda 1 150 000 radnika. Da se razumijemo, ja itekako radnika u realnom sektoru smatram i onoga liječnika bez koga ne može egzistirati jedna zajednica, profesora, učitelja, policajca nije bitno ali je činjenica da 1 150 000 ljudi u tom realnom sektoru mora pratiti 1 200 000 umirovljenika i ne znam 270 000 ljudi zaposlenih u toj javnom sektoru plus 370 000 nezaposlenih koliko ih je cirka na današnji dan. Mi moramo doslovce svako radno mjesto početi držati kao malo vode na dlanu i zato dosta politikantstva, treba pustit ljude da rade, da imaju. U malom sektoru zaposleno je od tih 1 150 000 negdje 700 do 800 tisuća, ponavljam ništa protiv velikih, ali da bi opstali mali poglavito kada se otvori hrvatsko tržište EU ja mislim da ćemo morati staviti naglasak upravo na njih. Što se tiče turizma, samo jedan podatak, podaci Hrvatske narodne banke u turističkom prometu stalno se spominju u iznosu 2,3 do 2,5 milijardi kuna. Sada neki govore od 20 tisuća soba u 7 godina. Ja znam da 2013., 2014. daj Bože da barem 2015., ali ni 2015. u Istri neće biti sagrađen niti jedan hotel sa više od 100 soba, a na Istru otpada negdje trećina ovog Hrvatskog prihoda od turizma. Ministarstvo malog obrta po meni radi ozbiljne stvari. Gospodin Linić je najavio sve za izvoz, sve ćemo pratiti, to je ono što je zapravo nužno, rekao je još jednu rečenicu: "Da će 300 načelnika ubuduće volontirati ." što ja isto malo, mislim da je dobro, ne ukidati male općine ali natjerati sve naprosto da volontiraju. Jutros se spominjala i ovaj poljoprivreda, apsolutno da ja suosjećam sa zbiljom Hrvatskog seljaka, niz njihovih zahtjeva je apsolutno legitiman, evo i ovih dana se okupljaju po cestama, po našim županijama, neko je reko maloprije Hrvatska uvozi ogromne količine mlijeka, ne znam. Ti uvoznici ucjenjuju naše seljake, ne države, s državom oni lako izlaze na kraj, ali sa uvoznicima daleko teže. Ja mislim da seljaku ne treba zavidjeti što ima traktor od 300 tisuća kuna, jer bez njega ne može raditi, ali zbog toga ima i 300 tisuća kuna kredita. Konačno sve mu je pod hipotekom, od kuće do štale, bez građevinske dozvole jasno, i treba mu izaći u susret da te naknade budu manje, naslijeđeno imanje itd. Slažem se, ima seljaka koji žive nadprosječno, ima i onih i takvih je većina koji rade nadprosječno, a žive ispod prosječno i jasno je da im treba, treba pomoći. Ono što je isto tako činjenica, mi ne možemo očekivati da samo država štedi. Slažem se državu valja decentralizirati, ali lokalna samouprava raspolaže sa nekih 20% cirka, nešto malo manje 19% prihoda kada gledamo i uspoređujemo u čemu ćemo razgovarati kasnije pri ovoj reviziji prihoda, financijskih recimo prihoda. Država 119 milijardi kuna prošle godine, lokalna samouprava 21, 9 milijardi, pa neka neko to izračuna, koliko je točno postotaka, cirka 20%. Drugo, što još ovdje reći, čak i naše banke nakon toliko vremena po prvi puta imaju ovaj problema, nije to dobro. Ono što je nužno, treba početi konačno širiti, ne znam kako da se izrazim, optimizam, radite, trošite, plaćajte poreze, jasno isplaćujte plaće i imajte i ne zavidite onima koji svojim radom jednostavno mogu u ovoj zemlji pristojno od svog rada i živjeti. Jasno, naglasak je ako su do nečega pošteno došli i ako su nešto pošteno stvorili, pošteno zaradili. Nova Vlada preuzima zemlju, usuđujem se reći u nikad težim okolnostima. Ja vjerujem da ćemo izaći iz krize. 2013. će biti teška godina, nadam se da će parametri biti bolji 2014., ako ne, neka nam Bog pomogne, ali da se Vlada uhvatila u koštac sa nikad težim okolnostima, naprosto to je valjda svima istina. I u tom kontekstu ja se usuđujem nekako i završiti, nama su ključne, između ostalog banke, bez njihova većega angažmana svima se loše piše, na tom je naglasak u ovu informaciju. Ja mogu razumjeti harangu na iste zbog visokih kamata, valja to kontrolirati ograničavati ali bez uspješnih banaka bilo bi nam i gore. Konačno ovdje se na strani 21. kaže da troškovi rezerviranja i ispravaka vrijednosti za gubitke i nadalje apsorbiraju gotovo polovinu dobiti, posljedičnu u odnosu na kraj 2011., profitabilnost kao što rekoh imovina je smanjena s onih 1,2 na 1,1% a profitabilnost kapitala sa 6,9 na 6,3%. I konačno na strani 27. kaže zarada, račun dobiti gubitaka, banke su na kraju prve polovine 2012. ostvarile 2,1 milijardu kuna dobiti prije oporezivanja što je za 382,4 milijuna kuna ili 15,2% manje od dobiti ostvarene na kraju prve polovine 2011. Jednom riječju i time ću završiti, apsolutno da, treba prihvatiti ovo izvješće, nema tu nikakve dileme ali ne treba se radovati niti jednom poslovnom subjektu u problemima pa bile to i banke koje smo privatizirali prethodno 5, 6 milijardi kuna prethodno saniravši ih za nekoliko desetina milijarda kuna koje danas kontroliraju cirka 400 milijardi kuna hrvatske aktive.
Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub HDZ-a i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa s obzirom da mi ovdje danas raspravljamo o informaciji o financijskom stanju stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike koja ostvari nekako po zakonu ima karakter obavijesti jer članak 62. stavak 1. Zakona o narodnoj banci kaže da Narodna banka obavještava Sabor o ovim pitanjima. Međutim ako dakle mi danas samo trebamo raspraviti o sadržaju te obavijesti onda u biti i nemamo što jer nesporno je da je Hrvatska narodna banka ekonomski najkorumpiranija institucija u nas, nesporno je da je ovo izvješće sadrži brojke, grafikone, tehnički ekonomski jezik, ono je vrlo profesionalno i iznosi faktografiju. I upravo je to ustvari točka sa kojom u ovom izvješću nismo baš sasvim zadovoljni, jer faktografija koja je ovdje iznesena, opis ekonomskih činjenica, podataka, pokazatelja i trendova nije nama ovdje u Saboru baš tako nepoznat. Međutim ono što držimo da ovom izvješću nedostaje je stručna i profesionalna ocjena ili ako baš terminologijom zakona se želimo poslužiti obavijest Hrvatskom saboru zašto je stanje ovako loše, koji su tome razlozi. Stoga ustvari držimo u HDZ-u da je ovo izvješće jednim djelom i nepotpuno. Sve što je u njemu izneseno, izneseno je na vrlo kvalitetan i vrlo profesionalan način. Međutim zaključka ekonomske prosudbe, prosudbe ekonomske struke u ovom izvješću baš i nema. A Hrvatska narodna banka jest mjesto koje to znanje ima, koja u Hrvatskoj ima ustvari jedinstvenu poziciju koja joj je dana činjenicom nezavisnosti da može na nezavisan stručan i profesionalan način procjenjivati ekonomske trendove, procjenjivati razloge zašto su oni tako nepovoljni kao što nas je Hrvatska narodna banka ovdje izvijestila i iznijeti u stvari stav ekonomske struke kako se tako nepovoljni trendovi mogu promijeniti. Međutim toga u ovome izvješću ipak nema. Ipak ta ocjena koja Hrvatska narodna banka izbjegava utječe na uspješnost monetarne politike i njezinu provedbu. Stoga je legitimno pitanje, koliko god to možda predstavnicima Hrvatske narodne banke nije drago čuti, ali legitimno je pitanje da li je monetarna politika mogla više i bolje. E to se iz ovog izvješća neda zaključiti. To zaključivanje prepušteno je svakome od nas. Prepušteno je općoj ocijeni, a mi ipak držimo da to zaključivanje bi zahtijevalo i profesionalni sud i obrazloženje da li je monetarna politika mogla bolje i više, tj. legitimno pitanje na koje nisu svi članovi ovog doma nit dužni niti u mogućnosti imati svoje vlastito profesionalno mišljenje. Stoga smatramo da ova obavijest, ovo izvješće nije sasvim potpuno jer u potpunosti i u cijelosti podržavamo nezavisnost Hrvatske narodne banke i držimo da se Zakon o hrvatskoj narodnoj banci ne treba mijenjati za razliku od nekih kolega koji su to ovdje iznosili i predlagali. Međutim nezavisno snosi mnoštvo prava, ali i nosi obvezu, nosi i obvezu nezavisnog zaključivanje i prosuđivanje kako, na koji način i kojim instrumentima Hrvatska može brže i učinkovitije izaći iz krize. Ja znam da je ovakav format izvješćivanja Hrvatske narodne banke uobičajen, ali vremena su teška, izazovi su ogromni i makar u stručnom i profesionalnom djelu Hrvatska narodna banka se ne može izuzeti iz doprinosa traženju i pronalaženju izlaska iz krize. Ako postoje razlozi zbog čega bolji, snažniji doprinos HNB ne može dati instrumentima monetarne politike kao što nam je rekao viceguverner jel je rekao da su razlozi nemonetarne prirode onda ipak HNB makar tome treba pridonijeti svojim ekonomskim znanjem koji je tamo akumulirano i stečeno zahvaljujući između ostalog toj nezavisnosti. Ne treba se stoga HNB bojati iznijeti svoje mišljenje, iznijeti svoje stavove jer upravo taj zakonski okvir o kojem govorimo i za kojeg se zalažemo i kojega podržavamo omogućava i banci i njezinim predstavnicima da slobodno, stručno i profesionalno govore o načinu i putevima izlaska iz krize. Jer faktografi o kojoj se ovdje govori nama je dobro poznata. Poznato nam je da je BDP pao u prvoj polovici godine 1,8 i da je nastavljan pad u ostatku godine i da će moguće taj pad biti prisutan i u ovoj godini. Znamo da je nakon datuma ovog izvješća još 64 tisuće osoba ostalo bez posla. Znamo također danas da se rast poreza stope poreza na dodanu vrijednost prelio direktno u rast cijena i to u vašem izvješću piše na jednom mjestu sramežljivo da je do rasta cijena došlo zbog porasta stope poreza na dodanu vrijednost. Ovaj se zaključak prosto nije mogao izbjeći jel je očigledan, ali to je jedan mali primjer kako HNB zna i može prepoznati uzroke problema. Ne treba doduše podsjećati da je ministar financija nadugačko i naširoko tumačio kako povećanje stope PDV-a neće imati nikakvog utjecaja na kretanje cijena. Znamo također i sami ste nas o tome obavijestili da je pad kreditne aktivnosti nastavljen i u drugoj polovici godine. znamo također da je nastavljen rast sumnjivih i spornih potraživanja plasmana rast tzv. loših plasmana banaka, znamo da tečaj kune deprecira prema euru, ne zato što bi to bila neka voljna deprecijacija da se pomogne hrvatskom izvozu nego se očigledno radi o signalima koji signalima nepovoljnih tokova i smjerova u kretanju kapitala. Sve ove činjenice i svi ovi podatci ih znamo i oni ukazuju samo ustvari na jedan zaključak, da je ekonomska politika koja se vodila u 2012.godini izazvala pad hrvatskog gospodarstva preko mjere koja bi se mogla objasniti zbivanjima u Europi. I što je još gore tim se nepovoljnim trendovima ne vidi kraja. A monetarna politika jest sastavnica ukupne ekonomske politike samo što je delegirana HNB-u i dato mu je pravo i mogućnost da je profesionalno vodi. Stoga legitimno je pitanje da li je HNB također odgovorna jednim dijelom za ovakvo stanje ili postoji nešto što je sprečava u ostvarivanju boljih rezultata? Možda problem leži u potezima Vlade, možda problem leži u tim ostalim sastavnicama ekonomske politike, međutim ekonomska struka u ovom izvješću o tome nam ne daje niti svoje mišljenje niti svoj odgovor. I zato vam je pitanje da li monetarna politika može bolje legitimno pitanje koje se u ovome Domu postavlja i koje su neki zastupnici već postavili. I sve dok su izvješća HNB-a ovakva faktografska bez ulaženja u bit problema i bez davanja ekonomskog znanja na raspolaganje kako problem riješiti to će tako biti i u budućnosti. Jer kaže se pada agregatna potražnja, super. Jeli agregatna potražnja, mislim nije super što pada agregatna potražnja, ali da li agregatna potražnja pada zbog monetarne politike ili zbog povećanja porezne presije? Kaže se u izvješću pada agregatna ponuda ili jednostavnije rečeno bila bi to ukupna proizvodnja. Jeli to zbog monetarne politike ili je možda zbog politike koju vodi Vlada i koja svako poslovanje i svaku proizvodnju obeshrabruje poreznom i zakonodavnom represijom? Mi svoje odgovore na ova pitanja u klubu HDZ-a imamo i ne vidimo tu monetarnu politiku kao glavnog krivca i kao glavni problem. međutim očekujemo da oni koji izvještavaju o provedbi monetarne politike nas također i profesionalno i stručno obavijeste ima li tu kakvih problema i koji su tu razlozi. Prema tome, u vašem izvješću nije moguće pročitati odgovore na ova pitanja. A ono što na kraju želim reći HNB nema se razloga sustezati od stručnih i jasnih ocjena našeg ekonomskog stanja i nema se razloga sustezati od davanja doprinosa izlasku iz krize. Osim toga mi ponekad možemo čuti na različitim javnim događajima da predstavnici HNB-a ipak imaju određenu viziju i određene prijedloge kako unaprijediti i kako razriješiti ili makar poboljšati gospodarsko stanje u Hrvatskoj. Međutim predstavnici HNB-a takve su stavove voljni i spremni iznijeti na različitim konferencijama ali u Hrvatskom saboru ne. Meni je žao što mi danas nemamo ovdje priliku čuti guvernera. Ja pretpostavljam da guverner ima neke preče obveze. Međutim ipak mislim da je Hrvatski sabor mjesto na kojem guverner može i mora progovoriti o ovim problemima. Zanimljivo je ja sam vaše izlaganje gospodine zamjeniče guvernera pozorno pratila. Zanimljivo je ustvari da je u vašem izlaganju bilo puno više ekonomskih stavova nego u samome izvješću. nema potrebe, ne trebate se bojati zapisati svoje stavove jer zakoni koje je svojevremeno donijela HDZ-ova većina vas štite i čine guvernera bukvalno nesmjenjivim i tako i treba biti. Međutim, nezavisnost HNB-u nije dana radi nje same već radi koristi koja od profesionalnog i nezavisnog vođenja monetarne politike mora imati hrvatsko gospodarstvo i Hrvatska država. Ta korist mora biti vidljiva ili u rezultatima monetarne politike, dakle u boljim gospodarskim pokazateljima, u efektima kontracikličke politike kao što ste rekli ili u znanju, saznanju, onome svemu što je HNB akumulirala zbog čega ti gospodarski rezultati nisu mogući jer u Hrvatskoj nedostatak ekonomskog znanja vrlo je važan element našeg gospodarskog problema. A HNB to znanje ima i držim da ga je dužna podijeliti i sa hrvatskom javnošću i sa hrvatskim građanima i staviti ga na raspolaganje kao instrument doprinosu izlaska iz krize. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Na redu je replika i poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica Dalić je vrlo ispravno rekla da nema procjene negativnih trendova i nema prijedloga kako ih promijeniti u ovom izvješću koje je došlo pred nas i osim toga je konstatirala da zapravo monetarna politika ne sudjeluje dovoljno aktivno u kreiranju ekonomske politike u Republici Hrvatskoj što je apsolutno točno. Ali mislim da je propušteno još nešto, a što je vrlo aktualno, a to je nije naglašeno danas predstavnik HNB cijenjeni viceguverner nije izrekao svoj stav ni o mogućoj privatizaciji Hrvatske poštanske banke. Nemamo jasan stav HNB-a kakve će posljedice imati ta privatizacija i da li je potrebno ulaziti u nju. Mislim da bi bilo dobro čuti mišljenje i viceguvernera o tome. Naš stav je poznat da ne dolazi u obzir privatizacija Hrvatske poštanske banke kao ni neke druge privatizacije koje su najavljene kao Croatia osiguranje, ali mislim da bi bilo lijepo čuti i vrijedno stajalište monetarne politike po ovom pitanju. Također nismo čuli puno ni o tome što se sprema ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. Upravo se dogovaraju novi mehanizmi kontrole središnjih banaka u Europskoj uniji i dogovaraju se načini kako zapravo što je moguće više kontrolirati financijske trendove i sve ono što je prouzročilo zapravo krizu i u Europi i u svijetu i koja će zapravo biti uloga i kakva će biti uloga naše središnje banke. Sasvim sigurno da HNB ne sudjeluje dovoljno aktivno danas u kreiranju ekonomske politike i ne daje odgovore na vrijeme, kao što je s pravom primijetila kolegica Dalić. Zar treba čekati izvješće HNB-a da bi čuli da je povećanje PDV-a imalo snažan utjecaj na povećanje cijena.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa poštovani kolega Matušić, pravilno ste primijetili da je činjenica ulaska u Europsku uniju ustvari još jedan dodatni izazov koji se postavlja pred HNB. Kada postanemo članica Europske unije HNB će ujedno postati i članica sustava europskih centralnih banaka. Ona će pomalo krenuti prema načinu vođenja ekonomske politike koja je uobičajena u Europskoj uniji, odnosno konačno u samoj eurozoni. I upravo stoga i upravo zbog toga ja mislim da je važno da HNB sukladno svojoj nezavisnosti nađe načina kako pridonijeti gospodarskom oporavku. Ako postoji ograničenja tom doprinosu na korištenje instrumenata monetarne politike, a vjerujem da tu neka ograničenja postoje upravo zbog ovog europskog sustava centralnih banaka i puta prema eurozoni, onda očigledna dva područja ostaju: kvaliteta supervizije i ekonomsko znanje, ekonomska struka kojom HNB može pridonijeti kvaliteti ukupne ekonomske politike u Hrvatskoj. I zbog toga o tome toliko danas govorimo jer mnogi nas problemi opterećuju, u rješavanju mnogih problema postoji u različitim dijelovima društva nedovoljno znanje, a HNB ga ima. Što tamo se radi, kakve se tamo analize provode, kako se tamo analizira hrvatska ekonomija, ja očekujem da je to puno kvalitetnije i puno opsežnije nego što su ovi grafikoni i tablice.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Sada je na redu klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Igor Rađenović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani viceguverneru Matić, kolegice i kolege. Evo pred nama je još jedna rasprava dakle informacija o izvješću HNB-a o izvršenju njenih zadaća, dakle za prvu polovicu prethodne godine, a znamo i da kroz materijale koje smo dobili da hrvatska Vlada nije imala primjedaba na navedena izvješća. Iako za većinu podatka koji se navode u ovom izvješću, raspolažemo dakako i svježijim podacima i o njima je bilo riječi osobito u uvodnom slovu, svima je nama u ovoj dvorani poznato a i hrvatskoj javnosti da se nepovoljna gospodarska kretanja u Republici Hrvatskoj u najvećem dijelu na žalost nastavljaju i kumuliraju već petu godinu zaredom pada ekonomija ako to sve kumuliramo je otprilike 12% BDP-a. U globalu se dakle ako govorimo o navedenom razdoblju svjetska ekonomija u zbroju vrlo blago oporavljala u prvom dijelu prethodne godine. Oporavak se primarno odnosio na SAD i Japan, dakako i Kinu i Indiju. Ali i u tim zemljama sa puno manjim stopama nego što je uobičajeno za te zemlje. Dakle, u globalu je svijet pomalo napredovao, ali to se na žalost nije odnosilo i na zemlje euro zone, zemlje koje su najvažnije kao okruženje za malu ekonomiju, objektivno malu ekonomiju Republike Hrvatske. 60 dakle posto eurozirane ekonomije i poslovanja sa njima, dakle pad aktivnosti je zabilježen ukupno u euro zoni. I rečeno je već dakle iz perspektive naših vanjsko-trgovinskih odnosa u najznačajnijim zemljama, baš nama najznačajnijim zemljama Italiji i Sloveniji došlo je do značajnog pada. Nešto manje, ali također negativno bilo je i u Bosni i Hercegovini i u Srbiji što je dakako posljedično smanjilo potražnju za hrvatskim proizvodima. Povoljna kretanja u još dvije nama značajne zemlje, dakle za hrvatski izvoz i roba i usluga i Njemačkoj i Austriji nisu na žalost mogla nadoknaditi taj ukupan pad potrošnje. Za to razdoblje važno je spomenuti i stabilizaciju na financijskim tržištima uzrokovanu posljedično, dakle sa snažnim mjerama Europske središnje banke a sve u cilju gospodarskog oporavka europskih zemalja što je i tržišne kamatne stope dovelo na povijesno vrlo nisku razinu. Iz perspektive visoko zadužene hrvatske ekonomije dobro je da je tome tako, dakle da su kamate relativno nisko. No, svima je nama jasno da se takvo stanje neće potrajati vječito i ne smije nas usporiti na putu značajnih strukturnih reformi na polju gospodarstva, ali i inih reformi usuđujem se reći i funkcioniranja Hrvatske države. Iz ovog izvješća možemo iščitati da je nastavak recesije te pojačan oprez banaka doveo do daljnjeg smanjenja ukupnih plasmana, dakle u prvoj polovici prethodne godine. Manji porast bio je vidljiv jedino kod javnih trgovačkih društava dok se ostatak gospodarstva kao i stanovništva uglavnom razduživao. Ako govorimo o depozitima, depoziti građana daleko manjom stopom nastavili su rasti samo 1,1% dok su se depoziti trgovačkih društava značajno smanjili za čak 14% dijelom i zbog bijega od poreznih škara tj. oporezivanje dividendi što kratkoročno možda zvuči loše, ali dugoročno u politici ove Vlade, dakle i nije tako loše ukoliko znamo da, dakle porez na dobit na investiranu dobit mjerama i odlukama koje smo mi ovdje zajedno donijeli će potaknuti vjerujemo rast gospodarstva. Podatak koji je neke u ovoj sabornici zasigurno razveselio jest da je zabilježena dobit banaka prije oporezivanja manja za 15% nego u istom razdoblju 2011. i da se takav trend nastavlja. Dakle, smanjenjem neto prihoda i porastom troškova rezerviran je za gubitke. Bankama u prosjeku padaju pokazatelji profitabilnosti, pa tako prosječan povrat na imovinu pada na 1,1% u tom razdoblju, zapravo sa lipnjom na kraju razdoblja dok povrat na kapital pada sa 7 na 6,3%. Ne cvjetaju, dakle ruže ni bankarima, barem im ne cvjetaju u punom cvatu. Ali im barem nisu ni uvenule. Tako da daleko od toga da su im uvenule i dobro je da je tako koliko god neki kolege ovdje govorili drukčije. Trenutno ih nema, vjerojatno imaju neki klub. Mislio sam na klub laburista. Najvažnija zato pozitivna činjenica i tu sreću nemaju sve zemlje u okruženju, a i mnoge zemlje u Europi. Dakle, jest to da je bankovni sustav visoko stabilan i objektivno gledajući vrlo siguran. Prosječna stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala na kraju lipnja iznosila je preko 20% što se na ovim prostorima dakle u Hrvatskoj nije dogodilo još od sad već daleke 2000. godine. Vlada, nova Vlada Zorana Milanovića je proračunom za 2012. prvim nominalno smanjenim proračunom na rashodovnoj strani u odnosu na prethodnu godinu te nizom pretećih mjera od smanjenja doprinosa na zdravstvo do smanjenja niza parafiskalnih nameta imala za cilj rasterećenje bruto cijene rada, te povećanja konkurentnosti gospodarstva. Ka ostvarenju toga cilja zasigurno nisu pomogli nagomilani dugovi u zdravstvu, u izgradnji cesta, autocesta, a jamstva dana brodogradnji u konačnici morala su biti preuzeta u javni dug. Ogroman bauk nelikvidnosti uz reprograme nagomilanih dugovanja i otpisa kamata pokušava se ublažiti, a u doglednom roku i riješiti dosljednim provođenjem Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi koju smo donijeli krajem prošle godine. Kolegice i kolege zastupnici, mislim da je svima nama neupitno da teret krize koju živimo treba što ravnomjernije raspodijeliti. To više nije samo pitanje pravde i morala, to je i ekonomska zakonitost. Ukoliko jedan sektor ponajviše se to može reći upravo za bankarski sektor samo promatra urušavanje poslovnih partnera, dakle njihovih poslovnih partnera i depozitara i korisnika kredita, može u vrlo doglednom roku očekivati da će se rapidno pogoršati i njegova pozicija. Stoga je poticanje kreditne aktivnosti i povoljnijih uvjeta kreditiranja neophodan uvjet za oživljavanje našeg gospodarstva. Pritom održavanje stabilnosti kune kao glavnog čimbenika stabilnosti i financijskog sustava ostaje glavna zadaća Hrvatske narodne banke. Tako uostalom piše i u zakonu i to važnost … [[Govornik se ne razumije.]] investitorima daje sigurnost. Dakle, ne zaboravimo da u okruženju nije svagdje tako. I ponekad uzimamo ovu našu stabilnost i sigurnost kao zdravo za gotovo, a svi mi sjećamo se početka '90.-tih i '80.-tih kada tome nije baš bilo tako. Dakle, objektivno ta sigurnost i bankarima daje priliku da povećaju kreditnu aktivnost prema realnom sektoru i postanu spremni i na povećani rizik. Naime, programi povećane likvidnosti ostvareni kroz spuštanje stope obvezne pričuve u prošloj godini dakle sa 15 na 13 u prvom dijelu te godine, te programi HBOR-a bez aktivne uloge banaka osobito najvećih banaka, podsjećam vas da 6 banaka u Hrvatskoj drži 85% tržišta gotovo, nisu bile učinkovite onako kako je to bilo zamišljeno i koliko bi objektivno mogli biti i čemu smo se nadali. I pokazalo je to iskustvo prethodnih dvije godine. I u 2012., ali i u prethodnim godinama kroz programe ABC. Da li se moglo više, da li se moglo bolje postavila je moja prethodnica pitanja. Nemamo svi tu vjerojatno ista razmišljanja, nemamo ni svi istu količinu informacija. No, ovo je u svakom slučaju jedno izvješće, dakle izvješće ne daje odgovore na ta pitanja. Ovo izvješće je izvješće kontinuiteta svih ovih prethodnih godina, doneseno je kao takvo i kao informacija kao što je dakle i protuciklička politika HNB-a bila izraz kontinuiteta. Ne možemo, kolegice i kolege, vjerojatno imati velike mehanizme na način kao što to imaju velike značajne ekonomije i tu je sigurno manevarski prostor HNB-a objektivno sužen. A iako se u potpunosti slažem kažem što je kada se već referiram na moju prethodnicu kolegicu Dalić sa stavom da u HNB-u zaista postoji priličan kapital znanja i iskustva koji u svakom slučaju može pomoći da svi zajedno izađemo iz krize. Stoga, podržavam volju za što širom raspravom ne samo ovdje jer kažem ovdje očigledno imamo jednu politiku da se stvari ne otvaraju, ali postoje i mnogi drugi kanali iako kažem nemam protiv ni da tu dugogodišnju politiku promijenimo ali postoje i mnogi drugi kanali i ja vidim i HNB i čelnike i osobito novog čelnika HNB-a da nije baš tako šutljiv u javnim nastupima kao što bi se to moglo shvatiti iz prethodnih rasprava. Dakle, trajni izazov ostaje ta što je moguće viša i bolja koordinacija monetarne i fiskalne politike osobito u kriznim uvjetima u kojima živimo. Zaključak je to bio i matičnoga odbora, a koliko vidim i svih klubova zastupnika. Dakako uz puno uvažavanje neovisnosti monetarne vlasti, ali jednako kao što sam i rekao i razumijevanja otegotnih okolnosti koje proizlaze iz objektivno male vrlo otvorene i visoko realizirane hrvatske ekonomije što je naša objektivna stvarnost. Za oporavak hrvatske ekonomije kolegice i kolege nužan je stoga maksimalan doprinos imajući u vidu svih ovih 5 godina koje tonemo, maksimalan doprinos svih čimbenika bez izuzetaka iako smo mi u klubu SDP-a u potpunosti svjesni da najvažniji potezi jesu i ostaju u rukama izvršne vlasti. Klub zastupnika SDP-a podržati će ovo izvješće. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. … [[Upadica se ne razumije.]] A je, ispričavam se. Imamo jednu repliku. Poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče guvernera. Kolega Rađenović vi ste ovdje pobrojali nekakve poteze Vlade i mene bi stvarno interesiralo kad bi gospodin zamjenik guvernera u svom završnom obraćanju iznio mišljenje kakav je stav HNB na administrativno smanjenje obveza među poslovnim partnerima, dakle među bankama i poduzetnicima, među poduzetnicima između poduzetnika i države i u konačnici što će se tu dogoditi. Jer te novce u principu nitko nije dobio administrativnim putem. Mi kažemo smanjili smo nelikvidnost za toliko i toliko milijardi kuna, a nitko od tih milijardi kuna nije niti lipe dobio. Dakle to je, baš me zanima kakav je stav HNB-a o tome jer neki potezi Vlade su određene banke doveli u silne probleme. Jer se zamjeranjem tržišta nekretnina u silne probleme su došli građevinari koji su između ostalog u ovom trenutku jedan od najvećih predmeta predstečajnih nagodba i administrativnih obveza, a isto tako sa problemima građevinara i određene poslovne banke imaju problema jer su s tim građevinarima dali silne kredite koje sad ne mogu naplatiti. Hrvatska narodna banka je sramežljivo nešto rekla da sa povećanjem poreza na dodanu vrijednost je smanjena potrošnja, međutim bilo bi isto tako vrlo interesantno vidjeti kakvo je općenito njihovo mišljenje o poreznoj presiji koja se događa u Hrvatskoj. Jer definitivno je iz džepa hrvatskih građana prošle godine uzeto negdje oko 4,5 milijarde kuna sa povećanim porezima. Prema tome, to su činjenice i tih 4,5 milijarde kuna koje su uzeli prošle godine ove godine se povećavaju za dodatnih milijardu i pol kuna i pitanje je da li će građani Hrvatske to moći plaćati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Igor Rađenović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa reče gospodin Šuker administrativno smanjenje dakle međusobnih dugovanja. Ja mogu odgovoriti protupitanjem gospodine Šuker da li vi stvarno mislite da je sretno i dobro da su se međusobna dugovanja hrvatskih poduzeća nagomilala na razinu od 45 milijardi u ovim godinama, dakle osobito u zadnje 3, 4 godine sa nekih 15-ak koliko je dakle bilo u 2008. što smo popeli na 45 milijardi i da država nije reagirala? Ja sam uvjeren da je to dobro. Taj proces je krenuo 5 milijardi, možemo i neki dan je ministar Linić objavio koliko se od toga odnosi na to tzv. administrativno smanjivanje, ali dobar dio uozbiljenja na tom polju i proces je tek na početku. Mi smo donijeli zakon, znate i raspravljat ćemo ovdje i da ga je Vlada popravila uredbama i da je predstečajna nagodba tek počela. Govorili ste o građevinarima i probleme u koje je predstečajna nagodba dovela građevinare. Pa ja mislim da su građevinari upravo došli u problem sa svojim dugovanjima sa potpisima ugovora koje su imali, a za koja nisu bila osigurana sredstva gdje su angažirane mnoge stvari, gdje smo gradili stvari. Rekao sam nešto i uvodno, doduše ne detaljno i ne precizno, ali mnogi su me razumjeli, gdje smo išli u projekte za koje ne da nije osigurano 20% nego nije apsolutno bilo osigurano ništa. Građevinari su dakle angažirali određena sredstva, došli do određenih problema i danas kada se kroz predstečajne nagodbe pokušava ta situacija izvući mislim da ste jednostavno promašili pitanje. Ali evo, budući da je kolega Martić na neki način prozvan od vas ja vjerujem da će se on u završnom razmatranju moći i odgovoriti na to pitanje. U svakom slučaju i predstečajna nagodba i raščišćavanje nagomilanih dugovanja na sve druge načine pa i porez na investiranu dobit kojeg više nema su pozitivne mjere. Jesu li one dovoljno brze i dovoljno aktivne o tome vjerojatno imamo spora, ali smjer u kojem promjene idu i ja se nadama da ćemo i to čuti i danas i u nekim drugim situacijama, uostalom dosta smo čuli je u svakom slučaju pozitivna. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Obavijest, u skladu sa člankom 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora u 11.19 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta za ovu temu. Sada je na redu klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče guvernera, kolegice i kolege. Dakle, u ime kluba HNS-a mogu reći da podržavamo ovu polugodišnju informaciju o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. Ovo je zaista informacija, a ne izvješće, jer je tako i naslov a informacija, slažem se s nekim kolegicama i kolegama da su svi podaci ovdje već i dostupni i objavljeni. I to je dobro, i to je ono što je bitno kod Hrvatske narodne banke da postoji transparentnost podataka, žurnost podataka, dostupnost podataka, a iz tih podataka jasno se i ukazuje na stanje, ne samo monetarne politike nego makroekonomskog stanje u Hrvatskoj. Pa evo, moram se osvrnut u ime kluba HNS-a i na ove rasprave o traženju od strane Hrvatske narodne banke, s obzirom da oni imaju velike analitičare, ekonomske, i zaista imaju i oni dobro analiziraju sva kretanja, i sve pozicije, i predviđanja, i očekivanja moguća kako bi usklađivali monetarnu politiku. Da se izjašnjavaju, pa nije mi jasno dal je možda HDZ traži nakon i Crkve, i HNB u savezniku protiv ove Vlade, koja ipak uspješno brodi u ovim recesijskim vremenima. A za razliku od vremena HDZ-ove Vlade kad jasno smo čitali u prošlim izvješćima nije bilo suradnje monetarne i fiskalne politike, mi danas imamo suradnju fiskalne i monetarne politike i to je ključ suradnje ekonomskih stručnjaka iz Hrvatske narodne banke i Vlade Republike Hrvatske. Da li je to idealno, da li je dovoljno? Naravno ne, toga uvijek nedostaje posebno u kriznim vremenima. I HNB sa, znači monetarna i fiskalna politika zajednički odrađuju onaj dio posla za koji su zaduženi, a ne ponašaju se međusobno niti Hrvatska narodna banka sa svoje strane, kritikama i ponašanjem kako pozicija fiskalno, niti se fiskalna ponašao kao pozicija monetarnoj politici jer interes je i jednih i drugih, to je sasvim jasno, da ekonomska politika, i monetarna i fiskalna budu jedinstvene, usmjerene u razvoj. Nešto se doticalo u raspravama oko utjecaja instrumenata, mogućnosti HNB-a, upitnika vezano za stabilnost cijena, je li to jedino, nije jedino, na koji način čuva stabilnost i osnovnu djelatnost HNB, financijska stabilnost općeg sustava? Mislim da je jasno i ja želim u ime kluba HNS-a jasno reći da rasprava o bilo kojim devalvacijama tečaja je apsurdna, nije apsurdna u demokratskom društvu, ali je apsurdna za struku. Jer stav je i Hrvatske narodne stranke da bi bilo koja devalvacija tečaja dovela do opće destabilizacije i ugroze financijske stabilnosti ili potaknula inflaciju. Prema tome, stabilnost tečaja, ono za nečim šta su kolege govorile, brige za građane, stabilnost tečaja, jedna od ključnih da bi imali stabilnost i da građani koje se poticalo u bivšoj vlasti da uzimaju nenamjenske kredite, ubiti stabilnosti tečaja čuvamo da mogu osigurati mogućnost da vraćaju uredne kredite. Hrvatska narodna banka radi nadzor nad financijskim sustavom i ovdje se jasno iščitava jedan podatak, on nije samo da je 14% kredita, loših, odnosno moguće djelomično ili potpuno nenaplativih. Ono što je bitno da je nakon 6 mjeseci 22% kredita koje je upućeno trgovačkim društvima u takvom statusu, a ono što je još lošije da na kraju 2012. godine je taj postotak skočio na 24, 47 mislim. Očigledno je taj trend i dalje takav što u biti ukazuje da uloga, i značaj i rad Hrvatske narodne banke je izuzetno bitan. Ponovno naglašavam radi stabilnosti financijskog sustava, radi kontrole, posebno šta se želi, šta se govori kod kolaterala za određene kredite koji su plasirani a sutra su nenaplativi. Prema tome, rad Hrvatske narodne banke je puno širi, to znaju naši ekonomski stručnjaci i u opoziciji, ali da javnost zna da Hrvatska narodna banka tu ulogu stabilnosti tečaja značajno vodi i kroz stabilnost, i prvenstveno stabilnost apsolutno financijskog sustava i onaj psihološki efekt stabilnosti financijsko i bankarskog sustava je i stabilnost i sigurnost građana u, i u Republiku Hrvatsku. Što se tiče oporavka i mogućih savjeta koji se očekuju od Hrvatske narodne banke, mislim da je to sasvim jasno i da je to jednoobrazno i definirano i od strane HNB-a, odnosno guvernera a i od stane Vlade Republike Hrvatske. To je konkurentnost gospodarstva, konkurentnost, dobrodošlost, da tako kažem za investitore. Pa i ove rasprave koje su krenule iako nacrt zakona je tek prijedloga Zakona o strateškim investicijama od strane opozicije se prihvaća kao smak svijeta, a u biti ubrzavanje postupaka i omogućavanje konkurentnosti gospodarstva šta je ključno i za rast domaće potrošnje i za rast izvoza i ono što je najvažnije, zapošljavanje. Ono što Vlada radi a i BMH jasno rekao a to je ubrzavanje strukturnih reformi, stvaranje laganih odnosno sigurnih uvjeta za ulaganje. Fleksibilizacija radnih odnosa i reforma tržišta rada, to je onaj dio unutrašnje, unutarnje devalvacije na kojoj ova Vlada radi jer devalvacije tečaja apsolutno je nedopustiva i ugrozila bi kompletan sustav kako sam rekao. Smanjenje djela javnoga sektora i povećanje efikasnosti, podizanje produktivnosti javnog sektora i njegovo restrukturiranje te apsolutno iskorištenje svih ušteda i prostor ušteda u javnom sektoru je onaj dio interne devaluacije na kojem ova Vlada radi i na kojem vjerujem da će se efekti biti vidljivi, jasni apsolutno ove godine. Ključno naravno je biti međunarodno konkurentan i atraktivan za investitora. To je onaj ključ koji moramo postići zajedno sa Hrvatskom narodnom bankom u ovom segmentu koje ona kontrolira, na kojem ona radi i vjerujem da će to biti izraženo. Grubo rečeno, realna kamatna stopa danas je veća od realnog gospodarskog rasta, to nam je apsolutno svima jasno i ono ozbiljno ugrožava i ozbiljna je prijetnja održivosti javnog duga jer on raste brže od BDP-a. To je zadaća svih ovih mjera koje sam nabrojio i ovih mjera koje provodi Hrvatska narodna banka čuvajući stabilnost tečaja, a ja to želim u ime kluba HNS-a naglasiti čuvajući stabilnost financijskog sustava. Profitabilnost bankarskog sustava na kojim neki plaču pa govore kako se podržava veliki, krupni i financijski da zarađuju na račun građana ili poduzetništva, pa samo profitabilnost sustava ukazuje da je sustav stabilan i ona osigurava mogućnost da sutra imamo i niže kamate i da imamo mogućnost za razvoj koristeći bankarski sustav. Hvala lijepa.
Prva replika, uvažena zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Gjurković, vi ste rekli u svom izlaganju, da li HDZ traži suradnika u HNB protiv ove Vlade, ja se zalažem i tražim za što veću stručnost i profesionalnost u ocijeni našeg aktualnog ekonomskog stanja, a zašto vi mislite da ako bi HNB iznio takvu ocjenu da bi ona bila protiv ove Vlade. Možda sve super, možda biste dobili plus 5 za sve ove rezultate koje je HNB u svom izvještaju propisala. Nemojte se dakle protiviti stručnoj, ekonomskoj ocijeni ekonomske politike koju vodi ova Vlada. Za to nema razloga, možda dobijete i pozitivne ocijene, sumnjam, osobno sumnjam. Ali voljela bih da se očituje struka koje nesporno u HNB-u ima. Vi kolega Gjurković volite govoriti o koordinaciji monetarne i fiskalne politike ne samo danas nego i inače i višekratno ste rekli da je iznenada koordinacija monetarne i fiskalne politike postala izvrsna i da je sada ima za razliku od prije kada je nije bilo. Kvaliteta te koordinacije mjeri se u ekonomskim pokazateljima i rezultatima. 2012. minus dva, svaki kvartal u minusu, 2011. ipak 0 sa dva kvartala u plusu. To su vam rezultati i mjere koordinacije monetarne i fiskalne politike.
Na repliku odgovora poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Kad bi to sve uvažena kolegice bilo tako jednostavno onda bi bilo istinito. Dakle suradnja ili ne suradnja ondašnje vlasti sa HNB rezultirala je velikim problemima i oni su izraženi u svim izvješćima koje čitamo i koje možemo čitati u Hrvatskom saboru temeljem izvješća koji su bili za 2010. I 2011. Godinu. Kad naslijedite ono što smo mi naslijedili kao ova vlast, Vlada onda je sasvim jasno da ne možete mijenjati stvari iz temelja, korijenja preko noći. Insolventnost i nelikvidnost, loše stanje u gospodarstvu, 70 tisuća pravnih i fizičkih osoba u blokadi i 365 dana, to su sve brojke itd., da sad ne nabrajam koje su sasvim jasne da niti monetarna niti fiskalna politika to preko noći jednim potezom može riješiti. Međutim suradnja da ponovim još jednom, smanjenjem obvezne rezerve i korištenje sredstava za likvidnost gospodarstva, suradnja kod predstečajnih nagodbi je nešto više nego ozbiljno, više nešto nego kvalitetno koje će vjerujem do kraja godine apsolutno rezultirat. Suradnja i rasprava načina vođenja monetarne i fiskalne politike ne radi se uvažena kolegice preko medija i preko tribina i okruglih stolova. Ona se radi na način da sjedne i Vlada i HNB da stručno analiziraju i da pripreme mjere i instrumente na koji način izvući zemlju iz krize. Ako očekujete da od HNB-a da preko medija napada Vladu [[Upadica: Vrijeme.]] To sigurno nećete dobiti kao i Vlade prema HNB-u.
Druga replika poštovani Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle evo i ja ponavljam ono što ste rekli i naglašavali, bajnu suradnju između monetarne i fiskalne vlasti. rečeno je već što je rezultat te suradnje. Povijesno od 2002.godine, … povijesno nego označuje 10 godina najveća stopa nezaposlenosti 370 tisuća, pad potrošnje minus 6%, da podsjetimo 2011.godini prosječni rast potrošnje bio je 4%. Imate pad industrijske proizvodnje, imate pad investicija u odnosu na 2011.i vaša suradnja sa monetarnom vlašću sugerira da je ta monetarna vlast suodgovorna za te rezultate. Dakle hoćete reći da je HNB blagoslovila da tako kažem povećanje stope PDV-a sa 23 na 25% s obzirom da je HNB odgovorna za stabilnost cijena ovdje oni kažu dakle rast inflacije 4% to je prije svega bila posljedica administrativnih odluka na osnovu kojih je povećana stopa PDV s 23 na 25% i na osnovu kojih su poskupjele el.energija, plin u svibnju itd. I onda kažu nakon štoka izazvanog povećanje stope PDV-a i cijene energenata za stanovništvo, mjesečne stope itd., itd. Dakle znamo da je to ekonomski rječnik analitičara u HNB-u ali razumijemo da je neki analitičar u HNB-u doživio šok, a zamislite tek kako su građani Hrvatske doživjeli šok povećanje cijena svega i svačega u Hrvatskoj naravno što je prouzročilo i pad potražnje pa i time pad industrijske proizvodnje i na kraju krajeva rezultiralo sa 60 tisuća novih nezaposlenih na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje. To je rezultat vaše suradnje. Što vi god govorili o nasljeđu da ste barem uspjeli sačuvati razinu gospodarskih aktivnosti 2011.danas bi se u Hrvatskoj živjelo bolje.
Kolega Popijač, na repliku odgovara poštovani Srđan Gjurković.
Uvaženi kolega, možemo slobodno reći da pumpanje potrošnje umjetno je stvorilo i umjetne brojke. A onda kada uvodite red u državu pa kažete porez se mora platiti, plaće se moraju isplatiti, doprinosi se moraju isplatiti onda odjednom se vidi da je to sve skupa bilo nerealno, da je to bilo izmišljeno radi politike a ne radi realnog života i gospodarstva. Pa naravno da će nažalost na Zavodu za zapošljavanje doći do povećanja broja nezaposlenih kada ste imali 60 tisuća radnica i radnika u tvrtkama koji 365 dana nisu isplatili plaću. Pa oni su već bili na Zavodu za zapošljavanje u biti realno su trebali biti a vodili su se kao zaposleni. Insolventnost i nelikvidnost, neplaćanjem. Pa pogledajte šta je u biti pokazala analiza zatečenih dugovanja u proračunu neplaćenih računa itd. Prema tome to su sve neke bile umjetne potrošnje koje su prikrivane da bi mi danas morali pokrivati te rashode, ali nadasve uspjet ćemo i pokrenuti investicijske cikluse neovisno o tome što vi mislili ili htjeli.
Iduća replika poštovani Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega rekli ste u većem dijelu svog izlaganja zapravo hvalili ste stabilnost tečaja jer mi smo visoko eurizirano društvo. To je istina visoko smo eurizirani jer imamo veliki broj kredita u eurima, veliki broj kredita je u eurima jer je kod nas paritet eura i kune stabilan, mi to čuvamo pa nismo visoko eurizirani zato što nas je pogodio grom, nego zato što smo se odlučili biti visokoeurizirani. To je sve skupa jedan circulus vitiozus iliti začarani krug kako se to hrvatski zove. To što je taj isti tečaj u potpunosti nerealan i svi to znamo, svima je to jasno i svi to priznajemo i što je taj nerealni tečaj upropastio hrvatsku industriju ali ne samo industriju nego i dobar dio poljoprivrede, to eto nije bitno. Mi moramo držati stabilnost. Činjenica je da bi devalvacija kune sa deviznom klauzulom porušila kompletan sistem i većina hrvatskih građana došlo glave. Ali bez devizne klauzule sa ukinutom deviznom klauzulom dogodilo bi se nešto drugo, ceh bi platili oni koji su do sada iz čitavog sustava izvukli najveći profit, tj. banke. Ali mi pazimo na stabilnost naših banaka koje uopće nisu naše i bitno je da ne ugrozimo bankarski sustav od kojeg imamo 8 milijarde svake godine iznešenih novaca u inozemstvo. Zašto to radimo? To valjda znaju oni koji rade.
I na ovu repliku odgovara poštovani Srđan Gjurković.
Poštovani kolega drago mi je da se slažete sa mojim stavom da bi bilo kakva devalvacija tečaja dovela do nestabilnosti sustava. I to je u biti sve rečeno po pitanju tečaja. A ovo je vaše uobičajeno populističke izjave i plakanja nad sudbinom nekih a kritiziranje kao banaka je ona uobičajena fraza koja mislim da je već u javnosti poprilično prepoznata.
Nastavljamo sa replikama. Poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković, rekli ste u svojoj raspravi kako unaprjeđenje javnog sektora je ključno na čemu ova Vlada radi. Pa s obzirom da mi govorimo o polugodišnjem izvješću za 2012. godinu ja ću iznijeti onda kakav je to rad bio Vlade, odnosno javnog sektora. Naime u tom razdoblju javni sektor, ako kroz javni sektor promatramo i 20 najvažnijih državnih tvrtki je u tom razdoblju poslovao sa 257 milijuna kuna što je u usporedbi sa godinu dana prije kad je HDZ vodio Vladu, kad je polučeni rezultat za ta ista javna poduzeća od viška 577 milijuna kuna, da onda jednostavno izračunate da je za isto razdoblje polučen lošiji rezultat za 835 milijuna kuna i u tom istom razdoblju taj javni sektor o kojemu je Vlada tako se zdušno zalagala zadužio se za gotovo 4 milijarde kuna. Dakle ova ocjena o radu javnog sektora, o praktično tvrtkama koje su prema prijedlogu rada Vlade trebale pokrenuti investicije u Hrvatskoj, trebale potaknuti gospodarski rast, trebale potaknuti proizvodnju, trebale otvoriti nova radna mjesta je apsolutno polučio potpuni debakl. Pa onda sam i očekivao da ćete možda u tom dijelu se osvrnuti na ta poduzeća koja su u tom razdoblju ovako katastrofalno poslovala, a i činjenica je da su u tom istom razdoblju ta javna poduzeća koja su trebala pokrenuti u Hrvatskoj investicije uglavnom investicije i pozaustavljala. Ja ću vas samo prisjetiti što se događa u cestogradnji, što se događa u najavi izgradnje velikih energetskih objekata. Praktično svaki projekt koji je ova Vlada trebala otvoriti je došao do toga da se od njega ili odustalo ili nisu radovi započeti, a taj isti javni sektor je trebao potaknuti dakle cjelokupni gospodarski rast u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovani Srđan Gjurković.
Uvaženi kolega, sjećate se vi da je prošla Vlada 500 milijuna kuna uzeli dobiti iz HEP-a i šta se onda događa poslije, normalno nedostaje sredstava i nastaju normalno problemi u funkcioniranju i radu HEP-a. Preuzimanje i clean start koji je napravljen u svim javnim tvrtkama odmah je jasno ukazao da je trebalo raditi prvo restrukturiranje, a ne naslijeđeni projekti nego projekti koji tek se moraju pripremat sasvim je jasno i logično traže određeni vremenski period. Vidjet ćemo na kraju godine kakvi će biti rezultati, pa mislim da će i vaša retorika biti sasvim drukčija.
Sljedeća replika, zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković, u ovom vašem rekao bih kolokvijalno nazvavši to štreberskom traktatu HNB-u i politici monetarnoj u Republici Hrvatskoj, pa onda koordinaciji monetarne i fiskalne politike u Republici Hrvatskoj naglasili ste da je glavni cilj otvaranje i mogućnost investiranja i investicija. Pa s obzirom da je rezultat investiranja u Hrvatsku u 2012. godini za 50% manji nego u 2011., kako objašnjavate onda tu koordinaciju i tu monetarnu politiku koja je donijela za 50% slabiji rezultat u odnosu na prethodnu godinu, u investicijama.
I na ovu repliku odgovara poštovani Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, 20 godina Hrvatska država u biti realno nema pravu strategiju pristupa investicijama i domaćim i stranim, ja to svodim pod jednaki nazivnik. I tek dolaskom ove Vlade u biti Zakonom o strateškim investicijama, vraćanjem u funkciju, postavljanjem Agencije za investicije i konkurentnost koju ste vi sličnog naziva ukinuli odnosno HDZ 2010. godine, otvara prostor uz financijsku stabilnost u Republici Hrvatskoj, uz fiskalnu konsolidaciju, uz povjerenje prema stranim investitorima, uz sada brzi ulazak u Europsku uniju otvara prostor zajedno sa Zakonom o strateškim investicijama koji će vrlo brzo doći pred ovaj Visoki dom, da strani investitori dođu u Hrvatsku i da krene investicijski ciklus. A ono što je ključno i osnovno, da domaćim investitorima osiguramo ne birokratske barijere, ne umjetne samo investicije koje su se do sada radile i prebacivanje sredstava u lijevi i desni džep, da zaista realni sektor počne funkcionirat i da ova država ima povjerenje, da strani i domaći investitori imaju povjerenje u Hrvatsku državu. Onda nećemo govorit samo o laganom ili malom rastu investicija, onda ćemo zaista biti dio Europske unije, stabilne, konkurentne i poduzetnički tražene zemlje. To je cilj ove Vlade.
Sad ćemo čuti i posljednju repliku kolege Dinka Burića.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo i završili ste sa pozivom na povjerenje u strane investitore. Problem ekonomske politike ove Vlade jest što ona možda ima povjerenje u strane investitore, ali strani investitori nemaju povjerenje u politiku ove Vlade. Govorili ste o tome kako je potrebno povećati međunarodnu konkurentnost i biti privlačni za investitore. Pa kako biti privlačni za investitore kad ste ekonomskom politikom koju ste u ovih 14 mjeseci vodili doveli Hrvatsku u rejting smeća. Hrvatska narodna banka je kao središnja banka Republike Hrvatske odgovorna za održavanje stabilnosti cijena u Republici Hrvatskoj i to je točno i to je njena temeljna zadaća. Međutim, ovakvim galopirajućim porastom cijena kakvu vodi aktualna hrvatska vlast i Hrvatskoj narodnoj banci bit će sve teže održavati tu stabilnost. Govorili ste i o profitabilnosti sustava kako se vidi evo iz ovog Izvješća kako je sustav stabilan. Da. Tko je stabilan? Stabilno je to da je profit banaka cijelo vrijeme prisutan nešto manje, ali je i dalje prisutan, a te iste banke nisu u vlasništvu Republike Hrvatske nego su u vlasništvu stranaca. Pa nije zadaća niti HNB-a niti ekonomske politike Vlade da štiti profit stranaca, nego da omogućava bolji život građanima Republike Hrvatske. Ekonomska politika Ive Sanadera i one prošle Vlade je dovela Hrvatsku u bananu. Ali ekonomska politika ove Vlade dovela je hrvatske građane sad u gajbu punu banana.
I posljednji odgovor na posljednju repliku Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, ako malo bolje pogledate izvješća iz biltena Hrvatske narodne banke onda ćete jasno vidjeti da što se tiče inflacije i što se tiče Vlade Republike Hrvatske ona je svoj najveći doseg imala inflacija pada. Prema tome, očigledno i ova Vlada zna na koji način može kontrolirati inflaciju. Što se tiče rejtinga smeće, nisam još čuo da su nam se digle kamate. Koliko ja znam Hrvatska banka za obnovu i razvoj otpisala je izuzetno kvalitetne i to govorim zašto? Zato što su to sredstva namijenjeni gospodarstvu od nekih 250 milijuna eura od Europske investicijske banke, sredstva prema poduzetništvu s kamatom od jedan i pol posto. Prema tome, ova Vlada neovisno o rejting agencijama ima rejting u međunarodnim financijskim institucijama što je ja mislim puno važnije. Ako se ne varam velik je broj investitora došao u Hrvatsku i to ne onih investitora koji samo trguju, nego investitora iza kojih stoje vlade što europskih što susjednih zemalja. To je poruka da smo dobro došli i priprema terena za onaj investicijski ciklus naravno koji svi priželjkujemo i svi očekujemo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. Stavove HDSSB-a iznijet će poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, nezamjenjivi viceguverneru Hrvatske narodne banke, dugovječni, kolegice i kolege zastupnici. Polugodišnja informacija dakle samo informacija, a ne izvješće, zapravo jedna je to hrvatski bi se reklo obavijest zastupnicima Hrvatskoga sabora o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike je zapravo zrcalo odnosa Hrvatske narodne banke prema hrvatskom narodu i prema građanima Republike Hrvatske. Dakle, obična informacija a ne izvješće o kojem mi danas rekao bih raspravljamo pomalo suhoparno, pomalo za građane koji možda gledaju ovaj prijenos dosadno, a radi se o vrlo ozbiljnoj stvari. Naime, ovo izvješće, pardon ova informacija o monetarnoj politici i da kažem radu Hrvatske narodne banke za prvih 6 mjeseci prošle godine. Nismo li mi saborski zastupnici ovu informaciju trebali dobiti u rujnu prošle godine poglavito zbog alarmantnih podataka koji su ovdje narečeni. Da kažem nešto o tim podacima. 2011. godina pad BDP-a, dakle u vrijeme one, ne mislim branit nikoga ovdje, pa najmanje HDZ je bio, dakle u prva tri mjeseca 2011. 1,2%. 2012. u istom razdoblju 1,3%. Travanj, lipanj 2011. bio je porast BDP-a 0,6%. U isto vrijeme 2012. godine se događa pad BDP-a od 2,2% s time da je krajem lipnja 2011. godine bilo 280000 nezaposlenih, a krajem lipnja 2012. godine 302000 nezaposlenih. Dakle, 22000 ljudi nezaposlenih ljudi više nego godinu prije. Mi ovo izvješće evo raspravljamo polovicom veljače umjesto u rujnu, ne izvješće opet kažem nego informaciju. U ovoj informaciji nema zapravo niti jedne riječi zbog čega je ovo o čemu sam govorio, dakle pad BDP-a, porast broja nezaposlenih zašto je tome tako i što je lijek tome i što to Hrvatska narodna banka, odnosno monetarna politika u suradnji ili koordinaciji kako reče ovaj jedan prethodni govornik može učiniti kako bi da kažem u neku ruku izliječila bolesnika, kako bi popravila ovu situaciju sa padom bruto društvenog proizvoda i stalnim, na žalost porastom broja nezaposlenih. HNB ne zanima uopće sveopće i svekoliko siromaštvo građana Republike Hrvatske. Oni su faktografski ovdje pobrojili u ovoj informaciji i dostavili nama ovdje da razmatramo ovako rekao bih isključivo stručno sa stručno ekonomsko-financijske strane. HNB ne zanima stopa nezaposlenosti, niti je zanima sudbina Hrvatske i hrvatskog naroda. Ona je potpuno otuđena, alijenirana ustanova od svih tokova rekao bih i života u RH. Zašto u ovoj informaciji, dakle koju smo dobili na klupe, o upravljanju međunarodnim deviznim pričuvama koje iznose 12,5 milijardi eura nema gotovog sadržaja? Samo na stranicama od 43. do 45. ima 11 naslova i podnaslova i grafikoni u kojima zapravo nema sadržaja. Nema sadržaja o tome gdje su te naše međunarodne devizne pričuve, hrvatske, od 12,5 milijardi eura, kakav je efekt tih deviznih međunarodnih pričuva Hrvatske i ima li nekakve da kažem zarade od toga? Da kažem ovako običnim jezikom jer ja sam liječnik, ali znam rezati, kirurg sam po struci. Ne, o tome nema riječi. Mislim da je to jedan od najvažnijih elemenata ove informacije. Zašto nema ovdje nijedne riječi o kreditnoj klauzuli koja muči naše građane? Pa znamo da se osnovala i Udruga "Franak" i vodi borbu putem svih mogućih medija i na sve moguće načine kako bi se zaista ispravila nepravda prema hrvatskim građanima. HNB to uopće ne zanima, ona informacije o tome ne daje nikakvu informaciju. I kada govorimo o stabilnosti valute zanimljivo je to, jedanput je jedan ovdje saborski zastupnik bivši, mislim da je Goran Marić rekao, da snaga valute proizlazi iz snage gospodarstva. Zanimljivo je da ovakvo gospodarstvo da ne kažem na koljenima ima snažnu i stabilnu valutu. Pa kako je to moguće? Ajde nam objasnite nama laicima za ekonomiju i za fiskalne poslove kako je moguće da ovako najlošije gospodarstvo rekao bih gotovo u Europi ima najstabilniju i najčvršću valutu – kunu? Ili je pak posrijedi nešto drugo. To znači, ono to drugo znači da su podaci o inflaciji u Hrvatskoj netočni i frizirani. To što tu negdje piše 4%, neki dan je gospodin Maras ministar upotrijebio jedan pridjev koji bi mogao biti dobar ovdje, a rekao je odokativno bi ta inflacija trebala biti između 5, za pretpostaviti je između 5 i 10% ako ne i više. Pa nemojte nam zamazivati oči kad svi znamo pa i sami valjda idete u trgovine i kupujete i znate kakve su cijene. Zašto se lažemo da je inflacija 4% kad nije? I na kraju krajeva ako je i 4% onda to odskače od onoga što je propisala Središnja europska banka CEB takozvani da je to 2% nekakva granica da kažem normalno kada se pali crvena lampica u državi. Zašto nema ovdje u ovoj informaciji nitijedne riječi o dobiti ili o troškovima HNB-a? Zašto nema nijedne riječi o troškovima reprezentacije, saune, tenisa, rekreacije koja iznosi 40 milijuna kuna za prošlu godinu djelatnika HNB-a? Dakle, oni su potrošili na takve stvari 40 milijuna kuna. Znate li kako završava neželjeno dijete koje napuste roditelji? Završava u sirotištu. A tko bi se to trebao brinuti o Hrvatskoj državi, o hrvatskom narodu i o hrvatskim građanima? Trebali bi se brinuti otac i majka. Otac kreator fiskalne politike Linić i majka guverner HNB-a. Dobro, to je danas in eto se potrefilo da su da kažem, ne bih htio reći jel' malo je po našem Obiteljskom zakonu to neprirodno, ali taj otac Linić udario porezima po narodu, poskupljenjima, a guverner nas prepustio poslovanju komercijalnih banaka. Kakva je to naša sudbina? Jesmo li mi zapravo kao građani i kao Hrvatska država siročad na vjetrometini stranih banaka, svjetskih korporacija i stranog kapitala? Jesmo. Vi mi potvrdite da je drugačije, a nije. Kažu neki da se monetarna politika, to je izjava, da se monetarna politika vodi na šankovima irskih pubova. Poneka se vodi na pramcima jahti određenih tajkuna. Poneka se možda vodi na ljetovanju u Turskoj, a vodi li se ovdje monetarna politika? U Hrvatskoj državi, u Hrvatskom saboru, u Hrvatskoj vladi? Kome se to pogoduje tečajnom politikom stabilne i sigurne hrvatske valute? Pa naravno tajkunima uvoznicima. Kome se drugome pogoduje? Sve je jasno i iz ovog što sam maloprije rekao. Pa ne bi se ni dogovarali za monetarnu politiku na drugim mjestima da to nije tako. I sad gle u ovoj raspravi odjedanput neke ljude ovdje, čak i bivšeg IDS-ovca brine dobit hrvatskih banaka koja se eto smanjila 15% u odnosu na prošlu godinu. Strašno! A iznese se iz Hrvatske 8 milijardi eura godišnje. I to sad smo mi jako zabrinuti što će biti sa dobiti banaka. Hrvatskih banaka.", one sam djeluju u Hrvatskoj, ali su strane i taj kapital ide izvan Hrvatske. I zapravo financiramo ozdravljenje gospodarstva i monetarnih politika drugih država sa novcem koji odlazi iz Hrvatske, dokle će to Hrvatska biti ovca za šišanje putem dijela propusta Hrvatske narodne banke i odgovornih u Hrvatskoj narodnoj banci. O vanjskom dugu koji se eto povećao, bez obzira na uzimanje kredita kako kaže viceguverner, sa 45,7, inozemni dug sa 45,7 milijardi na 46, 6 milijardi eura. Ja sam mislio, eto i mi svi skupa smo mislili kad nam se taj podatak kaže u javnosti onda smo svi očajni. Kada bi samo malo bio taj dug zaustavljen i smanjen ja vjerujem da bi smo imali svi kontra reakciju, jedan dobar filing, jedan dobar osjećaj da je eto počeo opadati taj inozemni dug. Nažalost ta koordinacija o kojoj je govorio gospodin Gjurković te monetarne i fiskalne politike nije dovela ni do toga, nije dovela ni do toga. Evo i dok danas mi raspravljamo o monetarnoj politici o novcu, o bankama, o komercijalnim bankama danas na ovom snijegu stoji Vesna Balenović pred INA-om, prosvjeduje za silne novce koji su opljačkani, ali to nije tema ove današnje rasprave, iako se isto radi o velikom, velikom novcu koji je pronevjeren, koji je završio kriminalno, korupcijom itd. O inflaciji rode opet, inflacija može biti ciljana, može biti, kako ono kažu, ako je onda ili, odnosno pardon devalvacija, pa se onda pomalo povlači inflacija iza toga. Ona može biti u cilju razvoja i izvoza, ali kada je ovako imamo jednu inflaciju koja je nekontrolirana onda je to posljedica zapravo onoga što Hrvatska narodna banka radi, a to je pogodovanje uvozničkom lobiju. Zbog toga, zbog toga teško je ovo izvješće prihvatiti. Ovo ni nije izvješće nego informacija, zapravo mi ne bismo ni trebali o tome se očitovati, jer je to je smo informacija što se to događalo u razdoblju siječanj-lipanj 2012. godine. I još nešto, kada već govorimo o bankama, o komercijalnim bankama, njih 37, kako to da postoji toliki interes, zanimanje svjetskih bankarskih klubova za kupovinu Hrvatske poštanske banke ako smo u tako ugroženom i tako lošem stanju i smanjena im je dobit itd. Dakle, to je paradoks to je smiješno, smiješno je o tome govoriti. A Hrvatsku poštansku banku sami ste proglasili zlatnom kokom koju bi prvu prodali zajedno sa Croatia osiguranjem koje je isto u određenom smislu financijska ustanova, a kuknjava je kako eto banke će nam otići, pa što bi banke učinile u Mađarskoj kad im je Orban odredio porez na dobiti i nisu otišle iz Mađarske, bez brige budite, nisu one otišle iz Mađarske isto su bile strane banke i dan danas posluju u Mađarskoj, ali Orban zna šta radi, a ova Vlada ne zna. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje imamo prijavljeno 5 replika. Prvo poštovani kolega Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolege Grubišić postavili ste dva retorička, ma naravno populistička pitanja. Prvo je bilo čemu služe devizne rezerve? Ako ne službe, ako se ne stavljaju u funkciju oživljavanja hrvatskog gospodarstva, otkupa nekakvih dionica, projekata koje bi Hrvatska mogla pokrenut, onda služe onom čemu je hrvatski novac već jednom poslužio sanaciji banaka. Pa jadne banke se već polako nalaze u problemima, trebat će ih vjerojatno sanirati, a ko će to napravit da očuvamo sigurnost hrvatskog bankarskog sistema? Pa naravno mi ćemo napravit. Drugo je retoričko pitanje opet populističko bilo, čemu služi stabilna valuta? Stabilna valuta službi tome da banke i uvoznici imaju veliki profit i da se upropasti hrvatska industrija i poljoprivreda. I to je već uredno napravljeno. Devizna klauzula u tom sustavu služi zato da građani ne bi došli na ideju da takav sustav pariteta valuta nema za Hrvatsku smisla, jer će svako onda pomisli, pa k vragu ako ode taj euro na 9, 10 koja mu je stvarna vrijednost gdje ću se ja naći sa svojim kreditom. Za tu politiku najbolji guverner na svijetu je dobio nagradu, proglašen je najboljim guvernerom. Dobio je nagradu od onih za koje je radio i za koje danas opet radi, čovjek radi kod tih čiju politiku je promovirao i kom je napravio uslugu i koristi. Nije naš najbolji guverner.
Na repliku odgovara poštovani kolega Boro Grubišić.
Pa kolega Vuljanić mene ovaj pridjev populistički ne vrijeđa, valjda smo popularni pa onda su, tako potječe i taj drugi pridjev populistički. Što se tiče svih ovih konstatacija i o deviznim rezervama i njenoj ulozi deviznih rezervi, pa onda o stabilnoj valuti koja je zapravo instrument uvoznika i uvozničkog lobija i onda o deviznoj klauzuli o kojoj Hrvatska narodna banka nije rekla niti jedne riječi u ovoj informaciji. Imamo potpuno identično mišljenje pa zvali nas populisti ili nas ne zvali nije bitno. Hvala lijepo.
Druga replika poštovani kolega Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grubišić eto mi se ponosimo tuđim, a sramimo se vlastitog. Ono što ste rekli mi smo zaduženi za populizam, ne vi, nemojte nam preuzimati područje. Rekli ste u svom izlaganju da nas je Linić prepustio porezima, HNB stranim komercijalnim bankama. To je točno ali pazite sto puta pod turena teza da je najvažnija stabilnost banaka u Hrvatskoj se ukorijenila, naišla je na plodno tlo i svi se nekako ponovo vidite kako su naše banke stabilne. Stabilne su banke, građani su upali u dužničko ropstvo, 120 tisuća obitelji je ugroženo zbog devizne klauzule, sve više svakoga dana ljudi se tjeraju van iz stanova jer ne mogu plaćati kredite. Pazite plaćate kredit, sedam godina otplaćujete ili deset godina. Više ste dužni sada nego ste bili prije deset godina i mi se ponosimo tom bankarskom politikom. Hrvatska banka ističe kako je to jedini model koji je dobar i ispravan model. Prije sam naveo u svojoj raspravi primjer Islanda o kojem cijela Europa šuti. Nećete jedno slovo nigdje naći u Islandu, tko je rekao što ako propadnu banke. Ne, kod nas je najbitnije da imaju što veći profit kako bismo što više služili tim bankama kako bismo služili Bruxellesu i svim onima koji odnose veliki profit iz Hrvatske. Naravno nije za to kriva Hrvatska narodna banka, nego Vlada saborska većina koja neće niti otvoriti u Hrvatskome saboru raspravu o tome o deviznoj klauzuli, što, na koji način, kažu kada bismo ukinuli deviznu klauzulu sve bi se srušilo. Normalno kad bismo istog trenutka sve napravili, ali postoji način i mjere kako se to može, kako bismo vratili suverenitet RH.
Na repliku odgovara poštovani kolega Boro Grubišić.
Kolega Vukšić vidim da ste pozorno pratili moje izlaganje u kojemu sam naglasio da HNB i monetarnu politiku i fiskalna politika Vlade RH uopće ne zanima svekoliko siromaštvo i gotovo nezabilježena nezaposlenost u povijesti Hrvatske kako postoji. To ovakvo siromaštvo i ovakva stopa nezaposlenosti nije postotak dok Hrvati znaju za sebe od stoljeća 7. Ja bih rekao. Prema tome ono što ste rekli da je sto puta izgovorena laž postaje istina, to znamo od kud potječe, ne bih htio da imam kao Duje Marasović problema, ali imamo mi bliže od Islanda primjere kako se devizna klauzula može riješiti, kako npr. Narodna banka Srbije to riješila, eto u susjedstvu pa neka se primjeni kod nas, iako baš mi nije.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani kolega Grubišić. Tijekom rasprave istaknuli ste u jednom trenutku kako se nalazimo u rukama tajkuna. Točno je, nalazimo se u rukama razno raznih bilo svjetskih tajkuna pa čak i ovi naši domaći tajkuni ne spavaju mirno jer su i oni u dobrim djelom u rukama tih svjetskih tajkuna. Činjenica je da je danas 90% svjetskog stanovništva u dužničkom ropstvu, a da je samo 10% onih koji su vjerovnici, pa je to i rezultiralo da danas imamo više od 3,5 milijarde ljudi koji su pothranjeni a još milijardu i pol onih koji žive u agoniji bez hrane i vode. Ni Hrvatska nije u tom pogledu nažalost ništa bolja i to je onaj suvremeni neoliberalizam koji provodi naša aktualna hrvatska Vlada i vodi ka takvoj poražavajućoj slici. Kad govorimo o hrvatskom dugu onda treba naglasiti da nije problem, nije najveći problem to je ogroman problem ali nije najveći problem sam dug. Najveći problem kod nas je što mi niti ne znamo kada ćemo i iz čega ćemo vratiti taj dug. Dug je na kraju krajeva koji je nastao kad je nastala Hrvatska država on je iznosio manje od 4 milijarde dolara. Danas je preko 100 milijardi dolara. Prema tome, on je manifestacija ponašanja i jednog naroda, ponašanja jednog društva ali što je najvažnije i najporaznije taj dug koji je 25 puta narastao je rezultat ponašanja državne vlasti.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Kolega Grubišiću, kaže ovako jedan poznati hrvatski pjesnik, kaže: "mili Bože kud sam zašo", a isto tako iz hrvatske književnosti ima i ona iz postolara i vraga, dođe vrijeme, prođe rok, evo vraga skok na skok. I očigledno je taj vrag došao do nas. Ne ovdje u Sabor nego u sve, pa i u Sabor i u sve hrvatske domove, u sve hrvatske obitelji. Ili iz ovog izvješća stoji ona činjenica da imamo gotovo 400 tisuća nezaposlenih, da imamo svakodnevni pad industrijske proizvodnje, svakodnevni bruto nacionalnog dohotka, svakodnevno padanje kao da i ova Vlada nastavlja onim Sanaderovim putokazom idemo dalje. Sjećam se prije 4 godine sam rekao ako nastavimo dalje sunovratit ćemo se u provaliju ali očigledno je Hrvatska sad na dnu te provalije i još kopa tunel da bi očigledno došla do Kine. Mi smo danas dužni 50 milijardi eura. Čak smo i one dolare što je sada spomenuo Burić zamijenili s eurima jel tih 100 milijardi dolara previše zvuči, 50 milijardi je ipak manje od 100. Sjetite se samo onih Latinsko Američkih zemalja, neki dan sam gledao na TV kako je Čile izašao iz te krize kada je pao na dno te provalije i danas ima jedno gospodarstvo koje kreće prema naprijed, možemo učiti čak iz Latinsko Američkih zemalja koje su dotaknule to dno. Pa ne mi učimo očigledno sami od sebe i svaka Vlada koja dođe kaže mi smo najpametniji [[upadica: Vrijeme.]] budućnost počinje od nas.
Odgovor na repliku kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Vinković ako pogledate bilo koji program naše TV ili komercijalnih TV onda ćete vidjeti samo po reklamama što se događa u ovom svijetu i kako taj liberalni reklo bi se hrvatski hohštapleri što rade u ovom svijetu i što zapravo rade i od Hrvatske. Rekli ste da ćemo doći do Kine ako budemo ovako nastavili. Ne, ne Kina će doći do nas u tome je problem. nije problem što ćemo mi doći do Kine. A što se tiče duga Hrvatske, on je krajem '99.dakle na početku vladavine pokojnog Ivice Račana iznosio 10 milijardi dolara. Od tada do danas je evo do 50 milijardi eura u ovih 13 godina su ove vlade zadužile 40 milijardi eura. Što se od toga napravilo, što se napravilo od Hrvatske? Kako živimo sa dugom od 40 milijardi eura, novoga duga? A imali smo rat devedesetih i unatoč svega razaranja, rata, obnove bili smo samo u dugu 2000.godine 10 milijardi dolara, sada smo eto na skoro 50 milijardi eura.
Posljednja replika poštovana Nadica Jelaš.
Kolega Grubišiću ne želim biti odvjetnica bankama međutim moram vam reći da pogrešno kažete kada govorite da banke iz Hrvatske iznose godišnje 8 milijardi kuna u inozemstvo. Pitam vas ili eura sasvim svejedno, kako se može iznijeti 8 milijardi eura kada je dobit banaka za prvo polugodište 2012. 1,8 milijardi kuna, a podatak za 2012.naravno još uvijek ne znamo. Dakle istina je sljedeća banke zbog visoke likvidnosti vraćaju neplasirana, neiskorištena sredstva onima u inozemstvo od kojih su ih posudila. Dakle između ostalog vraćaju ih i zbog toga što je cijena tog posuđenog kapitala nažalost sve viša. Banke dakle ne iznose 8 milijardi eura dobiti ili što ste već mislili nego se naprosto razdužuju.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Viceguvernera nam nema, kolegice i kolege. Radi konteksta daljnje rasprave na početku ću iznijeti neke osnovne makroekonomske pokazatelje za 2012.godinu. Dakle ono što je apsolutno najvažnije što je glavna determinanta da je 2012.godina 4.godina za redom karakteristična nažalost po gospodarskom padu. U te 4 godine kumulativni pad hrvatskog gospodarstva iznosi više od 10%, industrijska proizvodnja kao ona gospodarska djelatnost koja otvara najviše radnih mjesta i koja ostvaruje najviše dobara za izvoz ona je pala gotovo 30%. Istovremeno građevinarstvo je palo 60% i to nije samo zabrinjavajući podatak, to je opasan podatak, naprosto iz razloga što govori da nema ili još uvijek nema investicija čak ni onih na dnevnoj razini, a kamoli onih velikih kapitalnih. Kumulativna posljedica ovakvih negativnih kretanja je eskalirajući nezaposlenost. U 4 godine izgubljeno je preko 140 tisuća radnih mjesta. Životni standard hrvatskih građana urušio se više od 20%. U prvoj polovini 2012.stopa nezaposlenosti iznosila je 15,5% i kada govori o toj nezaposlenosti Hrvatska narodna banka u svom izvješću u svojoj informaciji po prvi puta apostrofira jedan vrlo deprimantan reći ću vrlo zabrinjavajući podatak, a taj je da je nezaposlenost mlade generacije još i trostruko viša od ovih iskazanih 15,5%, dakle da je stopa nezaposlenih mlade generacije veća nego što je primjerice u Grčkoj ili Španjolskoj odnosno treći smo odostraga po tome. Svjetla točka u ovoj lošom makroekonomskoj slici su pozitivni rezultati u fiskalnoj konsolidaciji odnosno smanjenju deficita državnog proračuna i naravno u pojačanoj financijskoj disciplini. Postavlja se pitanje kako su u tom gospodarskom okruženju koje sam opisala poslovale banke. U 2009.godini dakle na vrhuncu krize kada je gospodarstvo palo visokih 6% neto dobit banaka iznosila je 3,5 milijarde kuna, u 2010.gospodarstvo je palo daljnjih 1,2%, neto dobit banaka porasla je na 4,3 milijarde kuna, dok je u 2011.godini dakle koja je bila za gospodarstvo jedna godina stagnacije neto dobit banaka porasla daljnjih 10% i iznosila je gotovo 5 milijardi kuna ili da budem sasvim precizna 4,7 milijardi. Dakle banke su u razdoblju krize i gospodarskog pada zaradile preko 15 milijardi kuna čiste dobiti i bankarska industrija je prema ovom podatku zapravo najprofitabilnija djelatnost u Hrvatskoj, nju kriza uopće ne dotiče, ne pogađa ju. Vrhunac bankarske predatorske ironije je poruka da banka u Hrvatskoj baš i ne ostvaruju visoke stope profitabilnosti, da u drugim zemljama ostvaruju više stope profitabilnosti. Da, ali u zemljama gdje i gospodarstvo bilježi stope rasta i tamo je logično i prihvatljivo da i banke više zarađuju. A činjenica je da je kriza naštetila bankarskom sektoru u velikom broju država JI Europe, dakle u Mađarskoj, u Sloveniji, Srbiji, BiH, Makedoniji, osim u Hrvatskoj. U tim državama banke vrlo često i mnogo imaju gubitke, a eto u Hrvatskoj ostvaruju dobit. Najapsurdnije je što banke tu i takvu dobit ostvaruju novcem hrvatskih štediša i hrvatskih gospodarstvenika. Naime, izvori većinskih stranih vlasnika čine manje od 20% ukupnih bankarskih izvora. S druge strane pa i unatoč činjenici da je rast štednje građana posljednjih godina bitno usporen, a depoziti trgovačkih društava su čak i smanjeni, preko 14%, depoziti stanovništva ostali su i dalje zapravo najstabilniji izvor financiranja poslovnih banaka. No treba reći, u 2012. godini loša gospodarska situacija počinje se eto prelijevati i na banke. Ostvarena čista zarada banaka u prvom polugodištu 2012., kao što sam već rekla, iznosi 1,8 milijardi kuna što je znatno slabiji rezultat nego u usporednom razdoblju 2011. Ne želim nikako i nipošto biti zlurada, ali obistinjuje se ono pravilo da nema dobrih banaka bez dobrog gospodarstva ni dobrog gospodarstva bez dobrih banaka. Iako su banke u Hrvatskoj visoko kapitalizirane, sve veću glavobolju zadaju im tzv. loši krediti i oni sada već iznose 14%. Kod poduzeća ne mogu banke naplatiti gotovo četvrtinu plasiranih kredita s tim da je u građevinarstvu udio nenaplativih kredita dosegnuo gotovo 40%, odnosno da budem sasvim precizna 38%. Ono što su građevinske tvrtke u sektoru gospodarstva, kod stanovništva dakle kod građana su to dužnici u švicarcima koji doista muku muče s povratom odnosno s otplatama kredita. Stambeni krediti u švicarcima su najeklatantniji primjer potpune odsutnosti volje banaka da dijele rizik s građanima. Nedopustivo je, po meni, da se dugoročni krediti namijenjeni rješavanju stambenog problema, a riječ je o mladim ljudima i to bi zapravo trebao biti princip nekakve stambene politike države, dakle odobravaju po tako rizičnim uvjetima, pod takvim uvjetima mogu se odobravati kratkoročni krediti primjerice za potrošna dobra kao što su automobili ili namještaj, ali nikako se ne mogu odobravati dugoročni krediti za stanove. Građani dakle apstiniraju od novog kreditnog zaduživanja, jedva vraćaju one stare dugove, isto tako sve je manje tvrtki koje uopće i mogu dobiti kredit i sve to ima za posljedicu upravo zabrinjavajući zastoj kreditiranja. Zato ću ponoviti ono što sam već rekla u replici kolegi Grubišiću, dakle bankama ostaje neplasirani novac i to je uvjetuje, što je malo apsurdno, još višu likvidnost banaka, dakle banke za to vraćaju kapital u inozemstvo, jednom rječju razdužuju se odnosno vraćaju posuđeni kapital. Dakle banke se sve više suočavaju s problemom nenaplativih kredita i posljedično s visokim troškovima rezerviranja suočavaju se sa izostankom kreditnog rasta, suočavaju se s visokim troškovima zaduživanja kod banaka majki. I to smo zapravo danas čuli već u različitim varijantama. Sve je jasnije da osnovni posao HNB-a, a to je držanje cijena pod kontrolom i održavanje visoke likvidnosti banaka postaje nažalost samo sebi cilj, a to ne smije biti. Što znači da banke imaju novac, što znači da HNB ima visoke pričuve kada poduzeća i obrtnici svakodnevno propadaju, kada se povećava armija nezaposlenih i nažalost armija siromašnih. Od HNB-a se očekuje, zaključno, da aktivnije podupire gospodarsku politiku Republike Hrvatske jer za to ima instrumenata, a od banaka se očekuje da u većoj mjeri sudjeluju u rizicima, u dodjeljivanju kredita po nižim kamatama, približno onakvima po kakvima dodjeljuju u matičnim zemljama. U protivnim u Hrvatskoj neće naprosto imati kome plasirati kapital, dakle pukovnik neće imati kome pisati, jednostavno banke neće imati posla.
Ne piše pukovnik, njemu se piše, ali na ovo vaše izlaganje imat ćemo sad pet replika. Prvo, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Poštovana kolegice. Da, banke pukovnici, a građani pokojnici. Što se tiče vašega izlaganja, naime dobro ste zamijetili samo ovo na kraju pa me čudi ovaj prvi dio koji je bio, ponovo je nekakva pohvala. Rekli ste sami da je čudno da devizne rezerve imamo takve i tolike od 12,5 milijardi eura, da imamo i dobit banaka kako god vi njega ocijenili oni su u dobiti, a da građanstvo, realni sektor da kažem grca u situaciji u kojoj je, u siromaštvu, u nemogućnosti dobivanja povoljnih kredita, u gubicima itd. To ste rekli. Na kraju krajeva, govorite o mladima, pa evo prilike da budete upravo sa mnom suglasni u stavovima pa da upravo pokrenemo drugačijom politikom monetarnom i fiskalnom nego što je ona bila do sada i koja ne pokazuje rezultate. Vi znate da je vaš potpredsjednik Vlade rekao da će on u godinu dana pokrenuti investicije. Prošlo je 14 mjeseci, investicije pale za 50% u odnosu na one HDZ-ove investicije kada su oni bili zadnju godinu na vlasti. O čemu mi pričamo? Jel vi, kako pamtite te stvari, ja ne znam. Dakle i još nešto da vam kažem, nije 8,5 milijardi eura banke su nisu iznijele iz Hrvatske nego su ukupan iznos koji je iznesen iz Hrvatske putem banaka, osiguravajućih društava stranih, trgovačkih lanaca itd. 250 milijardi kuna za 10 godina, 250 milijardi kuna ili 32 milijarde eura. Eto tako da je to jedan gotovo cijeli još malo bruto društveni proizvod Hrvatske jednogodišnji.
Na repliku odgovara poštovana kolegica Nadica Jelaš.
Kolega Grubišiću, niste me razumjeli. Ja sam zapravo rekla da bi i Hrvatska narodna banka svojim instrumentarijem, a naročito poslovne banke obzirom upravo na zarade koje ostvaruju u Hrvatskoj morale u daleko većoj mjeri participirati u riziku prilikom dodjeljivanja kredita građanima. A što se tiče investicija bit će ih, bit će ih i ova Vlada ozbiljno radi na tome. One su dakako uvjet gospodarskog oporavka. Ono što govorite da imamo manje investicija u odnosu na Vladu HDZ-a. Eto, ja ću vam reći da u razdoblju od 2004. do 2007. je tadašnja HDZ-ova Vlada ostvarivala visoke stope rasta među najvišima u tranzicijskim zemljama zahvaljujući onome kakvu bazu je ostavila ona prijašnja vlast.
Iduća replika poštovani zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem. Pa čovjek se mora nasmijati na ovu zadnju rečenicu, ali dobro. Dakle, poštovana kolegice evo podsjetit ću opet na nesretni Plan 21 gospodarska platforma. Koalicija polazi od teze da kriza hrvatskog gospodarstva nije rezultat samo globalne financijske krize i recesije, nego da su njezini korijeni u lošem vođenju hrvatske ekonomske politike i ekonomskom modelu temeljenom na neoliberalizmu. Predsjednik Vlade je i sam nekoliko puta ovdje u Hrvatskome saboru rekao da. Mi više ne vodimo socijaldemokratsku nego neoliberalnu politiku. Govorili ste o tome kako je došlo do pada 30% industrijske proizvodnje, kako je 60% pad u građevinarstvu velika opasnost za hrvatsko društvo. Pa to je točno. Ali tko je doveo do 60% pada u građevinarstvu? Pa u ovih 14 mjeseci ova Vlada Republike Hrvatske, ova Vlada je građevinarima stavila omču oko vrata. Harač politika ove Vlade je dovela i industrijsku, ali pogotovo građevinsku industriju u situaciju u kojoj danas se nalazi. Rekli ste u zadnje četiri godine je izgubljeno 140000 radnih mjesta. Da, ali u posljednjih 12 mjeseci od tih 140000 60000 izgubljenih radnih mjesta otpada na mandat ove aktualne Vlade Republike Hrvatske. Ono što je za 4 godine ukupno izgubljeno radnih mjesta polovicu ste u godinu dana uspjeli vi napraviti. I točno je, više od 37% mladih je danas nezaposleno i bez perspektive da može dobiti posao. Prema tome, od Hrvatske narodne banke kad pričamo ne očekuje se da podupire samo bankarski sustav i profit [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] banaka koje nisu u našem vlasništvu, nego da utječe na to da se pokrene gospodarska aktivnost u Hrvatskoj.
Na repliku odgovara poštovana kolegica Nadica Jelaš.
Kolega Buriću, vi nam spočitavate neoliberalnu politiku. Činjenica je da ova Vlada spašava gospodarstvo, da čini sve da osigura bolje uvjete za funkcioniranje gospodarskih subjekata i zato smanjuje cijenu rada da bi povećala konkurentnost hrvatskom gospodarstvu. Zato smo smanjili onaj doprinos za zdravstveno osiguranje sa 14 na 12% a i još ćemo ga smanjivati. Dakle, sve radi povećanja konkurentnosti gospodarstva i to vi nazivate neoliberalizmom.
Sljedeća replika poštovani kolega Zoran Vinković.
Uvažena kolegice, evo spomenili ste, iznijeli niz podataka. Ja moram reći da ova Vlada između ostalog nije izabrana da bi se bavila prošlošću i da bi tražila koliko je do 2012. godine bilo nezaposlenih, nego da prije svega smanji taj broj nezaposlenih. A činjenica je da mi danas imamo gotovo 400000 nezaposlenih i da osim ta dva posto smanjenja za zdravstveni doprinos ili da ova Vlada nije ništa drugo napravila. Njemačka vlada, njemačka kancelarka, a ovaj predsjednik Vlade je bio u posjetu Njemačkoj mogao je naučiti. Ako se jednom gospodarstvo želi pokrenuti tada se porez na dodanu vrijednost smanjuje, on se ne povećava. Uostalom, ako ste čitali na osnovu toga Plana 21 ste i dobili određeni broj glasova i dobili većinu u ovom Saboru. Tamo nije pisalo da će se PDV povećati nego smanjiti. I nije to harač politika, to je harač nad haračima. Pa sjetite i sami u prošlom mandatu kako su pojedinci vikali kad je Šuker uvodio sa 22 na 23%. To je bio tsulejmanizam a ovo sada ovo je katastrofa. Tada smo bili u banani, mnogi su upozoravali da smo u banani. Kaže Burić da smo sad u gajbi banana. Ma ni u gajbi. Mi smo na plantaži banana. Mi smo majmuni koji gledaju kako nas vodite u propast! Svi hrvatski građani su očekivali od ove Vlade, pa i mi zastupnici da nas izvede iz ove krize, a vi nas vodite u još veću i veću krizu. I ova Vlada se hvata za onu slamku spasa i zajedno ćemo s tom slamkom svi zajedno potoniti ako se nešto radikalno ne promijeni.
Vrijeme isteklo. Na ovu repliku odgovara poštovana kolegica Nadica Jelaš.
Kolega Vinkoviću moramo na žalost govoriti o prošlosti, jer prošlost nije iskorištena za restrukturiranje gospodarstva. Mi imamo lošu strukturu gospodarstva i ona je najvećim dijelom krivac i za ovoliki broj nezaposlenih radnika. Dakle, nije se iskoristila prošlost kada su postojali bolji uvjeti za zaduživanje, kada je bilo puno više i dostupnijeg i jeftinijeg kapitala. Dakle, nije se ništa učinilo na promjeni gospodarske strukture.
Sljedeća replika, poštovani kolega Branko Vukšić.
Poštovana kolegice HNB rekli ste je evidentirala da je nezaposlenost mladih alarmantna. Izgleda da se i HNB kao i Vlada da je postala evidentičar. Sve se u Hrvatskoj, sva kretanja pa i pad BDP-a zatim nezaposlenost, privredno posrtanje sve se kod nas tretira kao elementarna nepogoda. Pa da i jest to elementarna nepogoda, da za to nitko nije kriv, da se to samo od sebe dogodilo elementarnu nepogodu treba sanirati. Međutim, nigdje se ne objašnjava tko će sanirati tu elementarnu nepogodu. Prije rekli ste u svojoj raspravi da banke ne žele dijeliti rizik s građanima, sve je prebačeno, slažem se s vama, na leđa građana deviznom klauzulom. A zbog čega banke ne žele dijeliti rizik s građanima? Pa zato što im to zakoni omogućuju. Zato što im to vlast omogućuje, i ona bivša i ova današnja. Vlast nije htjela niti razgovarati u ovome Saboru o postupnom ukidanju devizne klauzule i sada bi ova vlast prebacila krivicu samo na banke ili na HNB. Ne, to je udruženi rad, to je sinergija protiv naroda.
Kolegica Jelaš procjenjuje da ova replika ne treba odgovor pa ćemo čuti posljednju repliku poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice pa ja ću reći da ste vrlo lijepo vi iznijeli svoju raspravu, ona je stvarno dobro pripremljena i ona je izvrsno posložena kad bi je iznosio netko iz oporbenih redova. Sve što ste naveli je točno, sve je to konstatacija no u tom dijelu ste zaboravili da ste dio većine koja je dobila povjerenje građana da ponudi rješenja i da da načine kako izaći iz pojedine krize, kako nešto napraviti. I činjenica je što je ovdje već rečeno u nekoliko navrata da, a i vi ste rekli da bankama ostaje neplasiran novac. Pa upravo je uloga Vlade da pripremi uvjete da se novac plasira, da poduzeća i građani mogu koristiti što jeftiniji novac i da se intervenira od strane Vlade kada je potrebno pomoći građanima i pomoći poduzećima. Ovako se stvarno stječe dojam da vladajuća većina u Hrvatskoj samo konstatira da je povećan broj nezaposlenih, da je propalo toliko tvrtki, da će još nestati toliko radnih mjesta, da će poljoprivredni proizvođači postati socijala. To nije posao vladajuće većine, posao vladajuće većine je obrnuti, posao vladajuće većine je da da rješenja. Nama iz oporbe je posao da na ovaj način diskutiramo.
Sada ćemo još čuti završnu riječ zamjenika guvernera HNB-a gospodina Relje Martića. Izvolite.
Ja sam već na samom početku u uvodnome izlaganju pretpostavljao neke primjedbe koje ćete uputiti monetarnoj politici i HNB-u i zbog toga sam unaprijed bio i praktički odgovorio na dosta toga što ste rekli. Ja neću sad ponavljati da zaista smatram da karakter, glavno obilježje monetarne politike je poticajno, da je to politika koja vodi visokoj likvidnosti sustava, da pokušava takvim načinom potaknuti banke da kreditiraju. Ali isto tako sam rekao da je problem slabog rasta kredita i niskih investicija, zapravo padajućih investicija nešto što je vrlo kompleksno i što se ne može riješiti samo monetarnom politikom. Ja sam slab polemičar, a mislim da i nije red da polemiziram s vama, i zato neću ići redom i govoriti kontra argumente na mnoge vaše konstatacije poput što ja znam, i rekao bih netočnosti, poput toga da HPB postoji veliki interes za njih Island. U Islandu je 40% BDP-a Islanda otišlo u sanaciju banaka. Devizne rezerve, već su stavljene u funkciju jer iza svakog eura kupljenog devizne rezerve postoje kune u opticaju koje su u funkciji. Dakle, ja ne želim da se moje izlaganje sada da izazove novu količinu replika i da sad na neki način razgovaramo preko replika o vrlo ozbiljnim stvarima. Ja ću zato samo se kratko osvrnuti na ono što je rekla zastupnica gospođa Dalić koja je bila isto tako podržana i od dosta drugih zastupnika u njihovim diskusijama, a to je zaista bi bilo puno manje tih ja bih rekao nesporazuma i krivog shvaćanja monetarne politike da ima veće transparentnosti rada HNB-a. I zaista je to nešto na čemu mi moramo nastojati što više raditi i što više povećati tu transparentnost. I zato bih rekao ova 2 puta godišnje izvješća, Godišnje izvješće u kojem će biti sve ono što je zastupnik tražio da bude o deviznim pričuvama, o financijskom planu itd., itd. Dakle, ta dva dokumenta nisu svakako dovoljna i ona su nužna zbog tehnologije rada Sabora. Najčešće više nisu aktualna. Ja sam znao biti tu kad se Godišnje izvješće iz jedne godine raspravljalo ne u sljedećoj nego u onoj koja je iza toga slijedila. Dakle, to zaista nisu aktualni materijali. Međutim, postoji čitav niz drugih izvještaja, informacija, redovitih, mjesečnih, tromjesečnih koje radi Hrvatska narodna banka na svojoj web stranici, možete vidjeti. Isto tako postoje dva puta godišnje. Jedan materijal koji je također objavljen na internetu, dva puta godišnje sa pogledom unaprijed gdje mi komentiramo kako vidimo budućnost, kakav BDP u sljedećem razdoblju vidimo da će se kretati i zašto ga vidimo takvog da će se kretat. Dakle, nije istina da mi ne komentiramo, da ne predlažemo i da ne sudjelujemo u kreiranju politike. Postoji konačno i niz javnih nastupa, postoji Dubrovačka konferencija zbog koje je vjerojatno taj račun za reprezentaciju, jer se tamo knjiži tako visok. Postoje i drugi načini na koje komuniciramo, ali zaista evo prihvaćam kritiku, na tome treba još uvijek raditi, još više raditi i raditi na kvaliteti informacija i materijala koje mi produciramo kako bi smo što više objasnili naše pozicije. Jer jednostavno neke stvari moraju biti jasne, oko tečaja npr., oko tečaja, vrlo je, na neki način, možda za mnoge iznenađujuće da mi interveniramo dosta rijetko i kad interveniramo, interveniramo i na jednu i na drugu stranu samo zato da spriječimo jake oscilacije. Mi ne možemo 10, 15 godina ići protivno fundamentima, protivno tržištima. Mi ne možemo imati nerealan tečaj, precijenjen tečaj a 10, 15 godina konstantni rast deviznih pričuva. Prema tome problemi su daleko, daleko širi, kompleksniji, ja ne bih otvarao tu raspravu ovdje. Zahvaljujem vam se na sugestijama, dio tih sugestija stvarno svakako ćemo prihvatiti, posebno u kvaliteti informacija. A isto i ono što sam prošli put ponovio i što se i ovdje bilo čulo u određenoj mjeri, a to je pitanje odnosa banaka prema klijentima. Vi znate da smo u zadnje vrijeme radili i da ćemo raditi i da će Zakon o kreditnim institucijama, novi koji će uskoro doći u proceduru i bit će prilike da tada damo svi prilog da on bude što bolji. Radimo na tome da se što više zaštiti klijent, zaštiti potrošač bankovnih kredita, bankovnih usluga i banaka zašto na kraju krajeva mi toliko kao brinemo o bankama koje su u stranom vlasništvu? HNB brine o stabilnosti bankovnog sustava zbog toga što je to preduvjet za stabilnost, za stabilnost gospodarstva, obrnuto nije ali u ovom smjeru jesti i u krajnjoj liniji banke jesu strane, ali naša je štednja u tim bankama. A granice su otvorene, kapitalni tokovi su potpuno liberalizirani, svako može legalno i legitimno držati novac gdje hoće, a nama se svima može činiti 6,3% povrata na kapital vrlo visokim. Ima puno zemalja koje imaju viši, novac će otići tamo. Evo zahvaljujem.
Na ovu završnu riječ imamo prijavljene 3 replike. Prvo poštovani kolega Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine viceguverneru vi ste dakle u svom završnom govoru naglasili kako je zadaća Hrvatske narodne banke brinuti o stabilnosti bankarskog sustava i to je točno, ali je isto tako točno da je osnovni cilj HNB-a održavanje stabilnosti cijena. Međutim, ne ugrožavajući taj osnovni cilj Hrvatska narodna banka ima zadaću i podupirati ekonomsku politiku RH. A mi evo imamo i od prošlog mjeseca najavu, 6 vodećih ekonomskih stručnjaka najvećih Hrvatskih banaka, kako se očekuje pad BDP-a u prosjeku od 0,2% bez obzirat ko je dao plus ili minus. I sad ako taj bruto domaći proizvod uzmemo kao zbroj osobne potrošnje, državne potrošnje, investicija i razlika između uvoza i izvoza onda vidimo da svi ti čimbenici koji utječu na BDP u Hrvatskoj padaju. I osobna i državna potrošnja, investicije i da je razlika između izvoza i uvoza izrazito sve negativnija. I sve u Hrvatskoj što utječe na BDP pada, jedino ostaje ili čak i raste, profit banaka. Prema tome, o tome se gubi najvažnija uloga Hrvatske narodne banke, a to je pozitivno utjecat na podupiranje ekonomske politike RH. Vi vodite računa samo o onom jednom dijelu, a to je da sačuvate stabilnost bankarskog sustava, a o onome što je najvažnije da doprinosite svojom politikom, svojim djelovanjem da doprinosite pozitivnim pomacima ekonomske politike RH, to vama nije bitno. I točno je onda i rečeno, nažalost niste samo evidentičar, ima tu i povremenih intervencija i otvorenih itd.
Hvala.
Međutim, ne ispunjava se osnova zadaća.
Hvala vam. Druga replika, zastupnik Damir Kajin.
Da, viceguverner je rekao banke su strane, ali posluju po Hrvatskim, ali ja dodajem posluju po hrvatskim zakonima. Guverner kaže i štednja je naša, znači mi govorimo o hrvatskim institucijama i moramo to imati na umu. Hrvatskoj narodnoj banci ja mogu zamjerati što od 2000. pa naovamo nije korigirala tečaj sa inflacijom, ali što bi se dogodilo na današnji dan? Jedan euro bio bi 14 kuna, izvoz bi nam bio veći, industrija bi nam bila moćnija investicija bi nam bila veća, turizam bi možda bio snažniji, imali bi možda koje radno mjesto više, standard građana bi bio možda neusporedivo manji, ali mi danas ne smijemo dirati kunu, mi tu kunu danas jednostrano ne smijemo devalvirati. Moramo je braniti ili čuvati, to nisam ja rekao kao zjenicu oka svoga. Svi su prezaduženi. Tko bi profitirao? Profitirao bi mali broj ljudi, građani bi morali plaćati kredite, ogromne, tvrtke ne bi bile u stanju plaćati kredite, uvoznici isto tako više ne bi profitirali, jednom riječju više u tim okolnostima ne bi nitko profitirao. Znači mi se ne smijemo danas 2013. godine radovati zbog kobi nikoga, zbog loše kobi nikoga pogotovo ne hrvatskih banaka koje jesu u stranom vlasništvu ali kao što kaže guverner trže naš novac. One su sanirane sa desecima milijardi kuna, prodane su za 5, 6 milijardi kuna, kamata je visoka. Na to treba utjecati, kamata mora biti niža i na to na neki način treba apelirati jer u protivnom ako se ta kamata ne korigira i bankama će biti lošije no što je danas. Ali ako u nečemu država valja danas skrbiti kao i koncem, da nam se ne dogodi ono što se dogodilo koncem 90-tih godina to su nažalost banke koje su nota bene u stvarnom vlasništvu ali čuvaju naš novac a država odgovara za depozite svojih građana.
Nije guverner, nego je zamjenik guvernera. A sad ćemo čuti posljednju repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine zamjeniče guverneru rekli ste da nećete polemizirati s nama i otvarati neka važnija pitanja kroz replike ali ipak zbog hrvatske javnosti ja mislim da bi bilo dobro čuti vaše mišljenje, vaš stav oko najavljene prodaje jedine rekao bih značajnije državne banke dakle naime prodaje Hrvatske poštanske banke. Javnost zna da je ta banka u 2012. Godini povećala svoju dobit za 10% na 91 milijun kuna i isto tako zna da je namjera prodavanja te banke dakle Hrvatske poštanske banke samo krpanje proračunskog deficita u ovoj godini. Dakle bilo bi dobro da se čuje riječ stručnjaka iz Hrvatske narodne banke o takvom načinu gospodarenja hrvatskom imovinom ali isto tako bilo bi značajno čuti je li HNB mogla predvidjeti bankrot Kredo banke kad je radila sa revizije banaka hrvatskih pa tako i Kredo banki, mogla je predvidjeti bankrot Kredo banke jer se moglo spriječiti određenim mjerama. Dakle, sasvim sigurno da postoji puno odgovora na koje treba dati jasna, puno pitanja na koja treba dati jasne odgovore radi transparentnosti i mislim da je dobro što ste rekli da će se Hrvatska narodna banka i dalje otvarati vrlo transparentno zapravo sve one mjere koje su u njenoj nadležnosti objašnjavati javnosti, ali mislim da ih treba jednostavno objasniti na vrijeme. Dakle onog trena kad je ministar financija objašnjavao kako se cijene neće podići zato što će se podići PDV sa 23 na 25%. Trebalo je vrlo jasno reći, cijene će se podići i imat ćete utjecaja i na potrošnju i na standard hrvatskih građana i u konačnici će daljnje dovesti do pada BDP-a. Dakle trebalo je vrlo jasno reći u tom trenutku ne naknadno danas čitajući u izvješću takav podatak. Hvala.
Ako odgovarate tamo na repliku Relja Martić.
… [[Govornik nije uključen.]] To je ustvari bilo nekoliko pitanja, ja sam rekao ne bih htio polemizirati, jednostavno nije primjereno sa vama a što se ovih konkretnih pitanja tiče i što se tiče upravo tog PDv-a pa mi smo na vrijeme odmah izračunali točan efekt da se vrlo lako izračuna koliki je efekt porasta PDV-a za dva poena na indeks cijena. To smo izračunali i to smo objavili. Poštanska banka ima vlasnika, HMB to nije našao da vlasnicima kažemo dal da prodaju ili da ne prodaju. Svaki vlasnik može prodati nekome. Mi ocjenjujemo da li taj novi kupac je što se kaže fitting proper odnosno da li zadovoljava sve uvjete da bude vlasnik, odnosno da li je dovoljno kapitalno snažan da prati jednu takvu banku. Dakle ja ne bih komentirao to pitanje.
Zahvaljujem zamjeniku guvernera Relji Martiću i zaključujem raspravu.
Prelazimo na glasovanje o obrađenim točkama dnevnog reda. Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarivanja stabilnosti cijena i brojevi monetarne politike. Rasprava o informaciji je zaključena. U skladu sa prijedlogom Odbora za financije i državni proračun kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prima se na znanje polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarivanja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. Molim da se o prijedlogu zaključka izjasnimo. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova 107 za i 10 protiv.
Nastavljamo s radom. Klubovi su se dogovorili da provedemo objedinjenu raspravu o iduće dvije točke dnevnog reda, točci 2 i 3 u našem pročišćenom redu. - Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu i izvješće o obavljenim revizijama - Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave za 2011. godinu. Podnositelj ovih izvješća je Državni ured za reviziju RH na temelju članka 15. Zakona o državnom uredu za reviziju i na temelju članka 9. Zakona o državnom uredu za reviziju i članka 32. Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Jedno je izvješće objavljeno na službenim stranicama Hrvatskog sabora, a po jedan primjerak dostavljen je klubovima zastupnika a drugo ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za obranu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za regionalni razvoj i fondove EU. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Pitam želi li predstavnika dodatno obrazložiti prijedlog. Da. Poštovani glavni državni revizor gospodin Ivan Klešič. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora hvala vam lijepa. Poštovane zastupnice i zastupnici. Kao što vam je poznato prema Zakonu o Državnom uredu za reviziju glavni državni revizor izvješćuje jednom godišnje Hrvatski sabor o radu ureda. U skladu s tim ovom Visokom domu dostavljeno je Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012.godinu te sva izvješća o obavljenoj reviziji subjekata koje smo obuhvatili u ovom izvještajnom razdoblju. Nakon dostave Hrvatskom saboru izvješća su objavljena na našim web stranicama i time postaju dostupna najširoj javnosti s čime ispunjavamo jednu od važnih zadaća Državne revizije, a to je jačanje svijesti, te povećanje odgovornosti i transparentnosti kod trošenja javnih sredstava. Revizije smo obavljali prema godišnjem programu i planu rada Državnog ureda za reviziju kojim se utvrđuju subjekti revizije. Programom i planom rada za 2012.godinu su obuhvaćeni svi subjekti za koje je odredbama Zakona o Državnom uredu za reviziju i Zakona o financiranju političkih aktivnosti izborne promidžbe propisana obveza godišnje revizije. Ono što želim posebno naglasiti je da planiranje revizije drugih subjekta dakle za one koje ne postoji zakonska obveza obavljanje revizije jednom godišnje obavljano prema kriterijima koji su utvrđeni Zakonom o Državnom uredu za reviziju, a to su prvo procjena rizika, zatim financijska značajnost, rezultat prethodne revizije te prikupljanje informacije o poslovanju subjekata. U ovom izvještajnom razdoblju ured je obavio 447 financijskih revizija kojima je obuhvaćena 141 milijarda kuna javnih sredstava, 101 subjekta ili 22,6% je dobilo bezuvjetno mišljenje, 345 subjekata ili 77,2% uvjetno mišljenje, a 1 subjekt je dobio nepovoljno mišljenje. Za utvrđene nepravilnosti dana su 2 tisuće 334 naloga i preporuke, a s obzirom da pratimo izvršenje naloga i preporuka danih u prethodnoj reviziji utvrdili smo da od ukupno 1653 naloga i preporuka danih u prethodnoj reviziji postupljeno po 43% da je u postupku izvršenja 13%, te da po 39% naloga koje su državni revizori dali i preporuka uopće nije postupljeno. O godišnjem izvještaju o izvršenju državnog proračuna za 2011.godinu izraženo uvjetno mišljenje, a u financijskim izvještajima i poslovanju proračunskih korisnika 13 bezuvjetnih i 12 uvjetnih mišljenja. Revizijom državnog proračuna i proračunskih korisnika najčešće utvrđene nepravilnosti se odnose na planiranje, računovodstveno poslovanje, prihode-rashode, imovinu, javnu nabavu, državna jamstva zaduživanje i proračunsku zalihu. Nadalje, u ovom izvještajnom razdoblju je obavljena revizija u 3 izvanproračunska korisnika državnog proračuna to je Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, zatim Hrvatske ceste i Hrvatske vode. O njihovim financijskim izvještajima i poslovanju su izražena uvjetna mišljenja na što su utjecale nepravilnosti i propusti koji su dijelom posljedica nedovoljno učinkovito sustava unutarnjih kontrola što mi često naglašavamo da se tome mora pridodati velika važnost. Također, obavljena je revizija i u 135 lokalnih jedinica. O njihovim financijskim izvještajima i poslovanju je izraženo 14 bezuvjetnih te 121 uvjetno mišljenje. Ukupni prihodi i primici revidiranih lokalnih jedinica iznosili su 18,6 milijardi kuna. Revizijom su obuhvaćena i 74 korisnika proračuna čiji su ukupni prihodi iznosili 1,4 milijardi kuna. Bili su to korisnici proračuna lokalnih jedinica, domovi zdravlja, dječji vrtići, muzeji, galerije, kazalište, škola, učilišta, javne vatrogasne postrojbe i knjižnice. Zatim korisnici državnog proračuna druge razine organizacijske klasifikacije to su centri za socijalnu skrb, domovi za djecu i drugi. Izvanproračunski korisnici osim toga jednog smo obavili to su bile i Županijske uprave za ceste. Ovim subjektima izraženo je 20 bezuvjetnih i 54 uvjetna mišljenja. Osim toga revidirali smo i 133 trgovačka društva u kojima RH ili lokalne jedinice imaju većinsko vlasništvo nad dionicama i udjelima, a od čega su 23 društva u većinskom državnom vlasništvu, a 110 u vlasništvu lokalnih jedinica. O njihovim financijskim izvještajima i poslovanju je izraženo 18 bezuvjetnih i 114 uvjetnih i 1 nepovoljno mišljenje. Također revizijom je obuhvaćena 131 neprofitna organizacija, odnosno 7 lučkih uprava, 7 turističkih zajednica, 7 sportskih udruga, 6 vatrogasnih zajednica i 4 neprofitne organizacije koje se bave različitim djelatnostima. Dvije neprofitne organizacije obavljaju djelatnost na državnoj, a 29 na lokalnoj razini. O financijskim izvještajima i poslovanju neprofitne organizacije izraženo 10 bezuvjetnih i 21 uvjetno mišljenje. Nakon ovih obavljenih revizija općeniti zaključak koji se nameće je da je najveći broj nepravilnosti utvrđen kod subjekata kod kojih nije uspostavljen odgovarajući utvrđen kod subjekata kod kojih nije uspostavljen odgovarajući sustav unutarnjih kontrola te i je i nadalje najveće područje rizika javna nabava. U ovom izvještajnom razdoblju je obavljeno i revizija 6 projekata financiranih iz programa iz EU odnosno projekta financiranih iz programa ISPA i PHARE te projekata razvoja sustava odgoja i obrazovanja financirana iz nacionalnih sredstava iz zajma Svjetske banke. Izražena su 3 bezuvjetna i 3 uvjetna mišljenja. Na izražavanje uvjetnog mišljenja su utjecali propusti vezani uz proceduru nabave te kašnjenja provedbi ugovora o izvođenju radova i pružanju usluga i ugovoru o nabavi opreme. Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, također u skladu sa odredbama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe ured je dostavio Hrvatskom saboru Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela jedinica lokalne, područne, regionalne samouprave. Revizijom su obuhvaćeni financijski izvještaji i poslovanje za 2011. i to za 25 političkih stranaka, 4 nezavisna zastupnika i 10 nezavisnih članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave. Zakonom o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe propisana su prava i obveze političkih stranaka u vezi prikupljanja sredstava iz različitih izvora, izdavanja potvrda o primljenim sredstvima iz donacija i članarina, zabrani financiranja i pogodovanja, vođenju evidencije, javnom prikazivanju porijekla i načinu utroška sredstava, objavljivanju financijskih izvještaja te obveze uplate u državni proračun, donacije iz nedopuštenih izvora i donacija iznad propisanih iznosa. Za provedbu revizije financijskog poslovanja političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica prema odredbama istog zakona nadležan je Državni ured za reviziju. Kao i sve druge revizije financijska revizija političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica je provedena na jednak način i prema postupcima koji su utvrđeni Zakonom o Državno uredu za reviziju, Međunarodni revizijskim standardima INTOSAI i kodeksom profesionalne etike državnih revizora. Ciljevi revizije bili su provjeriti istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja, provjeriti pravilnost stjecanja prihoda, provjeriti pravilnost izvršenja rashoda, odnosno jesu li financijska sredstva korištena isključivo za ostvarenje ciljeva koji su utvrđeni programom i statutom. Početkom 2012. godine sve veće političke stranke su dostavile financijske izvještaje 2011. godinu. Ovdje je važno naglasiti da je u Republici Hrvatskoj prema raspoloživim podacima djelovalo 118 političkih stranaka, da obvezu sastavljanja i dostavljanja financijskih izvještaja imaju samo one stranke koje ostvare godišnje prihode iznad iznos utvrđenog propisima za neprofitne organizacije, odnosno ako im je vrijednost imovine u prethodne tri godine iznad 100 tisuća kuna na razini godine i godišnji prihod uzastopno u prethodne tri godine iznad 100 tisuća kuna. Dakle izvještaj je dostavilo 11 parlamentarnih stranaka, 25 izvanparlamentarnih političkih stranaka, 4 nezavisna zastupnika i 50 nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Ovdje bih želio naglasiti da je stranka Hrvatski laburisti-Stranka rada postala parlamentarna stranka 2010. godine na temelju zastupničkog mandata gospodina Dragutina Lesara, ali nije bila financirana iz državnog proračuna kao druge parlamentarne stranke čiji su članovi postali zastupnici konstituiranjem VI. saziva Hrvatskog sabora na temelju izbora provedenih 2007. godine te smo ovu stranku u smislu financiranja, to naglašavam, naveli kao izvanparlamentarnu stranku. Ukratko ću dati nekoliko osnovnih podataka o financijskom poslovanju revizijom obuhvaćenih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica za 2011. godinu. Prihodi 25 stranaka su iznosili 140 milijuna kuna od čega se 50% odnosi na prihode iz državnog proračuna, 27% na prihode iz proračuna lokalnih jedinica dok se na donacije, članarine i druge izvore odnosi 23% ukupnih prihoda. Što se tiče rashoda, najviše je sredstava utrošeno za materijalne rashode 44% i za promidžbu 36%, preostalih 20% se odnosi na rashode za zaposlene, donacije i druge rashode. Manjeg prihoda nad rashodima ostvarilo je 16 političkih stranaka u ukupnom iznosu 25,6 milijuna kuna, 9 stranaka je ostvarilo višak. Manjak je dijelom podmiren iz viška prihoda koji je prenesen iz ranijih godina, a dijelom se planira podmiriti u sljedećim razdobljima. Prihodi 4 nezavisna zastupnika su iznosili milijun i pol kuna i ostvareni su iz državnog proračuna, dok su rashodi iznosili milijun i 700 tisuća kuna i odnosili su se najvećim dijelom, 90% od ukupnih rashoda, na donacije i materijalne rashode. Što se tiče 10 revizijom obuhvaćenih nezavisnih članova predstavničkih tijela, njihovi su prihodi iznosili 1,2 milijuna kuna i ostvareni su iz proračuna lokalnih jedinica. Rashodi su iznosili nešto preko 680 tisuća kuna i najvećim dijelom su utrošeni na donacije. Najznačajnija područja u kojima su revizijom utvrđene nepravilnosti i propusti kod političkih stranaka odnose se na sustav unutarnje kontrole, računovodstveno poslovanje, prihode te korištenje poslovnih prostora od strane političkih stranaka ali bez plaćanja naknade. Kod nezavisnih zastupnika utvrđene nepravilnosti i propusti koji bi utjecali na istinitost i realnost financijskih izvještaja te pravilnost financijskog poslovanja, a samo kod jednog nezavisnog člana predstavničkog tijela lokalne jedinice je utvrđena nepravilnost vezana uz korištenje financijskih sredstava. Nepravilnost koja se ponavlja kod većine političkih stranaka u odnosu na prethodnu godinu se odnosi na korištenje poslovnih prostora bez naknade, kao što sam ranije rekao, na temelju ugovora koji su zaključeni s lokalnim jedinicama, odnosno odluka lokalnih jedinica. Ugovori su u pravilu zaključeni prije donošenja Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata iz Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. U ovakvim slučajevima ured je naložio političkim strankama da poduzmu mjere kako bi se navedene nepravilnosti otklonile. Također u reviziji lokalnih jedinica naloženo je davanje poslovnih prostora u zakup u skladu sa propisima. U skladu s revizijskim standardima, a na temelju utvrđenih činjenica izražena su mišljenja o financijskim izvještajima i poslovanju političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica za 2011. godinu. Tako je za političke stranke izraženo 10 bezuvjetnih i 15 uvjetnih mišljenja. Za sve nezavisne zastupnike i 9 nezavisnih članova predstavničkih tijela su izražena bezuvjetna mišljenja, te za jednog nezavisnog člana predstavničkog tijela uvjetno mišljenje. Gospodine predsjedniče, potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici želim istaknuti da je ured osim redovnih poslova vezanih uz reviziju obavio i aktivnosti vezane uz dostavu i objavljivanje financijskih izvještaja za sve političke stranke i nezavisne članove predstavničkih tijela te je utvrdio da veći broj izvan parlamentarnih političkih stranaka i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica nije poštivao odredbe Zakona o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe. Mi smo o tome izvijestili Državno odvjetništvo Republike Hrvatske. Obavijest je dostavljena za 56 političkih stranaka i 910 nezavisnih članova predstavničkih tijela. Osim toga, ured je obavijestio DrŽavno odvjetništvo i dostavio dokumentaciju vezanu uz nepravilnosti koje su revizijom utvrđene. Također je dostavljen i prijedlog 131 lokalnoj jedinici za obustavu isplate sredstava za redovito godišnje financiranje za 233 nezavisna člana predstavničkog tijela lokalnih jedinica koji nisu dostavili ni objavili svoje financijske izvještaje za 2010. godinu. Osim toga, ured je dostavio Državnom izbornom povjerenstvu na daljnje postupanje dokumentaciju za 44 nezavisne liste koje su tijekom 2011. primale sredstva namijenjena nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica na posebne račune za financiranje izborne promidžbe. Vezano uz političke stranke ured je utvrdio da 17 političkih stranaka nije upisano u registar političkih stranaka o čemu je obaviješteno Ministarstvo uprave i Državno izborno povjerenstvo. Posebno želim naglasiti da ured u svim revizijama obavlja provjeru donatora političkih stranaka i dobavljača roba, te izvoditelja radova i usluga u državnim tijelima, lokalnim jedinicama i svim drugim obveznicima primjene odredbi Zakona o javnoj nabavi. Gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici u ovom izlaganju nastojao sam naglasiti samo bitne činjenice o poslovanju subjekata koji su predmet današnje rasprave. Kao i ranijih godina moram naglasiti da je ured surađivao sa pravosudnim i drugim državnim tijelima tijekom ovog izvještajnog razdoblja ta suradnja se odnosi na razmjenu dokumenata i izvješća sa Državnim odvjetništvom, Uredom za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta Ministarstva unutarnjih poslova a vezano uz provedbu mjera iz akcijskog plana uz Strategiju suzbijanja korupcije, provedbu odredbi Ustava Republike Hrvatske o nezastarijevanju kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije, te drugih predmeta. Za potrebe obavljanja revizije ured je surađivao s Državnim izbornim povjerenstvom i drugim državnim tijelima. Za obavljanje svih poslova koncem izvještajnog razdoblja ured je imao 272 zaposlenika od čega su 222 obavili poslove revizije. Kad već spominjem radna mjesta i državne revizore ovdje bih želio naglasiti da se u uredu pridaje posebna pozornost unapređenju struke i primjeni najbolje prakse na način da kroz aktivnu međunarodnu suradnju razmjenjujemo stavove i iskustva s drugim revizijama drugih zemalja, a naročito radi što boljeg upoznavanja s praksom i iskustvima državnih revizija članica EU na području revidiranja korištenja sredstava iz EU fondova. I na kraju vas još samo želim informirat o tome da smo donijeli novi strateški plan za razvoj ureda za razdoblje od 2013. do 2017. godine kojim su utvrđeni vizija, misija, vrijednosni ciljevi ureda, te u okviru svojih nadležnosti radimo na povećanju odgovornosti svih sudionika u procesu prikupljanja, trošenja i upravljanja javnim sredstvima. Te da su vrijednosti prema kojima ured želi biti prepoznatljiv profesionalna izvrsnost, timski rad, savjesnost i profesionalna etičnost, neovisnost, te odgovornost i pouzdanost. Na kraju, svima vama zahvaljujem na pozornosti. Na sva eventualna vaša pitanja ja i moji suradnici nastojat ćemo odgovoriti. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem glavnom državnom revizoru gospodinu Ivanu Kleščiću. Pitam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Kako je predsjednik Sabora odredio da danas radimo sa stankom, kako vrijeme predviđeno za raspravu po klubovima traje 15 minuta nemamo uvjeta sada započeti raspravu po klubovima, pa određujem stanku i nastavit ćemo u 15,00 sati iznošenjem stavova Hrvatskih laburista – stranke rada. Hvala vam.
Kolegice i kolege počinjemo sa raspravom po klubovima. U ime Hrvatskih laburista – Stranke rada Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine glavni državni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Ova hrpica papira je samo manji dio onog što smo dobili, to ne bi ni stalo na ovaj stol sve skupa što je u jednu ruku dobro. Dobro je da dobivamo zapravo jednu opširnu sliku o tome što državna revizija radi i dobro je da vidimo da je to ozbiljan i društveno koristan posao. Nažalost, ovo je Izvješće o reviziji za 2011. godinu pa je pomalo passe. Prošla je ne samo ta godina nego i ta vlast, ali neke stvari se nikad ne mijenjaju što se vidi iz samog izvješća pa je dobro da ponovno pogledamo, da još jednom vidimo, da još jednom upozorimo pa možda i da nešto poduzmemo oko toga. Naime, što revizija radi? Revizija kontrolira vjerodostojnost i pravilnost financijskog poslovanja i usklađenost tog financijskog poslovanja sa važećim zakonskim propisima i na kraju daje mišljenje bezuvjetno za one koji su jako dobri, odnosno koji su napravili sve što je trebalo a uvjetno za one koji trebaju još ponešto najčešće važnih stvari popraviti, nepovoljno za one koji su nepopravljivi i koji direktno idu Državnom odvjetništvu i suzdržano. Iskreno govoreći nisam još nikad u životu, vidio sam dosta revizija i izvješća revizija, nisam nikad još vidio suzdržano mišljenje i nisam sasvim siguran što to zapravo znači. Revizija je dobila zadaću, državna revizija je dobila zadaću da provjerava zakonitost poslovanja svih onih koji troše državni novac da jednostavno kažem. I sad revizija je svašta ustanovila i onda na kraju rekla oprostite ali mi bi se suzdržali. Mislim da je to zapravo nelogično, nemoguće i velim nisam nikad vidio to a pretpostavljam da se to i ne događa baš jako često. Revizija kontrolira one koji troše državni novac, upravo novac onih ljudi koji su nas ovamo poslali i zato to izvješće revizije dolazi k nama. Posao revizija obavlja po dobro znanim propisima i praktično obrascima. Zna se što revizija provjerava i na koji način provjerava i sposoban knjigovođa, odnosno računovođa i njegov šef na vrijeme će se prilagoditi tome i svoje dokumente zapravo dotjerati u pristojno stanje koje će revizija ocijeniti bezuvjetnim. Naravno ako se to ne dogodi onda je, barem što se mene tiče, velika sumnja da se nešto stvarno loše događa u toj instituciji ili da je razina aljkavosti i nemarnosti prema propisima i prema zakonima države koja ih financira takva da su zapravo potrebne sankcije. Revizija sve to napravi, ispita 447 subjekata, da 101 bezuvjetno mišljenje, dakle 101 od tih 447 su sasvim dobri i 345 uvjetnih, jedno sasvim nepovoljno mišljenje. Zabrinjavajući je ovaj omjer. Praktično tri četvrtine svih ispitanih imaju ozbiljne primjedbe koje nisu uspjeli riješiti tijekom postupka revizije ili u onom kratkom roku koji se da za očitovanje. Taj popis je impozantan. Na stranici 9. izvješća nalaze se ministarstva, Zavod za zdravstveno osiguranje i tome slično koji imaju uvjetno mišljenje. Zadivljujuće je da se taj popis, pa eto pratim taj popis jedno 10-ak godina, 12, još je gospođa Krasić bila Glavna revizorica državna, taj popis se praktično ne mijenja. Uvijek su jedna te ista ministarstva ili uglavnom jedna te ista ministarstva na čelu s Ministarstvom obrane tu i ne može im se ništa dokazati. Oni i dalje očito rade po svom, očito rade iste greške, nalaze se na ovom popisu. Državna revizija ustanovi, znam kako radi Državna revizija i nisu to vampiri koji će odmah skočiti nekom za vrat nego daju savjet dajte ljudi napravite ovako je potrebno. Iz godine u godinu se to ne događa. Možda ne valjaju propisi, možda treba promijeniti propis, ako ministarstva ne poštuju u skladu sa zakonom kako onda očekivati od drugih da se tog istog zakona drže. Jedno rješenje je, jedno rješenje jedanput konačno pozvati na odgovornost osobe koje su krive zbog toga što se stvari na nezakonit ili način pokraj zakona odvijaju u ministarstvima, to se nikad do sad nije dogodilo, jel nikad izvješće nije bilo negativno, uvijek je bilo ovakvo uvjetno. Ili promijeniti propis i reći da određena ministarstva i druga državan tijela ne podliježu zakonskim propisima iz prostog jednostavnog razloga jer oni to neće, eto. Pa napisati u propis da Ministarstvo obrane više ne bi trebalo obraćat pozornosti na propise o javnoj nabavi. Ti ljudi nas brane, oni rade posao koji je vojna tajna, da ih ne davimo sa javnom nabavom, čak ni toalet papira. Pa reći da ministarstvo iz te obrane ne bi trebalo raditi popis imovine, posebice ne popis stanova, garaža i sličnih tvari koje nisu napravili, piše ovdje unutra, jer a to se naši ljudi služe tim, ajde nije potrebno da oni to rade. Ministarstvo kulture ako se tako odlučimo da nećemo poštivati, da nećemo ministarstvo neće poštivat propise, ne bi trebalo vodit poslovne knjige kako drugi, nego više tako na neki umjetnički način prema općem utisku. Javna nabava u tom ministarstvu ne bi trebala bit obaveza, nego prema dogovoru. U Ministarstvu gospodarstva npr. ne treba kontrolirati potpore, pa potpore smo dali našim ljudima, zna se zašto smo ih dali i šta ćemo sad to još poslije kontrolirati. U Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje potraživanja bolnica, ako se odlučimo tako da te institucije ne trebaju poštivat postojeće zakone, treba napisat u propis da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje potraživanja bolnica ubuduće treba plaćati u skladu sa načelom eci peci pec, tebi ćemo platiti, tako su do sad radili, ništa im se nije dogodilo. Dakle, ili tako ili stvarno stati na rep onom ko ne poštuje propise. Dali smo u proceduru prijedlog zaključaka po kojem bi se, da ne šaljemo sve ove koji su uvjetno ocjenjeni, ima ih stotine, po kojim bi se ova ministarstva, koja je dobivena uvjetno mišljenje i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje da se izvješće revizije pošalje državnom odvjetniku i da državni odvjetnik u roku od 3 mjeseca ispita što je to, inače će se opet ponavljati i nikad nećemo doći do jasne situacije ako opet kažemo ma dobro ajde, nije to ništa strašno oni su malo pogriješili. Oni su to malo pogriješili već 10 ili 15 put i očito su se te male greške dovoljno dugo kumulirale da bi postale velike greške. Drugi dio, pretpostavljam da je objedinjena rasprava, da. Drugi dio izvješća tiče se političkih stranaka, nezavisnih zastupnika, lokalne samouprave i tome slično. Gospodin glavni državni revizor je već rekao zašto su se Laburisti našli na popisu neparlamentarnih stranaka. Treba reći još jednom da ta ocjena o svrstavanju političke stranke, stranaka u parlamentarne i neparlamentarne nije knjigovodstvena i nije predmet niti revizije, niti računovodstva, niti knjigovodstva nego predmet ovog Sabora. Ako je ovaj Sabor prihvatio zastupnika koji je u prošlom mandatu bio kao člana Hrvatskih laburista stranke rada, onda je ta stranka tim činom postala parlamentarna tako da to ne treba obrazlagati, u redu, prihvatimo da je to lapsus, jer su se drugih kriteriji gledali. Izvješće je sačinjeno zapravo na isti način kao i ovaj dio koji se tiče ministarstava i lokalne samouprave i ministarstava i drugih državnih tijela. Na kraju toga, treba reći da su se stranke popravile, stranke su se popravile, shvatile su ozbiljnost situacije i većina mišljenja, barem većih parlamentarnih stranka uz neke časne iznimke koje se teško približavaju zakonskim propisima, ali valjda se trude, a pretpostavljam da se trude, drugi su se potrudili i dobili bezuvjetno mišljenje. Na kraju ovog izvješća, ovog političkog dijela da ga tako nazovem, revizija je utvrdila da postoje 233 nezavisna člana predstavničkih tijela lokalne i područne samouprave koji nisu dali izvješće i kojima će se pretpostavljam odmah ukinuti, odnosno prekinuti financiranje dok to ne naprave onako kako propis nalaže. Istovremeno na naš Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav došao je popis 5 ili 6 što političkih stranaka, što nezavisnih zastupnika koji isto nisu napravili jedan dio svoje zakonske obveze, nisu na svoju Internet stranicu stavili izvještaj svog poslovanja, donacije i tome slično. Zakon nije samoposluga. U zakon se ne ulaži tako da se uzme s ove police pa s ove, pa s ove. Zakon se poštuje u cijelosti. Prvenstveno bi ga u cijelosti trebali poštivati oni koji ga donose a to smo mi ovdje. Pa onda prelaženje ceste pokraj zemlje za nas je više kažnjivo nego za one koji ne donose taj zakon. To je valjda po logici stvari jasno. Nažalost naš Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav trebao je donijeti naravno odluku da se dok to ne naprave, dokle dok svoje izvješće ne objave na stranicama da se tim subjektima ili osobama obustavi financiranje. To je na kratko vrijeme, to se može postaviti za tjedan dana ili za ne znam koliko već vremena treba ljudima. Odbor to nije donio zato jer nije bilo vremena dovoljno za pisanje odluke. A od izvješća Državnog izbornog povjerenstva do sjednice odbora prošlo je nekakvi tri tjedna, znači ako se u tri tjedna ne može napisati jedna odluka sa pola stranice teksta u odboru koji ima i administrativnu potporu i sve to skupa, onda je to jako tužno. Ovo samo govori da zakone ne odnosimo ovdje donosimo ih u dobroj volji ali ne primjenjujemo ih za sve jednako. Kad se nas tiču skloni smo u džepu stisnuti figu. To nije dobro, to nije pošteno i to nam škodi svima. I onima koji to rade i onima koji to prihvaćaju i onima koji šute. Nemojmo to raditi. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo repliku, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega Vuljanić, da ovo sve skupa nema smisla. Svake godine se ponavlja ista slika. Svake godine se utvrdi, ponavlja se ista situacija, državna tijela bezočno gaze zakone, ne poštuju ih, namještaju poslove, muljaju, troše novac poreznih obveznika netransparentno, varaju znači građane RH, revizija to utvrdi i sve se to onda onako tih stotine ili tisuću tih prija sve se to Državnom odvjetništvu pošalje, Državni odvjetnik stavi to u ladicu, to prekrije prašina i za godinu dana mi opet ovdje u Saboru ili neki prije koji su to prije nas radili ponovno raspravljaju na isti način. Utvrdit će ih za godinu dana ćemo utvrditi ovo isto što smo sada utvrdili i nikad nikom se ništa ne događa. Tko je zbog toga kažnjen? Tko je smijenjen? Kome je pala glava, mislim politički? Tko je snosio bilo kakve sankcije? I druga stvar o kojoj ste govorili, o financiranju stranaka. Kako troše novac političke stranke. Kaže se transparentnije u ovim izvještajima. Pa normalno i strankama koje su najviše pljačkale se nikad nije našlo revizija našla. Pa nije problem u novcu koji se vidi, problem je u onom novcu koji se ne vidi kao što je rekao pametniji od Isusa gospodin Ivo Sanader koji je rekao s jednom trećinom ne možeš ništa, s dvije trećine onog novca ispod stola s tim se dobijaju izbori. Dakle crni fondovi su problem, problem je pravna država. Ne znam dal ovo uopće sve skupa ima smisla.
Imamo odgovor na repliku, kolega Vuljanić izvolite.
Ima smisla revizija, ja sam duboko uvjeren da ima. Ako ne danas ali u nekoj vrlo skoroj budućnosti mi ćemo ipak biti uređeno društvo i vidi se perspektiva da budemo uređeno društvo ako u međuvremenu ne poginemo jel? Ima smisla utvrditi da li se ljudi koji gospodare državnim novcem drže propisa koje je ta država donijela. Ako to nisu u stanju onda neka idu. Neka idu, možda to i nije kriminal što ste vi ustanovili. Možda je to nemar, možda je to loše poslovanje, krive odluke, nema veze ali ako se ne mogu ljudi u državnim institucijama kao što su ministarstva i državni zavodi za zdravstveno i ne znam koje držati propisi koje je donijela država koju oni zastupaju onda im nije mjesto u upravnom aparatu te države. Naravno ti ljudi su već otišli. Ovo je 2011. Ti ljudi su već otišli ali bi upravo zato trebalo Državno odvjetništvo utvrditi koji su ti ljudi i reć to javno. To su ti ljudi, ti ljudi su krivo napravili za RH. E pa onda se možda sljedećoj ekipi neće dogoditi to. Hvala.
Hvala. U ime kluba nezavisnih Damir Kajin. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, glavni državni revizori itd. što se ovdje revidira. Znači revizija državnog proračuna proračunskih korisnika. Ovdje se kaže da je ovdje u ovom izvješću obavljena godišnja revizija i godišnjih izvještaja. Znači državnog proračuna i revizija znači 25 proračunskih korisnika. Bezuvjetna mišljenja su dana za Carinsku upravu, Hrvatski sabor, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Hrvatski zavod za zapošljavanje, ministru financija, Ministarstvu obitelji i branitelja, međugeneracijske solidarnosti, unutarnjih poslova itd. uvjetno mišljenje za neka druga. Zatim tu su i ove tvrtke u državnom vlasništvu i da ne nabrajam dalje. Jasno revizija lokalnih samouprava, ukupno je 2011. Revidirano koliko 135 lokalnih jedinica. U njihovom financijskom izvještaju izraženo je 14 bezuvjetnih za 6 županija i sedam gradova i jednu općinu i 121 uvjetno mišljenje itd. ali dobro nije sad to bitno. Međutim zašto sam se ja sada javio? Da bih možda jedan mali detalj ovdje demistificirao. Ovdje se između ostalog govori jasno nedvosmisleno i o prihodima lokalne samouprave, pa se tako na strani 4 kaže "da ukupni prihodi i primici 135 revidiranih lokalnih jedinica iznose 18,5 milijardi kuna od čega prihodi i primici 14 lokalnih jedinica za čije financijske izvještaje i poslovanje izraženo bezuvjetno mišljenje iznosi 1,3 milijardi kuna 7,4% ovo drugo 17,2%". Jednom riječju ni ti prihodi lokalne samouprave koliko god ja mislio da su mali da su nedostatni ipak nisu banalni. I utoliko tu stvar na neki način treba demistificirati koliko god se ja zalagao i zalažem se da ti prihodi budu sutra što je moguće veći. Državni proračun 2011.godine imao je 119,7 milijardi kuna. Lokalna samouprava mi stalno se razbacujemo 3, 4 5% kontrolira cca 20% tog iznosa, 18,7 milijardi kuna i to bez trgovačkih društava u svom vlasništvu. One jedinice lokalne samouprave a tu jasno ja ubrajam i županije da me netko ne ispravlja, jedinice područne, regionalne samouprave kako to Ustav definira znači te županije apsolutno su najpodzastupljenije. Njihov financijski potencijal valja jačati. No lokalne samouprave sudjeluju u toj nekakvoj financijskoj preraspodijeli što će ljude začuditi sa nekih 18,7% bez komunalnih tvrtki u njihovom vlasništvu. Na strani 13 ovoga izvješća dati su rashodi državnog proračuna, pa se kaže izvršenje 119 milijardi kuna znači toje proračun, rashodi za zaposlene 22,7 milijarde kuna od čega na plaće išlo 18,3 milijarde kuna pa da ne nabrajam dalje za penzije 35 milijardi kuna itd., zdravstvo 25 recimo znači slobodno na dispoziciji bilo bivšoj bilo sadašnjoj vlasti ostaje cca milijardu eura za sve moguće investicije. Na strani 27 ovoga izvješća govori se o zaduživanju pa se između ostalog kaže da godišnjim zakonima izvršenju državnog proračuna se utvrđuje iznos do kojega se Vlada RH može zadužiti na inozemnom i domaćem tržištu novca i kapitala. Odredba članka 27. Zakona o izvršenju državnog proračuna RH za 2011.iznos zaduženja je utvrđen iznosom od 23,2 milijarde kuna. Ostvareni primici od zaduženja su 23,6 milijardi kuna. Prema zbrojenim podacima dalje nadležnih uprava ukupni dug državnog proračuna bez jamstava koncem 2011.evidentiran je u iznosu od 140,8 milijardi kuna temeljem valutnog tečaja od 31.prosinca 2011.od čega je dugoročni dug 120,9 milijardi kuna, a kratkoročni 19,8 ili 19,9 milijardi kuna. I to jako puno govori o zbilji ovoga trenutka u RH. Na strani 39.dati su ostvareni prihodi i primici lokalne samouprave. ali pustimo sada to. znači prihod lokalne samouprave tih 127 gradova negdje oko nemojte me hrvatiti za riječ 500 i nešto općina plus 20 županija plus Grad Zagreb je 21,9 milijardi kuna u 2011., 2010.iznosio je 22,7 milijardi kuna. To je negdje 3,5% manje 2011.nego 2010.godine. To između ostalog govori o teškoćama sa kojim se nalazi ta lokalna samouprava kao i država, to govori da lokalna aktivnost ili gospodarska aktivnost u RH opada rapidno ne samo na prostoru kao što rekoh jedinica lokalne samouprave nego i na prostoru cijele države znači Hrvatske. Kada je riječ o tih 21,9 milijardi kuna na to bi trebalo prebrojati šta ja znam po mom nekom slobodnom uvjerenju barem 50% možda i više prihoda kojim raspolaže lokalna samouprava kada je riječ o komunalnim službama bilo da je riječ o odvozu smeća, bilo da je riječ o vodi, bilo da je riječ o nečemu drugom. Znači lokalna samouprava u najmanju ruku u ovom trenutku na prostoru RH raspolaže sa 30 milijardi kuna godišnje. Država sa vanproračunskim fondovima kao i državnim tvrtkama od HEP-a na dalje možda raspolaže sa 140 milijardi kuna, rekoh lokalna samouprava sa 30 sa cca 20%. Jasno je svatko će od nas sve činiti da lokalna samouprava raspolaže sa što je moguće više sredstava. Zašto? Da ona bude što je moguće bliže građanima, međutim kao što treba i država reducirati ja bih rekao svoju potražnju, svoje rashode, tako to treba prevesti i na jedinice lokalne samouprave. Kao što država treba smanjivati opterećenja tako bi trebala smanjivati i lokalna samouprava. Mi u ovom trenutku u državi i lokalnoj samoupravi imamo negdje oko 250 parafiskalnih nameta. Dosta sa time, to više jednostavno nitko normalan ne može pratiti. Imamo prihode koji idu za ZAMP, za odvoz smeća, za komunalne naknade, plaćanje tv pretplate. Jučer mi se bune neki mali gospodarstvenici, kažu svaki auto koji ima svoj radio mora platiti televiziji svoj poseban račun od ne znam koliko sada kuna. Kaže ne mogu više niti kupiti auto bez radija, ako kupim auto bez radija opet moram platiti tu televizijsku pretplatu ili radio pretplatu, pa tu su neke otpadne vode, pa tu su ceste, pa tu su doprinosi, pa tu su porezi, pa to su gospodarske komore, pa to su naknade za obrtničke komore, za turističke zajednice, o struji i vodi itd. da i ne govorimo. Znači dosta toga. Ono što treba činiti to je pratiti znači taj izvoz, ono što treba činiti održavati ta radna mjesta, sve dati ovome gospodarstvu koje je takvo kakvo je, mirovine logično moramo jednostavno pratiti i sufinancirati, zdravstvo također, no bez obzira na sve ovo izvješće mislim da je korektno, da njega treba prihvatiti. Ja se slažem da je zbilja možda malo drugačija, o čemu je govorio i gospodin Vuljanić ali ok. Slažem se i s time što je maloprije rečeno da revizija nije nikada ništa otkrila ali to ni ne treba očekivati od nje. Ono što mi očekujemo, da državno odvjetništvo a ne revizija odradi svoj posao. Revizija bi trebala nešto konstatirati, a državno odvjetništvo bi trebalo jasno postupiti. Slažem se isto tako s gospodinom Vuljanićem kada je spominjao bolnice, on je tu apsolutno u pravu. Mislim da se tu izvlači ogroman novac, poglavito kroz sustav javnih nabava. ja ne mogu zamisliti da je prošle godine u Istri otpisano 56 milijuna kuna, ove godine će biti negdje oko 170, ukupno dugovanje općih bolnica je gotovo 6 milijardi kuna na državnoj razini i tome slično. Ono što bi trebalo isto tako priznati, da je ova Vlada naslijedila negdje oko 20 milijardi kuna dubioza, 9 milijardi kuna za brodogradnju, negdje oko 6 milijardi kuna za zdravstvo, za mirovine oko 2 milijarde i tome slično. Znači bilo je posla ranije i za državnu reviziju i za DORH, radilo se kako se radilo. Ono što ne mogu zamisliti da neki župani već danas zadužuju županije za po stotinjak milijuna kuna s obvezama za 2014. ili neku narednu godinu. Što se tiče samih stranaka, znači ovog drugog izvješća, šta da kažem, no comment, svuda je sve slično, imamo velike, imamo male Fimi medije ili kako se to zove, sve se zna, ništa se ne dešava po tome ili bolje rečeno nekima se dešavaju stvari koje ne bi htjeli, drugima se ne dešava ništa, to nije pošteno. Imamo PR agencije koje se financiraju javnim novcem i nikome naprosto ništa. Jednom rječju, mi se farbamo, sve znamo, pod revizijom nešto rekapituliramo, nikada ne preveniramo i to je naprosto loše. Što je transparentnije izvješće imam dojam da je ponekad u stvarnosti sve gore, a ovo što se naprosto dešava kod nekih političkih opcija je katastrofa. Ono što ja doista pozdravljam kao jedan od hrabrih akata ove vlasti je što su donesene odluke o zabrani financiranja PR agencija, isti dan kada Vlada to donosi u Puli se sa 500 hiljada kuna ili 400 do 500 hiljada kuna, ne znam sada točno, donosi odluka da se jasno za izborne potrebe javnim novcem financiraju pojedine PR agencije koje onda uređuju i novine i ostale publikacije, ne samo u Istri već i cijeloj Hrvatskoj. Toga je dosta, tome treba stati na rep, tome treba reći ne, drže medije, drže novine drže radiostanice i čovjek si postavlja pitanje dokle. Pa neće nam oni određivati stupanj demokracije u ovoj zemlji, a sve to čine ono što je najgore temeljem javnog novca kojega građani izdvajaju za neke druge potrebe. Ako se tome ne stane na rep, ako to ne vidi DORH, ako to ne vidi Državna revizija, ako to ne uočava Hrvatski parlament, ministarstvo ovo ili ona onda doista živimo u slučajnoj državi.
Hvala i vama. U ime kluba HDZ-a Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine glavni državni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa žalosno je da nas ovoliko ima u Sabornici, i lijeva i desna strana, ne govorim nikom, kad raspravljamo o jednom ovako važnom dokumentu i ja ću pokušati o ovom nalazu Državne revizije raspravljat na jedan malo drugačiji način jer mi cijelo vrijeme provlačimo neke teze ovdje koje nažalost nikada nisu niti do kraja potkrijepljene niti uvedene, međutim ono što je vrlo interesantno i što je mene ponukalo na takav način rasprave u ime kluba je da iz ovog izvješća Državne revizije se mogu iščitati i određene da tako kažem reforme koje bi trebale poduzet jedinica lokalne samouprave i ministarstva i proračunski korisnici jer ako se određene stvari ponavljaju iz godine u godinu onda je evidentno da nešto u sustavu nedostaje da se to ispravi. Jer stavite se u poziciju da ste vi ministar i bilo šta. Kome bi bilo u interesu da kao čelni čovjek ministarstva sljedeće godine Državna revizija opet napiše isti prekršaj. A bilo je u proteklih 12 godina ministri su bili iz različitih političkih opcija. Međutim, kad bi određene nalaze iz ovoga Izvješća Državne revizije što bi tehničari rekli stavili na paus papir pa bi preklopili pa bi vidjeli da mnoge stvari se na žalost poklapaju. To su činjenice, to su istine od kojih mi kao saborski zastupnici naprosto ne smijemo bježati. Međutim, ono što a to sam i javno rekao kad je Vlada donijela odluku smeta da je Vlada u datom momentu pokazala zapravo htjela učiniti ovo Izvješće nevjerodostojnim. Meni je da bi danas u potpunosti raspravljao o ovom Izvješću fali izvješće onaj famozni klin ili čisti start od Vlade koji je plaćen sa 2 milijuna i 330000 kuna pa da usporedimo u čemu to ova gospoda koja ovdje stoje su pogriješila, nešto su krivo napravila u odnosu na nekakve neovisne revizore pa ćete vidjeti u principu da sve što su ti neovisni revizori otkrili vam piše ovdje ako idete dalje pogledat. Čak neke stvari daleko bolje napravljene i neke stvari daleko bolje posložene iz jednostavnog razloga što izuzev ljudi koji rade po ministarstvima i u Državnoj riznici u Ministarstvu financija malo ljudi u državi ima koji znaju od ovih ljudi ovdje više o tome kako se troši javni novac i kako bi se trebao trošiti. I zato kažem uz ovo izvješće fali ovo izvješće. Baš me zanima kakav će biti nalaz Državne revizije povodom tih 2 milijuna i 330000 kuna. Jer gledajte, kad sam rekao da ova izvješća i čelnicima jedinice lokalne samouprave isto tako i čelnicima državnoj razini naprosto ukazuje da se moraju provest neke reforme. Onda bih ga baš pitao s obzirom da postoje ocjene određenih političkih odluka u nalazima Državne revizije iz prošle godine, baš me zanima da li će ocjena utroška 2 milijuna i 330000 kuna biti navedena da je to nešto opravdano što se trebalo napraviti. Ja tvrdim da nije, jer naprosto po onome što je Državna revizija napravila Vlada je dobila jednu sliku oko stanja javnih financija i temeljem toga je mogla poduzet korake koje je htjela. No, da nije samo u Hrvatskoj sve crno kolegice i kolege ovo izvješće će što je na kraju krajeva i glavni državni rizničar rekao, glavni državni revizor rekao na početku ovo Državna revizija će se baviti revizijom korištenja sredstava EU fondova. Vidjeli ste da i nama susjedna država, a i neke druge države su ove godine, će morati vratiti silne desetine i stotine milijuna eura zbog toga što su nepravilno trošili sredstva EU. Prema tome, naprosto svugdje ima određenih problema, svugdje ima različitih tumačenja zakonskih propisa. I kad pogledam ovo izvješće onako malo analitički i ne treba ići puno dalje ako vas baš ne zanimaju sitnice od prvih 10, 15 stranica onda vam je u principu sve jasno. I doći ćete da kod onih ministarstava i zavoda koji imaju uvjetno mišljenje u principu tri su stvari ili nešto oko unutarnjeg ustrojstva je problematično imovina i problem javne nabave. Međutim, kad govorimo o imovini države onda ja ovdje naprosto želim postaviti jedno pitanje koje sam postavio dok sam bio ministar financija, a to je tko je konačno da kažemo nadležan i odgovoran da se ta imovina uknjiži i da se konačno napravi ta knjiga da tako kažem državne imovine. Jer ovo naprosto kad Državna revizija radi pogledajte uvijek imate isto pitanje tko je odgovoran neka taj konačno to napravi, pa ako treba idemo opet naći nekoga trećega sa strane da to napravi ako to nisu u stanju napraviti državne institucije. Zašto? Zato što kad pogledate sva izvješća i pogledajte izvješće jedinice lokalne samouprave uvijek vam se povlači problem imovine i problem načina korištenja te imovine i problem davanja te imovine nekom drugom na korištenje. To su ta četiri pitanja oko imovine koja se stalno povlače. Pa idemo onda kao Sabor, kao lijeva i desna strana donest zaključak da konačno to pokušamo riješit na određen način. Ili postoji nešto a to je da dok se ne riješe gruntovne knjige, dok se ne riješe neke druge stvari to pitanje imovine je praktički nemoguće riješiti ali mislim da onda to treba i staviti u nalaz za jedan dio, a za ovaj dio koji se može riješiti naprosto oni koji to ne riješe ako se ponovi dva puta neka snose odgovornost zašto to nisu riješili. Također postupak javne nabave. Svakome u javnoj nabavi će kako se bude razvijalo društvo tako će se modificirati i pratiti to i postavlja se samo pitanje ako imamo sad objedinjenu nabavu na razini države, ako taj Zakon o javnoj nabavi primijenimo već nekoliko godina kako se može dogoditi da određeno državno poduzeće i određene jedinice lokalne samouprave određene postupke provode, a da ne provedu postupak javne nabave. Što bi tu trebalo napraviti kao kontrolu da se naprosto takav posao ne može platiti? I ono što ste vi da sad ne citiram tu, nastojat ću prepričati za jedinice lokalne samouprave naveli to je vrlo bitno. Način financiranja određenih komunalnih projekata koji se provlači kroz lokalna komunalna poduzeća i tu se realno postavlja pitanje koliko je tu trošak realan, kako je to plaćeno, da li je to trebao biti postupak javne nabave. Ako nije, onda hajmo to definirati zakonski i reći da zato ne treba biti postupak javne nabave, da je kontrola takva i takva iz jednostavnog razloga da se to ne ponavlja iz godine u godinu. Jer vi kad uklonite te male komunalne infrastrukturne projekte na područjima jedinica lokalne samouprave koji rade lokalna komunalna poduzeća, a imate tu ako hoćete si malo bolje pogledati i bisere iz tih lokalnih poduzeća onda možda naprosto hajmo vidjeti što bi u zakonu trebalo promijeniti oko financiranja te komunalne infrastrukture na lokalnoj razini koja rade ta lokalna komunalna poduzeća da se ovakve stvari više ne ponavljaju. Ali ponavljam, kod državne imovine ključno pitanje je da li se neke stvari u ovom trenutku mogu napraviti ili naprosto ih treba ostaviti određeno vrijeme ad acta i onda ne ponavljati svake godine u nalazu Državne revizije da neke stvari jesu ili nisu napravljene. Dakle, toliko oko toga dijela. Lokalne jedinice, gledajte kolegice i kolege tragično je da samo 10% revidiranih lokalnih jedinica ima bezuvjetno mišljenje, samo 10%. Od toga 6 županija, 7 gradova i 1 općina, a 121 ima uvjetno mišljenje. I kad pogledate malo ovo izvješće onda ćete vidjeti da mi stalno ovdje govorimo o tome da malo novaca dobivaju te jedinice lokalne samouprave, onda ćete vidjeti da iznos s kojim raspolažu jedinice lokalne samouprave nije nimalo zanemariv. To je itekako respektabilan iznos i da o njemu itekako treba voditi računa. Ali, ovdje ima nekoliko stvari o kojima mislim da kao saborski zastupnici, a s obzirom da dolaze i lokalni izbori itekako treba progovoriti a nešto je što sam rekao da upućuje na nekakve strukturne reforme, a to je da o rashodima jedinica lokalne i regionalne samouprave značajan iznos zauzimaju sredstva za plaću. I mislim da nitko u ovoj državi kao kolege iz Državne revizije ne vide taj … [[Govornik se ne razumije.]] razlike i sad možete si misliti kad jedan diplomirani ekonomista ili diplomirani pravnik iz Državnog ureda za reviziju sa položenim svim revizorskim ispitima, tečajevima itd., sa 15-ak godina radnog iskustva dođe u kontrolu nekakve jedinice lokalne samouprave i onda vidi tamo nekakvog referenta sa srednjom stručnom spremom koji ima veću plaću od njega 20 ili 30%. To su činjenice i to su istine od kojih mi ne možemo pobjeći. E sad, dal' nas to upućuje na nešto ili nas ne upućuje? Gledajte, kad netko kaže normalno da to svi preskaču, preskaču iz razloga jer je sve u skladu sa zakonom jer ta jedinica lokalne samouprave je donijela svoj nekakav pravilnik, donijela odluku o osnovici, odluku o koeficijentu temeljem nekakvih ovlasti gradonačelnika i isplaćuje plaću takvu kakvu isplaćuje. A da li, a istovremeno u istoj zgradi imate ljude iz Državne uprave počevši od Porezne uprave preko ljudi iz Ureda za gospodarstvo ili Ureda Ministarstva rada i socijalne skrbi, zapravo socijalne skrbi koji imaju duplo manju plaću. Recimo jedan poreznik, isto diplomirani ekonomist ili pravnik sa visokom stručnom spremom ima 5, 5,5 tisuća kuna plaću, a istovremeno kolega iz lokalne samouprave gore ima duplo veću plaću. Dakle, to su neke činjenice. Također, kod revizije trgovačkih društava. Zato jesam na početku kad sam govorio rekao da je ovo izvješće daleko kvalitetnije od onoga što su napravili ovi nezavisni revizori jer mislim da je ovdje u ovom izvješću za 130 trgovačkih društava napravljena itekako kvalitetna revizija. Tim više ako je samo njih 18 dobilo bezuvjetno mišljenje, a njih 114 je dobilo uvjetno mišljenje onda jasno govori da im kolege iz Državne revizije nisu gledali kroz prste ali trebalo je napraviti, nema kolege Kajina, PR-ovsku priču o tome kako se želi znati točno kakvi su rezultati i sa tim čistim startom krenuti. Došao je taj čisti start međutim nažalost ništa se nije dogodilo. Problemi u javnim poduzećima ostaju takvi kakvi jesu. Međutim, i ovdje opet znak jednakosti bez strukturnih reformi se ovdje ne može ništa napraviti. Dok god politika na ovaj ili onaj način dirigira trgovačkom društvu u vlasništvu države da mora to iz ovog ili onog razloga napraviti dotle je on u situaciji da naprosto napravi određene poteze koji kad dođu državni revizori će konstatirati da nešto nije u redu. Revizija neprofitnih organizacija – pa gledajte tu u jednom dijelu izvješća stoji nešto što me naprosto fasciniralo. Nepravilnosti vezane uz rashode odnose se na visinu dozvoljenih mjesečnih troškova po zaposlenom te obračun doprinosa i poreza na isplaćene naknade zaposlenicima i članovima nadzornih odbora. Dakle, radi se o reviziji neprofitnih organizacija koje raspolažu isto tako sa čisto pristojnim iznosom, negdje ukupno oko 620 milijuna kuna. Ali je vrlo interesantno da se opet vraćamo na pitanje plaća, na pitanje doprinosa i na pitanja naknada članovima nadzornih odbora. Vjerojatno je za to trebalo dati 2 milijuna i 330 tisuća kuna da nekakav neovisni revizor utvrdi to sve skupa. Dakle, da završim sa ovim prvim dijelom nalaza Državne revizije. Klub HDZ-a će ga podržati uz ove konstatacije koje smo rekli što se tiče imovine i nekih drugih stvari. Smatramo da je izuzetno kvalitetno napravljeno i da nije trebalo čekati da netko drugi napravi jedno drugo izvješće kažem za koje bi bilo vrlo interesantno da smo ga danas ovdje dobili nego uz ono izvješće koje je išlo uz izvršenje Proračuna za 2011. godinu već se itekako moglo vidjeti i stanje u državnom proračunu kod proračunskih korisnika, a isto tako i kod trgovačkih društava. I na kraju što se tiče političkih stranaka od praktički prve revizije i prve kontrole dakle koja je 2008. godine ako se ne varam bila je prva revizija političkih stranaka temeljem izmjena Zakona o financiranju političkih stranaka, dakle nakon prve revizije i nakon prve kontrole Porezne uprave kad je Porezna uprava utvrdila određene nepravilnosti. Mora se reći da poslovanje političkih stranaka ono što se ide preko žiro-računa da je praktički došlo na jednu vrlo visoku razinu što se tiče utroška sredstava, međutim ono što definitivno kod financiranja političkih kampanja kod određenih nematerijalnih financiranja, kod određenih financiranja kampanja koja se ne vide, a to su sa pozicije onih koji su na vlasti pa koriste određene stvari kao u funkciji prezentiranja nešto u gradu. Dakle to nisu stvari za Državnu reviziju nego za onoga tko radi Zakon o financiranju političkih stranaka. Dakle, dva izvješća koja su tehnički, stručno i izuzetno kvalitetno napravljeni. Tko ih hoće malo podrobnije pročitati i malo što se ono pogledati ispod određenih cifri naprosto će mu biti sve jasno. ali mislim da za određene stvari nisu krivi niti proračunski korisnici nego naprosto nemogućnost da se određene stvari riješe i mislim da će to biti dobro. A druga stvar kad se govori, i s tim ću završiti, o korištenju poslovnih prostora u vlasništvu jedinica lokalnih samouprava uz nekakve simbolične naknade ili praktički bez naknade kolege iz Državne revizije morate znati da samo jedna politička stranka ima naslijeđene poslovne prostore, a svi mi ostali smo ih ili morali pokupovati, kupovati ili iznajmljivati pa da bi bili u istom položaju onda vjerojatno i tako unajmljena. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba SDP-a Dragica Zgrebec. Potpredsjednice izvolite.
Hvala potpredsjedniče, glavni državni revizore sa suradnicima, kolegice i kolege. Godinama ovdje u Parlamentu raspravljamo o nalazima Državne revizije iznoseći fragmentarno podatke iz nalaza revizije po pojedinim revidiranim subjektima. Ako malo analiziramo kako to prate hrvatski mediji onda ćemo vidjeti na isti način i oni to prate. Međutim, smatram da i Hrvatski sabor, dakle raspravu u Hrvatskom saboru, ali i u predstavničkim tijelima jedinica lokalne i regionalne samouprave, kao i u ministarstvima trebalo bi otići korak dalje, dakle analizirati što nakon takvih revizija i revizorskih izvješća treba činiti. Prvenstveno mislim ovdje u Hrvatskom parlamentu bi smo trebali analizirati pojedine zakone. O tome je kolega Šuker nešto govorio, analizirati ih, mislim u dobro smislu ste govorili o tome, analizirati eventualno, mijenjati ukoliko se ocjeni da to nije u suprotnosti sa nekim drugim zakonima ili europskom praksom, ali da eto stvara probleme u provođenju. Stoga bih ja zapravo htjela nešto reći o samoj funkciji Državne revizije i Državno ureda za reviziju koji provodi revizije po međunarodnim standardima, odnosno po INTOSAI standardima o kojima uvijek u svakom uvodu revizorskog izvješća se na to i poziva. Prema Rimskoj deklaraciji Državna revizija je jedna od važnijih dijelova kontrolnog sustava u javnom sektoru čija je zadaća utvrditi odstupanja od usvojenih standarda, te načela zakonitosti, djelotvornosti, učinkovitosti, ekonomičnosti u procesu korištenja i upravljanja javnim sredstvima s ciljem da se pravodobno omogući otklanjanje svih uočenih slabosti da se, ovo posebno naglašavam otklone nepravilnosti, da se prihvati odgovornost, da se nadoknadi šteta ili da se poduzimaju mjere za sprječavanje novih ponavljanja nepravilnosti. INTOSAI standardi obuhvaćaju reviziju financijske pravilnost i usklađenosti sa zakonskim propisima što donedavno je dominiralo u našim revizorskim izvješćima, ali i reviziju uspjeha, odnosno reviziju učinkovitosti što u većoj mjeri očekujemo ubuduće, a već nekoliko godina imamo u nekim dijelovima i ovaj dio revizije, dakle reviziju uspješnosti pogotovo u zadnje vrijeme kad se ocjenjuju projekti koji se financiraju iz sredstava EU. Financijska revizija nije usmjerena na optimalnu upotrebu resursa, već na računovodstveni sustav jer ispituje jesu li transakcije prihoda i rashoda pravilno provedene. Dok za to, razlika od toga revizija učinkovitosti odnosi se na reviziju ekonomičnosti i djelotvornosti korištenja ljudskih, financijskih i drugih resursa jedne države ili jedinice. Temelji se na ocjeni postignutih ciljeva revidiranog subjekta i reviziji ostvarenih aktivnosti u usporedbi sa namjeravanim aktivnostima. Svrha revizije učinkovitosti je utvrditi stupanj ostvarenja ciljeva i namjera predviđenih državnim i drugim programima i aktivnostima od javnog interesa, osigurati mjerenje rezultata i svrsishodnosti takvog programa, utvrditi sredstva za ostvarenje ciljeva i namjera, vrednovati djelotvornost raspodijeljenih sredstava te procijeniti usklađenost sa zakonima i drugim propisima. Rezultat ove revizije su preporuke usmjerene na unaprjeđenje javnih usluga za razliku od ove prve revizije koja će, više je usmjerena na financijsko i knjigovodstveno, odnosno računovodstveno evidentiranje. Provođenjem revizije učinkovitosti mogli bi smo npr. dobiti uvid učinkovitosti subvencija i drugih potpora u poljoprivredi, u industriji, brodogradnji, prometu ili npr. aktivnih mjera zapošljavanja, onda bi smo mogli meritorno zapravo odlučivati kakve su oni rezultate polučili. Ovaj kratki teoretski uvod sam iznijela zbog činjenice da je ovo čini mi se 17 izvješće Državnog ureda za reviziju, a još uvijek se ponavljaju gotovo iste nepravilnosti vezane uz financijsku reviziju. U 2011. obavljeno je 447 financijskih revizija te 21 revizija učinkovitosti naplate prihoda jedinica lokalne i regionalne samouprave. Izdano je 101 bezuvjetno mišljenje ili 22,6%, 345 uvjetnih mišljenja ili čak 77,2% te jedno nepovoljno mišljenje. Izrečeno je 2334 naloga i preporuka što je u odnosu na godinu ranije povećanje za 41%. Zabrinjava što se preporuke sporo otklanjaju, odnosno po njima se nedovoljno brzo ili uopće ne postupa. Od 1653 naloga i preporuke izrečenih po reviziji iz 2010. godine postupljeno je u 48 slučajeva. U tijeku je 13% realizacije naloga i preporuka, a čak po 39% naloga i preporuka uopće se nije postupilo. Analizirajući tko to ne provodi i ne postupa po nalozima i preporukama iz priložene tablice vrlo lako možemo iščitati da što se tiče državnog proračuna i proračunskih korisnika oni nisu postupili u 34% naloga, jedinice lokalne i regionalne samouprave u 41%, izvanproračunski korisnici u 42%, a političke stranke i nezavisni zastupnici odnosno vijećnici u čak 61% naloga i preporuka. Iz nalaza Državne revizije vidljivo je da se nepravilnosti ponavljaju godinama a odnose se na propuste kod planiranja, računovodstvenog poslovanja, evidentiranje prihoda i rashoda, imovine, državnih jamstava, zaduživanja, korištenja sredstava proračunske zalihe, javne nabave dakle najčešće. Ne primjenjuje se modificirano računodovodstveno pravilo koje određuje da se prihodi evidentiraju kod naplete, rashodi u trenutku nastanka poslovnog događaja već se u izvještaju za izvršavanje državnog proračuna za 2011. primijenilo gotovinsko načelo odnosno rashodi se evidentiraju u trenutku naplate. Takav način izrade izvještaja o izvršavanju državnog proračuna u odnosu na modificirano računovodstveno načelo nerealno iskazuje proračunski deficit za proračunsku godinu. Iz ostalo je i evidentiranje prihoda i rashoda korisnika državnog proračuna iz njihove nadležnosti već se takvi prihodi i rashodi vode u pomoćnim evidencijama a ne u glavnoj knjizi proračuna. Ne ažuriraju se ugovori po kojima se državna imovina daje u najam, pa i ona lokalna pa se po isteku ugovora ne naplaćuje najamnina ili pak se ne unose zaduživanja po ugovorima za zakupninu, ne izdaju se nalozi za plaćanje. Izrađen je registar koncesija ali on ne osigurava cjelovite podatke. Npr. nema podataka o koncesijskim ulogama za obavljanje lučkih i drugih gospodarskih djelatnosti koje su nadležnosti lučkih uprava. Nisu usklađeni podaci o prihodima od koncesija iz registra s evidencijom u glavnoj knjizi državnog proračuna. Dio rashoda je evidentiran po gotovinskom načelu, dio realiziran suprotno planiranim namjenama, dio isplaćen za rashode koji nisu trebali biti plaćeni iz državnog proračuna. Uočene su nepravilnosti kod isplate prekovremenog rada, službenih putovanja, ugovora o djelu i slično. Ponavljaju se nepravilnosti kod imovine koja se odnose na necjelovito evidentiranje i neusklađenost evidencija. U 2011. godini javna nabava je iznosila kod revidiranih subjekata 3,14 milijardi kuna od čega je 64 provedeno natječajem, 18% pregovaračkih postupkom bez prethodne objave, a 18% drugim postupcima. Državna revizija ponavlja svoje naloge i preporuke vezane uz javnu nabavu kao i prethodnih godina i tu zaista mislim da bismo trebali vidjeti što činiti ili korisnike odnosno natjerati da rade u skladu sa zakonom, odnosno raspisuje javne natječaje za sve nabave ili pak ići u djelomičnu promjenu zakona. Zakon o izvršavanju državnog proračuna za 2011. godinu utvrdio je iznos državnih jamstava u visini od 4,9 milijardi kuna a realizirano je 10,34 milijarde ili prekoračenje od 5,44 milijarde ili 111%. O tome smo govorili i kod rasprave o izvršavanju proračuna za 2011. godinu. A sličnoj situaciji kod zaduživanja gdje je zakonom utvrđena razina od 23,4 milijarde a realizacija 23,7 milijardi kuna ili prekoračenje za 1,2%. Zaista u takvim slučajevima Vlada mora izaći pred parlament sa izmjenom zakona o izvršavanju državnog proračuna tekuće godine ukoliko dolazi do ovako bitnih i velikih prekoračenja. Isplata sredstava iz proračunske zalihe manja su od utvrđenih zakonom o izvršavanju državnog proračuna ali su plaćani rashodi koji su predvidivi i mogu se planirati što nije u skladu s namjenom proračunske zalihe o čemu smo također raspravljali kod izvršenja proračuna za 2011. godinu. Iz izvješća o obavljenim revizijama u 2011. godini možemo konstatirati da se stanje što se tiče financijske revizije popravlja ali nažalost sporo i nedovoljno a pogotovo kada se to odnosi na jedinice lokalne i regionalne samouprave. Posebno to zabrinjava jer se Državni ured za reviziju ne može posvetiti drugoj važnijoj zadaći a to je revizija učinkovitosti što će biti vrlo važno ulaskom Hrvatske u EU i korištenjem sredstava ne samo europskih fondova već i samog europskog proračuna. I ovaj put možemo konstatirati da Državni ured za reviziju dobro obavlja svoj posao što je vidljivo ne samo iz izvješća o obavljenim revizijama već i izvješća o radu Državnog ureda za reviziju i njegovim međunarodnim aktivnostima i suradnjom. Zato tražimo od odgovornih osoba svih subjekata koji koriste javna sredstva da odgovornije nadziru cjelokupno trošenje sredstava a također i da državno odvjetništvo ažurnije postupa po nalazima Državne revizije. Klub zastupnika i zastupnica SDP-a u Hrvatskom saboru prihvaća izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2011. Godinu. Izvješće o obavljenim revizijama kao izvješće o revizijama političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i liječnika. Hvala lijepa.
Hvala i vama potpredsjednice. U ime kluba zastupnika HNS-a raspravu će podijeliti Rozo Radoš i Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, glavni državni revizori i suradnici, kolegice i kolege. Pa evo nakon gotovo 20 godina praćenja rada Državnog ureda za reviziju može se reći da je od samoga početka s tim uredom više-manje sve u redu ali da nešto oko toga ureda svakako nije u redu zato što već 20 godina kao što je kolegica Zgrebec rekla imamo više-manje iste primjedbe koje se ne popravljaju ili se popravljaju takvom dinamikom da je ona gotovo nezamjetna. Dakle nešto nije u redu. Imamo 275 službenika a 50 milijuna kuna proračuna državnog ureda. Relativno dobre nalaze koje uglavnom ocjenjujemo pozitivno imamo vrlo jasne primjedbe o lošem radu svih segmenata javne uprave, a pomaka nema. I kada pogledate ovo izvješće naći ćete iste takove stvari koje su se nalazile u tim izvješćima i prije 10 godina i prije 5 godina, donedavno primjerice najveća jedinica regionalne samouprave u RH uopće nije imala na raspravi ova izvješća. Tek inicijativama nekih zastupnika u skupštini grada došlo je do toga da je ova tema uopće na sjednici Skupštine grada Zagreba što je potpuno besmisleno da takva tema godinama, dakle više od 10 godina nije bila točka dnevnog reda zasjedanja Skupštine grada Zagreba. I kada pogledate količinu izvješća odnosno ocjena i njihov karakter onda vidite da opet evidentno matematički nešto nije uredu. Proračunski korisnici dakle to su uglavnom ministarstva, oni su od njih 25, 12 je ocijenjeno uvjetno znači loše, prevedeno. Jedinice lokalne samouprave samo 14 je dobilo bezuvjetno mišljenje, a 121 dakle gotovo 90% jedinica lokalne samouprave je dobili uvjetno mišljenje dakle loše mišljenje Državnog ureda za reviziju. Slična je situacija kod trgovačkih društava i u lokalnom vlasništvu i u vlasništvu središnje države 10:114, dakle 114 od njih 132 ima uvjetno mišljenje. A nije ništa puno bolje niti kod drugih korisnika proračuna gdje je odnos 20:54. Da stvar bude gora čak 40% preporuka i naloga koje izdaje Državna revizija nije uopće respektirano, nije uzeto u obzir, nije postupano po nisu dakle procesuirani ti nalazi i preporuke državne revizije, pa se onda postavlja pitanje a zašto onda taj veliki kapital koji imamo zašto ga imamo, zašto trošimo tih pedesetak milijuna kuna ako je tomu tako. Najdrastičniji primjer neupotrebe Državne revizije i njezinih nalaza je revizija privatizacije. Kao što znate u jednoj velikoj revizorskoj pa i političkoj kampanji Državni ured je izvršio reviziju svih privatizacija i pretvorbi, našao porazne i katastrofalne rezultate, jedan cijeli niz protuzakonitih kaznenih djela, uputio to nadležnim tijelima i nakon toga se nije dogodilo više-manje nikome ništa. Dakle ne samo da je došlo do upropaštavanja poduzeća to je bilo evidentirano dakle temeljem ovlaštenoga tijela nego je došlo do evidentnih kaznenih djela mimo onih privatizacija koje su bile neuspješne i sramotne ali po zakonu, došlo je do onih kojih je bilo evidentnih kršenja zakona. I to je upućeno Državnom odvjetništvu, ostalim tijelima i od toga se ništa pozitivno nije dogodilo, tako da je veliko pitanje o kojem moramo razmišljati kako bi ove dobre nalaze Državnoga ureda za reviziju mogli iskoristiti i pretvoriti i dobiti bolju državnu upravu što je smisao svih ovih nalaza. I mi smo malo prije razgovarali o gospodarskoj situaciji o konkurentnosti i kada pogledate koji broj jedinica lokalne samouprave radi elementarne pogreške za to nije potrebna nikakva kreacija, samo morate poštivati zakon i naravno prisiliti one ljude koji su u upravi kojima ste nadležni rukovoditelj da poštivaju zakon, kako onda možete očitavati da će se dogoditi nekakva kreacija u smislu kreiranja poduzetničke klime za što treba imati malo više znanja i upornosti, kada niste u stanju popisati imovinu. Imovina koja je temelj svake institucije već godinama već 10 godina već 15 godina stoji u ovim nalazima da postoje propusti u popisu imovine i oni se ponavljaju iz godine u godinu. U nalazima jedinca lokalne samouprave koje sam imao prilike gledati gotovo iste formulacije iz godine u godinu nije se postupilo po nalazima, radi se o kaznenim djelima i nikome ništa. To se događalo i događa sa ovom Državnom revizijom i svakako bi trebalo one u najmanju ruku dobro pokazuje gdje se mi nalazimo i kakva nam je uprava, ali korak dalje bi bio da se ta uprava pokuša unaprijediti temeljem ovih nalaza Državnog ureda za revizije. Evo čak i u projektima koji se financiraju iz fondova EU ili iz nekih drugih projekata, dakle jedan projekt nije pod ovih 6 financiran od strane fondova EU i tu imate propuste. Od tih 6 projekata 3 su ocijenjena uvjetno. Dakle oni projekti koji imaju posebne tehnike pod posebnim zrcalom su i naših tijela i tijela EU koji imaju posebne kontrolne mehanizma i tu se događaju nepravilnosti koje su slične onim nepravilnostima u funkcioniranju drugih tijela naše državne uprave. I to je isto zabrinjavajuće. Ali svakako taj potencijal koji Državna revizija ima treba pokušati iskoristiti. Naravno u ovom općem dijelu državne uprave ali bilo bi svakako dobro da se u idućim godinama to je moje razmišljanje i neka vrsta preporuke državnom uredu da se ti kapaciteti i znanja, iskustva koje je ured stekao u idućim godinama možda malo više fokusiraju na ove projekte reviziju projekata EU. Ove godine ih je 6 ali bi bilo bi dobro da se taj dio posla revizija projekata EU i drugih međunarodnih projekata koji će u budućnosti biti manje da postanu na neki način zastupljeniji u djelovanju Državnog ureda za reviziju. Evo toliko o općem izvješću, a o izvješću koje se tiče političkih stranaka govorit će kolega Petar Baranović. Hvala lijepa.
Poštovanje gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine revizore sa suradnicima i suradnicama, štovane dame i gospodo. Evo kao što je kolega Radoš kazao, ja ću se posvetiti ovom dijelu revizije koji smatram da je posebno interesantan i intrigantan i zapravo iz čega se da izvući određene zaključke generalno, u poziciji revizora, o stvarnim odgovornostima revizora i stvarnim odgovornostima politike. Koliko sam pratio i prethodnih godina dok nisam postao član Hrvatskog sabora, hrvatski zastupnik pa i tijekom prošlogodišnje rasprave, zapravo ove sve rasprave o revizijama, bez obzira da li se radi o političkim strankama ili o drugim institucijama društva, vrlo su slične i kroz sve se jako često javlja jedan motiv, jedna parola. Nalazi revizije se ne reflektiraju na stvarno stanje u društvu na pravi način, odnosno ne postoje konzekvence i nema mehanizama, ništa se ne događa, ništa se ne sankcionira. I tako prolaze godine, organizam društva je i dalje bolestan, a prava istina je da je uloga revizije potpuno jasna, zakonski definirana i da revizori rade svoj posao, naprave vrlo opsežna izvješća, vrlo detaljna izvješća. Međutim, šta je pravo stanje i šta je prava istina. Pravo stanje i prava istina je da zapravo hrvatska politika snosi punu odgovornost za činjenicu da se iz godine u godinu ponavljaju ista izvješća, da se iz godine u godinu evo konkretno u kontekstu političkih stranaka iste stranke javljaju kao one koje imaju uvjetna mišljenja pa šta to značilo, a iste stranke javljaju kao one koje imaju bezuvjetna mišljenja. I zapravo onog trenutka kad mi u hrvatskoj politici, a posebice ova institucija Hrvatski sabor preispitamo vlastitu savjest i kad shvatimo da se riba, kako Dalmatinci kažu, čisti od glave onda će se nešto u ovom društvu pokrenuti. Sama činjenica da postoje političke stranke koje čak imaju i otvorene sudske procese o zloupotrebi često i proračunskih sredstava, primanju mita, korupcije, da postoje pojedinci a da će vrlo izvjesno proći bez pravih konsekvenci, odnosno stradat će pojedinci a neće stradati takav sustav, dovoljna je poruka sama za sebe tko je odgovoran za to da se nalazi revizije koji iz godine u godinu detaljno prikazuju devijacije i propuste unaprijedi naravno hrvatska politika i sve političke stranke. Do sada savjest hrvatskoj politici u tom dijelu nije bila jača strana, stvoren je formalno pravni okvir koji dopušta da nalazi revizije ostanu bez konsekvenci, stvoren je pravosudni sustav koji ima status faraonskog dvora u hrvatskom društvu, koji je nedodirljiv, a vrlo je vrlo jasno i vidljivo povezan u pojedinim segmentima s politikom. I tako se pokriva jednim dijelom lancunom, jednim dijelom dekom, prava istina o stanju u hrvatskom društvu i tome kako se događaju deformacije kako se događaju nezakonitosti, kako se nezakonito, nemoralno, neprofesionalno,neodgovorno gospodari financijskim sredstvima. Psi laju, karavane prolaze, u ovom Saboru će i dogodine ako ne proradi politička savjest biti jednako izvješće kao i prošle godine, pretprošle godine, tako će to izgledati dok mi u ovoj mlađoj generaciji hrvatske politike ne ostarimo i dok ne dođu neki novi klinci, možda se oni tad sjete da smo mi dame i gospodo dužni mijenjati zakone i propisati konsekvence za sve one propuste koji se nalaze u nalazima revizije. I referirat ću se kratko još recimo na slučaj primjer jedinica lokalne samouprave, njihovih ovlasti, načina raspolaganja proračunskim novcem, gospodarenja, vođenja financija. Koliko je čelnika jedinica lokalne samouprave i odgovornih osoba u sustavu koje imaju pravo potpisa i koje provode transakcije donose odluke, snosilo konsekvence za najmanji prekršaj. Koliko ih uopće plati kaznu za manje prekršaje, one koje su u spektru uvjetnog, dakle one koje DORH ne smatra dovoljno ozbiljnim da bi radio svoj posao, ali u svakom slučaju revizija temeljem propisanih standarda i procedura smatra da ih treba zabilježiti. Koliko je župana, zamjenika župana, ravnatelja javni institucija, ustanova platilo ikad globu, komu se skinulo sa plaće. Da li se ikad politici na svim razinama propisala prava odgovornost? Ne, toga nema, nema čak ni odgovornosti za nedolazak u Sabor. Imamo predsjednika parlamentarne stranke koji pa ja mislim da je drugi ili treći odozada na tablici prisutnosti u Hrvatskom saboru, a uredno prima plaću od hrvatskih poreskih obveznika i dijeli nam lekcije redom kao putujući cirkus Montya Pythona i naravno nema ga ni danas jer ovo nije tema za njega. HNS će naravno podržat nalaz revizije jer reviziju ne smatra odgovornom za činjenicu da nam se društvo sustavno pretvara u …, ali očekujemo dame i gospodo od svih nas i iz oporbe i iz pozicije vlasti da počnemo savjesnije radit svoj posao jer vani su ljudi koji su gladni, ne mogu školovati djecu, a mi tako olako po onoj "psi laju, a karavane prolaze" okrećemo glavu od pravih problema u hrvatskom društvu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. E sad prvo imamo dvije replike na raspravu kolege Radoša. Prva se javila Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Dakle, poštovani zastupniče Radoš vi ste u svojoj raspravi eksplicitno naglasili da je uvjetno revizorsko mišljenje loše mišljenje. Ja vas moram ispraviti ne toliko radi vas, više radi toga što osjećam da je to zapravo jedna dosta raširena percepcija. Dakle, intosai revizorski standardi kažu da je uvjetno mišljenje ono koje se izražava kada postoji sumnja u jednu ili više pozicija u financijskim izvještajima koja je značajna, ali nije odlučujuća za razumijevanje financijskih izvještaja, odnosno ako se poslovanje u manjoj mjeri nije obavljalo u skladu sa važećim propisima upućuje na pozitivno mišljenje ali i na jasno isticanje razloga zbog kojeg se daje uvjetno mišljenje. Dakle, uvjetno mišljenje je više pozitivno nego negativno.
Hvala. Imamo odgovor. Kolega Radoš, izvolite.
Naravno da vjerujem da je kolegica Jelaš formalno u pravu, da je to doista tako. Ali evo ja ću pročitati sumarni prikaz pogrešaka koje su vezane uz reviziju drugih korisnika proračuna od kojih je bilo 20 bezuvjetnih i 54 uvjetna mišljenja. Dakle, ni jedno nije bilo najlošije mišljenje. Pa dakle, ako tih 54 uvjetnih mišljenja nije loše onda se ne bi trebalo događati ovo što ću ja sad pročitati, a to je pojedini revidirani korisnici nisu isplaćivali dodatke na plaću, nisu primijenili propisane koeficijente, nisu plaćali autorske honorare a bez ugovora o autorskom djelu. Nisu obračunavali i uplaćivali propisane poreze i doprinose. To su sve sadržaji pogrešaka, prekršaja, radnji koji su podvedeni pod to uvjetno mišljenje. Po meni je to loše. Tu ima i elemenata kaznenih djela, a ne samo propusta u poslovanju i obavljanju javnih dužnosti. A dakle ponavljam, dopuštam da to što ste rekli da je to formalno ispravno, da to po kvalifikacijama revizorskog posla i pravilima da to nije loše mišljenje ali po sadržaju je to loše mišljenje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I sljedeća replika Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Radoš, vi ste govorili o kriminalnoj privatizaciji tamo devedesetih ali vodila se ona i dalje. Bilo je toga i nakon devedesetih i to se zapravo može okarakterizirati i kao ratno profiterstvo. No, unatoč svih nalaza revizije koji su kako ste rekli doslovce porazni po tom pitanju može se reći i primijeniti ona narodna poslovica ujeo vuk magare. Dakle, ništa od toga. Drugo što ste govorili to je da treba urediti registar državne imovine i to odredbom članka 25. Narodne novine 55/11 gdje je propisano da su sva tijela državne uprave, zavodi i pravne osobe kojima je osnivač Republika Hrvatska dužni do 31. siječnja svake godine dostaviti Agenciji za upravljanje državnom imovinom podatke o nekretninama u svom vlasništvu. Tako isto je potrebno da tzv. registar imovine ima svaka jedinica lokalne i regionalne samouprave. Evo još se jedan registar, dakle ustrojava. Imamo registar branitelja, registar neplatiša poreza, doprinosa, registar malih i srednjih poduzetnika, registar neplatiša policijskih kazni i koji sve ne registar će u ovih godinu dana biti osnovan, pa možda bi bilo dobro da promijenimo Hrvatske da se zove registratura i da smo mi svi zapravo u nekoj registraturi, a Ivice Kičmanovići su na čelu ove registrature.
Hvala. I na raspravu kolege Baranovića replike su dali Mladen Novak prvi. Izvolite kolega Novak.
Gospodine potpredsjedniče, pa kolega Baranoviću mogu se složiti skoro sa svim iz vašeg izlaganja. Konstatirali ste da na žalost se godinama ponavlja izvješće koje je za pozdraviti, koje je dobro napravljeno i to nije dio ovoga i podržat ćemo ga i mi. Međutim, rekli ste i pri tome da treba čekati izgleda neke nove klince da se promijene ti odnosi. Između ostalog ste spomenuli čišćenje riba. Riba se čisti od glave, a ne o repa pa temeljem toga je klub Hrvatskih laburista predložio zaključke povodom ove rasprave. Pa ja i vas osobno, ali i vaš klub pozivam da date potporu ovom zaključku i da ga podržite prilikom glasovanja, a tu je upravo u tim zaključcima navedeno da se od svih, kompletnog izvješća se izdvoji rad hrvatskog prema Državnom odvjetništvu, rad Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje svih onih ministarstava koja su nabrojana kao uvjetno mišljenje i Poreznu upravu. To bi onda bio prvi pravi korak i prvi pravi potez upravo u tom smjeru koji ste vi naveli. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolega Baranović, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Novak. Drago mi je da se slažete s većim dijelom izlaganja, a to znači da postoji nekakav odnos savjesti prema istini i realno u ovom Domu bez obzira na političke i stranačke različitosti. Što se tiče onog što ste izdvojili ja sam u svom govoru istaknuo da apeliram da proradi savjest ukupne hrvatske politike danas da ne bi čekali neke nove klince koji bi onda trebali u nekom novom vremenu i novim standardima morala, profesionalnosti i etike u ovom društvu postavljat stvari na pravom mjestu. A vezano uz konačno vašu inicijativu koju vi u klubu Hrvatskih laburista pripremate, odnosno ste je napisali dovoljno radim odgovorne poslove u životu da dok nešto ne pročitam ne potpisujem bianco. Prema tome, kad dobijemo na stol i prostudiramo i pročitamo što ste napisali nisam uspio pročitati nažalost, za razliku od nekih koji su šetači kroz Sabor ja ponešto i radim. I utoliko mi je drago eto zaključno da se možemo oko bitnih stvari složiti. Hvala lijepa.
Hvala. I sljedeća replika, Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Baranović vaš dio rasprave oko toga kad ste o reviziji političkih stranaka počeli govoriti o tome koliko je tko u Saboru to možemo preslikati na bilo koju političku stranku i na njenog čelnika u proteklim godinama pa vidjeti kakva je situacija. A to što vas smetaju nekakve političke izjave gledajte mene isto tako interesira za jedne izbore je bio dignut kredit i onda je rečeno da će se nakon tih izbora osvojiti 15 zastupničkih mjesta, to je bila podloga za kredit, nije se osvojilo toliko zastupničkih mjesta nego puno manje ali je kredit vraćen. I sad se postavlja pitanje kako netko može funkcionirati sa malo novaca, no kažem svačiji hranidbeni lanac će doći na red. I prema tome ima ona narodna neka svatko pomete ispred svojih vrata pa neka ide dalje.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Baranović.
Uvaženi kolega Šuker o činjenici da smo mi dizali kredite dovoljno govori pametnim ljudima jer mi nismo kolega Šuker nosili torbe, one crne boje. Ostalo, neka rade institucije pravne države, a vrlo je interesantan detalj da i u ovim revizorskim izvješćima HNS za razliku od vas već godinama ima bezuvjetno mišljenje kolega Šuker. Hvala lijepo. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a raspravu su podijelili Boro Grubišić i Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ajmo dosta, sad ja govorim. Gospodo iz Državne revizije, kolegice i kolege zastupnici evo nadamo se i mi gospodine Baranoviću da će neki novi klinci počistiti ovo sve što ostaje i čak i kad je uvjetno mišljenje. Dakle, ima tamo puno propusta kako netko reče pa i onih djela koja su i za kazneni progon. Nažalost, Državna revizija nije represivni aparat negoli samo izvjestitelj u svemu tome što nađe, dakle ono što stručno prema metodi … ili kako se to već zove daje ocjenu svoju o onome što se zbiva i što nađu kada izvrše reviziju u bilo kojem subjektu sad da ne govorim u kojem. Da, bit će neki novi klinci, a ne neki zgubidani koji u ovoj registraturi ureduju evo već dosta dugo. Nadamo se da će ta registratura napokon biti prava kancelarija i prava soba i u njoj će se raditi potpuno ispravno. No zasada je situacija takva da imamo od svih izvršenih revizija 447 piše da je samo Agroduhan da budemo jasni i glasni jel'da tko je taj tko je. Međutim, našao sam je li pogreška ili je omaška ne znam tu što reći ali kada se radi o jedinicama lokalne samouprave onda za Općinu Velika Kopanica u Brodsko-posavskoj županiji piše mišljenje povoljno. Jedan plus jedan su … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? A to je pretprošle godine? A ove su se godine popravili ili nisu kontrolirani, ne znam. Dobro, vidim da je ovdje to pobrojano pa vidim nepovoljno mišljenje. Dobro, mislio sam da je nekakva mala pogreškica, ja svakog vraga vidim pa evo i to. Dobro je netko zamijetio ovdje da su, mislim da je Kajin govorio o tome, da se štošta da iščitati iz ovih brojki. I o tome da su relativno prihodi jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave nešto i veći nego što li mi često govorimo u našim istupima pa onda još kad pribrojimo tvrtke i prihode tvrtki, dakle gradskih, općinskih itd. onda su ti prihodi i nešto veći negoli se pretpostavlja. Evo primjera u Brodsko-posavskoj županiji. Na primjer županija Brodsko-posavska i grad Slavonski Brod zajedno imaju izvornih sredstava manje na raspolaganju negoli Slavonsko-brodska opća bolnica jel'. Tako da se čovjek priupita zapravo kada gleda na funkciju ili poziciju onda se pita što je to kako to da jedan ravnatelj bolnice odlučuje dakle o više sredstava negoli gradonačelnik Slavonskog Broda i župan Brodsko-posavski zajedno. E sada, ono što i gdje se nalaze najveći broj primjedbi to se vidi iz ovih tablica, ali ja bih se posebno osvrnuo na javnu nabavu koja očito gotovo u svakom od ovih objašnjenja počevši od državnih ustanova, ministarstava pa do najmanjih jedinica lokalne samouprave ili određenih tvrtki uvijek je javna nabava ta koja, ja se zaista pitam i ako smo mi donosili mnogobrojne zakone, izmjene zakona, dopune zakona, raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru uvijek je problematika sa javnom nabavom. I nikako se toga riješiti. I valjda nećemo se ni riješiti dok god je registrature. Ali, dakle ono što sam pokušao zabilježiti dakle ovdje od 447 revidiranih subjekata eto samo jedan je dobio neprolaznu ili nepovoljnu ocjenu kako se to kaže po toj metodi. Ali je zabrinjavajuće to da je 345 od 447 ima uvjetno mišljenje. Uvjetno mišljenje znači da su pronađene određene nepravilnosti međutim po ovoj metodi se i bezuvjetno i uvjetno mišljenje takoreći možemo ih svrstati u nekakvo da kažem normalno, regularno mišljenje koje ne bi trebalo izazivati pozornost represivnog aparata državnog odvjetništva. Iako kažem se slažem sa kolegom Radošom u njegovom prvom dijelu gdje je rekao a i sam sam, neću reći svjedokom, nego li vrlo često imam saznanja u kojima se, su se radile stvari i kod onih koji imaju uvjetno mišljenje, stvari koje podliježu i kaznenom progonu ili kaznenom postupku. E sad, jasno da revizija nije ta koja je odgovorna za pokretanje kaznenog postupka, ali eto, samo da nađem. Državna revizija je ovo izvješće dostavila za 2012. godinu i jasno da s obzirom da je to samo izvješće i da ne možemo, uopće ne sumnjam u točnost ovih podataka koji su ovdje. Ali mi zapravo kao i kolegi Šukeru nije jasno zbog čega naknadna clean start kako se to reklo, kako to vole reći i zbog čega bacanje novaca, trošenje novaca u vjetar, uzaludno trošenje novaca na nekakav, nekakvu reviziju koja je kažu nezavisna kako da ova revizija nije nezavisna. Ja uopće ne sumnjam u vašu nezavisnost, u vašu objektivnost i u vaše znanje. Zbog toga me i čudi da u ovakvoj krizi, u ovakvoj krizi trošimo, rekao bi bezveze i bespotrebno nekakav novac za, koji seže do nekakvih 300 tisuća ili više eura ili oko 2, 2, 5 milijuna da bi smo imali čisti start. Čist ili nečist on je takav kakav je, zna se stanje državne riznice, zna se stanje u svim elementima, dakle ekonomije, gospodarstva, to su ljudi stručnjaci na vrhunskim mjestima, vode ministarstva i meni nije jasno zbog čega bi nekome dali još 2, 5 milijuna kuna potrebna, pa bolje da daju Državnoj reviziji još novaca da bude, da kažem, da obuhvati još i više subjekata ako treba u državi. Evo, klub HDSSB-a s obzirom da ne sumnja u podatke i nalaze Državne revizije će prihvatiti ovaj prvi dio, a kolega Salapić će govoriti evo još ovaj drugi dio u svezi financiranja stranaka revizije itd.
Hvala lijepo i kolegi Grubišiću, potpredsjedniče Sabora, glavni državni revizore sa suradnicama i suradnikom. Klub HDSSB-a će u ovom dijelu izvješća o obavljenoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave naravno vaš izvješće podržati uz jedan naglasak da je HDSSB do sada i evo i u ovom izvješću dobio bezuvjetno mišljenje za, dakle po izvješću Državne revizije i to je dobro. Isto tako dobro je da one stranke, dakle 10 bezuvjetnih mišljenja, 15 uvjetnih, revizijom je rađeno i 11 parlamentarnih stanaka, 14 izvanparlamentarnih, 4 nezavisna zastupnika, 10 nezavisnih članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave bilo bi dobro da se kod ovih nalaza Državne revizije, kada se radi o uvjetnim mišljenjima kada se naglašava da što je sporno i što bi trebalo promijeniti, da se po nalazima Državne revizije onda u narednim izvješćima tako i postupa, pa da i u izvješću dobijemo i ono tko nije postupio po nalazu Državne revizije, ni koje su to stranke ili nezavisni zastupnici, ili predstavnici, nezavisni predstavnici u predstavničkim tijelima jedinice lokane samouprave koje na upozorenje Državne revizije ne naprave, dakle ono što je revizijom naloženo ili utvrđeno. To nije dobro i to onda samo po sebi baca potpuno drugačiju sliku i na rad Državne revizije koja kao što je kolega Grubišić rekao nije represivno tijelo da može isticati bilo kakove sankcije za prekršitelja, ali ipak pozvati one koje se trebaju držati okvira zakona, prvenstveno ovdje se radi o političkim strankama koje evo i u ovom visokom domu, ali i u onim područjima lokalne uprave i samouprave ipak odlučuju o bitnim pitanjima za živote naših građana i bilo da se radi na državnoj razini bilo da se radi na lokalnoj razini. I to dakle nije dobro oglušavati se i ne postupati po mišljenjima Državne revizije, po nalazima. Mi vjerujemo da bi se ipak ulaskom Hrvatske u EU trebalo nešto promijeniti. Prije svega mi smo donijeli čvrste i jasne zakonske okvire za rad političkih staraka, za financiranje izbornih kampanja, izbornih promidžbi, jasno utvrđena pravila ponašanja u tom financijskome dijelu, otvaranje posrednih računa, posebna izvješća sve to puno transparentnije i puno bolje nego što je bilo do sad, a samim time i baca jednu jaču i veću odgovornost na sve političke stranke bez obzira da li su one zastupljene u parlamentu ili nisu zastupljene i bez obzira na kojoj se razini i o kojoj se razini izbora radi. Smatram i smatramo u klubu HDSSB-a da je taj čvrsti zakonski okvir koji postoji u, dakle našem zakonodavstvu da ne treba ništa drugo nego da samo treba poštivati i provoditi jer je zakon sam po sebi i posebno kada se tiče ovih pravila ponašanja u izbornim kampanjama i o financijskom poslovanju kada su u pitanju kampanje, ali i redoviti godišnji rad stranka. Zakon je tu vrlo jasan, bitno je samo tko se zakona drži ili se zakona ne drži. Isto tako u ovom izvješću je vidljivo da je i osim parlamentarnih stanaka koje su zastupljene u Hrvatskom saboru, da je tu veliki broj političkih stranaka koje se osnivaju sukladno zakonu i mogućnostima da se politička stranka na temelju zakona osnuje. Vidimo da mnoge političke stranke koje su osnovane ali nisu zastupljene u Parlamentu ili nisu zastupljene u predstavničkim tijelima da se baš takove stranke i ne ponašaju sukladno zakonu iako imaju obvezu da se dostavljaju izvješća Državnoj reviziji bez obzira da li su te stranke zastupljene ili nisu zastupljene u predstavničkim tijelima. To je dakle i onda druga strana demokracije, dakle što će nam toliko broj političkih stranaka ako one služe svrsi da služe same sebi, a ne služe građanima i društvu u kojem su osnovane. Dakle, ne ponašaju se po zakonskim propisima, okvirima. To je samo ono demokracija ima široki razmjer, a u demokraciji se može svašta graditi, pa je vidi se da se mogu evo nažalost i kršiti zakoni, jer što će nam 120 i više stranaka u Hrvatskoj ako se one ne pridržavaju zakona. Prvenstveno su političke stranke ali nezavisni predstavnici vidimo u nekim jedinicama lokalne samouprave nisu ni nezavisni zastupnici koji imaju potporu dakle birača koji su izvan ovih glasova oko političkih stranaka da se i oni ne pridržavaju zakona i onda dolazi i do zabrane financiranja rada nezavisnih zastupnika i stranaka i drugih sankcija koje same po sebi neće učiniti mnogo ako se ne promijeni dakle sam politički rad i sam osvrt na ono što bi se kao stranke ili nezavisni zastupnici trebali pridržavati a to je dakle zakoni po kojima evo oni i koji će danas sutra možda biti zastupljeni u parlamentu i koji će odlučivati o nekim bitnim pitanjima za državu ako se na ovim razinama kad još nisu postale stranke koje o tome odlučuju ne pridržavaju zakona onda je zaista i to bez predmetno i nema smisla da se apsolutno treba pronaći neka rješenja ne u ovom zakonu ne u ovim ovlastima državne revizije nego drugim zakonima da se ipak određene restrikcije i određene mjere jasno mogu poduzeti prema onima koji se ne pridržavaju zakona sam po sebi Hrvatski sabor i naši zakoni gube smisao ako se na nekim razinama ovdje su u pitanju političke stranke, nezavisni zastupnici, predstavničkim putničkim tijelima neće pridržavati zakona koji smo donijeli. Sramota je ako se to čini u parlamentu a još veća je sramota ako se kaže da trebaju doći neki novi klinci a ti novi klinci evo ne mogu se pridržavati ni u ovim prvim koracima onoga a to je da jasno i transparentno rade svoj politički rad bilo ovdje u parlamentu bilo u jedinicama lokalne uprave i samouprave. Mi vaše izvješće podražavamo ali evo i predlažemo i pozivamo i sve nas i Hrvatski sabor da se jasnim zakonskim okvirima i nekim drugim možda prekršajnim i represivnim metodama ipak rad političkih stranaka i nezavisnih zastupnika dotjerati u red jel evo moramo ući spremni potpuno u svakom smislu kao nova članica EU a rad političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i zastupnika na svim razinama predstavničkih tijela vlasti u Hrvatskoj je bitan i za ugled Hrvatske u EU ali i za naše građane i one koji su izabrali nas zastupnike u Hrvatski sabor. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo repliku, kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Salapić vrlo interesantno je pogledati strukturu prihoda za financiranje političkih stranaka pa ćete vidjeti da najveći dio sredstava za financiranje političkih stranaka dolazi iz proračuna da li iz državne razine temeljem broja zastupnika u izbornoj godini za naknadu kampanje isto tako jedinice lokalne samouprave ovisno kako je koja regulirala i naravno članarine. Međutim ne bih o ovome govorio niti replicirao da nije bilo prethodne replike. Vrlo interesantno je vidjeti donacije. Dakle donacije od prije 4 godine i donacije u 2011. i 2012. Pa ćete vidjeti da oni koji su politički pozicionirani dobro najedanput o … [[Govornik se ne razumije….]] donacija dolazi do vrlo visokih iznosa donacija zato jesam rekao da svako malo ispred svojih vrata pomete jer ovo što dolazi sa žiroračuna, žiroračun donacije isto točno je zakonom definirano. Zna se tko je taj zakon predložio i donio 2007. godine i kasnije ga modificirano. Prema tome ali kažem vrlo je interesantno a to se u izvješću dobro vidi tko je imao nekoliko milijuna donacija 2011. godine a kome su te donacije naprosto splasnule.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šuker tu se ja s vama u potpunosti slažem. Ono što sam ja posebno istaknuo a to je jedan jasan, čvrst, transparentan zakonski okvir koji smo stvorili donošenjem zakona pa evo 2007., pa evo do 2013. godine. Sve je vrlo jasno, jasno piše u zakonu. Nažalost ne bi trebala ta neka drugačija politička volja odlučivati o tome tko će dobiti neko sredstvo više i manje. Ja smatram da politički rad onih koji su dobili treba podržavati i da naši građani će na ovim izborima koji će ići sljedeći saziv Hrvatskog sabora, osmi ipak znati izabrati bolje jer evo slika sedmoga saziva, slika sadašnje vlasti i slika buduće vlasti ono što sigurno oni koji prate, koji žive od običnog rada, obični radnik i građanin, oni koji se školuju će najbolje znati odlučiti tko je dobro radio, tko loše, koga treba financirati, koga ne. Ono što je bitno, bitno je da se političari, političke stranke nezavisni zastupnici koji dobiju glasove od svojih birača ne odmetnu od onoga tko im je dao glas nego da zaista provode volju oni koji su izabrali. Ja čvrsto vjerujem i nadam se da će to vrijeme doći u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Mirela Holy, izvolite kolegice.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa na samom početku svoje rasprave želim reći da ću podržati izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012. Godinu i to moram reći da sam posebno zadovoljna sa nalazom odnosno izvješćem o obavljenoj reviziji Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost s obzirom na činjenicu da vjerojatno da sam ja pisala taj nalaz ne bi bio tako napisan dobro po mome mišljenju. Odnosno kroz njega se potvrđuje da je ona politika za koju sam se godinama zalagala i stvari na koje sam godinama upozoravala da su bile potpuno opravdane i utemeljene i tu ne govorim sada iz pozicije zaštite okoliša nego iz pozicije financijske utemeljenosti određenog sustava. Najviše ću govoriti o djelu poslovanja fonda koji se tiče posebnih kategorija otpada odnosno ambalažnog otpada s obzirom na činjenicu da su upravo u djelu gospodarenja otpada, ambalažnog otpada primijećeni najveće dubioze tako da kažem. Evo ga na 17 stranici izvješća koje se odnosi na reviziju fonda stoji tako da su rashodi naknade za gospodarenje ambalažom i ambalažnim otpadom u razdoblju od 2006-2009. godine bili za 864 milijuna 765 tisuća 509 kuna veći od prihoda naknada koje plaćaju fondu proizvođači i uvoznici proizvoda od kojih potječe ambalažni otpad. Naravno da se to u ukupnom poslovanju fonda nije vidio kao gubitak s obzirom na to da su prihodi koje ostvaruje fond temeljem parafiskalnih naknada koje se vode temeljem Zakona o fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost te Zakona o otpadu naravno znatno veći preko milijarde kuna na godišnjoj razini. Ali ono što je također Državna revizija prvi puta utvrdila jest da se prihodima od naknada koje plaćaju proizvođači i uvoznici motornih vozila, električkih i elektroničkih uređaja te guma i ulja financiraju rashod i gospodarenje ambalažom i ambalažnog otpada što naravno nije u skladu sa odredbama Zakona o otpadu i pravilnicima o posebnim kategorijama otpada kojima je propisano da se troškovi gospodarenja otpadom obračunavaju prema kriteriju količine i svojstva otpada uz primjenu onečišćivač plaća. Ja neću čitati druge dijelove ovog nalaza ali tu također revizija upozorava da fond još uvijek bez obzira na sva upozorenja koja su dolazila i iz sabornice i od strane revizije da su dužni pokrenuti posebni račun za ambalažni otpada i to temeljem pravilnika o ambalažnom otpadu to nije učinjeno, a izlike koje fond iznosi zbog čega to nije napravljeno su u najmanju ruku prilično čudne. Ono što želim reći jest da je evo ga sada i revizija potvrdila da je sustav gospodarenja posebnim kategorijama otpada znači ne samo ambalažnim otpadom nužno ustrojiti na način da on bude tržištan da se ne temelji na sustavu koncesija s obzirom na činjenicu da su te koncesije različite od drugih koncesija koje imamo prisutne u drugim sektorima ako govorim o nekakvim rudnim bogatstvima ili slično zbog toga što u slučaju koncesija u ovom dijelu uglavnom je država ta koja uplaćuje određene iznose onima koji se bave gospodarenjem posebnim kategorijama otpada što dovodi do prilično čudne situacije na tržištu jer imate jako veliki broj firmi koje su zainteresirane za ulazak u ovaj posao u ovu prilično lukrativno djelatnost ali zbog sadašnjeg sustava koji se oslanja na prilično netransparentan sustav izdavanja dozvola za gospodarenje otpadom od strane ministarstva jer bez obzira na činjenicu što mi u Hrvatskoj imamo preko 500 firmi koje se bave gospodarenjem otpadom ako bi se striktno gledalo i poštivalo Zakon o otpadu i oni uvjeti koji nalaže Zakon o otpadu danas jedva da bi nekakvih desetak firmi u Hrvatskoj imalo sve zakonom predviđene kriterije za dobivanje takvih dozvola, što naravno vodi na zaključak da nešto u Zakonu o otpadu nije dobro i da ga je nužno promijeniti kako bi procedure za izdavanje dozvola za gospodarenjem otpadom postale znatno drugačije odnosno efikasnije i lakše i kako se ne bi događala ona činovnička korupcija gdje određeni ljudi koji se bave tim poslom u ministarstvu imaju vrlo veliko diskrecijsko pravo odlučivati kojim će tvrtkama davati dozvolu za gospodarenjem otpadom a kojim tvrtkama neće bez obzira na činjenicu što te iste tvrtke imaju iste uvjete, a jednima se daje, drugim se ne daje. Ono što također treba promijeniti, a na šta upozorava i revizija jest da se trebaju ukinuti te koncesije s obzirom na činjenicu da koncesije također dodjeljuje država prema prilično netransparentnim kriterijima, neki mogu dobiti koncesije, drugi ne mogu dobiti koncesije. Postoje u Europi već vrlo dobro uhodani mehanizmi na koji način funkcioniraju ti sustavi. To su tržišni sustavi, a posebne kategorije otpada se često reguliraju uz pomoć tzv. recovery organizacija u kojima na jednaki način sudjeluju i oni koji su proizvođači otpada i koji imaju obavezu financijskog zbrinjavanja takvog otpada, zatim regulator odnosno Ministarstvo okoliša, fond, udruge potrošača, sakupljači otpada, reciklažeri kako bi taj sustav bio dobro balansiran, pravedan i kako bi doprinio gospodarskom oporavku Hrvatske, jer za bavljenje poslom gospodarenja otpadom u Hrvatskoj postoji jako puno interesa od velikog broja subjekata koji su nažalost sada u nemogućnosti baviti se tim poslom zato što su pravila igre postavljena tako da se jednima omogućava da se bave tim poslom, druge se onemogućava da se bave tim poslom. A onima kojima se daje mogućnost da se bave tim poslom se određuju naknade koje oni dobivaju za bavljenje tim poslom na prilično netransparentan i netržišni način. Primjerice, jedan primjer kada govorimo o PET ambalaži, PET ambalaža je 2008.godine kada sam o tome govorila u Hrvatskom saboru imala vrijednost na svjetskim burzama za tonu 400 eura po toni. Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost je prikupljenu PET ambalažu na hrvatskom tržištu prodavao onim koji imaju koncesiju za 50 eura po toni. I tu cijenu koja je potpuno netržišno definirana i koja je na gubitak svih onih koji uplaćuju određene naknade u fond, a čiji se novci prelijevaju na ove druge svrhe bilo da je cilj da se pokrene zelena industrija gospodarenja otpadom jer ja se slažem upravo da je to cilj ali taj cilj se može ostvariti jedino na način da uspostavimo kvalitetne tržišne mehanizme da otvorimo prostor da definiramo burzu da one vrste otpada koje imaju svoju financijsku cijenu na međunarodnim tržištima definiramo upravo na način da vlada zakon ponude i potražnje jer se na bilo koji drugi način javljaju ovakve dubioze kakve mi danas imamo u sustavu pa se u prijevozu PET ambalaže događa da prevozimo zrak zato što se često te boce ne prešaju pa onda imamo znači boce koje su pune zraka, koje imaju jako veliki volumen, a sve to košta i sve to fond isplaćuje onima koji imaju koncesiju za bavljenje tim dijelom posla. Ja znam da je ova problematika dosta komplicirana ljudima, da ju ne razumiju, ali mislim da jednostavno država mora spriječiti određena netransparentna ponašanja u ovom dijelu i ja se nadam da će u Saboru uskoro biti raspravljen zakon, novi zakon o otpadu koji će i na neki način inicirati upravo da se kroz podzakonske propise koji će proizići iz tog zakona definiraju poštena tržišna načela za bavljenje ovom vrlo lukrativnom djelatnošću.
Hvala. Sljedeća rasprava, Josip Kregar. Izvolite kolega Kregar.
… [[Govornik naknadno uključen.]] predsjedavajući, poštovani predstavnici Državnog ureda za reviziju, dame i gospodo. Ne jedanput našao sam se u vrlo teškoj situaciji da su mi ljudi predbacivali da ja svijet vidim previše crno, da je sve kriminal i da jednom s tim ja trebam prestati. To me je teško pogodilo moram reći, znate i često sam razmišljao a gdje da ja nađem uporište za neki bolji pogled na svijet. Ali prošle godine mi je sinula ideja i ja sam za jednu knjigu … je jedan ne tako plemeniti ali vrlo koristan način prepisivanja, upotrijebio izvješće državne revizije pa sam napisao kako korisnici državnih sredstava ne planiraju trošenje sredstava, kako vode dvostruke knjige ili ne vode knjige, kako nemaju podatke o svojoj imovini, kako loše s imovinom gospodare, kako ne troše sredstva za ono za što su ih dobili. Osobito se to tiče lokalne samouprave. I u jednom momentu mi je izgledalo da sam našao rješenje za svoj problem, pa ja sam opisao stvarnost, vi ste upisali stvarnost. Malo mi je bilo zgodno izvješće jer sam se, smijeh me je prošao kad sam vidio ovo godišnje izvješće za reviziju jer vi ste napravili isto što i ja. Ono što ste prošle godine pisali mogli ste komotno ponoviti i ove godine bez velikih izmjena. Stanje se možda pogoršalo ali to ćemo ići u detalje i brojke. Ali stvarno je zabrinjavajuće kad čovjek pročita formulacije koje bi trebale izazvati osjećaj straha kod svakog korisnika proračunskih sredstava, da će ga otpustiti s posla, da više nikada neće dobiti novac iz proračuna i slično, ali takvog straha nema jer mislim da je naravno, a to su prethodnici bolje od mene objasnili, nastupila situacija … zasićenja. Pa to je jednostavno tako, ali ne može se s time stati. Ja sam si pomislio kao i moji prethodnici u raspravi da bi možda rješenje bila bolja koordinacija sa službama koje izazivaju neki strah, državnim odvjetništvom npr. Ali pogledajte stranicu 119 svog vlastitog izvješća, pa vi radite ono što je u skladu sa zakonom ali to ne proizvodi neke naročite efekte. Zato je moje pitanje vezano za ovo, tko se boji državne revizije? Nažalost nitko. Nažalost nitko pred vama nema taj osjećaj da će odgovarati za sve ove propuste koji su u većini meni se čini kaznena djela, zbog toga što će jedne godine za drugim ponavljati se formulacije koje vi dajete, a posljedica neće biti. Druga točka, sasvim kratko da ne zloupotrijebim vrijeme, tiče se izvješća o financiranju političkih stranaka. Već dugi niz godina zalažem se za nešto drukčije rješenje. Vi se doista trudite i puno ste u tehničkom i izvedbenom smislu unaprijedili takvu reviziju, ali pravo mjesto revizije, djelovanje političkih stranaka je tijelo koje se bavi izborima. Ja mislim da vi možda možete biti korisni Državnom izbornom povjerenstvu, ali oni moraju vaša izvješća o političkim strankama i njihovim sredstvima ne samo čitati ili primiti na znanje nego prema njima postupati, jer nije na vama da dajete političke ocjene šta je demokratski bolje, šta nije. Šta će potpomoći, gospodin Salapić je govorio da političke stanke ostvaraju svoju demokratsku funkciju, ne, nije to na vama. Vi ste ono što se zove …, vi možete lajati ali onaj tko ima zube mora biti jedno takvo tijelo. Mene malo uistinu i čudi da imamo sudske procese u kojima se vide Boga mi sasvim ozbiljna kaznena djela, a da su izvješća o kontroli knjiga i poslovanja političkih stranaka ovako zapravo pozitivno i lijepo. Ili postoji razlika između stvarnosti i vaše kontrole što mislim da postoji jer su se ljudi i političke stranke naučile bolje prikrivati načine svog financiranja i mi smo sasvim u krivu misleći da ćemo ovim načinom popraviti situaciju. Moje mišljenje je nešto sasvim treće. Ja mislim da se situacija popravila u odnosu na prethodnu ali tu nije to zasluga ove ili one Vlade, ovog ili onog zakona. Tu vam mogu u detalje ići o tome kako se postepeno mijenjala pozicija i ono što je bilo neprihvatljivo postalo je pozitivno. Ali ono što konstruktivno želim reći u tom, osnažimo vaše djelovanje odnosno nadzor nad financiranjem političkih stranaka time da Državno izborno povjerenstvo pretvorimo od jednog birokratskog organa kojeg vode suci u jedno tijelo koje će poticati demokratizaciju. Da završim sa onim što je poanta. Vi ste jedan vrlo moćan i radom opterećen ured, ali nemate zube.
Hvala. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio Mladen Novak, izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Profesore Kregar ovo vaše predavanje, baš je bilo predavanje me asociralo, u stvari ponukalo na jedan komentar. S obzirom da ova vlast dosta često odnosno njezini predstavnici dosta često i zastupnici su govorili da je država loš gospodar. Iz ovog vašeg izlaganja, iz ovog nalaza revizije se vidi da to u stvari nije tako. To uopće nije država, to su opet pojedinci. I u svakom od tih segmenata stoji neki pojedinac koji je odgovoran, koji nije napravio ono što je trebao napraviti, ali koji za to neće odgovarati. I na žalost opet se daje primjer, gledajte možete raditi, možete griješiti. Danas je netko rekao ne mora to sve bit u namjeri kriminala. To može bit jednostavno nesposobnost, aljkavost, površnost ali su posljedice iste. Mislim da je bit svega da ipak, treba, zbog toga ide onaj zaključak, prijedlog zaključka Hrvatskih laburista da treba od nekud krenuti. Ako ovo kompletno izvješće završi kod DORH-a nema šanse da će išta napraviti. Ne zato što su oni dobri, najbolji ili ne znam kakvi. Ali činjenica je da ako nekome date toliki obim posla da nema šanse da nešto napravi. Ali ako krenete od nekud, ako pokažete namjerno da rješavate segment po segment. Normalno krenut odozgo koji je najvažniji od ministarstava, onda ima nade da nešto stvarno pokrenemo, da nešto stvarno promijenimo. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Kregar izvolite.
zahvaljujem se na vašoj replici ona mi plastično pokazuje gdje treba nadopuniti. Prvo, ovo nije bilo predavanje, ovo bi bilo neko tvitter predavanje, sms predavanje u dvije ili četiri minute. Ali stvar koju ste dobro istaknuli je i činjenica da u ovom pomaže na neki način za najozbiljnije stvari vrlo visoki stupanj selektivnosti. Pa ne može sve istraživat Državno odvjetništvo. Ali mislim da bi bilo korisno održavati povremene koordinacije, gdje biste vi upozoravali na urgentne probleme. Meni se čini da je rješenje prije no što je suradnja sa Državnim odvjetništvom i u tome da ljudi normalno odgovaraju za sredstva koja koriste političkom odgovornošću. Ja ne vidim da je netko bio smijenjen zbog toga što je vodio dvostruko knjigovodstvo, nije isplaćivao plaće kao što je trebao i slično. To se nije desilo, zato što je uvijek išlo uz neku vrstu općeg prihvaćanja, pa to je nama svima u interesu ili kako se nekad govorilo pa to je korisna malverzacija. Žao mi je ali korisnik malverzacija ne smije biti.
Hvala. Sljedeća replika Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kregar, ja sam primijetio vaše razmišljanje. Evo crno, tamno, kriminal itd. Ali mi je možda to za boje nisu toliko važne, ali sam primijetio i ono razmišljanje gdje ste rekli i spomenuli jedinice lokalne samouprave. Kao oni ne troše namjenski ta sredstva koja dobiju iz proračuna ili možda razuvjerite me ako sam krivo razumio. A ja želim reći jer dolazi baš iz tog područja da se u jedinicama lokalne samouprave itekako namjenski koriste sredstva u tome prilog svjedoče kilometri i kilometri vodovoda, asfaltiranih, nerazvrstanih cesta i drugih dakle pomagala da poprave kvalitetu življenja u tim sredinama. A znate u čemu je problema kolega što sve manje tih sredstava dolazi. Ja vam želim reći da je u moj recimo na primjer županiji u kojoj dolazim grad Đurđevac dobio nekih 50000 kuna. Molim vas lijepo, koliko to govori, a koliko su smanjena sredstva po pitanju ovoga izmjena Zakona o porezu na dohodak. I to su izgubili oni najsiromašniji. Pa ako govorimo još o ovim potporama u poljoprivredi o čemu ja često puta govorim gdje su za milijardu i pol u posljednje dvije godine smanjene to dovoljno govori. To je razlog za alarm i za upozorenje. Nema tu kriminala gospodine kolega Kregar.
Hvala. Imamo odgovor. Izvolite kolega Kregar.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Hvala. I zadnja replika Ingrid Antičević Marinović. Izvolite kolegice Antičević.
Kolega Kregar, govorili ste o nečemu što je zaista zabrinjavajuće što se ponavlja iz godine u godinu i to je jedna preblaga ocjena koju koristi Državna revizija u svojim nalazima kad kaže da su pronađene određene nepravilnosti i propusti. Istina je da to jedno uvjetno mišljenje, široki dijapazon pa često vi dajete umjetno, odnosno Državna revizija daje uvjetno mišljenje ako nije recimo amortizacija kod jedne slike ili kod nekog namještaja dobro napravljena ali se daje i uvjetno mišljenje i za ovakve stvari. Evo ja ću samo pročitati naslove što su mediji objavili kada su dobili ovo izvješće. U jednu rečenicu za svako ministarstvo ili za zavode ili druge institucije. Zavod za zdravstveno osiguranje. Dali 266000 kuna za klime bez natječaja. Obrazloženje žurilo nam se. Porezna uprava prekasno slali ovrhe pa dugovi otišli u zastaru. E sad bi trebalo, pustimo mi Državno odvjetništvo. To je druga priča. Svaki taj referent kojem je to otišlo u zastaru plati iz svog džepa jer je to napravio grubim nemarom, a to ima uporišta u zakonu da se tako postupa, pa da vidimo. Ne treba njih tjerati ili ih treba istjerati iz službe. Ne treba nikoga natjeravati da radi svoj posao. Poslodavac privatnik ne tjera nikoga da radi, nego mu lijepo uruči knjižicu i to ako mu je da. Ministarstvo turizma bez kontrole koristili aute, a tako su dijelili i potpore. Ministarstvo obrane za najam prostora u 2011. potrošili 5,7 milijuna kuna, a zjape prostori njihovi prazni. Ministarstvo poljoprivrede, agencija je nezakonito dala 17 milijuna kuna potpore. To je ono što ministru treba reći, da taj zakon koji je odličan i zašto je pobuna bila? Pa netko brani svoje interese za koje nije sankcioniran. U tom grmu leži zec. Ministarstvo pravosuđa, kupili bez natječaja klime i namještaj 1,6 milijuna kuna. I toga ima tako dosta.
Hvala lijepa. Ovime smo završili sa replikama. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Nadica Jelaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Izvješće Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu zajedno s Izvješćem o izvršenim, odnosno obavljenim revizijama za 2011. godinu i ovaj puta zaslužuje reći ću to revizorskim rječnikom bezuvjetnu ocjenu, bezuvjetno mišljenje, a Državni ured za reviziju se u kontinuitetu pokazao kao jedna snažna karika reći ću tako u lancu kontrole javnog novca i zaštite državne imovine. U 2012. godini Državni ured je obavio reviziju 447 financijskih izvještaja, od revizije državnog proračuna do revizije financijskih izvještaja političkih stranaka. Državni revizori redovno godišnje reći ću tako pretresu jedan veliki dio javnih sredstava i to je ono što ovim vašim izvješćima daje tu jednu vjerodostojnost, osigurava reprezentativnost, odnosno ta su izvješća jedna zaista kvalitetna podloga za podnošenje određenih zaključaka. Osobno se ne mogu složiti s nekim izrečenim primjedbama da je posao Državne revizije besplodan, da imamo status quo. Naime, od osnutka Državne revizije 1994. godine dakle u tih 20-ak godina kontinuiranog, vrijednog i reći ću zaista pregalačkog rada državnih revizora učinjeno je po meni izuzetno mnogo na smanjenju broja utvrđenih nepravilnosti i nezakonitosti na terenu. Svake godine se istina moramo to priznati polako povećava postotak bezuvjetnih izvješća i ocjena i smanjuje se postotak negativnih. Dakle, ipak možemo reći eppur si muove. I ono što treba istaći 20 godina je premalo vremena zapravo za neke radikalne promjene. No, ipak ostaje činjenica da je nepravilnosti i nezakonitosti još uvijek jako mnogo i da je posljedično još uvijek daleko najviše upravo uvjetnih mišljenja. Kako to izgleda u izvještajnoj godini potvrđuje podatak da je od ukupno 447 revidiranih subjekata od lokalne do državne razine samo 101 ili 22,6% dakle nešto malo više od jedne petine dobio bezuvjetno mišljenje dok ih je čak 345 ili 77% bilo više ili manje problematično. Dakle, dobilo je uvjetno mišljenje, a u jednom slučaju eto imamo i negativno mišljenje. Nešto malo bolji su oni koji se revidiraju redovno svake godine, koji su pod stalnom kontrolom no prevelik broj subjekata uporno iskazuje iste propuste i to je ono što nas zastupnike zapravo iz godine u godinu, ako slobodno mogu tako reći, doslovno iritira. Naročito problematičnom pokazuje se već godinama lokalna razina i na to zapravo želim koncentrirati svoju raspravu. Naime, od ukupno 135 revidiranih jedinica lokalne i područne samouprave u 2012. godini samo njih 14 dobilo je bezuvjetno mišljenje, 6 županija, 7 gradova i 1, dakle naglašavam 1 općina. Čak njih 121 dobilo je uvjetna mišljenja. Ono što se može smatrati svojevrsnim napretkom je da ove godine za razliku eto od nekoliko prethodnih što sam gledala nije bilo negativnih mišljenja kad su u pitanju jedinice lokalne, odnosno područne samouprave. Još su interesantniji pokazatelji o financijskim sredstvima kojima raspolažu revidirani subjekti. Svih 135 revidiranih jedinica lokalne, odnosno područne samouprave raspolaže s 18,5 milijardi kuna. Od tog iznosa na ovih 14 jedinica koje su dobile bezuvjetno mišljenje odnosi se tek 1,4 milijarde kuna ili 7,4% dok se na 121 jedinicu za koje je revizorski nalaz eto bio uvjetan odnosi čak 17 milijardi kuna ili gotovo 93%. Sliku tog odnosa jedinica lokalne samouprave odnosno područne samouprave prema javnom novcu upotpunjuju podaci o ponašanju trgovačkih društava koja su u vlasništvu jedinica lokalne, odnosno područne samouprave. Od ukupno 110 revidiranih trgovačkih društava u vlasništvu lokalnih jedinica njih 94 ili 85% dobilo je uvjetna revizorska mišljenja, a samo njih 16 ili 15% dobilo je bezuvjetna mišljenja. Dakle, ako ovako zaokružimo te podatke to jesu zapravo zabrinjavajući podaci i navode na zaključak da je nepravilno pa i nezakonito gospodarenje javnim novcem na lokalnoj razini masovna pojava i da su gotovo svi lokalni dužnosnici loši dužnosnici pa čak eto mogli bismo reći i kriminalci. Međutim, znamo da tome nije tako i pritom moram reći da je značajan dio propusta naprosto posljedica nedovoljne stručnosti lokalne administracije jer si lokalna samouprava zbog nedostatka sredstava eto naprosto ne može priuštiti stručne ljude. A jedinice lokalne samouprave pogotovo tu mislim na općine, dakle njima uopće ne pada na pamet da se međusobno povezuju i da neke poslove odrađuju zajednički kako bi njihovo ukupno funkcioniranje bilo racionalnije. Dakle, svatko u Hrvatskoj želi biti gazda u svom dvorištu. I kad već govorimo o nepravilnostima utvrđenim u lokalnoj i regionalnoj samoupravi moram naglasiti da je određeni broj tih nepravilnosti naročito kad je u pitanju nenamjensko trošenje sredstava zapravo uvjetovan i neprimjerenim i nedorečenim zakonskim propisima o čemu je nešto malo govorio i kolega Šuker. Dakle, neprimjerenost zakonodavnog okvira ilustrirat ću primjerom komunalne naknade na čiju upotrebu, dakle na upotrebu sredstava od komunalne naknade ima dosta primjedbi revizora. Naime, sredstva komunalne naknade su strogo namjenska i njima se financira odvodnja, javna rasvjeta, održavanje javnih površina, nerazvrstanih cesta, groblja, krematorija itd. Dakle, jedan relativno uzak opseg komunalnih poslova i očito se višak sredstava komunalne naknade usmjerava u neke druge namjene potrebne jedinici lokalne samouprave, a potrebe lokalne samouprave znamo su velike, proračunska sredstva su nasuprot toga nedostatna jer su prihodi od poreza na dohodak kao taj osnovni izvorni prihod općina, gradova i županija posljednjih godina bitno smanjeni. Dakle, sredstva komunalne naknade često se koriste ne namjenski i ta činjenica nameće potrebu da se Zakoni o parafiskalnim davanjima mijenjaju i upravo na tom tragu moram spomenuti prijedlog aktualne Vlade da se sustav ubiranja sredstava putem komunalne naknade zamijeni sustavom oporezivanja nekretnina koji ne samo da bi bio daleko pravedniji za obveznike, već ni namjena ubranih sredstava ne bi bila tako usko ograničena kao što je to slučaj sa komunalnom naknadom. Dakle, prikupljena sredstva mogla bi se usmjeravati i u komunalnu infrastrukturu što je sada slučaj, ali i u druge programe, pa eto recimo i u socijalne. Ono što je po meni najkvalitetniji dio posla državnih revizora je njihova, dakle vaša instruktivna funkcija. Na detektirane propuste i nepravilnosti revizija daje naloge i preporuke s ciljem da se nepravilnosti otklone i da se ne ponavljaju. Kad su u pitanju jedinice lokalne i područne samouprave i trgovačka društva u njihovom vlasništvu u prethodnoj reviziji data su im 1162 naloga za ispravak uočenih nepravilnosti. Nažalost postupljeno je po manje od polovine tih naloga, njih 521, manji dio je u postupku izvršenja, a čak za 474 naloga ne postoji ni naznaka da će se po njima postupiti. Naravno posljedica toga je da je u revizorskom postupku u izvještajnoj, dakle ovoj 2012. godini ponovno jedinicama lokalne i područne samouprave i trgovačkim društvima u njihovom vlasništvu izrečeno čak, ovaj puta 1416 naloga i preporuka za ispravak nepravilnosti što je čak 60% od ukupnog broja naloga i preporuka izrečenih svim revidiranim subjektima u 212. godini. Dakle, podaci iz prethodnih godina daju nam za pravo da mislimo kako ni ovi nalozi u velikom broju nažalost neće biti izvršeni. Da se u, dakle velikom broju zapravo ignoriraju. Ignorira se i to je doista neprihvatljivo posao stručnih ljudi koje plaćaju porezni obveznici da bi se sljedeće godine ti stručni ljudi ponovno iscrpljivali i trošili proračunski novac detektirajući zapravo iste nepravilnosti, nepravilnosti u trošenju opet tog javnog novca, dakle novca poreznih obveznika. Čovjek se naprosto pita da li su INTOSAI standardi neprimjenjivi na Hrvatsku zbilju, da li su oni kreirani za neku zdraviju sredinu.
Replika Ingrid Antičević-Marinović.
… [[Govornica naknadno uključena.]] kolegice posebno o nenamjenskom trošenju sredstava u jedinicama lokalne samouprave. Naravno i to nenamjensko trošenje se može razlikovati i imati svoju posebnu težinu. Naravno da je povreda zakona svako nenamjensko trošenje sredstava, ali kad imate poseban zakon kao što je Zakon o prodaji stanova na kojima je postojalo stanarsko pravo, pa kad taj zakon kaže da su to strogo namjenska sredstva koje jedinice lokalne samouprave, naravno kako se taj, kako su se ta sredstva dijelila između državnih jedinica lokalne samouprave može i mora utrošiti jedino u izgradnju socijalnih stanova ili POS-ovih stanova u svakom slučaju za zadovoljenje socijalnih potreba za stanovanje građana, a takvih potreba ima svugdje a u gradu Zadru vape ljudi za time. Ali ti novci se troše sasvim za druge stvari i ne transparentno. Državna revizija iz godine u godinu, mi to pratimo, najprije dok smo otkrili da ta sredstva uopće postoje i tako pa su bila zablokirana na jednoj banci, pa je bilo tumačenje da će se to oploditi pa da će se puno više stanova napraviti, pa su stanovi, pa je taj novac utrošen i Državna revizija svake godine iz godine u godinu govori da se ta sredstva moraju osigurati i nikom ništa.
Završna riječ predstavnika predlagatelja, glavni državni revizor Ivan Klešić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Eto došli smo do samog kraja. Dozvolite mi da vam se svima najljepše zahvalim na svim korisnim prijedlozima, preporukama i komentarima vezanim za rad Državnog ureda za reviziju. Naravno da mi svake godine pozorno analiziramo sve što se ovdje kaže i sve ono što smatramo da može pridonijeti kvalitetnijem radu našega ureda mi ćemo pokušati ugraditi u naš rad. Ja bih još ipak rekao nekoliko riječi, potpuno se slažem sa tvrdnjom uvažene zastupnice Zgrebec koja je rekla da je trebalo biti više i da bi trebali više raditi reviziju učinkovitosti, u potpunosti se s time slažemo. Moram izvijestiti vas u ovom visokom Domu da na tome radimo maksimalno. Naša suradnja sa Računskim sudom Republike Austrije koji inače egzistira 250 godina, koji od 110 revizija godišnje koliko učini 107 su revizije učinkovitosti, mi težimo tome. Mi smo organizirali 1 zajednički seminar sa kolegama iz Državne revizije Austrije sa temom revizija učinkovitosti financiranje iz EU fondova, to je upravo ovo što je gospodin uvaženi zastupnik Radoš rekao da bi takvih revizija trebalo biti što više. Mi svake godine imamo nekoliko revizora koji su na edukaciji u Europskom revizorskom sudu, to svakako znači da u danima koji dolaze ćemo svakako na tome raditi maksimalno i ići u tom smjeru. Drago mi je da smo nama iz državne revizije,je drago da smo danas ovdje čuli i pozitivno mišljenje o našem radu, zahvaljujemo se na tome, to je za naš veliki poticaj. Uz one ocjene koje dobijemo od međunarodnih institucija SIGMA-e i GRECO gdje smo dobili najviše ocjena za svoj rad. Dakle to je jedan znak rekao bih da državna revizija ide u pravom smjeru. Žao mi je što uvaženi kolega zastupnik Hrvatskih laburista-stranke rada nije ovdje nazočan. Naime njemu jednostavno moram odgovoriti na dva pitanja, zbog čega gospodin Vuljanić, zbog čega nigdje ne može pročitati suzdržano mišljenje od državnog ureda za reviziju u našim izvješćima. Naime, suzdržano mišljenje državni revizori izriču onda kada nema dokumentacije ili kad subjekti revidiranja ne žele dokumentaciju dati na uvid državnim revizorima. Mi smo ipak rekao bih donekle uređena država pa se to ipak rijetko događa da revizorima dokumentacija ne bude dostupna. Druga tvrdnja koju je uvaženi zastupnik Nikola Vuljević izrekao jest kako su državni revizori u svom izvješću znači hrvatski laburisti stranku rada svrstali u izvan parlamentarne stranke i da su tu državni revizori učinili određeni lapsus. Državni revizori nisu učinili lapsus. Mi smo naime izvršili konzultacije i sa Državnim izbornim povjerenstvom. Uz to tražili smo pisano izvješće od Ministarstva uprave i odgovor smo dobili, pa mi dozvolite da ga ja kratko pročitam. Naime. Za rezultate izbora mjerodavni su navedeni službe rezultati izbora koji utvrđuju Državno izborno povjerenstvo a iz kojih je vidljivo da stranka Hrvatski laburisti-stranka rada odnosno lista te stranke nije sudjelovala u diobi zastupničkih mjesta u 6 sazivu Hrvatskog sabora te slijedom toga navedena stranka u istom sazivu Hrvatskog sabora nije dobila zastupnika u Hrvatskom saboru što znači da nije bila parlamentarna stranka u istom sazivu Hrvatskog sabora. I na kraju slijedom navedenog mišljenja smo da je Državni ured za reviziju u izvješću o obavljenoj revizijama za 2011. Godinu ispravno uvrstio Hrvatsku stranku, stranku Hrvatski laburisti-stranka rada u izvan parlamentarne stranke. I na kraju dozvolite mi još samo jednu rečenicu. Kao glavni državni revizor RH i nadalje ću organizirati rad ureda i izvršavati svoje zadatke, svoje zadaće u skladu sa Ustavom RH, u skladu sa Zakonom o državnom uredu za reviziju i međunarodnim standardima koji definiraju temeljem načela rada u vrhovnim revizorskim institucijama. Hvala vam lijepa na pozornosti koju ste nam iskazali.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o izvješćima jednom i drugom. Glasat ćemo naknadno.
Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu i Izvješća o obavljenim revizijama. Molim da se izjasnimo. Tko je za ovaj zaključak? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je zaključak većinom glasova 117 za i jednim protiv donesen. Dajem na glasovanje zaključak koji je predložio Klub zastupnika Hrvatskih laburista – stranke rada. Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske dostavlja se izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2012. godinu i izvješće o obavljenim revizijama u dijelu u kojem je izraženo uvjetno mišljenje o financijskim izvještajima i poslovanju proračunskih korisnika u godišnjem izvještaju i o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu i to za: Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo kulture, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, Ministarstvo obrane, Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva, vodnog gospodarstva, Ministarstvo turizma, Ministarstvo zdravlja i socijalne skrbi, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa i Porezna uprava. Zadužuje se Državno odvjetništvo Republike Hrvatske da u roku 90 dana dostavi Hrvatskom saboru izvješće o provedenim radnjama i eventualno utvrđenim kaznenim djelima o poslovanju gore navedenih subjekata u 2011. godini. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka kluba Laburista. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem, ajde da glasamo. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da većinom glasova nije prihvaćen predloženi zaključak, 36 glasova za i 83 glasa suzdržana.
I prelazimo na još jednu točku večeras koju ćemo raditi a to je - Godišnje izvješće o državnim potporama za 2011. godinu. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja podnijela je ovo izvješće sukladno odredbama članka 20. stavka 1. Zakona o državnim potporama. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja uvodno izlaganje, predsjednica vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođa Olgica Spevec, izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle pred vama se nalazi deveto izvješće o državnim potporama koje je agencija sukladno Zakonu o državnim potporama dostavlja ovom visokom domu. Dakle agencija taj posao obavlja zadnjih desetak godina i njezin posao u tom djelu vjerojatno će se nastaviti ali u jednom drugom mandatu s obzirom na to da nadzor nad državnim potporama od 1.7.2013. preuzima Europska komisija. Ovo izvješće sadrži analitički pregled dodijeljenih državnih potpora u 2011. godini, konačne podatke o potporama u 2010. i 2009. godini te procjenu kretanja državnih potpora u 2012. godini. Izvješće je sastavljeno i strukturirano polazeći od metodologije i načina prikaza državnih potpora u EU što je naša obveza i sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju a također ovo sa izvješćem dostavlja i Europskoj komisiji radi transparentnosti i upoznavanja sa potporama u RH. Podatke za izvješće agenciji su dostavili davatelji državnih potpora, dakle državna tijela, ministarstva, fondovi, agencije, jedinice područne i lokalne samouprave te dio podataka agencija ima također u svojoj evidenciji iz kontrole potpora koja ona obavlja. Agencija je sve te podatke sistematizirala i obradila pa ćete u izvješću naći vrlo detaljan prikaz i usporedbu podataka o državnim potporama sa makroekonomskim pokazateljima, zatim o svakoj pojedinoj kategoriji potpora, instrumentima dodjele potpora a predočen je i usporedni prikaz potpora u RH sa potporama u EU i njezinim državama članicama. Po prvi put u ovom godišnjem izvješću prikazani su i podaci o državnim potporama prema karti statističkih regija RH na NAC dva razini koja je bila na snazi do kraja 2012. A također je dana i procjena učinaka dodijeljenih državnih potpora u 2011. godini. Ovdje posebno naglašavam da agencija nije nadležna za kontrolu potpora sektoru poljoprivrede, prehrambene industrije, ribarstva i šumarstva i u ovom izvješću objavljuje samo one podatke o potporama u tim sektorima kojoj je dostavilo nadležno Ministarstvo poljoprivrede. Tako da bude jasno da ovo izvješće je manje-više koncentrirano na potpore sektoru industrija i usluga što je i obveza i Zakona o državnim potporama. Dakle što se događalo sa potporama u 2011.godini? dodijeli smo 9 milijardi kuna potpora što je za oko 3% manje nego u prethodnoj 2010.godini. Udio potpora u BDP-u iznosio je 2,7% a u ukupnim rashodima države 7,5%. Pokazatelj trenda pada potpora je i podatak da su po zaposlenom državne potpore u 2011.iznosile 6 tisuća 378 kuna što je otprilike 5%manje nego u prethodnoj godini. Potpore po stanovniku kreću se na razini od 2 tisuće kuna. Znači svaki hrvatski građanin za potpore gospodarstvu izdvojio je 2 tisuće kuna. Struktura potpora prema djelatnostima pokazuje kako je 2011.godine sektoru industrije i usluga dodijeljeno 4 milijarde 875,9 milijuna kuna potpora, a sektoru poljoprivrede 4 milijarde 125,3 milijuna potpora. No trendovi kretanja potpora industriji i uslugama i poljoprivredi su različiti. Naime, dok potpore sektore industrije i usluga bilježe pad od oko 8%, potpore poljoprivredi i nadalje rastu te su za oko 3% više nego 2010.godine. s obzirom na to udio potpora sektoru industrije i usluga bilježi pad u ukupnoj strukturi potpora i kreće se oko 54%, a udio potpora u poljoprivredi povećava se na oko 46%. U 2010.godini taj je omjer iznosio 57% potpora za industriju i usluge prema 43% udjela potpora poljoprivredi i ribarstvu. Detaljnije analiza visine i strukture potpora industriji i uslugama pokazuje da je za potpore pojedinim industrijskim i uslužnim sektorima bilo namijenjeno 3,6 milijardi kuna od čega najveći dio odlazi na promet, brodogradnju, HRT dok je za horizontalne ciljeve znači uključivo i potpore za regionalni razvoj, potpore na lokalnoj i regionalnoj razini bilo namijenjeno milijardu i 300 milijuna kuna ukupnih potpora. Pozitivan se trend sastoji u tome da sektorske potpore dakle potpore pojedinim poduzetnicima bilježe u 2011.pad od oko 17%, a potpore za ove horizontalne ciljeve rastu za oko 9%. Na taj način poboljšava se odnos sektorskih i horizontalnih potpora u ukupnoj strukturi potpora industriji i uslugama. Naime, udio tih potpora zapravo sektorski je u 2010.godini iznosio 77% ipak u 2011.on je smanjen na 74% a udio horizontalnih potpora se povećao sa 23 na 26%. Da smo još vrlo daleko od europskog prosjeka govori podatak da je u EU u 2011.ovaj omjer iznosio 90% potpora u korist horizontalnih ciljeva, a tek 10% za sektorske ciljeve. U okviru horizontalnih potpora vidjet ćete u izvješću najveći se dio potpora odnosi na regionalne potpore te na potpore malom i srednjem poduzetništvu i ukupno one čine oko 60% ukupno dodijeljenih potpora za horizontalne ciljeve. Ako se tome pribroje potpore male vrijednosti za iste namjene ali se metodološki one ne zbrajaju u ukupne potpore onda bi taj iznos bio i više. Od ostalih horizontalnih potpora izdvojila bih potpore za istraživanje, razvoj inovacije koje su dane u iznosu od 125,6 milijuna kuna te potpore za zapošljavanje koje iznose oko 90 milijuna kuna. Sve druge potpore za horizontalne ciljeve dane su daleko manjim iznosima. Dakle ova spomenuta i još uvijek vrlo skromna izdvajanja države za horizontalne ciljeve razvidno ukazuju i na jedan od važnijih razloga zaostajanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva ili bolje rečeno hrvatske industrije u odnosu na konkurenciju iz članica EU. Naime, cilj dodjele potpora za horizontalne ciljeve je pomoći gospodarstvu da se suočava ono što mi u ekonomiji zovemo tržišnim neuspjesima odnosno izazovima i troškovima s kojima se teško nositi i tržišno najuspješnijim poduzetnicima. Radi se o potrebi izdvajanja većih sredstava za potpore koje su namijenjene prilagodbama naše industrije visokim standardima zaštite okoliša, povećanju energetske učinkovitosti, potrebi većih ulaganja za istraživanje i razvoj, za usavršavanje, osiguranja lakšeg pristupa kapitalu, intenzivnijeg poticanja regionalnog razvitka i slično. Da je EU koncentrirana na ovakvu vrstu potpora pokazuje podatak da je u EU od ukupno danih 53 milijardi eura potpora industriji i uslugama u 2011.godini za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost izdvojeno oko 12,4 milijardi odnosno 24% ukupno dodijeljenih potpora tom sektoru za istraživanje i razvoj negdje oko 10 milijardi, a za regionalni razvitak čak 14 milijardi eura. Dakle ovdje se ne radi o potporama iz strukturnih i kohezijskih fondova nego o potporama iz nacionalnih proračuna država članica. Pri tome valja naglasiti da se u nekim državama članicama npr. Njemačkoj, Francuskoj državne potpore za spomenute ciljeve daju u vrlo visokim iznosima i da su one značajan instrument industrijske politike i izvozne strategije upravo prerađivačke industrije. A činjenica jest da Hrvatska ne raspolaže proračunskim kapacitetima za dodjelu državnih potpora koje bi u kratkom vremenskom roku mogle promijeniti sliku hrvatske industrije, strukturu izvoza i povećati našu izvoznu konkurentnost. Isto tako neprijeporno je da se ti ciljevi ne mogu postići samo kroz dodjelu potpora nego je potrebno provoditi niz međusobno koordiniranih i usklađenih politika i aktivnosti, odnosno graditi državne institucije koje će biti u stanju oblikovati i provoditi te politike. No vratimo se potporama jer razvidno da bi i sa postojećim izdvajanjima s postojećih 9 do 10 milijardi kuna koliko imamo za potpore, promjenom politike dodjele potpora na manje ali učinkovitije potpore njihovim preusmjeravanjem sa sektorskih na horizontalne ciljeve odgovarajućim odabirom ili emitiranjem prioritetnih programa i projekata koji će se financirati iz državnih sredstava, kao i smanjivanjem troškova upravljanja sustavom dodjele potpora, odnosno njegovom racionalizacijom mogli bi se postići daleko veći učinci i rezultati od onih koji su postignuti u prethodnom razdoblju. Istodobno, jedno od načela politike potpora trebalo bi biti načelo proporcionalnosti, dakle ravnoteže između cilja koji se potporom želi postići i visine same potpore. Nažalost, dosadašnja politika dodjele potpora to načelo uglavnom zanemaruje pa su potpore ili previsoke, odnosno one omogućuju nastavak poslovanja neuspješnim poduzetnicima bez nužnog unutarnjeg restrukturiranja i što zapravo generira daljnje vođenje istovjetne politike, dakle nepromijenjene politike ili su ponekad potpore premale za one ciljeve koji se žele postići pa zato niti nemaju učinaka. Stoga bih naglasila potrebu da se racionalnije koriste sredstva namijenjena potporama, a posebno u sektorima kao što su željeznički promet, javna televizija, linijski i pomorski promet, zračni promet koje uzimaju veliki dio državnih sredstava. No to nije moguće bez ozbiljnog i dubinskog restrukturiranja tih sektora. Dodjela potpora za restrukturiranje u tim sektorima mora jamčiti njihovu daljnju tržišnu i poslovnu održivost uz buduće minimalno korištenje državnih sredstava i istovremeno naravno zajamčenu kvalitetu usluga koju su dužni osigurati svojim korisnicima. Dakle, cilj politike potpora bi trebao biti da se sa što manje sredstava poreznih obveznika jer ne radi se o državnom novcu, radi se o novcu poreznih obveznika i sa što manje negativnih učinaka na tržišno natjecanje provedu nužni procesi restrukturiranja u djelatnostima koje su od vitalnog značaja za … gospodarstvo što će onda ostaviti više sredstava za horizontalne potpore, za jačanje konkurentnosti hrvatske prerađivačke industrije ili hrvatskog uslužnog sektora i bit će više sredstava za inovacije, specijalizacije, modernizacije i preusmjeravanje na proizvodnju sa većom dodanom vrijednosti. Drugim riječima, pri oblikovanju politike potpora treba pokrenuti važne reforme kako bi u praksi zaživio pristup koji promovira kvalitetnije i bolje usmjerene potpore koji je temeljno obilježje politike potpore koju provodi Europska unija i njezine države članice, a u koji u uvjetima smanjenih mogućnosti državnog proračuna zapravo nema alternative. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospođo predsjednice agencije, ja sa posebnom pozornošću pratim potpore u poljoprivredi i zato mi je bilo zadovoljstvo čuti vaše navode gdje ste rekli koliki je bio rast potpora u poljoprivredi i želim ovdje reći vrlo jasno da su one doprinijele temeljnom cilju onome o kom ste govorili, dakle rastu gospodarstva, rastu poljoprivredne proizvodnje i stvaranju konkurentne poljoprivrede. U tom smislu govori i povećana proizvodnja mlijeka i mesa i sve ostalo i veliki broj staja izgrađenih itd., da ne govorimo o mehanizaciji. Ali zato sada žalosti ove godine ovaj odnos, ovaj jednostavno odnos toliko smanjivanje tih potpora koje su gotovo za 40% manje u odnosu na to razdoblje, znači koje su se vratile negdje na razinu '99. godine. I što to ima za posljedicu? Ima za posljedicu teško stanje u poljoprivredi o čemu svjedočimo svaki dan i onda dovodi do urušavanja strateške grane kao što je to poljoprivreda i naravno u budućnosti do sloma hrvatskog sela. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime Nezavisnih zastupnika Damir Kajin. Nema ga i gubi pravo klub rasprave po ovoj točci. Sljedeći je klub Hrvatskih laburista-Stranke rada i kolega Mladen Novak.
Poštovana potpredsjednice, uvažena ravnateljice sa pomoćnikom. Mislio sam počet malo drugačije u odnosu na prošlu godinu ali vaše skoro pa završne riječi su ipak promijenile tu odluku kod mene. Spomenuli ste velike potrošače državnih potpora pa između ostaloga tu je definitivno najveći su promet i onda ste sad obrazlagali koji dio je sporan u tome. Bitno je da je potrebno izvršit restrukturiranje tih poduzeća, onda će se stvorit uvjeti da se uz minimalne potpore i uz njihovo bavljenje na zadovoljavajući način usluga da bi ta poduzeća imala perspektivu. Pri tome ste naveli za primjer Europsku uniju. Da bi ovo prvo bilo spojivo s ovim drugim, odnosno da bi to uz minimalne potpore oni mogli obavljat svoju djelatnost na zadovoljavajući način bilo bi neophodno da ih prvo dovedemo u stanje u kakvom su takve iste firme u Europi. Jedan HŽ koji ima prosječna starost voznog parka mu je 40 godina stavljat u paritet sa ne znam firmama iz Austrije, Njemačke je stvarno nemoguće. A s druge strane, danas ste to na odboru rekli, možda ste i sad rekli ali mi je promaknulo. Jedan dio izdvajanja države u HŽ se ne tretira kao potpore. To je ulaganje u infrastrukturu. Upravo to dugogodišnje neulaganje u infrastrukturu je dovelo u nezavidan položaj i operatere koji jesu pod sustavom potpora, pa mi sad imamo situaciju da nam naši operateri recimo ne mogu konkretno HŽ-Cargo ne može izvršiti ni jedan prijevoz u nekom suvislom roku zato što su zatvori po par dana. To se gomila … [[Govornik se ne razumije.]] to je brodovi čak na istovaru. Sve to ide na teret tih firmi. A onda imamo opet situaciju da taj isti HŽ-Cargo je prije u toj istoj 2011. godini upravo po ovim materijalima kupio naglašavam 2011. godina predizborna godina, odnosno izborna godina kupuje 100 vagona za iznos od 54,4 milijuna kuna. Kupio 100 vagona od Đure Đakovića. Normalno to je dobro zato što s tim, takav način spašavamo Đuru Đakovića. S te strane je to pozitivno. Međutim, tih 54 milijuna kuna HŽ-Cargo ne može otplatiti. To znači će preuzeti država. Istovremeno HŽ-Cargo ima svoje vagone koje ne može održavati jer nema novaca. Takve iste vagone ne može održavati i ti vagoni stoje i jednostavno pravimo dvostruku štetu. Kad zbrojimo još uz to da smo na taj način uništili radionice željezničkih vozila u Bjelovaru i Čakovcu koje su ostale bez posla upitno je što mi to u stvari radimo. I sad imamo Cargo sa tih nekih 100 novih vagona koji jesu u funkciji, dobro da su kupljeni ali li la koliko je to baš bilo neophodno, koji će isto tako u prodaju sa tih 100 vagona ali će ići po nekoj beznačajnoj cifri, svoti s obzirom da u međuvremenu on taloži sve te gubitke zbog načina u koji je on doveden. To je samo jedan od primjera i s tim se slažem ono što ste vi naveli da u suštini trebalo bi, vi to niste tako imenovali ali kroz vašu raspravu se da zaključiti. Treba postojati neka opća strategija raspolaganja i potporama i općenito Strategija upravljanja i državnom imovinom ali i državom kompletno. Jedno bez drugoga ne ide. Imat će još, bit ću, još ću navesti jedan primjer di država je kontradiktorna sama sebi. Recimo sad imamo isto slično, odnosno vezano je na ovaj dio s obzirom da je isto promet u pitanju. Ovih dana smo dobili u materijale oko strategije u turizmu. Istovremeno imamo aerodrom Brač koji najvjerojatnije će bit zatvoren. Država se odriče svojih 36% udjela u tom aerodromu. Istovremeno tamo dolaze neki Švicarci, Austrijanci, ulažu u turistički, u zdravstveni turizam. Upravo smo tamo u ovim vašim završnim dijelovima se spominje da je tamo napravljen novi toranj, financirano to sve skupa. Ali to sve skupa nije nikad ušlo u funkciju. To i dalje stoji, praktički gubi više nego da je u funkciji. To su stravične stvari. To je nešto što se ne može, jednostavno ne može i ne smije tolerirati. Prometni sektor ima još jedan kvalitetan primjer recimo koji ste danas na odboru spomenuli Croatia airlines zračni prijevoznik koji ide u restrukturiranje. Napravit će ne znam preduvjete za uspješno poslovanje. A šta će napravit po onome što se da iščitat. Jedan avion prodaju i uzimaju taj isti avion u leasing. Drugi avion prodaju, ne drugi avion pardon ide za dijelove. Posljedica toga će bit i višak zaposlenih i smanjenje kvalitete usluge. Ali taj isti naš prijevoznik je korisnik i državne potpore. A sad se tu postavlja pitanje kako mi tu radimo. Mislim to očito je da po ničem nismo sređena država, da se jednostavno ne zna tko šta radi, u čijem interesu. Sve mi je to malo čudno. U uvodnom dijelu s tim sam u stvari mislio početi, ali na kraju me vaše izlaganje malo okrenulo. U uvodnom dijelu ste spomenuli da u vašem izvješću se potpore za poljoprivredu samo spominju, odnosno da ste ih preuzeli onako ako ste ih dobili od Ministarstva poljoprivrede. Međutim, ovo se zove Godišnje izvješće o državnim potporama. I po mome, da bi ovo Godišnje izvješće o državnim potporama stvarno bilo godišnje izvješće unutra bi trebalo stajati kako piše za ove druge korisnike i koji su to korisnici potpora u poljoprivredi. Da li mi možemo vjerovati medijima pa reći da je gro toga povukao Agrocor, a istovremeno stvaramo sliku u javnosti, mediji pomažu u tome isto, da ovi seljaci se bez veze bune, izlaze na ulice. Šta oni hoće? Gle koliko dobivaju državnih potpora. Ali to ne dobivaju ti ljudi. Danas sam, čitam od prof. Kovača iz jedne od te udruge "Živo selo" ako se ne varam navode za primjer austrijski model. Nije nužno da to budu velike farme. Na kraju krajeva mi upravo imamo situaciju pa čak i ovi dijelovi, ne pa čak nego poglavito ovi dijelovi koji su bili okupirani. Zar tu nije bit zadržat stanovništvo da ostane tamo. Pa dajte tim ljudima neki nazovite ih kako god hoćete potpore, ali dajte tim ljudima da ostane živućih ljudi gore, da ta sela ne izumru, da ne uništimo baš sve. Ja ne znam koja je svrha uopće države ako ćemo imati gro teritorija praznog jer politikom ukidamo im prijevoz, ukidamo im poštu. Zvali su me prekjučer, 4 poštanska ureda se ukidaju na potezu to mi zovemo Donja Posavina ali to je samo kod nas Donja Posavina, potez od Siska do Novske i ovaj dio prema Banovini. Kako ti ljudi mogu funkcionirati? Koju svrhu oni imaju, što oni imaju od ove države? Ništa od tih javnih sektora koji bi trebali biti u funkciji građana, ništa njima nije na usluzi. Prometa nemaju, škole nemaju vrtića nemaju. Vrtić u Kostajnici se gasi, što se radi s njim? Nitko ne uskače. Kostajnica je slijepo crijevo, to državu ne interesira. Pa dajte tu potpore. Čemu svrha da država nešto pomaže ako je to, a nitko nije osporio da nije, ako je to Agrokor. Pa nemam ja ništa protiv, i Agrokor treba živjeti ali onda treba to i reći da je to tako a ne na ovaj način. Još sam koju htio riječ oko sela iako nije direktno vezano na ovu temu, ali vezano za to selo i to odumiranje sela i na kraju krajeva ajmo reći i potpore oko sela odnosi se ja mislim najvećim dijelom upravo baš na Slavoniju i tamo gdje se guralo ljude u velika gazdinstva, gospodarstva pa su ti ljudi dobili kredite. I sad sjetim se i da je kod nas rečeno 7 godina ako se ne varam neće biti prodaje poljoprivrednog zemljišta. Ako netko zna ako griješim bit će mi drago da me ispravi. Pa nema prodaje, ta zemlja je prodaja ali nije prodana nego je dana. Ljudi dižu kredite koji su hipotekarni, on nema što drugo zadužiti nego tu zemlju. Stranci su već vlasnici toga. To nije floskula, to je istina. Ljudi koji su više u poljoprivredi, koji su s ovih govornica, s ovih pozicija su se izjašnjavali koliko je proizvođača mlijeka ugasilo se u međuvremenu, koliko OPG-ova je nestalo u međuvremenu? Pa sve je to ta zemlja. Otišla za kredite, za hipoteke i nema je više. Malo sam skrenuo s ove teme, ne malo nego dosta. Rečeno je između ostaloga 2,9% BDP-a u potpore, 2,7% krivo sam zapisao, pardon i trebalo bi ići više na horizontalne, slažem se i s tim. I onda pročitam tekst HT, VIPnet i drugi teleoperateri su povukli 16 milijuna kuna za razvoj širokopojasnih mreža. I to ulazi u ove državne potpore koje mi kažemo da su previše. Pa sad kad stavite paralele jedan HŽ, dijelove HŽ-a, jedan Aerodrom Brač, ne znam još sam tu ove naše jadne seljake i pomažemo T-COM. Ja razumijem da to ide sve na način kako je to EU propisala, Europska komisija kaže tako mi samo blagonaklono klimnemo glavom i to je to. Ali što se tiče samog izvješća, izvješće je kao izvješće u redu ali i dalje stojim pri onom stavu da izvješće bi bilo kompletno tek kad bi bio i onaj dio za poljoprivredu kompletan, odnosno kad bi unutra kao što su navedeni drugi poimence drugi korisnici potpora kad bi unutra stajalo pa da svi znamo da je to Agrokor, a ako nije Agrokor da znamo tko je drugi. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sami ste rekli da ste malo skrenuli s teme, ali trebate voditi računa da mi imamo 3 zakona po kojima se isplaćuju potpore a ovdje raspravljamo o potporama u gospodarstvu. Dakle, ne o potporama u poljoprivredi i ruralnom razvoju, odnosno u ribarstvu. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, ali ne prati ih agencija. Pročitajte zakon pa ćete vidjeti. Replika, Boro Grubišić.
Sad ni ja nemam što za replicirati kad nije tema poljoprivrede. Šalim se. Dobro ste vi primijetili gospodine Novak da imamo zapravo pojavu, hoćete odgovoriti, da imamo pojavu da cijela sela pa i krajevi jednostavno ostaju bez ljudi. Evo, za primjer za potporu recimo stočarstvu koje je idealno područje sad koje ću vam reći na potezu recimo od Gračaca, Brna, Mazina, Lapca do Bihaća ima ukupno ja bih rekao po popisu stanovništva pa možda se varam ako ima 600 do 700 ljudi. To je potez od 100 km kad gledamo ovako. A da ne govorimo recimo potez ako ste išli cestom Cetingrad-Topusko. Tamo ima 3 kuće svega skupa. To je tzv. meki trbuh Hrvatske koji zaista je meki trbuh po svim pokazateljima, a i po kriminalu koji se tamo događa od šverca i svega ostaloga jel'. Tako da te potpore o kojima mi danas govorimo često idu da kažem neću reći u krivom smjeru ali ovo što ste rekli za Agrokor ljudi zaista u Zagrebu imaju dojam da i kada im pričaš o poljoprivredi a što se vi tamo u Slavoniji bunite pa vi imate 4 milijarde poticaja za poljoprivredu, potpora pardon, i što je vama to. A zapravo ne znaju da gotovo 80% tih potpora ide onim velikim takozvanim, a samo 20% od te 4 milijarde su otišle malim OPG-ima. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišiću u potpunosti se slažem s tim, spominjete mi područje koja su ustvari moja područja, jel mi je to dobro poznato. Znam što znači nažalost napuštena zemlja jel tamo praktički nema više, ostalo je sve samo staro stanovništvo i nažalost bojim se da ništa ne vodi u suprotnom pravcu da to sve skupa ide ka izumiranju i gašenju nažalost i tih sela. Izuzetno mi je drago što je gospođa Spevec potvrdila moje razmišljanje, moje, ne znam moju želju da sastavni dio ovog izvješća bude i kompletno izvješće o poljoprivredi odnosno sa svim korisnicima potpora, a da to ne bude ovako, da ne kažem suhoparni dio Ministarstva poljoprivrede. Hvala lijepo.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Novak ja sam, bez obzira držali se vi možda teme ili ne, ali ja sam svakako primijetio ovo područje poljoprivrede o kom ste govorili i potporama u poljoprivredi. I vi ste iznijeli određeno razmišljanje glede relacija tko je dobio više u toj raspodjeli tko je dobio manje. Držim da je to opravdano razmišljanje i zasigurno OPG-i bojim se da su izvukli manje od tog kolača, da su manje uzeli ali bez obzira na to opet su dobili jedan dio koji je unaprijedio proizvodnju, podigao proizvodnju zasigurno. Ali sada zabrinjava kolega Novak i dovodi, na kraju dovodi do onog o čemu ste vi govorili do sloma, do pustoši Hrvatskih sela. Sada su smanjena, to ne možemo biti na to slijepi, da su smanjene potpore u poljoprivredi gotovo za 40% u odnosu na to razdoblje. Smanjene su potpore, a druga stvar veći je problem još što je uveden nered, uveden je nered u te potpore, tu je najveći problem. Ako se prisjetimo prošle godine, samo dok su dobivali ljudi uopće nisu znali zašto su dobivali. Isto tako ovih dana ministar najavljujem bit će isplaćene potpore, ja svjedočim osobno da ovih dana nisu isplaćene. Pa zašto prosvjeduju? Sad je došlo do ovih problema ponovo sad mlijekom, govori o mlijeku, o mihotoksinima koje dakle, kod nas su tolike kontrole mlijeka itd. i sad odjedanput na našim farmama zamislite vi ti su mihotoksini potekli. Dakle, sve to dovodi u jedan neravnopravan položaj naših seljaka, dovodi do jedne besperspektivnosti na Hrvatskom selu i u krajnjem, krajnji rezultat će biti ono što ste vi rekli, mrtvo selo, a nema ništa tužnije u ovoj zemlji od mrtvoga sela. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo kolega Milinkoviću. Sad kad ste, krenuli ste s OPG-ima, onda sam se sjetio danas je na odboru, mislim da je samo na odboru da ovdje nije nerečeno, da u Njemačkoj i Francuskoj se potpore daju u svrhu pogodovanja izvoznicima. Onda u svrhu pogodovanja izvoznicima. A onda, ovaj se sjetim da je isto ovdje rečeno da je, mislim da je vlasnik, novi vlasnik hotela negdje na Jadranu, ako se ne varam da li Turska, da li Izrael, kupio čovjek, novi vlasnik kupio hotel na Jadranu, u tom hotelu čak je i toaletni papir iz njegove zemlje, čak ni on nije odavde. A uz sve te OPG-ove koji se gase ja vjerujem da smo mogli ono što je bilo svojevremeno propagirano kao spajanje zelene i plave Hrvatske, da se moglo napraviti upravo kroz sustav potpora. Ali nažalost kod nas je situacija takva da svaki segment radi za sebe. Jednostavno mi je ovaj primjer iz Brača, mi jednostavno ne ide u glavu, da je država uložila u sredstva u aerodrom na Braču i sad diže ruke od toga, aerodrom će najvjerojatnije bit zatvoren. Mislim to ponašanje pijanih milijardera nije takvo. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice i gospođo predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja sa suradnikom. Pa evo pred nama je izvješće koje, ustvari vi se u svom uvodnom obrazloženju rekli nekoliko bitnih točki ustvari koje su daleko bitnije od ovog samog izvješća, jer ovo izvješće je za 2011. godinu sad je već 2013. godina, već smo u 2012. godini potrošili potpore i sigurno da ovi numerički pokazatelji koji su u ovom izvješću su već lagano pase. Međutim, ono što bih ja želio reći u ime kluba HDZ-a, a postaviti isto tako pitanje svima nama da li smo mi u proteklim vremenima kad smo mimo određenih kriterija mogli davati potpore i u zadnje dvije tri godine kad su se ti kriteriji naprosto morali poštovati, postigli oni što smo htjeli, a to je da li smo sa tim potporama restrukturirali svoje gospodarstvo koje smo trebali i da li smo gospodarstvo pripremili za tržišno natjecanje. I mislim da su to dva ključna pitanja o kojim bi mi, s obzirom na koliko nas ima ovdje silno u ovom Saboru, trebali raspravljati, čovjek si zapravo postavlja pitanje da li je ovako rasprava ima smisla. Jer kolegice i kolege kad govorimo o novcima onda nama nije iznos bitan kao nominalan iznos, nego ovisno u kojem nam trenutku politički treba za nešto. Mi ovdje govorimo o 9 milijardi kuna, 9 milijardi kuna, novaca poreznih obveznika RH koje se troše na ovaj ili na onaj način i htjeli mi to ne htjeli priznati potpora je politika, ili politika je potpora. Jer naprosto potporu razlučiti od politike ne možemo i u tome se razlikuju i pojedine političke opcije. Međutim, kad mi vidimo koliko je nama novaca ostalo za ove potpore koje su bitne, dakle za restrukturiranje hrvatskog gospodarstva i potpore za konkurentnost i onda ćete vidjeti da je to vrlo mali iznos u odnosu na ono od ukupnog iznosa za potpore koji se dodijeli jer vi ste u svom izvješću rekli u uvodnom dijelu da je dodijeljeno negdje oko 9 milijardi kuna potpora u 2011. godini i kad izuzmemo samo 4 potpore da tako kažem, jedno je brodogradnja, drugo je HRT, treće je promet i četvrto je poljoprivreda što ćete vidjeti da za restrukturiranje gospodarstva i za podizanje konkurentnosti od hrvatskog gospodarstva je ostalo vrlo malo, kad znamo da nažalost u proteklih godinama nismo razvili kriterije da potpora mora imati svoje povratno pitanje da li smo s tom potporom postigli nešto jer da smo uspjeli to nametnuti a to je stvar politike, onda bi vjerojatno situacija danas bila drukčija. Jer kad dajete potporu nekome onda je dajete isto iz osnovnog razloga zbog nečeg ste je dali. Onda je isto tako vrlo interesantno a postoji onaj famozni PFU obrazac koje je Ministarstvo financija forsira već 6, 7 godina upravo sa nakanom da se vidi fiskalni učinaka onoga što smo dali iz državnog proračuna i svatko tko daje potporu dakle bez obzira koje to Ministarstvo ono radi PFU obrazac i pomoću tog PFU obrasca radi procjenu fiskalnog učinka tih novaca. Nažalost to se nije dogodilo i samo jedna tehnička primjena da ne zaboravim kolegice Spevec vi ste ovdje na 14 strani stavili usporedba sa makroekonomskim pokazateljima. Ne može biti usporedba dvije stvari koje su različite. Ovi pokazatelji se mogu staviti u odnosu na određene makroekonomske pokazatelje a ne možete ih uspoređivati jer naprosto su to ovoga dvije kategorije koje se ne uspoređuju. Dakle govorit ću o tome da je potpora politika, isto tako ispravna politika potpora daje rezultate. Rezultati makroekonomski i makroekonomski pokazatelji u 2012. godini su katastrofalni. A potpore su praktički na istoj razini. Nešto su manje nego što su bile 2011. iako i 2011. makroekonomski pokazatelji su bili loši ali u odnosu na 2012. su bili više nego dobri jer dva kvartala smo imali pozitivni gospodarski rast, jedan kvartal smo imali stagnaciju, a broj zaposlenih je bio skoro 80 tisuća manji nego što je danas. Isto tako broj zaposlenih je bio veći nego što je danas. Dakle koliko će nas još koštati brodogradnja, to ćemo vidjeti. Dakle mi smo preuzeli sva jamstva koje je država dala u proteklim godinama na ime obeštećenja brodogradnje za uzimanje onih njihovih nekretnina i svega što su imali na pomorskom dobru pa je ispalo još nekakvi troškovi i ta trakavica brodogradnje se protegnula. Ona je takva kakva je. HRT milijardu i 300 milijuna kuna. Što hrvatski građani imaju od tih milijardu i 300 milijuna kuna, savršeno ništa. Gledate sapunice isto kao i na ovim drugim komercijalnim televizijama. Promet i to je ono ključno što se može reći da proteklim godinama je progutalo silno novaca jer 2005., 2006. ,2007., 2008., 2009., 2010., 2011. prema željeznicama se išlo između 2 milijarde 200 i dvije milijarde 900 s potporama jer željeznice bez tih novaca nisu mogle egzistirati. U 2012. je taj iznos smanjen na milijardu i pol kuna. Međutim ima nešto žao mi je što tu nema kolege Novaka, a to je taj tzv. radni omjer a to je koliko Hrvatskim željeznicama trebate dati iz državnog proračuna sredstava na svaku njihovu zarađenu kunu da bi mogli funkcionirati. U ovom trenutku ja mislim da je taj radni omjer negdje 1:2,5 ako je za 0,1 ili 0,2 poena viši ili manji nije bitno ali kad se krenulo prvi puta u program restrukturiranja Hrvatskih željeznica da se taj omjer spustio na 1:1,85. Zašto to govorim? Iz jednostavnog razloga što želim na praktičnom primjeru ilustrirati što znači potpora kod restrukturiranja. Dakle kad se krenulo sa procesom restrukturiranja taj omjer sredstava potpore koja se daje određenoj tvrtki koja je u problemima i omjer sredstava koji sami zarade taj se omjer međusobno smanjuje, također ovdje kao potporu se spominje otpis kamata, otpis poreza, smanjenje određenih obveza prema državi i sad se postavlja jedno elementarno pitanje ako je to potpora bila u proteklim godinama kakav status ima Zakon o predstečajnoj nagodbi i financijskom poslovanju, jer ja tu kao nekadašnji resorni ministar i danas gledajući dobronamjerno na taj zakon sa nakanom da se pomogne hrvatskom gospodarstvu ne mogu prihvatiti nikako da mi olako neko kaže da se nelikvidnost smanjila za 5 milijardi kuna a niti lipu nitko nikome nije platio. Nego netko administrativno nekome prebrisao određene obveze na takav način smo smanjili. Mene samo zanima sukladno važećem Zakonu o potporama da ne govorim o onome što nas čeka nakon 1.7.2013. kakav status je tih sredstava jer ako se ne varam za nekakvih dvije, dvije i pol, tri tisuće predstečajnih nagodba planira se da će se riješiti negdje oko 27 milijardi kuna. Tih 27 milijardi kuna najveći dio tih sredstava nitko prema nikome praktički platiti neće, banke će se odreći jednog djela kamata, država će se odreći ovoga, međusobna potraživanja će se na određeni način riješiti i da j Bože da mi sa tom operacijom a to nije prva takva operacija bilo je takvih operaciju u prošlosti. Možemo je nazvati na ovakav ili onakav način, sjetite se samo nagodbe prema Zakonu o dospjelima a ne naplaćenim potraživanjima koji je bio s rokom trajanja od godine dana. Daj Bože da ova mjera da rezultate jer ja ovu mjeru gledam kao možemo reći potpora za restrukturiranje hrvatskog gospodarstva. S obzirom da realno gledajući među tih dvije tisuće još nešto tvrtki praktički nalazi se kompletno hrvatsko graditeljstvo, nalazi se kompletna metalna industrija i logična je stvar da nitko normalan i pametan u ovoj zemlji nije da hrvatsko graditeljstvo i tvrtke padnu na koljena i da od njih ne ostane ništa. Međutim, kažem ja postavljam sebi pitanje kakav će tretman ta cijela operacija imati? Ili ako ona ima tretman potpore itd. onda mislim da nije dobro na sva zvona zbog PR-ovskih potreba pričati o tome da se smanjila nelikvidnost od 5 milijardi. Jer ako nešto administrativno prebrišete onda niste to smanjili jer po toj logici je to mogao napraviti daleko prije netko drugi. Sljedeći problem ovdje želim govoriti o konkretnim činjenicama s kojima se mi suočavamo i suočavali smo se i proteklih godina, suočava se ova Vlada u proteklih 14, 15 mjeseci su pojedina poduzeća koja su u proteklim desetljećima bili nosioci gospodarskog razvoja u svom kraju, međutim oni zadnjih petnaestak ili 20 godina posluju sa raznoraznim gubicima. I njima država treba otpisati ili određena jamstva ili određene kamate ili preuzeti kredite da bi oni mogli egzistirati jer ako oni nestanu na tom području će praktički nestati tih radnih mjesta. Kakav status će imati takva potpora? Zašto to postavljam? Iz jednostavnog razloga što su to pitanja na koja ćemo morati odgovoriti nakon 1.7. Gospođa Spevec je rekla i ove potpore koje smo dali u proteklim godinama, a da ne govorim ove u budućnosti praktički izlaze iz njene ingerencije. Ona je mogla sada dobronamjerno upozoriti davaoca te potpore da se na nalazi u određenim okvirima i mogla je napraviti frku i paniku oko toga i tu se njena priča završava. Međutim stvar je u tome da Bruxelles se neće ponašati na takav način. Bruxelles će naprosto tražiti od onoga koji dobije takvu jednu nelegitimnu potporu da vrati taj nominalni iznos. I takva tvrtka koja je u problemima sigurno neće moći vratiti taj iznos. I da završim s tim potporama za tzv. restrukturiranje jer mogli bi nabrajati do beskonačnosti. Potpore za konkurentno, gledajte kada pogledate kolike silne novci odlazi za restrukturiranje, kada pogledate koliki je ukupni promet tvrtki bio u proteklim godinama, koliko one zapošljavaju ljudi onda se postavlja pitanje, a koje to mi tvrtke u ovome trenutku možemo poticati da budu konkurentne prema van. I ta međusobna povezanost problema je po meni ključ da uspijemo riješiti ove probleme sa restrukturiranjem onda možemo govoriti da mi tim tvrtkama gurnemo sredstva za konkurentnost da budu konkurentna prema tržištu vani, ali će tvrtke za sobom povući niz malih i srednjih poduzetnika i bez tih velikih tvrtki mali i srednji poduzetnici nemaju šta i nemaju za koga raditi. Dakle niz otvorenih pitanja kolegice i kolege kada govorimo o ovome Zakonu o potporama i završit ću s tim, potpore su najveća gospodarska politika i kolega Novak je rekao za jednu potporu za tvrtke koje po ničem ne trebaju dobiti tu potporu, imaju fenomenalnu dobit, Hrvati telefoniraju i kada treba i kada ne treba, međutim netko je rekao da oni mogu dobiti potporu za to. sutra kada se nađemo na zajedničkom europskom tržištu kada budemo povlačili potpore iz EU fondova, budite sigurni da je puno tih potpora koje će itekako favorizirati određene tvrtke iz jačih zemalja, a te tvrtke će doći na naš teren a nažalost naše tvrtke neće moći koristiti potporu za konkurentnost nego će nažalost morati koristiti potporu za restrukturiranje. Dakle jedno izvješće koje je kvalitetno napravljeno, jedno izvješće koje možda treba čitati na malo drugačiji način nego što ga čitamo. Jedno izvješće koje po meni ne trpi političko prepucavanje i ovo podvlačim u ime kluba HDZ-a izvješće koje ne trpi političko prepucavanje. Svako političko prepucavanje oko ovog izvješća je jedna velika politička neodgovornost za budućnost hrvatskih tvrtki. Hvala lijepo.
Jozo Radoš replika.
Kolegi Šukeru jedna riječ potjera drugu. Govori o katastrofalnim rezultatima u 2012.kada se radi o izvješću za 2011., a onda poziva da se ne koristi političko prepucavanje. Dakle, kolega Šuker kaže da su potpore politika i doista potpore jesu politika pa onda postavlja dva pitanja. Prvo pitanje, da li smo postigli tržišno i konkurentno gospodarstvo? Nismo, što znači da ta politika koja je to trebala napraviti nije bila uspješna politika i to na razdoblje od 8 godina te politike ta politika nije postigla svoj cilj. Prema tome to je neuspješna politika i time su više deplasirane priče o tome kako je u 2012.godini došlo do katastrofalnih makroekonomskih pokazatelja. Pa kakvi mogu biti pokazatelji nakon neuspješne politike koju ste provodili 8 godina? Ako budu neuspješni pokazatelji makroekonomskim uvjetima općeg oporavka svjetskog gospodarstva za 4 godine onda vaša rasprava može biti relevantna. I drugo što ste pitali, da li smo postigli što smo htjeli. To ovisi o tome šta je tko htio. Onaj tko je htio konkurentno gospodarstvo taj to nije postigao jer to nismo uspjeli. Ako ne neko htio nešto drugo, taj je možda uspio. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Radoš ja moram konstatirati da vi niste slušali što sam ja govorio. Prvo ste zamijenili dvije stvari. Ne možete govoriti o konkurentnosti prije restrukturiranja, to je ključna stvar. I ja sam dobro pazio kada sam govorio da sam govorio o potporama za restrukturiranje, a onda kasnije o potporama za konkurentnost. Druga stvar kolega Radoš, govoriti o gospodarstvo o makroekonomskim pokazateljima onda mi 2008.moramo podvući crtu jer do tada se može govoriti o tome da je Hrvatska mogla samostalno utjecati na neke stvari. Druga polovica zapravo zadnji kvartal 2008.godine i ovo sve što se kasnije događa Hrvatska je samo nažalost našla se u vrtlogu svjetske gospodarske i financijske krize i tu vi htjeli ili ne htjeli priznati ono na čemu smo imali veliki utjecaj ono što smo mogli kontrolirati to je financijski sektor smo sačuvali stabilnim. Zato jesam spominjao određene tvrtke koje su nosioci gospodarskog razvoja u pojedinim područjima su u silnim problemima unatrag 10-tak ili 15 godina, pa čak i naslijeđeno od prije ali nisam htio ići tako daleko. Međutim, kad sam rekao da oko ovog izvješća ne treba politizirati i dalje stojim kod toga, a kad sam rekao da u 2012. su loši makroekonomski pokazatelji išao sam samo onoga da li smo sa potporama koje smo davali, mislim na 2012. i prije toga, postigli ono što smo željeli. Dakle ti makroekonomski pokazatelji su pokazatelji da se s tim potporama nije postiglo ono što se htjelo jer ako ste imali rast gospodarstva u drugom i trećem kvartalu 2011., ako ste imali stagnaciju u četvrtom kvartalu, a imate silni pad u 2012. godini onda očigledno potpore koje su se davale u 2012. godini nisu postigle rezultata ili one potpore koje su davane u prethodnim godinama nisu dovoljno zaustavile određene trendove. Ali o tome treba raspraviti, to treba proanalizirati iz jednostavnog razloga da nam se to ne dogodi sutra.
I Srđan Gjurković, replika.
Poštovani kolega, vi govorite da je korišten PR u smanjenju nelikvidnosti, 4-5 milijardi, da to u biti nigdje tog novca nema itd. Pa mislim mi znamo svi da po Zakonu o računovodstvu sva knjiženja moraju biti činjenična, istinita, isto tako proračun mora sve evidentirati. Prema tome radi se o iznosima koje se rješavaju da li plaćanjima, da li kompenzacijama, ali se oni rješavaju i ono što je ključno da se pokazuje da ova Vlada zna rješavati nelikvidnost, a to nije PR nego je to konkretno i činjenično jer se sve to mora i proknjižiti. A što se tiče potpora npr. što ste spominjati u brodogradnji i strategijama i konkurentnošću, pa ja moram reći da je ova Vlada jasno bar što se tiče brodogradilišta u Splitu i brodogradilišta u Trogiru jasno definirala ono što se zovu potpore, odnosno sredstva koja idu prema planu restrukturiranja u sljedećih pet godina i jasno i završena ta priča da novac ne curi nego da se jasno zna zašto se daje i kako će se koristit.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Gjurkoviću, krenut ću s ovim zadnjim da ste potpisali već praktički gotove ugovore za Brodosplit i Trogir, a ovi ugovori se po ničemu ne razlikuju od onih koje ste slijedili. Priča sa Brodotrogirom i Brodosplitom bi koštala daleko manje, a efekt bi bio potpuno isti. A druga stvar, ovo je sjajno kako ste vi elaborirali, ovo bi trebalo dati u srednju ekonomsku školu što znači administrativno brisanje određenih obveza. Pa logična stvar da određene poslovne događaje morat proknjižiti, samo gledajte ako država otpiše porez u državni proračun taj porez nije došao. Ako poslovna banka otpiše kamate ona ima manje prihode s osnova kamata za taj i taj iznos. Dakle, jedini koji se … koliko toliko račun je tvrtka koja je u problemima ali novce nitko nije dobio. A o rješavanju problema nelikvidnosti ne možete govorit ako novci nisu ukucani u krvotok. Ovo su rješavanje određene neplaćanja iz proteklih razdoblja i ja bih volio da se istraži zašto se do tih neplaćanja došlo. Ali ne možete reći o smanjenju nelikvidnosti jer kad pogledate koliko je bilo nelikvidnih tvrtki početkom 2012. i koliko ima krajem 2012. pa ćete vidjet da se taj iznos povećao za 5 milijardi, ali knjigovodstveno pa ja sam upravo iskoristio pravi izraz da je to administrativno smanjenje nelikvidnosti, a pod administrativnim smanjenjem nelikvidnosti je knjiženje. Znači u Ministarstvu financija u Poreznoj upravi će s osnova PDV-a, mirovinskog, zdravstvenog, smanjit nekome za 50 milijuna. Poslovna banka će u sklopu toga smanjiti kamate za 20 milijuna i ona tvrtka koja je u procesu predstečajne nagodbe ima smanjene obveze za 70 milijuna kuna. Da li je tih 70 milijuna kuna dobio netko treći, nije. Dakle radi se o tome, zato i jesam rekao kolegici Spevec, da se postavlja pitanje kakav će tretman što se tiče potpore bit toga upravo zbog toga što je ona u svom uvodnom dijelu rekla da svako otpisivanje kamata, svako otpisivanje poreza je potpora iz jednostavnog razloga što je to dobio jedan gospodarski subjekt, a drugi gospodarski subjekt nije dobio, on je na takav način bio privilegiran i dobio potporu države. Hvala gospođo potpredsjednice.
Hvala lijepa. Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ivo Jelušić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana predsjednice agencije gospođo Spevec, kolegice i kolege. Evo raspravljamo pa možda i zadnji put na ovaj način i u ovakvom obliku o ovim potporama jer sljedeće godine ćemo raspravljati u jednom drugom ozračju sve ovo jer ćemo biti članice Europske unije pa će i potpore imat i u potpunosti na drugačiji način razgovarat, bez obzira što će se ona odnositi na ovu godinu u kojoj ćemo biti pola u Europskoj uniji, pola ne. Ali nekoliko nelogičnosti kada govorimo o potporama i ovom izvješću. Naizgled izgleda kao da je ovo toliko nebitna tema, malte ne marginalna, a s druge strane ka pogledamo koji su novci u pitanju vidimo da je to itekako bitna tema, 9 milijardi kuna je u pitanju. Uvijek i ove godine i ovaj puta kao i prethodnih godina o ovome raspravljamo pomalo kasno. Dakle mi sada u veljači 2013. raspravljamo o potporama koje su se dogodile u 2011. godini, a mi imamo sad situaciju da već sada određene grupacije korisnika potpora su se već digle sa … itd., govore o problemima 2013., mi raspravljamo o 2011. godini. Naravno pri tome ne krivim agenciju, nije ona tu, agencija naprosto ima takvu dinamiku rada kad dobije određene podatke onda ih analizira, zbroji pa evo nama pošalje. Inače druga nelogičnost je uopće da ovdje pred nama kad razgovaramo o potporama dakle a njih imamo pred sobom predsjednicu agencije i agenciju koja podnosi izvještaj o tome, agencija što bi rekao narod …/Ne razumije se. Dakle, niti je davala potvrde niti određivala kolike će biti ni kome će ići. Onaj tko je određivao koliko će one biti, kome će ići, kako će ih se kontrolirati on ne podnosi izvještaj. Ali to su naše nelogičnosti ovdje koje već traju dulje vrijeme i nećemo ih vjerojatno ni ispraviti, ali za godinu dvije ćemo i tako sasvim drugačije gledati na ove stvari kad uđemo u EU. Ono što bi bilo logično, dakle kad razgovara se o potporama da može se razgovarati sa onim tko je te potpore odlučio kolike će biti, kuda će ići i kome ih je dao. Naravno, sad da je to tako, da smo to tako inače postavili ovaj put bi to bilo nemoguće naprosto zato što Vlada koja je to radila 2011. više nije na vlasti pa to opet ne bi bilo moguće. Ali to ne znači da ne treba progovoriti o problemima ne zato da bismo kritizirali eto kako je bilo prije, nego naprosto da vidimo što nije bilo dobro, što treba mijenjati i na koncu konca pogotovo u svjetlu toga što ćemo za koji mjesec za tri, četiri mjeseca biti u EU pa ćemo neke stvari morati mijenjati koliko to god nama ne bi pasalo. Rekao sam da je ovo jako bitno pitanje zato što je riječ o 9 milijardi kuna koje se iz na ovaj ili onaj način ne dođu u državni proračun ili većina toga ode iz državnog proračuna kao subvencija. Dakle, gotovo oko 7 milijardi kuna izravno kao subvencije iz proračuna odu određenim subjektima. Nije to malo. Riječ je o 2,7% bruto društvenog proizvoda ili oko 7 i pol posto ukupnih rashoda proračuna, ogroman novac. S druge strane u EU u koju ćemo dakle ući kao što rekoh za 3, 4 mjeseca su te brojke puno manje. U EU prosječne potpore su 0,6% od društvenog bruto proizvoda. Dakle, negdje oko 4 i pol puta manje nego je to kod nas. Dobro ako izuzev tu poljoprivredu, onda dođemo do nekakvim malo drugačijih brojki. Najveći korisnici ovih potpora pogotovo kada je riječ o subvencijama od ovih 7 milijardi su prije svega poljoprivreda i brodogradnja. Ima tu i HRT-a i Hrvatskih željeznica, ali poljoprivreda i brodogradnja su najveće. I gle apsurda. Dajemo ogromne novce, daleko veće nego što to drugi daju, a s druge strane ti koji dobivaju govore da im je malo. Poljoprivrednici malo, malo se bune, brodogradnja također. Dakle, oni govore kako njihov položaj nije dobar. S druge strane mi godinama govorimo kako su potpore upravo u te sektore velike i veće nego što je to u našem okruženju u EU. Dakle, daleko, očito da tu nešto debelo ne štima. E sad što ne štima? O brodogradnji neću puno govoriti jer ovo je u ovoj godini hvala bogu završava taj problem nadamo se s brodogradnjom. Brodogradnja će biti privatizirana i neće više biti potpora brodogradnji, neće biti moguće. Naravno, ostaju tu još repovi od prethodnih sanacija brodogradnje koje idu do par milijardi, ali neću sad ni o tome. Dakle, ali nešto ću više reći o poljoprivredi jer, koja je drugi značajan korisnik potpora jer će te potpore za poljoprivredu ići i dalje. I dobro je da će ići. I ići će uglavnom iz europskog budžeta. Međutim, ove prilike da porazgovaramo o toj poljoprivredi dakle kakvi su efekti tih potpora. Hrvatska na žalost već niz godina pa i u ovoj o kojoj razmatramo a i danas ne proizvodi dovoljno gotovo ničega za vlastite potrebe osim pšenice koje tradicionalno imamo više nego što su naše potrebe, pokatkad kukuruza, mandarina zbog doline Neretve i meda. Dakle, osim tih stvari ničega drugog Hrvatska dovoljno ne proizvede za svoje potrebe. Govorim o primarnoj proizvodnji. To je već industrijski proizvod. Ali i šećera imamo dovoljno. Ovi koji su iz kraja gdje se šećer radi to znaju. S druge strane, dakle niti jednog niti mesa niti jedne vrste ne proizvodimo dovoljno. Mlijeka, mliječnih proizvoda proizvode dovoljno. I sad bih rekao malo apsurdno, je li, kada bi bili izolirani i zatvoreni, kad ne bi bilo međunarodne razmjene roba, kad ne bi bilo uvoza mi bismo maltene bili gladni, a ničeg ne proizvodimo dovoljno. E sad, jel' to dobro stanje? Naravno da nije dobro stanje. Ja sam za to dakle, potpore da apsolutno poljoprivredi ali te potpore moraju pratiti i odgovarajući rezultati koji se moraju … [[Govornik se ne razumije.]] povećanom proizvodnjom. Naravno ako je cilj politike potpora da takav rezultat bude, ako je cilj da daješ potpore dakle da one rezultiraju proizvodnjom i konkurentnošću te djelatnosti onda to trebaju očekivati. Ako nije to, ako je cilj neki drugi koji je često puta popularan ili populistički onda je to druga stvar. Ako se potporama žele kupovati glasovi, dodvoravati itd. e onda naravno da ne možeš ni očekivati rezultate i onda ja zaista pucam u krivo jer tražim rezultate tamo gdje ih netko nije ni kanio da ih ima. Naravno, kad govorim o tome reći ću samo podatak poticaji u poljoprivredi su u odnosu od 2004. do 2011. uduplani sa 2,2 milijarde na 4 milijarde zaokruženo. Kakvi su efekti u proizvodnji vidimo na osnovu ovoga što sam malo prije govorio. Dakle, treba poticati, ali drugačije nego što se to do sada radilo. Većina kod nas poticaja i potpora išla je pomoć određenim subjektima, tzv. vertikalne potpore umjesto da smo ih pripremali i osposobljavali državnim sredstvima, državnim novcima da budu konkurentni i da se mogu nositi sa konkurencijom. Dakle, i uz silne te potpore brodova ne proizvodimo više nego prije, nego naprotiv manje, hrane isto nemamo dovoljno. To je naprosto pitanje da se zapitamo zašto tako i dokle tako. Morat ćemo promijeniti neke trendove. Iz izvještaja agencije vidimo dakle da je u EU praksa da većina potpora su tzv. horizontalne potpore, dakle 90% sredstava ide u tom pravcu, kod nas samo 26%. To su one dakle koje su usmjerene za razvoj, za istraživanje. Dakle, koje na neki način osposobljavaju gospodarske subjekte da budu konkurentni. A kod nas idu direktno određenim subjektima za stvaranje nekog proizvoda. Tu bih upotrijebio onu japansku izreku koja kaže nećete pomoći gladnom čovjeku tako što mu dadete ribu da se najede nego tako što ćete ga naučiti da lovi ribu pa će onda uvijek loviti i nikad više neće biti gladan. I tako otprilike trebamo mi primijeniti politiku kad je riječ o potporama. Dakle, osposobiti naše subjekte uz potpore i uz pomoć države da postanu konkurentni i da više mogu proizvoditi i bolje i konkurentno, a ne da im omogućavaš da žive uz potpore, a kad nema potpore da naprosto ne mogu funkcionirati. Međutim, čest je to slučaj kod nas, ne samo u gospodarstvu nego i inače u društvu, mi se uvijek bavimo lošim a ne dobrim primjerima, od obrazovanja nadalje. Kod nas se svi bavimo i u školi lošim učenicima, nitko dobrim, nadarenim. Svi više skačemo i igramo oko onih lošijih jer se nekako smatralo da se treba baviti lošim đakom, a ne onim dobrim umjesto da narod treba i njih ali treba i onim dobrim, treba ga stimulirati da bude izvrstan i da nas ti koji su izvrsni povuku naprijed. Tako je i u gospodarstvu dakle. Treba pomagati i ulagati u one koji će uz pomoć države sutra postati konkurentniji i povući ovo gospodarstvo naprijed i ovu državu, a ne one koji su posrnuli i koji jedino uz pomoć mogu egzistirati. Što se tiče poljoprivrede naravno da će potpore biti i dalje. One će uglavnom ići iz europskog proračuna. O brodogradnji sam rekao, o njima neću govoriti jer ćemo nadam se sa ovom godinom završiti sa potporama u brodogradnji. U poljoprivredi će uglavnom očekujemo te potpore ići iz budžeta EU jer je to tako i u drugim članicama EU. Kad pogledamo ovo sada što je, prije par dana bili smo svjedoci da je usvojen proračun EU za narednih 7 godina. Malo sam to pogledao te podatke, dakle za poljoprivredu Hrvatska je u narednih 7 godina dobila 4,6 milijardi eura. To je negdje na godišnjoj razini kad pretvorimo u naše kune oko 3,7 milijardi kuna bi dakle mi kad bi svake godine podjednaka sredstva dobivali dobili za poljoprivredu a sada su poticaji naši u poljoprivredi negdje oko 4,1 milijardu. Dakle, ono što je potrebno da potporama koje dajemo ili koje ćemo dati da naše subjekte učinimo konkurentnijim, da ih osposobimo da se mogu boriti na tržištu jer ulaskom u EU nema više zaštićenosti, nismo sami, morat ćemo se boriti i svi naši proizvođači i u industriji i u poljoprivredi na europskom tržištu. Naravno da te potpore moraju rezultirati dakle njihovim boljim proizvodima, većim proizvodima, konkurentnijim proizvodima. A što se tiče sela, ovdje je bilo riječi, i potpora selu, treba razlikovati potpore poljoprivrednoj proizvodnji od potpora selu, odnosno od podrške ili razvoja sela. Država naravno treba ulagati u razvoj sela, nama je u interesu da imamo održiv razvoj sela ali to ne činiti kroz poticaje za poljoprivredu, dakle ne činiti kroz poticaje za proizvode nego kroz druge oblike što nije stvar poticaja ovima o kojima govorimo. Dakle, razvoj sela da, ali ne na način da kroz potpore kroz poljoprivredu osiguramo da one kompenziraju ukupno ono što bi se trebalo na selu događati. Naše sve poljoprivredne proizvođače bez obzira bili oni individualni, bili oni veliki kombinati privatni ili velike firme ili ne treba osposobiti da budu sutra konkurentni u Europi proizvoditi konkurentne poljoprivredne proizvode. A selo treba na druge načine drugim državnim mjerama poticati da na selu se i dalje održi razvoj, da ljudi ostanu na selu i da ne bježe u gradove po svaku cijenu kao što smo bili svjedoci svih ovih godina i desetljeća. Hvala lijepo.
Replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Jelušić ja bih se mogao s vama suglasiti u onom dijelu gdje ste govorili o nelogičnostima glede tajminga rasprave i u tom dijelu, ali nikako se ne mogu s vama suglasiti u onom dijelu gdje ste govorili o potporama u poljoprivredi i to na takav način gdje ste govorili da su one neučinkovite itd. Ja odgovorno tvrdim da su potpore u poljoprivredi postigle temeljni cilj. Dakle, stvaranje konkurentne poljoprivrede. U prilog toga govori povećana proizvodnja mlijeka, mesa. Sve je to, 150 milijuna litara mlijeka je povećana proizvodnja od 2003. do 2010. Ali ovo što se dogodilo sa potporama u ove dvije godine koje su srezane za gotovo 40% uspoređujući sa ranije to je neviđeno. Jednostavno, poljoprivrednici su planirali određene svoje projekcije, imaju naravno u tom dijelu i potpore. I u prilog toga govori i svjedoči da je proizvodnja mlijeka zahvaljujući takvoj politici pala gotovo za 30%, proizvodnja mesa za gotovo 12%. 30 tisuća krava je završilo na prisilnom klanju gospodine kolega. Preko nekoliko tisuća farmi je zatvoreno. To su poražavajući rezultati. I sad vi govorite e oni će moći koristiti potpore iz EU. Pa tko će ih dočekat? Tko će dočekati te potpore kada će ih pola propasti? I onda vi kažete da u tom dijelu svakako treba ravnomjeran razvoj Hrvatske život na selu. Pa selo izumire jer tko će ako nema egzistencije, ako je došlo do takvih relacija. I sad kažete, pa sam ministar je na aktualnom satu govorio e mi ćemo sad razmišljati i po tome ćemo raditi. Trebalo je to daleko prije i ne dozvoliti da dođe do ovoga. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Milinković opet jedna od vaših argumentacija koje nisu argumentacije nego zato da se opet nekome svidite. I ne govorite naravno pri tome istine. Prema tome, nije točno puno toga što ste rekli, oko količina proizvodnja mlijeka. 2003. godine u Hrvatskoj je otkupljeno 540 milijuna i tako dalje, da zaokružujem, 540 milijuna kilograma, odnosno litara mlijeka, 2003., 2011. ove zadnje godine u kojoj razmatramo 626. Dakle, neznatno povećanje, nema tu, i pri tome kroz godine jako varirala. Prema tome nema tu velikih drastičnih pomaka o kojima vi govorite, prema tome ja sam za to da bude tog mlijeka. Dapače treba podsjetit da mlijeka bude što više, ali očito da ovaj, ove brojke o kojima govorim nisu dale rezultate. 2004. godine dakle poticaji u poljoprivredi su bili 2 milijarde, sada su 2011. o kojoj razgovaramo 4 milijarde, duplo veće. Pa vjerojatno i u mljekarstvu, ali ne vidimo duplo veću proizvodnju. Nego evo ja govorim o podacima, ne znam o čemu vi govorite, vi to govorite naravno napamet, ja se eto s te strane, očekujući možda i ovakvo vaše pitanje, pripremio si podatke. Prema tome, to su činjenice. Naravno da mi moramo učiniti da naš poljoprivredni sektor bude konkurentan i treba to poticati, treba poticati ono ko će uz tu potporu moći proizvesti što više mlijeka, ali zaboravimo to da se sa 5 krava ili 2 krave može živjeti i uz potpore dobro živjeti, ne može naprosto. Zašto? Pa ne zato što ne, zato što to netko ne želi, što to ova Vlada ne želi ili SDP to ne želi, zato što to nije ekonomska logika, zato što to nigdje u Europi ne može, ali sa 15 ili 20 krava već se može živjeti, ako naravno nisu pri tome kreditno opterećeni, ako nisu uzimali kredite pa uz to gradili kuće s tim novcem. Prema tome, poticati da ali tražiti i odgovarajuće rezultate za to, ne zato što mi to hoćemo, nego što ćemo to za koji mjesec morati sviđalo se to vama ili ne.
Replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić nikada u povijesti Hrvatska nije uvozila hranu. Recite vi meni je li za vrijeme Austro-ugarske ovaj dio Hrvatske uvozio hranu, nije. Imao je hrane dovoljno, proizvodnja hrane je bila sasvim dovoljna u svim poljoprivrednim krajevima RH da podmiri potrebe stanovništva Hrvatske. Vi ovdje govorite o uvozu hrane gotovo kao o nečem, kao o potrebi. Evo tako su i za vrijeme HDZ-a čak stimulirali potporama uvoz hrane, uvoz mesa, davane su potpore za uvoz mesa, uvoznicima mesa su davane potpore. Gospodine Milinković vi to znate bolje. No, lijepo ste vi divanili, gotovo dvije trećine vašeg govora o poljoprivredi, tako da se ja čudim da ste vi uopće bili dogradonačelnik Zagreba, a trebali ste biti zamjenik ministra ili ministar poljoprivrede jer ste odlično govorili u svezi unaprjeđenja poljoprivrede u RH. Pa kad ste tako već to zborili i divanili kako kažu u Slavoniji, čudi me da niste poljoprivrednicima pomogli, ta vaša Vlada, ova sadašnja sa legalizacijom poljoprivrednih objekata za nekakva minimalna, ili kako da kažem, ili kako oni kažu za kunu. Ne, vaša će Vlada njih oderat, ogulit će im kožu legalizacijom svih poljoprivrednih objekata, to ih čeka sada. Iako legalizirani objekti se prikazuju, dakle referiraju prema EU kao farme, svinjci i svi ostali objekti kojim bi se onda mogli oni povlačiti sredstva, oni to neće moći učiniti jer nemaju 80 tisuća kuna za legalizaciju farme od 300 kvadratnih metara. I što ćemo dobiti? Nećemo moći povući ta predviđena sredstva o kojima toliko govorimo da iznose 11, 7 milijardi eura, nećemo u onaj poljoprivredni paket ili kako se kaže omotnicu, nećemo moći iskoristiti. Zašto, zato što ste neozbiljni i neodgovorni i ne vodite politiku poljoprivrede kako treba, eto zato.
I sad mi molim vas kolega Grubišić recite kako ste u replici došli od potpora da legalizacije objekata? O tome kolega Jelušić uopće nije govorio.
Evo ja ću reći samo ako smijem. Pa rekli ste da pitate da vam kažem.
Ne, ne, samo to nije u skladu sa našim Poslovnikom. Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Naravno kolega Grubišić neću o onome što nije tema. Hvala vam što ste rekli da sam lijepo divanio.
Jeste.
Je, hvala još jednom. Ali ja sam, osim što sam kako vi kažete lijepo divanio ja sam i istinu govorio i argumentima. Za razliku od vas koji niste, neću reći da ste lijepo divanili, ali niste govorili istinu. U kom dijelu? Rekli ste da se ja zalažem kako i ovi što, kako i ove prethodne Vlade HDZ-a za uvoz poljoprivrednih proizvoda, sačuvaj Bože ja to nikad nisam rekao. Vi, ja ne znam, vi niste slušali što sam ja reko, sačuvaj Bože ja sam upravo kukao nad tim i govorio kako je tragična situacija, kako i uz tolike potpore nemamo dovoljno hrane i sami ne proizvedemo. Znači vi ste se očito pripremili unaprijed šta ćete reći bez obzira šta ja govorim, kao onaj kad je išao prijatelju gluhom pa je rekao pitat ću ga kako si, a on će reći dobro, a ja ću reći hvala Bogu, a ovaj kaže kad dođe kako si, ovaj kaže nikako, a ovaj kaže hvala Bogu. Dakle, otprilike ta vaša replika na moje izlaganje na to liči. Vi si unaprijed pripremite šta će te reć bez obzira što sam ja rekao. Dakle, ja sam rekao i ponovno stojim na tome, nažalost ne proizvodimo dovoljno hrane i za vlastite potrebe, to je žalosna činjenica jer to je rezultat poljoprivrednih politika koje smo imali godinama i mi to želimo, i hoćemo i moramo promijeniti. Naravno i uz potpore države, i uz potpore EU, ali i potpore koje će rezultirati većom proizvodnjom, većom količinom, a ne uz potpore koje su nekada ili u dobrom dijelu do sada išle ne zbog toga da bude veća proizvodnja, nego da se kupi nečiji glas, nego da se nekome dodvori, da se lijepo divani, a šta će sutra biti sa poljoprivredom, šta će sutra biti sa državom nek o tome brinu oni koji su odgovorniji. Pa eto, fala Bogu došli smo odgovorniji koji o tome brinu.
I Jozo Radoš, replika.
Pa i ja se slažem s većinom, sa gotovo svim što je govorio kolega Jelušić, ali evo ja ovo koristim kao institut zapravo ispravka netočnog navoda, odnosno nepreciznog navoda. On je rekao da je donesen višegodišnji financijski okvir EU, međutim on je usvojen samo na Vijeću EU, a taj se dokument donosi u tzv. konsen proceduri, što znači da podliježe potvrdi Europskog parlamenta.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a Jozo Radoš.
Gospođo potpredsjednice, gospođo Spevec i kolegice i kolege. Ovo izvješće pomalo nalikuje i na tragu je izvješća o radu Državne revizije. Konstatira vrlo korisne stvari, ima čak i instrumente da ukaže na nekakve negativnosti ali nakon toga se zapravo ništa ne događa. Tako da mi to moramo imati na pameti ali činjenica da imamo jedno tijelo koje dakle osim što radi svoj posao snima jedno vrlo važno područje i da imamo tu informaciju koju doduše još ne znamo koristiti. To je isto već puno, to može biti podloga na koju ćemo možda moći poboljšati stanje u hrvatskome gospodarstvu. Radi se o izuzetno važnom izvješću jer od 130 milijardi kuna državnog proračuna ovih 9 je možda najvažnije jer one otvaraju prostor razvoju, prostor politici, ostale stotina milijardi kuna se troši više-manje za održavanje nekakvih sustava u kojima nemate mogućnosti kreirati gospodarski život kao što je mirovinski sustav, zdravstveni sustav, plaće, obrazovni sustav itd. tako da ovih 9 milijardi nije 7,5% nego je ne znam nekakvih 75% onoga što država odnosno Vlada ima u svojim rukama da bi kreirala gospodarski život. Zato je to izvješće još važnije nego što to govori ova brojka od 7,5% državnoga proračuna. Ovo izvješće ima jednu veliku manu a to je da ono ne obuhvaća ili gotovo ne obuhvaća polovicu potpora, a to su potpore u poljoprivredi i ribarstvu zbog nekih zakonskih odredbi, razgraničenja, nadležnosti agencije itd. i to svakako nije dobro. Jedno izvješće koje bi detaljnije prikazalo potpore u poljoprivredi i ribarstvu sa ocjenama pogotovo sa ocjenom uspješnosti odnosno učinkovitosti tih potpora bi itekako dobro došlo Hrvatskome saboru i trebalo bi vidjeti koje su zakonske prepreke da agencija podnosi takvo izvješće odnosno da joj nadležna tijela doista dostavljaju sve informacije a da ona može uz njihove informacije dati svoje ocijene koje bi onda govorile o učinkovitosti tih potpora jer se radi dakle o polovici potpora i kao što vidimo ta tendencija udjela potpora za poljoprivredu i ribarstvo u ukupnim potporama raste a ne pada. Za ocjenu stanja našega gospodarstva dovoljno je samo reći podatak da u odnosu na 90% potpora koje su sektorske potpore u zemljama Eu u Hrvatskoj je odnos zapravo potpuno suprotan. Kod nas 90% tako se grubo može reći potpora zapravo čine sektorske potpore. Zašto? Zato što kada na ovih pola odnosno 4 i pol milijarde potpora industriji i uslugama dodamo poljoprivredne potpore i potpore ribarstvu koje su isto sektorske potpore de facto onda udio horizontalnih potpora, tih poželjnih potpora to je kao dobar i loši kolesterol gospodine doktore, onda udio tih loših potpora čini 90%, to su te sektorske potpore, dok je u Europi upravo obrnuto, horizontalne potpore čine 90% pa to vrlo jasno govori gdje se mi zapravo nalazimo sa našim potporama. Ovdje se govori o tome i agencija se diči time kako je uspostavljen model praćenja učinaka dodijeljenih potpora ali to je tek naznaka toga modela, taj model ni po čemu još nije model koji bi zadovoljavao a taj model treba biti razvijen i treba biti najvažniji zapravo dio ovoga izvješća koji bi valorizirao i ocjenjivao kako su te potpore korištene. Dva su razloga zašto to nije tako, zašto to nije još uvijek razvijen i dobar model. Prvo je što davatelji potpora ne dostavljaju materijale, jedan dio nije moguće vidjeti izvješća koji dio davatelja potpora na zahtjev agencije u skladu sa zakonom koji ih obvezuje da agenciji dostave materijale, te materijale agenciji nije dostavio. To je ista situacija kao i u Državnoj reviziji. Državna revizija da naloge ali se ti nalozi potpuno zanemare, eskiviraju i nikome ništa i nema nikakvih sankcija i to bi trebalo naravno u budućnosti popraviti. A druga manjkavost toga modela vrednovanja je to što ti davatelji potpora sami ocjenjuju njihovu učinkovitost što nema zapravo nikakvog smisla. Naravno da će svaki davatelj potpora ocijeniti da je potpora koju je on dao dala dobar učinaka jer bi onda samoga sebe ocijenio negativnom ocjenom pa je doista svih ovih koliko ih ima ovdje 15 svi su sebi dali pozitivne ocijene i rekli da su potpore dale pozitivan učinak, a agencija u izvješću navodi da bi trebalo zapravo imati puno objektivnije pokazatelje pozitivnosti učinaka tih potpora kao što su povećanje zaposlenosti, povećanje izvoza. U poljoprivredi bi to bilo povećanje veličine posjeda, povećanje proizvodnje, povećanje broja odnosno količine navodnjavanog zemljišta, povećanje trajnih nasada, povećanje kvalitete, tehnologije, ekološke hrane koje bi onda u perspektivi donijelo naravno veću proizvodnju i veći profit. Ali to neće dati proizvođač, onaj koji je koristio potpore, davatelj potpora, on će parcijalno potporu uvijek ocijeniti pozitivnom jer time ocjenjuje samoga sebe, nego to mora dati nezavisna institucija bilo koristeći podatke Statističkog zavoda RH ili neke druge podatke kojima agencija eventualno raspolaže ili može raspolagati. Dakle ovaj model svakako treba razvijati. Ovo što imamo ovdje to je samo tek puka naznaka birokratska naznaka toga modela, bez njegove stvarne kvalitete. Tako su potpore za poljoprivredu prošle godine rasle za 3% poljoprivreda i ribarstvo i to u vrijeme krize. Te potpore rastu 3% i moglo bi se vjerojatno iz gospodarskih kretanja koje izdaje Hrvatska gospodarska komora iz statističkih podataka Hrvatskog zavoda za statistiku dobiti podatke da li je 3% povećanja što nije mali iznos na godišnjoj razini, da li su dovele do povećanje proizvodnje, da li doveli do povećanja pokrivenosti uvoza sa izvozom koji je kao što znate tragičan u hrvatskoj poljoprivredi, tih podataka nema. Te podatke čak i ako ih nije dostavio davatelj potpora, a to je Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva može agencija i sama plasirati i vjerojatno postoje zakonske mogućnosti da ona to učini, ali ako ne postoji treba zakon promijeniti tako da jedanput godišnje ovaj najviši predstavnički Dom u RH ima informaciju kuda se i kako se troši taj zlatni novac. To je jedini novac koji je otvoren za kreaciju gospodarske politike i čija potrošnja po difoltu nije više-manje definirana gdje možete samo racionalizirati. Ovdje doista možete usmjeravati i tako naravno kreirati gospodarsku politiku zemlje. I zato bi bilo dobro da to bude cjelovito izvješće da obuhvaća i poljoprivredu i ribarstvo ali jednako tako i da se razvija ovaj mehanizam vrednovanja učinkovitosti državnih potpora. Budući da se radi o izvješću za 2011.godinu da je to već polako odmaklo da naravno nema smisla ići u nekakve velike političke rasprave oko toga osim ovih načelnih rasprava za poboljšanje izvješća, Klub zastupnika HNS-a na tragu apela gospodina Šukera da se ne ide u preveliku politizaciju će prihvatiti ovo godišnje izvješće. Hvala lijepo.
Replika Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Radoš ja sam suglasan sa vama da bi bila dobra osim ovih brojčanih podataka potpora da bi bila dobra analiza učinkovitosti, da se ne bi išlo sa ovim paušalnim ocjenama da su potpore u poljoprivredi bile da joj je bila svrha kupovanja glasova. A ja ću vas podsjetiti da je vaša Kukuriku koalicija na zadnjim izborima u tim ruralnim područjima dobila itekako značajnu potporu broja glasova. Jest da se oni sada lupaju po glavi što su učinili. I sada vi to uspoređujete to sa kolesterolom sa bolestima onim dobrim i lošim kolesterolom. Zahvaljujem vam što ste me podučili. Ja znam što čini jedan što čini drugi i znam kolika je stopa smrtnosti od kardiovaskularnih bolesti kao posljedica kolesterola ali vam želim reći isto tako kada smo u toj zdravstvenoj terminologiji da ovo što se događa sada u hrvatskoj poljoprivredi to je rak kolega Radoš. Jer dana propadaju OPG-i broj nezaposlenih raste, za posljedicu ima i u onom broju preko 370 tisuća. Mnogi ti koji propadaju OPG-i oni završavaju na Zavodu za zapošljavanje. A druga stvar, poljoprivreda je takva proizvodnja ne može se ona preko noći podići, ona se diže godinama. Pa to stado se podiže godinama, kada jedna krava završi na prisilnom klanju onda treba godina 30 i nešto tisuća ih je završilo, treba godine da se ponovo poveća. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Evo ja sam poštivao naputak odnosno apel gospodina Šukera ali njegov stranački kolega nije, on je ušao u tešku politizaciju ove teme iznoseći vrlo teške ocjene, ne dajući uopće prilike da se eventualno pokažu nekako rezultati nekakvih mjera. On govori o smanjenju potpora za 2 milijarde, a ukupne potpore su 4,5 milijarde. Agencija procjenjuje smanjenje potpora za 2012.godinu u iznosu od 6 do 10% što bi bilo negdje oko 300 do 400 milijuna kuna, dakle jedno 5 do 6 puta manje od ovoga što vi govorite. Prema tome vidjet ćemo. Situacija apsolutno nije dobra ali svakako nije takova kao što vi govorite. Ali u najvećoj mjeri je … od teškoga nasljeđa i stalnoga uništavanja hrvatske poljoprivrede u zadnjih 8 godina vladavine HDZ-a.
Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a i kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodo iz agencije. A kolega Milinković ja bih najradije vama replicirao ali nisam imao priliku a nema ispravka netočnog navoda. Naime, varljivi su podaci statistički o smrti od kardiovaskularnih bolesti. I ja kada sam imao pacijenta koji je umro od komplikacija nakon loma kuka, napisao sam uzrok smrti arest kardiales, zastoj srca. Svi umru od zastoja srca pa onda ispada jako puno ljudi da umru od toga. No, naša poljoprivreda je također na izdisaju ali evo sada ćemo malo i o potporama da se vratimo temi. Naime, ovdje mi je prigovoreno u svezi legalizacije poljoprivrednih objekata za 1 kunu da to nije tema večerašnje ili današnje rasprave. Ali vidite, kada govorimo o državnim potporama prema instrumentima na stranici broj 21 lijepo piše da su potpore u 2011.godini dodjeljivanje putem različitih instrumenata odnosno oblika, a najznačajniji instrumenti su subvencije, porezna oslobođenja, izuzeća oprost poreza i doprinosa i olakšice, udjeli u vlasničkom kapitalu, povoljniji zajmovi, državna jamstva. Ima li tu mjesta upravo o ovome što govorim, dakle o oprostu naplate legalizacije poljoprivrednih objekata? Ima, u ovome što je sad izrečeno i što piše ovdje na stranici 21 ovoga dokumenta. Prema tome, nemojmo govoriti ne može se to, može se ako ima dobre volje i ako se želi dobro našoj hrvatskoj poljoprivredi. To da raščlamba učinkovitosti što je apostrofirao kolega Radoš i to sam korisnik daje ocjenu utilizacije, dakle ocjenu iskorištenosti sredstava koje je dobio, to je stvarno smiješno. Zaista bi trebala postojati nekakva nezavisna ustanova, nekakva nezavisna neću reći agencija, bilo što koja bi ocjenjivala dakle korisnost i iskorištenje sredstava za poboljšanje našeg gospodarstva i za njegovu konkurentnost. Naglašavam, za njegovu konkurentnost u odnosu na, jer ulazimo nadajmo se 1. srpnja ako prođu ovi amandmani što nam predlažu Alojz Peterle i kompanija, što nam priređuju sada u utorak idući na Europskom parlamentu odnosno Odboru za vanjsku politiku gdje gospodin Peterle je stavio amandmane da ne uđe Hrvatska u Europsku uniju, ali o tom to nije tema. Dakle o poljoprivredi i poticajima odnosno potporama koje su iznosile 4 milijarde i 125 milijuna, sad da baš u kunu i u lipu ne gađan, 4 milijarde i 125 milijuna kuna. Kada govorimo o tome, o toj iskoristivosti i o našoj hrvatskoj poljoprivredi mi moramo znati da smo mi u mljekarstvu dosegnuli 900 milijuna litara mlijeka, gospodine Jelušić. 900 milijuna litara 2009. godine. Nakon toga je nastao pad u proizvodnji mlijeka. Zašto, to su sad analize ili raščlambe koje bi valjalo izanalizirati i je li to povezano sa kvotama koje je Hrvatska potpisala, a mi još uvijek ih ne znamo u svezi pristupanja Europskoj uniji. Mi u Hrvatskoj još uvijek nismo napravili Strategiju poljoprivredne proizvodnje Republike Hrvatske, a dajemo potpore. Nemamo još uvijek izrađene strukture sjetve. Gdje je to područje i koja su područja pogodna za proizvodnju kako kaže Jelušić pšenice, a gdje je nešto drugo, gdje je stočarstvo u prednosti. To mi još uvijek takve strategije nemamo, a daju se potpore. Daju se potpore rekao bih onako ajde neka ih ima. Teorija da bismo mi bez uvoza, kako je konstatirao kolega, da ne kažem krepali pa to je stvarno smiješno. Ili da bismo kako je neki dan rečeno izdržali 6 mjeseci, to je neki dan ovdje definirano da bi Hrvatska izdržala 6 mjeseci da nema uvoza, a nakon toga bi nastupila glad u Hrvatskoj. To je katastrofalna izjava koja je ovdje izrečena. U Europi točno je to da su sektorske potpore 10%, a horizontalne 90%. Mi smo evo dosegnuli 25, 26% horizontalnih potpora, a ostatak su sektorske potpore. Zašto je tome tako, jesmo li mi da kažem hinili ove horizontalne potpore, a baš namjerno gurali u sektorske potpore ili je bila potreba da se putem sektorskih potpora potpomognu poglavito poljoprivreda i još neki da opstanu i da budu konkurentni u Europi. Dakle naša poljoprivreda je morala dostići tehnološki i na svaki drugi način dostići proizvođača u Europi, pa zato mu je davana strukturna potpora, zbog toga. Jesmo li dosegnuli takav stupanj da se odreknemo tih potpora ili da ih smanjimo za ajde kaže gospodin Radoš 300, 400 milijuna, a s ove druge strane pa mi iz HDSSB-a mislimo da je to puno više, da se radi zapravo o potporama od preko milijardu kuna za hrvatsku poljoprivredu. To je sad ocjena i procjena vladajućih, na njima je to. Ja mislim da mi još uvijek nismo dosegnuli takav stupanj u poljoprivredi da bismo mogli sasjeći toliko potpore koliko se sijeku ovdje. Bilo bi dobro kada bismo imali izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i za 2012. godinu. Onda bismo usporedili ovo izvješće za 2011. koje je već zapravo staro i gotovo bespredmetno za raspravu jer nemamo što reći, činjenice su ovdje jako dobro posložene, iznesene, stručno, tehnički odlično napisano sve skupa. Pa bismo usporedili onda zapravo sve ove tablice koje su ovdje odlično posložene sa rezultatima potpora u 2012. godini. I ono što sam posebno još htio istaći, a što se vidi iz ovih tablica brojnih, preglednih i odličnih tablica, tehnički odlično urađenih, a to je da raspodjela potpora prema, po prvi put je rađena prema regijama. Te NUTS-2 regije su još uvijek u onom obliku u kojemu je to odredila Vlada Ive Sanadera odnosno HDZ-a, dakle tri regije za 2011. godinu. Valjda će sad biti dvije regije, ja ne znam, ali mi ćemo se borit da ih bude pet. Dakle, kada se gledaju te tablice na stranici 69 onda se vidi da tzv. Panonska Hrvatska, Ivo Sanader nije volio riječ Slavonija i Baranja kao ni mnogi sa ove HDZ-ove strane, to je njemu bilo mrsko valjda nego je zvao to Panonska Hrvatska i Istočna odnosno u zagradi Panonska Hrvatska koja je činila dakle pet slavonskih županija plus Karlovačka, Bjelovarsko-bilogorska i Sisačko-moslavačka županija. To je osam županija, oni su imali ili imaju 30,5% stanovnika. Potpore u tu regiju su došle u iznosu od 20% Na stranici 73. 950 milijuna je 20%. Istovremeno, dakle jadranska Hrvatska koja ima milijun i 427000 stanovnika, dakle 32% stanovnika u nju je došlo potpora 46%, a u sjeverozapadnu Hrvatsku koja ima 37,38% stanovnika potpora je došlo 34%. E sad vi meni recite jesmo li mi u pravu kada smo neki dan raspravljali o regionalizaciji, drugačijoj statističkoj podjeli Hrvatske i hoće li se to odraziti također ako nije tema, ova nova podjela na kontinentalnu i jadransku Hrvatsku, na povlačenje sredstava iz europskih fondova. Hoće. Jer se i sada kada su da kažem naši dijelili putem agencije ta sredstva potpora također je bila da ne kažem diskriminacija prema regijama. I bila je. Vidite po ovim sredstvima, po vašim tablicama koje ste ovdje objavili. Dakle, Slavonija i Baranja, 5 slavonsko-baranjskih županija kao i Karlovačka, Sisačka i Bjelovarsko-bilogorska bile su zakinute. Dobro je da je ovdje po prvi puta objavljeno i ovakva tablica u kojoj se to jasno vidi i jasno nazire. Jasno je i iz smanjenja ovih potpora koje su uslijedile već u 2012. a bit će i dalje, da će poljoprivreda koja je na koljenima, koja je zapravo polu uništena, devastirana biti nemoćna da povuče ono što bi trebalo nadomiriti sredstva potpore a to su europski fondovi. Neće moći hrvatska poljoprivreda povući ta sredstva. Pa neće ni moći ako 150000 poljoprivrednih objekata stoji, nije legalizirano, a da biste uopće sudjelovali na bilo kakvom natječaju za povlačenje sredstava morate imati čiste papire ili kako bi rekli u Bosni čage. Dakle, a ono što je prvo to je da ste vlasnik objekta, da je objekt legalan, da ima građevinsku dozvolu, da ne govorim o nitratnoj direktivi. O tome će Jozo on zna što to znači, a to znači izgradnja prostora za gnoj i pilo itd. Kako rekoste? Gnojnica, tako je, bravo. Hrvatski izraz gnjojnica. E, prema tome to jako puno košta da se uradi po europskim standardima. Koji će to od poljoprivrednika, farmera moći uložiti 80 do 100000 kuna za legalizaciju, pa poštovanje Nitratne direktive, još nekakvih 100 ili 200000 pa tek onda kandidirati se prema strukturnim ili kohezijskim fondovima EU. Ma nije da, teško će moć koji, osim možda ovih kojima su potpore išle u toliko velikom iznosu kao što je Agrokor itd. I što ćemo dobiti? Zaista ono pustošenje hrvatskih sela. Evo već sad pogledajte ja ne govorim samo o Slavoniji mojoj, o Strošincima na istoku, krajnjem istoku Hrvatske, Crnom selu, Surevici, mogao bi ih nabrojiti desetine napuštenih sela sa jednom ili dvije bake ili dida koji žive u tom selu još uvijek sa jednom kravom i desetak kokošiju. Uspijevaju gospodine Jelušić, bez obzira što vi mislite da ne mogu živjet. Mogu živjet, može se živjet. Živjelo se od kravice od Austro-ugarske, iza stare Jugoslavije. Imaš mlijeka, imaš tele, imaš mesa i krumpira i dobro. Ne kažem da je to nekakav standard. Ali se preživljavalo. Dakle, kada govorimo o horizontalnim potporama lijepo je o njima govoriti i vidjeti da je samo, ali nije lijepo vidjeti da je samo 26 koliko sam pročitao milijuna kuna uloženo za povećanje energetske učinkovitosti gdje je bila potpora. A upravo u Europskom parlamentu opet navodim moga kolegu Radoša se raspravlja žestoko i dugotrajno upravo o energetskoj učinkovitosti kao jednom od da kažem iz onog Plana 20, 20, 20 kao jednom temeljnom elementu, temeljnom načelu ili počelu kako god hoćete na kojemu se zasniva da ne kažem razvoj ili izvlačenje iz krize cijele EU. Kod nas je evo ta potpora za ove svrhe 26 milijuna kuna od 9 milijardi koliko ukupno iznose potpore sa poljoprivrednim potporama. Neki dan smo raspravljali o malom i srednjem poduzetništvu, a temeljem izvješća HAMAG-a, Hrvatske agencije za malo i srednje gospodarstvo. I tamo smo vidjeli isto i raspravljali smo također o potporama koje su uslijedile preko upravo Agencije koja se zove HAMAG koja je jedna od davateljica je li tako kako je ovdje navedeno, jedne od davateljica potpora i preko koje su išle potpore za malo i srednje poduzetništvo. Volio bih da u tom smislu a mislim da i to spada u horizontalne potpore, dakle prema malom i srednjem, pa inovacijama itd., pa i kulturni sadržaji da budu potpore veće. Ali se ipak i ova Vlada i vrlo će uskoro uvidjeti da će na bilo koji način zvao to horizontalna ili strukturna potpora morati posvetiti poljoprivredi malo više pozornosti i u potporama. Jer ako se dignu vile i ostale alatke i traktori izvezu na ceste, a već počinju neće bit dobro ni za koga. Nećemo ni mi u Saboru mirno sjediti ovdje, a neće ni ova Vlada imati mira sasvim sigurno. Jasno da samo izvješće kao izvješće je prihvatljivo i za Klub HDSSB-a neće imati ništa protiv da digne ruku za ovo izvješće. Hvala lijepo.
Replika Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Grubišić vidite kako statistika se zna različito tumačiti, pa čak i ovim zdravstvenim pokazateljima o kojima mi znamo, nešto više možemo gledati i sa drugačijim naočalama da tako kažem. Ali budući ovdje govorimo o potporama vi ste govorili o mogućnostima korištenja potpora, govorili smo danas dakle i o učinkovitosti i praćenju i vrlo ste jasno rekli kolika je problematika legalizacije objekata i mogućnosti da se u tom dijelu doprinese i sa potporama. Ali znate što se danas događa? Osim što su potpore drastično srezane, to smo svjedoci toga, to ne možemo biti slijepi na to, osim toga što su neredovite, što je uveden nered, ne isplaćuju se. A znate što se još dogodilo? One su postale predmet ovrhe. … [[Govornik se ne razumije.]] nisu dobili, ja imam neki podatak oko 6 tisuća jer su im ovršene. Jednostavno i to je problem. I u onom dijelu dakle, a možemo na taj način gledati. Ali isto tako govorili ste o štetnosti uvoza. Pa apsolutno da je uvoz štetan i katastrofalan i poglavito ako se ovako nekvalitetnom mlijeko npr. uvozi i onda se miješa po našim mljekarama i dolazi do razne problematike. Ako se uvozi ono meso kojemu rok naravno već je pri izlazu zasigurno da to ne može doprinijeti. Ali često puta se ovdje ponavlja onaj moment pokrivenosti uvoza izvozom. Ja želim podvući ovdje da smo mi turistička zemlja, da mi ostvarujemo značajna sredstva od turizma i u tom dijelu zasigurno hrana kao takva zasigurno čini puno. I postoje velike mogućnosti u tom dijelu u proizvodnji hrane i da poljoprivredu treba takvu prihvatiti kao stratešku granu, a mi zasad nemamo ni s od te strategije.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Da kolega Milinković zaista je rekao bih krajnje zločesto ili maliciozno kako to vole reći neki da se u domaćem proizvođaču mlijeka traži krivac za … [[Govornik se ne razumije.]] ne znam kako se kaže, neki kažu alfa neki afla toksine M1 u mlijeku jel'. Ja ne znam kako ih zovu jer ne znam da li televizija u izgovoru ili ne. Dakle, zaista je krajnje zločesto da se odmah to prebaci na domaćeg seljaka. Vrlo zanimljivo. Dakle, i tu samom izjavom kao da se pogoduje upravo uvozniku. A o tome da se uvozi meso i za vrijeme vašeg ministra koje je bilo staro godinu dana i zaleđeno na -42 stupnja, o tom ne trebamo ni govoriti. Nadam se da ćemo nakon 1. srpnja imati kvalitetnije meso čiji će rok biti krajnji rok upotrebe 6 mjeseci jel'. Do tada se pogoduje jasno Agrokoru i ostalim uvoznicima koji suše bugarsku svinjetinu dolje u Dalmaciji pa kažu evo dalmatinski pršut.
Jozo Radoš, replika.
Kolega Grubišiću važno je kako se koriste potpore, a nije samo važan njihov apsolutni iznos. Naše sektorske potpore one se isto mogu koristiti horizontalno. To znači za sve u sektoru jednako i iz temelja mijenjati okolnosti poslovanja sektora. To bi bile nekakve horizontalne potpore u sektoru, ali to se kod nas nije događalo, kod nas su potpore u sektoru sektorske prema vlastitim interesnim grupacijama i zapravo ne stvaranje uvjeta i temelja za razvitak poljoprivredne proizvodnje. To je naš problem što mi ni u sektorskim potporama nemamo pravi horizontalni pristup. A da je to slučaj, slučajno ovdje imam pred sobom odgovor na zastupničko pitanje kolegice Đurđice Sumrak koji govori o prema dakle podacima Državnog zavoda za statistiku o tragičnoj situaciji na području svinjogojske proizvodnje. Od 2005. godine do 2011. godine broj rasplodnih krmača u RH je pao sa 161 tisuće na 109 tisuća, gotovo za jednu trećinu unatoč tome što smo tada imali mogućnost potpora i stvaranja uvjeta. I tako da hrvatski veliki poljoprivredni proizvođači svinja sada zbog toga što taj smanjeni broj krmača i uopće nemogućnost dobivanja kvalitetnih odojaka su upućeni na uvoz odojaka sve više i više. I raste uvoz odojaka u Hrvatsku tih malih na kojima se onda dalje razvija svinjogojska proizvodnja. To su tragični podaci, to je kriva politika i krive potpore. Naravno, ovakve podatke nećete moći čuti od kolege Milinkovića. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Radoš ja sam čitao proračun, dakle knjigu proračuna za 2009. ili 2010. godinu, bio sam hvala Bogu saborski zastupnik pa sam u tom proračunu vidio da su potpore za svinjogojstvo, kolega Radoš slušajte dobro, potpore za svinjogojstvo su bile 34 milijuna kuna. A potpora za razvoj duhanske industrije i proizvodnju duhana su bile 68 milijuna kuna. Dakle, dva puta više su potpore za uzgoj duhana negoli za uzgoj svinja. Pa što smo onda i mogli očekivati u tom smislu nego pad proizvodnje u svinjogojstvu i pad kako rekoste vi rasplodnih krmača i ne samo krmača nego i krmaka sa 161 tisuće na 109. A što se tiče samih sektorskih potpora problem je dakle upravo u onom što ste vi govorili, u kontroli upotrebe tih sredstava. Dakle, ako ni ja ni vi, ja se nadam ni itko ovdje nije za zlouporabu tih potpora. To je bio problem, zlouporaba potpora. Kad njih ne bi bilo, bilo bi puno bolje za sve.
I Ivo Jelušić, replika.
Kolega Grubišić rekli ste pa može se živjeti jel' od jedne kravice na selu itd., pa naravno da može. Ne trebate to meni govoriti, ja to znam. Pa imam i familije, u široj svojoj familiji ljude koji tako žive. Ali životare, to nije ono kako treba selo izgledati, to nije ono što je interesantno njihovoj djeci, njihovoj unučadi. Mi se razlikujemo u pogledima u tome, dakle ja sam za to da Hrvatsko selo i uopće svako onaj tko se bavi poljoprivredom može biti ozbiljan proizvođač, može sutra konkurirati proizvođačima, puno ozbiljnijima koji su iz EU, na čijem ćemo se tržištu za 2, 3 mjeseca naći. A vi govorite ovo druge. Dakle, ja sam za to da i ta Slavonija i Baranja koja je vama često u ustima, bude razvijena regija koja će se moći nositi sa Europom, ne da bude nerazvijena u Hrvatskoj, kamoli u Europi kako nju vi očito vidite, jer tako se zalažete. Rekli ste da je Slavonija i Baranji da su zakinute, jesu, jesu zakinute pogotovo zbog toga što se 15 godina vezivali uz HDZ i njihovu takvu retoriku, a sada se vi nudite kako alternativa, zaista su zakinuti. Ali, nudimo Slavoniji i Baranji zaista da budu osposobljeni za utakmicu tržišnu, pa i selu u Slavoniji i Baranji da budu spremni jer zato ih ne educiramo, u tom smislu ih pomažimo a ne o tome da mogu uz jednu kravicu i potporu živjeti. Selo treba pomagati socijalnim programom i starim domaćinstvima, a ne potporama.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Gospodine Jelušić zato je i vaš glavni tajnik bio u 5. izbornoj jedinici a živi u Zagrebu, valjda je pobjegao zato što je bilo lijepo u Slavoniji živjeti, pa živi glavni tajnik SDP-a jel, ali neću imenovati čovjeka. Dakle, da ne bude, ali htio sam vam reći da možda ti ljudi koje vi navodite i mislite da su oni siromašni, možda oni žive sretnije od svih nas ovdje pa i vas uključujući, including, jel. Prema tome, način života i ono što je materijalno ne znači uvijek i sreću. Dakle, ono što je na visokom nekakvom materijalnom nivo. Naravno da seljak i svi oni koji žive na selu očekuju infrastrukturu i standard da ima i kupatilo, da ima i kadu, da ima i sve, da on može živjeti jednako na selu i u gradu. To je i cilj, ja vjerujem i potpora koje su, koje se daju i ovdje u ovoj temi, o čemu je večeras tema. Dakle, u tom slučaju, u slučaju te horizontalnih potpora gdje spadaju i regionalne potpore, dakle za poboljšanje kvalitete života u regiji i na selu. U svakom slučaju bi doprinijelo tome da ljudi ostanu na selu, da žive na selu jer je ljepše sasvim sigurno, mnogima je ljepše živjeti na selu, a i mi mnogi odlazimo vikendom na selo da bi smo tamo uživali, a ne da bi nam bilo gore.
I završna riječ predsjednice vijeća, gospođa Olgica Spevec.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo, u ove kasne sate ja bih samo zapravo pojasnila tri stvari koje su se ovdje cijelo vrijeme zapravo postavljale kao pitanje ili kao problem. Pitanje broj jedan je pitanje vremena dostave ovog izvješća, njegove bespredmetnosti s obzirom da se radi o 2011. a mi smo već sad u 2013. itd. Dakle, izvješće kao što ste svi konstatirali agencija izrađuje temeljem podataka koje su joj dostavili davatelji potpora. Mi nažalost nemamo autoritet da davateljima, da ih natjeramo da oni to izvješće dostave po rokovima koje mi damo, međutim tu ima jedna dobra vijest, a to je da će takva izvješća morat dolazit Europskoj komisiji do 30.6. tekuće godine za prethodnu godinu, pa će valjda autoritet Europske komisije biti jači od autoriteta agencije. Tako da će buduća izvješća, znači od 2013. nadalje sasvim sigurno dolaziti pretpostavljam i u ovaj visoki Dom ranije nego što sad dolaze. Ono što kod ovog izvješća i prethodnih 9 zapravo čini nebitnim kada oni dolaze je činjenica da se puno stvari ne mijenja. Dakle, vi možete danas analizirati izvješće za 2012., 2011., 2010. i vidjet ćete da nema nekakvih bitnih pomaka. Sektorske potpore su uglavnom dominantne, 2, 3 % gore ili dolje i tu nema, dakle nije došlo do promjena u politici koje bi sada bile tako bitne da je bitno da izvješće bude dostavljeno na nekakav rok koji bi bio ipak malo bliži godini o kojoj se radi. Iz tog aspekta kažem dobra je vijest da će taj izvješća ubuduće dolaziti ranije jer tako kaže uredba Europske komisije, pa to je i valjda jače od jedne male slabe agencije koju niko ne sluša. Drugo pitanje je naravno pitanje potpora poljoprivredi i učinkovitosti. Ja sam u uvodu rekla da je izvješće sastavljeno prema metodologiji EU. Dakle, mi smo čak što se tiče učinkovitosti išli korak dalje, EU u svojim izvješćima ne govori o učinkovitosti. Dakle, to je bitno za znati. Poljoprivreda nije dio politike državnih potpora za koju je nadležna agencija sukladno Zakonu o državnim potporama, čak taj zakon propisuje da tijelo koje je nadležno za potpore u poljoprivredi surađuje s agencijom. Dakle, mi apsolutno ne možemo tom tijelu koje je nadležno za poljoprivredu određivati na koji način će nama dostaviti podatke o potporama, nego ono dostavi ono što može. Dakle, na vama je kad se bude radio novi zakon da iz ovog, dakle kao zakonodavcu da taj, da to eventualno izmijeniti i učinite ova izvješća kvalitetnijim, boljim, da se unutra vide svi oni koji su dobili potpore u poljoprivredi, a ono što je bitno svakako da je sredstva poreznih obveznika ne smiju biti tajna. Dakle, sredstva poreznih obveznika koja idu za potpore ili poljoprivredi, ili industriji, ili bilo kojem drugom sektoru, ona moraju biti javna, o njima se treba javno govoriti i tu nema nikakvih tajni. To je politika EU. Dakle, s tog aspekta definitivno u svakom zastupničkom pitanju ili svagdje gdje se može sasvim sigurno doći do podatka o tome koliko je kome potpora dano i u poljoprivredi, ali i u ostalim sektorima. Jer da smo mi u ovom izvješću pisali koliko je dano potpora svakom korisniku ono bi imalo jedno 500 stranica, jer imate programa Ministarstva gospodarstva i to nam je i primjedba Vlade da nismo obuhvatili 100 i nešto korisnika državnih potpora koji su samo po jednom programu dobili te potpore. Dakle, ipak molim vas da imate u vidu šta je svrha ovog izvješća, pokazat, ukazat na trendove, ukazat na politike i kamo one vode. Brojke su tu malo manje bitne. I učinkovitost kao što sam rekla, učinkovitost isto tak nije stvar agencije, učinkovitost potpora je stvar davatelja potpore. Davatelj potpore mora znati zašto daje novac, koji je cilj, koja je svrha i koji su rezultati. Nismo ovdje to obradili da upravo na intervenciju prošle godine gospodine Radoš da pokažemo da to jednostavno nešto što ulazi u neka druga izvješća, druge države članice koje to rade, za to davatelji angažiraju nezavisne revizore koji onda bez ikakvog problema za jedan priličan novac zapravo naprave jednu nezavisnu analizu, dali su potpore koji su dali, otišle u pravom smjeru i za prave svrhe. Dakle ni u sljedećim izvješćima od agencije se ne može očekivati da ona bude ta koja će sa svojih 6 ljudi koji rade na potporama proći svakog davatelja i vidjeti odnosno korisnika potpore i vidjeti kamo je taj novac otišao. Tako da jednostavno to sam smatrala potrebnim još na kraju i pojasniti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo o izvješću naknadno i prekinut ćemo sjednicu. Sutra u 9:30 počinjemo s Konačnim prijedlogom zakona o materijalima i predmetima koji dolaze u neposredan dodir s hranom. Hvala lijepa.
Godišnje izvješće o državnim potporama za 2011. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - prihvaća se Godišnje izvješće o državnim potporama za 2011. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova, 115 glasova za i 5 suzdržanih glasova. Hvala lijepa. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo s plenarnom sjednicom Hrvatskog sabora 7.zasjedanja. Predlažem da nastavimo sa radom po utvrđenom dnevnom redu i da objedinimo točku 5., 6., 7. i 8., radi se o usklađivanju zakona iste materije. Izvršene su neke konzultacije unutar klubova. Nema primjedbi na takav prijedlog? … [[Upadica se ne razumije.]] Do 15. Dakle predlažem. - Konačni prijedlog Zakona o materijalima i predmetima koji dolaze u neposredan dodir s hranom, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 273, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 648/2004 Europskoga parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. godine o deterdžentima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 268, - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 689/2008 Europskoga parlamenta i Vijeća o izvozu i uvozu opasnih kemikalija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 267, - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 277 Objedinjena rasprava. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedloge zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmane možete podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnim prijedlozima zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Da li želi predstavnik predlagatelja Vlade RH dodatno obrazložiti prijedloge? Da. Poštovani Marijan Cesarik zamjenik ministra zdravlja RH. Izvolite.